C 220/118

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor pe tema „Reziliența materiilor prime critice: trasarea unui model pentru îmbunătățirea securității și a durabilității”

[COM(2020) 474 final]

(2021/C 220/17)

Raportor: Dumitru FORNEA Coraportor: Michal PINTÉR

Sesizare Comisia Europeană, 23.9.2020 Temei juridic Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene Decizia Adunării Plenare 28.10.2020 Secțiunea competentă Comisia consultativă pentru mutații industriale (CCMI) Data adoptării în secțiune 5.3.2021 Data adoptării în sesiunea plenară 25.3.2021 Sesiunea plenară nr. 559 Rezultatul votului (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) 258/0/3

1. Concluzii și recomandări

1.1. Comunicarea Comisiei Europene reprezintă un pas înainte, oferind o foaie de parcurs clară, cu inițiative și acțiuni care trebuie întreprinse la nivelul UE, motiv pentru care CESE recomandă Parlamentului European și Consiliului să sprijine această abordare pentru îmbunătățirea rezilienței materiilor prime critice în UE.

1.2. CESE este convins că măsurile propuse de CE pot contribui la securitatea aprovizionării cu materii prime critice, menținând și dezvoltând, astfel, o bază industrială și tehnologică în UE. În plus, acestea pot promova capacitățile esențiale în materie de cercetare și dezvoltare, care ne permit să punem în aplicare obiectivele ambițioase ale Pactului verde european, asigurând totodată noi locuri de muncă permanente și decente și, în același timp, o tranziție justă în comunitățile afectate de mutațiile industriale.

1.3. CESE sprijină pe deplin tranziția verde a sectorului energetic și consideră că extracția materiilor prime necesare pentru dezvoltarea tehnologiilor verzi constituie un pas fundamental în acest sens. Aceste materii, precum metalele și mineralele, sunt elementele de bază pentru crearea unei infrastructuri solide pentru aprovizionarea cu hidrogen sau cu energie electrică verde. Generarea de energii verzi și de vectori de energie verde va permite decarbonizarea industriei extractive și de prelucrare, creând astfel o situație reciproc avantajoasă.

1.4. Explorarea este o activitate cu risc ridicat care crește costurile de capital în mod semnificativ. Reducerea riscurilor prin garanții pentru împrumut și regimuri de amortizare poate ajuta în mare măsură investițiile. Alte stimulente fiscale includ creditele fiscale și ajutorul de stat. Aceste mecanisme sunt utilizate la scară largă la nivel global pentru minerit și prelucrare, dar nu la un nivel extins în UE. Cu toate acestea, în Europa există o excepție (Finlanda) care a instituit un sprijin național sub formă de fonduri de risc. Inițiative similare ar trebui lansate la nivel european.

1.5. Având în vedere bunele practici, tehnica și tehnologia actuale ca bază de referință, CESE propune ca UE să elaboreze un proces de autorizare raționalizat pentru activitățile de minerit. De pildă, exemplul altor infrastructuri critice, precum rețelele de energie din surse regenerabile sau altă infrastructură critică, a pregătit calea pentru o mai mare încredere în procesele simplificate. Un proces raționalizat nu afectează rezultatul unui proces decizional, ci are ca scop îmbunătățirea actualității, predictibilității și transparenței analizelor de mediu și a proceselor de autorizare a proiectelor de infrastructură implementate prin această metodă.

1.6. CESE consideră că existența instrumentelor de finanțare adecvate care să faciliteze tranziția verde pentru sectoarele de extracție și de prelucrare a minereului este de o importanță capitală. În același timp, este crucial să se investească (de exemplu, prin Orizont 2020) în reciclarea materiilor prime critice și strategice.

1.7. CESE a recunoscut deja importanța circularității pentru economia UE. Este esențial ca economia circulară să închidă bucla materiilor prime în Europa. În consecință, exportul de deșeuri care conțin materii prime valoroase a căror prelucrare în UE ar putea contribui la reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră ale UE, ar trebui evaluat cu atenție și ar trebui să aibă loc doar atunci când acesta este util din punctul de vedere al durabilității. Prin urmare, CESE sprijină o revizuire rapidă și eficientă a instrumentelor existente, precum Regulamentul privind transferurile de deșeuri.

1.8. CESE consideră că propunerea de întocmire a hărții aprovizionării potențiale cu materii prime critice secundare din stocurile și deșeurile UE este o acțiune-cheie pentru îmbunătățirea rezilienței materiilor prime în UE. Prin urmare, solicităm Comisiei să facă din acest exercițiu de inventariere o prioritate și să îl finalizeze până la sfârșitul anului 2021, în loc de 2022, termenul prevăzut în prezent.

1.9. CESE consideră că este necesar să se elimine obstacolele din actele legislative și regulamentele privind utilizarea internă și transportul de materii prime secundare. Cu toate acestea, aspectele legate de mediu, sănătate și siguranță privind comerțul în fluxuri periculoase de astfel de materii trebuie monitorizate și puse în aplicare cu atenție. Trebuie găsit un echilibru între procedurile stricte și rapide, astfel încât transportul, reciclarea și reutilizarea internă a materiilor prime secundare să nu fie împiedicate. Există multe exemple de situații în care oportunitățile de reciclare sunt sufocate de formalități ( 1 )

