RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR privind punerea în aplicare a planului de lucru european pentru sport pentru perioada 2011-2014 /* COM/2014/022 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR privind punerea în aplicare a planului de lucru european pentru sport pentru perioada 2011-2014 1. INTRODUCERE În urma introducerii sportului în Tratatul de la Lisabona și în conformitate cu articolul 165 din TFUE, Uniunea Europeană (UE) și statele membre și-au intensificat cooperarea în scopul dezvoltării într-o măsură mai mare a dimensiunii europene a sportului. După Comunicarea Comisiei privind sportul din 2011[1], Rezoluția Consiliului privind un plan de lucru european pentru sport (2011-2014)[2] a deschis un nou capitol în ceea ce privește cooperarea europeană privind politica în domeniul sportului. Pentru prima dată, statele membre, Președinția Consiliului și Președinția Comisiei au fost invitate să conlucreze pe baza unor principii directoare stabilite de comun acord, să se concentreze asupra unor teme prioritare („integritatea sportului”, „valorile sociale a sportului”, „aspectele economice ale sportului”) și să pună în aplicare acțiuni specifice[3]. Într-un domeniu în care UE are o competență de sprijin, planul de lucru a oferit un cadru valoros pentru ca toți actorii să coopereze în mod coordonat și respectând reciproc competențele naționale și ale UE. Pentru a sprijini punerea în aplicare a planului de lucru, au fost introduse metode de lucru noi pentru domeniul sportului, în special grupuri de experți, precum și structuri de dialog consolidate. Comisiei i s-a solicitat să elaboreze un raport privind punerea în aplicare a planului de lucru, care să stea la baza creării unui nou plan de lucru cu începere de la mijlocul anului 2014. Prezentul raport evaluează progresele realizate în punerea în aplicare a unor acțiuni în concordanță cu temele prioritare identificate în planul de lucru și analizează utilizarea metodelor de lucru introduse, bazându-se, printre altele, pe activitatea grupurilor de experți[4], pe contribuțiile scrise ale statelor membre[5] și pe consultările cu părțile interesate[6]. În lumina acestei evaluări, Comisia și-a formulat concluziile. 2. PROGRESELE REALIZATE ÎN SENSUL PUNERII ÎN APLICARE A UNOR ACȚIUNI SPECIFICE DIN PLANUL DE LUCRU În ansamblu, activitățile desfășurate în temeiul planului de lucru au condus la rezultate foarte bune în domeniile prioritare stabilite. Acest fapt a fost confirmat în urma consultărilor: marea majoritate a statelor membre au fost de acord cu faptul că planul de lucru a avut un impact pozitiv asupra sectorului sportului din țara lor (24 de state membre) și că a fost relevant pentru elaborarea (24 de state membre) și pentru punerea în aplicare (19 state membre) a politicii în domeniul sportului la nivel național. În general, planul de lucru a satisfăcut așteptările guvernelor (25 de state membre), s-a concentrat pe prioritățile juste (25 de state membre) și a avut rezultate favorabile pentru procesele legate de politică (24 de state membre). Evaluarea pozitivă a fost împărtășită, în general, de către părțile interesate din domeniul sportului. Statele membre au apreciat în mai mică măsură influența planului de lucru asupra proceselor legate de politica în domeniul sportului din afara UE (16 state membre). Secțiunile următoare descriu progresele realizate în punerea în aplicare a acțiunilor prioritare, indicând în același timp dacă anumite aspecte referitoare la sport au fost luate în considerare în cadrul altor politici ale UE. 2.1. Acțiunea 1: Pregătirea proiectelor de observații ale UE în scopul revizuirii codului WADA UE și statele membre ale acesteia își mențin angajamentul ferm pentru lupta împotriva dopajului, pentru asigurarea proporționalității acesteia și pentru respectarea valorilor, a legilor aplicabile și a tradițiilor juridice la nivelul UE și la nivel național. Observațiile Comisiei din comunicarea sa privind sportul din 2011 rămân relevante. În timp ce obiectivul Agenției Mondiale Antidoping (WADA) este asigurarea unei abordări armonizate a ținerii sub control a dopajului, drepturile individuale ale atleților pot fi protejate în UE; prin urmare, este nevoie de flexibilitate și de ajustări pentru ca legislația UE și a statelor membre să fie respectată. Observațiile grupului de experți „Antidopaj” (XG AD) privind revizuirea Codului WADA au fost pregătite și înaintate Consiliului în patru etape succesive, conform ritmului procedurii de consultări a WADA[7]. În mod similar, UE a prezentat observații cu privire la standardele internaționale ale codului în trei etape[8]. În cea de-a patra contribuție a sa, UE a extins propunerea cuprinzătoare făcută către WADA de a elabora orientări adecvate fără caracter obligatoriu care să însoțească dispozițiile relevante din cod și din standardele internaționale ca parte integrantă a acțiunilor de punere în aplicare post-2015. 2.2. Acțiunea 2: Prezentarea unei serii de recomandări privind combaterea dopajului în sporturile recreative, aplicabile atât la nivelul UE, cât și la nivel național În 2012, Consiliul a votat pentru extinderea mandatului grupului de experți „Antidopaj” XG AD pentru ca acesta „să culeagă, inclusiv prin cooperarea cu părțile interesate relevante, cele mai bune practici din lupta împotriva dopajului în sporturile recreative în statele membre ale UE și, pe baza acestora, să prezinte, până la sfârșitul anului 2013, o serie de recomandări care pot fi aplicate atât la nivelul UE, cât și la nivel național”. A fost pregătită o propunere de către un grup de experți „Dopajul în sporturile recreative”, aceasta urmând să fie înaintată Consiliului. 