Raportul special Reprezintă instrumentele 
financiare o soluție de 
succes și de perspectivă 
pentru domeniul 
dezvoltării rurale?RO 2015  nr. 05
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ

CURTEA DE CONTURI EUROPEANĂ  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel. +352 4398-1
E-mail: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Numeroase alte informații despre Uniunea Europeană sunt disponibile pe internet pe serverul Europa ( http://europa.eu ).
Luxemburg: Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2015
Print ISBN 978-92-872-2252-7 ISSN 1831-0966 doi:10.2865/353600 QJ-AB-15-004-RO-C
PDF ISBN 978-92-872-2285-5 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/34513 QJ-AB-15-004-RO-N
EPUB ISBN 978-92-872-2269-5 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/114255 QJ-AB-15-004-RO-E
© Uniunea Europeană, 2015
Reproducerea textului este autorizată cu condiția menționării sursei. Pentru utilizarea sau reproducerea în orice fel a 
figurii 1, trebuie să se solicite acordul direct de la deținătorul drepturilor de autor.
Printed in Luxembourg
Reprezintă instrumentele 
financiare o soluție de 
succes și de perspectivă 
pentru domeniul 
dezvoltării rurale?
[prezentat în temeiul articolului 287 alineatul (4) 
al doilea paragraf TFUE]Raportul specialRO 2015  nr. 05
02
 Echipa de audit
Rapoartele speciale ale Curții de Conturi Europene prezintă rezultatele unor audituri de conformitate sau ale unor 
audituri ale performanței care au ca obiect domenii specifice ale bugetului UE sau aspecte specifice legate de gestiune. 
Curtea selectează și concepe aceste sarcini de audit astfel încât impactul lor să fie maxim, luând în considerare riscurile 
existente la adresa performanței sau a conformității, nivelul de venituri sau de cheltuieli implicat, schimbările preconizate 
și interesul existent în mediul politic și în rândul publicului larg.
Acest audit al performanței a fost efectuat de Camera de audit I – condusă de doamna Rasa Budbergytė, membră a Curții 
de Conturi Europene  – cameră specializată pe domeniile de cheltuieli aferente conservării și gestionării resurselor natu ‑
rale. Auditul a fost condus de doamna Kersti Kaljulaid, membră a Curții de Conturi Europene, beneficiind de sprijinul unei 
echipe formate din: Peeter Lätti, șef de cabinet; Helder Faria Viegas, șef de unitate; Bertrand Tanguy, coordonator al echi ‑
pei de audit; Jan Huth, coordonator adjunct al echipei de audit; Christine Kleinsasser, auditor; Ioannis Papadakis, auditor; 
Roberto Resegotti, auditor; și Jolanta Zemailaite, auditor.
De la stânga la dreapta: J. Zemailaite, I. Papadakis, B. Tanguy, R. Resegotti, K. Kaljulaid, 
H. Faria Viegas, J. Huth, C. Kleinsasser.
03
 Cuprins
Puncte
 Acronime și termeni tehnici
I-IX Sinteză
1-15  Introducere
4 Audituri anterioare ale Curții
5-7 Justificarea pentru instrumentele financiare
8 Evoluții recente
9-12  Instrumentele financiare în domeniul dezvoltării rurale
13-15  Gestiunea instrumentelor financiare în domeniul dezvoltării rurale
16-20  Sfera și abordarea auditului
21-95  Observații
21-50  Au fost constituite și capitalizate în mod corespunzător instrumentele financiare în perioada de 
programare 2007-2013?
22-29  Cadrul de programare nu a fost conceput în mod satisfăcător
30-40  Normele privind efectuarea cheltuielilor sunt totuși avantajoase pentru statele membre
41-50  Supracapitalizarea considerabilă a instrumentelor financiare
51-71  Au înregistrat rezultate bune instrumentele financiare în perioada 2007-2013?
53-61  Instrumentele financiare au avut rezultate nesatisfăcătoare în ceea ce privește rata de reînnoire a fondurilor
62-68  Rareori se obține un efect de pârghie, iar crearea unora dintre fonduri a avut loc cu prea mare întârziere
69-71  Monitorizarea instrumentelor financiare în cursul perioadei 2007-2013 nu a pus la dispoziție suficiente 
informații relevante referitoare la performanța realizată
04 Cuprins
72-80  Au fost prevăzute condiții adecvate de lichidare și de ieșire din instrumentele financiare în 
perioada 2007-2013?
75-77  Închiderea programelor nu fusese încă bine pregătită și existau diferențe de interpretare a dispozițiilor 
între statele membre și Comisie
78-80  Lipsa de claritate a dispozițiilor privind politica de ieșire din instrumentele financiare
81-95  Are cadrul aplicabil perioadei 2014-2020 potențialul de a aduce îmbunătățirile necesare 
instrumentelor financiare?
82 Au apărut unele îmbunătățiri importante în noul cadru juridic,...
83-95  ... dar persistă anumite obstacole
96-103  Concluzii și recomandări
 Anexa I –   Estimarea supracapitalizării fondurilor de garantare la 31 decembrie 2013, pe baza   
coeficienților de expunere la risc
 Anexa II  –  Imagine de ansamblu a principalelor deficiențe care reduc performanța 
instrumentelor financiare auditate
 Răspunsul Comisiei
05
 Acronime și  
termeni tehnici
Acronime
FEADR : Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală.
Fonduri ESI : Fondurile structurale și de investiții europene ( European Structural and Investment Funds ).
Termeni tehnici
Acord de finanțare : acord între un stat membru (sau o autoritate de management) și un administrator de fond, în 
care se stabilesc termenii și condițiile de finanțare.
Administrator al fondului : organism responsabil de punerea în aplicare a unei strategii de investiții și de 
administrarea unui portofoliu de investiții legate de un instrument financiar.
Agenție de plăți : organism național sau regional responsabil de evaluarea, calcularea și plata subvențiilor agricole.
Autoritate de management : organism național sau regional desemnat de statul membru să gestioneze un 
program de dezvoltare rurală.
Axă (axe) : grup coerent de măsuri, cu obiective specifice care rezultă direct din punerea în aplicare a acestor măsuri 
și care contribuie la realizarea unuia sau a mai multor obiective ale politicii de dezvoltare rurală. De exemplu, 
măsurile din cadrul axei 1 contribuie la ameliorarea competitivității în sectoarele agricol și forestier, în timp ce 
măsurile din cadrul axei 3 urmăresc să contribuie la calitatea vieții în mediul rural și la diversificarea economiei 
rurale.
Beneficiar final : persoană sau entitate care primește sprijin prin intermediul unui instrument financiar.
Coeficient de expunere la risc : limita maximă considerată acceptabilă, în administrarea unui fond de garantare, 
până la care se poate acoperi riscul de nerambursare a creditelor. De exemplu, coeficientul de expunere la risc 
ar fi de 1/5 în cazul în care s‑ar anticipa că o proporție maximă de 20 % din garanții s‑ar putea găsi în situație de 
executare ca urmare a nerambursării creditelor.
Efect de pârghie : calculat aici ca raport între suma în euro reprezentând fondurile (atât din surse publice, cât și din 
surse private) care au fost blocate cu titlu de garanții ori s‑au plătit pentru a finanța activități rurale și suma în euro 
reprezentând totalul fondurilor publice (atât din partea UE, cât și din partea statelor membre).
Fond reînnoibil : sistem prin care banii care fac parte din capitalul de dotare al instrumentelor financiare sunt 
reutilizați sau „reciclați” după ce au fost deja utilizați o dată.
Fonduri de capital de risc : fonduri private cu scop lucrativ care investesc capital, de obicei în întreprinderi noi cu 
potențial mare și cu grad ridicat de risc.
Fonduri de garantare : aceste fonduri acordă garanții financiare în cazul solicitării de credite de către întreprinderi 
sau organizații rurale, facilitându‑le astfel obținerea de finanțare din partea băncilor. Se consideră că aceste fonduri 
„se reînnoiesc” deoarece, pe măsură ce promotorii diverselor proiecte își rambursează împrumutul, garanțiile sunt 
deblocate și se pot emite noi garanții. Fondurile de garantare se reînnoiesc cu un anumit factor de multiplicare 
a capitalului de dotare.
06 Acronime și termeni tehnici 
Fonduri de împrumut : fonduri care acordă bani sub formă de împrumut pentru proiecte de dezvoltare 
a întreprinderilor mici. Se consideră că aceste fonduri „se reînnoiesc” deoarece banii devin disponibili pentru noi 
împrumuturi pe măsură ce diferitele proiecte rambursează creditele anterioare.
Garanție : angajament asumat de un terț (garantul) de a achita datoriile unui împrumutat. În cazul în care 
împrumutații nu pot rambursa ei înșiși datoriile, răspunderea achitării acestora revine garantului.
Gestiune partajată : una dintre modalitățile de execuție a bugetului UE. Se consideră că gestionarea este 
„partajată” atunci când proiectele finanțate de UE sunt gestionate de organisme naționale sau regionale (în speță, 
„autoritățile de management”). Comisia are responsabilități de supraveghere.
Lichidare : în contextul închiderii programelor de dezvoltare rurală la sfârșitul perioadei de programare, procedura 
aplicată fondului cu scopul de a se determina suma eligibilă pentru cofinanțare din partea FEADR.
Măsură : sistem de ajutor financiar pentru punerea în aplicare a unei politici. Măsurile de investiții sunt măsuri prin 
care se oferă sprijin financiar pentru achiziționarea de utilaje și echipamente, pentru lucrări de construcții și/sau 
pentru alte lucrări.
Perioadă de programare : perioadă acoperită de un program de dezvoltare rurală.
Rată de plată către beneficiarii finali : în cazul fondurilor de împrumut, proporția din capitalul investit în fond care 
este vărsată beneficiarilor finali. În cazul fondurilor de garantare, proporția din capitalul investit în fond care este 
utilizată pentru a garanta împrumuturi acordate beneficiarilor finali.
Realizări și rezultate : realizările constituie activități realizate direct prin intermediul instrumentelor financiare. De 
exemplu, „numărul de garanții emise” constituie o realizare a unui fond de garantare. Rezultatele reprezintă efecte 
directe sau schimbări care rezultă în urma implementării unui proiect. De exemplu, obținerea unui credit de la 
o bancă constituie un „rezultat” în favoarea beneficiarilor finali.
Supracapitalizare : situație care apare atunci când cuantumul transferat capitalului unui instrument de inginerie 
financiară este prea mare în raport cu totalul sumelor care sunt efectiv acordate beneficiarilor finali sub formă de 
împrumuturi sau de garanții emise.
07
 Sinteză
I
Instrumentele financiare (cunoscute până în 2014 sub 
numele de „instrumente de inginerie financiară”) au 
fost puse în aplicare pentru prima dată în domeniul 
agriculturii în perioada de programare 2000 ‑2006 și 
folosirea lor a fost extinsă în perioada 2007 ‑2013, cu 
scopul de a ajuta agricultorii și întreprinderile rurale 
de mici dimensiuni să obțină finanțare privată pen ‑
tru proiecte de investiții rurale. Aceste instrumente, 
implementate sub formă de fonduri de împrumut și 
de fonduri de garantare, sunt menite, pe de o parte, 
să atragă un capital public și/sau privat suplimentar 
(efectul de pârghie) și, pe de altă parte, să permită 
reutilizarea alocărilor inițiale de fonduri (factorul de 
reînnoire). Până la sfârșitul anului 2013, UE și statele 
membre contribuiseră cu aproximativ 700 de milioane 
de euro la instrumentele financiare din domeniul dez ‑
voltării rurale.
II
Cadrul aplicabil instrumentelor financiare a fost 
prelungit și în perioada 2014 ‑2020, în care Comisia 
intenționează să maximizeze impactul fondurilor UE. 
Aceasta preconizează, de asemenea, că gradul de utili ‑
zare a instrumentelor va crește în anii următori și invită 
statele membre să își asume angajamentul că vor 
apela într‑o măsură mai mare la aceste instrumente, 
cel puțin de două ori mai mult decât în prezent, în 
anumite domenii‑cheie de investiții.
III
Prin intermediul acestui audit, Curtea a încercat să 
ofere un răspuns la întrebarea dacă instrumentele 
financiare au reprezentat o soluție de succes în dome ‑
niul dezvoltării rurale și dacă se vor bucura de succes 
în viitor. Pentru a răspunde la această întrebare, Curtea 
a încercat să stabilească dacă instrumentele au fost 
bine concepute și gestionate în perioada de progra ‑
mare 2007 ‑2013 și în ce măsură modificările introduse 
pentru perioada 2014 ‑2020 erau susceptibile să aibă 
un impact semnificativ asupra principalelor deficiențe 
identificate.IV
Concluzia Curții este că, per ansamblu, instrumentele 
financiare nu s‑au dovedit a fi o soluție de succes 
în domeniul dezvoltării rurale și, cu toate că peri ‑
oada 2014 ‑2020 prezintă un potențial promițător, 
obținerea impactului dorit va reprezenta o provocare 
semnificativă. Curtea a remarcat că argumentele 
aduse în favoarea creării instrumentelor financiare 
în perioada de programare 2007 ‑2013 nu erau clare 
și că aceste instrumente au fost supracapitalizate. În 
special, cadrul juridic nu a ținut seama de caracteristi ‑
cile politicii de dezvoltare rurală și nu s‑a procedat la 
realizarea unei evaluări a nevoilor reale.
V
Curtea a concluzionat, de asemenea, că nu erau dispo ‑
nibile informații cuantificabile fiabile care să justifice 
tipul de instrument financiar creat, să determine care 
era cererea de instrumente financiare în domeniul 
agriculturii și să demonstreze că cuantumul de capital 
alocat fondului în cauză era adecvat. Conform estimă ‑
rii Curții, fondurile de garantare erau supracapitalizate 
cu 370 de milioane de euro la sfârșitul anului 2013.
VI
Curtea a ajuns, de asemenea, la concluzia că instru ‑
mentele financiare nu au funcționat conform așteptă ‑
rilor și, în consecință, nu și‑au atins potențialul maxim 
în ceea ce privește efectul de pârghie și efectul de 
reînnoire. Această situație este explicată parțial de 
întârzierile în implementare (faptul că instrumentele 
financiare au fost create cu întârziere sau nu au fost 
create la momentul oportun). Mai mult, cadrul juridic 
al UE nu conținea dispoziții adecvate care să încura ‑
jeze obținerea efectelor benefice scontate. În fine, nici 
Comisia, nici statele membre nu introduseseră sisteme 
adecvate de monitorizare care să furnizeze date fiabile 
cu ajutorul cărora să se poată determina dacă instru ‑
mentele și‑au atins obiectivele în mod eficace.
08 Sinteză
VII
Analiza Curții a inclus o examinare a politicii de 
lichidare și a politicii de ieșire referitor la instru ‑
mentele financiare. Curtea concluzionează că, în 
perioada 2007‑2013, nu au fost prevăzute condiții 
precise pentru determinarea soldului instrumentelor 
financiare care trebuie plătit la sfârșitul perioadei de 
programare și nici condiții legate de politica de ieșire 
referitor la aceste instrumente, în principal din cauza 
absenței unor norme și orientări clare din partea Comi ‑
siei cu privire la aceste aspecte.
VIII
Potrivit constatărilor Curții, cadrul aplicabil perioa ‑
dei 2014 ‑2020 are potențialul de a iniția îmbunătățirile 
necesare. Totuși, există încă anumite obstacole care 
împiedică utilizarea pe scară mai largă a instrumente ‑
lor financiare și, deși noul cadru juridic cuprinde noi 
dispoziții specifice pentru limitarea problemei recu ‑
rente a supracapitalizării, riscul poate să fie în conti ‑
nuare prezent. În plus, nu s‑a pus un accent suficient 
pe efectele pe termen lung și instrumentele financiare 
riscau să fie în continuare prea dependente de finanță ‑
rile nerambursabile. Nu în ultimul rând, unele aspecte 
esențiale legate de performanță, precum efectul de 
pârghie și efectul de reînnoire, nu au fost abordate în 
mod corespunzător.
IX
Curtea formulează următoarele recomandări:
(a) Comisia ar trebui:
• să stimuleze într‑o mai mare măsură statele 
membre să creeze instrumente financiare 
pentru dezvoltarea rurală, prin identificarea 
provocărilor, a caracteristicilor specifice și 
a obstacolelor întâmpinate în acest domeniu 
și să încurajeze în mod activ statele membre 
să utilizeze astfel de instrumente atunci când 
este necesar;
• să ofere orientări și să promoveze în mod activ 
calitatea evaluărilor ex ante  obligatorii reali ‑
zate de statele membre, menite să servească 
drept instrumente esențiale pentru evitarea 
supracapitalizării;• să stabilească standarde și niveluri‑țintă 
adecvate pentru efectul de pârghie și pentru 
efectul de reînnoire;
• să ofere în timp util norme precise și funcțio ‑
nale de punere în aplicare înainte de închide ‑
rea perioadei de programare 2007 ‑2013 (inclu ‑
siv cu referire la politica de ieșire cu privire la 
instrumentele financiare);
(b) Comisia și statele membre ar trebui să adopte 
norme clare care să reglementeze tranziția între 
perioadele de programare;
(c) statele membre ar trebui:
• să aibă în vedere stabilirea unui anumit pro ‑
cent din bugetul disponibil al FEADR pentru 
instrumentele financiare și să facă aceste 
instrumente mai atractive, în condiții clar defi ‑
nite, decât finanțările nerambursabile;
• să valideze coeficientul de expunere la risc 
apelând la o expertiză tehnică adecvată, pen ‑
tru a se evita supracapitalizarea;
• să pună în aplicare noile dispoziții legislative în 
așa fel încât să se asigure nivelul cel mai ridicat 
de flexibilitate, de exemplu prin crearea unui 
instrument financiar unic (care să ofere atât 
împrumuturi, cât și garanții), capabil să răspun ‑
dă tuturor tipurilor de nevoi de finanțare;
• atunci când evaluează cererile de finanțare, 
să acorde o atenție deosebită apariției unui 
potențial efect de balast ( deadweight ) sau de 
dislocare, aplicând indicatori adecvați în acest 
sens. În cazul prezenței unor astfel de riscuri, 
instrumentele financiare ar putea deveni opți ‑
unea preferată;
• să examineze modalitatea optimă de combina ‑
re a finanțărilor nerambursabile și a instrumen ‑
telor financiare în scopul obținerii celui mai 
bun raport costuri‑beneficii, prin optimizarea 
efectului de pârghie/de reînnoire.
09
 Introducere
01 
Instrumentele financiare (cunoscute 
până în 2014 sub numele de „instru ‑
mente de inginerie financiară”) repre ‑
zintă instrumente bugetare dezvoltate 
de UE pentru a da beneficiarilor posibi ‑
litatea de a obține finanțare sub formă, 
de exemplu, de împrumuturi, de ga ‑
ranții sau de participare la capital. Ele 
diferă de ajutoarele nerambursabile în 
principal prin faptul că sunt rambursa ‑
bile, așa cum se arată în figura 1 .
02 
Instrumentele financiare au fost utiliza ‑
te în aproape toate domeniile majore 
ale bugetului UE (pentru politicile 
interne gestionate la nivel central de 
către Comisie sau în comun cu in ‑
stituțiile financiare, pentru politicile 
de coeziune și de dezvoltare rurală, 
în cazul cărora gestiunea fondurilor 
este partajată între Comisie și statele 
membre, precum și pentru politicile 
externe1).03 
În ceea ce privește domeniile care fac 
obiectul gestiunii partajate, instrumen ‑
tele financiare au fost utilizate îndeo ‑
sebi în cadrul politicii de coeziune. Au 
existat peste 941 de instrumente fi ‑
nanciare în acest domeniu de politică, 
iar sprijinul de la bugetul UE și contri ‑
buțiile naționale la aceste instrumente 
reprezentau, cumulat, 14,3 miliarde de 
euro la sfârșitul exercițiului 20132.1 În conformitate cu cadrul 
financiar multianual pentru 
perioada 2007 ‑2013, un 
procent de puțin peste 1 % din 
bugetul UE (13,6 miliarde de 
euro) a fost alocat pentru 
instrumentele financiare din 
domeniul politicilor interne și 
din cel al politicilor de 
coeziune.
2 Raportul Comisiei privind 
progresele obținute în 
finanțarea și implementarea 
instrumentelor de inginerie 
financiară care sunt raportate 
de autoritățile de 
management în conformitate 
cu articolul 67 alineatul (2) 
litera (j) din Regulamentul (CE) 
nr. 1083/2006 al Consiliului din 
11 iulie 2006 de stabilire 
a anumitor dispoziții generale 
privind Fondul european de 
dezvoltare regională, Fondul 
social european și Fondul de 
coeziune și de abrogare 
a Regulamentului (CE) 
nr. 1260/1999 (JO L 210, 
31.7.2006, p. 25), perioada de 
programare 2007 ‑2013, situația 
la 31 decembrie 2013. 
Document datat 
19 septembrie 2014 și 
identificat cu 
referința EGESIF_14 ‑0033 ‑00.
Comparație între schemele de finanțare pe bază de 
ajutoare nerambursabile și instrumentele financiare
Resursele 
restituite
fonduluiINSTRUMENTE FINANCIARESCHEME DE FINAN/uni021AARE PE BAZĂ 
DE AJUTOARE NERAMBURSABILE
ProiecteAjutoare nerambursabile€€
Bene/f_iciari
 /f_inali Instrument 
/f_inanciar 
Banii reintră în circuitFonduri bugetare
(UE/buget naţional/buget regional)Fonduri bugetare
(UE/buget naţional/buget regional)
€
Banii sunt cheltui/uni021Bi o singură datăFigura 1
Sursa: INTERACT, Financial Instruments in European Territorial Cooperation Programmes  (Instrumentele 
financiare în cadrul programelor de cooperare teritorială europeană), 2013.
