RO    RO RO 
RO    RO  COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 30.9.2010 
SEC(2010) 1123 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
REZUMAT AL EVALU ĂRII IMPACTULUI  
 
document de înso țire a 
 
Propunerii de 
 
 
DIRECTIV Ă A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI 
   
privind atacurile împotriva sistemelor informatice și de abrogare a Deciziei-cadru 
2005/222/JAI a Consiliului  
   
{COM(2010) 517 final} 
{SEC(2010) 1122 final}  
RO 2   RO REZUMAT AL EVALU ĂRII IMPACTULUI  
1. D EFINIREA PROBLEMEI  
Numărul de atacuri împotriva sistemelor informatice a crescut în mod semnificativ de la 
adoptarea Deciziei-cadru priv ind atacurile împotriva sist emelor informatice (denumit ă în 
continuare „DC privind atacuril e”). Una dintre cele mai importante companii specializate în 
securitatea internetului a raportat c ă amenințările privind informa țiile confiden țiale (spre 
deosebire de informa țiile disponibile public) au crescut c onsiderabil în 2008, înregistrându-se 
1 656 227 noi amenin țări identificate în 2008 fa ță de 624 267 înregistrate anterior1. În plus, 
s-au observat o serie de atacuri la o scar ă de dimensiuni și periculozitate nemaiîntâlnite pân ă 
în prezent, cum ar fi cele lansate în Estonia și Lituania în 2007 și respectiv 2008. În martie 
2009, sistemele informatice ale organiza țiilor publice și private din 103 țări au fost atacate de 
o rețea de calculatoare virusate care extr ăgeau documente sensibile și clasificate2. Acest lucru 
s-a realizat prin utilizarea de botneturi3, rețele de calculatoare infectat e care pot fi controlate 
de la distan ță. În cele din urm ă, ne confrunt ăm în prezent cu r ăspândirea botneturilor de tip 
„Conficker” (numit și Downup, Downadup si Kido), care au propagat și au acționat la o scar ă 
și într-un domeniu de aplicare f ără precedent începând din noiembrie 2008, afectând milioane 
de calculatoare din întreaga lume4. 
În al doilea rând, c ooperarea insuficient ă între statele membre și, în special, între agen țiile de 
aplicare a legii și autoritățile judiciare în cadrul UE îngreuneaz ă propunerea unui r ăspuns 
coordonat și eficace la aceste atacuri. În timp ce raportu l referitor la punerea în aplicare a DC 
privind atacurile arat ă că majoritatea statelor membre au creat puncte permanente de contact 
în conformitate cu cerin țele de la articolul 11 din DC privind atacurile, capacitatea și viteza de 
reacție a acestora la cererile ur gente de cooperare continu ă să pună probleme5. 
Existența unui punct de contact nu este o garan ție a bunei lui func ționări. În notific ările lor 
către Comisie, mai multe state membre au indicat c ă, deși punctele lor respective de contact 
fuseseră create, nu func ționau 24 de ore pe zi, astfel cum s-a prev ăzut în DC privind atacurile. 
Aceasta demonstreaz ă faptul c ă punctele nu pot r ăspunde la cererile urgente în afara 
programului de lucru. Eficien ța scăzută a punctelor de contact sau incapacitatea acestora de a 
trata solicit ările de cooperare venite din pa rtea sectorului privat reprezint ă adesea obstacole în 
calea cooper ării public-privat. 
                                                 
1 http://eval.symantec.com/mktginfo/enterprise/white_papers/b-
whitepaper_internet_security_threat_report_xiv_04-2009.en-us.pdf, p.10. 
2 ww.theglobeandmail.com/servlet/story/RTGAM.20090328.wspy 0328/BNStory/International/home?cid=al_gam_mostemail  
3 Termenul „botnet” desemneaz ă o rețea de calculatoare care au fost infectate cu programe ostile (viru și 
informatici). O astfel de re țea de calculatoare virusate („zombie”) poate fi activat ă pentru a efectua 
acțiuni specifice, cum ar fi atacuri  împotriva sistemelor informati ce (atacuri informatice). Aceste 
„zombie” pot fi controlate - adesea f ără cunoștința utilizatorilor calculatoarelor virusate - de un alt 
calculator, cunoscut și sub numele de „centru de comand ă și control”. Persoanele care controleaz ă acest 
centru se num ără printre infractori, deoarece utilizeaz ă calculatoarele virusate pentru a lansa atacuri 
împotriva sistemelor informatice. Autorii sunt  foarte dificil de identificat, deoarece loca ția în care se 
află calculatoarele care alc ătuiesc botnetul și lansează atacul poate fi diferit ă de cea a autorului. 
