Îmbunătățirea ECRIS în ceea ce îi privește pe resortisanții țărilor terțe face parte din strategia prezentată în Agenda europeană privind securitatea. În plus, schimbul de informații privind cazierele judiciare contribuie la aplicarea Deciziei-cadru 2008/675/JAI a Consiliului, care prevede că, în cursul procesului penal, autoritățile judiciare din statele membre ar trebui să țină seama de condamnările anterioare pronunțate împotriva aceleiași persoane pentru fapte diferite săvârșite în alte state membre, indiferent de cetățenia persoanei respective.

În cazul în care un stat membru ar dori să obțină aceste informații, ar trebui să trimită solicitări tuturor statelor membre („cereri globale”). Acest lucru creează o sarcină administrativă în toate statele membre, inclusiv în țările (în majoritatea țărilor) care nu dețin informațiile solicitate. Se estimează că sarcina administrativă a „cererilor globale” s-ar ridica la 78 de milioane EUR pe an dacă statele membre ar solicita informații de fiecare dată când este posibil ca un resortisant al unei țări terț să fie condamnat. Costurile aferente formulării unui răspuns la „cererile globale” nu sunt compensate de un beneficiu echivalent și, în fapt, se pierd, întrucât majoritatea răspunsurilor nu vor da rezultate. Acest lucru este mai ales în dezavantajul statelor membre mai mici, care trebuie să răspundă tuturor cererilor, fără a dispune neapărat de mijloacele necesare. În plus, un număr foarte mare de cereri inutile afectează încrederea în fiabilitatea și funcționarea rețelei ECRIS în general, întrucât utilizatorii pot trage concluzia că ineficiența ECRIS în ceea ce privește resortisanții țărilor terțe ilustrează ineficiența ECRIS în general.

Avantajele practice ale amprentelor digitale în ceea ce privește identificarea sigură a unei persoane au fost recunoscute de numeroase state membre. Într-adevăr, acesta este singurul mod în care se poate stabili cu certitudine identitatea unei persoane. Acest aspect este extrem de important, având în vedere faptul că autoritățile judiciare sunt responsabile pentru exactitatea informațiilor înscrise în cazierele judiciare. Unele state membre s-au arătat preocupate de unele aspecte constituționale și au atras atenția asupra problemelor care ar putea apărea dacă introducerea amprentelor digitale în ECRIS ar fi obligatorie. În prezent, multe dintre autoritățile centrale ale statelor membre nu stochează amprente digitale în registrele lor naționale de caziere judiciare și nu sunt conectate la sistemul automat de identificare a amprentelor digitale (AFIS). Unele state membre sunt îngrijorate în legătură cu eventualitatea aplicării unor standarde duble pentru resortisanții UE, pe de o parte, și pentru resortisanții țărilor terțe, pe de altă parte. Situația este diferită în cazul resortisanților țărilor terțe, deoarece unii dintre ei provin din țări în care nu există un registru civil adecvat sau valabil. În acest context, integrarea amprentelor digitale devine o prioritate.

Părțile interesate responsabile cu drepturile fundamentale au recunoscut, în general, efectele pozitive ale unui viitor sistem ECRIS-TCN dintr-o perspectivă globală a justiției, întrucât sistemul va asigura condamnarea adecvată și protejarea copiilor împotriva abuzurilor, precum și efectul pozitiv asupra resortisanților țărilor terțe, întrucât aceștia vor putea să dovedească că nu au antecedente penale pe teritoriul Uniunii. Aceste părți interesate sunt în favoarea unui sistem descentralizat care să dispună de tehnici adecvate de anonimizare.

Aceste părți interesate au subliniat faptul că introducerea unui sistem specific pentru resortisanții țărilor terțe este posibilă din punctul de vedere al egalității, în măsura în care acest lucru este necesar și proporționat. AEPD a estimat că instituirea unui regim diferit pentru informațiile care trebuie stocate și schimbate cu privire la resortisanții țărilor terțe, pe de o parte, și resortisanții statelor membre, pe de altă parte, trebuie justificată în mod corespunzător. Părțile interesate au atras atenția asupra garanțiilor necesare pentru a aborda situația specifică a resortisanților țărilor terțe în contextul migrației, asupra unor aspecte legate de crearea unui filtru-index și de utilizarea amprentelor digitale, asupra drepturilor copilului, precum și asupra drepturilor persoanelor vizate și a necesității unor căi de atac eficiente.

În acest context, ar trebui remarcat faptul că prezenta propunere nu este concepută ca un instrument de reglementare a migrației. Aceasta nu schimbă niciuna dintre prevederile și garanțiile existente în acest domeniu. Considerentele instrumentului juridic propus recunosc în mod explicit respectarea garanțiilor prevăzute în legislația UE și în legislațiile naționale în materie de azil și migrație. Acestea vor fi respectate în cadrul viitorului sistem.