10 Introducere
Audituri anterioare ale 
Curții
04 
Până în prezent, instrumentele finan ‑
ciare au făcut obiectul auditului Curții 
cu precădere în domeniul politicii de 
coeziune3. Parlamentul European a so ‑
licitat Curții de Conturi să procedeze 
la un audit al acestor instrumente în 
toate domeniile de politică4. Prezentul 
raport dă curs acestei solicitări în ceea 
ce privește domeniul dezvoltării rurale. 
Până la sfârșitul anului 2013, în acest 
domeniu, statele membre contribuise ‑
ră cu aproximativ 700 de milioane de 
euro la instrumentele financiare.Justificarea pentru 
instrumentele financiare
05 
Atunci când bugetele publice sunt 
afectate de constrângeri fiscale, reali ‑
zarea unui număr mai mare de inves ‑
tiții cu mai puțini bani publici este de 
o importanță crucială. Instrumentele 
financiare au potențialul de a îmbună ‑
tăți utilizarea resurselor publice limi ‑
tate prin faptul că, din același buget 
limitat, se furnizează fonduri pentru un 
număr mai mare de investiții. Principiul 
de funcționare este acela că fondurile 
vor reutiliza alocarea inițială de resurse 
financiare care au fost întrebuințate 
pentru constituirea lor (factorul de 
reînnoire) și că vor stimula într‑o mai 
mare măsură realizarea obiectivelor 
urmărite de politică prin atragerea de 
capital public sau privat suplimentar 
(efectul de pârghie). Argumentația pe 
care se sprijină instrumentele financia ‑
re este prezentată în caseta 1 .3 A se vedea, de exemplu, 
Raportul special nr. 2/2012: 
„Instrumentele financiare 
cofinanțate de Fondul 
european de dezvoltare 
regională în vederea sprijinirii 
IMM‑urilor”. Concluzia 
principală a fost că 
„eficacitatea și eficiența 
măsurilor au fost diminuate de 
o serie de deficiențe 
importante, care își au sursa 
principală în caracterul 
neadecvat al actualului cadru 
de reglementare a fondurilor 
structurale” ( http://eca.
europa.eu ).
4 Rezoluția Parlamentului 
European din 10 mai 2012 
conținând observațiile ce fac 
parte integrantă din deciziile 
privind descărcarea de 
gestiune pentru execuția 
bugetului general al Uniunii 
Europene aferent exercițiului 
financiar 2010, Secțiunea III – 
Comisia și agențiile executive 
(punctul 20).
Justificarea pentru instrumentele financiare
„Urmărirea obiectivelor de politică ale UE:  Instrumentele financiare inovatoare urmăresc obiective de politică 
specifice ale UE prin asigurarea finanțării necesare pentru domeniile care prezintă interes pentru UE [...]. Aces ‑
tea vizează corectarea eșecurilor/imperfecțiunilor de pe piață care se află la originea unei finanțări insuficien ‑
te a unor astfel de domenii din surse de pe piață, de exemplu deoarece domeniul respectiv este perceput ca 
fiind prea riscant de către sectorul privat.”5
„Mobilizarea investițiilor: Prin colaborarea cu sectorul privat în ceea ce privește instrumentele financiare 
inovatoare, se poate amplifica impactul bugetului UE, ceea ce permite efectuarea unui număr mai mare de 
investiții strategice, consolidându‑se, astfel, potențialul de creștere al UE.”6
„Efectul multiplicator al bugetului UE: Mai mult, un efect multiplicator suplimentar se obține pe durata de 
viață a instrumentului financiar inovator, dacă rambursările de capital sau de dobânzi, precum și încasările de 
pe urma unei investiții pot fi reutilizate în scopul instrumentului. Acest caracter „repetitiv” poate lărgi conside ‑
rabil sfera de aplicare a instrumentelor.”7
5 COM(2011) 662 final din 19 octombrie 2011: „Un cadru pentru noua generație de instrumente financiare inovatoare – platformele de capital 
propriu și platformele de datorie ale UE”.
6 COM(2011) 500 final din 29 iunie 2011: „Un buget pentru Europa 2020”.
7 COM(2011) 662.Caseta 1
11 Introducere
06 
Consiliul8 și Comisia au preconizat 
că rata de utilizare a instrumentelor 
financiare va crește în cursul cadrului 
financiar multianual pentru perioa ‑
da 2014‑2020, comparativ cu rata înre ‑
gistrată în perioada 2007 ‑2013.
07 
În rezoluția sa privind descărcarea 
de gestiune pentru exercițiul financi ‑
ar 20109, Parlamentul European a sub ‑
liniat faptul că Comisia promovase 
o utilizare mai intensă a instrumentelor 
financiare pentru următorul cadru 
financiar multianual10.
Evoluții recente
08 
În comunicarea sa recentă intitulată 
„Un plan de investiții pentru Europa”11, 
Comisia își face cunoscută intenția de 
a maximiza impactul exercitat de fon ‑
durile UE. Prin urmare, pentru perioada 
de programare 2014 ‑2020, ea invită 
statele membre să își mărească sensibil 
gradul de utilizare a instrumentelor fi ‑
nanciare în domenii esențiale de inves ‑
tiții din cadrul fondurilor ESI12, pentru 
a se asigura cel puțin dublarea per to ‑
tal a fondurilor utilizate. În acest sens, 
Comisia recomandă, printre altele, 
stabilirea unor procente‑țintă pentru 
gradul de utilizare a instrumentelor13.Instrumentele financiare 
în domeniul dezvoltării 
rurale
09 
Politica de dezvoltare rurală a Uniunii 
Europene este pusă în aplicare prin 
intermediul unor programe de dez ‑
voltare rurală. Fiecare dintre aceste 
programe acoperă o perioadă de șapte 
ani. Instrumentele financiare au fost in ‑
troduse în politica de dezvoltare rurală 
începând cu anul 2000.
10 
Principalul act legislativ aplicabil 
acestui domeniu pentru perioada de 
programare 2007 ‑2013 este Regula ‑
mentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei14, 
care prevedea trei tipuri de instru ‑
mente financiare: fonduri de capital 
de risc, fonduri de garantare și fonduri 
de împrumut. Situația în realitate 
a fost următoarea: statele membre au 
constituit 11 fonduri de garantare [în 
Bulgaria, Franța (Corsica), 8 regiuni din 
Italia și România] și 3 fonduri de împru ‑
mut (în Grecia, Letonia și Lituania) între 
2009 și 2014, dar niciun fond de capital 
de risc (a se vedea figura 2 ).8 A se vedea, de exemplu, 
punctul 26 din concluziile 
Consiliului European 
(24/25 octombrie 2013) 
(EUCO 169/13), în care se afirmă 
că: „negocierile pentru 
programarea fondurilor 
structurale și de investiții 
europene ar trebui să fie 
utilizate pentru sporirea 
substanțială a sprijinului global 
acordat de UE din aceste 
fonduri pentru instrumente 
financiare bazate pe efectul de 
pârghie pentru IMM‑uri în 
perioada 2014 ‑2020, oferind 
totodată un sprijin cel puțin 
dublu în țările în care condițiile 
rămân restrictive.”
9 Decizia Parlamentului 
European din 10 mai 2012 
privind descărcarea de 
gestiune pentru execuția 
bugetului general al Uniunii 
Europene aferent exercițiului 
financiar 2010, Secțiunea 
III – Comisia [COM(2011) 473 
final – C7 ‑0256/2011 – 
2011/2201(DEC)] 
P7_TA(2012)0153.
10 COM(2011) 662 final, ibidem.
11 COM(2014) 903 final din 
26 noiembrie 2014.
12 Fondul european de dezvoltare 
regională, Fondul social 
european, Fondul de coeziune, 
Fondul european agricol 
pentru dezvoltare rurală și 
Fondul european pentru 
pescuit și afaceri maritime.
13 Statelor membre li se 
recomandă să repartizeze, prin 
instrumente financiare, un 
anumit procentaj din alocările 
prevăzute în acordurile lor de 
parteneriat fiecărui dome ‑
niu‑cheie de investiții, după 
cum urmează: 50 % pentru 
sprijinirea IMM‑urilor, 20 % 
pentru măsuri de reducere 
a CO2, 10 % în domeniul 
tehnologiilor informației și 
comunicațiilor, 10 % în 
domeniul transporturilor 
sustenabile, 5 % pentru 
sprijinirea cercetării, dezvoltării 
și inovării și 5 % în domeniul 
mediului și al utilizării eficiente 
a resurselor.
14 Regulamentul (CE) 
nr. 1974/2006 al Comisiei din 
15 decembrie 2006 de stabilire 
a normelor de aplicare 
a Regulamentului (CE) 
nr. 1698/2005 al Consiliului 
privind sprijinul pentru 
dezvoltare rurală acordat din 
Fondul european agricol pentru 
dezvoltare rurală (FEADR) 
(JO L 368, 23.12.2006, p. 15).
12 Introducere
Instrumentele financiare în domeniul dezvoltării rurale în perioada de 
programare 2007-2013Figura 2
Sursa: Date din contractele de finanțare relevante.State membre/Regiuni care au creat 
instrumente ﬁnanciare
Corsica: FG (2012)Letonia: FI (2010)
Lituania: FI (2009)
România: FG (2010)
Bulgaria: FG (2011)
Grecia: FI (2013)
Calabria: FG (2010)
Basilicata, Campania, Molise, Apulia, Sicilia: FG (2011) Lazio: FG (2012)Umbria: FG (2014)FG: Fond de garantare
FI: Fond de împrumut(20XX): Data capitalizării fondului
13 Introducere
11 
Statele membre recurg la instrumente 
financiare pentru a direcționa resurse 
financiare către activități din cadrul 
axelor 1 și 3 din programele de dezvol ‑
tare rurală, fiind vizate măsuri precum 
modernizarea exploatațiilor agricole, 
creșterea valorii adăugate a produselor 
agricole și forestiere sau înființarea și 
dezvoltarea de întreprinderi. Fondurile 
de garantare acordă garanții financiare 
în cazul solicitării de credite de către 
întreprinderi sau organizații, pentru ca 
acestea să obțină mai ușor finanțare 
din partea băncilor. Pe măsură ce pro ‑
motorii proiectelor rambursează îm ‑
prumuturile, garanțiile sunt deblocate 
și se pot emite noi garanții. Fondurile 
de împrumut acordă finanțare sub 
formă de împrumut pentru proiecte de 
dezvoltare a întreprinderilor. Fondurile 
devin disponibile pentru noi împrumu ‑
turi pe măsură ce diferitele proiecte 
rambursează creditele anterioare.12 
Din suma totală de 700 de milioane de 
euro15 cu care s‑a contribuit la instru ‑
mentele financiare (a se vedea punc ‑
tul 4), fondurile publice au reprezentat 
564 de milioane de euro, din care 
contribuția UE s‑a ridicat la aproxima ‑
tiv 440 de milioane de euro. În figu -
ra 3  sunt prezentate alocările pe state 
membre.
Finanțarea instrumentelor financiare la sfârșitul 
anului 2013Figura 3
Sursa: Date din planurile de afaceri, rapoartele relevante pe 2013 privind progresele înregistrate și 
calculele realizate de Curtea de Conturi Europeană.050100150200250300milioane de euro
Bulgaria
Fran/uni021Ba (Corsica)Grecia
Italia (Sicilia) Italia (Apulia) Italia (Lazio)
Italia (Campania)Italia (Umbria) Italia (Molise)Italia (Basilicata)Italia (Calabria)Letonia Lituania România15 În acest total era inclusă suma 
de 138 de milioane de euro 
reprezentând fonduri private 
plătite fondului de împrumut 
din Grecia în plus față de 
fondurile publice în valoare de 
115 milioane de euro.
14 Introducere
Gestiunea instrumentelor 
financiare în domeniul 
dezvoltării rurale
13 
Gestiunea instrumentelor financiare 
este partajată de Comisie și statele 
membre. Comisia evaluează și aprobă 
programele de dezvoltare rurală ela ‑
borate și transmise de statele membre, 
acestora revenindu‑le responsabili ‑
tatea de a adopta toate dispozițiile 
legale, administrative și de regle ‑
mentare necesare pentru a se asigura 
funcționarea corectă a instrumentelor 
financiare. Principalii patru actori din 
statele membre sunt autoritatea de 
management (în general, ministerul 
agriculturii), administratorul fondului, 
instituțiile financiare (de exemplu, 
bănci și instituții de credit) și benefi ‑
ciarii finali (de exemplu, exploatații 
agricole sau societăți de prelucrare 
a produselor agroalimentare).
14 
Autoritățile de management asigură 
conceperea instrumentelor financiare 
și supravegherea lor. Administratorii 
fondurilor au obligația de a pune în aplicare strategia de investiții și de 
a verifica dacă investițiile își ating cu 
adevărat obiectivele vizate. Institu ‑
țiile financiare evaluează viabilitatea 
economică a proiectelor prezentate 
și analizează bonitatea beneficiarilor 
finali. Aceștia din urmă încheie con ‑
tracte (de împrumut sau de garantare) 
cu administratorii fondurilor și/sau cu 
instituții financiare. Beneficiarii finali 
au, de asemenea, responsabilitatea 
de a executa efectiv investițiile și de 
a rambursa banii instituțiilor financiare 
în conformitate cu prevederile contrac ‑
telor lor.
15 
Responsabilitățile și sarcinile specifice 
ale diverșilor actori depind, de aseme ‑
nea, de tipul de instrument financiar 
aplicat, având în vedere că fondurile 
de împrumut funcționează în mod 
diferit față de fondurile de garantare. 
De exemplu, în cazul fondurilor de îm ‑
prumut, există ieșiri de capital, ceea ce 
nu este cazul fondurilor de garantare, 
cu excepția cazului în care beneficiarul 
nu își îndeplinește obligațiile de plată.
Instrumentele financiare pe scurt
 οInstrumente rambursabile: banii pot fi reutilizați în domeniile vizate de program. Efectul reînnoibil este impor ‑
tant într‑o perioadă în care bugetele publice sunt limitate.
 οUn alt efect major scontat este acela de atragere de capital privat suplimentar în scopul atingerii obiectivelor 
urmărite de politicile UE: acest efect este cunoscut sub denumirea de efect de pârghie.
 οNu există suficientă experiență cu aceste instrumente în domeniul dezvoltării rurale, importanța lor financiară 
fiind și ea redusă în domeniul acesta, deoarece, până în prezent, principalul domeniu vizat de instrumentele 
financiare a fost coeziunea.
 οPredomină fondurile de garantare, dar au fost constituite și unele fonduri de împrumut.
 οResponsabilitățile de gestionare sunt împărțite între Comisie și statele membre.
 οComisia promovează utilizarea instrumentelor financiare, însă sunt întâmpinate anumite dificultăți, precum și 
riscuri, în ceea ce privește implementarea.
15
 Sfera și abordarea auditului
16 
Acest audit a urmărit să verifice dacă 
instrumentele financiare puse în 
aplicare în cadrul politicii de dezvol ‑
tare rurală au fost bine concepute și 
gestionate în perioada de programa ‑
re 2007‑2013. În plus, au fost aprobate 
recent și principalele regulamente 
ale UE pentru perioada de progra ‑
mare 2014 ‑2020 aferentă dezvoltării 
rurale. Acest lucru a permis Curții să 
analizeze măsura în care modificările 
introduse de noul cadru juridic erau 
susceptibile să aibă un impact semni ‑
ficativ asupra deficiențelor principale 
identificate în urma auditului.
17 
Întrebarea generală de audit a fost:
Instrumentele financiare reprezintă 
o soluție de succes și de perspectivă 
pentru domeniul dezvoltării rurale?
Mai precis, auditul a avut drept obiec ‑
tiv furnizarea de răspunsuri la urmă ‑
toarele întrebări:
 — Au fost constituite și capitalizate 
în mod corespunzător instrumen ‑
tele financiare în perioada de 
programare 2007 ‑2013?
 — Au înregistrat rezultate bune 
instrumentele financiare în 
perioada 2007 ‑2013?
 — Au fost prevăzute condiții adecva ‑
te de lichidare și de ieșire referitor 
la instrumentele financiare în 
perioada 2007 ‑2013?
 — Are cadrul aplicabil perioa ‑
dei 2014‑2020 potențialul de 
a aduce îmbunătățirile necesare 
instrumentelor financiare?
18 
Curtea a stabilit un set de criterii de 
audit cu privire la conceperea, la imple ‑
mentarea și la monitorizarea/evaluarea instrumentelor financiare. Aceste 
criterii au fost elaborate pornindu‑se 
de la alte audituri anterioare ale Curții, 
precum și pe baza legislației, a unor 
documente ale Comisiei și a altor publi ‑
cații. De asemenea, Curtea a consultat 
experți din partea OCDE16 cu privire la 
valabilitatea și la fezabilitatea acestor 
criterii de audit și a analizat literatura 
de specialitate elaborată de OCDE.
19 
S‑au efectuat vizite de audit în Fran ‑
ța, Grecia, Lituania, România și Italia, 
asigurându‑se acoperirea atât a unor 
fonduri de garantare17, cât și a unor 
fonduri de împrumut18. În fiecare stat 
membru, s‑au colectat probe de audit 
în urma discuțiilor cu reprezentanți ai 
diferitelor organizații vizate și a analizei 
documentelor și a datelor, probele de 
audit fiind examinate în raport cu cri ‑
teriile de audit. Auditorii au recurs, de 
asemenea, la examinări documentare 
pentru a colecta și a analiza informații 
suplimentare privind instrumentele 
financiare care fuseseră implementate 
de statele membre sau de regiunile în 
care nu s‑au efectuat vizite (în special, 
Bulgaria și Letonia). În afară de aceasta, 
auditorii Curții au purtat discuții cu 
reprezentanți ai Comisiei și au analizat 
diverse alte documente relevante.
20 
Curtea a realizat un sondaj în rândul 
unui eșantion de 37 de autorități de 
management, dintre care 32 nu imple ‑
mentaseră niciun instrument financiar 
în cadrul politicii de dezvoltare rurală 
în perioada 2007 ‑2013. Până la sfârșitul 
anului 2013, aceste autorități de mana ‑
gement absorbiseră aproximativ 90 % 
din plățile FEADR pentru măsurile de 
investiții principale în cadrul cărora au 
fost utilizate instrumente financiare19. 
Scopul sondajului a fost, în principal, 
identificarea factorilor care determina ‑
seră în mod specific aceste autorități, 
în faza de concepție și de planificare, 
să nu procedeze la constituirea de 
instrumente financiare.16 Organizația pentru Cooperare 
și Dezvoltare Economică.
17 Franța (Corsica), Italia (Apulia și 
Sicilia) și România.
18 Grecia și Lituania.
19 În special măsura 121 
(modernizarea exploatațiilor 
agricole) și măsura 123 
(creșterea valorii adăugate 
a produselor agricole și 
forestiere).
16
 Observații
Au fost constituite și 
capitalizate în mod 
corespunzător 
instrumentele financiare 
în perioada de 
programare 2007-2013?
21 
Pentru a se putea dispune de o bază 
solidă pentru instrumentele financi ‑
are, era necesară o pregătire atentă 
a perioadei de programare 2007 ‑2013. 
În special, cadrul juridic pentru instru ‑
mentele financiare trebuia să țină cont 
de caracteristicile specifice ale politicii 
de dezvoltare rurală și trebuia să existe 
o evaluare a nevoilor reale, bazată pe 
informații cuantificabile fiabile, care să 
justifice tipul de instrument de ingi ‑
nerie financiară care era necesar, care 
să determine măsura în care exista 
o cerere pe piață pentru sprijin financi ‑
ar care să fie acordat prin intermediul 
instrumentelor de inginerie financiară 
și care să demonstreze că cuantumul 
de capital alocat fondului în cauză 
era adecvat. Curtea a examinat aceste 
caracteristici principale ale modului 
în care au fost concepute instrumen ‑
tele financiare în cursul perioadei de 
programare 2007 ‑2013.
Cadrul de programare nu 
a fost conceput în mod 
satisfăcător
22 
În cadrul acestei secțiuni, se evalu ‑
ează dacă particularitățile politicii 
de dezvoltare rurală au fost luate în 
considerare la elaborarea cadrului 
juridic pentru instrumentele financiare 
și dacă acesta s‑a bazat pe o evaluare 
temeinică a nevoilor. Secțiunea oferă, 
de asemenea, informații obținute în 
urma chestionarului trimis statelor 
membre, informații care abordează 
aspectul gradului scăzut de utili ‑
zare a instrumentelor financiare în 
perioada 2007 ‑2013.Cadrul juridic pentru instrumente 
financiare aplicabil în 
perioada 2007-2013 nu a fost 
conceput în mod specific pentru 
dezvoltarea rurală
23 
Potrivit constatărilor Curții, cadrul juri ‑
dic pentru instrumentele financiare din 
domeniul dezvoltării rurale aplicabil 
perioadei 2007 ‑2013 a fost influențat 
cu preponderență de politica de coe ‑
ziune. Comisia nu a fost în măsură să 
demonstreze că, la elaborarea acestui 
cadru, a evaluat și a abordat caracteris ‑
ticile specifice ale dezvoltării rurale. De 
exemplu, spre deosebire de coeziune, 
majoritatea beneficiarilor potențiali 
din domeniul dezvoltării rurale erau 
ferme de mici dimensiuni, care erau 
obișnuite cu finanțările nerambursa ‑
bile, iar proiectele erau, la rândul lor, 
de mică amploare. În plus, autoritățile 
de management din statele membre 
nu dispuneau de o experiență sufici ‑
entă cu alte tipuri de finanțare în afara 
finanțărilor nerambursabile.