2.3. Acțiunea 3: Dezvoltarea unei dimensiuni europene a integrității sportului, axată, într-o primă etapă, pe combaterea aranjării meciurilor Combaterea aranjării meciurilor, aceasta fiind considerată una dintre cele mai grave amenințări pentru integritatea sportului, face parte din prioritățile Comisiei în domeniul sportului, al luptei împotriva corupției și al jocurilor de noroc online, și anume, al aranjării meciurilor în contextul pariurilor sportive[9]. Parlamentul European a adoptat, de asemenea, o serie de rezoluții relevante[10]. Consiliul a emis concluzii în domeniu în noiembrie 2011[11]. Activitatea Grupului de experți privind buna guvernanță (XG GG) a reprezentat un pas important în procesul de îmbunătățire a cooperării și coordonării transsectoriale la nivelul UE și la nivel internațional deoarece a reunit, pentru prima oară, toate părțile interesate din întreaga UE. Recomandările grupului au stat la baza concluziilor Președinției, adoptate în noiembrie 2012[12] și au fost esențiale pentru facilitarea adoptării Declarației de la Nicosia privind aranjarea meciurilor, în cadrul Forumului european al sportului din 2012[13]. Grupul a lucrat în strânsă coordonare cu alte inițiative paralele aparținând CIO și Consiliului Europei și și-a exprimat sprijinul pentru adoptarea, sub auspiciile Consiliului Europei, a unei convenții internaționale pentru combaterea manipulării competițiilor sportive. Comisia reprezintă UE în cadrul negocierilor pentru adoptarea convenției, aflate în curs de desfășurare, pe baza a două decizii ale Consiliului de stabilire a directivelor de negociere relevante[14]. Se prevede că respectiva convenție va fi pregătită pentru semnare și ratificare în cursul anului 2014 și poate reprezenta un cadru util pentru consolidarea coordonării și cooperării internaționale a părților interesate relevante. În ceea ce privește măsurile de combatere a aranjării meciurilor, Comisia intenționează să adopte în 2014 o recomandare privind cele mai bune practici pentru prevenirea și combaterea aranjării meciurilor în contextul pariurilor sportive, menită să faciliteze cooperarea transfrontalieră și transsectorială între organismele sportive, operatorii de pariuri și autoritățile de reglementare. În acest sens, Comisia a inițiat două studii care vizează, pe larg: 1) schimbul de informații și raportarea pariurilor suspecte între părțile interesate relevante și 2) evaluarea riscurilor și gestionarea conflictelor de interese. 2.4. Acțiunea 4: Elaborarea de principii de transparență cu privire la buna guvernanță În comunicarea privind sportul din 2011, se afirmă că autonomia și autoreglementrarea organizațiilor sportive depind de buna guvernanță. În acest context, activitatea grupului XG GG s-a concentrat asupra identificării unei liste de principii pentru buna guvernanță a sportului. Grupul de lucru s-a bazat pe contribuții din partea statelor membre, precum și pe bune practici culese de la părțile interesate din sport și de la alte organizații. Principiile propuse reprezintă standarde minime care pot fi îndeplinite de diverse organisme din domeniul sportului. Se propune o abordare flexibilă, pentru a ține seama de diferiții destinatari ai principiilor. Grupul nu a propus măsuri stricte de punere în aplicare, de exemplu, condiționarea sprijinului financiar oferit de autoritățile publice de respectarea principiilor, ci a sugerat mai degrabă o abordare treptată, bazată pe o primă etapă de educare și informare a organismelor sportive relevante. Se pot prevedea instrumente mai coercitive într-o etapă ulterioară, dacă este necesar. 2.5. Acțiunea 5: Abordarea aspectelor identificate care privesc accesul la profesia de agent sportiv și supervizarea acesteia, precum și transferurile între echipele sportive Rezultatele din 2013 ale studiului independent asupra aspectelor economice și juridice ale transferurilor de jucători[15], ale studiului privind agenții sportivi din UE[16] și concluziile conferinței UE privind agenții sportivi[17] au stat la baza activității grupului XG GG cu privire la acțiunea 5. Recomandările adoptate de către grup ar trebui privite în contextul eforturilor permanente ale FIFA de restructurare a sistemului său de autorizare a agenților jucătorilor. Deși grupul s-a concentrat îndeosebi pe fotbal, au fost luate în discuție și alte sporturi de echipă. Recomandările grupului sunt adresate, în special, părților interesate din domeniul sportului, recunoscându-se importanța autonomiei sportului în ceea ce privește stabilirea propriilor reguli și amintind, în același timp, că trebuie să se respecte legile aplicabile, îndeosebi dreptul UE. Mișcarea sportivă este invitată să îmbunătățească transparența tranzacțiilor care implică jucători și agenți și să intensifice protecția celor mai tineri jucători. Potrivit opiniei Comisiei, comitetele sectoriale de dialog social relevante ale UE reprezintă un forum adecvat pentru a discuta modul în care recomandările depind de aplicarea legislației muncii. 