RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU privind îndeplinirea de către Peru a criteriilor relevante în vederea negocierii unui acord de exceptare de la obligativitatea vizelor între Uniunea Europeană și Peru /* COM/2014/0663 final */





1. INTRODUCERE ȘI CONTEXT Regulamentul (UE) nr. 509/2014[1] al Parlamentului European și al Consiliului (denumit în continuare „regulamentul de modificare”) a modificat Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului[2], în special anexele la acesta, care conțin lista țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și lista țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație. Nouăsprezece țări au fost transferate din anexa I (obligația de a deține viză) în anexa II (exceptare de la obligativitatea vizelor), și anume Columbia, Dominica, Grenada, Kiribati, Insulele Marshall, Micronezia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent și Grenadine, Samoa, Insulele Solomon, Timorul de Est, Tonga, Trinidad și Tobago, Tuvalu, Emiratele Arabe Unite și Vanuatu. Regulamentul de modificare precizează în continuare că exceptarea de la obligativitatea vizei pentru resortisanții celor 19 țări se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exonerarea de la obligativitatea vizei, care urmează să fie încheiat de fiecare dintre țările respective cu Uniunea Europeană. Considerentul 5 din regulamentul de modificare prevede că, înainte de începerea negocierilor în vederea încheierii unor acorduri bilaterale cu Peru și Columbia privind exonerarea de obligația de a deține viză, Comisia ar trebui să evalueze în continuare situația din cele două țări în ceea ce privește criteriile stabilite în regulamentul de modificare. Într-adevăr, regulamentul de modificare a oficializat (prin transferul acesteia dintr-un considerent într-un articol nou) și a extins lista tradițională de criterii de care se ținea seama până în prezent. Lista neexhaustivă a criteriilor pe baza cărora se stabilesc, de acum înainte, pe baza unei evaluări de la caz la caz, țările terțe ai căror resortisanți fac obiectul obligației de a deține viză sau sunt exonerați de această obligație se regăsește la articolul 1 alineatul (1) din regulamentul de modificare: „imigrația ilegală, politicile publice și securitate, avantajele economice, îndeosebi în ceea ce privește turismul și comerțul exterior și relațiile externe ale Uniunii cu țările terțe relevante, incluzând, în special, considerații referitoare la drepturile omului și la libertățile fundamentale, precum și implicațiile pentru coerența regională și reciprocitate”. Prin prezentul raport, precum și printr-un alt raport separat privind Columbia, adoptat în paralel, Comisia îndeplinește cerința menționată mai sus. Ambele rapoarte sunt însoțite de documente de lucru ale serviciilor Comisiei care prezintă datele detaliate aflate la baza concluziilor rapoartelor și care conțin informații cu privire la sursele de date și metodologia utilizate pentru realizarea evaluării. În pregătirea evaluării, Comisia a solicitat și a primit contribuții din partea a trei agenții ale UE: EASO, Europol și Frontex. Delegația UE în Peru a prezentat un raport cuprinzător privind relațiile dintre UE și Peru. Spania, fiind statul membru care, în mod tradițional, este cel mai afectat de migrația din Peru, a furnizat informații suplimentare. Autoritățile peruane au demonstrat un grad ridicat de disponibilitate în cooperarea cu Comisia în timpul pregătirii evaluării. 2. EVALUAREA CRITERIILOR Prezentul raport reflectă în linii mari criteriile enumerate la articolul 1 alineatul (1) din regulamentul de modificare; acesta analizează, de asemenea, posibilele scenarii de risc care rezultă din liberalizarea vizelor, înainte de a prezenta concluziile. 2.1. Migrație și mobilitate Vize Schengen Analiza statisticilor privind vizele Schengen solicitate și eliberate în Peru în ultimii ani conduce la următoarele observații: · Un număr mai mare de peruani doresc să călătorească în spațiul Schengen pentru turism, afaceri sau alte tipuri de șederi de scurtă durată. Numărul de vize Schengen eliberate în Peru a crescut cu 21 % în ultimii patru ani. În timp ce, în 2010, numărul vizelor eliberate era de 39 914, în 2013 acesta a crescut la 48 488. Creștere este probabil legată de creșterea economică semnificativă înregistrată de Peru în ultimul deceniu; · Marea majoritate a solicitanților peruani (93,3 % în 2013) sunt considerați călători de bună credință, care nu prezintă riscuri și, prin urmare, obțin o viză de scurtă ședere, rata de refuz al vizelor scăzând