24 
Nici Comisia nu avea suficientă ex ‑
periență anterioară cu instrumente 
financiare în domeniul dezvoltării ru ‑
rale pe care să se bazeze la elaborarea 
cadrului pentru perioada de progra ‑
mare 2007 ‑2013. Cu toate că, în perioa ‑
da de programare 2000 ‑2006, fusese 
teoretic disponibilă o măsură separată 
de inginerie financiară, în practică, 
doar Portugalia și patru regiuni din 
Italia20 creaseră instrumente financiare. 
Măsura de inginerie financiară a avut 
cel mai redus grad de implementare.20 Basilicata, Calabria și Apulia (în 
cadrul FEOGA‑Orientare) și 
Marche (în cadrul 
FEOGA‑Garantare).
17 Observații
Exemple de obiective stabilite pentru instrumentele financiare
În Grecia, obiectivele vizate de constituirea fondului de împrumut erau enunțate în termeni generali în versi ‑
unea revizuită a programului de dezvoltare rurală. Printre aceste obiective se numărau: creșterea lichidităților 
disponibile pentru beneficiarii finali/împrumutați, alocarea de credite de către bănci în condiții favorabile 
pentru a sprijini antreprenoriatul, precum și accelerarea absorbției fondurilor FEADR.
În Lituania, obiectivul stabilit pentru fondul de împrumut inclus în programul de dezvoltare rurală era de 
a oferi acces la credite pentru investițiile care urmăreau obiectivele enumerate în cadrul măsurilor.
În Italia (Apulia și Sicilia), obiectivul stabilit pentru instrumentul financiar era sporirea accesului la credite pen ‑
tru exploatațiile agricole. Programele de dezvoltare rurală ale acestor regiuni nu menționau niciun alt obiectiv 
în afară de acesta.
În programul de dezvoltare rurală al României, obiectivele schemelor de garantare erau următoarele: creș ‑
terea accesibilității la sursele de creditare în domeniul dezvoltării rurale și creșterea interesului și a încrederii 
instituțiilor financiar‑bancare în economia rurală.Caseta 225 
Numai trei tipuri de instrumente au 
fost incluse în cadrul juridic aplicabil 
perioadei 2007 ‑2013 (a se vedea punc ‑
tul 10), fără a se furniza vreo explicație 
în acest sens. Mai mult, parcurgând 
literatura de specialitate elaborată de 
OCDE și de FAO21 și în urma discuțiilor 
purtate cu experții din partea OCDE 
și cu autoritățile naționale în cursul 
vizitelor efectuate în statele membre, 
Curtea a constatat că în sectorul agri ‑
col se utilizau, în realitate, și alte tipuri 
de instrumente precum finanțarea pe 
bază de recipise de depozit22.Obiectivele erau formulate în 
termeni generali și nu exista 
o evaluare explicită a nevoilor 
reale
26 
Statele membre care au apelat la 
instrumente financiare nu au stabilit 
obiective precise și măsurabile. În 
cazurile în care chiar au fost definite 
obiective, acestea erau mai degrabă 
vagi și, prin urmare, nu erau conside ‑
rate a fi utile pentru a se evalua dacă 
s‑a contribuit la facilitarea accesului la 
credite. În caseta 2  sunt ilustrate diferi ‑
te moduri de definire a obiectivelor.
27 
Evaluarea nevoilor reale nu s‑a bazat 
pe informații cuantificabile fiabile și 
nu erau disponibile analize oficiale ale 
deficitului de finanțare în cazul niciu ‑
nuia dintre statele membre care au 
implementat instrumente financiare. 
Într‑adevăr, legislația nu prevedea rea ‑ 
lizarea unei analize a deficitului de fi ‑
nanțare. Totuși, nu se efectuase niciun 
alt tip de analiză cu valoare probatorie 
echivalentă, cum ar fi furnizarea unor 
informații cuantificate privind natura nevoilor și tipul optim de instrument 
financiar în raport cu situația existen ‑
tă. Niciunul dintre programe nu făcea 
altceva decât să menționeze câțiva 
factori precum lichiditatea insuficientă 
și dificultăți de ordin general legate de 
obținerea accesului la creditare în sec ‑
torul agricol. Aceste lacune în evaluă ‑
rile inițiale ale nevoilor au avut drept 
rezultat un număr mare de instrumen ‑
te financiare care erau supracapitaliza ‑
te (a se vedea punctul 43).21 Organizația Națiunilor Unite 
pentru Alimentație și 
Agricultură ( Food and 
Agriculture Organization of the 
United Nations ).
22 Recipisele sunt emise ca 
dovadă a faptului că anumite 
mărfuri specificate, de 
o calitate și într‑o cantitate 
declarate, au fost depozitate în 
anumite locații de către 
anumiți deponenți identificați. 
Aceștia din urmă pot utiliza 
mărfurile depozitate ca 
garanții în scopul obținerii de 
finanțare.
18 Observații
Majoritatea statelor membre 
nu au considerat instrumentele 
financiare ca fiind utile
28 
Sondajul realizat de Curte a confirmat 
faptul că majoritatea statelor membre 
nu considerau ca fiind utilă măsura 
privind instrumentele financiare23. Una 
dintre problemele majore pe care le‑au 
întâmpinat autoritățile de manage ‑
ment a fost să stabilească dacă instru ‑
mentele financiare aveau un caracter 
adecvat în raport cu caracteristicile 
majorității beneficiarilor din cadrul 
FEADR. Principalul motiv invocat a fost 
acela că nu exista o cerere suficientă 
pentru instrumentele financiare, de ‑
oarece beneficiarii potențiali nu erau 
familiarizați cu acestea, fiind obișnuiți 
ca proiectele să fie finanțate prin inter ‑
mediul finanțărilor nerambursabile.29 
Tabelul prezentat în continuare 
confirmă interesul redus care a exis ‑
tat pentru instrumente financiare în 
perioada de programare 2007 ‑2013, 
întrucât fondurile care au fost plătite 
prin intermediul acestor instrumente 
au reprezentat doar aproximativ 1,5 % 
din totalul sumelor reprezentând fon ‑
duri FEADR cheltuite pentru axele 1 și 
3 relevante pentru dezvoltarea rurală 
(tabelul 1 ).
Normele privind efectua -
rea cheltuielilor sunt totuși 
avantajoase pentru statele 
membre
30 
Curtea a constatat că instrumentele fi ‑
nanciare erau atractive pentru anumite 
state membre, deoarece ele permiteau 
o efectuare mai rapidă a cheltuielilor, 
contribuind astfel la aplicarea cu mai 
multă ușurință a anumitor dispoziții în 
ceea ce privește absorbția fondurilor 
UE. În plus, instrumentele financiare 
puteau genera venituri (dobânzi).23 Principalele motive 
menționate erau următoarele: 
cadrul juridic nu abordează 
(sau nu abordează în mod 
corespunzător) caracteristicile 
specifice ale domeniului 
dezvoltării rurale; populația de 
beneficiari, în special fermierii, 
sunt obișnuiți să primească 
finanțări nerambursabile; nu 
au fost identificate suficient de 
multe avantaje în favoarea 
utilizării instrumentelor 
financiare în comparație cu 
alte măsuri de sprijin; sprijinul 
care s‑ar acorda prin 
intermediul instrumentelor 
financiare nu ar răspunde 
caracteristicilor standard ale 
beneficiarilor tipici din cadrul 
FEADR; nu a fost identificat un 
necesar de instrumente 
financiare în domeniul 
dezvoltării rurale sau nu există 
o cerere pentru astfel de 
instrumente.
Sume reprezentând fonduri FEADR vărsate către instrumente financiare în raport cu 
totalul cheltuielilor FEADR
Suma  
(în milioane de euro)Procentaj din plățile FEADR efectuate 
pentru axele 1 și 3 până la 15 octom -
brie  2014 (inclusiv avansurile)
Totalul cheltuielilor FEADR declarate pentru axele 1 și 3 
(T4 2006-T3  2014)1 32 767 100,00  %
Instrumente financiare (ponderea maximă disponibilă a fondu -
rilor FEADR din capitalul de dotare până la data celei de a treia 
declarații pe 2014 - T3 2014)2530 1,62  %Tabelul 1
1 Sursa: DG Agricultură și Dezvoltare Rurală – Anexa la nota informativă privind programele de dezvoltare rurală – Comitetul pentru dezvoltare 
rurală – 19 noiembrie 2014.
2 Calcule efectuate de Curtea de Conturi Europeană pe baza declarațiilor de cheltuieli trimestriale.
19 Observații
Contribuțiile la instrumentele 
financiare sunt tratate cu titlu de 
cheltuieli suportate
31 
Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al 
Consiliului prevede obligația Comisiei 
de a face plăți intermediare cu scopul 
de a rambursa cheltuielile suportate 
la punerea în aplicare a programelor24. 
În Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 
al Comisiei, se afirmă că cheltuielile 
declarate Comisiei ca fiind suportate 
trebuie să includă cheltuielile totale 
care au fost achitate pentru constitui ‑
rea instrumentelor financiare sau drept 
contribuție la capitalul acestora25. 
Această dispoziție a dat statelor mem ‑
bre posibilitatea de a declara niveluri 
mai ridicate de cheltuieli decât cele 
efectuate în realitate.
Dobânda acumulată le revine 
statelor membre
32 
Legislația permite, de asemenea, ca 
de la bun început să poată fi solici ‑
tat și plătit întregul cuantum aferent 
capitalului de dotare a unui instrument 
financiar. Statele membre aveau tot 
interesul de a proceda astfel, deoa ‑
rece aveau posibilitatea de a percepe 
dobândă în urma investirii capitalului 
de dotare. Cazul care ilustrează cel mai 
bine această situație a fost constatat în 
România, unde întregul cuantum al ca ‑
pitalului de dotare a fost plătit printr‑o 
contribuție unică și apoi a fost ținut în 
conturi naționale. Date fiind tipul de 
instrument financiar care a fost creat 
(fond de garantare) și rata scăzută de 
neîndeplinire a obligațiilor de plată26 
(sub 1 %), statul membru nu a fost ne ‑
voit, în realitate, să cheltuiască o parte 
semnificativă din capital, situație care 
i‑a permis să genereze o sumă consi ‑
derabilă reprezentând dobânzi. Până la 
sfârșitul anului 2013, România a câști ‑
gat în total aproximativ 50 de milioane 
de euro în acest mod.Garanțiile care erau deblocate la 
sfârșitul perioadei de programare 
erau eligibile pentru cofinanțare 
din partea UE
33 
Toate împrumuturile acordate unor 
beneficiari finali și apoi restituite fon ‑
dului de împrumut sau toate garanțiile 
care au fost emise pentru a garanta 
împrumuturile și apoi deblocate erau 
considerate, la sfârșitul perioadei de 
programare, a fi eligibile pentru cofi ‑
nanțare din partea FEADR. Astfel, s‑a 
ajuns la situația în care banii puteau 
fi păstrați de statul membru în cauză, 
chiar dacă, în cele din urmă, suma 
respectivă nu mai era expusă riscurilor 
(deoarece împrumutul fusese resti ‑
tuit) sau nu exista niciun cost real ori 
nu avusese loc nicio ieșire de capital 
(întrucât garanțiile fuseseră deblocate). 
Cu toate că o astfel de interpretare 
este justificată chiar de către un regu ‑
lament de punere în aplicare27, Curtea 
dorește să sublinieze faptul că nu sunt 
respectate principiile bunei gestiuni 
financiare atunci când se consideră 
că garanțiile deblocate sunt cheltuieli 
eligibile, deoarece aceste garanții nu 
au reprezentat niciodată o cheltuială 
efectivă în termeni monetari (a se ve ‑
dea, de asemenea, punctele 75 ‑77).24 Articolul 26 din Regulamentul 
(CE) nr. 1290/2005 al 
Consiliului din 21 iunie 2005 
privind finanțarea politicii 
agricole comune (JO L 209, 
11.8.2005, p. 1).
25 Articolul 52 alineatul (1) din 
Regulamentul (CE) 
nr. 1974/2006 al Comisiei.
26 Această rată este definită ca 
fiind raportul dintre valoarea 
garanțiilor aferente 
împrumuturilor în cazul cărora 
împrumutații nu și‑au 
îndeplinit obligațiile de plată și 
valoarea totală a garanțiilor 
emise.
27 Regulamentul (CE) 
nr. 1974/2006 al Comisiei.
20 Observații
Instrumentele financiare au 
fost create pentru ca utilizarea 
de fonduri publice (sub formă 
de împrumuturi/garanții) să 
contribuie la cheltuirea altor 
fonduri publice (finanțări 
nerambursabile)
34 
Instrumentele financiare au fost utili ‑
zate cu precădere pentru a contribui la 
deblocarea cheltuirii fondurilor FEADR 
în perioada 2007 ‑2013, însă impac ‑
tul lor asupra absorbției de finanțări 
nerambursabile nu a fost întotdeauna 
confirmat de datele disponibile. Au 
existat, de asemenea, factori structu ‑
rali care au împiedicat producerea unui 
astfel de impact (a se vedea caseta 3 ).35 
Instrumentele financiare au fost create 
pentru a se utiliza fonduri publice 
(sub formă de împrumuturi/garanții) 
cu scopul de a stimula cheltuirea altor 
fonduri publice (finanțări nerambur ‑
sabile) mai degrabă decât pentru a se 
oferi o alternativă la aceste finanțări 
nerambursabile. Curtea a constatat, în 
cazul tuturor instrumentelor financiare 
implementate de statele membre vizi ‑
tate în perioada 2007 ‑2013, că numai 
solicitanții de finanțări nerambursabile 
puteau avea acces la aceste instrumen ‑
te (acces indirect).
Dificultăți de ordin structural în obținerea accesului la credite în România
Agenția de plăți a estimat că un număr de proiecte aprobate, în valoare totală de 700 de milioane de euro, din 
cadrul tuturor măsurilor de investiții, nu au putut fi executate în cele din urmă, deoarece beneficiarii potențiali 
nu reușiseră să obțină un credit sau nu dispuneau de garanții reale. În cazul a aproximativ 69 % din proiectele 
care au fost abandonate până în iunie 2014, anularea lor a fost cauzată de imposibilitatea acoperirii de către 
beneficiar a cotei de cofinanțare. Din cauza a diverși factori structurali (dezinteresul băncilor față de sectorul 
agriculturii, lipsa unui istoric de creditare, absența altor garanții adecvate, lipsa de viabilitate, în percepția 
băncilor, a proiectelor), deficitul de finanțare prin creditare nu a putut fi redus, nici măcar prin crearea unui 
instrument financiar, iar gradul de absorbție a finanțărilor nerambursabile în combinație cu garanții era încă 
scăzut. Din datele disponibile până la 31 martie 2014, reiese că valoarea totală a garanțiilor acordate de fondul 
de garantare cofinanțat de UE în vederea garantării împrumuturilor necesare pentru acoperirea cotei de 
cofinanțare a beneficiarilor proiectelor corespunde unui procent de aproximativ 15 % din totalul finanțărilor 
nerambursabile plătite.Caseta 3
36 
În Italia (Apulia și Sicilia), în Lituania și 
în România, au fost identificate cazuri 
specifice în care valoarea cumulată 
a finanțării nerambursabile și a sumei 
obținute cu ajutorul instrumentului fi ‑
nanciar era egală sau aproape egală cu 
valoarea costurilor eligibile ale proiec ‑
tului ori chiar mai mare decât aceasta. 
Prin urmare, la sfârșitul perioadei de 
programare 2007 ‑2013, exista riscul ca 
unele proiecte să fi fost de fapt finan ‑
țate în proporție de 100 % din fonduri 
publice.37 
În domeniul politicii de coeziune, 
această situație este interzisă în mod 
expres, dat fiind faptul că instrumente ‑
le financiare și finanțările nerambursa ‑
bile funcționează separat. Nu este au ‑
torizată posibilitatea ca instrumentele 
financiare să acopere costurile unui 
proiect care primește deja sprijin sub 
formă de finanțare nerambursabilă.
21 Observații
În anumite cazuri, instrumentele 
financiare au condus la o aplicare 
mai puțin strictă a regulii privind 
dezangajările
38 
Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al 
Consiliului prevede un mecanism de 
stimulare a execuției financiare a pro ‑
gramelor. Acesta conține o regulă care 
impune Comisiei obligația de a dezan ‑
gaja (a anula) orice parte din bugetul 
anual care nu a fost utilizată în cursul 
următoarelor două exerciții financiare 
(cunoscută sub denumirea de „regu ‑
la N+2”28). Scopul acestei reguli este „să 
accelereze derularea programelor și să 
contribuie la o gestionare financiară 
cât mai corectă”29. Curtea a atras deja 
atenția în mai multe rânduri că există 
riscul ca instrumentele financiare să 
contribuie la eludarea acestei reguli30.39 
Comisia admite și ea existența acestui 
risc în anumite state membre31. Curtea 
a constatat că acest risc era prezent în 
Bulgaria, în Grecia ( caseta 4 ) și în Italia 
(Sicilia) în momentul în care au fost 
înființate fondurile.28 Articolul 29 din Regulamentul 
(CE) nr. 1290/2005 al 
Consiliului.
29 Raportul anual de activitate pe 
2013 al DG Agricultură și 
Dezvoltare Rurală, anexa 10, 
p. 158.
30 Rapoartele anuale ale Curții 
privind exercițiile 
financiare 2010 (punctul 4.33) 
(JO C 326, 10.11.2011) și 2012 
(punctul 4.7) (JO C 331, 
14.11.2013); Avizul nr. 7/2011 al 
Curții referitor la propunerea 
de regulament al 
Parlamentului European și al 
Consiliului de stabilire a unor 
dispoziții comune privind 
Fondul european de 
dezvoltare regională, Fondul 
social european, Fondul de 
coeziune, Fondul european 
agricol pentru dezvoltare 
rurală și Fondul european 
pentru pescuit și afaceri 
maritime, care fac obiectul 
cadrului strategic comun, 
precum și de stabilire a unor 
dispoziții generale privind 
Fondul european de 
dezvoltare regională, Fondul 
social european și Fondul de 
coeziune și de abrogare 
a Regulamentului (CE) 
nr. 1083/2006 (punctul 49) 
(JO C 47, 17.2.2012); Raportul 
special nr. 2/2012 (punctul 54); 
documentul Curții din 2014 
intitulat „Agricultura și 
coeziunea: prezentare 
generală a cheltuielilor UE din 
perioada 2007 ‑2013” 
(punctul 21) ( http://eca.
europa.eu ).
Situația în ceea ce privește regula „N+2” în Grecia
În Grecia, o plată în valoare de 115 milioane de euro din fonduri publice a fost efectuată către un fond de 
împrumut în decembrie 2013. Așa cum a constatat Curtea, exista un risc ridicat ca unul dintre motivele pentru 
care fusese constituit fondul în cauză să fi fost împiedicarea aplicării regulii „N+2”. Această interpretare poate 
fi argumentată de următoarele aspecte:
 οsuma alocată reprezenta o parte semnificativă din fondurile disponibile32;
 οsumele efectiv vărsate către beneficiarii finali erau nesemnificative (a se vedea caseta 5 );
 οriscul de dezangajare era semnificativ în 2013.
32 Între 10 % și 30 % din bugetul disponibil pentru măsurile în cauză.Caseta 4
22 Observații
40 
Prin urmare, în trei dintre cele șapte 
state membre care au înființat instru ‑
mente financiare în perioada de pro ‑
gramare 2007 ‑2013, ele au fost create și 
utilizate, printre altele, mai degrabă cu 
scopul de a se păstra și de a se reține 
plățile din partea UE decât pentru 
a se răspunde unor nevoi și obiective 
comunicate oficial. Prin tolerarea unor 
astfel de practici, Comisia a arătat că 
nu s‑a asigurat de respectarea principi ‑
ilor bunei gestiuni financiare33.Supracapitalizarea consi -
derabilă a instrumentelor 
financiare
41 
O situație de supracapitalizare apare 
atunci când cuantumul transferat capi ‑
talului instrumentelor financiare este 
prea mare în raport cu totalul sumelor 
care sunt efectiv acordate beneficia ‑
rilor finali sub formă de împrumuturi 
sau de garanții emise.
42 
Figura 4  demonstrează că acest proces 
debutează cu determinarea potenți ‑
alului de piață pentru instrumentul 
financiar respectiv. Această informație 
servește apoi la estimarea capitalului 
de dotare. O estimare incorectă ar 
putea avea drept rezultat o supracapi ‑
talizare a instrumentului financiar.31 În răspunsul său la Raportul 
anual al Curții privind 
exercițiul financiar 2012, 
Comisia recunoaște că „[ea] 
însăși a observat că unele state 
membre recurg în mod 
frecvent la [...] instrumente de 
inginerie financiară care pot 
avea un impact asupra 
reducerii sau a evitării unei 
pierderi de fonduri conform 
normelor N+2”.
33 Articolul 9 alineatul (2) din 
Regulamentul (CE) 
nr. 1290/2005 al Consiliului și 
articolul 73 din Regulamentul 
(CE) nr. 1698/2005 al 
Consiliului din 
20 septembrie 2005 privind 
sprijinul pentru dezvoltare 
rurală acordat din Fondul 
european agricol pentru 
dezvoltare rurală (FEADR) 
(JO L 277, 21.10.2005, p. 1).
