Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune /* COM/2011/0625 final - 2011/0280 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Propunerea Comisiei privind cadrul financiar multianual (CFM) pentru 2014-2020 (propunerea privind CFM)[1] stabilește cadrul bugetar și principalele orientări ale politicii agricole comune (PAC). Pe această bază, Comisia prezintă un set de regulamente care stabilesc cadrul legislativ al PAC pe perioada 2014-2020, precum și o evaluare a impactului unor scenarii alternative privind evoluția politicii. Actualele propuneri de reformă se bazează pe Comunicarea privind PAC în perspectiva anului 2020[2] care a evidențiat opțiunile de politică generale destinate să răspundă provocărilor viitoare cu care se vor confrunta agricultura și zonele rurale și să îndeplinească obiectivele stabilite pentru PAC, și anume 1) producția alimentară fiabilă; 2) gestionarea durabilă a resurselor naturale și politicile climatice; 3) dezvoltarea teritorială echilibrată. Orientările reformei prezentate în comunicare s-au bucurat până în prezent de un sprijin amplu atât în cadrul dezbaterilor interinstituționale[3], cât și în cadrul consultărilor cu părțile interesate, desfășurate în contextul evaluării impactului. O temă comună, recurentă pe parcursul întregului proces, s-a dovedit a fi necesitatea de a promova utilizarea eficientă a resurselor, în vederea unei creșteri inteligente, durabile și favorabile incluziunii pentru agricultura și zonele rurale din UE, în concordanță cu strategia Europa 2020, menținând structura PAC în jurul a doi piloni care utilizează instrumente complementare pentru atingerea acelorași obiective. Pilonul I acoperă plățile directe și măsurile de piață, oferind fermierilor din UE un ajutor anual pentru venitul de bază și sprijin în caz de perturbări specifice ale pieței, în timp ce pilonul II acoperă dezvoltarea rurală, oferind statelor membre un cadru comun pentru elaborarea și cofinanțarea unor programe multianuale[4]. Prin reforme succesive, PAC a accentuat orientarea spre piață a agriculturii, asigurându-le totodată producătorilor un ajutor pentru venit, a ameliorat integrarea cerințelor de mediu și a consolidat sprijinul pentru dezvoltare rurală ca politică integrată pentru dezvoltarea zonelor rurale din întreaga UE. Acest proces de reformă a dat însă naștere unor exigențe cu privire la o mai bună distribuire a sprijinului între statele membre și în interiorul acestora, precum și la o mai bună orientare a măsurilor destinate să abordeze provocările legate de mediu și să combată mai bine volatilitatea tot mai mare a piețelor. În trecut, reformele răspundeau în principal unor provocări endogene, de la crize provocate de surplusuri enorme la crize legate de siguranța alimentară, și s-au dovedit a fi utile pentru UE atât pe plan intern, cât și la nivel internațional. Însă majoritatea provocărilor actuale sunt cauzate de factori exteriori agriculturii, necesitând astfel o reacție mai complexă la nivel de politici. Se preconizează că veniturile agricole vor rămâne în continuare sub presiune, întrucât fermierii se confruntă cu mai multe riscuri, cu încetinirea ritmului de creștere a productivității și cu o reducere a marjei de profit din cauza creșterii costurilor de producție; prin urmare, este necesar să se mențină ajutorul pentru venit și să se consolideze instrumentele existente în vederea unei mai bune gestionări a riscurilor și a unei reacții mai eficiente la situațiile de criză. O agricultură puternică este vitală pentru industria alimentară din UE și pentru securitatea alimentară la nivel mondial. În același timp, sectorul agricol și zonele rurale sunt invitate să își intensifice eforturile în scopul atingerii ambițioaselor obiective legate de schimbările climatice și de energie, precum și în vederea punerii în practică a strategiei în domeniul biodiversității, care fac parte din agenda Europa 2020. Fermierii, care, împreună cu silvicultorii, sunt principalii gestionari ai terenurilor, vor avea nevoie de sprijin pentru adoptarea și menținerea sistemelor și practicilor agricole care contribuie în mod deosebit la atingerea obiectivelor legate de mediu și de schimbările climatice, deoarece furnizarea acestor bunuri publice nu se reflectă în prețurile pieței. De asemenea, va fi esențial să se valorifice la maximum potențialul variat al zonelor rurale, contribuind astfel la creșterea favorabilă incluziunii și la realizarea coeziunii. Această reformă accelerează procesul de integrare a cerințelor în materie de protecție a mediului. Ea introduce pentru prima dată în primul pilon al PAC o componentă puternică de ecologizare, garantând astfel că toți fermierii din UE care sunt beneficiari ai sprijinului depășesc cerințele de ecocondiționalitate și realizează beneficii de mediu și climatice în cadrul activităților lor cotidiene. Un procent de treizeci la sută din plățile directe va fi de acum înainte legat de componenta „ecologizare”, iar aceste plăți vor garanta că toți fermierii realizează beneficii de mediu și climatice prin metode precum reținerea carbonului în sol și conservarea habitatelor de pajiști asociate cu pajiștile permanente, asigurarea protecției apelor și a habitatelor prin stabilirea unor zone de interes ecologic și ameliorarea rezilienței solului și a ecosistemelor prin diversificarea culturilor. Fermierii vor consolida capacitatea terenurilor și a ecosistemelor naturale de a contribui la atingerea principalelor obiective ale UE în materie de biodiversitate și de adaptare la schimbările climatice. Ecocondiționalitatea va sta în continuare la baza plăților directe și se va axa mai mult pe protejarea zonelor umede și a solurilor bogate în carbon, făcând totodată obiectul unei raționalizări în scopul reducerii sarcinii administrative. Comisia intenționează să integreze directivele-cadru privind apa în sfera ecocondiționalității odată ce toate statele membre le vor fi implementat integral, stabilind mai ales obligații clare pentru fermieri. De asemenea, în cadrul dezvoltării rurale se acordă prioritate obiectivelor care țin de gestionarea durabilă a resurselor naturale și de combaterea schimbărilor climatice, prin refacerea, conservarea și ameliorarea ecosistemelor, precum și prin promovarea utilizării eficiente a resurselor și a unei agriculturi cu emisii reduse de carbon și rezistente la climă. Politica de dezvoltare rurală va permite o contribuție semnificativă la finalizarea implementării Directivei Natura 2000 și a directivelor-cadru priind apa, precum și la realizarea strategiei UE privind biodiversitatea în perspectiva anului 2020. În consecință, viitoarea PAC nu se va mai axa doar pe o parte restrânsă, deși esențială, a economiei UE, ci va deveni și o politică de importanță strategică pentru securitatea alimentară, pentru mediu și pentru echilibrul teritorial. În aceasta constă valoarea adăugată, specifică UE, a unei politici cu adevărat comune care utilizează în modul cel mai eficient resursele bugetare limitate cu scopul de a menține o agricultură sustenabilă pe întregul teritoriu al UE, de a aborda aspecte transfrontaliere importante, precum schimbările climatice, și de a consolida solidaritatea între statele membre, permițând totodată procesului de implementare să rămână flexibil pentru a răspunde necesităților la nivel local. În conformitate cu cadrul prevăzut de propunerea privind CFM, PAC trebuie să-și mențină structura bazată pe doi piloni, în care bugetul alocat fiecărui pilon va fi menținut în termeni nominali la nivelul din 2013, iar accentul se va pune în mod clar pe obținerea de rezultate în privința priorităților-cheie ale UE. Plățile directe trebuie să promoveze o producție durabilă prin alocarea a 30 % din pachetul lor bugetar către măsuri obligatorii în favoarea climei și a mediului. Nivelurile plăților trebuie să devină treptat convergente, iar plățile către marii beneficiari să facă obiectul unei plafonări progresive. Dezvoltarea rurală trebuie inclusă într‑un cadru strategic comun împreună cu alte fonduri cu gestionare partajată ale UE, cu o abordare consolidată orientată spre rezultate și sub rezerva îndeplinirii unor condiții ex-ante mai bune și mai clare. În sfârșit, în ceea ce privește măsurile de piață, finanțarea PAC trebuie consolidată cu două instrumente din afara CFM: 1) o rezervă de urgență pentru a face față situațiilor de criză și 2) extinderea domeniului de aplicare al Fondului european de ajustare la globalizare. Pe această bază, principalele elemente ale cadrului legislativ al PAC pentru perioada 2014‑2020 sunt stabilite în următoarele regulamente: – Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune („regulamentul privind plățile directe”); – Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole („Regulamentul privind OCP unică”); – Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) („regulamentul privind dezvoltarea rurală”); – Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune („regulamentul orizontal”); – Propunere de regulament al Consiliului de stabilire a măsurilor pentru determinarea anumitor ajutoare și restituiri legate de organizarea comună a piețelor produselor agricole; – Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 în ceea ce privește aplicarea plăților directe pentru fermieri în anul 2013; – Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 în ceea ce privește regimul schemei de plată unică și sprijinul acordat viticultorilor. Regulamentul privind dezvoltarea rurală se bazează pe o propunere prezentată de Comisie la 6 octombrie 2011 care stabilește norme comune pentru toate fondurile care operează într-un cadru strategic comun[5]. Va urma un regulament privind schema de ajutoare pentru persoanele cele mai defavorizate, finanțată în prezent în cadrul unei alte rubrici a CFM. În plus, pentru a găsi modalitatea optimă de reconciliere a principiul transparenței cu dreptul beneficiarilor la protecția datelor cu caracter personal, sunt în curs de elaborare și norme noi privind publicarea informațiilor referitoare la beneficiari, care țin seama de obiecțiile exprimate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI Pe baza evaluării actualului cadru de politică și a unei analize a provocărilor și necesităților viitoare, evaluarea impactului analizează și compară efectele a trei scenarii alternative. Aceasta este rezultatul unui lung proces, inițiat în aprilie 2010 și condus de un grup interservicii care a reunit analize calitative și cantitative aprofundate, stabilind inclusiv un scenariu de bază sub formă de proiecții pe termen mediu privind piețele și veniturile agricole până în 2020 și modelând impactul diferitelor scenarii de politică asupra economiei sectorului. Cele trei scenarii elaborate în cadrul evaluării impactului sunt: 1) un scenariu de ajustare care menține cadrul actual de politică, soluționând însă cele mai importante deficiențe ale acestuia, precum distribuirea plăților directe; 2) un scenariu de integrare care implică schimbări majore la nivel de politică, care constau într-o mai bună orientare și o ecologizare a plăților directe și într-o consolidare a orientării strategice a politicii de dezvoltare rurală în condițiile unei mai bune coordonări cu alte politici ale UE, precum și într-o extindere a temeiului juridic pentru a crea posibilități mai ample de cooperare între producători și 3) un scenariu de redirecționare care reorientează politica exclusiv către mediu, eliminând progresiv plățile directe, și care se bazează pe ipoteza că pentru a menține capacitatea de producție nu este nevoie de sprijin și că necesitățile socio-economice ale zonelor rurale pot fi satisfăcute prin alte politici. În contextul crizei economice și al presiunii exercitate asupra finanțelor publice, la care UE a reacționat prin strategia Europa 2020 și prin propunerea privind CFM, toate cele trei scenarii acordă un grad diferit de importanță fiecăruia dintre celor trei obiective strategice ale viitoarei PAC, al cărei obiectiv este creșterea competitivității și a durabilității agriculturii în