4 http://www.lemonde.fr/technologies /article/2009/03/31/virus-confi cker-catastrophe-ou-poisson-d-
avril_1174916_651865.html 
5 Raportul Comisiei c ătre Consiliu în temeiul articolului 12 din Decizia-cadru a Consiliului din 
24 februarie 2005 privind atacurile împotriva sistemelor informatice, COM(2008) 0448 final 
RO 3   RO În al treilea rând, exist ă, încă, puține date disponibile cu privir e la atacurile informatice, 
precum și la urmărirea poli țienească și judiciară a acestor atacuri. Nu toate statele membre 
culeg date referitoare la atacurile informa tice. Statele membre care fac acest lucru aplic ă o 
metodă care nu permite compararea datelor din cauza utiliz ării unor metodologii statistice 
divergente.  
Victimele atacurilor la scar ă largă împotriva sistemelor informatice includ publicul larg 
format din utilizatorii de sisteme informatice, precum și administra ția central ă și locală, 
organizațiile interna ționale și entitățile private.  
Atacurile pot fi lansate în țări terțe și direcționate către interiorul teritoriului UE și invers. 
2. S UBSIDIARITATE  
Criminalitatea informatic ă este o problem ă cu adev ărat interna țională, care numai rareori 
poate fi comb ătută doar la nivel na țional. Este general acceptat faptul c ă prevenirea și 
combaterea acesteia implic ă acțiuni la nivelul UE și internațional. Cele mai multe atacuri 
depășesc granițele UE. Ele afecteaz ă toate statele membre și există dovezi conform c ărora o 
proporție considerabil ă a lor implic ă activități de la un stat membru la altul. Sistemele 
informatice sunt adesea intercone ctate din punct de vedere tehnic și interdependente dincolo 
de granițe. Prin urmare, p ărerea unanim ă a experților este c ă sunt necesare ac țiuni pe plan 
internațional, precum și la nivelul UE, și că obiectivul de combatere eficient ă a criminalit ății 
nu poate fi realizat în mod satisf ăcător doar de statele membre.  
O abordare na țională a criminalit ății informatice risc ă să producă o fragmentare și ineficien ță 
în întreaga Europ ă. Abordările naționale diferite și lipsa unei cooper ări transfrontaliere 
sistematice reduc substan țial eficacitatea contram ăsurilor luate de fiecare stat membru. Acest 
lucru se datoreaz ă parțial interconect ării sistemelor informatice, întrucât un nivel de securitate 
scăzut într-o țară are poten țialul de a cre ște vulnerabilitatea în celelalte țări. 
3. C ARE SUNT OBIECTIVELE ? 
3.1 Obiective generale, specifice și operaționale 
Scopul general al ac țiunii UE este de a combate și urmări criminalitatea, organizat ă sau de 
altă natură, în conformitate cu articolu l 67 din Tratatul privind func ționarea Uniunii 
Europene, prin combaterea atacurilor informatice la scar ă largă împotriva sistemelor 
informatice.  
A Obiectiv specific: urm ărirea și condamnarea criminalilor responsabili de 
atacuri de mare amploare, prin armonizarea dreptului penal în domeniul atacurilor împotriva si stemelor informatice  
B Obiectiv specific: îmbun ătățirea cooper ării transfrontaliere între agen țiile de 
aplicare a legii (AAL)  
C Obiectiv specific: instituirea uno r sisteme de monitorizare eficace și o culegere 
eficace a datelor  
RO 4   RO 4. C ARE SUNT OP țIUNILE DE POLITIC Ă? 
4.1 Op țiunea (1) Status quo / nicio ac țiune nouă din partea UE 
Această opțiune implic ă faptul că UE nu va lua nicio m ăsură suplimentar ă pentru a combate 
acest tip special de criminalitate informatic ă. Acțiunile în curs, în special programele de 
consolidare a protec ției infrastructurilor critice de informa ții și de îmbun ătățire a cooper ării 
public-privat împotriva criminalit ății informatice, ar continua.  
4.2 Op țiunea (2) Elaborarea unui program de consolidare a eforturilor de 
contracarare a atacurilor împotri va sistemelor informatice prin m ăsuri fără 
caracter legislativ  
Măsurile fără caracter legislativ, pe lâng ă programul de protec ție a infrastructurilor critice de 
informații, s-ar concentra pe aplicarea transfrontalier ă a legii și pe cooperarea public-privat și 
ar trebui s ă faciliteze luarea de m ăsuri suplimentare coordonate la nivelul UE. O propunere 
fără caracter legislativ  ar putea include ac țiuni cum ar fi consolidarea re țelei existente, 
disponibil ă 24 de ore din 24 și 7 zile din 7, de puncte de contact pentru autorit ățile de aplicare 
a legii, instituirea unei re țele UE de puncte de contact publ ic-privat care reunesc exper ți în 
domeniul criminalit ății informatice și autorități de aplicare a legii, precum și elaborarea unui 
acord UE standard elaborat la nivel de servicii privind cooperarea în domeniul aplic ării legii 
cu operatorii din sectorul privat. 
