COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 11.10.2011 
SEC(2011) 1166 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
Rezumat al studiului de impact 
care înso ţeşte documentul 
Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind o 
Legislație european ă comună în materie de vânzare  
privind o Legisla ție european ă comună în materie de vânzare 
{COM(2011) 635 final} 
{SEC(2011) 1165 final}  
 
 1 
1. ASPECTE PROCEDURALE ȘI CONSULTAREA P ĂRȚILOR INTERESATE 
Comisia European ă (Comisia) a desf ășurat activit ăți în vederea elabor ării unui drept european 
al contractelor din 2001. În  iulie 2010, Comisia a adoptat  o „Carte verde privind op țiunile de 
politică în perspectiva unui drept european al contractelor pentru consumatori și întreprinderi 
” (carte verde). Programul de lucru al Comi siei pentru anul 2011 prevede un instrument 
juridic referitor la dreptul european al contractelor ca o ini țiativă strategică, care urmeaz ă să 
fie propus ă în ultimul trimestru al anului 2011. 
 
În aprilie 2010, Comisia a înfiin țat un grup de exper ți (GE) care s ă efectueze un studiu de 
fezabilitate privind un proiect de instrument. Cererea a fost solu ționată în aprilie  2011. Grupul 
de coordonare al studiului de impact s-a întrunit de cinci ori pentru a discuta proiectul de carte 
verde, raportul privind st udiul de impact (IA) și studiul de fezabilitate.  
 
Comisia a efectuat consult ări în mod continuu. Cartea ve rde a avut ca rezultat 320 de 
răspunsuri din partea unei game largi de p ărți interesate. Acestea au permis Comisiei s ă 
identifice și să abordeze preocup ările legate de op țiunile de politic ă. De asemenea, Comisia a 
creat un grup de exper ți al principalelor p ărți interesate, constituit din reprezentan ți ai 
întreprinderilor, consumatorilor și ai practicienilor în domeniul juridic. Acest grup de exper ți 
a fost consultat în mod continuu cu privire la studiul de fezab ilitate pentru a se asigura c ă 
normele sale acopereau toate problemele practice și erau ușor de utilizat. În plus, Comisia a 
făcut, de asemenea, anchete la nivelul întreprinderilor și al consumatorilor prin intermediul 
sondajelor Eurobarometru (EB) , ale comisiei IMM-urilor, și ale Grupului de consultare al 
întreprinderilor europene. În noiembrie 2010 a fost organizat un atelier pe tema dreptului 
contractelor la care au participat întreprinderile interesate. Func ționarii Comisiei s-au întâlnit, 
de asemenea, cu reprezentan ți ai BEUC și au participat la dou ă reuniuni ale Grupului 
consultativ european al consumatorilor (GCEC).  
 
2. DEFINIREA PROBLEMEI 
2.1. Introducere 
Diferențele între statele membre (SM) în materi e de drept al cont ractelor pot obstruc ționa 
comerțul transfrontalier în UE, prin faptul c ă descurajeaz ă unele întreprinderi și consumatorii 
să efectueze tranzac ții transfrontaliere. Întreprinderile implicate în comer țul cu bunuri care 
exportă pe alte pie țe ale UE se confrunt ă cu costuri inutile de tranzac ționare la accesul pe 
aceste pie țe, de aproximativ 1 miliard EUR în fiecare an. Valoarea activit ăților de comer ț la 
care au renun țat acele întreprinderi desc urajate din cauza diferen țelor în materie de drept 
contractual se ridic ă la câteva zeci de miliarde de euro. 
 
2.2. Cadrul juridic actual al UE în domeniul dreptului contractelor 
Cadrul juridic actual în domeniul dreptului contractelor este caracterizat de diferen țe între 
legislațiile naționale. De și au fost adoptate o serie de instrumente juridice ale UE și 
internaționale în domeniul dreptu lui contractelor, nu exist ă un set de reguli uniforme și 
cuprinzătoare pe care întreprinderile și consumatorii s ă le poată folosi în tranzac țiile 
transfrontaliere în UE.    
 