2.6. Acțiunea 6: Pregătirea unei propuneri de orientări europene privind carierele duble Un număr din ce în ce mai mare de atleți, aflați la vârste fragede, se confruntă cu provocarea de a îmbina cariera sportivă cu educația sau munca. Ca răspuns la apelul Consiliului European din 2008 privind intensificarea dialogului cu privire la „carierele duble”[18], Comisia a propus în comunicarea sa privind sportul din 2011 să se elaboreze orientări privind carierele duble. În urma mandatului acordat de Consiliu, Grupul de experți „Educație și formare în domeniul sportului” (XG ETS) a pregătit, cu ajutorul unor experți specializați în domeniu, Orientări UE privind carierele duble ale atleților. Măsurile propuse ar trebui, în definitiv, să ajute atleții europeni să aibă o prestație bună, să concureze la un înalt nivel internațional, să evite renunțarea la educație sau la sport și să se pregătească pentru o profesie după încheierea carierei sportive. Consiliul a salutat orientările în concluziile sale din 2013 privind carierele duble și a propus acțiuni concrete menite să îmbunătățească oportunitățile de care dispun atleții pentru a îmbina studiile sau activitatea profesională cu cariera sportivă[19]. Consiliul a recunoscut dimensiunea europeană a măsurilor legate de carierele duble, dat fiind faptul că atleții talentați și de elită se află, de multe ori, în străinătate. Măsurile cu caracter internațional necesită o mai bună cooperare între organizațiile sportive, instituțiile de învățământ, centrele de formare naționale și serviciile de sprijin. 2.7. Acțiunea 7: Urmărirea includerii calificărilor referitoare la sport în CNC cu trimitere la CEC În 2010, Miniștrii Sportului din UE și-au exprimat dorința de a continua punerea în aplicare a Cadrului european al calificărilor (CEC) în domeniul sportului și au făcut apel la statele membre să asigure conformitatea calificărilor din domeniul sportului cu acest cadru[20]. Consiliul a decis să urmărească acest aspect în planul de lucru. Grupul de experți XG ETS a elaborat un raport cuprinzător în toamna anului 2013 privind includerea calificărilor obținute de la furnizorii de educație, incluzând rapoarte individuale de țară. Raportul concluzionează că procesul de includere a calificărilor sportive în CNC în domeniul educației formale este în curs de desfășurare și că introducerea în CNC a calificărilor sportive obținute în sistemul de educație al organizațiilor sportive naționale a ridicat dificultăți semnificative la nivel național. Aceasta indică necesitatea de a sprijini federațiile sportive pentru a-și dezvolta expertiza privind transformarea programelor educative existente și crearea unor noi programe. Sunt necesare măsuri la nivel național și european, inclusiv realizarea corespondenței dintre calificările naționale și standardele internaționale în materie de calificări ale federațiilor sportive internaționale. În opinia grupului, Consiliul ar trebui să ia măsuri în domeniu și să susțină într-o măsură mai mare introducerea tuturor calificărilor sportive în CNC. Ar trebui să se țină seama de acest lucru în contextul creării unui spațiu european al competențelor și calificărilor. 2.8. Acțiunea 8: Explorarea modalităților de promovare a activității fizice benefice pentru sănătate și a participării la activități sportive pentru toți În actualul plan de lucru pentru sport, s-a încercat creșterea profilului activității fizice benefice pentru sănătate în cadrul politicilor UE, dată fiind rata crescută a inactivității fizice din Uniune, care determină costuri economice semnificative directe și indirecte. În concluziile sale din 2012 privind promovarea activității fizice benefice pentru sănătate, Consiliul a recunoscut că sunt necesare măsuri suplimentare[21]. Pe baza informațiilor oferite de grupul de experți „Sport, sănătate și participare”, a contribuțiilor părților interesate și a rezultatelor unui studiu, Comisia a elaborat o nouă inițiativă de politică privind activitatea fizică benefică sănătății[22]. Aceasta a stat la baza adoptării de către Consiliu în noiembrie 2013 a unei recomandări privind promovarea transsectorială a activității fizice benefice pentru sănătate, care va sprijini statele membre în eforturile lor de a elabora și a pune în aplicare politici eficiente în materie de activitate fizică benefică pentru sănătate, ținând seama de Orientările UE privind activitatea fizică[23]. Recomandarea are la origine inițiative existente privind activitatea fizică. Punerea sa în aplicare începând cu anul 2014 va necesita coordonarea politicilor la nivel național, precum și cooperarea cu structurile relevante ale UE și cu Organizația Mondială a Sănătății (OMS). Activitatea fizică a beneficiat, de asemenea, de o atenție sporită în cadrul activităților Uniunii referitoare la îmbătrânirea activă, în special în contextul și ca urmare a Anului european al îmbătrânirii active și solidarității între generații 2012. Principiile orientative ale Consiliului din 6 decembrie 2012[24] invită actorii din domeniu să ofere oportunități de activitate fizică și mentală adaptate capacităților persoanelor în vârstă. Grupul de experți XG SHP a elaborat principii privind contribuția sportului la îmbătrânirea activă, care au fost integrate în acest proces și au fost salutate de Consiliu în concluziile sale din 2012 privind îmbătrânirea activă[25]. Consiliul face apel la Comisie să promoveze o mai bună utilizare a orientărilor UE privind activitatea fizică de către statele membre și solicită elaborarea unor strategii pentru combaterea factorilor de risc, precum lipsa activității fizice. În programul statistic european pentru 2013-2017[26] au fost introduse noi dispoziții privind elaborarea de statistici de calitate referitoare la activitatea fizică. Comisia a lansat un sondaj Eurobarometru privind sportul și activitatea fizică, rezultatele acestuia urmând să fie disponibile la începutul anului 2014. 