semnificativ în ultimii patru ani, de la 11,6 % în 2010 la 6,7 % în 2013. Migrația legală Numărul de rezidenți peruani în UE+[3] (fără a lua în calcul pe cei care au obținut cetățenia unui stat membru) în 2013 poate fi estimat la aproximativ 206 000, în prezent înregistrându-se un număr ușor mai mare de peruani în Italia decât în Spania. Datele arată că, după o perioadă de creștere semnificativă, în principal în Spania și Italia, migrația legală a peruanilor în UE se situează în prezent la un nivel relativ scăzut. Acest fapt se datorează în parte crizei economice, care a determinat scăderea numărului de locuri de muncă și a oportunităților pentru migranți în UE+, reducându-se astfel factorii de atracție, precum și îmbunătățirii clare a situației economice din Peru, ceea ce înseamnă că în prezent peruanii caută locuri de muncă pe plan local, precum și oportunități de a dezvolta afaceri de succes în interiorul țării, reducându-se astfel factorii de respingere. În prezent, guvernul peruan încurajează întoarcerea peruanilor aflați în străinătate prin punerea în aplicare a „Legii privind reintegrarea socială și economică a imigranților care se întorc” și a reglementărilor conexe, care vor facilita revenirea peruanilor în țară. Legea prevede că peruanii care se întorc în țară pot avea acces mai ușor la credite pentru începerea unei afaceri, se acordă scutiri fiscale pentru introducerea în țară a bunurilor emigranților și se facilitează accesul la burse de studii universitare și la credite pentru educație, precum și la credite ipotecare și la asigurări publice de sănătate. Atât timp cât economia peruană continuă să crească în ritmul actual, PIB-ul acestui stat înregistrând o creștere medie de peste 6 % în ultimii 10 ani, peruanii vor fi mai puțin motivați să emigreze. Situația economică actuală din UE, împreună cu geografia și comunitățile stabilite pot explica de ce, în ultimii ani, un număr mai mare de peruani au emigrat în SUA decât în UE. Migrația neregulamentară Datele privind refuzul intrării, reținerile și returnările arată că Peru nu este o sursă semnificativă de migranți aflați în situație neregulamentară pentru UE. Unele tendințe negative, înregistrate cu ani în urmă, au dispărut integral în prezent și situația s-a îmbunătățit semnificativ în ultimii ani, scăzând numărul de refuzuri și rețineri. Numărul peruanilor identificați a fi în situație de migrație neregulamentară în UE+ a fost de 1 050 în 2013. Dat fiind că, în 2008, cifra era de 1 950, numărul reținerilor a scăzut aproape la jumătate în această perioadă. Aceasta se poate datora mai multor factori: încetinirea creșterii economice în UE, în special în Spania și Italia (principalele state membre de destinație pentru migranții peruani aflați în situație neregulamentară), înseamnă mai puține locuri de muncă și oportunități, în timp ce ameliorarea condițiilor economice din Peru oferă peruanilor condițiile corespunzătoare pentru a se bucura de prosperitate în propria țară. Diferența dintre numărul deciziilor de returnare emise și numărul returnărilor efectuate către o țară terță este măsurată prin așa-numita „rată a returnării”. Rata returnării cu privire la peruani a fost foarte scăzută între 2008 și 2011 (sub 20 %), însă aceasta s-a îmbunătățit treptat (26,1 % în 2012 și 37,3 % în 2013), astfel încât, în prezent, aceasta este foarte similară ratei medii de returnare la nivel mondial (36,6 %). Cooperarea cu autoritățile peruane în materie de returnare este excelentă, potrivit autorităților din statul membru cel mai afectat, Spania[4] – cele două țări au semnat în 2004 un acord de cooperare în domeniul migrației privind returnarea. Posibilele cauze ale ratei de returnare relativ scăzute sunt sustragerea migranților și căile de atac introduse împotriva deciziilor de returnare. Conform Frontex, în comparație cu presiunile generale legate de migrația neregulamentară cu care se confruntă UE, riscurile rezultate din eliminarea obligativității vizei pentru cetățenii peruani vor rămâne, probabil, destul de reduse, deși este probabil, de asemenea, ca numărul de refuzuri ale intrării să crească, astfel cum arată alte cazuri de liberalizare a vizelor. Nivelul relativ ridicat al fluxurilor de solicitanți de azil din Peru la începutul anilor 1990 a fost un fenomen de scurtă durată. Numărul de cereri de azil a rămas la un nivel foarte scăzut în ultimii șase ani, în 2013 înregistrându-se doar 105 cereri de azil prezentate de cetățeni peruani. Majoritatea deciziilor în materie de azil au fost negative pe parcursul perioadei respective. Este