 22.3. Problema 1: Diferen țele în materie de drept al contractelor creeaz ă obstacole 
pentru întreprinderile care efectueaz ă comerț transfrontalier și le limiteaz ă 
operațiunile transfrontaliere 
În prezent, în medie, doar 9,3% din ansamblu l întreprinderilor din UE implicate în comer țul 
cu bunuri export ă în UE. Majoritatea acestora (62% în cazul opera țiunilor B2B și 57% în 
cazul opera țiunilor B2C) export ă către maximum trei state membre. Una din cauzele acestui 
nivel relativ sc ăzut de comer ț transfrontalier sunt reglement ările (de exemplu, diferen țele în 
ceea ce prive ște reglementarea taxelor, cerin țele de drept administrativ și de drept al 
contractelor) și obstacolele de ordin practic (de exemplu, limba, transportul și întreținerea 
post-vânzare) r ămase în calea comer țului transfrontalier. 
 
Impactul negativ al diferen țelor în materie de drept al contractelor asupra comer țului 
transfrontalier:  obstacolele legate de drep tul contractelor descurajeaz ă anumite întreprinderi 
a efectua schimburi comerciale transfronta liere. 61% din întreprinderile implicate în 
operațiunile între întreprinderi (B2B) și 55% din cele implicate în opera țiunile între 
consumatori (B2C) au fost adesea sau cel pu țin uneori descurajate de barierele legate de 
dreptul contractelor. În plus, 3% dintre responden ții la Eurobarometre implica ți în opera țiunile 
între întreprinderi (B2B) și 2% în opera țiunile între întreprinderi și consumatori(B2C) renun ță 
întotdeauna la exporturi din acest motiv. În al doilea rând, barierele legate de dreptul 
contractelor determin ă întreprinderile s ă își limiteze opera țiunile transfrontaliere: peste 80% 
(atât în tranzac țiile B2B, cât și B2C) din întreprinderile active în comer țul transfrontalier sau 
interesate în a participa la comer țul exterior și afectate de obstacolele în materie de drept al 
contractelor au sugerat c ă au exportat în mai pu ține state membre ale UE din acest motiv. 
Valoarea comer țului intracomunitar nerealizat ca urmare a întreprinderilor care au renun țat la 
comerțul transfrontalier din cauza dreptu lui contractelor poate fi estimat ă între 26 de miliarde 
EUR (echivalentul PIB-ului Lituaniei) și 184 de miliarde EUR (pu țin mai mult decât PIB-ul 
Portugaliei).   Studiile efectuate sugereaz ă că schimburile comerciale bilaterale între țările care au un sistem 
juridic bazat pe o origine comun ă au un efect pozitiv asupra comer țului. În cazul în care 
contribuția la eliminarea diferen țelor în materie de drept al cont ractelor ar fi de aproximativ 1 
punct procentual din acest efect pozitiv, cre șterea comer țului intracomunitar ar fi de ordinul 
de mărime a 30 de miliarde EUR.  
 
2.3.1.  Costuri de tranzac ționare suplimentare care decurg din diferen țele în 
materie de drept contractual constituie un obstacol în calea schimburilor comerciale 
transfrontaliere:  Necesitatea de a apli ca diferite legi str ăine în materie contractual ă 
generează costuri de tranzac ționare suplimentare în compara ț
ie cu comer țul intern. Aceste 
costuri cresc de obicei propor țional cu num ărul de țări ale UE cu care o întreprindere 
desfășoară activități de comer ț. Întreprinderile î și estimeaz ă costurile de tranzac ționare pentru 
intrarea pe pia ța unui stat membru între mai pu țin de 1 000 EUR și până la peste 30 000 EUR. 
Aceste costuri au cel mai mare im pact asupra microîntreprinderilor și întreprinderilor mici, 
deoarece acestea constituie o cot ă mai mare din cifra lor de afaceri.  
2.3.2.   
Costurile cumulate pentru toate întreprinderile din UE care export ă în prezent sunt cuprinse 
între 6 și 13 miliarde EUR. Costurile de tranzac ționare anuale se ridic ă la aproximativ 0,9 - 
1,9 miliarde EUR. În absen ța unei ac țiuni în acest sens, pân ă în anul 2020, acestea vor 
acumula între 9 și 19 miliarde EUR în cazul în care persist ă același nivel de export al 
întreprinderilor care ini țiază operațiuni transfrontaliere.  
 
 32.3.3.  Complexitatea juridic ă sporită pe care o percep întreprinderile 
obstrucționează comerțul transfrontalier: percepția complexit ății juridice este un alt factor 
care influen țează decizia de a începe desf ășurarea de activit ăți de comer ț transfrontalier. 
Întreprinderile au considerat, de exemplu, c ă cel mai important obstaco l este dificultatea în 
aflarea unor dispozi ții ale unei legi str ăine în materia contractelor. Ac esta era clasat pe locul 1 
pentru tranzac țiile B2C, și pe locul 3 pentru tranzac țiile B2B.  
 