1.10. CESE subliniază importanța integrării unor noi dimensiuni în metodologia utilizată pentru evaluarea regulată a listei mineralelor critice. Pentru a evalua „dimensiunea etică”, ar trebui definite criterii adecvate pentru a verifica dacă lanțurile de aprovizionare globale pentru aceste tipuri de materii prime respectă principiile etice. Aceste principii ar trebui să ia în considerare Declarația universală a drepturilor omului (DUDO) ( 2 ) , Principiile directoare ale ONU ( 3 ) , inclusiv drepturile fundamentale în domeniul muncii ale OIM, Declarația cu privire la principiile și drepturile fundamentale la locul de muncă, care include standardele fundamentale de muncă și Declarația MNE ( 4 ) , precum și obiectivele de dezvoltare durabilă ale ONU ( 5 ) . În plus, ar trebui luată în considerare situația comerțului și a pieței mondiale de materii prime, îmbunătățind evaluarea condițiilor comerciale asociate cu fiecare materie primă. Abordarea actuală a metodologiei de evaluare a barierelor din calea comerțului reprezintă un indicator foarte aproximativ. Existența barierelor în calea comerțului și oligopolurile ar trebui avute în vedere mai atent.

1.11. CESE subliniază necesitatea coordonării între sistemele naționale de educație, formare, recalificare și certificare, în vederea rezervării și alocării unor capacități suficiente pentru formarea specialiștilor în domeniile care contribuie la consolidarea rezilienței materiilor prime critice și strategice. UE trebuie să îmbunătățească formarea specialiștilor în conformitate cu evoluțiile accelerate ale revoluției digitale și să ofere oportunități profesionale celor implicați în asigurarea securității aprovizionării și în prelucrarea acestor minerale, esențiale pentru funcționarea economiilor avansate.

1.12. În contextul politicilor de consolidare a rezilienței materiilor prime critice și strategice, CESE remarcă importanța disponibilității capacităților tehnologice și industriale în UE pentru a înlocui aceste minerale în cazul unui deficit persistent. Este necesar să se sporească rolul instituțiilor europene relevante în planificarea investițiilor semnificative și constante în programele de cercetare și dezvoltare, pentru a descoperi noi materiale și procese, astfel încât să se asigure o substituire justificată.

1.13. CESE solicită Comisiei Europene să ia în considerare, într-un mod convingător și respectuos, nevoile și aspirațiile țărilor în curs de dezvoltare furnizoare de materii prime, încurajând și sprijinind întreprinderile care funcționează în mod evident pe baza respectării intereselor economice, sociale și ecologice ale acestor țări și ale populației lor. Comisia ar trebui să conceapă un „regim de parteneriat” care să promoveze încrederea, durabilitatea, securitatea, fiabilitatea și respectul reciproc în interesul comun al partenerilor comerciali.

1.14. CESE subliniază importanța extinderii definiției și a paradigmei materiilor prime critice. De regulă, prin materii prime critice se înțelege materii prime care provin în principal din sectorul minier. Acest domeniu de interpretare este prea restrâns și limitează dezvoltarea energiilor verzi. În prezent, materialele pe bază de lemn pot fi utilizate eficient în mult mai multe aplicații decât în trecut. De la textile la noi tehnologii mai ușoare și mai ecologice pentru baterii, acesta este un domeniu care progresează cu mare viteză. Bioeconomia prezintă posibilitatea unică de a spori reziliența economiei UE și stabilitatea geopolitică a continentului nostru. Utilizarea de materiale regenerabile ar contribui, în același timp, la atenuarea schimbărilor climatice, deoarece permite menținerea în sol a emisiilor fosile, creând reziliență ecologică pentru sectoarele fosile.

2. Context

2.1. Sectorul materiilor prime asigură aproximativ 350 000 de locuri de muncă în UE, dar în industriile prelucrătoare din aval există peste 30 de milioane de locuri de muncă ce depind de accesul fiabil și neîngrădit la materii prime minerale. În 2018, dependența UE de importurile de metale s-a situat între 75 % și 100 %, în funcție de metal, și peste jumătate din nevoile energetice ale UE sunt asigurate prin importuri nete. Prețurile pentru materiile prime sunt extrem de volatile și resursele constituie cea mai mare parte a costurilor de producție ale industriei ( 6 ) . Cu toate acestea, industriile din UE care depind de materiile prime au asigurat o valoare adăugată de 206 miliarde EUR ( 7 )

2.2. Banca Mondială estimează că cererea de metale și minerale va crește în mod proporțional în funcție de obiectivul privind clima. OCDE estimează că utilizarea globală a materiilor se va dubla până în 2060. Utilizarea metalelor se preconizează că va crește cu 150 %, de la 8 miliarde de tone în prezent la 20 de miliarde de tone în 2060. OCDE estimează, de asemenea, că foarte probabil, o creștere a utilizării materiilor și procesele de extracție și de prelucrare a acestora vor pune presiune asupra resurselor planetei și vor pune în pericol creșterea nivelului de bunăstare. Acest lucru poate cauza probleme sociale și de mediu, poluare, pierderi de biodiversitate și de terenuri etc.

2.3. UE produce mai puțin de 5 % din producția mondială de materii prime minerale. China singură furnizează 66 % din bateriile cu litiu finite. UE asigură sub 1 %. UE produce mai puțin de 1 % din pilele de combustie mondiale și 1 % din materiile prime pentru energia eoliană ( 8 ) . China deține o poziție cvasimonopolistă în ceea ce privește componentele fotovoltaice (FV). UE asigură 1 % din ansamblurile FV pe bază de silicon. Un număr total de 44 de materii sunt relevante pentru industria robotică, UE producând doar 2 % din acestea, iar China 52 %.