zone rurale dinamice. În vederea unei mai bune alinieri la strategia Europa 2020, în special în ceea ce privește utilizarea eficientă a resurselor, o importanță tot mai mare o va dobândi creșterea productivității agricole prin cercetare, prin transfer de cunoștințe și prin promovarea cooperării și a inovării (inclusiv prin intermediul parteneriatului european pentru inovare privind productivitatea și durabilitatea agriculturii). Deși politica agricolă a UE nu mai funcționează într-un mediu strategic care denaturează comerțul, se așteaptă ca sectorul să fie supus unei presiuni suplimentare din cauza unei mai mari liberalizări, mai ales în cadrul Agendei de dezvoltare de la Doha (ADD) sau al acordului de liber schimb cu Mercosur. Cele trei scenarii de politică au fost elaborate luând în considerare preferințele exprimate cu ocazia consultării desfășurate în contextul evaluării impactului. Părțile interesate au fost invitate să-și prezinte contribuțiile în perioada 23.11.2010 ‑ 25.1.2011, iar la 12.1.2011 a fost instituit un comitet consultativ. Principalele concluzii sunt sintetizate mai jos[6]: – În general, părțile interesate sunt de acord că este nevoie de o PAC puternică, bazată pe o structură cu doi piloni pentru abordarea provocărilor legate de securitatea alimentară, de gestionarea durabilă a resurselor naturale și de dezvoltarea teritorială. – Majoritatea respondenților consideră că PAC ar trebui să joace un rol în stabilizarea piețelor și a prețurilor. – Părțile interesate au opinii divergente în ceea ce privește direcționarea sprijinului (în special redistribuirea ajutoarelor directe și plafonarea plăților). – S-a căzut de acord asupra faptului că ambii piloni pot juca un rol important în intensificarea luptei împotriva schimbărilor climatice și în creșterea performanței de mediu, în beneficiul societății UE. Deși mulți fermieri consideră că acest lucru are deja loc, publicul mai larg argumentează că plățile din cadrul pilonului I ar putea fi utilizate mai eficient. – Respondenții doresc ca toate zonele din UE, inclusiv cele mai defavorizate, să fie incluse în procesul viitor de creștere și dezvoltare. – Mulți respondenți au pus accentul pe integrarea PAC cu alte politici, precum cele din domeniul mediului, al sănătății, al comerțului și al dezvoltării. – Se consideră că inovarea, dezvoltarea întreprinderilor competitive și furnizarea de bunuri publice cetățenilor din UE reprezintă căi de aliniere a PAC la strategia Europa 2020. În evaluarea impactului se face așadar o comparație între cele trei scenarii alternative de politică: Scenariul de redirecționare ar accelera ajustarea structurală în sectorul agricol, reorientând producția spre domeniile cele mai rentabile și spre sectoarele cele mai profitabile. Deși fondurile pentru mediu ar crește considerabil, sectorul ar urma să fie expus unor riscuri mai mari din cauza domeniului de aplicare limitat al măsurilor de intervenție pe piață. În plus, costurile sociale și de mediu aferente ar urma să fie considerabile, întrucât zonele mai puțin competitive s-ar confrunta cu mari pierderi de venituri și cu degradarea semnificativă a mediului înconjurător, ca urmare a faptului că politica ar pierde efectul de levier al plăților directe cuplate cu cerințele de ecocondiționalitate. La extrema cealaltă, scenariul de ajustare ar fi cel mai potrivit din punctul de vedere al continuității politicii, aducând îmbunătățiri limitate, dar vizibile, în ceea ce privește atât competitivitatea sectorului agricol, cât și performanța de mediu. Totuși, nu este deloc sigur că acest scenariu ar putea aborda în mod adecvat marile provocări viitoare în materie de schimbări climatice și de mediu, care stau și la baza durabilității pe termen lung a agriculturii. Scenariul de integrare deschide noi posibilități prin îmbunătățirea direcționării și ecologizarea plăților directe. Analiza arată că ecologizarea poate fi realizată cu costuri rezonabile din partea fermierilor, deși nu se poate evita o oarecare sarcină administrativă. În mod similar, este posibil ca dezvoltarea rurală să ia un nou avânt, cu condiția ca statele membre și regiunile să utilizeze eficient noile posibilități, iar cadrul strategic comun cu alte fonduri ale UE să nu elimine sinergiile cu pilonul I și să nu reducă atuurile dezvoltării rurale. Dacă s-ar ajunge la echilibrul necesar, acest scenariu ar fi cel mai potrivit pentru realizarea durabilității pe termen lung a agriculturii și a zonelor rurale. Pornind de la această bază, evaluarea impactului concluzionează că scenariul de integrare este cel mai echilibrat din punctul de vedere al alinierii progresive a PAC la obiectivele strategice ale UE, iar acest echilibru poate fi regăsit și în implementarea diferitelor elemente în cadrul propunerilor legislative. De asemenea, va fi esențială elaborarea unui cadru de evaluare pentru măsurarea performanței PAC, care să cuprindă un set comun de indicatori legați de obiectivele de politică. Pe parcursul întregului proces, una dintre principalele preocupări a fost nevoia de simplificare; aceasta ar trebui realizată prin diverse metode, de exemplu, prin raționalizarea ecocondiționalității și a instrumentelor de piață sau prin elaborarea unei scheme de ajutoare destinate micilor fermieri. În plus, ecologizarea plăților directe ar trebui astfel concepută încât să reducă la minimum sarcina administrativă, inclusiv costurile controalelor. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Se propune menținerea structurii actuale cu doi piloni a PAC, în care măsurile obligatorii anuale cu aplicare generală din cadrul pilonului I sunt completate cu măsuri voluntare mai bine adaptate particularităților naționale și regionale în contextul unei abordări programatice multianuale în cadrul pilonului II. Cu toate acestea, noua configurare a plăților directe urmărește o mai bună valorificare a sinergiilor cu pilonul II care, la rândul său, este inclus într-un cadru strategic comun în vederea unei mai bune coordonării cu alte fonduri cu gestionare partajată ale UE. Pe această bază, se menține și structura actuală alcătuită din patru instrumente juridice de bază, deși domeniul de aplicare al regulamentului privind finanțarea a fost extins pentru a reuni dispoziții comune în cadrul regulamentului cunoscut astăzi sub denumirea de regulament orizontal. Propunerile respectă principiul subsidiarității. PAC este o politică cu adevărat comună: este un domeniu de competențe partajate între UE și statele membre, gestionat la nivelul UE în vederea menținerii unei agriculturi durabile și diversificate în întreaga UE și a abordării unor aspecte transfrontaliere importante, precum combaterea schimbărilor climatice și întărirea solidarității între statele membre. Având în vedere importanța provocărilor viitoare pentru securitatea alimentară, pentru mediu și pentru echilibrul teritorial, PAC rămâne o politică de importanță strategică, al cărei scop este să asigure cea mai eficace reacție la provocările din domeniul politicilor și cea mai eficientă utilizare a resurselor bugetare. În plus, se propune menținerea structurării actuale a instrumentelor în cei doi piloni, ceea ce lasă statelor membre o marjă de manevră mai mare pentru a adapta soluțiile la particularitățile lor locale și pentru a cofinanța pilonul II. Noul parteneriat european pentru inovare și setul de instrumente pentru gestionarea riscurilor sunt incluse tot în pilonul II. În același timp, politica va fi mai bine aliniată la strategia Europa 2020 (inclusiv un cadru comun cu alte fonduri ale UE) și vor fi introduse o serie de îmbunătățiri și de elemente simplificatoare. În fine, analiza efectuată în cadrul evaluării impactului ilustrează în mod clar costul statu‑quoului din punctul de vedere al consecințelor economice, de mediu și sociale negative. Regulamentul privind plățile directe prevede norme comune pentru schema de plată de bază și plățile conexe. Pe baza reformei din 2003 și a „bilanțului de sănătate” din 2008, care au decuplat plățile directe de producție, condiționându-le totodată de respectarea cerințelor de ecocondiționalitate, regulamentul urmărește în prezent să direcționeze mai bine sprijinul destinat anumitor acțiuni, zone sau beneficiari și să pregătească terenul pentru convergența nivelului sprijinului în și între statele membre. De asemenea, regulamentul cuprinde o secțiune cu privire la sprijinul cuplat. O schemă unică la nivelul UE, schema de plată de bază, înlocuiește schema de plată unică și schema de plată unică pe suprafață începând din 2014. Schema va funcționa pe baza drepturilor la plată alocate la nivel național sau regional tuturor fermierilor în funcție de numărul hectarelor lor eligibile în primul an de aplicare. Astfel modelul regional, care a fost opțional în perioada actuală, este generalizat și cuprinde efectiv în sistem toată suprafața agricolă. Normele cu privire la gestionarea drepturilor și la rezerva națională urmează în mare parte normele în vigoare. În vederea unei repartizări mai echitabile a sprijinului, valoarea drepturilor trebuie să conveargă la nivel național sau regional spre o valoare uniformă. Acest lucru se face în mod progresiv pentru a evita producerea unor perturbări majore. Un element important îl constituie creșterea performanței generale de mediu a PAC prin ecologizarea plăților directe cu ajutorul anumitor practici agricole benefice pentru climă și mediu pe care trebuie să le aplice toți fermierii, care depășesc cerințele de ecocondiționalitate și care stau, la rândul lor, la baza măsurilor din cadrul pilonului II. Definiția fermierului activ determină o mai bună direcționare către fermierul angajat cu adevărat în activități agricole, legitimând astfel sprijinul. În plus, se prevede reducerea și plafonarea progresivă a sprijinului destinat marilor beneficiari, luându-se în considerare în mod corespunzător ocuparea forței de muncă. Sunt prevăzute, de asemenea, următoarele plăți: – o plată (30% din plafonul național anual) pentru fermierii care aplică practici agricole benefice pentru climă și mediu: diversificarea culturilor, menținerea pajiștilor permanente și a zonelor de interes ecologic. Agricultura ecologică beneficiază automat de această plată, în timp ce fermierii din zonele Natura 2000 vor trebui să respecte cerințele relevante în măsura în care acestea sunt coerente cu legislația privind Natura 2000; – o plată facultativă (până la 5% din plafonul național anual) pentru fermierii din zonele care se confruntă cu constrângeri naturale specifice (modul de delimitare a acestor zone este identic cu modul de delimitare în scopuri legate de dezvoltarea rurală); prin această plată se recunoaște că este necesar un ajutor pentru venit pentru a menține prezența în zonele care se confruntă cu constrângeri naturale specifice și se completează sprijinul existent în cadrul dezvoltării rurale; – o plată (până la 2% din plafonul național anual) pentru instalarea tinerilor fermieri, care poate fi completată prin instituirea unor ajutoare în cadrul dezvoltării rurale. În același timp, regulamentul prevede o schemă simplificată destinată micilor fermieri (până la 10% din plafonul național anual), care pot primi astfel o plată forfetară care înlocuiește toate plățile directe, și simplifică sarcina administrativă prin reducerea obligațiilor acestor fermieri legate de ecologizare, de ecocondiționalitate și de controale. Se prevede o schemă de sprijin cuplat facultativ pentru anumite tipuri de activități agricole sau pentru anumite sisteme agricole care se confruntă cu anumite dificultăți și care sunt deosebit de importante din motive economice și/sau sociale; sprijinul se acordă în măsura în care este necesar pentru a menține nivelurile actuale de producție (până la 5% din plafonul național anual, cu posibilitatea de depășire a acestuia în cazuri particulare). În plus, regulamentul menține posibilitatea acordării unor plăți directe naționale complementare Bulgariei și României și include o plată specifică pentru bumbac. Din perspectiva simplificării, noile plăți directe se vor baza pe un singur tip de drepturi la plată și vor raționaliza normele privind transferul, simplificând astfel gestionarea acestora; armonizarea dispozițiilor privind plățile cuplate în cadrul unei singure rubrici face cadrul juridic mai ușor de utilizat, iar schema destinată micilor fermieri, cu cerințele și procedurile sale simplificate, va reduce birocrația cu care se confruntă fermierii și va spori competitivitatea acestora. 