2.4. Problema 2: Consumatorii sunt împiedica ți să efectueze achizi ții transfrontaliere 
și pierd oportunit ăți 
Nivelul de achizi ții transfrontaliere în UE r ămâne relativ sc ăzut fiind de 26% în cazul 
consumatorilor care achizi ționează dintr-o alt ă țară a UE atunci când c ălătoresc și de 9% în 
cazul consumatorilor care achizi ționează la distanță. Obstacolele privind cererea și oferta par 
să împiedice aceast ă creștere. În timp ce impactul obstacolelor de natur ă practică prezintă o 
descreștere gradual ă, importan ța obstacolelor legate de reglementare r ămâne ridicat ă.  
 
2.4.1.  Diferențele în materie de drept contractual afecteaz ă negativ achizi țiile 
transfrontaliere: 
Dreptul contractelor in clude norme de protec ție a consumatorilor. Certitudinea cu privire la 
conținutul acestor norme este un factor important care determin ă încrederea consumatorilor în 
achizițiile transfrontaliere. Atunci când consumatorii se confrunt ă cu diferite legisla ții străine, 
aceștia sunt nesiguri cu privire la drepturile lo r într-un context trans frontalier. Într-adev ăr, 
44% dintre consumatorii europeni afirm ă că incertitudinea cu privire la drepturile lor în 
calitate de consumatori i-a descurajat s ă facă achiziții din alte țări ale UE. 
2.4.2.  Consumatorii pierd ocazii pe pia ța unică:  
Un număr substanțial de consumatori care prefer ă să facă achiziții pe piața internă din cauza 
incertitudinii în leg ătură cu drepturile lor transfront aliere sunt adesea dezavantaja ți de 
alegerea limitat ă și de prețurile mai ridicate de pe pie țele lor na ționale. Dac ă 44% dintre 
consumatorii care cump ără online doar la nivel na țional și care nu sunt siguri de drepturile lor 
transfrontaliere ar efectua cel pu țin o achizi ție transfrontalier ă online, ace știa ar putea face 
economii de 380 milioane EUR.  
 
Pe de altă parte, consumatorilor care încearc ă să acceseze oferte mai avan tajoase în alte state 
membre le sunt adesea refuzate achizi țiile de c ătre comerciant. Aproape un sfert din 
comercian ții cu amănuntul europeni axa ți pe export au refuzat s ă vândă ca urmare a dreptului 
contractelor. Refuzul vânz ărilor poate descuraja consumator ii proactivi de la a efectua 
achiziții transfrontaliere și îi dezavantajeaz ă din punct de vedere economic. Consumatorii 
europeni cheltuie 42,3 miliard e de euro pe an în achizi ții transfrontaliere. Presupunând c ă în 
termen de un an, celor 3 milioane de consumatori care au cunoscut un refuz vânzare le-au fost refuzate comenzi de produse în valoare medie de 52 EUR, valoarea tranzac țiilor eșuate ar fi 
de 156 de milioane EUR.  
2.5. Necesitatea ac țiunii la nivelul UE și subsidiaritatea  
 
Prezenta propunere respect ă principiul subsidiarit ății. Obiectivele facilit ării extinderii 
schimburilor comerciale transfr ontaliere pentru  întreprinderi 
și a achizi țiilor de c ătre 
consumatori în cadrul pie ței interne nu pot fi pe deplin atinse atât timp cât persist ă diferențele 
între legisla țiile naționale în materie contractual ă. Pe măsură ce tendin țele pieței evolueaz ă, și 
obligă statele membre s ă întreprind ă acțiuni în mod independent (de exemplu reglementarea 
produselor cu con ținut digital) divergen țele de reglementare duc la costuri de tranzac ționare 
 
 4crescute și la complexitate juridic ă pentru întreprinderi; lacunele în materie de protec ție a 
consumatorilor pun în pericol cre șterea economic ă. Legisla țiile naționale în materie 
contractual ă pot fi doar aproximate  prin adoptarea de m ăsuri la nivelul UE. Uniunea este cel 
mai bine plasat ă pentru a aborda problemele descrise  mai sus deoarece a cestea au o evident ă 
dimensiune transfrontalier ă.  
 