2.4. Reușita în transformarea economiei EU și realizarea obiectivelor climatice ale UE până în 2030 și 2050, se bazează pe asigurarea unei aprovizionări durabile cu materii prime critice și strategice. Mineralele, metalele și materiile avansate sunt cruciale pentru energia curată, tehnologiile verzi și mobilitate. Fără acestea, implementarea și progresul tehnologiilor curate și digitale vor fi întârziate, la fel și punerea în aplicare a obiectivelor Agendei 2030 pentru dezvoltare durabilă. UE trebuie să acționeze pentru a reduce dependența externă, pentru a-și diversifica lanțurile de aprovizionare și pentru a investi în instalații de reciclare. În cazul în care acest demers eșuează, supraviețuirea locurilor de muncă și a industriilor europene va fi pusă în pericol.

3. Acțiunile Comisiei privind materiile prime

3.1. La 3 septembrie 2020, comunicarea CE intitulată Reziliența materiilor prime critice: trasarea unui model pentru îmbunătățirea securității și a durabilității a prezentat zece acțiuni pentru sprijinirea unei aprovizionări sigure și durabile cu materii prime. Comunicarea subliniază importanța asigurării unei autonomii strategice deschise în UE, prin următoarele elemente: diversificarea furnizorilor din afara UE; reducerea dependenței extreme prin circularitate, eficiența utilizării resurselor și extracția și prelucrarea la nivel intern; creșterea capacității interne de aprovizionare; lanțuri de aprovizionare reziliente pentru ecosistemele industriale ale UE; consolidarea aprovizionării durabile și responsabile; creare unei alianțe europene în domeniul materiilor prime și de programe de cercetare și dezvoltare; creșterea oportunităților de finanțare; sporirea competențelor în domeniul mineritului; mărirea capacității de explorare; evaluarea impactul asupra mediului; promovarea comerțului internațional și a parteneriatelor internaționale.

3.2. La 11 martie 2020, publicarea comunicării CE intitulate Un nou Plan de acțiune privind economia circulară pentru o Europă mai curată și mai competitivă a subliniat importanța creării unei piețe pentru materiile prime secundare și a luării în considerare a aprovizionării etice cu materii prime și a siguranței aprovizionării.

3.3. La 10 martie 2020, comunicarea CE intitulată O nouă strategie industrială pentru Europa a subliniat importanța tuturor lanțurilor valorice industriale din UE. O aprovizionare sigură cu energie și materii prime curate și la prețuri accesibile reprezintă elementul-cheie pentru reducerea amprentei de carbon de la nivel industrial, accelerând astfel tranziția.

3.4. La 11 decembrie 2019, CE și-a făcut cunoscută comunicarea privind Pactul verde european , care este noua strategie de creștere a UE pentru transformarea actualei economii într-o economie eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, competitivă și neutră din punct de vedere climatic. Comisia subliniază importanța unei securități strategice a accesului la resurse pentru a pune în aplicare Pactul verde. Tranziția va necesita o aprovizionare durabilă cu toate materiile prime care sunt necesare pentru tehnologiile curate și digitale.

4. Observații generale

4.1. CESE salută și sprijină eforturile și acțiunile Comisiei Europene de a consolida securitatea aprovizionării cu materii prime. Avizele adoptate în cursul ultimilor 15 ani de către Comisia consultativă pentru mutații industriale a CESE, precum și lucrările comune pe această temă cu Comisia, confirmă interesul și angajamentul societății civile organizate a UE în legătură cu dezvoltarea continuă a parteneriatului european privind materiile prime.

4.2. În acest sens, este necesar să fie prezentate mai multe propuneri și acțiuni concrete pentru a asigura îmbunătățirea securității și a durabilității prevăzute în Comunicarea Comisiei Europene privind materiile prime critice. În plus, solicităm Comisiei să ia în considerare măsuri adecvate cu privire la toate materiile prime care sunt relevante pentru industria și economia UE, pentru a evita dependențele suplimentare.

4.3. Inițiativa privind materiile prime, lansată de Comisia Europeană în 2008, a pregătit calea pentru o acțiune structurată și coordonată la nivelul instituțiilor europene relevante, atât pentru a crește gradul de sensibilizare în rândul cetățenilor europeni cu privire la necesitatea de a asigura securitatea aprovizionării cu materii prime critice și strategice pentru industriile europene, cât și pentru acțiuni concrete în această privință la nivelul UE și al statelor membre.

4.4. Platforma tehnologică europeană pentru resurse minerale durabile (recunoscută oficial în 2008), Parteneriatul european pentru inovare privind materiile prime (2012), Institutul European de Inovare și Tehnologie – Materii prime (2015), Alianța europeană pentru baterii (2017), Alianța europeană în domeniul materiilor prime (septembrie 2020) sau activitățile anuale din cadrul Săptămânii europene a materiilor prime reprezintă inițiative reușite ale Comisiei și importante instrumente de lucru ale Uniunii Europene în contextul eforturilor sale susținute pentru a identifica soluțiile tehnologice, legislative și administrative necesare pentru a adopta un plan de acțiune coerent al UE privind materiile prime. Cu toate acestea, aceste inițiative ar fi putut fi accelerate, iar CESE solicită Comisiei să efectueze evaluări riguroase ale activității, rezultatelor și eficacității platformelor de alianță menționate și să prezinte Comitetului rezultatele în mod regulat (anual). În calitate de reprezentanți ai societății civile, trebuie să fim informați dacă această abordare dă într-adevăr rezultate concrete în ceea ce privește progresele și atingerea obiectivului de reziliență a materiilor prime.