2.9. Acțiunea 9: Recomandarea unor modalități de promovare a obținerii de date pentru măsurarea beneficiilor economice aduse de sectorul sportului în conformitate cu definiția de la Vilnius și evaluarea rezultatelor Începând din anul 2006, activitatea la nivelul UE în sensul elaborării unei abordări europene comune pentru măsurarea impactului economic al sportului a condus la un consens asupra definiției de la Vilnius a sportului, care constituie fundamentul pentru culegerea și elaborarea de date la nivel național și care servește drept cadru armonizat pentru crearea unor conturi-satelit pentru sport. Acestea furnizează statistici macroeconomice cu privire la economia sportului. Se pot realiza progrese mai importante pentru a îmbunătăți baza de cunoștințe privind importanța economică a sectorului și potențialul său de a contribui la obiective de politică mai largi, precum strategia Europa 2020. Încurajate de Comunicarea privind sportul din 2011, planul de lucru, Concluziile Consiliului din 2012 privind consolidarea bazei de cunoștințe pentru elaborarea de politici în domeniul sportului[27] și în urma unei colaborări intense cu grupul de experți „Statistici sportive” (XG STAT), șase state membre (AT, CY, DE, NL, PL, UK) și CH au produs conturi-satelit naționale pentru sport. Alte state membre s-au alăturat, de asemenea, acestui proces. Rezultatele grupului, cum ar fi manualele pentru crearea conturilor-satelit pentru sport, au fost esențiale în acest context. A fost efectuat un studiu privind contribuția sportului la creșterea economică și la ocuparea forței de muncă în UE în 2011/2012[28]. Acesta arată că 1,76 % din valoarea adăugată brută la nivelul UE și 2,12 % din ocuparea forței de muncă au legătură cu sportul[29]. În concluziile sale din 2013 privind șomajul în rândul tinerilor[30], Consiliul a subliniat că dezvoltarea în domeniul sportului are o capacitate foarte mare de absorbție a forței de muncă și că, prin urmare, sportul are potențialul de a contribui la combaterea șomajului. Grupul de experți XG STAT a prezentat, de asemenea, propuneri de priorități viitoare, între altele, bazate pe un studiu din 2013 privind un posibil viitor mecanism de urmărire în domeniul sportului în UE[31]. 2.10. Acțiunea 10: Recomandarea unor modalități de consolidare a mecanismelor de solidaritate în domeniul sportului Pe baza studiului UE privind finanțarea activităților sportive pentru toți în Europa[32], grupul de experți „Finanțarea durabilă a sportului” (XG FIN) a analizat principalele fluxuri de fonduri publice și private care afectează mecanismele de solidaritate din domeniul sportului și a identificat oportunitățile de care dispune mișcarea sportivă pentru a strânge fonduri și pentru a utiliza investițiile publice și private, precum și obstacolele care stau în calea acesteia. Grupul a recomandat, în special: a) necesitatea de a realiza progrese în ceea ce privește orientările referitoare la aplicarea legislației privind ajutoarele de stat din partea UE în domeniul sportului; b) importanța orientărilor privind regimul TVA aplicabil sectorului sportiv non-profit; c) oportunitatea utilizării fondurilor structurale ale UE pentru susținerea sportului și d) analizarea durabilității pe termen lung a finanțelor sportului, precum și necesitatea de a pune în aplicare măsuri de reformă pentru a asigura protecția drepturilor de proprietate comercială ale sporturilor și de a încuraja întoarcerea către activitățile sportive pentru toți. Comisia a lansat un studiu pentru a analiza drepturile organizatorilor de activități sportive din UE[33]. Schimbul de opinii cu privire la recomandările grupului a fost aprofundat în timpul președinției irlandeze. În ceea ce privește ajutorul de stat, Comisia a desfășurat un program larg de reformă pentru modernizarea ajutorului de stat (SAM), care a determinat revizuirea unor instrumente conexe. Ulterior, în iunie 2013, Consiliul de Miniștri a adoptat oficial două regulamente revizuite privind exceptările referitoare la ajutorul de stat (regulamentul de abilitare) și procedurile privind ajutorul de stat (regulamentul de procedură). Regulamentul de abilitare introduce noi categorii de ajutoare, care includ în prezent și sportul, pe care Comisia poate decide să le scutească de la obligația de notificare prealabilă („exceptări pe categorii”)[34]. În continuare, Comisia va putea adopta regulamente de stabilire a criteriilor pe baza cărora ajutoarele din categoriile respective pot fi exceptate de la notificare. 