3. OBIECTIVE DE POLITIC Ă 
Obiectivul general este de a sprijini activitatea economic ă în cadrul pie ței interne prin 
îmbunătățirea condi țiilor în care se desf ășoară comerțul transfrontalier, prin reducerea 
obstacolelor cauzate de diferen țele în materie de drept cont ractual între statele membre. 
Obiectivele generale trebuie s ă faciliteze extinderea schimburilor comerciale transfrontaliere 
pentru întreprinderi și achizițiile transfrontaliere pentru consumatori.  
  
4. OPȚIUNI DE POLITIC Ă  
4.1. Opțiuni pentru tipul de interven ție  
 
Opțiunea 1: scenariul de baz ă (nicio modificare a politicii): cadrul juridic actual ar fi 
menținut fără o interven ție ulterioar ă din partea UE.  
Opțiunea 2: un set de instrume nte pentru legislatorul UE : acesta ar urma s ă stabileasc ă 
definițiile și normele în materie de drept al contra ctelor care sunt susceptibile de a fi 
reglementate de legisla ția UE. Ar putea fi avut în vede re un document al Comisiei sau un 
acord interinstitu țional.  
Opțiunea 3: recomandare privind Legisla ția european ă comună în materie de vânzare: 
Un instrument privind Legisla ția european ă comună în materie de vânz are ar putea fi ata șat la 
o recomandare adresat ă statelor membre, prin care acestea ar fi încurajate s ă o înlocuiasc ă 
(opțiunea 3a) sau s ă o încorporeze (op țiunea 3b) în legisla țiile lor na ționale, în mod voluntar, 
acordându-le posibilitatea s ă decidă cu privire la calendarul, metoda și limitele punerii în 
aplicare a acestei legisla ții. Prezenta op țiune poate determina statele membre s ă își înlocuiasc ă 
legislația națională în materie contractual ă sau să permită încorporarea unui instrument 
privind legisla ția european ă comună în materie de vânzare ca un cadru op țional. 
Opțiunea 4: regulament sau directiv ă prin care se instituie un instrument op țional 
privind Legisla ția european ă comună în materie de vânzare : o Legisla ție european ă 
comună în materie de vânzare ar putea fi creat ă ca un „al doilea cadru” în legisla ția națională 
în materie civil ă din fiecare stat membr u. Ar fi vorba despre un set amplu, de sine-st ătător de 
norme de drept al contractelor , cu un nivel înalt de protec ție a consumatorilor, care ar putea fi 
ales de către părți ca lege aplicabil ă contractelor lor transfrontaliere. 
Opțiunea 5a și 5b: directiv ă privind o Legisla ție european ă comună în materie de 
vânzare cu caracter obligatoriu:  o directiv ă ar putea armoniza legisla țiile naționale în 
materie contractual ă ale celor 27 de state me mbre. Aceasta ar urma s ă completeze acquis-ul în 
materie de protec ția consumatorilor și s-ar baza pe un nivel ridicat de protec ție a 
consumatorilor. Armonizarea poate fi complet ă (5a) sau minim ă (5b). 
Opțiunea 6: regulament de instituire a unei Legisla ții europene în materie contractual ă 
cu caracter obligatoriu: acest lucru ar crea un set unitar de norme de drept european al 
contractelor din toate SM. 
Opțiunea 7: regulament de instituire a unui Cod civil european:  aceasta ar crea un set 
unitar de norme de drept civil eu ropean din toate statele membre. 
 
 
 5Opțiuni respinse:  
• Opțiunea 3a: recomandare care s ă încurajeze statele membre s ă înlocuiasc ă legislația 
națională. 
• Opțiunea 7: un regulament de instit uire a Codului civil european. 
Aceste op țiuni nu au primit aproape ni ciun sprijin din partea p ărților interesate și sunt 
susceptibile de a dep ăși ceea ce este necesar și, prin urmare, de a fi dispropor ționate. Acestea 
ridică, de asemenea, probleme grave întrucât nu respect ă principiul subsidiarit ății. 
4.2. Opțiuni privind sfera de aplicare și conținutul  
Domeniul de aplicare al inst rumentului privind Legisla ția european ă în materie de vânzare se 
poate aplica doar în cazul tranzac țiilor transfrontaliere sau atât în cazul tranzac țiilor naționale, 
cât și al celor transfrontaliere. Domeniul de ap licare ar putea include numai contractele B2C 
sau și contractele B2B. Un con ținut material restrâns al instrumentului ar fi limitat la 
domeniile esen țiale ale dreptului contractual general. O sfer ă largă de aplicare ar putea merge 
mai departe, prin includerea unor zone specifice în materie de drept contractual, cum ar fi 
contractele de prest ări servicii, și în alte domenii de drept, cum ar fi r ăspunderea 
extracontractual ă.  
Prezentul studiu de impact analizeaz ă o combina ție de domenii de aplicare restrânse și ample. 
Acesta acoper ă vasta majoritate a problemelor practice din ciclul de via ță obișnuit al unui 
contract transfrontalier. Analiza s-a concentrat asupra impactului dispozi țiilor materiale care 
influențează consumatorii și întreprinderile. 
 