Factorii care pot contribui la supracapitalizareFigura 4
Activitatea 
instrumentului 
ﬁnanciar(Coe/f_icient de expunere 
la risc doar pentru FG)
(Reînnoirea FG)(Rata de plată către 
bene/f_iciari /f_inali ai FI)
Supracapitalizarea 
instrumentelor 
ﬁnanciareSupraestimarea 
capitalului de 
dotareCererea de 
instrumente 
ﬁnanciareGaranţii emise 
către beneﬁciari 
ﬁnaliÎmprumuturi 
acordate 
beneﬁciarilor 
ﬁnali
Cuantumul 
efectiv transferat 
către capitalul de 
dotareValoarea 
capitalului 
de dotarePotenţialul de 
piaţă pentru 
instrumentele 
ﬁnanciare
23 Observații
Cuantumul necesar pentru 
capitalul de dotare a fost în 
general supraestimat
43 
Procesul de determinare a cuantu ‑
mului necesar pentru capitalizarea 
instrumentelor financiare a fost su ‑
pervizat de Comisie. În pofida acestei 
supervizări, Curtea a observat situații 
de supracapitalizare semnificativă în 
Bulgaria, Grecia, Italia (Basilicata, Sici ‑
lia), Lituania și România. Comisia a luat 
măsuri concrete doar în cazul Bulgariei, 
obținându‑se astfel o reducere a capi ‑
talului de dotare. Mai multe exemple 
de supracapitalizare sunt prezentate în 
caseta 5 .Una dintre cauzele 
supracapitalizării este absența 
unei analize solide a cererii de 
instrumente financiare în statele 
membre
44 
Curtea a remarcat că statele membre 
încercaseră să estimeze, în documen ‑
te operaționale precum planurile de 
afaceri, cererea existentă pe piață 
pentru instrumentele financiare create, 
dar aceste analize se bazau pe estimări 
aproximative ale ratei de absorbție 
a finanțărilor nerambursabile. Au fost 
constatate deficiențe similare în cazul 
tuturor instrumentelor financiare au ‑
ditate din statele membre (a se vedea 
punctul 19), cu excepția Franței (Cor ‑
sica). Informațiile colectate în vederea 
examinării arată că deficiențe similare 
existau și în Bulgaria. Caseta 6  prezintă 
o serie de exemple ilustrând această 
situație.
Exemple de supracapitalizare a instrumentelor financiare
În Grecia, fondul de împrumut a beneficiat de finanțare publică în valoare de 115 milioane de euro, bani care 
urmau să fie cheltuiți în perioada 2014 ‑2015. În realitate, până în noiembrie 2014, nu au fost plătite către bene ‑
ficiarii finali decât 0,5 milioane de euro.
În Lituania, dimensiunea planificată inițial pentru fond era de peste 130 de milioane de euro; în practică însă, 
alocarea maximă atribuită fondului a fost de numai 52 de milioane de euro. La sfârșitul exercițiului 2013, capi ‑
talul de dotare a fost redus și mai mult, coborând la 13,8 milioane de euro.
În Italia (Sicilia), cuantumul vărsat fondului de garantare a fost de aproximativ 38 de milioane de euro. Această 
sumă a fost mult supraestimată, având în vedere că absorbția nu s‑a ridicat decât la aproximativ 5 milioane de 
euro (a se vedea punctul 55).Caseta 5
24 Observații
45 
Curtea a constatat că atractivitatea 
instrumentelor financiare pentru bene ‑
ficiarii finali potențiali depindea în 
principal de costul creditului, care, la 
rândul său, depindea de ratele dobân ‑
zii de pe piață. Această situație poate fi 
ilustrată de cazul Lituaniei. Perioadele 
în care s‑au încheiat efectiv contractele 
cu beneficiarii finali au coincis în mare 
parte cu perioadele în care fondul de 
împrumut a fost atractiv din punctul 
de vedere al ratelor dobânzilor35. Acest 
caz demonstrează faptul că cererea de 
instrumente financiare trebuie să fie 
evaluată cu rigurozitate și pe termen 
lung, deoarece ea depinde de un 
concurs de circumstanțe și de situații 
intrinsece, precum și de tendințele de 
pe plan extern.O altă cauză a  supracapitalizării 
fondurilor de garantare: stabilirea 
incorectă a  coeficientului de 
expunere la risc
46 
În cazul fondurilor de garantare, coefi ‑
cientul de expunere la risc servește la 
stabilirea limitei maxime considerate 
acceptabile în administrarea fondului 
până la care se poate acoperi riscul 
de nerambursare a creditelor. Dacă în 
urma înmulțirii cuantumului capitalu ‑
lui cu coeficientul de expunere la risc 
rezultă o valoare prea mare în raport 
cu valoarea totală a garanțiilor care 
au fost emise către beneficiarii finali, 
apare o situație de supracapitalizare.35 Ratele dobânzilor oferite de 
fondul de împrumut sunt mai 
atractive decât ratele 
dobânzilor propuse de către 
piață.Exemple de analize incorecte ale cererii de instrumente financiare
În Italia (Apulia și Sicilia), abordarea utilizată a fost estimarea cererii potențiale care exista pentru fonduri de 
garantare. Această cerere potențială era echivalentă cu aproximativ 75 % (în cazul Apuliei), respectiv cu 50 % 
(în cazul Siciliei), din creditele preconizate a fi acordate de către sectorul bancar pentru finanțarea cotei de 
cofinanțare privată din costurile proiectelor legate de măsurile de investiții în cauză. Pe baza acestei analize, 
s‑a ajuns la o cerere estimată (de 312 milioane de euro pentru Apulia și de 120 de milioane de euro pentru 
Sicilia) care depășea substanțial cererea reală. Astfel, valoarea totală a garanțiilor care au fost efectiv emise 
de administratorul fondului pentru întreaga țară34 până în luna iulie 2014 a fost cu 8 % mai mică decât cererea 
estimată de fonduri de garantare doar pentru două regiuni (Apulia și Sicilia).
În Bulgaria, autoritățile au considerat că fondul de garantare urma să acopere 75 % din totalul investițiilor 
potențiale. Bazându‑se pe această premisă, cererea potențială pentru fondul de garantare a fost apoi stabilită 
la aproximativ 600 de milioane de euro pentru perioada 2012 ‑2015. Această estimare a fost de 12 ori mai mare 
decât cererea reală înregistrată pe piață până la sfârșitul lunii aprilie 2014. Comisia a supravegheat proce ‑
sul fără să conteste faptul că nu s‑a adus nicio justificare care să susțină ipoteza de 75 % pe care s‑au bazat 
calculele.
În România, nu s‑a furnizat nicio dovadă privind efectuarea unei analize ex ante  care să vină în sprijinul estimă ‑
rilor. Potrivit declarațiilor autorităților responsabile, aceste estimări s‑au calculat pe baza experienței anterioa ‑
re și a programului SAPARD, fără a se cuantifica însă volumul garanțiilor din perioada precedentă.
34 Administratorul fondului (ISMEA) este un organism public care oferă informații și servicii financiare pentru sectorul agricol în Italia. El gestionează 
un fond național de garantare și este, de asemenea, administrator de fond pentru șase fonduri regionale de garantare sprijinite prin FEADR.Caseta 6
25 Observații
47 
Valoarea coeficientului de expunere la 
risc influențează puternic cuantumul 
capitalului care trebuie transferat fon ‑
durilor de garantare. Este necesar ca 
valoarea utilizată pentru coeficientul 
de expunere la risc să fie adaptată în 
funcție de valoarea ratei de nerambur ‑
sare a creditelor, constatată efectiv pe 
piață. De exemplu, în România, rata de 
nerambursare a creditelor (mai mică 
de 1 %, a se vedea punctul 32) obser ‑
vată la sfârșitul anului 2013 era cu mult 
mai mică decât limita maximă de 20 %, 
care a constituit baza utilizată pentru 
capitalizarea fondului de garantare.
Estimarea supracapitalizării 
fondurilor de garantare
48 
Curtea a estimat valoarea care cores ‑
pundea supracapitalizării fondurilor 
de garantare la 31 decembrie 2013 pe 
baza coeficienților de expunere utili ‑
zați de autoritățile naționale. Calculele 
din anexa I  arată că, pentru a se fi aco ‑
perit valoarea totală a garanțiilor emise 
până la sfârșitul anului 2013 de către 
ansamblul instrumentelor financiare 
implementate în perioada 2007‑2013, 
ar fi fost suficient un capital total 
de aproximativ 50 de milioane de 
euro care să fi fost transferat acestor 
fonduri. În realitate, fusese investită 
o sumă totală de aproximativ 420 de 
milioane de euro. Acest lucru semna ‑
lează existența unei supracapitalizări 
masive la sfârșitul anului 2013, având în 
vedere că suma investită era de opt ori 
mai mare decât necesarul real.Au fost observate și exemple 
de abordări prudente pentru 
capitalizarea fondurilor
49 
Deși a supraestimat cererea potenți ‑
ală, regiunea italiană Apulia a aplicat 
o abordare prudentă etapizată și a li ‑
mitat transferul de bani către fond la 
20 % din capitalul estimat a fi necesar 
pentru acesta, astfel încât să se evite 
supracapitalizarea. Decizia respectivă 
s‑a dovedit a fi relativ conformă cu 
volumul de garanții emise (a se vedea 
punctul 55). O astfel de abordare a fost 
urmată și de alte regiuni din Italia 
(Campania și Molise).
50 
Și în Franța (Corsica) s‑a observat 
o abordare similară. Fondului i‑a fost 
transferat efectiv numai jumătate din 
capitalul de dotare planificat inițial, 
fapt care a fost în concordanță cu volu ‑
mul garanțiilor emise. Cu toate acestea, 
luând în considerare coeficientul de 
expunere la risc, instrumentele financi ‑
are din Italia (Apulia) și Franța (Corsica) 
ar fi fost pe deplin operaționale și cu 
un capital de dotare net inferior.
26 Observații
36 A se vedea punctele 5.33 ‑5.36: 
conform celor mai recente 
cifre puse la dispoziție de 
Comisie, din 2007 până la 
sfârșitul exercițiului 2012, nu 
fuseseră plătite sau garantate 
efectiv beneficiarilor finali 
decât 37 % din cele 
8,4 miliarde de euro care 
fuseseră transferate în contul 
instrumentelor de inginerie 
financiară.Au înregistrat rezultate 
bune instrumentele 
financiare în 
perioada 2007-2013?
51 
Pentru a putea înregistra rezultate 
bune, instrumentele financiare ar 
trebui să întrunească anumite condiții. 
Se poate considera că ele funcționează 
conform așteptărilor și, în consecință, 
că oferă toate beneficiile potenția ‑
le (efectul de reînnoire și efectul de 
pârghie) numai atunci când un volum 
suficient din resursele lor financiare 
ajunge la beneficiarii finali în timp util. 
Așteptarea este ca în cadrul juridic al 
UE să se prevadă dispoziții adecvate 
care să stimuleze realizarea acestor 
beneficii. Un alt factor care ar trebui să 
contribuie la obținerea acestor avanta ‑
je preconizate este înființarea în timp 
util, în cursul perioadei de progra ‑
mare, a instrumentelor financiare. De 
asemenea, ar trebui să existe sisteme 
de monitorizare care să furnizeze date 
fiabile, permițându‑se astfel să se 
aprecieze dacă instrumentele obțin 
sau nu rezultatele vizate.
52 
Curtea a evaluat dacă erau întruni ‑
te aceste condiții esențiale pentru 
înregistrarea unor rezultate bune pe 
parcursul implementării instrumente ‑
lor financiare în perioada de progra ‑
mare 2007 ‑2013, însă a constatat că, 
per ansamblu, aceste condiții nu erau 
îndeplinite.Instrumentele financiare au 
avut rezultate nesatisfăcă -
toare în ceea ce privește rata 
de reînnoire a fondurilor
53 
Raportul anual al Curții privind exer ‑
cițiul financiar 2013 subliniază nivelul 
scăzut de asistență financiară furnizată 
beneficiarilor finali prin intermediul 
instrumentelor financiare în domeniul 
politicii de coeziune36. În raport se afir ‑
ma că ratele de plată către beneficiarii 
finali erau „în continuare prea scăzute 
pentru a se considera că va fi posibilă 
utilizarea cel puțin o dată a tuturor 
fondurilor disponibile”. Auditul efec ‑
tuat în scopul elaborării prezentului 
raport a confirmat că această situație 
era prezentă și în cazul dezvoltării 
rurale. Până la 31 decembrie 2013, 
numai 45 % din capitalul de dotare în 
valoare totală de 700 de milioane de 
euro al instrumentelor financiare (atât 
fondurile de împrumut, cât și cele de 
garantare) fusese efectiv utilizat sub 
formă de garanții emise sau sub formă 
de plăți efectuate în favoarea benefici ‑
arilor finali ai fondurilor de împrumut 
și de garantare.
54 
Unul dintre principalele efecte aștepta ‑
te din partea unui instrument finan ‑
ciar constă în obținerea unui efect 
de reînnoire a fondurilor. Cu toate 
acestea, nu există nicio cerință legală 
privind obținerea unei anumite rate de 
reînnoire și o rată insuficientă de plată 
către beneficiarii finali poate întârzia 
producerea unui efect de reînnoire. 
Auditul confirmă că această situație s‑a 
produs și în cazul dezvoltării rurale.
27 Observații
Până în prezent, efectul de 
reînnoire a fost insuficient în cazul 
fondurilor de garantare
55 
Potențialul unui fond de garantare 
constă în depășirea limitelor capi ‑
talului disponibil, grație unui efect 
multiplicator. Astfel, este posibil să 
se furnizeze mai multe garanții decât 
capitalul disponibil. Cu toate acestea, 
efectul multiplicator sau de reînnoire 
care a fost obținut în statele membre 
a fost insuficient. Conform datelor 
aflate la dispoziția Curții, efectul de 
reînnoire pentru cele 11 fonduri de 
garantare existente era de 0,53 la 
sfârșitul anului 2013, așa cum se arată 
în tabelul 2 .56 
Efectul de reînnoire al unora dintre 
fondurile de garantare din Italia (Ba ‑
silicata, Calabria, Sicilia și Umbria) era 
deosebit de scăzut. Doar în cazul a trei 
dintre fondurile de garantare indicate 
în tabelul 2  (din Italia  – Campania, Mo ‑
lise și Apulia), s‑au acordat mai multe 
garanții decât capitalul cu care era 
dotat fondul, producându‑se un ușor 
efect de reînnoire.Tabelul 2Efectul de reînnoire al fondurilor de garantare
Stat membru/regiuneSuma maximă transferată 
în contul fondului până la 
31.12.2013 (în milioane de 
euro)
ATotalul sumelor garantate în 
favoarea beneficiarilor finali 
până la data de 31.12.2013 
(în milioane de euro)
BEfectul de reîn -
noire (factor de 
multiplicare  – 31.12.2013)
B/AFactorul de multi -
plicare urmărit
Bulgaria 171,29 50,00 10,29 5
Franța (Corsica) 0,60 0,40 0,67 3
Italia (Sicilia) 37, 6 3 5,48 0,15 3 2
Italia (Apulia) 5,00 6,58 1,32 12,5 2
Italia (Lazio) 2,50 0,92 0,37 12,5
Italia (Campania) 2,25 3,26 1,45 12,5
Italia (Umbria) 4,80 0,00 0 3
Italia (Molise) 2,45 2,45 1,00 3
Italia (Basilicata) 14,86 1,70 0,11 3
Italia (Calabria) 10,00 1,68 0,17 2
România 220,00 177,17 0,81 5
TOTAL 473,80 249,64 0,53 -
1 Garanții emise până la 30 aprilie 2014.
2 Valoarea maximă a factorului de multiplicare a fost stabilită la 12,5 atât pentru Apulia, cât și pentru Sicilia. Cu toate acestea, deși, în Apulia, 
cuantumul capitalului de dotare a fost determinat pe baza acestei valori, în Sicilia s‑a utilizat valoarea de 3.
Sursa:  Date din planurile de afaceri, rapoartele relevante pe 2013 privind progresele înregistrate și calculele realizate de Curtea de Conturi 
Europeană.
28 Observații
57 
Bulgaria a procedat, în 2013, la redu ‑
cerea cu mai mult de un sfert a capita ‑
lului de dotare (de la 171,29 la 121 de 
milioane de euro), iar România l‑a 
redus, în 2014, cu aproape o jumătate 
(de la 220 la 115 milioane de euro). 
Partea din capital care provenise din 
FEADR a fost transferată de la fondul 
de garantare înapoi la bugetul din care 
se acordau finanțările nerambursabile 
pentru măsurile de investiții aplicabile. 
Aceste reduceri ale capitalului de dota ‑
re au avut efectul de a majora factorul 
de multiplicare/efectul de reînnoire.
58 
Luându‑se în considerare aceste redu ‑
ceri ale capitalului și estimările privind 
garanțiile care au fost emise în primele 
trei trimestre ale exercițiului 2014, se 
poate afirma că niciunul dintre cele 
11 fonduri de garantare existente nu 
a înregistrat un efect multiplicator 
până la 30 septembrie 2014. În aces ‑
te condiții, respectivele fonduri se 
află încă foarte departe de atingerea 
factorilor de multiplicare pe care îi 
ținteau chiar statele membre (a se 
vedea ultima coloană din tabelul 2 ) și 
de materializarea situației prezentate 
în anexa I . În concluzie, capitalul care 
a fost transferat în contul fondurilor 
de garantare depășea în continuare 
valoarea garanțiilor emise în favoarea 
beneficiarilor finali, slăbindu‑se astfel 
potențialul instrumentului.În cazul fondurilor de împrumut, 
efectul de reînnoire este la fel de 
redus
59 
Potrivit datelor aflate la dispoziția 
Curții, rata medie de plată către bene ‑
ficiarii finali înregistrată de cele două 
fonduri de împrumut care erau opera ‑
ționale la sfârșitul anului 2013 era de 
0,75, așa cum se arată în tabelul 3 :
60 
În Grecia, nu a fost acordat efectiv 
niciun împrumut până la jumătatea 
anului 2014. În cazul Lituaniei și al 
Letoniei, cifrele maschează o situație 
în care fondurile au funcționat de fapt 
într‑un mod discontinuu. În Lituania, 
nu se mai semnase niciun contract din 
primul trimestru al exercițiului 2012 (a 
se vedea punctul 45). Nu s‑a luat nicio 
măsură pentru a se adapta condițiile 
de finanțare la nevoile pieței. Situația 
era asemănătoare în Letonia: nu se mai 
acordase niciun împrumut din luna 
iunie 2012. Soluția la care s‑a apelat în 
Lituania și în Letonia a fost reducerea 
treptată a capitalului de dotare, cu 
aproximativ trei sferturi și, respectiv, 
cu două treimi până la sfârșitul anu ‑
lui 2013. Această practică de reducere 
a continuat în 2014.Tabelul 3Rata de plată a fondurilor de împrumut
Stat membru/regiuneSuma maximă transferată în con -
tul fondului până la 31.12.2013 (în 
milioane de euro)Totalul sumelor plătite către be -
neficiari finali până la 31.12.2013 
(în milioane de euro)Rata de plată în raport cu suma 
maximă transferată în contul 
fondului până la 31.12.2013
Letonia137, 6 0228,25 0,75
Lituania 52,45 39,05 0,74
TOTAL 90,05 67,30 0,75
1 În conformitate cu cursul de schimb practicat de banca centrală a Letoniei, și anume 1 EUR = 0,702804 LVL.
2 Estimarea Curții, bazată pe declarațiile trimestriale ale Letoniei, inclusiv declarația pentru cel de al patrulea trimestru al exercițiului 2013.
Sursa:  Date din rapoartele relevante pe 2013 privind progresele înregistrate și din calculele realizate de Curtea de Conturi Europeană.
29 Observații
61 
În cazul fondurilor de împrumut, 
efectul de reînnoire se poate face 
simțit abia după ce un împrumut a fost 
rambursat de către beneficiarul final. 
Curtea a constatat că, până la sfârșitul 
anului 2013, nu se produsese niciun 
efect de reînnoire pentru niciunul 
dintre fondurile de acest tip.
Rareori se obține un efect de 
pârghie, iar crearea unora 
dintre fonduri a avut loc cu 
prea mare întârziere
62 
În răspunsul său la Raportul anual al 
Curții privind exercițiul financiar 2013 
(punctul 5.36), Comisia a atras atenția 
asupra limitelor care caracterizează un 
indicator unic precum rata de plată că ‑
tre beneficiarii finali ca instrument de 
măsurare a performanței instrumente ‑
lor financiare. În acest context, Comisia 
a afirmat că „evaluarea performanței 
ar trebui să se concentreze și asupra 
rezultatelor obținute de instrumentele 
financiare cofinanțate, inclusiv asupra 
efectelor de reînnoire și de pârghie”.
Rareori se obține un efect de 
pârghie
63 
Instrumentele financiare ar trebui 
să aibă un efect de pârghie care să 
vină în sprijinul ajutorului public, prin 
încurajarea implicării sectorului privat. 
Dacă, de exemplu, pentru fiecare euro 
furnizat din surse publice se investește 
un euro din finanțare privată, suma 
totală de care beneficiază destinatarii 
finali se dublează. Cu toate acestea, 
nu există nicio obligație legală care să 
impună atingerea unui anumit grad de 
participare privată (efectul de pârghie).64 
La articolul 223 din regulamentul de 
punere în aplicare a Regulamentului 
financiar37, se prevede că instrumente ‑
le financiare „urmăresc obținerea unui 
efect de pârghie al contribuției Uniunii 
prin mobilizarea unei investiții globale 
care depășește dimensiunea contribu ‑
ției din partea Uniunii” și că „efectul 
de pârghie al fondurilor Uniunii este 
egal cu valoarea finanțării acordate 
beneficiarilor finali eligibili împărțită la 
valoarea contribuției Uniunii”38. Cu toa ‑
te acestea, în contextul FEADR, acest 
concept interpretează cofinanțarea 
publică normală pe care o furnizează 
statele membre ca făcând parte din 
efectul de pârghie, chiar și atunci când 
nu s‑a atras deloc finanțare din surse 
private.