probabil ca nivelul scăzut actual să se mențină, indiferent de eliminarea obligativității vizelor. O creștere semnificativă a numărului de cereri de azil nefondate, similară celei înregistrate după unele procese de liberalizare a vizelor din trecut, este un scenariu improbabil, având în vedere circumstanțele foarte diferite. De exemplu, costurile de călătorie sunt mult mai ridicate în cazul Republicii Peru și nu există un istoric privind depunerea unui număr mare de cereri de azil nefondate asociată cu diferite grupuri marginalizate din punct de vedere economic ale societății peruane. Cu alte cuvinte, folosirea abuzivă a regimului de călătorii fără viză cu scopul de a solicita azil este pur și simplu neviabilă din punct de vedere economic, dat fiind că pentru o familie cheltuielile de călătorie sunt semnificativ mai mari decât beneficiile preconizate asociate procedurii de azil în UE. Trebuie să se remarce faptul că orice creștere a riscului de migrație neregulamentară care ar putea rezulta în urma introducerii regimului de călătorii fără viză pentru cetățenii peruani ar putea fi compensată parțial printr-o cooperare consolidată între UE și Peru în prevenirea și combaterea migrației neregulamentare, inclusiv prin cooperarea cu privire la returnare, iar, în această privință, semnarea unui acord de readmisie UE ar constitui o opțiune demnă de luat în considerare. Securitatea documentelor de călătorie peruane și situații de fraudare a documentelor în care sunt implicați cetățeni peruani Cu toate că autoritățile peruane au depus eforturi pentru a integra specificațiile internaționale cerute în pașapoartele naționale, s-ar putea aduce îmbunătățiri suplimentare prin soluționarea a două probleme tehnice minore ale pașapoartelor peruane (și anume, pagina de revalidare și codul de bare de pe pagina cu date de identificare). Cu toate acestea, în ultimii ani, guvernul a sporit elementele de securitate ale pașapoartelor și a simplificat procedura de eliberare a acestora. Ministerul Afacerilor Externe (MFA) din Peru a confirmat angajamentul țării de a elibera pașapoarte biometrice în viitorul apropiat. Împreună cu Superintendencia de migraciones, departament al Ministerului de Interne ale cărui competențe includ eliberarea de pașapoarte pentru cetățenii peruani, Ministerul Afacerilor Externe a elaborat termenii de referință și a lansat o licitație publică pentru identificarea întreprinderii care va fi responsabilă de acest proces. Conform unor surse oficiale, licitația publică pentru implementarea pașaportului biometric va avea loc în a doua jumătate a anului 2014. Având în vedere situația actuală, nu par să existe riscuri semnificative legate de implicarea resortisanților peruani în fraudarea documentelor sau în utilizarea frauduloasă a documentelor de călătorie peruane. Cu toate acestea, în cazul în care documentele de călătorie peruane permit titularilor acestora să beneficieze de regimul călătoriilor fără viză în viitor, este probabil ca acestea să devină mai atractive pentru persoanele care comit fraude. Va fi necesară o vigilență sporită din partea polițiștilor de frontieră pentru a identifica acest tip de fraudă. 2.2. Criminalitate și securitate Grupurile infracționale organizate peruane sunt prezente doar într-o măsură limitată în UE. Grupurile infracționale organizate din America Latină preferă Peninsula Iberică drept bază de operațiuni din cauza legăturilor istorice, lingvistice și culturale. Aici, acestea sunt implicate, în special, în comerțul cu cocaină (Columbia și Peru sunt cei mai mari producători de cocaină din lume) și în spălarea banilor proveniți din săvârșirea de infracțiuni. Grupurile infracționale organizate din America Latină se ocupă, în principal, cu producția și traficul de droguri, în special cocaină, precum și cu falsificarea monedei euro, traficul de persoane în scopul exploatării sexuale, infracțiuni organizate care privesc patrimoniul, fraude cu carduri de plată și spălarea de bani. Europol a raportat că, având în vedere creșterea certă a fluxurilor de călători din Peru, este foarte probabil ca grupurile infracționale organizate care sunt implicate în traficul de droguri să încerce să profite de creșterea numărului de pasageri care vor călători între Peru și UE+ prin utilizarea din ce în ce mai frecventă a curierilor de droguri și de bani. Grupurile infracționale organizate mobile originare din Peru vor avea mai multă libertate de a intra și a ieși din UE. De asemenea, grupurile infracționale organizate peruane pot să exploateze migranții aflați în situație