5. ANALIZA IMPACTULUI 
 
5.1. Principalele efecte ale op țiunii de politic ă 1: scenariul de baz ă   
Scenariul de baz ă (SB) nu ar elimina costurile suplimentare de tranzac ționare și nu ar reduce 
această complexitate juridic ă pentru întreprinderile care doresc s ă desfășoare schimburi 
comerciale transfrontaliere. Concuren ța în cadrul pie ței interne ar r ămâne limitat ă, și în ciuda 
adoptării directivei privind dreptu rile consumatorilor, divergen țele între normele de protec ție 
a consumatorilor din statele membre va fi men ținută.  
  
5.2. Principalele efecte ale op țiunii de politic ă 2 
 
5.2.1.   2a: Set de instrumente sub form a unui document al Comisiei   
Setul de instrumente ar fi folosit pentru modificarea legisla ției sectoriale exis tente sau pentru 
elaborarea unei noi legisla ții sectoriale. Prin urmare, în compara ție cu scenariul de baz ă, 
efectele pozitive ale acestei op țiuni asupra întreprinderilor și consumatorilor ar fi indirecte și, 
de asemenea, foarte limitate. În  plus, orice efect al acestei op țiuni nu ar fi resim țit imediat, 
întrucât negocierile privind noua legisla ție sau modificarea legisla ției existente au nevoie de 
timp pentru a ajunge la un r ezultat. Deoarece nu exist ă nicio posibilitate de a ști dacă și în ce 
măsură această opțiune ar fi utilizat ă și acceptat ă de către Consiliu și Parlament, efectele sale 
nu ar fi mult diferite fa ță de scenariul de baz ă.  
 
5.2.2.  2b: Set de instrumente sub forma unui acord interinstitu țional   
În compara ție cu opțiunea 2a, singura diferen ță pe care ar prezenta-o aceast ă opțiune rezid ă în 
faptul că, în cadrul negoci erilor privind o nou ă legislație sau modificarea legisla ției existente, 
Consiliul și Parlamentul ar recurge la setul de instrumente cu condi ția să nu existe dispozi ții 
 
 6specifice anumitor sectoare care s ă primeze. Cu toate acestea, având în vedere c ă această 
opțiune ar viza doar legisla țiile naționale în mate rie contractual ă, care ar fi modificate ca 
urmare a unei revizuirii legisla ției UE sau a adopt ării unei noi legisla ții la nivelul UE, 
costurile care decurg din diferen țele dintre legisla țiile naționale în materie contractual ă vor 
persista în mare m ăsură. În plus, aceast ă opțiune ar avea doar un impact pe termen mediu, în 
cel mai bun caz. Efectele pozitive globale ale acestei op țiuni ar fi, prin urmare, destul de 
limitate de și ar fi mai importante decât cele ale op țiunii 2a. 
 