3. METODE ȘI STUCTURI DE LUCRU Pe lângă structurile de cooperare ale UE existente în materie de sport, planul de lucru a introdus metode de lucru, în special, șase grupuri de experți (XG) și a solicitat o cooperare strânsă și structurată cu sectorul sportului. Comisia consideră că planul de lucru a contribuit la consolidarea cooperării în domeniul sportului. Acest lucru este confirmat, de asemenea, de rezultatele consultărilor: aproape toate statele membre și-au exprimat sprijinul general pentru structurile introduse de planul de lucru și au convenit asupra faptului că acesta a îmbunătățit coordonarea politică în domeniul sportului la nivelul UE, precum și cooperarea între UE și mișcarea sportivă. Statele membre au apreciat, de asemenea, în mod favorabil, sprijinul oferit de Comisie, metodele de raportare orale și scrise și implicarea observatorilor. Opiniile exprimate de părțile interesate din domeniul sportului au confirmat, în ansamblu, evaluarea favorabilă. Cu toate acestea, Comisia împărtășește, de asemenea, opiniile statelor membre și ale părților interesate care au identificat limitele structurilor de lucru. 3.1. Activitatea grupurilor de experți 3.1.1. Evaluare generală În general, sistemul grupurilor de lucru numite de statele membre, care raportează Consiliului, însă sunt susținute de Comisie, a funcționat bine: grupurile de lucru au obținut rezultate în concordanță cu mandatele pe care le-au primit, rezultate care au condus la elaborarea de elemente de politică introduse în documentele Consiliului, au oferit date pentru dezbaterea privind politica în materie de sport la nivelul UE sau au influențat elaborarea și punerea în aplicare a politicilor în statele membre. Aceasta s-a datorat, în special, faptului că grupurile de lucru s-au axat pe o serie de priorități și că mandatul lor a definit acțiunile, rezultatele și un interval de timp pentru îndeplinirea acestora. Comisia este de părere că un sistem similar ar putea fi folosit cu succes pentru un plan de lucru viitor, ținând seama de aspectele specifice menționate mai jos. 3.1.2. Aspecte specifice Asigurarea unui nivel de participare ridicat și coerent la activitatea celor șase grupuri de lucru privind sportul la nivelul UE a reprezentat o provocare. Ministerele Sportului din statele membre nu au putut numi experți pentru toate grupurile; nu toți experții au putut fi prezenți la toate reuniunile și nu toți experții au fost funcționari publici numiți, unii din aceștia provenind din sectorul neguvernamental. Deși cei din urmă ar fi trebuit să reprezinte opiniile guvernelor lor, se pare că aceștia nu au avut întotdeauna misiunea clară de a proceda astfel. Componența grupurilor a fost, prin urmare, eterogenă, însă a existat varietate în ceea ce privește nivelul de reprezentare și cel de expertiză. Deși introducerea de experți principali pentru prestații specifice reprezintă o noutate în programul grupurilor de experți, adesea s-a putut ajunge la rezultate concrete numai prin înființarea de „grupuri de experți” suplimentare și prin intervenția personalului Comisiei într-o măsură mai mare decât prevedea inițial rolul său de sprijin în planul de lucru. Un nou plan de lucru ar putea introduce un sistem care ar permite statelor membre să aloce o serie de resurse pentru aspectele cele mai relevante. Acțiunile prioritare descrise în anexa la planul de lucru au oferit grupurilor de experți un mandat politic, însă, în unele cazuri, nu au fost formulate suficient de clar. Unele state membre au fost de părere că, în cadrul reuniunilor, ar trebui să se acorde mai mult timp chestiunilor de actualitate și schimbului de informații și bune practici. Unele au propus consolidarea cooperării și a schimburilor dintre grupuri și ajustarea mai precisă a rezultatelor în ceea ce privește anumiți actori specifici. Rezultatele obținute de grupurile de experți, astfel cum au fost prezentate grupului de lucru pentru sport, au fost utilizate de cele mai multe ori ca informații în discuția politică privind sportul la nivelul UE. Unele dintre rezultatele grupurilor, de exemplu, orientările sau recomandările, trebuie să fie puse în aplicare înainte de a putea evalua în mod corespunzător importanța acestora pentru politicile naționale. Faptul că părțile interesate din domeniul sportului au avut posibilitatea să participe la activitatea grupurilor de experți în calitate de observatori a fost salutat de toți cei implicați. Cu toate acestea, statele membre au considerat, de asemenea, că numărul de observatori din unele grupuri a fost prea mare, nelăsând suficient loc pentru dezbaterea dintre membrii grupului. Deși interacțiunea cu „alți participanți” ar trebui să continue, în cadrul unui nou plan de lucru ar fi util să se clarifice rolul părților interesate din domeniul sportului în contextul structurilor desemnate cu precădere pentru reprezentanții statelor membre. 3.2. Dialogul structurat cu sectorul sportului 3.2.1. Evaluare generală Dialogul structurat cu părțile interesate din domeniul sportului a fost consolidat, de asemenea, în contextul planului de lucru, prin introducerea practicii prin care reprezentanții din domeniul sportului au schimburi cu statele membre în cadrul grupurilor de experți și, într-o măsură mult mai mică, prin reuniuni de dialog la nivel înalt în cadrul Consiliului. Dialogul structurat existent în domeniul sportului, condus de Comisie, a fost menținut cu succes, Forumul sportiv anual fiind principala platformă UE de schimb cu părțile interesate din sport. În plus, în 2013 a fost introdus un dialog anual la nivel înalt între Comisie și Comitetul Olimpic Internațional ca modalitate de aprofundare a cooperării bilaterale[35]. În opinia Comisiei, este posibil, prin urmare, să se realizeze progrese în ceea ce privește dialogul UE cu sectorul sportului, însă acesta poate fi consolidat într-o măsură și mai mare în viitor prin abordarea aspectelor specifice enumerate în continuare. 