4. IMPLICAŢII BUGETARE În conformitate cu propunerea privind CFM, o parte semnificativă a bugetului UE trebuie să rămână în continuare dedicată agriculturii, care reprezintă o politică comună de importanță strategică. Astfel, în contextul prețurilor actuale, se propune alocarea a 317,2 miliarde EUR pentru pilonul I și a 101,2 miliarde EUR pentru pilonul II, în perioada 2014-2020, în vederea desfășurării principalelor activități din cadrul PAC. Fondurile alocate pilonului I și pilonului II sunt completate cu fonduri suplimentare de 17,1 miliarde EUR, din care 5,1 miliarde EUR pentru cercetare și inovare, 2,5 miliarde EUR pentru siguranța alimentară și 2,8 miliarde EUR pentru ajutoarele alimentare acordate persoanelor celor mai defavorizate, în cadrul altor rubrici din CFM; de asemenea, se va constitui o nouă rezervă de 3,9 miliarde EUR pentru situații de criză în sectorul agricol, iar 2,8 miliarde EUR vor fi alocați Fondului european de ajustare la globalizare, care nu face parte din CFM, ceea ce face ca bugetul total să se ridice la 435,6 miliarde EUR în perioada 2014-2020. În ceea ce privește distribuția sprijinului între statele membre, propunerea prevede ca în cazul tuturor statelor membre în care valoarea plăților directe este mai mică de 90 % din media UE să fie acoperită o treime din acest decalaj. Plafoanele naționale prevăzute de regulamentul privind plățile directe se calculează pe baza acestei propuneri. Distribuirea sprijinului pentru dezvoltare rurală se bazează pe criterii obiective legate de obiectivele de politică, ținând seama de distribuția actuală. Așa cum se întâmplă în prezent, regiunile mai puțin dezvoltate trebuie să beneficieze în continuare de rate de cofinanțare mai ridicate, care se vor aplica și anumitor măsuri precum cele privind transferul de cunoștințe, grupurile de producători, cooperarea și axa Leader. Se prevede un anumit grad de flexibilitate a transferurilor între piloni (până la 5% din plățile directe): din pilonul I în pilonul II pentru a permite statelor membre să își consolideze politica de dezvoltare rurală și din pilonul II în pilonul I pentru statele membre în care nivelul plăților directe rămâne mai mic de 90% din media UE. Informații detaliate cu privire la impactul financiar al propunerilor de reformă a PAC sunt prezentate în fișa financiară care însoțește propunerile. 2011/0280 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 42 și articolul 43 alineatul (2), având în vedere Actul de aderare din 1979, în special alineatul (6) din Protocolul nr. 4 privind bumbacul anexat la acesta, având în vedere propunerea Comisiei Europene[7], după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[8], având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[9], după consultarea Autorității Europene pentru Protecția Datelor[10], hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor privind „PAC în perspectiva anului 2020: Cum răspundem provocărilor viitorului legate de alimentație, resurse naturale și teritorii”[11] prezintă potențialele provocări, obiectivele și orientările pentru politica agricolă comună (PAC) după 2013. În lumina dezbaterii pe marginea respectivei comunicări, PAC trebuie reformată cu începere de la 1 ianuarie 2014. Reforma respectivă trebuie să cuprindă toate instrumentele principale ale PAC, inclusiv Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003[12],. Ținând seama de amploarea acestei reforme, este necesar ca Regulamentul (CE) nr. 73/2009 să fie abrogat și înlocuit cu un text nou. De asemenea, în măsura posibilităților, reforma trebuie să raționalizeze și să simplifice dispozițiile. (2) Prezentul regulament trebuie să conțină toate elementele de bază cu privire la plata sprijinului acordat de Uniune fermierilor și să stabilească criterii și condiții de acces la plățile respective, care sunt legate inextricabil de respectivele elementele de bază. (3) Trebuie să se clarifice faptul că Regulamentul (UE) nr. […] al Parlamentului European și al Consiliului din … privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune[13] [Regulamentul orizontal privind CAP: HZR] și dispozițiile adoptate în temeiul acestuia trebuie să se aplice în legătură cu măsurile prevăzute de prezentul regulament. Din motive de coerență cu alte instrumente juridice legate de PAC, unele norme prevăzute în prezent de Regulamentul (CE) 73/2009 sunt stipulate actualmente în Regulamentul (UE) nr. […][HZR], în special normele destinate să garanteze respectarea obligațiilor prevăzute de dispozițiile privind plățile directe, inclusiv controalele și aplicarea de măsuri și penalități administrative în caz de neconformitate, normele legate de ecocondiţionalitate, precum cerințele de reglementare în materie de gestionare, bunele condiții agricole și de mediu, monitorizarea și evaluarea măsurilor relevante, precum și norme legate de recuperarea plăților necuvenite. (4) În vederea completării sau modificării anumitor elemente neesențiale ale prezentului regulament, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 290 din Tratat. Este deosebit de important ca, pe durata lucrărilor pregătitoare, Comisia să desfășoare consultări corespunzătoare, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia trebuie să asigure transmiterea simultană, la timp și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu. (5) Pentru a se asigura condiții uniforme pentru implementarea prezentului regulament și pentru a se evita concurența neloială sau discriminarea între fermieri, trebuie să se confere Comisiei competențe de executare în ceea ce privește: stabilirea plafonului național anual pentru schema de plată de bază; adoptarea de norme privind cererile de alocare a drepturilor la plată; adoptarea de măsuri privind retransferarea drepturilor la plată nefolosite în rezerva națională; adoptarea unor cerințe legate de notificarea către autoritățile naționale a transferării drepturilor la plată și de termenele în care trebuie efectuată această notificare; stabilirea plafonului anual al plății destinate practicilor agricole benefice pentru climă și mediu; stabilirea plafonului anual al plății destinate zonelor care se confruntă cu constrângeri naturale; stabilirea plafonului anual al plății destinate tinerilor fermieri; stabilirea plafoanelor anuale pentru sprijinul cuplat facultativ; adoptarea de norme privind procedura de evaluare și de aprobare a deciziilor în cadrul sprijinului cuplat facultativ; adoptarea de norme privind procedura de autorizare și notificările adresate producătorilor cu privire la autorizarea terenurilor și a soiurilor în scopul acordării plății specifice pentru cultura de bumbac; elaborarea de norme privind calcularea reducerii cuantumului plății specifice pentru cultura de bumbac; adoptarea de norme privind cerințele generale de notificare. Competențele respective trebuie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[14]. (6) Comisia trebuie să adopte acte de punere în aplicare care să fie aplicabile imediat atunci când motive de maximă urgență impun acest lucru, în cazuri justificate corespunzător, legate de măsurile excepționale de gestionare destinate să soluționeze problemele urgente și neprevăzute care se pot ivi în unul sau mai multe state membre. (7) Obiectivele prezentului regulament pot fi realizate mai eficient la nivelul Uniunii prin intermediul garanției multianuale a finanțării acordate de Uniune și prin concentrarea asupra unor priorități clar definite, având în vedere legăturile existente între prezentul regulament și celelalte instrumente ale PAC, disparitățile dintre diversele zone rurale și resursele financiare limitate ale statelor membre într-o Uniune extinsă. Prin urmare, prezentul regulament este în concordanță cu principiul subsidiarității, în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană. Întrucât domeniul de aplicare al prezentului regulament este limitat la ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor sale, acesta respectă, de asemenea, principiul proporționalității, în conformitate cu articolul 5 alineatul (4) din tratatul respectiv. (8) Pentru a ține seama de noua legislație privind schemele de sprijin care poate fi adoptată după intrarea în vigoare a prezentului regulament, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290, în scopul modificării listei schemelor de sprijin reglementate de prezentul regulament. (9) Pentru a se ține seama de anumite elemente noi și pentru a se garanta protecția drepturilor beneficiarilor, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat, în scopul stabilirii mai multor definiții privind accesul la sprijinul acordat în temeiul prezentului regulament, al stabilirii cadrului în care statele membre trebuie să definească activitățile minime care trebuie efectuate pe suprafețele păstrate în mod natural într-o stare adecvată pentru pășunat sau cultivare, precum și criteriile care trebuie îndeplinite de către fermieri a se considera că aceștia au respectat obligația de menținere a suprafeței agricole într-o stare adecvată pentru cultivare și criteriile pentru determinarea predominanței ierbii și a altor plante furajere erbacee în ceea ce privește pajiștile permanente. (10) Pentru a se garanta protecția drepturilor beneficiarilor, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat, în scopul adoptării de norme privind baza de calculare a reducerilor pe care statele membre urmează să le aplice fermierilor în temeiul aplicării disciplinei financiare. (11) Pentru a se garanta că sumele destinate finanțării PAC respectă plafoanele anuale menționate la articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. […] [HZR], trebuie menținută o ajustare a nivelului sprijinului direct în orice an calendaristic. Ajustarea plăților directe trebuie aplicată numai plăților care urmează să fie acordate fermierilor și care depășesc 5 000 EUR în anul calendaristic corespunzător. Având în vedere nivelurile plăților directe destinate fermierilor din Bulgaria și România în cadrul aplicării mecanismului de introducere progresivă a tuturor plăților directe acordate în statele membre respective, acest instrument de disciplină financiară nu trebuie să se aplice în statele membre respective decât de la 1 ianuarie 2016. (12) Pentru a se ține seama de evoluțiile legate de cuantumurile maxime totale ale plăților directe care pot fi acordate, inclusiv cele care rezultă din deciziile care urmează să fie luate de statele membre cu privire la transferurile dintre primul și al doilea pilon, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat, în scopul revizuirii plafoanelor naționale și a celor nete prevăzute de prezentul regulament. (13) Experiența dobândită prin aplicarea diverselor scheme de sprijin pentru fermieri demonstrează că sprijinul a fost, în unele cazuri, acordat unor beneficiari al căror scop comercial nu era deloc, sau era doar marginal, orientat către realizarea unei activități agricole, precum aeroporturi, companii de căi ferate, societăți imobiliare și societăți care administrează terenuri sportive. Pentru a asigura o mai bună orientare a sprijinului, statele membre trebuie să se abțină de la a acorda plăți directe unor asemenea persoane fizice și juridice Fermierii mai mici cu jumătate de normă contribuie în mod direct la vitalitatea zonelor rurale, motiv pentru care aceștia nu trebuie împiedicați să primească ajutoare directe. (14) Pentru a evita o sarcină administrativă excesivă cauzată de gestionarea plății unor sume mici, statele membre nu trebuie, în general, să acorde plăți directe în cazul în care plata ar fi mai mică de 100 EUR sau în cazul