5.3. Principalele efecte ale op țiunii de politic ă 3: recomandare privind o Legisla ție 
european ă comună în materie de vânzare   
Această opțiune ar fi eficient ă numai în cazul în care o serie de  state membre ar încorpora în 
legislația lor națională Legislația european ă comună în materie de vânzare în întregime și fără 
modificarea versiunii originale anexat ă la recomandare. Totu și, acest lucru este foarte pu țin 
probabil. Aceast ă opțiune ar sprijini, într-o anumit ă măsură, comercian ții într-un contract între 
întreprinderi (întrucât ar avea libertatea de a deci de cu privire la dreptul aplicabil contractului 
lor). Prin urmare, ace ști comercian ți ar avea posibilitatea de a- și reduce costurile de 
tranzacționare prin utilizarea Legisla ției europene comune în materie de vânzare al unui stat 
membru care a transpus cel mai bine dispozi țiile acesteia. Nu acesta ar fi cazul pentru 
comercian ții din contractele cu consumatorii, deoarece ace știa ar trebui s ă afle dacă statele 
membre ( și care ar fi acestea) au modificat Legisla ția european ă comună în materie de 
vânzare cu privire la normele imperative de protec ție a consumatorilor. Aceasta înseamn ă că 
aceștia nu ar fi în m ăsură să vândă la nivel transfrontalier c onsumatorilor pe baza unei 
legislații unice și ar trebui, prin urmare, s ă suporte costurile de tranzac ție de tipul celor indicat 
în scenariul de baz ă. Prin urmare, aceast ă opțiune ar elimina doar într-o m ăsură limitată 
obstacolele în calea comer țului transfrontalier identific ate în definirea problemei. 
 
5.4. Principalele efecte ale op țiunii de politic ă 4: regulament/directiv ă de instituire a 
unei Legisla ții europene comune în materie de vânzare cu caracter op țional 
 
Această opțiune ar reduce semnificativ costurile de tranzac ționare, deoarece ar permite 
întreprinderilor s ă utilizeze un singur set de norme pentru comer țul transfrontalier, indiferent 
de numărul de țări din UE cu care desf ășoară schimburi comerciale. Sc ăderea costurilor ar 
oferi stimulente în vederea cre șterii schimburilor comerciale ceea ce ar conduce la o 
concurență mai mare pe pia ța internă și ar oferi consumatorilor o mai mare varietate de 
produse la un pre ț mai mic.  
 În cazul în care o întrepri ndere ar utiliza Legisla ția european ă comună în materie de vânzare, 
costurile administrative s-ar ridica la 3 000 EUR pentru  contractele B2C și la 1 500 EUR 
pentru contractele B2B (în medie per întreprindere). Presupunând c ă, inițial, 25% din 
exportatorii actuali decid s ă utilizeze Legisla ția european ă comună în materie de vânzare cu 
caracter op țional, costurile unice de punere în ap licare s-ar ridica la 1,89 miliarde EUR. 
Aceste costuri ar fi totu și în mare m ăsură compensate de economiile ca re ar fi realizate prin 
faptul că întreprinderile nu ar mai pl ăti costuri suplimentare de tranzac ționare atunci când 
desfășoar
ă schimburi comerciale cu mai multe state membre. Aceast ă opțiune ar avea drept 
rezultat economii de costur i pentru noii exportatori și posibilitatea unor economii realizate de 
către exportatorii existen ți care și-ar extinde schimburile comerc iale transfrontaliere în noi 
țări. Economiile anuale pentru noii exportatori pot  fi estimate la 150- 400 de milioane EUR, în 
timp ce eventualele economii pe ntru exportatorii existen ți ar putea fi estimate între 3,7 și 4,3 
miliarde EUR. Întreprinderile de pe pia ța internă sau care nu opteaz ă pentru Legisla ția 
 
 7europeană comună în materie de vânzare cu caracter op țional nu s-ar confrunta cu aceste 
costuri, întrucât aceast ă opțiune nu i-ar afecta.  
 Această opțiune îndepline ște obiectivele de politic ă deoarece reduce costurile suportate de 
întreprinderi și oferă un cadru juridic mai pu țin complex pentru cei care doresc s ă inițieze 
schimburi comerciale transfrontaliere cu mai multe state membre. În acela și timp, asigur ă un 
nivel ridicat de protec ție a consumatorilor.  
 