3.2.2. Aspecte specifice Conform rolului noii politici a UE în materie de sport, numărul actorilor din domeniul sportului care doresc să-și spună cuvântul în activitatea la nivelul UE a crescut substanțial în ultimii ani. Instituțiile UE se confruntă cu provocarea de a conduce un dialog structurat incluziv în materie de sport cu părțile interesate relevante, asigurând în același timp o eficiență permanentă. Deși valoarea sa este incontestabilă, numai câteva state membre au stabilit un dialog periodic pe teme sportive relevante pentru UE cu părțile interesate din domeniul sportului la nivel național. Comisia împărtășește opiniile exprimate cu ocazia consultărilor potrivit cărora prânzul de lucru pentru dialog structurat organizat în cadrul Consiliului EYCS ar putea fi îmbunătățit deoarece se consideră că acesta nu și-a atins obiectivele. Opiniile din sectorul sportului trebuie să continue să joace un rol important în dezvoltarea și punerea în aplicare a politicilor UE și a acțiunilor relevante pentru sport. Un nou plan de lucru ar putea stabili structuri de dialog îmbunătățite care să ofere astfel de posibilități. 4. UNELE ÎNVĂȚĂMINTE PENTRU VIITOR 4.1. Priorități pentru activitatea viitoare Multe dintre competențele în domeniul sportului aparțin statelor membre. Prin urmare, este important ca prioritățile pentru un nou plan de lucru al UE să se axeze pe acțiuni care să aducă o valoare adăugată clară la nivelul UE. Consiliul trebuie să-și evalueze prioritățile pentru un nou plan de lucru având în vedere astfel de acțiuni. Prin urmare, în opinia Comisiei, prioritățile viitoare ar trebui a) să fie în concordanță cu prioritățile globale ale agendei în materie de politică economică și socială a UE și să contribuie la acestea; b) să se bazeze pe realizările planului de lucru actual, în special, punerea în aplicare a rezultatelor activității din cadrul acestuia; c) să vizeze alte domenii prioritare de cooperare relevante (astfel cum sunt enumerate în comunicarea din 2011 privind sportul sau subiecte de actualitate) și d) să reflecte necesitatea de a integra sportul în alte politici. Ținând seama de aceste aspecte, un plan de lucru viitor at putea viza următoarele teme[36]: 1) sport și societate, inclusiv activitățile fizice benefice pentru sănătate (HEPA): · incluziune socială și sport: Cooperarea viitoare în materie de sport ar trebui să țină seama de aspectele legate de incluziunea socială, în special, de continuarea activității privind egalitatea de gen începute în 2013. Activitatea experților ar putea aprofunda cunoștințele privind aspecte precum participarea, asistarea profesională, conducerea, hărțuirea și stereotipurile și ar putea alimenta schimbul de bune practici și de idei menit să promoveze egalitatea de gen în domeniul sportului. · activitățile fizice benefice pentru sănătate (HEPA): Punerea în aplicare a Recomandării Consiliului din 2013 în strânsă cooperare cu statele membre la nivelul UE și cu OMS, precum și coordonarea cu procesele aflate în curs de desfășurare vor reprezenta o prioritate. Domeniile care necesită atenție politică includ, de asemenea, activitățile fizice din mediul educațional și cooperarea cu sectorul sănătății. Activitatea experților ar trebui să se axeze pe probleme legate de activitățile fizice benefice pentru sănătate, precum comportamentul sedentar, prevenirea accidentărilor, precum și grupurile specifice expuse riscurilor. · educația și formarea în domeniul sportului: Eforturile ar trebui să continue, de exemplu, sub forma reuniunilor inter pares, în sensul punerii în aplicare a orientărilor privind carierele duble și al includerii calificărilor din domeniul sportului în CNC. Aspectul calificărilor federațiilor sportive internaționale și relația cu CNC și CEC ar trebui să fie abordat, de asemenea, la nivelul UE. Ar trebui să se pună un accent special pe recunoașterea educației non-formale oferite de sport și pe capacitatea de inserție profesională a tinerilor prin sport, inclusiv pe partea de educație din cadrul carierelor duble ale tinerilor atleți talentați. 2) dimensiunea economică a sportului: · baza de cunoștințe privind sportul: Ar trebui să se continue, la nivel de experți, acțiunea de culegere de informații și date privind sportul și activitatea fizică, pe baza metodologiilor existente. Ar trebui să se acorde atenție consolidării cunoștințelor privind perspectiva economică, de exemplu, în ceea ce privește rolul sportului în creșterea capacității de inserție profesională și în reducerea cheltuielilor pentru îngrijirile de sănătate. · durabilitatea sportului: Acțiunile suplimentare la nivelul Consiliului ar putea să contribuie la includerea intereselor din acest sector în politicile UE care au impact asupra finanțării structurilor și activităților sportive. Activitatea experților ar putea să clarifice într-o măsură mai mare impactul cadrului juridic al UE aflat în curs de elaborare (de exemplu, în domeniul ajutorului de stat) asupra finanțării sportului și ar putea produce orientări specifice; dialogul cu organizațiile sportive ar trebui să continue pentru a consolida și mai mult mecanismele de solidaritate din domeniul sportului; acțiunile experților ar trebui să exploreze durabilitatea economică, socială și de mediu a evenimentelor sportive de mare amploare. 