neregulamentară, care utilizează serviciile de facilitare pentru legalizarea șederii pe termen lung, recrutându-i drept curieri de droguri sau de bani, ca plată pentru serviciile lor. Regimurile de călătorii fără vize tind, în special, să faciliteze infracțiunile care implică persoane, cum ar fi facilitarea migrației neregulamentare și a traficului de persoane. Eliminarea obligativității vizelor și accesul mai ușor la spațiul Schengen ar putea, de asemenea, să sporească mobilitatea grupurilor infracționale organizate și a infractorilor individuali prin eliminarea filtrului reprezentat, în prezent, de obligația de a deține viză și prin posibilitatea ca, odată intrate în spațiul Schengen, astfel de grupuri să treacă dintr-o țară în alta fără a face obiectul controalelor la frontieră. Peru a ratificat Convenția Națiunilor Unite împotriva criminalității transnaționale organizate și Protocolul de la Palermo privind traficul de ființe umane și deține un cadru juridic cuprinzător, conform cu standardele internaționale. Peru ar trebui să depună în continuare eforturi pentru consolidarea sistemului judiciar, inclusiv a cooperării judiciare în materie penală, în special în ceea ce privește asistența juridică reciprocă. 2.3. Economia, comerțul și turismul Peru are o populație de aproape 30 de milioane de locuitori. Valoarea economiei sale a fost estimată în 2012 de către Banca Mondială la 192,6 miliarde USD, aceasta situându-se, ca mărime, pe locul 48 în lume. Venitul național brut (PPP) pe cap de locuitor în 2012 a fost de 10 770 USD, similar celui din Columbia. În ultimul deceniu, creșterea anuală a economiei peruane a fost, în medie, de 6,5 %, una dintre cele mai mari cifre pe plan mondial. Proporția persoanelor care trăiesc sub pragul sărăciei a scăzut de la 59 % din populație în 2004 la 25,8 % în 2012. Rata șomajului este mai mică de 9 % și rata inflației este stabilă, de aproximativ 3 %. UE este unul dintre cei mai importanți parteneri comerciali ai Peru. UE este, de asemenea, cel mai mare investitor străin în această țară (50 % din investițiile străine directe). Comerțul dintre UE și Peru s-a dezvoltat semnificativ în ultimii ani, ajungând la o valoare totală de 8,8 miliarde EUR în 2013 (14,1 % din comerțul total al Peru). UE este a treia cea mai mare piață de export a Peru (5,3 miliarde EUR, 16,3 % din total), alcătuită, în principal, din materii prime (minerale, combustibili, produse agricole) și a treia cea mai importantă piață de origine pentru importurile în Peru (3,5 miliarde EUR, 12 % din total), vizând, în principal, produse industriale (mașini și echipamente de transport, alte bunuri fabricate, produse chimice). Acordul comercial UE-Peru a început să fie aplicat cu titlu provizoriu de la 1 martie 2013 și este de așteptat ca fluxurile comerciale de bunuri să crească în următorii ani. Acordul va liberaliza schimburile comerciale pentru aproape 98 % din mărfuri, deschide larg accesul pe piață pentru servicii, investiții și achiziții publice și instituie discipline comune în toate domeniile legate de comerț. De asemenea, Peru, împreună cu UE, se numără printre cei 23 de membri ai OMC care negociază un acord multilateral ambițios privind comerțul cu servicii (TiSA), care include o puternică componentă de „modul 4”. În acest context, eliminarea obligativității vizelor pentru oamenii de afaceri peruani ar putea conduce la consolidarea legăturilor economice dintre întreprinderile europene și cele peruane, întrucât participările mai frecvente ale oamenilor de afaceri peruani la târguri comerciale din UE ar putea avea ca rezultat, de exemplu, creșterea numărului de comenzi de produse fabricate de întreprinderile europene. Numărul de turiști peruani în UE+ a crescut în ultimii ani. Conform datelor furnizate de autoritățile peruane, între 2010 și 2013 s-a înregistrat o creștere cu 12,9 % a numărului de turiști peruani care călătoresc către țări din UE+. În 2013, numărul de turiști peruani care au călătorit către țări din UE+ a fost de 154 349[5], în creștere față de 136 734 în 2010. În 2013, principalele destinații au fost Spania (93 121), Țările de Jos (33 059), Franța (18 203) și Italia (6 309)[6]. Conform informațiilor obținute de către Delegația UE la Bogota, care pot fi aplicate și în cazul Republicii Peru, având în vedere similitudinea existentă în ceea ce privește caracteristicile fluxurilor de turiști din Peru și Columbia, companiile aeriene europene care efectuează zboruri pe rutele dintre Columbia și spațiul Schengen se așteaptă la o creștere cu 10-20 % a numărului de pasageri dacă se