65 
Regulamentul privind dispoziții ‑
le comune39 definește „efectul de 
pârghie preconizat” ca fiind „o esti ‑
mare a resurselor publice și private 
suplimentare care ar putea fi aduse de 
instrumentul financiar până la nivelul 
destinatarului final [...]”.  În conformita ‑
te cu acest concept, în contextul aces ‑
tui audit al performanței, Curtea înțele ‑
ge efectul de pârghie ca fiind raportul 
dintre suma în euro reprezentând fon ‑
durile, atât din surse publice, cât și din 
surse private, care au fost blocate cu 
titlu de garanții ori s‑au plătit pentru 
a finanța proiecte de dezvoltare rurală 
și suma în euro reprezentând totalul 
fondurilor publice (atât din partea UE, 
cât şi din partea statelor membre). Prin 
urmare, Curtea a calculat efectul de 
pârghie40 după cum urmează:
Finanțare pentru beneficiari finali
Contribuții publice37 Regulamentul (UE, Euratom) 
nr. 966/2012 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
25 octombrie 2012 privind 
normele financiare aplicabile 
bugetului general al Uniunii și 
de abrogare a Regulamentului 
(CE, Euratom) nr. 1605/2002 al 
Consiliului (JO L 298, 
26.10.2012, p. 1).
38 A se vedea Regulamentul 
delegat (UE) nr. 1268/2012 al 
Comisiei din 
29 octombrie 2012 privind 
normele de aplicare 
a Regulamentului (UE, 
Euratom) nr. 966/2012 al 
Parlamentului European și al 
Consiliului privind normele 
financiare aplicabile bugetului 
general al Uniunii (JO L 362, 
31.12.2012, p. 1).
39 A se vedea articolul 37 
alineatul (2) din Regulamentul 
(UE) nr. 1303/2013 al 
Parlamentului European și al 
Consiliului din 
17 decembrie 2013 de stabilire 
a unor dispoziții comune 
privind Fondul european de 
dezvoltare regională, Fondul 
social european, Fondul de 
coeziune, Fondul european 
agricol pentru dezvoltare 
rurală și Fondul european 
pentru pescuit și afaceri 
maritime, precum și de 
stabilire a unor dispoziții 
generale privind Fondul 
european de dezvoltare 
regională, Fondul social 
european, Fondul de coeziune 
și Fondul european pentru 
pescuit și afaceri maritime și 
de abrogare a Regulamentului 
(CE) nr. 1083/2006 al 
Consiliului (JO L 347, 
20.12.2013, p. 320).
40 A se vedea raportul special 
nr. 2/2012, punctul 102.
30 Observații
66 
Statele membre nu au depus suficiente 
eforturi în vederea obținerii unui efect 
de pârghie. În urma vizitelor de audit 
efectuate, Curtea a constatat că nu se 
produsese niciun efect de pârghie în 
Letonia, Lituania și Italia (Sicilia), de 
exemplu, dat fiind că implementarea 
instrumentelor financiare nu a reușit să 
atragă deloc capital privat suplimentar 
pentru proiectele de dezvoltare rurală. 
În Franța (Corsica), Italia (Apulia) și 
România, a putut fi observată produ ‑
cerea, într‑o anumită măsură, a unui 
efect de pârghie în cazul părții nega ‑
rantate din împrumuturile41 acordate 
beneficiarilor finali.67 
Grecia și Italia (Umbria)42 au fost sin ‑
gurele state membre în care fondurile 
fuseseră în mod explicit concepute 
pentru a se obține un efect de pârghie. 
În Grecia, se preconiza obținerea unui 
anumit nivel al efectului de pârghie, 
deoarece, pe lângă contribuția publică, 
urma să fie implicată o bancă privată 
în calitate de partener care urma să 
participe la cofinanțare43. Cu toate 
acestea, până la jumătatea anului 2014 
nu se obținuse de fapt niciun efect de 
pârghie, deoarece nu fusese acordat 
niciun împrumut.41 De exemplu, în Franța 
(Corsica), garanția acoperă 
65 % din împrumut, în timp ce, 
în România, acest procent 
poate urca până la 80 %.
42 În Italia (Umbria), planul de 
afaceri al unui fond de 
garantare, care nu a făcut 
obiectul unui audit la fața 
locului, prevedea că cel puțin 
20 % din resursele alocate 
fondului trebuiau să provină 
din sectorul privat.
43 Totalul capitalului investit în 
fondul de împrumut s‑a ridicat 
la 253,025 milioane de euro, 
din care 115 milioane de euro 
constituiau partea publică, iar 
138,025 milioane de euro 
constituiau partea privată, 
care a fost investită de către 
banca Piraeus.Caseta 7Efectul de pârghie obținut de cele șase instrumente financiare auditate la fața 
locului
Efectul de pârghie pentru eșantionul de state membre/regiuni care au făcut obiectul unor vizite la fața locului 
în cursul auditului a fost estimat după cum urmează:
Corsica  
(FG)Grecia  
(FI)Lituania  
(FI)Apulia  
(FG)România 
(FG)Sicilia  
(FG)
Efect de pârghie
(Cuantum aferent creditelor acordate / Capita -
lul transferat către instrumentul de inginerie 
financiară)1,47Încă 
inexistentNu se aplică 2,24 1,4110,28
1 Calculul prezentat în acest tabel utilizează capitalul maxim de dotare în cuantum de 220 de milioane de euro.
Crearea unora dintre fonduri 
a avut loc cu prea mare întârziere
68 
O parte dintre instrumentele financiare 
au fost înființate cu întârziere, redu ‑
cându‑se astfel performanțele acestora 
în perioada de programare 2007 ‑2013. 
Acesta a fost, de exemplu, cazul în 
Franța (Corsica) – iunie 2012 – și în Bul ‑
garia – februarie 2012, dar mai ales în 
Grecia și în Italia (Calabria) (a se vedea 
caseta 8 ).
31 Observații
44 Acești doi indicatori de 
performanță (efectul de 
pârghie și efectul de reînnoire) 
sunt considerați relevanți și de 
către Comisie (a se vedea 
punctul 62).
45 Aceste liste precizau, de 
asemenea, măsurile în cadrul 
cărora erau desfășurate 
proiectele în cauză, valoarea 
împrumuturilor, valoarea 
garanțiilor (după caz), moneda 
de denominare, stadiul 
împrumuturilor (stadiul 
rambursării acestora) etc.Monitorizarea instrumen -
telor financiare în cursul 
perioadei 2007-2013 nu a pus 
la dispoziție suficiente infor -
mații relevante referitoare la 
performanța realizată
69 
În opinia Curții, principalii indicatori 
care măsoară performanța instrumen ‑
telor financiare sunt următorii:
 — efectul de pârghie;
 — efectul de reînnoire44;
 — ratele de neîndeplinire a obligații ‑
lor de plată.
70 
Această serie de indicatori furnizează 
informații cu privire la performanță. 
Curtea a remarcat că în cadrul de dez ‑
voltare rurală nu erau prevăzuți indi ‑
catori și ținte specifice care să permită 
măsurarea eficacității și a impactului instrumentelor financiare și a obser ‑
vat că statele membre își concentrau 
eforturile pe monitorizarea ratelor de 
plată către beneficiarii finali. Statele 
membre compilau liste exhaustive cu 
beneficiarii către care s‑au efectuat 
astfel de plăți45, însă nu au stabilit 
niciun indicator de performanță sau de 
rezultat cu ajutorul căruia să monito ‑
rizeze performanța instrumentelor în 
raport cu cele trei criterii (efectul de 
pârghie, efectul de reînnoire și rata de 
neîndeplinire a obligațiilor de plată).
71 
Mai mult, Curtea a identificat cazuri în 
care cifrele menționate în rapoartele 
anuale privind progresele înregistrate 
care erau transmise Comisiei nu erau 
întotdeauna complete sau fiabile (a se 
vedea caseta 9 ).În Grecia și în Italia (Calabria), modul în care fondurile au fost planificate în timp 
a redus performanța acestora
Autoritatea de management din Grecia a propus, în ianuarie 2011, constituirea unui fond de împrumut, iar 
Comisia Europeană a aprobat această propunere în mai 2011. Intenția era ca acest fond să sporească lichidita ‑
tea investitorilor și a întreprinzătorilor din sectorul rural. Activitatea fondului a fost demarată în realitate abia 
în ianuarie 2014. În contextul specific al unei crize economice acute, motiv invocat de altfel de autoritățile 
naționale ca explicație a întârzierilor, fondul de împrumut a fost implementat cu numai doi ani înainte de ter ‑
minarea perioadei de programare (sfârșitul anului 2015), ceea ce i‑a redus performanța per ansamblu pentru 
perioada 2007 ‑2013.
Curtea a constatat că, în Italia (Calabria), exista un decalaj important între, pe de o parte, momentul creării din 
punct de vedere administrativ al fondului și al transferului capitalului de dotare către acest fond și, pe de altă 
parte, data la care au fost emise primele garanții. Fondul de garantare a fost înființat în anul 2010, însă primele 
garanții au fost acordate abia în 2013.Caseta 8
32 Observații
Au fost prevăzute condiții 
adecvate de lichidare și 
de ieșire referitor la 
instrumentele financiare 
în perioada 2007-2013?
72 
Administrarea instrumentelor financia ‑
re nu merge pe linia sistemului normal 
instituit pentru gestionarea finanțărilor 
nerambursabile la nivelul administra ‑
țiilor statelor membre ori la nivelul 
beneficiarilor finali. Instrumentele 
financiare au necesitat o arhitectură 
complet nouă în statele membre, în 
special pentru a se asigura respec ‑
tarea dispozițiilor articolelor 50 ‑52 
din Regulamentul (CE) nr. 1974/2006. 
Printre principalele caracteristici ale 
acestei arhitecturi specifice instrumen ‑
telor financiare se numără politica de 
lichidare și politica de ieșire referitor la 
instrumentul financiar.
73 
În plus, legislația privind dezvoltarea 
rurală stipulează că documentele esen ‑
țiale (planurile de afaceri și acordurile 
de finanțare) trebuie să prevadă o po ‑
litică de lichidare și o politică de ieșire referitor la aceste instrumente. Așadar, 
ar trebui să existe reguli clare pentru 
lichidarea instrumentelor financiare 
la sfârșitul perioadei de programare 
(31 decembrie 2015) și ar trebui să se 
stabilească condiții care să împiedice 
utilizarea fondurilor necheltuite în alte 
scopuri decât obiectivul inițial de dez ‑
voltare rurală al măsurii din cadrul pro ‑
gramului de dezvoltare rurală. În plus, 
aceste fonduri ar trebui să fie utilizate 
doar în beneficiul întreprinderilor 
individuale. Nu în ultimul rând, Comi ‑
sia ar trebui să ofere statelor membre 
orientări care să contribuie la reduce ‑
rea sarcinii administrative a acestora 
și ar trebui să se introducă un sistem 
adecvat de gestionare a riscurilor cu 
scopul de a se controla riscurile specifi ‑
ce legate de instrumentele financiare 
(cum ar fi protecția finanțelor publice).
74 
Curtea a evaluat abordările urmate de 
statele membre și de Comisie pentru 
a răspunde acestor cerințe și a consta ‑
tat că nu existau nici reguli clare, nici 
orientări din partea Comisiei.Raportarea nu era completă și nici fiabilă
România a inclus în cifrele raportate și sumele aferente garanțiilor neeligibile (a se vedea, de asemenea, 
caseta 10) și a raportat garanții care fuseseră anulate deoarece nu se mai acordaseră împrumuturile aferente. 
De asemenea, România a inclus în raportare garanții care nu erau active deoarece comisionul de garantare nu 
fusese plătit de către beneficiarii finali.
Lituania a inclus împrumuturi care nu au devenit niciodată active întrucât contractele au fost anulate, iar 
Franța (Corsica) a raportat date care nu corespundeau cu informațiile certificate care figurau în baza de date 
a administratorului fondului.Caseta 9
33 Observații
Închiderea programelor nu 
fusese încă bine pregătită și 
existau diferențe de inter -
pretare a dispozițiilor între 
statele membre și Comisie
75 
Programele urmează să fie închise 
la sfârșitul perioadei de programa ‑
re 2007 ‑2013 aferente dezvoltării 
rurale. În acest sens, se va stabili care 
cheltuieli din cadrul instrumentelor de 
inginerie financiară sunt eligibile și se 
vor determina cuantumurile corespun ‑
zătoare care pot fi păstrate de către 
statele membre (plata soldului instru ‑
mentelor financiare) (a se vedea punc ‑
tul 33). De asemenea, se va decide ce 
prevederi privind lichidarea și ieșirea 
cu privire la instrumente vor intra în 
vigoare. Curtea a constatat că acest 
eveniment de importanță primordială 
nu fusese pregătit în mod adecvat nici 
de statele membre, nici de Comisie.
76 
În cursul perioadei de programa ‑
re 2007 ‑2013, Comisia și statele 
membre au interpretat în mod diferit 
normele aplicabile instrumentelor 
de inginerie financiară, în special în 
cazul fondurilor de garantare. Potrivit 
legislației, două categorii de garanții 
sunt eligibile: garanțiile deblocate și 
garanțiile în curs. Comisia a afirmat că 
toate garanțiile deblocate sunt eligibi ‑
le la închiderea programului. Garanțiile 
în curs nu sunt eligibile în totalitate, 
potrivit Comisiei, ci trebuie să li se apli ‑
ce „un coeficient de expunere la risc” 
la închiderea programelor, ceea ce are 
drept efect reducerea sumelor care pot 
fi păstrate de către statele membre.77 
Curtea a observat că abordarea urmată 
în această privință de DG Agricultu ‑
ră și Dezvoltare Rurală concordă cu 
interpretarea adoptată de DG Politică 
Regională și Urbană în nota sa de 
orientare, însă această interpretare nu 
este susținută de textul legislativ. Între 
diferitele state membre care au fost 
vizitate în cursul auditului, existau di ‑
vergențe în interpretarea acestor nor ‑
me. Potrivit interpretării date de Italia, 
acest coeficient trebuia să fie aplicat 
tuturor garanțiilor (atât deblocate, cât 
și în curs), în timp ce Franța (Corsica) 
și România nu aveau deloc intenția de 
a aplica un coeficient.
Lipsa de claritate a dispoziți -
ilor privind politica de ieșire 
din instrumentele financiare
78 
Statele membre nu dispun, în prezent, 
de dispoziții precise privind lichidarea 
și ieșirea referitor la instrumentele 
financiare. Normele UE privind dezvol ‑
tarea rurală prevăd doar că resursele 
reintrate în circuitul operațional după 
data finală de eligibilitate a programu ‑
lui de dezvoltare rurală trebuie să fie 
reutilizate de statele membre în cauză 
în beneficiul întreprinderilor individua ‑
le. În viziunea tuturor statelor membre 
vizitate în cursul auditului, viitorul tu ‑
turor fondurilor care au făcut obiectul 
auditului era încă incert: nu era clar 
dacă fondurile urmau să continue și, 
dacă da, pentru cât timp și în ce scop.
34 Observații
79 
Conform interpretării Comisiei46, per ‑
soanele care nu activează în dome ‑
niul dezvoltării rurale sau în sectorul 
agricol pot beneficia de sprijin, însă 
nu exista o definiție clară a acestor 
întreprinderi individuale. În opinia 
Curții, există riscul ca resurse care au 
fost inițial destinate dezvoltării rurale, 
pentru beneficiari potențiali ai politicii 
agricole, să fie transferate către alte 
sectoare decât cele vizate de dezvolta ‑
rea rurală.
80 
În încheiere, Curtea a constatat, de 
asemenea, că nu exista nicio intenție 
din partea Comisiei de a monitoriza 
această dispoziție în perioada de după 
închiderea programelor, pentru a se 
asigura că statele membre nu utilizea ‑
ză, pe termen mediu și lung, capitalul 
de dotare și resursele reintrate în circu ‑
itul operațional în alte scopuri decât în 
beneficiul întreprinderilor individuale.
Are cadrul aplicabil 
perioadei 2014-2020 
potențialul de a aduce 
îmbunătățirile necesare 
instrumentelor 
financiare?
81 
La sfârșitul anului 2013, a fost adoptat 
un nou cadru juridic pentru perioa ‑
da 2014 ‑2020 în ceea ce privește politi ‑
cile în domeniile afacerilor sociale, pes ‑
cuitului, coeziunii și dezvoltării rurale. 
Respectând dispozițiile Regulamentu ‑
lui financiar47, în ceea ce privește cazu ‑
rile care fac obiectul gestiunii parta ‑
jate, regulamentul privind dispozițiile 
comune aplicabil perioadei 2014‑2020 
stabilește principiile care trebuie res ‑
pectate pentru instrumentele finan ‑
ciare din toate domeniile de politică. 
Curtea a evaluat în ce măsură aceste 
modificări legislative ar putea spori 
performanța instrumentelor financiare 
în domeniul dezvoltării rurale.Au apărut unele îmbunătă -
țiri importante în noul cadru 
juridic, ...
82 
Curtea a constatat că noul cadru juridic 
aplicabil instrumentelor financiare 
aduce anumite îmbunătățiri, în special:
 — obligativitatea realizării unor 
evaluări ex ante  în cazul tuturor in ‑
strumentelor, fapt care ar trebui să 
faciliteze, printre altele, o mai bună 
estimare a capitalului de dotare 
necesar;
 — plăți eșalonate către instrumentele 
financiare în funcție de nivelul real 
al ratei de plată către beneficiarii 
finali, în cazul fondurilor de împru ‑
mut, sau în funcție de rata efectivă 
de emitere a garanțiilor, în cazul 
fondurilor de garantare, măsuri 
care ar trebui să reducă riscul de 
supracapitalizare;
 — opțiunea de a crea diferite tipuri 
de instrumente financiare la di ‑
ferite niveluri (național, regional, 
transnațional sau transfrontalier), 
de exemplu, prin intermediul unui 
fond de fonduri (fond de participa ‑
re48), al unor instrumente specifice 
personalizate sau „la cheie” (a 
căror înființare este responsabili ‑
tatea statelor membre) sau al unor 
contribuții la instrumente constitu ‑
ite la nivelul UE, și
 — introducerea de la început a obli ‑
gației de raportare, inclusiv cu 
privire la o serie de indicatori legați 
de Regulamentul financiar49.46 Avizul Serviciului juridic din 
cadrul DG Agricultură și 
Dezvoltare Rurală transmis 
într‑o notă adresată auditorilor 
la data de 8 octombrie 2014.
47 Articolul 139 alineatul (5) din 
Regulamentul (UE, Euratom) 
nr. 966/2012.
48 Fonduri create cu scopul de 
a se investi resurse financiare 
în fonduri de capital de risc, 
fonduri de garantare, fonduri 
de împrumut ori fonduri sau 
alte sisteme de stimulente 
care furnizează împrumuturi și 
garanții pentru investiții 
rambursabile sau instrumente 
echivalente.
49 De exemplu, autoritățile de 
management vor trebui să 
raporteze în mod specific 
operațiunile ce cuprind 
instrumente financiare, sub 
forma unei anexe la raportul 
anual privind progresele 
înregistrate. Aceasta va 
include o serie de elemente 
(efectul de pârghie, 
performanța), astfel încât 
raportarea să se alinieze la 
cerințele Regulamentului 
financiar. În cazul FEADR, 
această raportare reprezintă 
o noutate.
35 Observații
... dar persistă anumite 
obstacole
83 
Potrivit celor observate de Curte, riscul 
de supracapitalizare a instrumentelor 
financiare era în continuare prezent, iar 
condițiile necesare pentru a le garanta 
efectele pe termen lung nu erau încă 
create. De asemenea, Curtea a consta ‑
tat că aspectele legate de performanță 
încă nu erau abordate în mod cores ‑
punzător în cadrul juridic al UE pentru 
perioada 2014 ‑2020 și că instrumen ‑
tele financiare riscau să rămână prea 
dependente de sistemele de furnizare 
a finanțărilor nerambursabile.
Supraestimarea capitalului 
necesar și supracapitalizarea 
în consecință a fondurilor sunt 
riscuri prezente în continuare
84 
Noua dispoziție privind plățile eșa ‑
lonate (articolul 41 din regulamentul 
privind dispozițiile comune) prevede 
că ritmul de efectuare a plăților din 
bugetul FEADR către capitalul de 
dotare depinde de nivelul de utilizare 
a resurselor financiare ale instrumen ‑
telor financiare. Această dispoziție are capacitatea de a limita supracapitali ‑
zarea, dar ea riscă să nu fie suficientă 
pentru eliminarea în totalitate a pro ‑
blemei utilizării acestor instrumente 
ca „fonduri de parcare a banilor”50 cu 
scopul de a se eluda aplicarea regulii 
privind dezangajările.
85 
Unul dintre obiectivele principale ale 
noii evaluări ex ante  obligatorii este 
cuantificarea volumului resurselor 
financiare care ar trebui să fie alocate 
pentru finanțarea instrumentelor fi ‑
nanciare. Calitatea acestei evaluări este 
deci deosebit de importantă, deoarece 
are efecte financiare directe. Legislația 
în vigoare nu impune Comisiei efectu ‑
area unei verificări cu privire la calita ‑
tea acestor evaluări.