în care suprafața eligibilă a exploatației pentru care se solicită sprijin ar fi mai mică de un hectar. Totuși, deoarece structurile economiilor agricole ale statelor membre variază considerabil și pot să fie foarte diferite față de structura unei ferme medii din Uniune, statele membre trebuie să fie autorizate să aplice praguri minime care să reflecte propria lor situație particulară. Datorită structurii foarte specifice a agriculturii din regiunile ultraperiferice și din insulele mici din Marea Egee, statele membre trebuie să poată decide dacă în regiunile respective trebuie sau nu să se aplice vreun prag minim. Mai mult, statele membre trebuie să aibă posibilitatea de a opta pentru implementarea unuia dintre cele două tipuri de prag minim, luând în considerare particularitățile structurilor sectoarelor lor agricole. Întrucât ar fi posibil să se acorde plăți fermierilor deținători ai așa-numitelor exploatații „fără teren”, aplicarea pragului bazat pe suprafață ar fi ineficientă. În consecință, acestor fermieri trebuie să li se aplice cuantumul minim legat de sprijin. Pentru a se asigura tratamentul egal al fermierilor din Bulgaria și România, ale căror plăți directe fac obiectul introducerii progresive, pragul minim trebuie să se bazeze pe cuantumurile finale care urmează să fie acordate la încheierea procesului de introducere progresivă. (15) Repartizarea sprijinului direct pentru venit între fermieri se caracterizează prin faptul că se alocă sume disproporționate unui număr destul de redus de mari beneficiari. Datorită economiilor de mari proporții, beneficiarii mai mari nu necesită același nivel de sprijin unitar pentru ca obiectivul sprijinului pentru venit să fie atins în mod eficient. În plus, datorită potențialului lor de adaptare, marilor beneficiari le este mai ușor să funcționeze cu niveluri mai reduse de sprijin unitar. Prin urmare, pentru a îmbunătăți repartizarea plăților între fermieri, este corect să se introducă un sistem pentru marii beneficiari, în care nivelul sprijinului să fie redus progresiv și, în cele din urmă, plafonat. Acest sistem trebuie să țină însă seama de intensitatea muncii remunerate pentru a se evita efectele disproporționate asupra exploatațiilor mari cu foarte mulți angajați. Respectivele niveluri maxime nu trebuie să se aplice plăților acordate pentru practici agricole benefice pentru climă și mediu, întrucât acest lucru ar putea determina reducerea efectelor benefice pe care acestea urmăresc să le realizeze. Pentru ca plafonarea să devină eficace, statele membre trebuie să stabilească anumite criterii pentru a evita tranzacțiile abuzive ale unor fermieri care doresc să evite efectele acesteia. Veniturile obținute prin reducerea și de plafonarea plăților destinate marilor beneficiari trebuie să rămână în statele membre în care au fost generate și trebuie să fie utilizate pentru finanțarea de proiecte care aduc o contribuție semnificativă în domeniul inovării, în temeiul Regulamentului (UE) nr. […] al Parlamentului European și al Consiliului din … privind sprijinul pentru dezvoltarea rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR)[15] [RDR]. (16) Pentru a facilita implementarea plafonării, în special în ceea ce privește procedurile pentru acordarea de plăți directe fermierilor și transferurile corespunzătoare către dezvoltarea rurală, trebuie să se stabilească plafoane nete pentru fiecare stat membru, pentru a se limita plățile care trebuie acordate fermierilor în urma aplicării plafonării. Pentru a se ține seama de particularitățile sprijinului PAC acordat în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 247/2006 al Consiliului din 30 ianuarie 2006 privind măsurile specifice din domeniul agriculturii în favoarea regiunilor ultraperiferice ale Uniunii[16] și cu Regulamentul (CE) nr. 1405/2006 al Consiliului din 18 septembrie 2006 de stabilire a măsurilor specifice în domeniul agriculturii în favoarea insulelor mici din Marea Egee și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003[17], precum și de faptul că aceste plăți directe nu fac obiectul plafonării, plafonul net pentru statele membre în cauză nu trebuie să includă plățile directe respective. (17) Trebuie să se specifice că dispozițiile prezentului regulament care ar putea duce la o acțiune din partea statului membru susceptibilă de a reprezenta ajutor de stat, sunt excluse de la aplicarea normelor privind ajutoarele de stat, dat fiind că dispozițiile în cauză includ condiții adecvate pentru acordarea sprijinului sau prevăd adoptarea unor astfel de condiții de către Comisie, pentru a preveni denaturarea excesivă a concurenței. (18) Pentru îndeplinirea obiectivelor PAC, poate fi necesar ca schemele de sprijin să fie adaptate circumstanțelor în schimbare și, dacă este cazul, în termene scurte. Prin urmare, este necesar să se prevadă o posibilă revizuire a schemelor, în special având în vedere evoluția situației economice sau situația bugetară, ceea ce presupune că beneficiarii nu se pot baza pe imuabilitatea condițiilor de acordare a sprijinului. (19) Fermierii din statele membre care au aderat la Uniunea Europeană la 1 mai 2004 sau ulterior au primit plăți directe pe baza unui mecanism de introducere progresivă prevăzut în actele de aderare corespunzătoare. În cazul Bulgariei și al României, acest mecanism va rămâne în vigoare în 2014 și în 2015. În plus, respectivele state membre au fost autorizate să acorde plăți directe naționale complementare. Posibilitatea de acordare a acestor plăți trebuie menținută în cazul Bulgariei și al României până la introducerea progresivă integrală a acestora. (20) În vederea asigurării unei mai bune distribuții a sprijinului între terenurile agricole din Uniune, inclusiv în statele membre care au aplicat schema de plată unică pe suprafață prevăzută de Regulamentul (CE) nr. 73/2009, o nouă schemă de plată de bază trebuie să înlocuiască schema de plată unică prevăzută de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori[18] și menținută în Regulamentul (CE) nr. 73/2009, care a combinat mecanismele de sprijin existente anterior într-o schemă unică de plăți directe decuplate. Această măsură trebuie să determine expirarea drepturilor la plată obținute în temeiul regulamentelor respective și alocarea de drepturi la plată noi, deși tot pe baza numărului de hectare eligibile aflate la dispoziția fermierilor în primul an de implementare a schemei. (21) Datorită integrării succesive a mai multor sectoare în schema de plată unică și perioadei următoare de ajustare acordate fermierilor, a devenit tot mai dificil să se justifice prezența unor diferențe individuale semnificative în ceea ce privește nivelul sprijinului pe hectar, rezultate din utilizarea referințelor istorice. Prin urmare, sprijinul direct pentru venit trebuie să fie distribuit mai echitabil între statele membre, prin reducerea legăturii cu referințele istorice și având în vedere contextul general al bugetului Uniunii. Pentru a se asigura o repartizare mai egală a sprijinului direct, ținându-se totodată seama de diferențele care persistă în ceea ce privește nivelul salariilor și costurile de producție, nivelurile sprijinului direct pe hectar trebuie să fie ajustate progresiv. În perioada în cauză, toate statele membre care acordă plăți directe sub nivelul de 90% din media UE trebuie să elimine o treime din decalajul dintre nivelul lor actual și acest nivel. Această convergență trebuie să fie finanțată proporțional de către toate statele membre care acordă plăți directe peste media Uniunii. În plus, toate drepturile la plată activate în 2019 într-un stat membru sau într-o regiune trebuie să aibă o valoare unitară uniformă, ca urmare a convergenței către această valoare care trebuie obținută prin măsuri lineare în cursul perioadei de tranziție. Cu toate acestea, pentru a se evita consecințele financiare perturbatoare pentru fermieri, statele membre care au utilizat schema de plată unică și în special modelul istoric, trebuie autorizate ca, la calcularea valorii drepturilor la plată în primul an de aplicare a noii scheme, să țină seama, parțial, de factori istorici. Dezbaterea privind următorul cadru financiar multianual pentru perioada care începe în 2021 trebuie să axeze, de asemenea, asupra obiectivului de convergență totală prin distribuirea în mod egal a sprijinului direct în întreaga Uniune Europeană pe durata perioadei respective. (22) Experiența dobândită prin aplicarea schemei de plată unică arată că unele dintre principalele elemente ale acesteia trebuie păstrate, inclusiv stabilirea plafoanelor naționale pentru a se garanta că nivelul total al sprijinului nu depășește actualele constrângeri bugetare. Statele membre trebuie, de asemenea, să creeze în continuare o rezervă națională care trebuie să fie folosită pentru a facilita participarea a noi tineri fermieri la schemă sau care poate fi utilizată pentru a lua în considerare necesitățile specifice din anumite regiuni. Normele privind transferul și utilizarea drepturilor la plată trebuie menținute dar, dacă este posibil, simplificate. (23) Pentru a se garanta protecția drepturilor beneficiarilor și pentru a se clarifica situațiile specifice care pot apărea în cursul aplicării schemei de plată de bază, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat, în scopul adoptării de norme privind eligibilitatea și accesul fermierilor la schema de plată de bază în caz de moștenire și de moștenire anticipată, în caz de moștenire prin contract de arendare, de schimbare a formei sau a denumirii juridice, precum și în caz de fuziune sau de scindare a exploatației; în scopul adoptării de norme privind calcularea valorii și a numărului de drepturi la plată sau a creșterii valorii acestora în ceea ce privește alocarea de drepturi la plată, inclusiv norme privind posibilitatea de a stabili o valoare și un număr provizoriu de drepturi la plată sau o creștere provizorie a valorii drepturilor la plată alocate pe baza cererii fermierului, norme privind condițiile de stabilire a valorii și a numărului provizoriu și definitiv de drepturi la plată, precum și norme referitoare la cazurile în care un contract de vânzare sau de arendare ar putea afecta alocarea unor drepturi la plată; în scopul adoptării de norme privind modificarea valorii unitare a drepturilor la plată în cazul părților de drepturi la plată și criterii pentru alocarea drepturilor la plată în conformitate cu utilizarea rezervei naționale și fermierilor care nu au solicitat sprijin în 2011. (24) Pentru a se asigura gestionarea adecvată a drepturilor la plată, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat în scopul adoptării de norme privind declararea și activarea drepturilor la plată. (25) În ceea ce privește cânepa, trebuie menținute măsuri specifice prin care să se evite ascunderea culturilor ilicite printre cele care pot beneficia de plata de bază și care să nu afecteze astfel organizarea comună a pieței în sectorul cânepii. Prin urmare, plățile trebuie să fie acordate în continuare doar pentru suprafețe cultivate cu soiuri de cânepă care oferă anumite garanții în ceea ce privește conținutul de substanțe psihotrope. În vederea protejării sănătății publice, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat în scopul adoptării de norme prin care să se condiționeze acordarea plăților de utilizarea semințelor certificate de anumite soiuri de cânepă și prin care să se stabilească procedura pentru determinarea soiurilor de cânepă și pentru verificarea conținutului lor de tetrahidrocanabinol. (26) Unul dintre obiectivele noii PAC este sporirea performanței de mediu prin introducerea, în cadrul plăților directe, a unei componente obligatorii de „ecologizare”, care va sprijini practicile agricole benefice pentru climă și mediu aplicabile în întreaga Uniune. În acest scop, statele membre trebuie să utilizeze o parte din plafoanele lor naționale pentru plăți directe pentru a acorda o plată anuală, pe lângă plata de bază, pentru practicile obligatorii care trebuie aplicate de către fermierii care