Anumite infracțiuni, cum ar fi intrarea sau șederea neregulamentară sau utilizarea unor vize false sau a unor documente de călătorie false, sunt infracțiuni specifice resortisanților țărilor terțe, iar viitorul sistem ECRIS-TCN nu ar trebui să aibă un impact disproporționat asupra drepturilor resortisanților țărilor terțe care au fost condamnați pentru astfel de infracțiuni. FRA a propus, în acest sens, ca, în cadrul ECRIS-TCN, condamnările legate de intrarea și șederea neregulamentare să nu fie prelucrate în alte scopuri decât în scopul procesului penal. Comisia consideră însă că legislația națională este cea care stabilește în ce măsură informațiile privind cazierele judiciare sunt prelucrate în alte scopuri decât procesul penal, așa cum este cazul în prezent pentru resortisanții UE.

Părțile interesate responsabile cu drepturile fundamentale au recunoscut faptul că identificarea resortisanților țărilor terțe poate fi mai dificilă decât identificarea resortisanților UE. Potrivit FRA, trebuie totuși să se țină seama de necesitatea și proporționalitatea utilizării amprentelor digitale pentru filtrul-index, precum și de soluții alternative, cum ar fi utilizarea pașapoartelor și/sau a permiselor de ședere, și de posibilitățile oferite de bazele de date existente la nivelul UE sau la nivel național. Aceste aspecte trebuie analizate în comparație cu includerea amprentelor digitale ale tuturor categoriilor de resortisanți ai țărilor terțe sau doar ale anumitor categorii.

Cu toate acestea, propunerea prevede obligativitatea stocării amprentelor digitale ale resortisanților țărilor terțe pentru rezolvarea problemelor legate de identificarea resortisanților respectivi. Problemele sunt diferite de cele întâmpinate în identificarea resortisanților UE, în cazul cărora informațiile pot fi mai ușor obținute de la statul membru de cetățenie.

De asemenea, părțile interesate au arătat că copiii resortisanților țărilor terțe pot fi deosebit de expuși la riscurile provenite din schimbul de informații referitoare la condamnări. FRA a sugerat că, având în vedere vulnerabilitatea copiilor, ar trebui găsită o soluție prin care aceștia să fie excluși în totalitate din domeniul de aplicare al ECRIS sau din filtrul-index ori prin care schimburile să se limiteze la infracțiunile foarte grave săvârșite de copii. În același timp, părțile interesate ar dori să se asigure că propunerea permite angajatorilor să verifice în mod eficace dacă unui anumit resortisant al unei țări terțe i s-a interzis exercitarea activităților care implică contacte directe și regulate cu copii ca urmare a unor condamnări penale anterioare.

În acest context, ar trebui subliniat faptul că ECRIS este un instrument descentralizat menit să asigure schimbul de informații conținute în registrele de caziere judiciare ale statelor membre. Legislația națională a statelor membre este cea care stabilește dacă în cazierele judiciare naționale se înscriu sau nu condamnările copiilor, care pot fi astfel schimbate între statele membre. În ceea ce privește accesul la informațiile privind cazierele judiciare prin intermediul ECRIS în procesul de recrutare pentru posturi care implică contacte directe și regulate cu copii, punerea în aplicare a directivei va facilita verificarea condamnărilor anterioare ale resortisanților țărilor terțe în acest sens.

Unele părți interesate au făcut referire la necesitatea de a se asigura faptul că resortisanții țărilor terțe au dreptul de a-și accesa propriile date și de a solicita rectificarea acestora, întrucât inexactitatea informațiilor din cazierele judiciare poate fi mai frecventă în cazurile în care sunt implicați resortisanți ai țărilor terțe. Cu toate acestea, instrumentele juridice referitoare la ECRIS acoperă numai schimbul de informații privind cazierele judiciare, nu afectează drepturile persoanelor de a avea acces la datele care le privesc și care sunt stocate la nivel național. Acest domeniu este reglementat de legislația în materie de protecție a datelor, atât la nivel național, cât și la nivelul UE.

•Obținerea și utilizarea expertizei

Studiul de fezabilitate intitulat „Establishment of a European Index of Convicted Third Country Nationals” („Constituirea unui index european al resortisanților țărilor terțe condamnați”) a permis o mai bună înțelegere a viitorului mecanism pentru schimburi privind resortisanții țărilor terțe condamnați și o evaluare a impactului acestui index din punct de vedere tehnic, juridic și organizațional. Un studiu de evaluare a impactului, în ceea ce privește TIC, al propunerii legislative asupra unui sistem ECRIS-TCN a oferit o imagine de ansamblu a costurilor pe care UE și statele membre ar urma să le suporte pentru implementarea diferitelor opțiuni. Statisticile Eurostat privind migrația și populația au furnizat dovezi cu privire la amploarea problemei. De asemenea, au avut loc întrevederi cu reprezentanți ai FIU.net, în special cu privire la software-ul Match, un program inteligent de schimb de informații și de cunoștințe bazat pe un filtru-index anonim, dezvoltat pentru FIU.net.