elimină obligativitatea vizelor. Estimarea, similară celei raportate Agenției Frontex de către autoritățile columbiene (+17 %), se bazează, în principal, pe creșterile observate pe alte rute după eliminarea obligativității vizelor. În orice caz, fluxurile de turiști din Peru sunt în creștere în fiecare an, prin urmare, eliminarea obligativității vizelor ar oferi un stimulent suplimentar pentru fluxurile de turiști dintre Peru și UE+. Pe baza acestor cifre, a ratelor de creștere din trecut și a celor estimate în viitor, ar fi de așteptat, în mod realist, un număr de turiști peruani cuprins între 200 000 și 225 000 în 2016 în țările UE+, presupunând că 2016 va fi primul an complet în care se aplică regimul de călătorii fără viză între Peru și spațiul Schengen. 2.4. Relații externe, în special cu UE, și aspecte legate de drepturile omului Relații externe Politica externă a Peru se concentrează, în principal, asupra consolidării bunelor relații cu vecinii săi pe toate planurile și asupra dezvoltării unor relații comerciale mai intense cu Asia, menținând, în același timp, relații bune cu UE și SUA. La nivel regional, Peru joacă un rol constructiv. Peru este membră a Alianței din zona Pacificului, alcătuită din patru țări din America Latină (Peru, Columbia, Chile și Mexic), al cărei obiectiv este consolidarea integrării economice/comerciale, dar care vizează, de asemenea, aspecte suplimentare precum cooperarea privind migrația, educația, securitatea și alte aspecte. De asemenea, Peru participă la negocierile referitoare la Inițiativa privind parteneriatul transpacific. După retragerea Venezuelei din Comunitatea Andină (CAN), cei patru membri activi ai acesteia sunt Peru, Bolivia, Columbia și Ecuador. În prezent, Comunitatea Andină se află într­o fază de tranziție și domeniul de activitate a organizației a fost redus, în principal, la comerț, infrastructură și mobilitatea cetățenilor. Peru este unul dintre partenerii cei mai importanți ai Uniunii Europene în America Latină. UE este unul dintre cei mai mari donatori de ajutoare și deține cel mai ridicat stoc de investiții străine. Relațiile bilaterale sunt fluide și favorabile, vizând, printre altele, dialogul politic la nivel înalt, comerțul și investițiile, lupta împotriva traficului de droguri, precum și un pachet financiar de cooperare pentru dezvoltare încă semnificativ (66 de milioane EUR pentru perioada 2014-2017 doar pentru cooperarea bilaterală). Fondurile de cooperare pentru dezvoltare ale UE sprijină eforturile Republicii Peru în vederea modernizării statului, a consolidării incluziunii sociale, a combaterii malnutriției, drogurilor și traficului de droguri, precum și în vederea promovării dezvoltării alternative, a diversificării produselor și a comerțului cu produse ecologice. UE desfășoară în mod regulat un dialog politic informal cu Peru (stabilit în cadrul unui memorandum de înțelegere semnat în 2009), care abordează chestiuni de interes comun, cum ar fi buna guvernanță, politica externă, conflictele sociale și industriile extractive, drepturile omului și drogurile. În fiecare an au loc reuniuni la care participă reprezentanți la nivel înalt din cadrul Ministerului Afacerilor Externe și al altor ministere competente și reprezentanți ai UE. Peru împărtășește viziunea UE cu privire la numeroase provocări mondiale și are interese strategice similare (democrație, drepturile omului, buna guvernanță, mediul și schimbările climatice, lupta împotriva drogurilor). Colaborarea cu Peru în cadrul forurilor multilaterale este în creștere (de exemplu, în contextul Consiliului ONU pentru drepturile omului sau în ceea ce privește schimbările climatice – Peru găzduiește COP20 în 2014). În cadrul acestor foruri multilaterale, Peru a sprijinit, în general, pozițiile UE. Drepturile omului Cu participarea societății civile, Peru pune în aplicare o politică pe termen mediu și lung vizând consolidarea nivelului de protecție a drepturilor omului. Peru a înființat instituții la nivel înalt precum Consiliul Național pentru Drepturile Omului și Consiliul Național pentru Muncă și Promovarea Ocupării Forței de Muncă. Urmărind să promoveze și să apere drepturile civile, politice, socio-economice și culturale, acestea au conceput și au pus în aplicare diferite activități, programe și strategii, cum ar fi Strategia națională pentru prevenirea și eradicarea muncii copiilor, Planul național de acțiune pentru protecția mediului și Legea privind consultarea prealabilă. În iulie 2014, guvernul a adoptat Planul național pentru drepturile omului 2014-2016. Drepturile