4.5. Comunicarea CE are în primul rând o perspectivă europeană, lucru care este pe deplin de înțeles, deoarece problema centrală o reprezintă aprovizionarea cu materii prime a economiei europene. Cu toate acestea, CESE consideră că CE ar trebui să ia în considerare nevoile și interesele cetățenilor și ale economiilor țărilor din care materiile prime urmează să fie exportate în Europa, în special atunci când menționează frecvent „valorile europene”, „responsabilitatea globală” și „obiectivele de dezvoltare durabilă” globale. De asemenea, este important să se ia în considerare faptul că țările din afara UE care aparțin Spațiului Economic European sunt bogate în resurse minerale, iar strategiile privind materiile prime, parteneriatele strategice și accesul la instrumente financiare pentru tranziția ecologică a sectorului minier ar trebui să fie puse și la dispoziția acestor țări.

4.6. panourile solare, parcurile eoliene și bateriile sunt esențiale pentru noua noastră paradigmă industrială. Ele au nevoie, însă, de materii prime care sunt controlate de concurenții noștri de pe scena internațională. Politica industrială trebuie să meargă mână în mână cu o politică comercială și externă fermă, care, la rândul ei, trebuie să asigure accesul la aceste resurse ” ( 9 ). Obiectivul de consolidare a rezilienței UE în ceea ce privește materiile prime critice și strategice este legat în mod indisolubil de eforturile UE de a menține o bază industrială și tehnologică solidă care să mențină ritmul cu revoluția digitală și cu provocările globale legate de schimbările climatice și protecția mediului. Este esențial ca UE să aibă succes în acest proces. CESE a subliniat deja că „

4.7. Politicile în domeniul materiilor prime trebuie să contribuie în mod pozitiv, alături de alte politici, la asigurarea aprovizionării industriilor europene, la satisfacerea cererii de produse și servicii ale UE, la respectarea mediului și limitarea impactului activităților umane asupra climei și la crearea de locuri de muncă decente. Aceste beneficii – economice, de mediu și sociale – ar trebui distribuite uniform în întreaga UE. Este important să nu se pună accentul numai pe materiile prime care sunt clasificate drept „critice” în conformitate cu metodologia propusă de Comisia Europeană. Materiile prime care reprezintă o parte esențială a multor lanțuri valorice de aprovizionare și a căror extracție și exploatare reprezintă și un vector de materii prime critice ar trebui să fie recunoscute ca având o importanță strategică.

4.8. Cererea constantă și predictibilă a UE de materii prime critice și strategice reprezintă o condiție de bază pentru consolidarea relațiilor comerciale și a lanțurilor de aprovizionare interne și globale. Întrucât cererea de materii prime este în permanentă creștere, UE ar trebui, de asemenea, să își consolideze în continuare capacitatea de a se aproviziona pe plan intern și internațional. Fiabilitatea și previzibilitatea lanțurilor de aprovizionare sunt esențiale pentru menținerea producției industriale și a infrastructurii conexe din statele membre, dar constituie și o condiție prealabilă necesară pentru consolidarea rezilienței UE în ceea ce privește materiile prime critice.

4.9. Nevoia de materii prime critice și strategice este unul dintre indicatorii care ne permit să evaluăm și să stabilim tipul de capacitate de producție industrială a UE, precum și nevoile în materie de educație, formare, recalificare, învățare pe tot parcursul vieții și certificare, pe care ar trebui să le menținem în UE, pentru a face față competiției globale și pentru a evita nu numai dependența de anumite materii prime, ci și subordonarea în domeniul inovării, al cercetării și al dezvoltării tehnologice.

4.10. Capacitatea tehnologică și industrială de a înlocui materiile prime critice este considerată esențială pentru consolidarea rezilienței, dar ea nu poate fi obținută într-o perioadă scurtă de timp și fără investiții semnificative și constante în cercetare și dezvoltare pentru a descoperi materii noi. În comparație cu evoluțiile dinamice din China, s-ar putea afirma că reziliența UE în ceea ce privește materiile prime critice poate fi consolidată prin punerea în aplicare a unor proiecte ambițioase de interconectare și modernizare a infrastructurilor transeuropene de transport, energie și TIC. Toate acestea pot fi realizate în contextul Pactului verde european, menținând astfel o cerere suficient de ridicată de astfel de materii prime în UE, o cerere care stabilizează lanțurile de aprovizionare globale, conducând la un aflux de noi investiții, nu doar în industriile care prelucrează aceste materii, ci și în programele de cercetare și dezvoltare pentru substituirea materiilor prime critice.

5. Observații specifice

5.1. Comunicarea CE reprezintă un pas înainte, oferind o foaie de parcurs clară, cu inițiative și acțiuni care trebuie întreprinse la nivel european, motiv pentru care CESE recomandă Parlamentului European și Consiliului să sprijine această abordare pentru îmbunătățirea rezilienței materiilor prime critice în UE.

5.2. Deși investițiile în mineritul durabil asigură aprovizionarea, locuri de muncă și progres economic, acestea trebuie să aducă și îmbunătățiri socioeconomice și de mediu, pe baza responsabilității sociale a întreprinderilor. Principala preocupare vizează modul în care se poate obține un echilibru între promovarea mineritului durabil în Europa și asigurarea acceptării de către public. Sensibilizarea cetățenilor este esențială.