abordează în mod prioritar obiectivele strategice în domeniul climei și al mediului. Practicile respective trebuie să ia forma unor acțiuni simple, generalizate, necontractuale și anuale care depășesc cadrul ecocondiționalității și sunt legate de agricultură, precum diversificarea culturilor, întreținerea pajiștilor permanente și zonele de interes ecologic. Caracterul obligatoriu al practicilor respective trebuie să se aplice și fermierilor ale căror exploatații sunt integral sau parțial situate în zonele „Natura 2000”, care fac obiectul Directivei 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică[19], și al Directivei 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice[20], câtă vreme aceste practici sunt compatibile cu obiectivele directivelor respective. Fermierii care îndeplinesc condițiile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice, precum și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2092/91[21] trebuie să beneficieze de componenta „ecologizare” fără a îndeplini nicio altă obligație, având în vedere beneficiile de mediu recunoscute ale sistemelor agricole ecologice. Nerespectarea componentei „ecologizare” trebuie să conducă la aplicarea de penalități pe baza articolului 65 din Regulamentul (UE) nr. […] [HZR]. (27) Pentru a se garanta că obligațiile la care face referire măsura privind diversificarea culturilor sunt aplicate în mod proporțional și nediscriminatoriu și conduc la ameliorarea protecției mediului, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat, în scopul adoptării definiției termenului „cultură” și a normelor privind aplicarea măsurii respective. (28) Pentru a se garanta că terenurile cu pajiști permanente sunt menținute ca atare de către fermieri, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat, în scopul adoptării de norme privind aplicarea măsurii respective. (29) Pentru a se asigura implementarea în mod eficient și coerent a măsurii privind zonele de interes ecologic, ținându-se totodată seama de particularitățile statelor membre, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat, în scopul definirii mai amănunțite a tipurilor de zone de interes ecologic menționate în cadrul măsurii respective și în scopul adăugării și al definirii altor tipuri de zone de interes ecologic care pot fi luate în considerare în vederea respectării procentajului menționat în cadrul măsurii respective. (30) În vederea promovării dezvoltării durabile a agriculturii în zone care se confruntă cu constrângeri naturale specifice, statele membre trebuie să poată utiliza o parte din plafoanele lor naționale pentru plăți directe pentru a acorda tuturor fermierilor care își desfășoară activitatea în aceste zone, pe lângă plata de bază, o plată anuală pe suprafață. Plata respectivă nu trebuie să înlocuiască sprijinul acordat în cadrul programelor de dezvoltare rurală și nu trebuie acordată fermierilor din zonele care au fost desemnate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR)[22], dar care nu au fost desemnate în conformitate cu articolul 46 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. […] al Parlamentului European și al Consiliului din … privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR)[23] [RDR]. (31) Crearea și dezvoltarea de către tinerii fermieri a unor noi activități economice în sectorul agricol reprezintă o provocare din punct de vedere financiar și constituie un element de care trebuie să se țină seama la alocarea și direcționarea plăților directe. Această dezvoltare este esențială pentru competitivitatea sectorului agricol din Uniune și, din acest motiv, trebuie instituit un ajutor pentru venit destinat tinerilor fermieri care își încep activitățile agricole, pentru a facilita stabilirea inițială a tinerilor fermieri și, ulterior, ajustarea structurală a exploatațiilor acestora. Statele membre trebuie poată utiliza o parte din plafoanele lor naționale pentru plățile directe pentru a acorda tinerilor fermieri, pe lângă plata de bază, o plată anuală pe suprafață. Plata respectivă trebuie acordată numai în cursul unei perioade de maximum cinci ani, întrucât trebuie să acopere numai perioada inițială a activității economice și nu trebuie să devină un ajutor de exploatare. (32) Pentru a garanta protecția drepturilor beneficiarilor și pentru ca aceștia să nu facă obiectul discriminării, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat, în scopul definirii condițiilor în care o persoană juridică poate fi considerată eligibilă pentru a primi plata destinată tinerilor fermieri, și mai ales în scopul definirii aplicării limitei de vârstă uneia sau mai multor persoane fizice care fac parte din persoana juridică. (33) Statele membre trebuie autorizate să utilizeze o parte din plafoanele lor naționale pentru plățile directe pentru acordarea de sprijin cuplat în anumite sectoare, în cazuri bine definite. Resursele care pot fi utilizate pentru orice sprijin cuplat trebuie limitate la un nivel corespunzător, permițându-se totodată acordarea acestui sprijin în statele membre sau în regiunile lor specifice care se confruntă cu situații speciale, acolo unde anumite tipuri de activități agricole sau anumite sectoare agricole sunt deosebit de importante din motive economice, de mediu și/sau sociale. Statele membre trebuie autorizate să folosească până la 5 % din plafoanele lor naționale pentru acordarea acestui sprijin sau 10 % dacă, în aceste state membre, nivelul sprijinului cuplat a depășit 5 % cel puțin într-unul dintre anii din perioada 2010-2013. Cu toate acestea, în cazuri justificate corespunzător în care se demonstrează că o regiune are anumite necesități sensibile și sub rezerva aprobării de către Comisie, statele membre trebuie autorizate să utilizeze peste 10 % din plafonul lor național. Sprijinul cuplat trebuie acordat numai în măsura în care este necesar pentru crearea unui stimulent în vederea menținerii nivelurilor actuale de producție în regiunile respective. Acest sprijin trebuie să fie disponibil, de asemenea, pentru fermierii care, la 31 decembrie 2013, dețin drepturi speciale de plată alocate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 și al Regulamentului (CE) nr. 73/2009 și care nu dispun de hectare eligibile pentru activarea drepturilor la plată. În ceea ce privește aprobarea sprijinului cuplat facultativ care depășește 10 % din plafonul național anual stabilit pentru fiecare stat membru, trebuie să se delege Comisiei și competența de a adopta acte de punere în aplicare, fără a se aplica Regulamentul (UE) nr. 182/2011. (34) Pentru a se asigura utilizarea eficientă și direcționată a fondurilor UE și pentru a evita dubla finanțare în cadrul altor instrumente de sprijin similare, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat în scopul definirii adoptării de norme privind condițiile pentru acordarea sprijinului cuplat facultativ și de norme privind coerența acestuia cu alte măsuri ale Uniunii și privind cumularea sprijinului. (35) În ceea ce privește sectorul bumbacului, Regulamentul (CE) nr. 73/2009 a considerat necesară menținerea unei legături între o parte a sprijinului și cultivarea bumbacului, printr-o plată per hectar eligibil specifică acestei culturi, în scopul prevenirii oricărui risc de dezorganizare a producției în regiunile producătoare de bumbac, luând în considerare toți factorii care influențează această alegere. Această opțiune trebuie menținută în conformitate cu obiectivele stabilite în Protocolul nr. 4 privind bumbacul, anexat la Actul de aderare din 1979. (36) Pentru a permite aplicarea eficientă a plății specifice pentru cultura de bumbac, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat în scopul adoptării de norme și condiții pentru autorizarea terenurilor și a soiurilor în ceea ce privește plata specifică pentru cultura de bumbac și de norme privind condițiile de acordare a respectivei plăți specifice, privind cerințele de eligibilitate și practicile agronomice, privind criteriile pentru aprobarea organizațiilor interprofesionale, privind obligațiile producătorilor și privind situația în care organizația interprofesională aprobată nu respectă criteriile respective. (37) În capitolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 637/2008 din 23 iunie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 și de stabilire a programelor naționale de restructurare pentru sectorul bumbacului[24] se prevedea că fiecare stat membru producător de bumbac trebuie să prezinte Comisiei fie, o dată la patru ani și pentru prima dată până la 1 ianuarie 2009, un proiect de program de restructurare pe patru ani, fie, până la 31 decembrie 2009, un proiect unic de program de restructurare modificat pentru o perioadă de opt ani. Experiența a demonstrat că pentru restructurarea sectorului bumbacului ar fi mai utile alte măsuri, inclusiv cele din cadrul programelor de dezvoltare rurală finanțate în temeiul Regulamentului (UE) nr.[…] [RDR], ceea ce ar permite, de asemenea, o mai bună coordonare cu măsurile din alte sectoare. Cu toate acestea, trebuie respectate drepturile dobândite și așteptările legitime ale întreprinderilor deja implicate în programe de restructurare. Prin urmare, programele de patru sau de opt ani aflate în curs trebuie autorizate să continue până la sfârșit. Programele trebuie însă încheiate la finalul perioadei respective. Fondurile disponibile rămase după încheierea programelor de patru ani ar putea fi integrate ulterior, începând din 2014, în fondurile disponibile ale Uniunii destinate măsurilor de dezvoltare rurală. Fondurile disponibile rămase după încheierea programelor de opt ani nu ar fi utile pentru programele de dezvoltare rurală în 2018, având în vedere perioada de programare, și prin urmare ar fi mai util dacă acestea ar fi transferate în contul schemelor de sprijin prevăzute în prezentul regulament, după cum se stipulează deja la articolul 5 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 637/2008. Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 637/2008 va deveni caduc începând cu 1 ianuarie 2014 sau cu 1 ianuarie 2018 în ceea ce privește statele membre care desfășoară programe de patru sau, respectiv, de opt ani. Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 637/2008 trebuie abrogat. (38) Trebuie instituită o schemă simplă și specifică destinată micilor fermieri pentru a reduce costurile administrative aferente gestionării și controlării sprijinului direct. În acest scop, trebuie instituită o plată forfetară care să înlocuiască toate plățile directe. Trebuie introduse norme care să prevadă simplificarea formalităților, printre altele prin reducerea obligațiilor impuse micilor fermieri, cum sunt cele legate de depunerea cererilor pentru sprijin, de practicile agricole benefice pentru climă și mediu, de ecocondiționalitate și de controale, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. […] [HZR], fără a periclita atingerea obiectivelor generale ale reformei, înțelegându-se că legislația Uniunii, astfel cum este menționată în anexa II la Regulamentul (UE) nr. […] [HZR], se aplică micilor fermieri. Obiectivul schemei respective trebuie să fie sprijinirea structurii agricole existente a fermelor mici din Uniune, fără a împiedica dezvoltarea spre structuri mai competitive. Din acest motiv, accesul la schemă trebuie limitat la exploatațiile existente. (39) Pentru a proteja drepturile fermierilor, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat în scopul adoptării de norme privind participarea la schema pentru micii fermieri în caz de modificare a situației fermierului participant. (40) În vederea simplificării și pentru a ține seama de situația specifică a regiunilor ultraperiferice, plățile directe din aceste regiuni trebuie gestionate în cadrul programelor de sprijin instituite prin Regulamentul (CE) nr. 247/2006. În consecință, dispozițiile prezentului regulament referitoare la schema de plată de bază și la plățile conexe, precum și la sprijinul cuplat nu trebuie să se aplice în regiunile respective. (41) Sunt necesare notificări din partea