omului sunt garantate de constituția peruană și observatorii externi confirmă faptul că situația s-a îmbunătățit în ultimii ani. Organizațiile societății civile se concentrează, în principal, asupra cazurilor de hărțuire judiciară împotriva organizațiilor ecologiste și a apărătorilor drepturilor omului, care sunt implicați adesea în proteste sociale împotriva industriilor extractive. De asemenea, există rapoarte privind utilizarea excesivă a forței de către poliție împotriva protestatarilor în conflictele sociale. Cele mai relevante aspecte legate de drepturile omului în Peru sunt următoarele: a) Dezbaterea cu privire la raportul final al Comitetului pentru adevăr și reconciliere, care analizează cauzele și consecințele violenței politice din perioada 1980-2000 reprezintă în continuare o sursă de polarizare în Peru. O altă chestiune nesoluționată legată de conflictul post-intern are legătură cu urmărirea în justiție a persoanelor care au încălcat drepturile omului (în timpul conflictului intern). De asemenea, despăgubirile pentru victime sunt considerate, în general, ca fiind insuficiente. b) Drepturile sociale și economice: rata sărăciei și rata sărăciei extreme s-au redus cu 11,5 % și, respectiv, 4,9 % în ultimii cinci ani, însă valorile rămân ridicate în mediul rural. Cu toate acestea, trebuie remarcat faptul că politicile sociale sunt un pilon important al programului guvernului președintelui Humala și că s-au lansat o serie de noi inițiative sociale la nivel național, care vizează păturile cele mai sărace ale populației. c) Consultarea prealabilă a comunităților indigene: imediat după alegerea sa, președintele Humala a aprobat Legea privind consultarea prealabilă, aflată în așteptare, care pune în aplicare Convenția OIM nr. 169, pentru a garanta drepturile populațiilor indigene de a fi consultate cu privire la orice decizie care poate avea impact asupra teritoriului și vieții acestora. Provocarea actuală este reprezentată de punerea în aplicare a legii, în special în ceea ce privește drepturile popoarelor indigene cu privire la interesele de investiții. d) Drepturile femeilor: chiar dacă Peru a aderat la toate convențiile ONU privind drepturile femeilor, în continuare acestea sunt slab reprezentate la nivelurile mai înalte ale procesului decizional, rata medie de analfabetism în rândul femeilor rămâne mai ridicată decât în rândul bărbaților, mai puține femei fac parte din economia oficială și salariul mediu al acestora este semnificativ mai mic decât cel al bărbaților. Protecția dreptului la sănătate și a drepturilor reproductive ale femeilor trebuie să fie îmbunătățită și rata violenței împotriva femeilor și fetelor, inclusiv violul, violența domestică și abuzul sexual, fizic și psihologic, rămâne în continuare o problemă gravă. e) Drepturile copilului: în zonele rurale, în zonele de munte și în zona amazoniană, multe dintre drepturile copiilor nu sunt respectate, în special în ceea ce privește identitatea/înregistrarea la starea civilă, educația, malnutriția, munca depusă de copii, violența și abuzul sexual/exploatarea sexuală. f) Există în continuare un grad ridicat de discriminare de gen și rasială, în special împotriva femeilor, a populațiilor indigene, a persoanelor cu handicap, a comunității LGBTI și a persoanelor afectate de HIV/SIDA. 2.5. Coerența regională Luând America Latină ca regiune de referință, Peru aparține segmentului minoritar al țărilor ai căror cetățeni au nevoie de viză[7]. Trecutul marcat de conflicte interne și acte de violență, producția/traficul de droguri și riscurile aferente în materie de migrație și de securitate constituie motivele pentru care cetățenilor peruani li s-a cerut, în mod tradițional, să obțină o viză. Cu toate acestea, Peru a realizat progrese semnificative în soluționarea acestor probleme, astfel cum se arată în alte secțiuni ale prezentului raport. Deși puține țări din vecinătatea Republicii Peru pot fi considerate a fi lipsite de riscuri în totalitate, cele mai multe dintre acestea au beneficiat, în mod tradițional, de un regim de călătorii fără viză pentru spațiul Schengen. Prin urmare, ar putea părea inconsecvent să se mențină obligativitatea vizelor pentru peruani, în timp ce cetățenii din majoritatea celorlalte țări din regiune sunt exonerați de această obligație. 