86 
Experiența din perioada 2007 ‑2013 ara ‑
tă că noua dispoziție referitoare la plă ‑
țile eșalonate riscă să nu fie suficientă 
pentru a împiedica supracapitalizarea 
fondurilor, în special dacă evaluările 
ex ante  nu sunt adecvate. Cuantumul 
aferent primei tranșe de 25 %51 se 
bazează pe suma care a fost angajată 
în favoarea instrumentului financiar în 
temeiul acordului de finanțare relevant 
(a se vedea tabelul 4 ).Tabelul 4Impactul potențial al plăților eșalonate (în milioane de euro)
Suma planificată a fi 
angajată pentru in -
strumentul financiar 
în temeiul acordului 
de finanțare relevantPlată intermedi -
ară în limita pla -
fonului maxim 
de 25 %Factor de 
multiplicareSuma maximă 
care urmează 
să fie furnizată 
sub formă de 
garanțiiValoarea totală 
cea mai recentă 
corespunzând 
garanțiilor emiseÎn % din valoarea 
maximă 
Bulgaria 121,00 30,25 5 151,25 50 33,0  %
Italia (Apulia) 25,00 6,25 12,5 78,125 6,6 8,5 %
Italia (Sicilia) 39,50 9,875 12,5 123,44 5,5 4,4 %50 În Italia (Sicilia), de exemplu, 
s‑au emis garanții într‑un ritm 
constant, dar, per ansamblu, 
s‑a utilizat efectiv doar o mică 
parte din capitalul total. 
Fondul de garantare 
a acționat, așadar, ca un „fond 
de parcare”.
51 Regulamentul privind 
dispozițiile comune prevede 
că fiecare sumă plătită din 
program instrumentului 
financiar nu poate depăși 25 % 
din suma totală a contribuțiilor 
din program angajate pentru 
instrumentul financiar în 
temeiul acordului de finanțare 
relevant.
36 Observații
Riscul înființării cu întârziere 
a instrumentelor financiare nu 
a fost eliminat
87 
Implementarea unui instrument finan ‑
ciar în timp util și într‑o etapă timpurie 
a perioadei de programare este o con ‑
diție esențială pentru obținerea unei 
performanțe cât mai ridicate a instru ‑
mentului pe toată durata perioadei de 
programare. În opinia Curții, modul în 
care se va derula închiderea actualelor 
instrumente financiare în luna decem ‑
brie 2015 va avea un impact asupra 
procesului decizional și de creare a in ‑
strumentelor financiare în temeiul no ‑
ului cadru juridic. Per ansamblu, având 
în vedere că, la 1 decembrie 2014, nu 
exista niciun program de dezvoltare 
rurală care să fi fost aprobat și nicio 
evaluare ex ante  care să fi fost finaliza ‑
tă pentru noile instrumente financiare, 
riscul era foarte ridicat ca implemen ‑
tarea să demareze abia începând cu 
anul 2016, situație care are drept rezul ‑
tat reducerea perioadei în care aceste 
instrumente ar fi operaționale.
Riscul unui accent insuficient pe 
efectele pe termen lung
88 
Potrivit constatărilor Curții, unele state 
membre precum Lituania și Letonia 
au implementat instrumente finan ‑
ciare pentru a răspunde dificultăților 
specifice cauzate de criza economică și 
financiară. Fondurile au încetat însă să 
funcționeze odată ce s‑a îmbunătățit 
situația de pe piețele financiare ale 
acestor țări (a se vedea punctele 45 
și 60). Pentru ca instrumentele rambur ‑
sabile de acest tip să fie însă capabile 
să producă efecte semnificative, ele 
trebuie să acționeze pe termen lung. 
În Corsica, garanțiile erau limitate la 
o perioadă de doar 60 de luni, chiar 
dacă creditele rulau pe o perioadă 
mai lungă decât acest interval. Într‑o 
comunicare recentă (a se vedea punc ‑
tul 8), Comisia a subliniat, la rândul său, necesitatea de a se lua în considerare 
în mod adecvat obiectivul creșterii pe 
termen lung și de a se furniza sprijin 
pentru proiecte de investiții pe termen 
lung.
89 
În opinia Curții, una dintre condițiile 
necesare pentru a se asigura că instru ‑
mentele financiare funcționează pe 
termen lung este existența unor norme 
clare care să reglementeze tranziția 
dintre perioadele de programare, 
astfel încât să se evite discontinuitățile 
determinate de gestionarea ciclurilor 
de programare. Noul cadrul juridic nu 
conține nicio prevedere în acest sens.
Efectul de pârghie și efectul de 
reînnoire: aspectele legate de 
performanță nu sunt abordate în 
mod corespunzător
90 
Așa cum a constatat Curtea, în perioa ‑
da 2007 ‑2013, performanța instrumen ‑
telor financiare nu a fost monitorizată 
(a se vedea punctele 69 și 70). Prin 
urmare, nu erau disponibile informații 
utile care să contribuie la un proces 
de învățare din experiența anterioară 
care să folosească pentru următoarea 
perioadă de programare.
91 
Obligativitatea participării private 
(efectul de pârghie) nu este impusă 
nici acum în noul cadru juridic, iar 
noua legislație nu stabilește nive ‑
luri‑țintă adecvate și nu prevede niciun 
fel de date pentru calcularea indicato ‑
rilor care măsoară efectul de pârghie. 
În viziunea Curții, conceptul propus de 
efect de pârghie, așa cum este pre ‑
zentat la punctul 64, nu este adecvat 
pentru instrumentele financiare din 
domeniul dezvoltării rurale în perioada 
de programare 2014 ‑202052.52 Articolul 59 alineatul (2) din 
Regulamentul (UE) 
nr. 1305/2013 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
17 decembrie 2013 privind 
sprijinul pentru dezvoltare 
rurală acordat din Fondul 
european agricol pentru 
dezvoltare rurală (FEADR) și de 
abrogare a Regulamentului 
(CE) nr. 1698/2005 al 
Consiliului (JO L 347, 
20.12.2013, p. 487), prevede 
următoarele: „Contribuția 
FEADR se calculează pe baza 
cuantumului cheltuielilor 
publice eligibile.”
37 Observații
92 
În plus, noul cadru nu prevede o peri ‑
oadă minimă de reînnoire cu titlu de 
obligație contractuală. În conformi ‑
tate cu articolul 45 din regulamentul 
privind dispozițiile comune, resursele 
rambursate instrumentelor financiare 
în cursul unei perioade minime de opt 
ani trebuie să fie utilizate în confor ‑
mitate cu obiectivele programului 
(programelor). Stabilirea unei astfel 
de perioade minime este într‑adevăr 
binevenită, însă dispoziția permite 
reducerea capitalului de dotare și 
reutilizarea acestor resurse rambursate 
instrumentelor financiare sub formă de 
finanțări nerambursabile, limitându‑se 
astfel avantajul oferit de sistemul de 
reînnoire.
Există riscul ca dependența 
instrumentelor financiare 
de sistemul finanțărilor 
nerambursabile să se perpetueze 
în perioada 2014-2020
93 
În cadrul unor audituri anterioare ale 
Curții care au avut ca temă dezvoltarea 
rurală53, aceasta a detectat proble ‑
me legate de modul în care fuseseră 
gestionate finanțările nerambursabile 
acordate pentru măsurile de investiții. 
S‑au putut constata adesea produce ‑
rea efectului de balast ( deadweight ) 
și a efectului de dislocare, precum 
și deficiențe în procesul de selecție. 
Măsura identificată ca fiind cea mai 
susceptibilă la erori era măsura de 
sprijinire a investițiilor în prelucrarea 
produselor agricole54. Întrucât bene ‑
ficiază de o expertiză suplimentară în 
ceea ce privește evaluarea viabilității 
proiectelor (a se vedea punctul 14), 
instrumentele financiare au potenția ‑
lul de a menține sub control riscurile 
identificate în legătură cu utilizarea 
finanțărilor nerambursabile.94 
Orice beneficiar final care îndeplinește 
criteriile de eligibilitate și de selecție 
pentru accesarea unui instrument 
financiar poate solicita în mod direct 
utilizarea acestuia, fără a fi nevoit să 
depună o cerere de finanțare în cadrul 
unei scheme de finanțare nerambursa ‑
bilă, ceea ce reprezintă un acces direct 
la instrumentul financiar. Spre deose ‑
bire de situația constatată în perioada 
de programare 2007 ‑2013 (a se vedea 
punctele 34 și 35), acest acces direct 
lărgește sfera de aplicare a interven ‑
ției prin intermediul instrumentelor 
financiare, și, prin urmare, sporește 
impactul potențial al acestora.
95 
Potrivit unui document de orienta ‑
re al Comisiei55 pentru perioada de 
programare 2014 ‑2020, posibilitatea 
de a avea acces direct la instrumen ‑
tele financiare reprezintă una dintre 
principalele diferențe dintre cele două 
perioade de programare. Curtea este 
însă de părere că trecerea de la un 
acces indirect la unul direct nu poate 
fi pusă pe seama noului cadru juridic, 
întrucât în legislația aplicabilă pentru 
perioada 2007‑2013 nu exista nicio 
prevedere care să impună accesul indi ‑
rect56. Abordarea utilizată în domeniul 
coeziunii presupune accesul direct la 
instrumentele financiare și, în ceea ce 
privește posibilitatea de combinare 
a acestora cu finanțări nerambursabile, 
DG Politică Regională și Urbană a sta ‑
bilit norme care reglementează astfel 
de situații. DG AGRI nu a luat nicio 
măsură similară în perioada 2007 ‑2013 
(a se vedea punctul 37).53 A se vedea, de exemplu, 
Raportul special nr. 8/2012: 
„Direcționarea ajutorului 
acordat pentru modernizarea 
exploatațiilor agricole”; 
Raportul special nr. 1/2013: 
„Sprijinul acordat de UE 
pentru industria de prelucrare 
a produselor agroalimentare 
a contribuit în mod eficace și 
eficient la creșterea valorii 
adăugate a produselor 
agricole?” și Raportul special 
nr. 6/2013: „Au obținut statele 
membre și Comisia un bun 
raport costuri beneficii în 
urma aplicării măsurilor care 
vizează diversificarea 
economiei rurale?” ( http://eca.
europa.eu )
54 Raportul special nr. 23/2014: 
„Erori la nivelul cheltuielilor 
pentru dezvoltare rurală: care 
sunt cauzele și cum sunt ele 
remediate?” ( http://eca.
europa.eu )
55 Comisia Europeană, Financial 
instruments in ESIF programmes 
2014-2020, a short reference 
guide for Managing Authorities  
(Instrumentele financiare din 
programele 2014 ‑2020 pentru 
fondurile ESI: scurt ghid de 
referință pentru autoritățile de 
management), 2.7.2014.
56 Regulamentul (CE) 
nr. 1698/2005 al Consiliului și 
Regulamentul (CE) 
nr. 1974/2006 al Comisiei.
38
 Concluzii și recomandări
96 
Concluzia Curții este că, per ansamblu, 
instrumentele financiare nu s‑au dove ‑
dit a fi o soluție de succes în domeniul 
dezvoltării rurale57 și, cu toate că peri ‑
oada 2014‑2020 prezintă un potențial 
promițător, obținerea impactului dorit 
va reprezenta o provocare semnifica ‑
tivă. Era evident că nu au fost luate în 
considerare specificitățile politicii de 
dezvoltare rurală și nu s‑a procedat 
la realizarea unei evaluări a nevoilor 
reale. În consecință, Curtea a constatat 
că beneficiile potențiale ale abandonă ‑
rii abordării bazate pe dependență față 
de finanțările nerambursabile58 nu au 
fost demonstrate în cadrul implemen ‑
tării efective a instrumentelor financia ‑
re în perioada 2007 ‑2013.
97 
Potrivit constatărilor Curții, cadrul apli ‑
cabil perioadei 2014 ‑2020 are potenți ‑
alul de a iniția îmbunătățirile necesare. 
Totuși, există încă anumite obstacole 
care împiedică utilizarea pe scară mai 
largă a instrumentelor financiare. Deși 
au fost introduse noi dispoziții specifi ‑
ce pentru limitarea problemei recu ‑
rente a supracapitalizării, riscul este 
în continuare prezent. Nu în ultimul 
rând, unele aspecte esențiale legate 
de performanță, precum efectul de 
pârghie și efectul de reînnoire, nu au 
fost abordate în mod corespunzător 
(punctele 81 ‑95).
98 
Curtea a remarcat că argumentele adu ‑
se în favoarea creării instrumentelor 
financiare în perioada de programare 
2007 ‑2013 nu erau clare și că aceste 
instrumente au fost supracapitalizate 
(punctele 21 ‑50). În această perioadă, 
cererea de instrumente financiare 
a fost deosebit de scăzută, ceea ce 
înseamnă că va fi necesar să se in ‑
troducă stimulente specifice pentru 
a promova utilizarea acestora în viitor. 
În perioada 2007 ‑2013, nu mai exista 
posibilitatea unei măsuri separate de 
„inginerie financiară”, așa cum fusese 
cazul în perioada 2000 ‑2006, singura opțiune rămasă fiind aceea a integrării 
instrumentelor financiare într‑un set 
de măsuri de investiții. Posibilitatea de 
a alege între constituirea instrumen ‑
telor financiare ca parte integrantă 
a unei măsuri de investiții sau crearea 
lor ca măsură separată oferă o mai 
mare flexibilitate în gestionarea fon ‑
durilor investite, slăbindu‑se, în același 
timp, condiționarea instrumentelor de 
finanțările nerambursabile. Cadrul apli ‑
cabil perioadei 2014 ‑2020 nu prevede 
însă nici el această posibilitate.
Recomandarea 1
Pentru a stimula într‑o mai mare mă ‑
sură statele membre să creeze instru ‑
mente financiare pentru dezvoltarea 
rurală, Comisia ar trebui să identifice 
care sunt provocările, caracteristicile 
specifice și obstacolele întâmpinate 
în acest domeniu și să încurajeze în 
mod activ statele membre să utilizeze 
astfel de instrumente atunci când este 
necesar. Pentru a stimula cererea, una 
dintre opțiunile la care ar putea apela 
statele membre ar fi să pună deoparte 
un anumit procent din bugetul dispo ‑
nibil al FEADR pentru instrumentele 
financiare și să facă aceste instrumente 
mai atractive, în condiții clar definite, 
decât finanțările nerambursabile.
99 
Problema supracapitalizării instrumen ‑
telor financiare a fost una recurentă în 
perioada 2007 ‑2013, consecința fiind 
o sumă în exces de 370 de milioane 
de euro (a se vedea punctul 48). Cu 
toate că în cadrul juridic pentru perioa ‑
da 2014 ‑2020 au fost introduse dispo ‑
ziții speciale (evaluările ex ante  obliga ‑
torii, plățile eșalonate) pentru limitarea 
acestei probleme, riscul poate să fie în 
continuare prezent.57 A se vedea, de asemenea, 
anexa II  la prezentul raport.
58 Comisia Europeană, Financial 
instruments in ESIF programmes 
2014-2020, a short reference 
guide for Managing Authorities  
(Instrumentele financiare din 
programele 2014 ‑2020 pentru 
fondurile ESI: scurt ghid de 
referință pentru autoritățile de 
management), 2.7.2014.
39 Concluzii și recomandări
Recomandarea 2
În domeniul dezvoltării rurale, Comisia 
ar trebui să ofere orientări și să promo ‑
veze în mod activ calitatea evaluărilor 
ex ante  obligatorii realizate pentru 
instrumentele financiare, menite să 
servească drept instrumente esențiale 
pentru evitarea supracapitalizării. De 
asemenea, coeficientul de expunere 
la risc utilizat ar trebui să fie validat de 
statele membre cu ajutorul unei exper ‑
tize tehnice corespunzătoare.
100  
Instrumentele financiare nu au avut 
o performanță satisfăcătoare în perioa ‑
da de programare 2007 ‑2013 (punc ‑
tele 70 și 71). Ele nu au avut rezultate 
bune din punctul de vedere al ratei 
de reînnoire a fondurilor și al atragerii 
unor resurse private suplimentare în 
sprijinul politicii de dezvoltare rurală. 
Procedura de raportare nu era conce ‑
pută pentru a ilustra într‑o manieră 
aprofundată de activitățile instru ‑
mentelor financiare și pentru a se 
furniza informații relevante cu privire 
la performanța obținută. Prin urma ‑
re, Comisia nu și‑a îndeplinit în mod 
adecvat îndatoririle de supraveghere 
a gestiunii partajate. Cu toate acestea, 
îmbunătățirile introduse în cadrul 
juridic pentru perioada 2014 ‑2020 au 
potențialul de a remedia principalele 
deficiențe identificate în legătură cu 
raportarea (a se vedea punctul 82).
Recomandarea 3
Pentru a spori eficacitatea instrumen ‑
telor financiare în perioada de progra ‑
mare 2014 ‑2020, Comisia ar trebui să 
stabilească, pentru domeniul dezvol ‑
tării rurale, standarde și niveluri‑țintă 
adecvate pentru efectul de pârghie și 
pentru efectul de reînnoire.101  
Instrumentele financiare trebuie să 
acționeze pe termen lung pentru a‑și 
face pe deplin efectul. Potrivit con ‑
statărilor Curții, nu s‑a pus un accent 
suficient pe acest aspect. De exemplu, 
fondurile de împrumut au oferit un 
răspuns la o problemă pe termen scurt 
privind insuficiența lichidității în con ‑
textul recentei crize economice. Prin 
urmare, ele au funcționat numai pe 
o perioadă limitată de timp, în ciuda 
eforturilor administrative considerabile 
care fuseseră investite pentru înființa ‑
rea lor.
Recomandarea 4
În vederea promovării efectelor pe 
termen lung ale instrumentelor finan ‑
ciare, Comisia și statele membre ar 
trebui să adopte norme clare care să 
reglementeze tranziția între perioadele 
de programare. Statele membre ar tre ‑
bui să pună în aplicare noile dispoziții 
legislative în așa fel încât să se asigure 
nivelul cel mai ridicat de flexibilitate. În 
acest context, Comisia ar putea să în ‑
curajeze statele membre să instituie un 
instrument financiar unic care să poată 
pune la dispoziție atât împrumuturi, 
cât și garanții, intensificându‑se astfel 
activitatea acestuia și mărindu‑i‑se 
masa critică.
102  
Auditurile anterioare efectuate de 
Curte în domeniul dezvoltării rurale 
au pus în lumină o serie de probleme 
(efect de balast – deadweight , efect de 
dislocare și deficiențe în procesul de 
selecție) în ceea ce privește gestiona ‑
rea finanțărilor nerambursabile acor ‑
date în cadrul măsurilor de investiții 
(a se vedea punctul 93). Instrumentele 
financiare au potențialul de a reduce 
riscurile identificate pe care le implică 
utilizarea finanțărilor nerambursabile.
40 Concluzii și recomandări
Recomandarea 5
Atunci când evaluează cererile de 
finanțare, statele membre ar trebui să 
acorde o atenție deosebită apariției 
unui potențial efect de balast ( dead-  
weight ) sau de dislocare. În acest scop, 
ar trebui să fie aplicați indicatori adec ‑
vați, cum ar fi randamentul investiției 
și proiecții ale fluxurilor de numerar. În 
cazul activităților eligibile pentru care 
riscul de apariție a efectului de balast 
(deadweight )/de dislocare este deose ‑
bit de ridicat, instrumentele financiare 
ar putea deveni opțiunea preferată. 
Statele membre ar trebui să examineze 
modalitatea optimă de combinare a fi ‑
nanțărilor nerambursabile și a instru ‑
mentelor financiare în scopul obținerii 
celui mai bun raport costuri‑beneficii, 
prin optimizarea efectului de pârghie/
de reînnoire.103  
În fine, Curtea concluzionează că, în 
perioada 2007 ‑2013, nu au fost prevă ‑
zute condiții precise pentru determina ‑
rea soldului instrumentelor financiare 
care trebuie plătit la sfârșitul perioadei 
de programare și nici condiții legate 
de politica de ieșire cu privire la aceste 
instrumente, în principal din cauza 
absenței unor norme clare din partea 
Comisiei cu privire la aceste aspecte 
(punctele 72 ‑80).
Recomandarea 6
Comisia ar trebui să ofere în timp 
util norme precise și funcționale de 
punere în aplicare înainte de închi ‑
derea, în 2015, a perioadei de progra ‑
mare 2007‑2013, inclusiv cu referire la 
politica de ieșire privitor la instrumen ‑
tele financiare.
Prezentul raport a fost adoptat de Camera I, condusă de doamna 
Rasa BUDBERGYTĖ, membră a Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 
25 martie 2015.