Pactul verde european, obiectivele globale pentru 2030 și 2050 și cererea de materii prime

5.3. O economie curată și circulară promite să reducă dependența noastră de materiile și energia importate, să diminueze impactul negativ al UE asupra sănătății și a mediului, să elaboreze modele economice viitoare și să creeze mai multe locuri de muncă la nivel local. Aceasta va contribui și la îmbunătățirea autosuficienței și la abordarea chestiunilor legate de reziliență expuse de pandemia de COVID-19 în legătură cu lanțurile de aprovizionare globale. CESE a solicitat deja o strategie clară pentru ca UE „să devină liderul mondial în domeniul economiei circulare și al tehnologiilor curate. Ea va depune eforturi în vederea decarbonizării industriilor energointensive” ( 10 )

5.4. Comunicarea CE nu menționează și nu discută despre exploatarea minieră de adâncime ( 11 ) și nici nu încearcă să schimbe percepția că industriile de extracție nu sunt ecologice. Există cazuri în care acestea sunt „ecologice” grație practicilor durabile de minerit.

5.5. Comisia sugerează că deșeurile miniere sunt bogate în materii prime critice și pot crea noi activități economice. Ceea ce nu este clar, însă, este nivelul investițiilor necesare pentru acceptarea de către public a unei astfel de acțiuni. Oportunitățile economice ce decurg din materiile prime critice provenite din deșeurile miniere sunt asociate nu doar cu exploatările miniere ale cărbunelui, ci și cu cele ale altor minereuri, precum fier, zinc sau nichel.

5.6. Creșterea capacității de reciclare, de extracție și de prelucrare a metalelor este esențială pentru dezvoltarea tehnologiilor verzi și curate necesare pentru tranziția energetică verde și, într-o măsură mai mare, și pentru tranziția industrială verde. Recuperarea materiilor strategice și critice este elementul-cheie, prin urmare trebuie puse la dispoziție tehnologii inovatoare pentru sortarea și tratarea deșeurilor. Ambele căi de aprovizionare interne ale UE – extracție și reutilizare – trebuie promovate și sprijinite în mod adecvat din punct de vedere financiar.

Lista UE a materiilor prime critice – metodologia de evaluare

5.7. Pe baza noilor evoluții tehnologice, ar trebui efectuată o revizuire bienală a listei materiilor prime critice din UE. Comisia Europeană menționează monitorizarea acțiunilor prezentate în actuala propunere. Pe parcurs, sunt necesare evaluări ale impactului, cu posibilitatea de a efectua modificări/reglementări.

5.8. În această comunicare, Comisia subliniază că lista materiilor prime critice care este evaluată periodic este relevantă și pentru promovarea aprovizionării durabile șu responsabile. Prin urmare, metodologia utilizată pentru evaluarea periodică a acestei liste ar trebui reevaluată din punctul de vedere al conformității cu Declarația universală a drepturilor omului (DUDO) ( 12 ) , Principiile directoare ale ONU ( 13 ) , inclusiv drepturile fundamentale în domeniul muncii ale OIM, Declarația cu privire la principiile și drepturile fundamentale la locul de muncă, care include standardele fundamentale de muncă și Declarația MNE ( 14 ) , precum și obiectivele de dezvoltare durabilă ale ONU ( 15 )

5.9. Riscurile de încălcare a drepturilor omului (inclusiv încălcarea drepturilor omului în mediul de afaceri în cadrul LVG) ( 16 ) sau de distrugere a mediului în țările producătoare prospective trebui să fie luate în considerare efectiv în cadrul metodologiei evaluării periodice a listei materiilor prime critice. Prin urmare, trebuie găsite și incluse în metodologia de evaluare criterii adecvate. Acest lucru este primordial, dat fiind faptul că comisarul pentru justiție al UE lucrează la o directivă privind obligația de diligență care urmează să fie prezentată în prima jumătate a anului 2021.

5.10. Prin materii prime critice se înțelege, în general, materii care provin din sectorul minier, dar ele înseamnă mult mai mult decât aceasta. De exemplu, materialele pe bază de lemn pot fi utilizate în mod eficient în mult mai multe aplicații decât în trecut: de la textile la noi tehnologii mai ușoare și mai ecologice pentru baterii, acesta este un domeniu care progresează cu mare viteză. În plus, bioeconomia prezintă posibilitatea unică de a spori reziliența economiei UE și stabilitatea geopolitică a continentului nostru. Utilizarea de materiale regenerabile ar contribui, în același timp, la atenuarea schimbărilor climatice și va permite menținerea în sol a emisiilor fosile, creând reziliență ecologică pentru sectoarele fosile.

Întocmirea hărții materiilor prime ale UE

5.11. Propunerea de întocmire a hărții aprovizionării potențiale cu materii prime critice secundare din stocurile și deșeurile UE este o acțiune-cheie pentru îmbunătățirea rezilienței UE în ceea ce privește materiile prime. Prin urmare, Comisiei trebuie să facă din acest exercițiu de inventariere o prioritate și să îl finalizeze până la sfârșitul anului 2021, în loc de 2022, termenul prevăzut în prezent, făcând ca datele disponibile să fie bine cunoscute de părțile interesate și de cetățeni.

5.12. Având în vedere că în prezent lipsesc o imagine de ansamblu și informațiile privind disponibilitatea materiilor prime secundare în cadrul UE, urmărirea materialelor strategice și critice, atât la nivel sectorial, cât și la nivel transsectorial, trebuie efectuată cu prioritate, inclusiv prin utilizarea instrumentelor digitale și a celor cu volume mari de date.