2.6. Reciprocitate Majoritatea cetățenilor UE au fost exonerați, în mod tradițional, de obligația de a deține viză pentru a intra pe teritoriul Peru. În prezent, toți cetățenii UE sunt exceptați de la obligația de a deține viză pentru a intra pe teritoriul Peru pentru șederi de până la șase luni. Prin urmare, Peru se conformează condițiilor de reciprocitate și chiar le depășește. Cu toate acestea, orice viitor acord de eliminare a obligativității vizelor între UE și Peru va trebui să confirme regimul reciproc de călătorie fără viză. 3. SCENARII DE RISC Având în vedere toate tendințele, evenimentele și evoluțiile descrise mai sus, se pot concepe cel puțin două scenarii de risc pentru spațiul Schengen în urma eliminării obligativității vizelor pentru cetățenii peruani. 3.1. Scenariu de risc scăzut În cadrul acestui scenariu, regimul de călătorii fără viză pentru cetățenii peruani nu ar avea consecințe nedorite pentru UE+. Scenariul presupune că economia peruană va continua să crească într-un ritm semnificativ, ceea ce va conduce la creșterea salariilor și la scăderea ratei șomajului și a sărăciei. Activitățile grupurilor infracționale ar scădea, împreună cu importanța producției și traficului de droguri. Democrația și drepturile fundamentale ar fi consolidate în continuare. Peru și-ar realiza astfel potențialul de dezvoltare. Continuarea creșterii economice ar elimina singurii factori de respingere care influențează migrația neregulamentară către UE+. Comerțul cu UE+ și turismul către UE+ este probabil să crească, aducând beneficii economice concrete. 3.2. Scenariu de risc mediu Conform acestui scenariu, economia Republicii Peru continuă să crească, însă într-un ritm mult mai scăzut; nivelul infracționalității crește; mecanismele instituite de această țară pentru protecția drepturilor omului s-ar fragiliza, ceea ce poate conduce la abuzuri, de aceea este necesară o monitorizare strânsă a situației în domeniul drepturilor omului. Astfel de probleme ar putea deveni factori care ar putea determina anumiți cetățeni peruani să abuzeze de regimul călătoriilor fără vize și să intre pe teritoriul UE+ în mod legal, cu intenția de a rămâne aici în mod neregulamentar după expirarea termenului legal de ședere de scurtă durată (90 de zile). De asemenea, rețelele infracționale ar putea să prospere într-o țară instabilă și să-și transfere mai ușor activitățile infracționale către UE+. În cazul în care astfel de evoluții negative apar și determină amenințări grave la adresa Uniunii în ceea ce privește migrația, securitatea sau alte domenii, Uniunea trebuie să fie în măsură să reacționeze rapid la orice înrăutățire a situației. Acordul de eliminare a obligativității vizelor care urmează a fi negociat ar trebui să conțină, în dispozițiile sale finale, posibilitatea ca fiecare parte contractantă să suspende sau să rezilieze acordul. Aceasta va garanta că, în cazul în care o situație devine îngrijorătoare, se vor putea lua măsuri de remediere rapide. De asemenea, s-ar putea avea în vedere posibilitatea de a consolida cooperarea cu Peru în ceea ce privește facilitarea returnării migranților aflați în situație neregulamentară și a solicitanților de azil respinși, astfel cum s-a arătat anterior, pentru a compensa o eventuală creștere a imigrației neregulamentare. O astfel de cooperare ar reduce într-o măsură și mai mare orice nevoie de suspendare sau de reziliere a acordului de eliminare a obligativității vizelor. 4. CONCLUZII Informațiile conținute în prezentul raport, care arată îmbunătățirea semnificativă a situației economice și sociale din Peru în ultimii ani, reprezintă o justificare a faptului că cetățenilor peruani ar trebui să li se ofere dreptul de a intra fără viză pe teritoriul Schengen, drept deținut de cetățenii din majoritatea țărilor din America Latină. Prezentul raport a arătat că încrederea în solicitanții de viză peruani este în creștere; migrația neregulamentară se află la un nivel foarte scăzut; documentele de călătorie peruane sunt suficient de sigure; amenințările la adresa securității s-au diminuat; grupurile infracționale organizate din Peru nu sunt evaluate în prezent ca reprezentând o amenințare semnificativă pentru UE (cu excepția celor implicate în traficul de droguri); oportunitățile economice, inclusiv creșterea fluxului comercial și a fluxului de turiști, se extind, în paralel cu o creștere semnificativă a economiei peruane; drepturile omului și libertățile fundamentale sunt mult mai bine protejate și respectate în Peru în prezent decât în trecut; reciprocitatea va fi asigurată, întrucât Peru exonerează deja toți cetățenii UE de obligația de a deține viză; și relația dintre UE și Peru este puternică și stabilă. Aceste evoluții pozitive nu înseamnă că eliminarea obligativității vizelor pentru cetățenii peruani este în întregime un exercițiu