3) integritatea sportului: · combaterea dopajului: Ar trebui să se continue eforturile în sensul respectării legislației UE și al protecției drepturilor atleților. În contextul punerii în aplicare a Codului WADA 2015 de către statele membre, UE ar trebui să ofere asistență WADA, Consiliului Europei și statelor membre pentru elaborarea de orientări adecvate fără caracter obligatoriu. Ar trebui să se intensifice activitatea privind prevenirea dopajului, pe baza concluziilor Consiliului din 2012. Ar putea fi abordate aspecte identificate în documentele Comisiei precum comerțul ilegal și posibilele inițiative penale, precum și utilizarea dialogului social. · combaterea aranjării meciurilor: Ar trebui să se continue eforturile, în special, pentru a asigura punerea în aplicare a recomandării, menționate anterior, privind cele mai bune practici în prevenirea și combaterea aranjării meciurilor în contextul pariurilor sportive și a viitoarei convenții a Consiliului Europei împotriva manipulării competițiilor sportive. · protejarea integrității fizice și morale a tinerilor atleți: Ar trebui să se identifice modalități de protejare a tinerilor atleți și să se consolideze comportamentul etic, în special, în ceea ce privește hărțuirea sexuală. Capitolul Sport din Erasmus+ oferă sprijin financiar pentru activitățile sportive pentru toți și include o serie de instrumente de sprijinire a cooperării și a acțiunilor din majoritatea acestor domenii. 4.2. Metode și structuri de lucru Pentru a profita de experiența favorabilă a primului plan de lucru și, în același timp, pentru a identifica soluții pentru provocările identificate mai sus, Comisia consideră importantă elaborarea unor metode de lucru adaptate care să permită actorilor relevanți să coopereze în mod eficient și să abordeze prioritățile prezentate anterior în contextul unui nou plan de lucru. Pe baza observațiilor sale și ca răspuns la opiniile exprimate în cadrul consultărilor, Comisia concluzionează că următoarele îmbunătățiri ar putea fi utile și ar putea înlocui metodele actuale de lucru: · În locul celor șase grupuri de experți existente, ar trebui să se înființeze trei „grupuri de strategie în domeniul sportului” (SSG), compuse din reprezentanți ai statelor membre și ai Comisiei, care să acopere principalele priorități mari ale cooperării UE în materie de sport, și anume, „Sport și societate, inclusiv activitățile fizice benefice pentru sănătate”, „Dimensiunea economică a sportului” și „Integritatea sportului”. Grupurile ar stimula progresul (și anume, punerea în aplicare a rezultatelor obținute în cadrul planului de lucru actual) și ar face schimb de opinii cu privire la evoluțiile înregistrate în punerea în aplicare a noului plan de lucru. Acestea ar reprezenta, de asemenea, forul care ar aborda includerea sportului în alte politici, care ar discuta chestiuni de actualitate și care ar face schimb de cele mai bune practici, inclusiv rezultatele punerii în aplicare a programului Erasmus+. Grupurile de strategie în domeniul sportului ar pregăti rapoarte pentru structurile Consiliului, în special, cu privire la aspecte care necesită sprijin sau urmărire politică. Comisia ar oferi sprijin grupurilor respective și ar participa la activitatea acestora pentru a oferi orientări și pentru a asigura o implicare permanentă. Grupurile ar trebui să aibă un mandat definit în mod clar, bazat pe rezultatele solicitate de Consiliu, cu date specifice de livrare. · Pentru sarcini speciale de natură tehnică, activitatea ar trebui să fie organizată la nivel de experți. Ar trebui să se creeze „grupuri de experți” (GoE), sub egida grupurilor de strategie în domeniul sportului, care să continue acțiunile inițiate în cadrul planului de lucru actual și să realizeze noile acțiuni care necesită expertiză specială. · Ar trebui să se înființeze platforme de dialog, corespunzătoare domeniilor celor trei grupuri, conduse de Comisie și de președinții grupurilor, pentru a asocia părțile interesate din domeniul sportului la punerea în aplicare a noului plan de lucru. Anumiți reprezentanți ai platformelor respective ar trebui să fie invitați la reuniunile grupurilor pentru a prezenta opiniile părților interesate. · Actualul prânz de lucru pentru dialog structurat din cadrul Consiliului ar trebui să fie înlocuit cu una dintre următoarele opțiuni de reuniuni convocate de Președinție, care să implice participarea unor reprezentanți de marcă ai autorităților publice ale UE și ale mișcării sportive[37]: – două reuniuni la nivel înalt pe an, la începutul mandatului fiecărei Președinții, pentru a aborda prioritățile pentru semestrul respectiv; – două reuniuni la nivel înalt pe an, una axată pe chestiuni de actualitate relevante pentru sportul profesionist și cealaltă axată pe chestiuni de actualitate relevante pentru activitățile sportive pentru toți; – o reuniune anuală la nivel înalt, anterioară celei a Consiliului sau în cadrul unei reuniuni non-formale a Miniștrilor Sportului din UE. Această structură de lucru ar avea avantajul a) de a păstra în limite ușor de gestionat numărul grupurilor și al reuniunilor, ținând seama de resursele insuficiente ale statelor membre și îndeplinind, în același timp, necesitățile de politică; b) de a continua rezultatele planului de lucru actual, prevăzând în același timp, posibilitatea de a aborda noi priorități; c) de a avea grupuri cu o componență omogenă și de a face distincția între politică și activitatea la nivel de experți și d) de a consolida dialogul structural cu părțile interesate din domeniul sportului. 