Mineritul, competențe conexe și „autorizația socială” pentru desfășurarea activităților

5.13. Exploatarea minieră a materiilor prime și activitățile de extracție a pietrei sunt esențiale din punctul de vedere al atenuării riscului de aprovizionare, de exemplu furnizând materii pentru uzul tehnologiilor cu emisii scăzute de dioxid de carbon și al agriculturii și crescând reziliența lanțurilor valorice de fabricație. Sectorul european al mineralelor poate asigura disponibilitatea materiilor esențiale necesare pentru tehnologiile actuale și viitoare pentru a crea o economie neutră din punct de vedere climatic, orientată către servicii și bunăstare, circulară și cu o utilizare eficientă a resurselor, asigurând totodată aprovizionarea durabilă și responsabilă cu materii prime.

5.14. În plus, mineritul în Europa operează la cele mai înalte standarde de mediu și sociale în comparație cu țările din afara UE. Industria din Europa este angajată să contribuie în mod substanțial la atenuarea schimbărilor climatice: aceasta nu doar explorează în permanență metode de decarbonizare pentru a răspunde în mod eficace și eficient cererii tot mai mare de resurse, ci permite și altor activități economice să-și îmbunătățească performanța.

5.15. De fapt, există foarte puține exemple de exporturi de materii prime în țările în curs de dezvoltare care să fi declanșat o dezvoltare economică și socială durabilă, de care ar fi beneficiat o mare parte a populației. Dimpotrivă, situația implică adesea exploatarea socială și poluarea mediului, de obicei, existând doar câțiva beneficiari de partea câștigătoare.

5.16. Materiile prime nu trebuie să servească doar la garantarea prosperității economice în Europa, ci trebuie să constituie, de asemenea, baza unei dezvoltări economice durabile, compatibile din punct de vedere social și ecologic în țările de origine. În acest sens, UE ar trebui să devină proactivă și să sprijine în mod clar toate eforturile posibile ale întreprinderilor care trec de la politica anterioară, de a-și asigura în mod unilateral cele mai ieftine materii prime posibile, la o nouă abordare constând într-un „parteneriat strategic”. Un astfel de parteneriat strategic trebuie să ia în considerare, în mod echitabil, nevoile și interesele economice, sociale și ecologice ale țărilor furnizoare și ale celor beneficiare de materii prime, precum și să sprijine și să promoveze dezvoltarea socioeconomică autonomă în țările de origine. Prin crearea unui „regim de parteneriat”, se poate atinge un nivel ridicat de încredere, durabilitate, securitate și fiabilitate în relațiile comerciale de interes comun și pe baza respectului reciproc.

5.17. Există întotdeauna o nevoie de a pondera problemele locale de mediu și beneficiile pe care le pot aduce astfel de proiecte pentru a rezolva chestiuni mai ample de la nivel european și global legate de CO 2 , cum ar fi, de exemplu, cererea pentru o cantitate mai mare de cupru. Acest echilibru ar trebui să facă parte din prioritizarea proiectelor în domeniul mineritului în Europa. Această prioritizare ar trebui să includă și considerații economice regionale.

5.18. Nu este suficientă deținerea accesului la materii prime, dacă UE nu dispune de instalații de prelucrare de înaltă tehnologie. Comisarul Thierry Breton a afirmat că „în ceea ce privește materiile prime, scopul este să ne asigurăm că până la începutul următoarei decade capacitatea europeană de minerit și rafinare este operațională”. Acest lucru nu este destul de ambițios. Prin urmare, CESE recomandă ca UE să promoveze investiții imediate și stimulente comune reglementate pentru investitori. Pentru a realiza mai repede „autonomia strategică” a Europei în ceea ce privește materiile prime critice, ar trebui avută în vedere crearea unui parteneriat european (Orizont Europa) sau a unui proiect important de interes european comun (PIIEC). Un astfel de PIIEC ar trebui să acopere întregul lanț de aprovizionare cu materii prime critice: evaluarea surselor interne de minerale, mineritul, rafinarea, prelucrarea, reciclarea, reutilizarea. Într-adevăr, în ceea ce privește bateriile, stabilirea unui lanț valoric intern pe deplin integrat al pământurilor rare va fi de o importanță crucială pentru realizarea dublei tranziții digitale și verzi.

5.19. Patru proiecte industriale esențiale în domeniul mineritului și al prelucrării durabile, însumând aproape 2 miliarde EUR, sunt în curs de desfășurare în Europa. Se estimează că acestea vor acoperi 80 % din nevoile de litiu din sectorul bateriilor până în 2025. Aceste proiecte ar putea servi despre sursă de inspirație în ceea ce privește acoperirea altor materii prime esențiale pentru lanțurile valorice europene din mult mai multe sectoare strategice.

5.20. Industria utilizează deja automatizarea, digitalizarea, tehnologia de blockchain și inteligența artificială, însă utilizarea programului Copernicus trebuie explorată, pentru a identifica noi exploatări miniere ale materiilor prime noi și a monitoriza amprenta de mediu. În plus, CESE a recomandat deja „elaborarea unei foi de parcurs în materie de reglementare la nivelul UE care să abordeze provocările generate de transformarea digitală a sectorului materiilor prime și care să trateze subiecte precum securitatea cibernetică, inteligența artificială, automatizarea, guvernanța pe mai multe niveluri și mineritul marin și spațial” ( 17 )

5.21. Noi metode de extracție, recuperare și producție ar trebui dezvoltate. Acestea ar trebui să respecte cele mai înalte standarde de mediu și sociale. Exploatarea resurselor provenite din depozitarea deșeurilor și reziduurile miniere ale UE reprezintă o potențială sursă de materii prime critice și strategice. În același timp, specialiștii din domeniul mediului încurajează comunitățile locale să se implice în procesul decizional privind viitoarele exploatări miniere.