fără risc. Deși impactul eliminării obligativității vizelor asupra formelor grave de infracționalitate organizată este considerat a fi limitat și este puțin probabil ca instituirea unui regim de călătorii fără vize pentru cetățenii peruani să conducă la o creștere semnificativă a activităților grupurilor infracționale organizate originare din această țară în UE, astfel de grupuri continuă să acționeze ca traficanți de cocaină către Europa și liberalizarea vizelor poate facilita activitățile acestora. Deși cea mai mare parte a cocainei este introdusă în UE prin contrabandă pe cale maritimă în containere pe rutele comerciale, utilizarea curierilor de droguri reprezintă în continuare un mod de operare important. Creșterea fluxurilor de pasageri, rezultată din introducerea regimului de călătorii fără vize, va permite grupurilor infracționale organizate să intensifice utilizarea curierilor individuali. De asemenea, există un risc de creștere a numărului victimelor traficului de persoane și al cetățenilor peruani care pătrund pe teritoriul UE+ în mod legal, dar intenționează să depășească termenul legal de ședere, devenind astfel migranți în situație neregulamentară. Cu toate acestea, se consideră că astfel de riscuri pot fi gestionate. Cele mai multe dintre acestea ar putea fi reduse la minim printr-o cooperare consolidată privind returnarea, astfel cum s-a menționat anterior, precum și prin asigurarea unei efectuări corecte a controalelor la frontieră, cu sporirea resurselor, dacă este necesar, în aeroporturile prin care cea mai mare parte a cetățenilor peruani ajung la frontierele externe ale spațiului Schengen, având în vedere că, odată cu creșterea numărului de sosiri din Peru în eventualitatea eliminării obligativității vizelor, responsabilitatea verificării pasagerilor va trece de la consulate la autoritățile de control la frontiere. În orice caz, acordul de eliminare a obligativității vizelor care urmează a fi negociat cu Republica Peru va conține garanțiile necesare pentru suspendarea sau rezilierea acordului, în cazul în care acest lucru este necesar pentru a se evita riscurile în materie de securitate sau de migrație pentru Uniune. Pentru a urmări orice evoluții negative, Comisia va institui un mecanism de monitorizare ulterioară liberalizării regimului vizelor, punând accentul pe amenințările potențiale în ceea ce privește migrația, securitatea și cauzele acestor amenințări. Ca urmare a evaluării pozitive a Republicii Peru în prezentul raport și luând în considerare că ar trebui să se acorde o atenție specială nevoii și modalităților de implicare a Republicii Peru într-o cooperare consolidată cu privire la returnare, Comisia intenționează să prezinte Consiliului, în curând, după ce raportul va fi discutat în cadrul comitetelor și al grupurilor corespunzătoare din Parlamentul European și din Consiliu, o recomandare de adoptare a unei decizii de autorizare a Comisiei în vederea deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord de eliminare a obligativității vizei de scurtă ședere între UE și Peru. [1] JO L 149, 20.5.2014, p. 67. [2] JO L 81, 21.3.2001, p. 1. [3] Atunci când se prezintă cifre sub formă de „total UE”, acestea exclud, cu excepția cazului în care se menționează altfel, Regatul Unit și Irlanda, întrucât cele două țări nu participă la politica comună a UE în domeniul vizelor. Atunci când se prezintă cifre sub formă de „total UE+”, acestea includ date pentru cele patru țări asociate Schengen (Islanda, Liechtenstein, Norvegia și Elveția). [4] Spania a emis 385 de decizii de returnare pentru resortisanți peruani în 2013; urmează Italia, cu 205 de astfel de decizii. [5] Acest număr este cu mult mai mare decât numărul de vize Schengen eliberate. Diferența poate fi rezultatul mai multor factori: aproximativ 30 % din vizele Schengen eliberate în Peru sunt vize cu intrări multiple; unii cetățeni peruani înregistrați la plecare ca turiști pot deține un permis de ședere valabil, eliberat de un stat Schengen etc. [6] Trebuie remarcat că aceste cifre par să reflecte primul punct de sosire situat pe teritoriul european și disponibilitatea zborurilor directe între Peru și Spania, Țările de Jos și Franța, și nu neapărat destinația principală a călătoriei. [7] Șase țări, și anume Cuba, Republica Dominicană, Columbia, Ecuador, Peru și Bolivia. Cetățenii celorlalte 13 țări din America Latină sunt exceptați de la obligația de a deține viză: Mexic, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Costa Rica, Panama, Venezuela, Brazilia, Argentina, Uruguay, Paraguay și Chile.