5. CONCLUZIE Parlamentul European, Consiliul, Comitetul Regiunilor și Comitetul Economic și Social European sunt invitate să ia notă de prezentul raport. Președinția este invitată să considere prezentul raport drept un fundament pentru pregătirea următorului plan de lucru european pentru sport în prima jumătate a anului 2014. În cadrul următorului plan de lucru european pentru sport, Consiliul este invitat să țină seama de prioritățile pentru activitatea ulterioară și de introducerea metodelor de lucru revizuite prezentate în raport. [1] COM(2011) 12 final, 18.1.2011 [2] JO C 162, 1.6.2011, http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/st09/st09509-re01.en11.pdf. [3] Anexa I la planul de lucru. [4] Rapoarte din partea grupurilor de experți: http://ec.europa.eu/sport/library/consultation-and-co-operation_en.htm. [5] Răspunsuri din partea a 27 de state membre: http://ec.europa.eu/sport/library/documents/b22/eu-workplan-sport-results-consultation-ms.pdf. [6] Ateliere de consultări la Forumul european al sportului din 2013; contribuții scrise ale părților interesate. [7] Prima contribuție la revizuire a Uniunii, adoptată de către Consiliu la 14 martie 2012 și înaintată către WADA, se referă la Codul existent din 2009. Cea de-a doua contribuție a Uniunii, adoptată de către Consiliu la 5 octombrie 2012 și înaintată către WADA, se referă la Proiectul de cod 2015, versiunea 1.0. Cea de-a treia contribuție a Uniunii, adoptată de către Consiliu la 28 februarie 2013 și înaintată către WADA, se referă la Proiectul de cod 2015, versiunea 2.0. Cea de-a patra contribuție a Uniunii, adoptată de către Consiliu la 22 iulie 2013 și înaintată către WADA, se referă la Proiectul de cod 2015, versiunea 3.0. [8] Cea de-a doua contribuție la revizuire a Uniunii se referă la standardele internaționale existente (adoptate sau revizuite în diferiți ani). Cea de-a treia contribuție a Uniunii se referă la Proiectul de standarde internaționale 2015, versiunea 1.0. Cea de-a patra contribuție a Uniunii se referă la Proiectul de standarde internaționale 2015, versiunea 2.0. [9] Comunicările Comisiei: COM(2011)12 final; COM(2011)308 final; COM(2012)596 final. [10] Rezoluțiile Parlamentului European din 10 martie 2009 (2008/2215(INI)), 15 noiembrie 2011 (2011/2084(INI)), 2 februarie 2012 (2011/2087(INI)), 10 septembrie 2013 (2012/2322(INI)). [11] Concluziile Consiliului privind combaterea aranjării meciurilor (2011/C 378/01). [12] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/educ/133873.pdf. [13] http://ec.europa.eu/sport/library/documents/b1/eusf2012-nicosia-declaration-fight-against-match-fixing.pdf. [14] Deciziile 10178/13 și 10180/13 ale Consiliului. [15] http://ec.europa.eu/sport/library/documents/f-studies/cons-study-transfers-final-rpt.pdf. [16] http://ec.europa.eu/sport/documents/study_on_sports_agents_in_the.pdf. [17] http://ec.europa.eu/sport/library/sport-and_en.htm#C10_Sports-Agents. [18] http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/08/st17/st17271-re01.ro08.pdf. [19] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2013:168:0010:01:RO:HTML. [20] http://ec.europa.eu/sport/documents/summary_be_presidency_imm_en.pdf. [21] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2012:393:0022:0025:RO:PDF. [22] COM(2013) 603 final. [23] http://ec.europa.eu/sport/news/documents/hepa_en.pdf. [24] http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/12/st17/st17468.en12.pdf. [25] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2012:396:0008:0011:RO:PDF. [26] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0928:FIN:RO:PDF. [27] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2012:393:0020:0021:RO:PDF. [28] Raportul final, noiembrie 2012: http://ec.europa.eu/sport/library/documents/f-studies/study-contribution-spors-economic-growth-final-rpt.pdf. [29] Cifrele sunt bazate pe „definiția în sens larg”, și anume, numai efectele directe, fără efectele multiplicatoare de la furnizorii de bunuri intermediare. Cifrele globale, precum și structurile diferă considerabil de la un stat membru la altul. [30] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/educ/139733.pdf. [31] http://ec.europa.eu/sport/library/documents/f-studies/final-rpt-may2013-study-monitoring-function.pdf. [32] http://ec.europa.eu/internal_market/top_layer/services/sport/study_en.htm. [33] Avizul de contract din Jurnalul Oficial al Uniunii Europene din 6 iulie 2012 (2012/S 128-211223). [34] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2013:204:0011:0014:RO:PDF. [35] Abordările Consiliului și ale Comisiei cu privire la dialogul structurat au fost prezentate în documente de politică: JO C 322/1, 7.11.2010; COM(2007) 391 final; COM(2011) 12 final. De asemenea, Comisia a stabilit norme privind participarea la Forumul sportului. [36] Unele subiecte nu sunt descrise pe larg în comunicare, însă aceasta nu înseamnă că nu sunt importante pentru Comisie, ci că documentele de politică existente reprezintă încă un fundament suficient pentru abordarea acestora. [37] În conformitate cu Rezoluția Consiliului din 18 noiembrie 2010 privind dialogul structurat al UE în materie de sport (a se vedea FN 35).