•Evaluarea impactului

Comisia Europeană a realizat o evaluare a impactului. Linkurile către fișa rezumat și avizul pozitiv al Comitetului de analiză a reglementării figurează mai jos: http://ec.europa.eu/justice/criminal/european-e-justice/ecris/index_en.htm S-au examinat trei opțiuni de politică: i) menținerea statu-quoului; ii) un proiect voluntar al statelor membre, privind instaurarea unui mecanism mai eficient pentru schimbul de informații privind cazierele judiciare ale resortisanților țărilor terțe, cofinanțat de Comisie și iii) un act legislativ referitor la un mecanism de căutare care să permită identificarea statelor membre ce dețin informații privind cazierele judiciare ale resortisanților țărilor terțe, și anume datele de identitate ale resortisanților țărilor terțe condamnați (filtru-index) în care să se poată efectua căutarea printr-un mecanism de tip rezultat pozitiv/negativ („hit/no-hit”). Au fost analizate două subopțiuni în cadrul acestei ultime variante: fie un filtru-index descentralizat care ar urma să fie anonimizat și distribuit autorităților tuturor celorlalte state membre, care să poată face căutări la sediile proprii, fie un filtru-index care ar urma să fie stocat de un organism central al UE. În ceea ce privește amprentele digitale, au fost analizate trei subopțiuni: i) stocarea obligatorie a amprentelor digitale pentru resortisanții țărilor terțe și includerea lor în filtrul-index; ii) obligarea statelor membre să verifice identitatea unui resortisant al unei țări terțe în sistemele existente care asigură schimbul de date pe baza amprentelor digitale înainte de a recurge la ECRIS; iii) extinderea ECRIS pentru a sprijini utilizarea opțională a amprentelor digitale de către statele membre pentru resortisanții țărilor terțe. Filtrul-index descentralizat este opțiunea preferată deoarece oferă un mecanism de identificare eficientă a statelor membre care dețin informații privind cazierul judiciar al unui anumit resortisant al țărilor terțe. Întrucât presupune o obligație juridică pentru toate statele membre, această opțiune va garanta o abordare comună. Aceasta nu necesită un sistem suplimentar la nivelul UE, făcând-o mai rentabilă decât filtrul-index stocat la nivel central. Pentru a asigura identificarea efectivă a resortisanților țărilor terțe, amprentele digitale ar trebui incluse în datele de identificare ce urmează să fie stocate în cazierul judiciar al persoanei respective și în filtrul-index. Stabilirea identității resortisanților țărilor terțe este adesea extrem de dificilă, dacă nu imposibilă, de exemplu din cauza inexistenței sau a lipsei de documente de identitate fiabile, ori din cauza unor nume de familie comune utilizate pe scară largă. Nu va exista niciun impact direct semnificativ din punct de vedere economic sau social ori din punctul de vedere al mediului. Întreprinderile, IMM-urile și microîntreprinderile nu vor fi afectate. Impactul asupra bugetului UE și a bugetelor naționale ar fi următorul: costuri punctuale de aproximativ 1 089 000 EUR pentru UE și de aproximativ 768 000 EUR pentru statele membre de (în total, aproximativ 1 857 000 EUR); costuri recurente de aproximativ 668 000 EUR pentru UE; pentru statele membre, costurile recurente se preconizează că vor crește treptat de-a lungul anilor, începând cu 5 304 000 EUR și ajungând până la maximum 12 804 000 EUR. Astfel, se preconizează o creștere progresivă a costurilor recurente totale de-a lungul anilor, de la 5 972 000 EUR la maximum 13 472 000 EUR. Pentru UE, costurile suplimentare de manipulare a amprentelor digitale vor fi de aproximativ 5 milioane EUR pentru costurile de înființare și de 1 milion EUR pe an pentru costurile recurente. Costurile de înființare pentru statele membre ar urma să se situeze între 2 milioane și 3 milioane EUR pentru fiecare stat membru, în funcție de volumul de condamnări ale resortisanților țărilor terțe.

În prezent, statele membre utilizează ECRIS pentru a căuta resortisanți ai țărilor terțe doar în 5 % din cazuri. Datorită avantajelor pe care le prezintă soluția propusă, se preconizează o creștere considerabilă a utilizării ECRIS. În cazul în care statele membre ar trebui să trimită în mod sistematic „cereri globale”, s-a estimat că sarcina administrativă pe care ar reprezenta-o formularea unui răspuns ar fi cel mai costisitor element (estimat la maximum 78 de milioane EUR) din totalul activităților desfășurate cu ajutorul ECRIS; soluția propusă permite economisirea unor astfel de costuri.