5.5. Principalele efecte ale op țiunilor de politic ă 5 și 6 
 
5.5.1.  Opțiunea de politic ă 5a: Armonizarea deplin ă a directivei privind o 
legislație european ă comună în materie de vânzare imperativ ă și opțiunea 6: 
regulament de instituire a Legisla ției europene comune în materie de 
vânzare cu caracter obligatoriu  
În compara ție cu scenariul de baz ă, un instrument care concretizeaz ă aceste op țiuni ar 
presupune costuri substan țiale, care ar afecta puternic în mod special IMM-urile. 
Întreprinderile care efectueaz ă schimburi comerciale doar pe pia ța internă s-ar confrunta cu un 
cost foarte mare dac
ă ar recurge la noul instrument f ără o valoare ad ăugată. Aceste 
întreprinderi (17 136 213 în sectorul B2B și 4 420 563 în sectorul B2C)  s-ar confrunta cu un 
cost unic de punere în aplicare de 208,8 miliarde EUR dac ă ar recurge la noua legisla ție.  
 Instrumentul ar crea costuri administrative suplimentare pentru 22 de milioane de întreprinderi, adic ă inclusiv acelea care ar efectua schimburi comerciale doar pe pia ța internă, 
care s-ar ridica în medie la 2 500  EUR per întreprindere în opera țiunile B2C și la 1 500 EUR 
în tranzac țiile B2B. Întrepri nderile care efectueaz ă tranzacții comerciale numai la nivel 
național ar fi obligate s ă plătească aceste costuri f ără a avea niciun câ știg financiar, deoarece 
acest avantaj ar fi realizat numai pe ntru întreprinderi le care efectueaz ă tranzacții comerciale 
transfrontaliere. Costurile unice de tranzac ționare pentru 22 de milioane de întreprinderi 
(inclusiv pentru acel ea care comercializeaz ă numai pe pia ța internă) în UE s-ar ridica la 217 
miliarde EUR.   Cu toate acestea, instrumentul ar avea drep t rezultat economii de costuri pentru noii 
exportatori, precum și pentru exportatorilor existen ți, care și-ar extinde vânz ările lor 
transfrontaliere în noi țări. Economiile anuale pentru noii exportatori ar fi între 0,63 și 1,6 
miliarde EUR. La fel ca și în cazul op țiunii 4, exportatorii care și-ar începe activit ățile 
comerciale c ă
tre noi țări ar putea, conform estim ărilor să efectueze economii poten țiale între 
3,7 și 4,3 miliarde EUR.  
 Instrumentul ar spori îns ă concuren ța pe piața internă și ar conduce la o sc ădere a pre țurilor. 
Consumatorii ar beneficia de o mai mare varietate de produse la un pre ț mai mic. De și 
instrumentul ar oferi un nivel înalt de protec ție a consumatorilor, înlocuirea legisla ției 
naționale ar putea însemna c ă unii gradul de protec ție al unor consumatori ar putea sc ădea în 
unele cazuri specifice în compara ție cu legisla ția internă existentă.  
 Statele membre ar putea considera aceste op țiuni ca fiind foarte greu  de acceptat din punct de 
vedere politic și al punerii în aplicare, deoarece acestea ar elimina legisla ția și tradițiile 
juridice na ționale. De și instrumentul ar armoniza legisla țiile existente în materie contractual ă 
și ar elimina costurile de tranzac ționare, acesta ar crea alte d ezavantaje de fond, care nu ar fi 
doar de natur ă pecuniară. Prin urmare, aceste inconveniente și costurile financiare ar dep ăși cu 
mult avantajele instrumentului.  
 
 8 
5.5.2.  Opțiunea de politic ă 5b: o directiv ă de armonizare minim ă a Legisla ției 
europene comune în materie de vânzare   
Statele membre ar putea pune în aplicare aceast ă directivă astfel încât gradul de protec ție a 
consumatorilor s ă fie mai ridicat fa ță de cel prev ăzut în directiv ă. După cum rezult ă din 
experiența cu directivele care prev ăd o armonizare minim ă, nivelul de punere  în aplicare ar 
putea să mențină un număr considerabil de diferen țele între legisla țiile naționale în materie 
contractual ă. Această opțiune ar putea, într-o anumit ă măsură, să reducă costurile de 
tranzacționare și să crească nivelul de protec ție a consumatorilor, ceea ce ar permite acestora 
să aibă mai mult ă încredere în a face achizi ții transfrontaliere.  
 Cu toate acestea, astfel cum s-a stabilit în cadrul op
țiunilor 5a și 6, comercian ții, atât cei 
naționali cât și cei din alte state membre ar suporta costuri unice foarte mari, deoarece ace știa 
ar trebui s ă își adapteze contractel e pentru a aplica noua lege. Aces te costuri ar afecta toate 
întreprinderile implicate în comer țul cu bunuri, indiferent dac ă doresc sau nu s ă efectueze 
tranzacții transfrontaliere. În plus, datorit ă naturii armoniz ării minime, vor exista unele costuri 
suplimentare pentru întrepri nderi atunci când acestea efectueaz ă schimburi comerciale 
transfrontaliere cu consumatorii, care decurg din necesitatea de a se informa cu privire la 
nivelurile de protec ție a consumatorului din alte state membre. Prin urmare, de și ar putea fi o 
investiție utilă pentru tranzac țiile transfrontaliere între întreprinderi, întreprinderile care 
încheie contracte transfr ontaliere cu consumatorii și cele a căror activitate se desf ășoară doar 
la nivel na țional ar trebui s ă suporte costuri suplimentare foarte importante, f ără o valoare 
adăugată clară.  
 