 Pentru Curtea de Conturi
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Președinte

41
Estimarea supracapitalizării fondurilor de garantare la 31 decembrie 2013, pe baza 
coeficienților de expunere la risc
Suma transferată în 
capitalul fondului 
până la 31.12.2013  
(în euro)Suma corespun -
zând garanțiilor 
emise în favoarea 
beneficiarilor finali 
până la 31.12.2013  
(în euro)Nivelul maxim 
anticipat 
pentru ne -
rambursarea 
creditelorCoeficientul de 
expunere la risc 
utilizat pentru de -
terminarea sumei 
de transferat în 
capitalul fondului
(1 la X)Supracapitalizarea 
estimată a  fondului  
(în euro)
Bulgaria 121 000  000,00 50 006  000,00 20,0  % 5,0 110 998 800,00
Franța (Corsica) 600  000,00 403 795,00 33,3 % 3,0 465 401,67
Italia (Sicilia) 37 628  950,00 5 485 210,23 33,3 % 3,0 35 800 546,59
Italia (Apulia) 5 000  000,00 6 585 275,50 8,0 % 12,5 4 473 177 ,96
Italia (Lazio) 2 500  000,00 920 105,60 8,0 % 12,5 2 426  391,55
Italia (Campania) 2 250  000,00 3 262  536,52 8,0 % 12,5 1 988 997 ,08
Italia (Umbria) 4 800  000,00 0,00 33,3 % 3,0 4 800  000,00
Italia (Molise) 2 450  000,00 2 451  400,00 33,3 % 3,0 1 632 866,67
Italia (Basilicata) 14 860  000,00 1 699 990,00 33,3 % 3,0 14 293  336,67
Italia (Calabria) 10 000  000,00 1 678  400,00 50,0  % 2,0 9 160 800,00
România 220 000  000,00 177 173  471,00 20,0  % 5,0 184 565 305,80
Total 421  088  950,00 249 666 183,85   370  605  623,98
Capital necesar  
(în euro)50 483 326,02
Supracapitalizare (exprimată ca factor) 8,34
Sursa:  Constatările de audit ale Curții de Conturi Europene.Anexa IAnexe
42 Anexe
Imagine de ansamblu a principalelor deficiențe care reduc performanța instrumen -
telor financiare auditate
Franța 
(Corsica)Italia 
România Grecia Lituania 
Apulia Sicilia
Tip FG FG FG FG FI FI
Înființarea cu întârziere D D
Supraestimarea cererii D D D D D D
Coeficient de expunere la risc prea mic (pentru 
FG)D D NA NA
Capital de dotare excesiv D D D D
Rată scăzută de plată către beneficiarii finali D D D
Nivel de reînnoire insuficient D D D D D D
Efect de pârghie insuficient D D D D D D
Lipsa raportărilor privind performanța D D D D D D
FG: fond de garantare; FI: fond de împrumut; NA: nu se aplică.
D: Deficiență identificată.
Sursa:  Constatările de audit ale Curții de Conturi Europene.Anexa II
43
Cerința de a efectua o evaluare ex ante  corespunză ‑
toare privind pierderile așteptate a fost introdusă în 
2011 în ceea ce privește cofinanțarea din partea FEADR 
a operațiunilor care cuprind fonduri de garantare3. În 
ceea ce privește perioada de programare 2014 ‑2020, 
este obligatoriu să se efectueze o evaluare ex ante  
pentru orice operațiune care cuprinde instrumente 
financiare cofinanțate de FEADR4. Legislația prevede 
stimulente pentru ca statele membre să utilizeze 
instrumentele financiare și le oferă posibilitatea de a le 
lansa imediat pe baza unor modele gata de a fi puse în 
aplicare, cum ar fi modelele „la cheie”. De asemenea, 
Comisia oferă statelor membre și părților interesate 
orientările necesare și va continua să facă acest lucru și 
în perioada rămasă din 2014  ‑2020.
V
Fondurile de garantare trebuie să dispună de anumite 
lichidități pentru a putea investi fără probleme în 
întreprinderi.
După o evaluare actualizată a nevoilor de către statele 
membre și pregătirea în vederea încheierii fondurilor 
de garantare, cifra a fost redusă la 362,69 milioane EUR 
până la sfârșitul anului 2014.
VI
Instrumentele financiare sprijinite de FEADR au fost 
constituite în perioada permisă din punct de vedere 
juridic, în conformitate cu legislația UE.
Comisia ar dori să reamintească faptul că dezvoltarea 
rurală este pusă în aplicare în cadrul gestiunii parta ‑
jate, statele membre fiind pe deplin responsabile de 
monitorizarea operațiunilor.
Comisia remarcă faptul că, în ceea ce privește perioada 
2007 ‑2013, a colectat informații de raportare impor ‑
tante referitoare la instrumentele financiare existente. 
În plus, pentru perioada de programare 2014 ‑2020 
este concepută o raportare cuprinzătoare referitoare 
la instrumentele financiare5.
3 Regulamentul (UE) nr. 679/2011 al Comisiei din 14 iulie 2011.
4 Articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
5 Articolul 46 din Regulamentul (CE) nr. 1303/2013.Rezumat
I
Deși atragerea de capital privat este una dintre valorile 
adăugate aferente instrumentelor financiare, legislația 
UE1 în domeniul dezvoltării rurale în perioada 2007 ‑
2013 nu stabilește în mod explicit legături între instru ‑
mentele de inginerie financiară și finanțarea privată.
III
Comisia remarcă faptul că perioada de programare 
2014 ‑2020 abia a început și cea mai mare parte a pro ‑
gramelor finanțate din fondurile ESI, inclusiv progra ‑
mele de dezvoltare rurală, nu au fost încă adoptate. În 
plus, statele membre pot constitui instrumente finan ‑
ciare în orice moment din perioada de programare.
IV
Comisia remarcă faptul că în perioada 2007 ‑2013 au 
fost puse în aplicare instrumente financiare în 7 state 
membre, ceea ce reprezintă o îmbunătățire semnifica ‑
tivă în comparație cu perioada 2000  ‑2006, în care doar 
două state membre au recurs la acestea.
Cadrul juridic al UE pentru perioada de programare 
2007 ‑2013 prevede o mare flexibilitate în ceea ce 
privește punerea în aplicare a măsurilor de dezvoltare 
rurală. Potrivit Comisiei, cadrul juridic 2007 ‑2013 ia în 
considerare caracteristicile specifice ale dezvoltării 
rurale, iar acest lucru se reflectă în instrumentele finan ‑
ciare sprijinite de FEADR. Regulamentul nr. 1698/2005 
al Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al 
Comisiei definesc domeniul de aplicare și domeniul 
de intervenție al FEADR, inclusiv măsurile de sprijin 
specifice2. Fiecare măsură de dezvoltare rurală conține 
diverse norme și dispoziții în materie de eligibilitate, 
care trebuie respectate de instrumentele financiare 
create în cadrul măsurii și ar trebui să facă parte din 
acordul de finanțare.
1 Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului și Regulamentul 
(CE) nr. 1974/2006 al Comisiei.
2 De exemplu, sprijinul pentru investițiile în modernizarea 
exploatațiilor agricole, creșterea valorii adăugate a produselor 
agricole și forestiere, crearea și dezvoltarea de microîntreprinderi 
în zonele rurale, diversificarea spre activități neagricole, reînnoirea 
satelor etc.Răspunsul  
Comisiei
Răspunsul Comisiei 44
Problema supracapitalizării este abordată de dispozi ‑
țiile articolului 41 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, 
prin care, ca regulă generală pentru toate instrumen ‑
tele financiare în perioada 2014  ‑2020, au fost introduse 
plăți progresive, bazate pe obținerea unor rezultate 
concrete în materie de rambursare.
Principalele probleme de performanță sunt bine abor ‑
date în cadrul monitorizării instrumentelor financiare 
sprijinite prin fondurile ESI, astfel cum sunt definite la 
articolul 46 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013. Mai 
mult decât atât, Comisia atrage atenția asupra celor 
patru indicatori de performanță consacrați la artico ‑
lul 12 din Regulamentul (UE) nr. 480/2014.
În plus, pentru a încuraja utilizarea instrumentelor 
financiare, Comisia și‑a consolidat cooperarea în 
domeniul agriculturii și dezvoltării rurale cu Banca 
Europeană de Investiții (BEI) și a semnat un memoran ‑
dum de înțelegere la 14 iulie 20147. Această cooperare 
include posibilitatea de a utiliza experiența și cunoș ‑
tințele Grupului BEI privind instrumentele financiare, 
precum și aplicarea acestora în domeniul dezvoltării 
rurale.
Comisia a lansat, de asemenea, „ fi-compass ”, o plat ‑
formă de asistență tehnică cuprinzătoare, care va 
furniza Comisiei, statelor membre și părților interesate 
orientări metodologice și sprijin în materie de sensibi ‑
lizare în domeniul instrumentelor financiare susținute 
prin fondurile ESI în perioada 2014 ‑20208. Ca parte 
a programului său de lucru, „ fi-compass ” va oferi și 
produse specifice FEADR.
IX (a) Primul punct marcator
Comisia acceptă să identifice provocările, caracteristi ‑
cile specifice și obstacolele în ceea ce privește consti ‑
tuirea de instrumente financiare în cadrul FEADR.
O astfel de analiză va fi efectuată în cadrul activităților 
„fi-compass ”, o platformă de asistență tehnică cuprin ‑
zătoare care furnizează Comisiei, statelor membre și 
părților interesate orientări metodologice și sprijin în 
materie de sensibilizare în domeniul instrumentelor 
financiare susținute prin fondurile ESI în perioada 
2014 ‑20209.
7 A se vedea declarația 14/225 din 14.7.2014.
8 Pentru mai multe informații, a se vedea http://www.fi‑compass.eu .
9 Pentru mai multe informații, a se vedea http://www.fi‑compass.eu .Comisia este de părere că evaluarea beneficiilor 
instrumentelor financiare ar trebui să fie efectuată și 
în contextul crizei financiare care afectează accesul la 
finanțare în unele state membre.
VII
Comisia remarcă faptul că este responsabilitatea 
autorităților naționale să se asigure că aceste opera ‑
țiuni sunt executate în conformitate cu dispozițiile 
juridice relevante. Comisia evaluează aspectele legate 
de instrumentele financiare în cursul misiunilor sale de 
audit.
În conformitate cu legislația UE aplicabilă pentru peri ‑
oada 2007 ‑2013, mecanismele de lichidare și de ieșire 
urmează să fie definite de autoritatea de management 
în acordul de finanțare cu administratorul fondului, 
asigurându‑se că dispozițiile relevante sunt luate în 
considerare în mod adecvat.
În cadrul gestiunii partajate și în conformitate cu prin ‑
cipiul subsidiarității, Comisia trebuie să se asigure că 
statele membre instituie sisteme adecvate de gestiune 
și de control.
Pentru perioada 2007 ‑2013, Comisia a oferit orientări 
oricărui stat membru care le‑a solicitat. Orientările 
privind închiderea programelor de dezvoltare rurală 
pentru perioada 2007 ‑2013 au fost adoptate în 20156. 
Respectarea normelor juridice și a orientărilor va fi 
verificată în cursul procedurii de verificare a conturilor.
Comisia va oferi orientări mai consolidate și îmbunătă ‑
țite pentru perioada 2014 ‑2020.
VIII
Comisia consideră că noul cadru juridic pentru peri ‑
oada de programare 2014 ‑2020 răspunde preocupări ‑
lor exprimate de Curte suficient de bine.
6 C(2015) 1399 final, 5.3.2015.
Răspunsul Comisiei 45
IX (b)
Comisia acceptă această recomandare, care, în pre ‑
zent, este în curs de aplicare.
Normele tranzitorii pentru perioada 2007 ‑2013 au fost 
adoptate.
În ceea ce privește perioada 2014 ‑2020, discuțiile cu 
statele membre vor avea loc atunci când se va apropia 
închiderea perioadei 2014 ‑2020 și vor trebui definite 
norme tranzitorii.
IX (c)
Această recomandare vizează statele membre.
Introducere
05
Legislația UE pentru perioada 2007 ‑2013 nu impune 
o normă privind reutilizarea alocării inițiale utilizate 
pentru constituirea de instrumente financiare. Resur ‑
sele care nu sunt utilizate pot fi reprogramate pentru 
alte forme de asistență.
06
Comisia remarcă faptul că perioada de programare 
2014 ‑2020 abia a început și cea mai mare parte a pro ‑
gramelor finanțate din fondurile ESI, inclusiv progra ‑
mele de dezvoltare rurală, nu au fost încă adoptate. În 
plus, statele membre pot constitui instrumente finan ‑
ciare în orice moment din perioada de programare.
12
După o evaluare actualizată a nevoilor de către statele 
membre și pregătirea în vederea încheierii fondurilor 
de garantare, cifra din 2013 a fost redusă la 362,69 mili ‑
oane  EUR până la sfârșitul anului 2014.IX (a) Al doilea punct marcator
Comisia acceptă această recomandare, care este deja 
parțial pusă în aplicare.
În contextul platformei „ fi-compass ” de asistență teh ‑
nică finanțată din fondurile ESI sunt furnizate orientări 
generale și specifice fondurilor privind evaluările ex 
ante . Acestea cuprind atât întregul FEADR, cât și sec ‑
toare specifice, cum ar fi agricultura și silvicultura.
IX (a) Al treilea punct marcator
Comisia acceptă această recomandare, care este deja 
parțial pusă în aplicare.
Comisia a furnizat modele standard pentru fondurile 
de împrumut și de garantare în domeniul dezvoltării 
rurale. În cadrul platformei „ fi-compass ” de asistență 
tehnică finanțată din fondurile ESI, în prezent se 
analizează posibilitatea elaborării unui alt model, 
de exemplu pentru eficiența energetică și energia 
regenerabilă, a cărui lansare este planificată pentru 
sfârșitul anului 2015.
În legătură cu cooperarea cu Grupul BEI, Comisia 
a semnat un memorandum de înțelegere în ceea ce 
privește cooperarea în domeniul agriculturii și dez ‑
voltării rurale, în care se preconizează ca BEI să ofere 
statelor membre o schemă specifică instrumentelor 
financiare care urmează să fie pusă în aplicare în 
cadrul FEADR. Un eveniment specific referitor la acest 
memorandum de înțelegere a fost deja planificat 
pentru 23 martie 2015.
IX (a) Al patrulea punct marcator
Comisia acceptă această recomandare în măsura în 
care normele pentru închiderea programelor de dez ‑
voltare rurală din perioada 2007 ‑201310 sunt în dome ‑
niul său de acțiune.
Comisia remarcă faptul că, în conformitate cu legislația 
UE aplicabilă pentru perioada 2007 ‑2013, elabora ‑
rea unor norme operaționale precise de punere în 
aplicare, inclusiv a politicii adecvate de ieșire pentru 
fiecare instrument de inginerie financiară, este respon ‑
sabilitatea statelor membre.
10 C(2015) 1399 final, 5.3.2015.
Răspunsul Comisiei 46
23
Comisia consideră că a evaluat și abordat în mod 
adecvat caracteristicile specifice dezvoltării rurale în 
momentul elaborării cadrului juridic 2007 ‑2013. În spe ‑
cial, Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 prezintă peste 
30 de măsuri care vizează un grup bine definit de 
beneficiari și include criteriile de eligibilitate, precum 
și cerințe specifice pe care instrumentele financiare 
sprijinite de FEADR trebuie să le respecte. Acest lucru 
este elaborat în detaliu prin dispozițiile Regulamentu ‑
lui de punere în aplicare nr. 1974/2006.
A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 21.
Comisia ia act de faptul că beneficiarii din domeniul 
dezvoltării rurale sunt ferme de toate dimensiunile. 
În UE, agricultura la scară mică are dimensiuni dife ‑
rite și este specifică unei țări, unei regiuni și/sau unui 
subsector. În același timp, fermierii nu sunt singurii 
beneficiari ai dezvoltării rurale.
Politica de coeziune nu sprijină, în principiu, agri ‑
cultura, dar, în mod similar cu politica de dezvoltare 
rurală, vizează multe microîntreprinderi și întreprinderi 
mici neagricole.
26
Cadrul juridic al UE pentru perioada de programare 
2007 ‑2013 prevede o mare flexibilitate în ceea ce 
privește punerea în aplicare a măsurilor de dezvoltare 
rurală. În acest context, Comisia este de părere că 
necesitățile și oportunitățile sunt descrise cu sufici ‑
entă claritate pentru ca programarea instrumentelor 
financiare să fie corespunzătoare și posibilă. Atunci 
când aprobă programele de dezvoltare rurală sau 
modificările acestora, Comisia efectuează o analiză 
pentru a evalua dacă programele și măsurile sunt 
consecvente cu orientările strategice ale UE și cu pla ‑
nurile strategice naționale relevante și dacă respectă 
dispozițiile juridice relevante.13
În conformitate cu principiile subsidiarității și gestiu ‑
nii partajate, constituirea de instrumente financiare, 
punerea lor în aplicare și evaluarea cererii țin de 
responsabilitatea statelor membre. Aceasta cuprinde 
adoptarea tuturor dispozițiilor legislative, de regle ‑
mentare și administrative la nivel național sau regio ‑
nal, inclusiv a acordurilor de finanțare.
Comisia monitorizează modul în care statele membre 
își implementează programele de dezvoltare rurală și, 
în acest context, verifică modul în care statele membre 
implementează instrumentele financiare sprijinite de 
FEADR.
Comisia ia act de faptul că agențiile de plăți îndepli ‑
nesc un rol important în contextul politicii de dezvol ‑
tare rurală și al punerii în aplicare a acesteia.
Sfera și abordarea auditului
20
Comisia ia act de faptul că instrumentele financi ‑
are din domeniul dezvoltării rurale pot sprijini și 
alte măsuri de investiții, cum ar fi 311 (diversificarea 
activităților agricole), 312 (crearea și dezvoltarea de 
microîntreprinderi în zonele rurale), 313 (turism rural), 
321 (servicii și infrastructură de bază) etc. Ar trebui, de 
asemenea, să se ia în considerare sprijinul acordat în 
cadrul inițiativei LEADER.
Observații
21
Normele privind instrumentele financiare în domeniul 
dezvoltării rurale în perioada 2007 ‑2013 au fost îmbu ‑
nătățite în mod substanțial în comparație cu perioada 
2000 ‑2006.
22
Comisia este de părere că anchetele electronice efec ‑
tuate la închidere nu indică pe deplin motivele pentru 
care nu se constituie instrumente financiare la începu ‑
tul unei perioade de programare.
Răspunsul Comisiei 47
27
Cerința de a efectua o evaluare ex ante  privind pier ‑
derile așteptate a fost introdusă în 2011 în ceea ce 
privește cofinanțarea din partea FEADR a operațiunilor 
care cuprind fonduri de garantare11. Aceste evaluări ex 
ante  iau în considerare practicile actuale ale pieței în 
cazul unor operațiuni similare pentru tipul de investiții 
și piața în cauză pentru care urmează să fie constituite 
fonduri de garantare.
În ceea ce privește perioada de programare 2014 ‑2020, 
pentru orice operațiune care cuprinde instrumente 
financiare cofinanțate de FEADR este obligatoriu să 
se efectueze o evaluare ex ante , al cărei conținut este 
definit prin dispoziții juridice12.
În perioada 2007 ‑2013, legislația prevedea obligația 
candidaților la postul de administrator de fonduri 
de a prezenta un plan de afaceri cu un conținut 
concret, care trebuia evaluat de către autoritatea de 
management.
Comisia constată că toate instrumentele financiare 
sprijinite de FEADR în perioada 2007 ‑2013 au fost con ‑
stituite în contextul crizei financiare și economice, pe 
parcursul căreia accesul la credite a fost îngreunat și 
problemele de lichiditate au fost evidente în întreaga 
Europă.
În Bulgaria, de exemplu, a fost efectuată o evaluare ex 
ante  a pierderilor așteptate/o analiză a lacunelor îna ‑
inte de stabilirea ratei de expunere și de determinarea 
valorii finale a capitalului fondului. În România, a avut 
loc o evaluare continuă în urma modificării legislației 
privind perioada 2007 ‑2013 care a impus efectua ‑
rea evaluării ex ante  a pierderilor așteptate pentru 
fondurile de garantare începând din 2011. În contextul 
discuțiilor din cadrul Comitetului privind dezvoltarea 
rurală referitoare la închiderea instrumentelor financi ‑
are, Italia a confirmat oficial abordarea sa cu privire la 
efectuarea de evaluări ex ante  în perioada 2007 ‑2013.
Lipsa de lichiditate și/sau dificultățile cu care se con ‑
fruntă fermierii în ceea ce privește accesarea creditelor 
sunt, de asemenea, motive serioase care justifică uti ‑
lizarea unor instrumente financiare specifice de către 
statele membre.
11 Regulamentul (UE) nr. 679/2011 al Comisiei din 14 iulie 2011.
12 Articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.Fiecare măsură de dezvoltare rurală în temeiul căreia 
au fost sprijinite instrumentele financiare a avut obiec ‑
tive clare și bine stabilite, în conformitate cu legisla ‑
ția UE și cu planurile strategice naționale. Legislația 
UE nu impune constituirea unor obiective exclusiv 
măsurabile.
În ceea ce privește perioada de programare 2014 ‑2020, 
pentru fiecare dintre domeniile principale de interes 
ale priorităților UE legate de FEADR sunt stabilite 
obiective cuantificate ex ante . Programul trebuie să 
conțină o descriere a strategiei și trebuie să precizeze 
că măsurile selectate în raport cu prioritățile UE au 
la bază o logică a intervenției riguroasă, susținută de 
o evaluare ex ante .
Caseta 2
Obiectivele menționate au fost în concordanță cu 
situația generală privind absența facilităților de credit. 
Programele de dezvoltare rurală dezvoltă în continua ‑ 
re obiectivele în contextul măsurilor în temeiul cărora 
sunt sprijinite instrumentele financiare. Acordurile de 
finanțare încheiate între statele membre și administra ‑
torii fondurilor pot conține, de asemenea, justificări și 
obiective legate de instrumentul financiar respectiv.
Aceste motive generale explică necesitatea de a crea 
un fond de împrumut. Detaliile referitoare la justifica ‑
rea integrală a utilizării, obiectivele specifice de atins și 
strategia de ieșire sunt toate puncte incluse în „acor ‑
dul de finanțare” semnat între ETEAN (administratorul 
fondului) și minister (autoritatea de management).
Astfel se confirmă coerența abordării privind progra ‑
marea și conformitatea acesteia cu legislația UE. Litua ‑
nia și România au fost afectate de o criză foarte gravă 
a creditelor, care i‑a împiedicat pe beneficiari să obțină 
împrumuturi bancare pentru proiectele lor.