4.3 Op țiunea (3) Actualizarea selectiv ă a DC privind atacurile în vederea abord ării 
amenințării specifice pe care o reprezint ă atacurile la scar ă largă împotriva 
sistemelor informatice  
Această opțiune presupune intr oducerea unei legisla ții specifice selective (adic ă limitate) 
împotriva atacurilor deosebit de periculoase la scar ă largă împotriva sistemelor informatice. O 
astfel de legisla ție selectiv ă ar fi asociat ă unor m ăsuri de consolidare a cooper ării 
transfrontaliere opera ționale în vederea combaterii atacur ilor împotriva sistemelor informatice 
și ar viza cre șterea sanc țiunilor minime deja prev ăzute. Aceast ă opțiune s-ar prezenta sub 
forma unei actualiz ări a DC existente privind atacurile completat ă cu o serie de m ăsuri fără 
caracter legislativ, cum ar fi îmbun ătățirea gradului de preg ătire, securitate și reziliență al 
protecției infrastructurilor critice de informa ții și consolidarea instrumentelor și procedurilor 
de cooperare transfrontalier ă în domeniul aplic ării legii și de schimbare a bunelor practici. 
4.4 Op țiunea (4) Introducerea unei legisla ții UE cuprinz ătoare împotriva 
criminalit ății informatice 
Identificarea necesit ății adoptării de măsuri rapide de combatere a dezvolt ării unor atacuri 
sofisticate împotriva sistemelor informatice ridic ă întrebarea caracterului oportun al 
introducerii, de asemenea, a unei legisla ții UE mai largi privind criminalitatea informatic ă, în 
general. O astfel de legisla ție ar acoperi nu numai atacurile împotriva sistemelor informatice, 
ci și probleme cum ar fi cr iminalitatea informatic ă financiar ă, conținutul ilegal pe internet, 
colectarea/stocarea/transferul de probe electronice și norme mai detaliate privind competen ța. 
O astfel de legisla ție UE ar fi aplicabil ă în paralel cu Conven ția Consiliului Europei privind 
criminalitatea informatic ă, care, în special, ar fi completat ă cu noi dispozi ții considerate 
necesare în cadrul UE.  
RO 5   RO 4.5 Op țiunea (5) Actualizarea Conven ției Consiliului Europei privind criminalitatea 
informatic ă 
Această opțiune ar presupune renegocierea substan țială a conven ției actuale, ceea ce 
reprezintă un proces îndelungat și nu este compatibil cu termenele pentru ac țiunile propuse în 
evaluarea impactului. P ărțile semnatare, la nivel interna țional, nu par dispuse s ă renegocieze 
convenția. Prin urmare, considerarea unei actualiz ări a conven ției drept o op țiune fezabil ă se 
situează în afara termenului prev ăzut pentru ac țiune.  
5. E VALUAREA IMPACTULUI  
Opțiuni Impactul 
economic  Impactul social
 Impactul asupra 
drepturilor 
fundamentale
 Impactul asupra 
țărilor 
terțe
 Relevanța 
pentru 
obiectivele 
A, B, C  Consecven ța 
cu legisla ția 
internațională
Opțiunea 1: Status quo / 
nicio nouă acțiune UE  0 0 0 - 0 0 
Opțiunea 2: Elaborarea 
unui program de consolidare a eforturilor de contracarare a atacurilor împotriva sistemelor informatice 
prin măsuri fără 
caracter legislativ
 -/+ ++ -/+  
++ A + 
B ++ 
C + -/+ 
Opțiunea 3: 
Actualizarea selectiv ă a 
DC privind atacurile în vederea abord ării 
amenințării specifice pe 
care o reprezint ă 
atacurile la scar ă largă 
împotriva sistemelor informatice
 --/++ -/+++ -/++  
+++ A +++ 
B +++ C +++ ++ 
Opțiunea 4: 
Introducerea unei legislații UE 
cuprinzătoare împotriva 
criminalității 
informatice
 ---/+++ +++ --/++  
++ A ++ 
B ++ C ++ -/++ 
Opțiunea preferat ă 
(opțiunea 2 sau 3): 
măsuri fără caracter 
legislativ în paralel cu 
actualizarea selectiv ă a 
DC privind atacurile  --/+++ +++ -/++  
+++ A +++ 
B +++ C +++ ++ 
RO 6   RO 6. C OMPARAREA DIVERSELOR OP țIUNI DE POLITIC Ă 
6.1 Op țiunea (1) Status quo  
În cazul acestei op țiuni, actorii priva ți, statele membre și Uniunea în ansamblul s ău vor ocupa, 
inevitabil, o pozi ție mai vulnerabil ă în combaterea criminalit ății informatice având în vedere 
natura și amploarea acesteia. Chiar și la un nivel sus ținut al ac țiunilor desf ășurate în prezent, 
ar fi necesar ă coordonarea la nivel european.  