6. EVALUARE COMPARATIV Ă A OPȚIUNILOR 
Evaluarea cu caracter comparativ arat ă că opțiunea 4 (o Legisla ție european ă comună în 
materie de vânzare op țională), 5a (o directiv ă de armonizare deplin ă privind o Legisla ție 
europeană comună în materie de vânzare cu caracter obligatoriu) și opțiunea 6 (un regulament 
de instituire a Legisla ției europene comune în materie de  vânzare cu caracter obligatoriu) 
îndeplinesc cel mai bine  obiectivele de politic ă. Cu toate acestea, costurile op țiunilor 5a și 6 
sunt semnificative în compara ție cu celelalte op țiuni, deoarece toate în treprinderile implicate 
în schimburile de bunuri în UE ar trebui s ă se adapteze la un nou cadru  legislativ. În special, 
acestea ar crea o povar ă financiar ă care nu va fi compensat ă de eventualele avantaje pentru 
întreprinderile care efectueaz ă schimburi comerciale doar pe pia ța internă și pentru care 
costurile tranzac țiilor transfrontaliere nu creeaz ă probleme. Prin urmare, aceasta nu este o 
măsură proporțională pentru reducerea obst acolelor în calea comer țul transfrontalier legate de 
dreptul contractelor. Op țiunile 5a și 6 se bucur ă, de asemenea, de un sprijin redus din partea 
statelor membre.   
Opțiunea de politic ă preferat ă este, prin urmare, op țiunea 4, care ar îndeplini obiectivele de 
politică în ceea ce prive ște reducerea complexit ății juridice și a costurilor de tranzac ționare. 
Exportatorii care decid s ă utilizeze Legisla ția european ă comună în materie de vânzare cu 
caracter op țional s-ar co nfrunta ini țial cu anumite costuri de tranzac ționare. Cu toate acestea, 
această opțiune ar fi aleas ă în mod voluntar de c ătre întreprinderi. Întreprinderile care ini țiază 
sau care î și extind schimburile comerciale transfront aliere ar realiza economii semnificative 
de costuri. Întreprinderile care efectueaz ă tranzacții comerciale pe pia ța internă sau cele care 
decid să nu utilizeze Legisla ția european ă comună în materie de vânzare cu caracter op țional 
atunci când export ă nu ar suporta niciun cost, întrucât aceast ă opțiune nu le-ar afecta.  
 
 
 9Această opțiune ar asigura, de asemenea, un nivel înalt de protec ție a consumatorilor ceea ce 
ar spori certitudinea și încrederea cu privire la drepturile consumatorilor în ceea ce prive ște 
achizițiile transfrontaliere. Op țiunea ar contribui la comer țul transfrontalier și la 
competitivitatea economiei UE și ar fi în beneficiul consum atorilor deoarece conduce la o 
gamă mai variat ă de produse și la prețuri mai bune. Întrucât aceast ă opțiune ar fi aleas ă în 
mod voluntar de c ătre întreprinderi, nu ar im pune sarcini suplimentare, ci ar aduce economii 
semnificative de costuri pentru întreprinderile care î și extind activit ățile de comer ț 
transfrontalier.  
 
7. MODALIT ĂȚI DE MONITORIZARE ȘI EVALUARE  
 
Comisia va lansa un exerci țiu de monitorizare și evaluare pentru a analiza în ce m ăsură 
Legislația european ă comună în materie de vânzare î și va atinge obiectivele. Acest exerci țiu 
va avea loc la 4 ani de la data intr ării punerii în aplicare a acestui instrument. Se 
intenționează ca acest exerci țiu de monitorizare și evaluare s ă fie anterior procedurii de 
reexaminare iar rezu ltatele acestuia s ă fie utilizate în cadrul reexamin ării, atunci când se va 
analiza eficacitatea instru mentului privind Legisla ția european ă comună în materie de 
vânzare.