statelor membre în scopul aplicării prezentului regulament și în scopul monitorizării, analizării și gestionării plăților directe. Pentru a se asigura buna aplicare a normelor conținute în prezentul regulament, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat în scopul adoptării măsurilor necesare privind notificările care trebuie făcute de către statele membre sau în scopul verificării, al controlării, al monitorizării, al evaluării și al auditării plăților directe, în scopul implementării acordurilor internaționale, inclusiv a cerințelor de notificare prevăzute în acordurile respective, precum și în scopul adoptării de norme privind stabilirea naturii și a tipului de informații care trebuie notificate, privind metodele de notificare și privind drepturile de acces la informații sau la sistemele de informații și condițiile și mijloacele de publicare a informațiilor. (42) Se aplică legislația Uniunii privind protecția persoanelor în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date, în special Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date[25] și Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organismele comunitare și privind libera circulație a acestor date[26]. (43) În vederea consolidării politicii lor de dezvoltare rurală, statele membre trebuie să aibă posibilitatea de a transfera fonduri din plafonul lor pentru plăți directe către sprijinul destinat dezvoltării rurale. În același timp, statele membre în care nivelul sprijinului direct rămâne sub 90% din nivelul mediu al Uniunii trebuie să aibă posibilitatea de a transfera fonduri din sprijinul pe care îl alocă pentru dezvoltarea rurală către plafonul lor pentru plăți directe. Aceste alegeri trebuie făcute, în anumite limite, o singură dată pentru întreaga perioadă de aplicare a prezentului regulament. (44) Pentru a se asigura o tranziție fără probleme de la măsurile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 73/2009 la cele prevăzute de prezentul regulament, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din tratat, în scopul adoptării măsurilor necesare pentru protejarea drepturilor dobândite și a așteptărilor legitime ale fermierilor, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: CUPRINS EXPUNERE DE MOTIVE.......................................................................................................... 2 1........... CONTEXTUL PROPUNERII....................................................................................... 2 2........... REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI 5 3........... ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII........................................................... 7 4........... IMPLICAŢII BUGETARE............................................................................................ 9 REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune..................... 11 TITLUL I DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII............................................................ 25 TITLUL II DISPOZIȚII GENERALE PRIVIND PLĂȚILE DIRECTE.................................... 28 CAPITOLUL 1 Norme comune privind plățile directe.............................................................. 28 CAPITOLUL 2 Dispoziții aplicabile Bulgariei și României....................................................... 32 TITLUL III SCHEMA DE PLATĂ DE BAZĂ ȘI PLĂȚILE CONEXE................................... 33 CAPITOLUL 1 Schema de plată de bază.................................................................................. 33 Secțiunea 1 Instituirea schemei de plată de bază........................................................................ 33 Secțiunea 2 Rezerva națională................................................................................................ 37 Secțiunea 3 Implementarea schemei de plată de bază................................................................ 38 CAPITOLUL 2 Plata pentru practici agricole benefice pentru climă și mediu.............................. 42 CAPITOLUL 3 Plata pentru zone care se confruntă cu constrângeri naturale............................... 44 CAPITOLUL 4 Plata pentru tinerii fermieri................................................................................. 46 TITLUL IV SPRIJINUL CUPLAT........................................................................................... 48 CAPITOLUL 1 Sprijinul cuplat facultativ................................................................................... 48 CAPITOLUL 2 Plata specifică pentru cultura de bumbac........................................................... 51 Titlul V Schema pentru micii fermieri........................................................................................... 54 TITLUL VI programe naționale de restructurare pentru sectorul bumbacului.............................. 56 TITLUL VII DISPOZIȚII FINALE.......................................................................................... 57 CAPITOLUL 1 Notificări și situații de urgență...................................................................... 57 CAPITOLUL 2 Delegarea de competențe și dispoziții de implementare................................. 58 CAPITOLUL 3 Dispoziții finale și tranzitorii............................................................................ 59 ANEXA I Lista schemelor de sprijin.......................................................................................... 61 ANEXA II Plafoanele naționale menționate la articolul 6......................................................... 62 ANEXA III Plafoanele nete menționate la articolul 7................................................................. 63 ANEXA IV Coeficienți care urmează să se aplice în temeiul articolului 10 alineatul (1)............... 64 ANEXA V Dispozițiile financiare aplicabile Bulgariei și României, menționate la articolele 16 și 17 65 ANEXA VI Suprafața medie a exploatației agricole care urmează să fie aplicată în temeiul articolului 36 alineatul (5) 66 ANEXA VII TABEL DE CORESPONDENȚĂ....................................................................... 67 FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ...................................................................................... 75 TITLUL I DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII Articolul 1 Domeniu de aplicare Prezentul regulament stabilește: (a) norme comune privind plățile acordate direct fermierilor în cadrul schemelor de sprijin enumerate în anexa I (denumite în continuare „plăți directe”); (b) norme specifice privind: (i) o plată de bază pentru fermieri (denumită în continuare „schema de plată de bază”), (ii) o plată pentru fermierii care aplică practici agricole benefice pentru climă și mediu; (iii) o plată facultativă pentru fermierii din zonele care se confruntă cu constrângeri naturale; (iv) o plată pentru tinerii fermieri care își încep activitatea agricolă; (v) o schemă de sprijin cuplat facultativ; (vi) o plată specifică pentru cultura de bumbac; (vii) o schemă simplificată pentru micii fermieri; (viii) un cadru care să permită Bulgariei și României să completeze plățile directe. Articolul 2 Modificarea anexei I Se deleagă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 în scopul modificării listei schemelor de sprijin prevăzute în anexa I. Articolul 3 Aplicarea în regiunile ultraperiferice și în insulele mici din Marea Egee Articolul 11 nu se aplică în regiunile ultraperiferice ale Uniunii menționate la articolul 349 din tratat, denumite în continuare „regiuni ultraperiferice” și nici plăților directe acordate în insulele mici din Marea Egee în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1405/2006. Titlurile III, IV și V nu se aplică în regiunile ultraperiferice. Articolul 4 Definiții 1. În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții: (a) „fermier” înseamnă o persoană fizică sau juridică sau un grup de persoane fizice sau juridice, indiferent de statutul juridic pe care grupul și membrii săi îl dețin în temeiul legislației naționale, a cărei au a cărui exploatație se află pe teritoriul Uniunii definit la articolul 52 din Tratatul privind Uniunea Europeană, coroborat cu articolele 349 și 355 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și care desfășoară o activitate agricolă; (b) „exploatație” înseamnă ansamblul unităților utilizate pentru activități agricole și gestionate de un fermier, situate pe teritoriul aceluiași stat membru; (c) „activitate agricolă” înseamnă: – creșterea sau cultivarea de produse agricole, inclusiv recoltarea, mulgerea, reproducerea animalelor și întreținerea acestora în scopuri agricole; – menținerea suprafeței agricole într-o stare care o face adecvată pentru pășunat sau pentru cultivare, fără nicio acțiune pregătitoare specială care depășește cadrul metodelor și al utilajelor agricole tradiționale, sau – efectuarea unei activități minime, care urmează să fie stabilită de către statele membre, pe suprafețele agricole menținute în mod natural într-o stare adecvată pentru pășunat sau pentru cultivare; (d) „produse agricole” înseamnă produsele enumerate în anexa I la tratat, cu excepția produselor pescărești, precum și bumbacul; (e) „suprafață agricolă” înseamnă orice suprafață de teren arabil, de pajiște permanentă sau cultivată cu culturi permanente; (f) „terenuri arabile” înseamnă terenuri cultivate în scopul producției de culturi sau o suprafață disponibilă pentru producția de culturi, dar scoase temporar din circuitul agricol, inclusiv pârloagele, în conformitate cu articolele 22, 23 și 24 din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999, cu articolul 39 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 și cu articolul 29 din Regulamentul (UE) nr. […] [RDR], indiferent dacă terenul respectiv este sau nu acoperit cu sere sau cu un mijloc de protecție fix sau mobil; (g) „culturi permanente” înseamnă culturile pentru care nu se practică un sistem de rotație, altele decât pajiștile permanente, care ocupă terenurile pentru o perioadă de cinci ani sau mai mult și care produc recolte repetate, inclusiv pepinierele și speciile forestiere cu ciclu de producție scurt; (h) „pajiști permanente” înseamnă terenuri consacrate producției de iarbă și de alte plante furajere erbacee (cultivate sau spontane) care nu au făcut parte din sistemul de rotație a culturilor din exploatație timp de cel puțin cinci ani; această noțiune poate include și alte specii adecvate pentru pășunat, cu condiția să rămână predominante iarba și alte plante furajere erbacee; (i) „iarbă sau alte plante furajere erbacee” înseamnă toate plantele erbacee care se găsesc în mod tradițional pe pășunile naturale sau care, în statul membru în cauză, sunt incluse în mod normal în amestecurile de semințe pentru pășuni sau pajiști (indiferent dacă sunt sau nu utilizate pentru pășunatul animalelor); (j) „pepiniere” înseamnă următoarele suprafețe plantate cu plante tinere lemnoase cultivate în aer liber, destinate transplantării ulterioare: – pepiniere viticole și vii-mamă pentru portaltoi; – pepiniere de pomi fructiferi și de fructe de pădure; – pepiniere de plante ornamentale; – pepiniere comerciale de arbori de pădure (cu excepția arborilor pentru nevoile proprii ale exploatației, crescuți în zona împădurită); – arbori și arbuști pentru plantarea în grădini, parcuri, pe marginea drumurilor, pe rambleuri (de exemplu, plante pentru garduri vii, trandafiri și alți arbuști ornamentali, conifere ornamentale), precum și portaltoii acestora și materialul săditor. (k) „specii forestiere cu ciclu scurt de producție” înseamnă suprafețe plantate cu specii de arbori încadrate la codul NC 06029041, care urmează să fie stabilite de statele membre și care constau în culturi de plante perene, lemnoase, ale căror rizomi sau tulpini rămân în pământ după recoltare, iar în următorul sezon răsar mlădițe noi. 2. Se deleagă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 în scopul: (a) stabilirii mai multor definiții privind accesul la sprijinul acordat în temeiul prezentului regulament; (b) stabilirii cadrului în care statele membre definesc activitățile minime care trebuie efectuate în zone menținute în mod natural într-o stare adecvată pentru pășunat sau pentru cultivare; (c) stabilirii unor criterii care trebuie îndeplinite de fermieri pentru a se considera că aceștia au respectat obligația de a menține suprafața agricolă într-o stare adecvată pentru pășunat sau pentru cultivare, în conformitate cu alineatul (1) litera (c); (d) stabilirii unor criterii pentru determinarea predominanței ierbii și a altor plante furajere erbacee, în scopul aplicării alineatului (1) litera (h). TITLUL II DISPOZIȚII GENERALE PRIVIND PLĂȚILE DIRECTE CAPITOLUL 1 Norme comune privind plățile directe Articolul 5 Finanțarea plăților directe Schemele de sprijin enumerate în anexa I la prezentul regulament sunt finanțate în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr.[…] [HZR]. Articolul 6 Plafoanele naționale 1. Pentru fiecare stat membru și pentru fiecare an, plafonul național care cuprinde valoarea totală a tuturor drepturilor alocate, a rezervei naționale și a plafoanelor stabilite în conformitate cu articolele 33, 35, 37 și 39 este cel prevăzut în anexa II. 2. Pentru a ține seama de evoluțiile legate de cuantumurile maxime totale ale plăților directe care pot fi acordate, inclusiv de cele care rezultă din deciziile care urmează să fie luate de către statele membre în conformitate cu articolul 14, se deleagă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 în scopul revizuirii plafoanelor naționale prevăzute în anexa II. Articolul 7 Plafoane nete 1. Fără a aduce atingere articolului 8, cuantumul total al plăților directe care poate fi acordat într-un stat membru în temeiul titlurilor III, IV și V pentru un an calendaristic, după aplicarea articolului 11, nu trebuie să depășească plafoanele stabilite în anexa III la prezentul regulament. Pentru ca valoarea totală a plăților directe să nu depășească plafoanele stabilite în anexa III, statele membre trebuie să efectueze o reducere lineară a cuantumurilor tuturor plăților directe, cu excepția plăților directe acordate în temeiul Regulamentelor (CE) nr. 247/2006 și (CE) nr. 1405/2006. 2. Pentru fiecare stat membru și pentru fiecare an, produsul estimat al plafonării, astfel cum este menționat la articolul 11,care este reflectat de diferența dintre plafoanele naționale prevăzute în anexa II, la care se adaugă cuantumul disponibil în conformitate cu articolului 44, și plafoanele nete prevăzute în anexa III, este pus la dispoziție ca sprijin din partea Uniunii pentru măsurile din cadrul programelor de dezvoltare rurală finanțate din FEADR, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. […] [RDR]. 3. Se deleagă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 în scopul revizuirii plafoanelor prevăzute în anexa III. Articolul 8 Disciplina financiară 1. Rata de ajustare determinată în conformitate cu articolul 25 din Regulamentul (UE) nr. […] [HZR] se aplică numai plăților directe care depășesc 5 000 EUR și care urmează să fie acordate fermierilor în anul calendaristic corespunzător. 2. În cadrul introducerii progresive a plăților directe, în conformitate cu articolul 16, alineatul (1) din prezentul articol se aplică Bulgariei și României începând cu 1 ianuarie 2016. 3. Se deleagă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55, cu privire la normele privind baza de calculare a reducerilor pe care statele membre urmează să le aplice fermierilor în conformitate cu alineatele (1) și (2) din prezentul articol. Articolul 9 Fermierul activ 1. Nu se acordă plăți directe persoanelor fizice sau juridice sau grupurilor de persoane fizice sau juridice, în cazul în care se aplică unul dintre următoarele elemente: (a) cuantumul anual al plăților directe este mai mic de 5 % din veniturile totale obținute de acestea din activități neagricole, în cel mai recent an fiscal; sau (b) suprafețele lor agricole sunt în principal suprafețe menținute în mod natural într-o stare adecvată pentru pășunat sau pentru cultivare, iar persoanele respective nu desfășoară pe suprafețele în cauză activitatea minimă stabilită de statele membre în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (c). 2. Alineatul (1) nu se aplică fermierilor care au primit plăți directe în valoare de sub 5 000 EUR pentru anul precedent. 3. Se deleagă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 55 cu scopul de a prevedea: (a) criterii pentru stabilirea cuantumului plăților directe relevante în scopul aplicării alineatelor (1) și (2), în special în primul an de alocare a drepturilor la plată, dacă valoarea drepturilor la plată nu este încă stabilită definitiv, precum și în cazul noilor fermieri; (b) excepții de la regula potrivit căreia, dacă cifrele respective nu sunt disponibile, trebuie luate în calcul veniturile din cel mai recent an fiscal și (c) criterii pentru stabilirea condițiilor în care suprafața agricolă a unui fermieri trebuie considerată ca fiind în principal o suprafață menținută în mod natural într-o stare adecvată pentru pășunat sau pentru cultivare. Articolul 10 Cerințe minime care trebuie respectate pentru a primi plăți directe 1. Statele membre decid să nu acorde plăți directe unui fermier aflat într-una din următoarele situații: (a) în cazul în care cuantumul total al plăților directe solicitate sau care trebuie acordate înaintea reducerilor și a excluderilor prevăzute la articolul 65 din Regulamentul (UE) nr. […] [HZR], într-un anumit an calendaristic, este mai mic de 100 EUR; (b) în cazul în care suprafața eligibilă a exploatației pentru care sunt solicitate sau trebuie acordate plăți directe înaintea reducerilor și a excluderilor prevăzute la articolul 65 din Regulamentul (UE) nr. […] [HZR] este mai mică de un hectar. Pentru a lua în considerare structura economiilor lor agricole, statele membre pot ajusta pragurile menționate la literele (a) și (b) în limitele prevăzute în anexa IV. 2. În cazul în care fermierii care primesc sprijinul cuplat legate de animale menționat în titlul IV dețin un număr de hectare inferior pragului ales de un stat membru în scopul aplicării alineatului (1) litera (b), statul membru respectiv aplică alineatul (1) litera (a). 3. Statele membre în cauză pot decide să nu aplice alineatul (1) în regiunile ultraperiferice și în insulele mici din Marea Egee. 4. În Bulgaria și România, pentru anii 2014 și 2015, cuantumul solicitat sau care trebuie plătit în conformitate cu alineatul (1) se calculează pe baza sumei prevăzute în anexa V secțiunea A pentru anul corespunzător. Articolul 11 Reducerea progresivă și plafonarea plăților 1. Cuantumul plăților directe care urmează să fie acordate unui fermier în temeiul prezentului regulament într-un anumit an calendaristic se reduce după cum urmează: – cu 20 % în cazul tranșei de peste 150.000 EUR și de până la 200.000 EUR; – cu 40 % în cazul tranșei de peste 200 000 EUR și de până la 250 000 EUR; – cu 70 % în cazul tranșei de peste 250 000 EUR și de până la 300 000 EUR; – cu 100% în cazul tranșei de peste 300 000 EUR. 2. Cuantumul menționat la alineatul (1) se calculează scăzând salariile plătite și declarate efectiv de fermier în anul precedent, inclusiv impozite și contribuții sociale aferente ocupării forței de muncă, din cuantumul total al plăților directe datorate inițial agricultorului, fără a lua în calcul de plățile care urmează să fie acordate în temeiul titlului III capitolul 2 din prezentul regulament. 3. Statele membre se asigură că nu se acordă nicio plată fermierilor în cazul cărora s-a dovedit că, începând cu data publicării prezentei propuneri de regulament al Comisiei, au creat în mod artificial condițiile necesare pentru a evita efectele prezentului articol. Articolul 12 Cereri multiple Cu excepția cazului în care prezentul regulament conține dispoziții contrare explicite, suprafața corespunzătoare numărului de hectare eligibile pentru care un fermier a depus o cerere de plată de bază în temeiul titlului III capitolul 1 poate face obiectul unei cereri pentru orice altă plată directă, precum și pentru orice alt ajutor neprevăzut în prezentul regulament. Articolul 13 Ajutoare de stat Prin derogare de la articolul 146 alineatul (1) din Regulamentul [sCMO], articolele 107, 108 și 109 din tratat nu se aplică plăților efectuate de statele membre în temeiul prezentului regulament și în conformitate cu acesta. Articolul 14 Flexibilitatea între piloni 1. Înainte de 1 august 2013, statele membre pot decide să pună la dispoziție, sub formă de sprijin suplimentar pentru măsurile din cadrul programelor de dezvoltare rurală finanțate din FEADR în temeiul Regulamentului (UE) nr. […] [RDR], până la 10 % din plafoanele lor naționale anuale pentru anii calendaristici 2014-2019, prevăzute în anexa II la prezentul regulament. Ca urmare, cuantumul corespunzător nu mai este disponibil pentru acordarea plăților directe. Decizia la care se face referire la primul paragraf trebuie notificată Comisiei până la data menționată la paragraful respectiv. Procentul notificat în conformitate cu al doilea paragraf este același pentru anii menționați la primul paragraf. 2. Înainte de 1 august 2013, Bulgaria, Estonia, Finlanda, Letonia, Lituania, Polonia, Portugalia, România, Slovacia, Spania, Suedia și Regatul Unit pot decide să pună la dispoziție, sub formă de plăți directe în temeiul prezentului regulament, până la 5% din cuantumul alocat pentru sprijinirea măsurilor din cadrul programelor de dezvoltare rurală finanțate din FEADR în perioada 2015-2020, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. […] [RDR]. Prin urmare, cuantumul corespunzător nu mai este disponibil pentru măsuri de sprijin în cadrul programelor de dezvoltare rurală. Decizia la care se face referire la primul paragraf trebuie notificată Comisiei până la data menționată la paragraful respectiv. Procentul notificat în conformitate cu al doilea paragraf este același pentru anii menționați la alineatul (1) primul paragraf. Articolul 15 Reexaminare Schemele de sprijin enumerate în anexa I sunt puse în aplicare fără a aduce atingere reexaminărilor care pot fi realizate în orice moment, în funcție de evoluția economică și de situația bugetară. CAPITOLUL 2 Dispoziții aplicabile Bulgariei și României Articolul 16 Introducerea progresivă a plăților directe În Bulgaria și în România, plafoanele naționale pentru plățile menționate la articolele 33, 35, 37, 39 și 51 se stabilesc, în 2014 și în 2015, pe baza cuantumurilor prevăzute în anexa V secțiunea A. Articolul 17 Plăți directe naționale complementare și plăți directe 1. În 2014 și în 2015, Bulgaria și România pot utiliza plățile directe naționale pentru a completa plățile acordate în cadrul schemei de plată de bază menționate în titlul III capitolul 1, iar în cazul Bulgariei, și pentru a completa plățile acordate în cadrul plății specifice pentru cultura de bumbac menționate în titlul IV capitolul 2. 2. Cuantumul total al plăților directe naționale complementare schemei de plată de bază care pot fi acordate pentru 2014 și 2015 nu trebuie să depășească sumele stabilite în anexa V secțiunea B pentru fiecare dintre anii respectivi. 3. În cazul Bulgariei, cuantumul total al plăților directe naționale complementare plății specifice pentru cultura de bumbac nu depășește cuantumurile prevăzute în anexa V secțiunea C pentru fiecare dintre anii menționați în anexa respectivă. 4. Plățile directe naționale complementare se acordă în conformitate cu criterii obiective și astfel încât să se asigure un tratament egal al fermierilor și să se evite denaturarea pieței și a concurenței. TITLUL III SCHEMA DE PLATĂ DE BAZĂ ȘI PLĂȚILE CONEXE CAPITOLUL 1 Schema de plată de bază Secțiunea 1 Instituirea schemei de plată de bază Articolul 18 Drepturi la plată 1. Sprijinul acordat în cadrul schemei de plată de bază se pune la dispoziția fermierilor dacă aceștia obțin drepturi la plată în temeiul prezentului regulament prin intermediul primei alocări în temeiul articolului 21, din rezerva națională în temeiul articolului 23 sau prin transfer în temeiul articolului 27. 