5.22. Competențele în domeniul mineritului pot fi transferate în domeniul exploatării de metale și de minerale, eventual în aceleași regiuni. Mecanismul pentru o tranziție justă va ajuta regiunile carbonifere și cu emisii ridicate de dioxid de carbon, prin fonduri dedicate infrastructurii durabile, în temeiul Invest EU. Cu toate acestea, pentru investitori sunt necesare timp și stimulente, precum și acte legislative privind proceduri de autorizare mai rapide (un regulament al UE ar putea fi o soluție). Standardele sociale, de mediu și de durabilitate sunt principalele cerințe pentru toate proiectele viitoare ale UE.

5.23. Una dintre condițiile prealabile de bază pentru politici eficiente privind conținutul local legate de crearea mai multor locuri de muncă, mai verzi și mai bine plătite în țările bogate în minerale este disponibilitatea competențelor și a capacităților necesare pentru a răspunde cererii industriei pe durata întregului ciclu de viață al unei mine. De asemenea, este crucial să se dezvolte noi seturi de competențe, iar cele noi să fie adaptate pentru a răspunde la schimbările tehnologice. Studiile recente au confirmat impactul probabil al noilor tehnologii asupra naturii locurilor de muncă, evidențiind modul în care, în sectorul minier, vor fi dobândite noi seturi de competențe nu doar pentru ocupațiile noi, ci și pentru cele existente, întrucât actualele locuri de muncă vor trebui, cel mai probabil, să se adapteze la automatizare. Concedierile ar trebui evitate, pe calea dialogului social, prin reținerea lucrătorilor și prin asigurarea faptului că aceștia din urmă au acces la noile poziții și locuri de muncă create de noile tehnologii și procese de reciclare.

5.24. Educația, formarea, recalificarea și certificarea, precum și realizarea lor prin intermediul dialogului social sunt extrem de importante pentru viitorul industriei, iar pentru dobândirea competențelor necesare este nevoie de timp și de finanțare. Disciplinele speciale precum geologia, metalurgia și mineritul ar putea fi predate chiar la nivelul studiilor universitare de licență.

Investiții

5.25. Explorarea este o activitate cu risc ridicat care crește costurile de capital în mod semnificativ. Reducerea riscurilor prin garanții pentru împrumut și regimuri de amortizare poate ajuta în mare măsură investițiile. Alte stimulente fiscale includ creditele fiscale și ajutorul de stat. Aceste mecanisme sunt utilizate la scară largă la nivel global pentru minerit și prelucrare, dar nu în UE.

5.26. Trebuie dezvoltat și conceput un sistem de stimulente financiare eficient pentru a sprijini tranzițiile ecologice din industria deșeurilor. În plus, ar trebui aplicate penalități pentru abuzul resurselor valoroase din punctul de vedere al deșeurilor.

5.27. Consolidarea capacității UE de a aborda în mod eficace barierele comerciale tarifare și netarifare, inclusiv în domeniul dumpingului și al achizițiilor publice, introduse de partenerii noștri internaționali, este esențială pentru a asigura condiții de concurență echitabile în domeniul comerțului cu materii prime.

5.28. Sunt necesare investiții semnificative în cercetare și dezvoltare pentru Europa pentru a-și menține poziția de lider în lanțurile valorice globale. Menținerea poziției în raport cu alte puteri economice este importantă și necesită o coordonare strânsă a instrumentelor din cadrul diferitelor politici, inclusiv noua strategie industrială și politica comercială a UE. Punerea în aplicare a Regulamentului pentru examinarea investițiilor străine directe devine mai importantă ca niciodată din punctul de vedere al protejării lanțurilor valorice strategice ale UE.

5.29. UE trebuie să acorde o atenție specială monitorizării piețelor globale de materii prime, precum și evoluției lanțurilor de aprovizionare strategice. Informații fiabile și complete trebui furnizate de toate statele membre și de toate părțile interesate prin formate standardizate de raportare a datelor.

5.30. Investițiile legate de tranziția verde ale întreprinderilor UE în sectorul extracției, al prelucrării și al reciclării trebui să sprijine eforturile industriale de implicare în tranziție și în progresul către obiectivele de neutralitate climatică ( 18 ) . Sectorul ar trebui să beneficieze de un acces facil la finanțare durabilă, dar numai atunci când investițiile sale planificate, planurile în materie de cercetare și dezvoltare și proiectele de transformare industrială demonstrează că există o respectare clară a obiectivelor climatice, o ocupare integrală și productivă a forței de muncă, o creștere economică durabilă și muncă decentă pentru toți. CESE a menționat deja într-un aviz anterior că „creșterea durabilă ar trebui să se refere la dimensiunea ecologică, economică, socială și de guvernanță, în cadrul unei abordări echilibrate, globale și cuprinzătoare, aliniată la toate obiectivele de dezvoltare durabilă și la Acordul de la Paris privind schimbările climatice, stabilind condiții transversale minime, care să nu poată fi înlocuite” ( 19 )

5.31. În plus, proiectele miniere care prezintă aceleași angajamente ar trebui să fie sprijinite și stimulate și în cadrul PIIEC (proiecte important de interes european comun) și al PIC (proiecte de interes comun). Evaluarea contribuției unor astfel de investiții și proiecte se va concentra, de asemenea, pe identificarea oricărei activități de „dezinformare ecologică” sau a informațiilor înșelătoare.

