RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 39/9

Raportul final al consilierului-auditor (1)

Plicuri (reimpunerea unei amenzi)

(Cazul AT.39780)

(2018/C 39/05)

Proiectul de decizie modifică decizia anterioară a Comisiei din 10 decembrie 2014 în cazul „Plicuri” (denumită în continuare: „decizia din 2014”) (2). Modificarea se referă la cinci societăți (Printeos SA, Printeos Cartera Industrial SL (3), Tompla Scandinavia AB, Tompla France SARL și Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH) care aparțin aceleiași întreprinderi (denumite în continuare, în mod colectiv, „Printeos”).

În aplicarea procedurii de tranzacție în cazurile privind cartelurile, prin decizia din 2014 s-a constatat că cinci întreprinderi, inclusiv Printeos, au participat la un cartel, încălcând astfel articolul 101 din TFUE și articolul 53 din Acordul privind SEE, și s-au impus amenzi tuturor întreprinderilor în cauză.

Printeos a introdus la Tribunal o acțiune împotriva deciziei din 2014, solicitând doar anularea amenzii, nu și a constatării încălcării. Prin hotărârea din 13 decembrie 2016, Tribunalul a anulat parțial decizia din 2014 care impunea Printeos amenda pe motivul motivării insuficiente a cuantumurilor amenzilor impuse celor cinci întreprinderi (4).

Prin scrisoarea din 29 martie 2017, Direcția Generală Concurență a informat Printeos cu privire la intenția de a adopta o nouă decizie de reimpunere a aceleiași amenzi întreprinderii Printeos, decizie care conține acum o motivare suficientă, și a invitat Printeos să își prezinte observațiile.

În răspunsul său din 17 aprilie 2017, Printeos a susținut că adoptarea unei noi decizii ar încălca principiul ne bis in idem, întrucât decizia din 2014 continuă să existe și este definitivă.

În opinia mea, adoptarea proiectului de decizie nu încalcă principiul ne bis in idem. Potrivit jurisprudenței Curții de Justiție, acest principiu „interzice numai o nouă evaluare în profunzime a presupusei săvârșiri a unei infracțiuni, evaluare care ar conduce la impunerea unei a doua sancțiuni, în plus față de prima, în cazul stabilirii răspunderii pentru a doua oară, sau la impunerea unei prime sancțiuni în cazul în care o a doua decizie a stabilit răspunderea care nu fusese stabilită prin prima decizie” (5). Proiectul de decizie nu se încadrează în niciuna dintre aceste două scenarii interzise: răspunderea a fost stabilită prin decizia din 2014, iar proiectul de decizie nu stabilește răspunderea pentru a doua oară, nu impune o a doua amendă în plus față de prima, ci impune încă o dată prima amendă, ca urmare a anulării de către Tribunal a acestei prime amenzi. Întrucât Tribunalul nu și-a exercitat competența de fond cu privire la amendă, ci doar a anulat-o din cauza unei motivări insuficiente, Comisia nu și-a pierdut competența de a impune din nou amenda (6).

În temeiul articolului 16 din Decizia 2011/695/UE, am examinat dacă proiectul de decizie se referă exclusiv la obiecțiunile cu privire la care părțile au avut posibilitatea de a-și face cunoscute punctele de vedere. Concluzia mea este că da.

În ansamblu, consider că exercitarea efectivă a drepturilor procedurale a fost asigurată în acest caz.

Bruxelles, 9 iunie 2017. Wouter WILS

(1) În temeiul articolelor 16 și 17 din Decizia 2011/695/UE a președintelui Comisiei Europene din 13 octombrie 2011 privind funcția și mandatul consilierului-auditor în anumite proceduri în domeniul concurenței (JO L 275, 20.10.2011, p. 29) („Decizia 2011/695/UE”).

(2) Decizia C(2014) 9295 final a Comisiei din 10 decembrie 2014. Rezumatul deciziei a fost publicat în Jurnalul Oficial (JO C 74, 3.3.2015, p. 5), împreună cu raportul final al consilierului-auditor (JO C 74, 3.3.2015, p. 4).

(3) Denumită anterior Tompla Sobre Exprés SL.

(4) Hotărârea Printeos/Comisia, T-95/15, UE: T:2016:722.

(5) Hotărârea Limburgse Vinyl Maatschappij și alții/Comisia, C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P, C-251/99 P, C-252/99 P și C-254/99 P, EU:C:2002:582, punctul 61.

(6) Idem, punctul 693.