2. Drepturile la plată obținute în cadrul schemei de plată unică în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 și cu Regulamentul (CE) nr. 73/2009 expiră la 31 decembrie 2013. Articolul 19 Plafonul schemei de plată de bază 1. Comisia stabilește, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, plafonul național anual pentru schema de plată de bază prin deducerea cuantumurilor anuale care urmează să fie stabilite în conformitate cu articolele 33, 35, 37 și 39 din plafonul național anual stabilit în anexa II. Actele respective de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 56 alineatul (2). 2. Pentru fiecare stat membru și pentru fiecare an, valoarea totală a tuturor drepturilor la plată alocate și a rezervei naționale trebuie să fie egală cu plafonul național corespunzător adoptat de către Comisie în temeiul alineatului (1). 3. În cazul modificării față de anul anterior a plafonului adoptat de Comisie în temeiul alineatului (1), statul membru în cauză reduce sau majorează linear valoarea tuturor drepturilor la plată, pentru a asigura conformitatea cu alineatul (2). Articolul 20 Alocarea regională a plafoanelor naționale 1. Statele membre pot decide, înaintea datei de 1 august 2013, să aplice schema de plată de bază la nivel regional. În acest caz, statele membre delimitează regiunile în conformitate cu criterii obiective și nediscriminatorii, precum caracteristicile agronomice și economice și potențialul agricol regional sau structura instituțională sau administrativă a acestora. 2. Statele membre împart între regiuni plafonul național menționat la articolul 19 alineatul (1), în conformitate cu criterii obiective și nediscriminatorii. 3. Statele membre pot decide ca plafoanele regionale să facă obiectul unor modificări anuale progresive, în conformitate cu etape anuale prestabilite și cu criterii obiective și nediscriminatorii, precum potențialul agricol și criterii legate de mediu. 4. În măsura în care este necesar pentru respectarea plafoanelor regionale aplicabile, stabilite în conformitate cu alineatul (2) sau (3), statele membre operează o reducere sau o majorare lineară a valorii drepturilor la plată în fiecare dintre regiunile lor. 5. Până la 1 august 2013, statele membre informează Comisia cu privire la decizia menționată la alineatul (1), precum și la măsurile luate pentru aplicarea alineatelor (2) și (3). Articolul 21 Prima alocare a drepturilor la plată 1. Sub rezerva alineatului (2), drepturile la plată se alocă fermierilor dacă aceștia solicită alocarea drepturilor la plată în cadrul schemei de plată de bază până la 15 mai 2014, cu excepția cazurilor de forță majoră și a unor circumstanțe excepționale. 2. Fermierii care, în 2011, au activat cel puțin un drept la plată în cadrul schemei de plată unică sau au solicitat sprijin în cadrul schemei de plată unică pe suprafață, ambele în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 73/2009, primesc drepturi la plată în primul an de aplicare a schemei de plată de bază dacă au dreptul să primească plăți directe în conformitate cu articolul 9. Prin derogare de la primul paragraf, fermierii primesc drepturi la plată în primul an de aplicare a schemei de plată de bază dacă au dreptul să primească plăți directe în conformitate cu articolul 9 și dacă, în 2011: (a) în cadrul schemei de plată unică, nu au activat niciun drept la plată, dar au produs în exclusivitate fructe, legume și/sau au cultivat exclusiv viță de vie; (b) în cadrul schemei de plată unică pe suprafață, nu au solicitat niciun sprijin și au dispus numai de teren agricol care nu era în bune condiții agricole la 30 iunie 2003, în conformitate cu articolul 124 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009. Cu excepția cazurilor de forță majoră sau a unor circumstanțe excepționale, numărul drepturilor la plată alocate fiecărui fermier trebuie să fie egal cu numărul de hectare eligibile, în sensul articolului 25 alineatul (2), pe care fermierul le declară în conformitate cu articolul 26 alineatul (1) pentru 2014. 3. În caz de vânzare sau de arendare a întregii exploatații sau a unei părți a acesteia, persoanele fizice sau juridice care se conformează dispozițiilor alineatului (2), prin contract semnat înainte de 15 mai 2014, pot transfera dreptul de a primi drepturi la plată în conformitate cu alineatul (1) unui singur fermier, cu condiția ca acesta din urmă să se respecte condițiile prevăzute la articolul 9. 4. Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, norme privind cererile de alocare a drepturilor la plată depuse în anul alocării drepturilor la plată, dacă respectivele drepturi la plată nu pot fi încă stabilite definitiv și dacă alocarea respectivă este afectată de circumstanțe specifice. Actele respective de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 56 alineatul (2). Articolul 22 Valoarea drepturilor la plată și convergență 1. Pentru fiecare an relevant, valoarea unitară a drepturilor la plată se calculează împărțind plafonul național sau regional stabilit în temeiul articolului 19 sau 20, după aplicarea reducerii lineare prevăzute la articolul 23 alineatul (1), la numărul drepturilor la plată alocate la nivel național sau regional în conformitate cu articolul 21 alineatul (2) pentru 2014. 2. Statele membre care au aplicat schema de plată unică prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 73/2009 pot limita calcularea valorii unitare a drepturilor la plată prevăzute la alineatul (1) la o sumă echivalentă cu cel puțin 40 % din plafonul național sau regional stabilit în temeiul articolului 19 sau 20, după aplicarea reducerii lineare prevăzute la articolul 23 alineatul (1). 3. Statele membre care recurg la posibilitatea prevăzută la alineatul (2) utilizează partea din plafon care rămâne după aplicarea alineatului respectiv pentru a majora valoarea drepturilor la plată în cazul în care valoarea totală a drepturilor la plată deținute de un fermier în cadrul schemei de plată de bază, calculată în conformitate cu alineatul (2), este mai mică decât valoarea totală a drepturilor la plată, inclusiv a drepturilor speciale, pe care acesta le deținea la 31 decembrie 2013 în cadrul schemei de plată unică în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 73/2009. În acest scop, valoarea unitară națională sau regională a fiecărui drept la plată deținut de fermierul în cauză trebuie majorată cu un procent din diferența dintre valoarea totală a drepturilor la plată din cadrul schemei de plată de bază, calculată în conformitate cu alineatul (2), și valoarea totală a drepturilor la plată, inclusiv a drepturilor speciale, pe care fermierul în cauză le deținea la 31 decembrie 2013 în cadrul schemei de plată unică în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 73/2009. Pentru calcularea majorării, statul membru poate lua în considerare și sprijinul acordat în anul calendaristic 2013 în temeiul articolului 52, al articolului 53 alineatul (1) și al articolului 68 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, cu condiția ca statul membru respectiv să fi decis să nu aplice, în sectoarele relevante, sprijinul cuplat facultativ acordat în temeiul titlului IV din prezentul regulament. În scopul aplicării primului paragraf, se consideră că un fermier deține drepturi la plată la 31 decembrie 2013 dacă drepturile la plată i-au fost alocate sau transferate definitiv până la acea dată. 4. În scopul aplicării alineatului (3), un stat membru poate să prevadă, pe baza unor criterii obiective, că în caz de vânzare, de acordare sau de expirare, în întregime sau parțial, a unui contract de arendare a unor suprafețe agricole după data stabilită în temeiul articolului 35 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 și înaintea datei stabilite în temeiul articolului 26 din prezentul regulament, majorarea sau o parte din majorarea valorii drepturilor la plată care ar urma să fie alocate fermierului în cauză este retransferată în rezerva națională, dacă majorarea ar duce la obținerea unui profit neașteptat pentru fermierul în cauză. Respectivele criterii obiective sunt stabilite astfel încât să se asigure un tratament egal al fermierilor și să se evite distorsionarea pieței și a concurenței și includ cel puțin următoarele: (a) o durată minimă a arendei; (b) proporția din plata primită care este retransferată în rezerva națională. 5. Începând cel târziu cu anul de cerere 2019, toate drepturile la plată dintr-un stat membru sau, în cazul aplicării articolului 20, dintr-o regiune trebuie să aibă o valoare unitară uniformă. 6. Atunci când aplică alineatele (2) și (3), statele membre, acționând în concordanță cu principiile generale ale dreptului Uniunii, tind spre aproximarea valorii drepturilor la plată la nivel național sau regional. În acest scop, statele membre stabilesc măsurile care trebuie luate până la 1 august 2013. Aceste măsuri includ modificările progresive anuale ale drepturilor la plată în conformitate cu criterii obiective și nediscriminatorii. Măsurile la care se face referire la primul paragraf trebuie notificate Comisiei până la data menționată la paragraful respectiv. Secțiunea 2 Rezerva națională Articolul 23 Crearea și utilizarea rezervei naționale 1. Fiecare stat membru creează o rezervă națională. În acest scop, în primul an de aplicare a schemei de plată de bază, statele membre efectuează o reducere procentuală lineară a plafonului schemei de plată de bază la nivel național pentru a constitui rezerva națională. Reducerea nu trebuie să depășească 3 % decât, dacă este necesar, pentru a acoperi necesitățile în materie de alocare prevăzute la alineatul (4) pentru anul 2014. 2. Statele membre pot să administreze rezerva națională la nivel regional. 3. Statele membre instituie drepturi la plată din rezerva națională în conformitate cu criterii obiective și astfel încât să asigure tratamentul egal al fermierilor și să evite denaturarea pieței și a concurenței. 4. Statele membre utilizează rezerva națională pentru alocarea cu prioritate a drepturilor la plată tinerilor fermieri care își încep activitatea agricolă. În scopul aplicării primului paragraf, „tineri fermieri care își încep activitatea agricolă” înseamnă fermieri care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 36 alineatul (2) și care nu au desfășurat nicio activitate agricolă în nume propriu și pe risc propriu sau care nu au exercitat controlul asupra unei persoane juridice care desfășoară o activitate agricolă, în cei cinci ani care precedă începutul noii activități agricole. În cazul unei persoane juridice, persoana sau persoanele fizice care exercită controlul asupra persoanei juridice trebuie să nu fi desfășurat nicio activitate agricolă în nume propriu și pe risc propriu, sau trebuie să nu fi exercitat controlul asupra unei persoane juridice care desfășoară o activitate agricolă, în cei cinci ani care precedă începutul activității agricole de către persoana juridică. 5. Statele membre pot utiliza rezerva națională în scopul: (a) alocării drepturilor la plată în zone care fac obiectul programelor de restructurare și/sau de dezvoltare legate de o formă de intervenție publică pentru a preveni abandonarea terenurilor și/sau pentru a compensa fermierii pentru dezavantajele specifice din zonele respective; (b) majorării lineare a valorii drepturilor la plată alocate în cadrul schemei de plată de bază la nivel național sau regional, dacă rezerva națională depășește 3% în orice an dat, cu condiția să rămână disponibile sume suficiente pentru alocări în temeiul alineatului (4), al literei (a) de la prezentul alineat și al alineatului (7). 6. Atunci când aplică alineatul (4) și alineatul (5) litera (a), statele membre stabilesc valoarea drepturilor la plată alocate fermierilor pe baza valorii medii naționale sau regionale a drepturilor la plată în anul alocării. 7. Dacă un fermier are dreptul să primească drepturi la plată sau să majoreze valoarea celor existente în temeiul unei hotărâri