Comerțul și dimensiunea internațională

5.32. China asigură în prezent 98 % din aprovizionarea UE cu pământuri rare. Intrăm în era unei mari competiții geopolitice, dezvoltarea unei diplomații economice eficiente la nivelul UE fiind așadar esențială pentru a asigura accesul la diverși furnizori, investind totodată în capacitățile de reutilizare și reciclare. În acest sens, CESE insistă asupra creării de parteneriate strategice cu națiuni care împărtășesc aceeași viziune, într-un cadru plurilateral, ca o modalitate de a evita ca întreruperile în aprovizionare (uneori motivate politic) să creeze blocaje în lanțurile valorice industriale sofisticate din UE.

5.33. Consolidarea rolului euro ca monedă internațională și de referință este vitală pentru prevenirea volatilității prețurilor și pentru reducerea dependenței părților interesate din UE de dolarul american. CE ar trebui să caute modalități de a încuraja comercializarea materiilor prime critice în euro, utilizând diplomația economică și instrumentele politicilor comerciale disponibile. În acest sens, salutăm Comunicarea Comisiei Europene pe tema „Sistemul economic și financiar european: promovarea deschiderii, a solidității și a rezilienței” ( 20 )

5.34. Exportul de materii prime secundare trebuie să fie permis doar atunci când este justificat din punctul de vedere al durabilității. Cu toate acestea, UE ar trebui să depună eforturi să schimbe regulile jocului și să permită exportul de deșeuri care conțin materii valoroase atunci când acest lucru este util din perspectiva durabilității. Mai exact, exportul acestui tip de deșeuri ar trebui să aibă loc doar atunci când, la destinație, standardele și măsurile sociale și de mediu menite să atenueze efectele climatice sunt echivalente cu standardele UE.

5.35. Cooperarea internațională cu OCDE, Națiunile Unite, OMC și G20 trebuie consolidată, având în vedere viitoarea durabilitate a industriei și interesul UE de a-și asigura accesul la materiile prime critice. Asigurarea unor condiții de concurență echitabile cu alte părți ale globului este esențială pentru părțile interesate europene. UE trebuie să utilizeze toate instrumentele de care dispune, inclusiv acordurile comerciale și parteneriatele strategice, pentru a facilita întreprinderile comune ale UE în țări terțe bogate în resurse, în special din Africa și America de Sud, ținând cont totodată de aprovizionarea responsabilă și de cele mai bune practici privind comportamentul în afaceri. Integrarea țărilor din Balcanii de Vest în lanțul de aprovizionare al UE este, de asemenea, vitală.

Bruxelles, 25 martie 2021. Președintele Comitetului Economic și Social European Christa SCHWENG

(1) De exemplu, diferite state membre aplică diferite metode de clasificare pentru a evalua care proprietăți ale deșeurilor sunt sau nu sunt periculoase. Acest lucru creează o birocrație inutilă – prea multe documente, procese foarte lungi, neconcordanța între autorități – și o sarcină inutilă din cauza garanției financiare asociate expedierii deșeurilor care depinde de clasificarea deșeurilor.

(2) Declarația universală a drepturilor omului.

(3) Principiile directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului.

(4) Declarația tripartită de principii a OIM privind întreprinderile multinaționale și politica socială.

(5) Obiectivele de dezvoltare durabilă ale ONU.

(6) Tabloul de bord al UE privind materiile prime 2018.

(7) Euromines.

(8) UNEP IRP.

(9) JO C 364, 28.10.2020, p. 108.

(10) JO C 364, 28.10.2020, p. 108.

(11) Autoritatea Internațională pentru Fundul Mărilor și Oceanelor este responsabilă pentru a asigura faptul că exploatarea minieră de adâncime este posibilă din punct de vedere juridic și practic.

(12) A se vedea nota de subsol 2.

(13) https://www.ohchr.org/Documents/Publications/GuidingPrinciplesBusinessHR_EN.pdf

(14) A se vedea nota de subsol 4.

(15) A se vedea nota de subsol 5.

(16) Lanțuri valorice globale.

(17) JO C 429, 11.12.2020, p. 37.

(18) Raportul McKinsey intitulat „Modul în care Uniunea Europeană ar putea atinge un nivel net al emisiilor egal cu zero la un cost net egal cu zero”, 3 decembrie 2020: „Atingerea unui nivel net egal cu zero ar necesita investiții estimate la 28 de mii de miliarde EUR în tehnologii și tehnici curate în următorii 30 de ani”. „Din această sumă de 5,4 mii de miliarde EUR, aproximativ 1,5 mii de miliarde EUR ar urma să fie investite în sectorul construcțiilor (29 %), 1,8 mii de miliarde EUR ar fi utilizate pentru energie electrică (33 %), 410 miliarde EUR pentru industrie (8 %), 76 de miliarde EUR pentru agricultură (aproximativ 1 %) și 32 de miliarde EUR pentru transport (sub 1 %). Aproximativ 1,5 mii de miliarde EUR (28 %) ar urma să finanțeze infrastructura, pentru a îmbunătăți transportul și distribuția de energie în toate sectoarele.”

(19) Planul de acțiune privind finanțarea durabilă (JO C 62, 15.2.2019, p. 73).

(20) COM(2021) 32 final, 19.1.2021, Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Banca Centrală Europeană, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor;

https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/PDF/?uri=CELEX:52021DC0032&from=RO