6.2 Op țiunea (2) Elaborarea unui program de consolidare a eforturilor de 
contracarare a atacurilor împotri va sistemelor informatice prin m ăsuri fără 
caracter legislativ  
Această opțiune prezint ă toate avantajele și dezavantajele legate de  un instrument juridic 
neobligatoriu. Aspectul pozitiv îl reprezint ă posibilitatea de a descrie fiecare op țiune de 
politică într-un mod coerent cu cele mai bune practici na ționale și de a facilita, astfel, 
identificarea m ăsurilor celor mai eficace. 
Cu toate acestea, aceast ă opțiune este mai pu țin eficace din punct de  vedere al realiz ării 
obiectivelor. 
6.3 Op țiunea (3) Actualizarea selectiv ă a DC privind atacurile în vederea abord ării 
amenințării pe care o reprezint ă atacurile la scar ă largă împotriva sistemelor 
informatice  
Această opțiune ofer ă un răspuns oportun și selectiv la problemel e identificate. Aceasta 
abordează probleme de drept penal necesare urm ăririi eficiente în justi ție a autorilor acestui 
tip de infrac țiuni. De asemenea, îmbun ătățește cooperarea interna țională prin introducerea 
unui mecanism de asisten ță internațională imediată în cazul cererilor urgente de cooperare și 
promoveaz ă cooperarea cu sectorul priv at prin intermediul unor m ăsuri de înso țire, cum ar fi 
reuniuni ale exper ților. Aceast ă opțiune introduce, de asemenea, o serie de circumstan țe 
agravante, cum ar fi aspectul de mare amploare al atacurilor, precum și atacurile comise prin 
ascunderea identit ății reale a autorului și prejudicierea de ținătorul de drept al identit ății. 
În cele din urm ă, pentru a permite m ăsurarea amplorii problemei, se introduc obliga ții de 
monitorizare. 
6.4 Op țiunea (4) Introducerea unei legisla ții UE cuprinz ătoare împotriva 
criminalit ății informatice 
Această opțiune, ca și opțiunea 3, are valoarea ad ăugată de a stabili dispozi ții obligatorii și, 
prin urmare, se a șteaptă un nivel mai ridicat de eficacitate dac ă această opțiune este pus ă în 
aplicare pe deplin. De asemenea, se a șteaptă maximizarea impactului pozitiv atât al 
instrumentelor legislative, cât și al celor f ără caracter legislativ  în ceea ce prive ște o gamă mai 
largă de probleme legate de criminalitatea informatic ă decât strict atacurile la scar ă largă. În 
plus, aceasta ar aborda  cadrul juridic penal și, în acela și timp, ar îmbun ătăți cooperarea 
transfrontalier ă a autorităților de aplicare a legii. Cu toate acestea, în prezent, aceast ă abordare 
globală nu reflect ă, în acest stadiu, un consens al p ărților interesate, de și aplicarea ei ar 
conduce la înregistrarea unor progrese mai importante în lupta împotriva criminalit ății 
informatice decât în cazul tuturor celorlalte op țiuni. 
RO 7   RO 7. O PțIUNEA DE POLITIC Ă PREFERAT Ă 
În urma analizei impactului economic, a impactului social și a impactului asupra drepturilor 
fundamentale, op țiunile 2 și 3 prezint ă cea mai bun ă abordare a problemelor în vederea 
realizării obiectivelor identificate.  
În ansamblu, op țiunea preferat ă ar fi o combina ție între op țiunile de politic ă 2 și 3, deoarece 
acestea se completeaz ă reciproc și, prin urmare, îndeplinesc cel  mai bine obiectivele definite, 
atât din punctul de vedere al substan ței, cât și al respect ării termenelor.  
8. M ONITORIZARE șI EVALUARE  
În termen de 2 ani de la data intr ării în vigoare a directivei ar trebui publicat un raport de 
punere în aplicare. Acesta trebuie s ă se concentreze pe punerea în aplicare exact ă a directivei, 
de către statele membre.  
În plus, ar trebui efectuate evalu ări periodice pentru a se determina modalit ățile și măsura în 
care Directiva contribuie la atingerea obiectivelor sale. Prima evaluare ar trebui s ă fie 
efectuată în termen de 5 ani de la intrarea în vigoare a directivei; Comisia va publica apoi 
rapoarte de evaluare la fiecar e 5 ani, iar acestea vor con ține informa ții privind punerea în 
aplicare. Pe baza concluziilor și a recomand ărilor evalu ărilor, Comisia ar trebui s ă ia în 
considerare orice alt ă modificare sau alte evolu ții posibile ale directivei.