În cadrul măsurilor sunt definite obiective 
suplimentare.
A se vedea mai sus precizările privind România.
Răspunsul Comisiei 48
32
Plata întregului cuantum printr‑o contribuție unică 
din programul de dezvoltare rurală către fond a fost 
în conformitate cu legislația UE. Valoarea dobânzilor 
generate a rămas la dispoziția Fondului de garantare 
pentru furnizarea de noi garanții. Această sumă va fi 
verificată la închiderea instrumentelor financiare.
Plasarea sumelor neutilizate din cadrul FEADR în 
conturi purtătoare de dobândă, care generează veni ‑
turi suplimentare ce pot fi utilizate de instrumentele 
financiare, este considerată o bună practică. Fondurile 
FEADR care sunt destinate a fi utilizate pentru granturi 
în cadrul programelor pot fi, de asemenea, plasate în 
conturi purtătoare de dobândă.
În cazul României, a fost efectuată o evaluare continuă 
a pierderilor așteptate, iar bugetul total al instrumen ‑
telor financiare care funcționează în această țară și 
sunt sprijinite de FEADR a fost ajustat pentru a reflecta 
rezultatele acestei evaluări.
33
Articolul 52 alineatul (3) din Regulamentul (CE) 
nr. 1974/2006 definește cu strictețe ceea ce se întâm ‑
plă cu resursele reintrate în circuitul operațional în 
timpul perioadei de programare ca urmare a investi ‑
țiilor efectuate de fonduri sau rămase după achitarea 
unei garanții (și anume, acestea trebuie să fie utilizate 
în conformitate cu acordul de finanțare sau verificate 
în contextul conturilor anuale).
O garanție furnizată susține un împrumut contractat 
de un beneficiar final de la un intermediar financiar. 
Prin returnarea împrumutului (și a oricăror dobânzi 
eventuale asociate cu acesta), beneficiarul final con ‑
firmă punerea în aplicare a unei operațiuni sprijinite 
de FEADR și, prin urmare, eliberează garanția, care nu 
mai poate fi asociată cu bugetul FEADR, întrucât este 
deja „consumat”, adică este utilizat cel puțin o dată. 
Comisia nu consideră că acest lucru contravine princi ‑
piilor bunei gestiuni financiare.28
Instrumentele financiare din domeniul dezvoltării 
rurale sunt adecvate pentru toți investitorii potențiali 
în întreprinderile care ar putea fi sprijinite de FEADR.
În perioada 2007 ‑2013, Comisia a îmbunătățit cadrul 
legislativ prin introducerea unei cerințe de efectuare 
a unei evaluări ex ante  a pierderilor așteptate pentru 
fondurile de garantare.
În ceea ce privește perioada de programare 2014 ‑2020, 
va fi necesară o evaluare a necesităților în toate cazu ‑
rile în care un stat membru decide să contribuie la un 
instrument financiar prin finanțare din partea FEADR13. 
În plus, dispozițiile privind plățile progresive oferă 
o protecție suplimentară.
A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 21 
și 22.
30
Comisia remarcă faptul că pentru luarea în considerare 
a sumelor eligibile cu care s‑a contribuit la închidere 
nu este suficient să se contribuie la fonduri.
31
Comisia ar dori să sublinieze contabilizarea corectă 
a cheltuielilor declarate. Cu toate acestea, Comisia 
a observat, de asemenea, în cadrul propriilor audituri 
din unele state membre că transferurile către fondu ‑
rile instrumentelor financiare au fost relativ excesive 
în ceea ce privește monitorizarea recurgerii la instru ‑
mente de către beneficiarii finali.
Comisia ia act de faptul că natura instrumentelor 
financiare nu permite cheltuirea imediată a tuturor 
sumelor care îi sunt transferate. Instrumentele finan ‑
ciare au nevoie de timp pentru a deveni mecanisme 
care să funcționeze eficient și de o lichiditate inițială 
pentru a putea investi fără probleme în întreprinderi.
Problema supracapitalizării14 este abordată de dispozi ‑
țiile articolului 41 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, 
prin care, ca regulă generală pentru toate instrumen ‑
tele financiare în perioada 2014  ‑2020, au fost introduse 
plăți progresive, bazate pe obținerea unor rezultate 
concrete în materie de rambursare.
13 Articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
14 În cadrul raportului său special de audit nr. 2/2012, Curtea se 
referă la supradimensionarea instrumentelor financiare, și nu la 
supracapitalizare.
Răspunsul Comisiei 49
În conformitate cu articolul 15, cu articolul 71 alineatul 
(5) și cu articolul 71 alineatul (2) din Regulamentul (CE) 
nr. 1698/2005, solicitanții care doresc să primească 
sprijinul oferit de un instrument financiar au fost 
evaluați pe baza criteriilor de selecție stabilite pentru 
respectiva măsură de organismul competent, întrucât 
cheltuielile au fost eligibile pentru o contribuție din 
partea FEADR numai în cazul în care sunt efectuate 
pentru operațiuni decise de autoritatea de manage ‑
ment a programului în cauză sau în responsabilitatea 
acesteia, în conformitate cu aceleași criterii de selec ‑
ție. Comisia consideră că programarea instrumentelor 
financiare a fost efectuată în conformitate cu legislația 
UE și cu normele aplicabile privind ajutoarele de stat.
36
Nu există nicio cerință juridică a UE în materie de 
dezvoltare rurală pentru perioada de programare 
2007 ‑2013 care să prevadă obligația ca suma tuturor 
formelor de sprijin combinate să nu depășească suma 
totală a elementelor de cheltuieli vizate. Este, de ase ‑
menea, de remarcat că garanțiile acoperă, în principiu, 
până la 80 % din partea (privată) a investiției.
A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 34 
și 35.
37
A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 34.
38
Și auditurile Comisiei au evidențiat acest risc. Cu 
toate acestea, este dificil să se concluzioneze că, mai 
degrabă, nivelul de transfer de capital are o legătură 
automată cu scopul de a eluda regula N+2, decât că 
acesta este rezultatul unei executări a programului 
mai lentă decât se prevăzuse. În mai multe cazuri, 
statele membre au transferat întregul capital înscris în 
buget, chiar dacă nu au avut nicio problemă legată de 
regula N+2.
Programele de dezvoltare rurală pot contribui la 
instrumentele financiare în orice moment al perioadei 
de programare.
A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 26.La închidere, cheltuielile eligibile ale fondurilor de 
garantare acoperă toate garanțiile care au fost dezan ‑
gajate în urma returnărilor cu succes ale împrumu ‑
turilor în perioada de programare, precum și o sumă 
care acoperă numai riscurile aferente garanțiilor 
active (dar nu și valoarea totală a garanțiilor active 
care sunt emise). Partea din garanțiile active care nu 
este considerată eligibilă trebuie returnată în cadrul 
programului.
A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 31.
34
Instrumentele financiare sprijinite de FEADR au asigu ‑
rat accesul la finanțare beneficiarilor în cazul cărora 
piețele financiare nu le‑au oferit o opțiune prin care 
să fie acoperit proiectul sau partea de cofinanțare 
privată a proiectului. În ceea ce privește perioada de 
programare 2014 ‑2020, instrumentele financiare nu se 
utilizează pentru a prefinanța granturi, granturile nu 
se utilizează pentru a rambursa sprijinul acordat prin 
instrumente financiare și combinația de sprijin furnizat 
prin granturi și instrumente financiare poate acoperi 
aceleași elemente de cheltuieli, cu condiția ca suma 
tuturor formelor de sprijin combinate să nu depă ‑
șească suma totală a elementelor de cheltuieli vizate15.
Caseta 3
Instrumentele financiare au avut un rol important în 
contextul crizei financiare și economice, în special 
pentru statele membre în care condițiile financiare 
au fost restrictive și/sau a fost dificilă acordarea de 
cofinanțare de către beneficiari.
35
Comisia ia act de faptul că FEADR contribuie la instru ‑
mentele financiare cu sume publice (cofinanțare din 
partea FEADR și la nivel național).
Instrumentele financiare nu sunt neapărat o alterna ‑
tivă la granturi, întrucât granturile și instrumentele 
financiare pot fi utilizate împreună în cadrul unei 
singure operațiuni și în conformitate cu normele apli ‑
cabile privind ajutoarele de stat.
15 Articolul 37 alineatele (7), (8) și (9) din Regulamentul (UE) nr. 
1303/2013.
Răspunsul Comisiei 50
Determinarea pieței potențiale, care este o noțiune 
foarte largă, nu este singurul factor utilizat pentru 
a defini și a estima capitalul fondului. De asemenea, 
trebuie luați în considerare factori precum bugetul 
total disponibil în cadrul măsurilor, necesitățile de 
investiții, evaluarea valorii adăugate a instrumentelor 
financiare, contribuția instrumentelor financiare la 
obiectivele măsurilor etc.
43
În cazul Bulgariei, propunerea a cuprins unele măsuri 
în temeiul cărora nu se pot constitui instrumente 
financiare.
În ceea ce privește Italia, la momentul plății către fon ‑
dul de garantare, sumele declarate de regiuni nu au 
părut a fi disproporționate.
A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 39 
referitor la Sicilia.
În cazul Lituaniei, supracapitalizarea a apărut numai 
atunci când s‑a atenuat criza creditelor și băncile au 
început să dea împrumuturi. Lituania a decis să reducă 
dimensiunea instrumentului financiar.
În România, supracapitalizarea a reflectat incapaci ‑
tatea instrumentelor financiare de a mobiliza credite 
comerciale în contextul unei crize financiare profunde 
și al reducerii cererii, în care profitabilitatea oricărei 
investiții a fost pusă în mod serios la îndoială.
A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 32.
Caseta 5
Utilizarea limitată a fondului în 2014 poate fi atribuită 
constituirii cu întârziere a acestuia (decembrie 2013), 
reticenței continue a investitorilor, având în vedere 
criza economică gravă din țară, lipsei de experiență 
suficientă în ceea ce privește acest tip de instrumente 
și altor evenimente din țară care nu au fost propice 
investițiilor.
Comisia consideră că este o practică bună care arată 
modul în care un stat membru operează cu bugete 
în conformitate cu evoluția situației financiare în 
domeniul vizat de program și cu cererea existentă de 
finanțare.Caseta 4
Intenția a fost de a accelera activarea fondului de 
împrumut deoarece discuțiile și negocierile au durat 
mai mult decât se anticipase. Toate părțile implicate 
au dorit să lanseze instrumente financiare fără întâr ‑
zieri suplimentare. Pregătirile administrative s‑au 
încheiat în decembrie 2013, când fondul de împrumut 
a fost creat în mod oficial.
Comisia remarcă faptul că, și în intervalul maxim al 
acestor estimări, fondurile rămase pentru granturi 
(între 70 % și 90 %) sunt destul de semnificative.
Resursele care nu sunt utilizate prin instrumentele 
financiare pot fi reprogramate pentru alte forme de 
asistență.
A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 31, 
38 și 39.
40
Comisia a acționat în conformitate cu normele.
Comisia constată că, în cazul unor cheltuieli mai scă ‑
zute, statele membre trebuie să ramburseze fonduri 
în cadrul programelor, ceea ce va conduce la creșterea 
riscului de dezangajare pentru anul în cursul căruia are 
loc de reprogramarea.
A se vedea, de asemenea, răspunsurile Comisiei la 
punctul 31 și caseta 4.
41
A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 31.
42
Comisia ia act de faptul că stabilirea pieței potențiale 
se face ex ante , deși instrumentele ar putea funcționa 
până la închiderea programelor de dezvoltare rurală 
și în contextul unor piețe financiare și al unor condi ‑
ții economice în schimbare. Situația instrumentelor 
financiare care funcționează la nivelul UE este similară.
Răspunsul Comisiei 51
46
Comisia remarcă faptul că la nivelul UE nu există 
o definiție a ratei de expunere la risc în legislația UE 
pentru perioada 2007 ‑2013.
Pentru perioada de programare 2014 ‑2020, evaluarea 
ratei de expunere la risc, menționată la articolul 42 ali ‑
neatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 
ca evaluare ex ante  a riscurilor, reflectă necesitatea 
unei contribuții adecvate din partea programului pen ‑
tru a acoperi pierderile așteptate și neașteptate care 
rezultă din împrumuturi noi.
47
Comisia consideră că un fond de garantare care garan ‑
tează 20 % din portofoliul de credite și care, la sfârșit, 
are doar 1 % din garanții executate este, de fapt, un 
exemplu de împrumuturi care funcționează bine.
Coeficientul de multiplicare ar trebui calculat de la 
caz la caz, dar 20 % în acest caz este un procent destul 
de scăzut și nu ar trebui să ridice probleme legate 
de o posibilă supracapitalizare (chiar și într‑un cadru 
general privind ajutoarele de stat, un plafon de garan ‑
ție de 25 % poate fi exceptat în mod automat de la 
pragul de notificare, cf. articolului 21 din RGECA).
Și Comisia consideră că nivelul scăzut de nerambur ‑
sare a reflectat, de asemenea, lipsa de voință din 
partea sectorului bancar de a sprijini operațiunile care 
prezintă un risc mai ridicat.
48
Comisia constată că valoarea totală a garanțiilor emise 
către beneficiarii finali până la sfârșitul anului 2013 
este de 249,6 milioane EUR, care reprezintă în jur de 
60 % din contribuția la fonduri.
Comisia remarcă faptul că instrumentele financiare 
auditate de Curte sunt încă în derulare și își vor conti ‑
nua activitățile în perioada 2014 ‑2015.
A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 12 
și 39.O comparație ex post  nu înseamnă că la momentul 
constituirii instrumentelor financiare suma prevăzută 
a fost supraestimată. Au existat și alte motive care jus ‑
tifică contribuția la fond din programul de dezvoltare 
rurală, cum ar fi cele descrise la punctul 42.
44
A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 28.
Caseta 6
Resursele care nu sunt utilizate prin instrumentele 
financiare pot fi reprogramate pentru alte forme de 
asistență.
A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 31.
În ceea ce privește Bulgaria, potențialul de investiții 
inițiale care a fost propus de statul membru a fost 
redus după revizuirea efectuată de Comisie. Respon ‑
sabilitatea pentru constituirea și punerea în aplicare 
a instrumentelor financiare, inclusiv efectuarea și 
examinarea evaluării ex ante , revine statelor membre. 
Nu este de competența Comisiei să ofere un tip con ‑
cret de expertiză regionalizată sau națională pentru 
calcularea elementelor tehnice specifice legate de 
instrumentele financiare.
În ceea ce privește România, a se vedea răspunsul 
Comisiei la punctul 43.
45
Piețele financiare sunt dinamice și se pot schimba, 
astfel cum a dovedit recenta criză financiară și eco ‑
nomică. Prin urmare, previziunile pe termen lung s‑ar 
putea dovedi nefiabile. Din acest motiv, legislația UE 
pentru perioada de programare 2014 ‑2020 permite 
fiecărei evaluări ex ante  să conțină dispoziții referitoare 
la posibilele revizuiri și actualizări pe termen mediu și 
lung efectuate pentru a reflecta cu precizie eventua ‑
lele condiții de piață în schimbare.
Răspunsul Comisiei 52
58
Mai este timp pentru plata fondurilor în temeiul 
acestor instrumente. Comisia poate doar să confirme 
cât de mult se plătește beneficiarilor finali la sfârșitul 
perioadei de programare.
A se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la punc ‑
tul 55.
59
A se vedea răspunsurile Comisiei la punctele 52 și 58.
60
Comisia consideră că utilizarea finanțării publice pe 
piețe care funcționează bine (sau în cele care își resta ‑
bilesc în mod semnificativ funcționarea corespunză ‑
toare) trebuie să fie evaluată cu atenție pentru a se 
evita denaturarea concurenței.
În cazul Greciei, fondul a fost constituit abia la sfâr ‑
șitul anului 2013 și, prin urmare, plata efectivă către 
beneficiarii finali a început abia la mijlocul anului 2014. 
În cazul Lituaniei, sistemul bancar a reușit să reia fluxul 
normal de creditare la sfârșitul anului 2012, resursele 
din partea FEADR devenind parțial inutile. Același 
lucru s‑a întâmplat în Letonia, unde fondul a avut, de 
asemenea, un obiectiv clar.
61
Legislația UE nu impune statelor membre să utilizeze 
imediat resursele restituite fondului. Modalitățile de 
reînnoire sunt convenite în acordul de finanțare și 
depind de situația specifică și de contextul în care 
instrumentul financiar funcționează. Statele membre, 
de exemplu, ar putea dori să „colecteze” resursele 
restituite și să lanseze un instrument financiar pentru 
un nou produs financiar sau un nou obiectiv. Legis ‑
lația privind perioada 2007 ‑2013 permite reutilizarea 
resurselor instrumentelor financiare pentru o perioadă 
nedeterminată.
62
Pentru perioada 2014 ‑2020 a fost instituit un sistem 
îmbunătățit de monitorizare și de raportare, consacrat 
în dispozițiile articolului 46 din Regulamentul (UE) 
nr. 1303/2013, care permite evaluarea performanței în 
ceea ce privește efectele de reînnoire și de pârghie.49
Astfel de abordări pas cu pas au fost, de asemenea, 
întreprinse în Lituania și în Letonia, unde au fost con ‑
stituite fonduri de împrumut.
52
Comisia remarcă faptul că unele instrumente financi ‑
are au devenit operaționale la sfârșitul procesului de 
audit și au mai rămas 2 de ani de punere în aplicare 
a acestora.
53
Rata medie de plată calculată pentru întregul set de 
instrumente financiare nu reflectă viteza de imple ‑
mentare a anumitor fonduri. În domeniul politicii de 
coeziune, un număr mare de fonduri a fost constituit 
abia în 2012. Pentru aceste fonduri, rata scăzută de 
absorbție la sfârșitul anului 2012 nu ar trebui să fie un 
motiv de îngrijorare.
Instrumentele financiare pot fi evaluate numai în ceea 
ce privește impactul de reînnoire la sfârșitul ciclului lor 
de viață, în special în ceea ce le privește pe cele consti ‑
tuite la sfârșitul perioadei de programare.
55
În realitate, situația de pe piața financiară s‑a îmbună ‑
tățit și există mai puține deficiențe decât în trecut (a se 
vedea exemplul anterior de la punctul 47 cu o garanție 
de 20 % care a produs pierderi de împrumuturi de 
numai 1 %).
56
A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 55.
57
Aceste modificări reflectă nevoile reale ale instru ‑
mentelor financiare. Resursele care nu sunt utilizate 
prin instrumentele financiare au fost reprogramate și 
utilizate pentru alte forme de asistență.
Răspunsul Comisiei 53
66
A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 
63‑65.
67
A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 60.
Caseta 7
Comisia consideră că estimările ar trebui să țină seama 
de sumele reale puse la dispoziția fondurilor după cele 
mai recente modificări ale programelor de dezvoltare 
rurală, deoarece acestea au un impact asupra modului 
de calcul al efectului de pârghie.
68
Constituirea de instrumente financiare în cadrul 
FEADR a reprezentat o noutate absolută pentru 
unele state membre, ceea ce a implicat un proces de 
învățare. Întârzierile se explică, în majoritatea cazurilor, 
prin noutatea instrumentelor din cadrul politicii de 
dezvoltare rurală și prin chestiuni legate de achizițiile 
publice și ajutoarele de stat.
Comisia a derulat activități de promovare și de 
informare intensive privind utilizarea instrumentelor 
financiare prin intermediul comitetelor de dezvoltare 
rurală, al rețelelor, al cursurilor de formare și al activită ‑
ților de sensibilizare, al reuniunilor bilaterale cu statele 
membre și al unor orientări cuprinzătoare.
Pentru noua perioadă de programare, Comisia a fur ‑
nizat, de asemenea, orientările necesare în ceea ce 
privește punerea în aplicare a instrumentelor finan ‑
ciare. În special, Comisia a informat statele membre 
cu privire la diferitele opțiuni disponibile care să le 
permită autorităților de management să utilizeze 
instrumentele financiare, după caz.
În perioada 2014 ‑2020, fondurile deja instituite vor 
continua să existe sau pot fi constituite noi fonduri, pe 
baza modelelor propuse de Comisie (cum ar fi instru ‑
mentele „la cheie”)16. Se preconizează că, în acest fel, 
întârzierile vor fi reduse în mod semnificativ.
16 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 964/2014 al 
Comisiei din 11 septembrie 2014 de stabilire a normelor de aplicare 
a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al 
Consiliului în ceea ce privește clauzele și condițiile standard pentru 
instrumentele financiare.63
Atingerea unui efect de pârghie important nu este 
obiectivul principal al instrumentelor financiare. 
Instrumentele financiare constituie modul de a furniza 
sprijin din partea programului către beneficiarii finali. 
Efectele generate de instrumentele financiare (de 
exemplu, efectul de reînnoire și efectul de pârghie) 
sunt avantaje, dar nu obiective în sine.
Efectul de pârghie care poate varia între sectoare, 
regiuni, produse financiare ar trebui să fie convenit 
în acordul de finanțare pentru instrumentul financiar 
specific.
În ceea ce privește participarea investitorilor privați, 
Comisia ar dori să facă trimitere la legislația privind 
ajutoarele de stat în domeniul finanțării cu capital 
de risc (RGECA) care impune o anumită participare 
din partea unui investitor privat. Definiția propusă 
de Comisie pentru mecanismul efectului de pârghie 
include toate contribuțiile (publice și private) supli ‑
mentare fondurilor UE.
64
Definiția efectului de pârghie încorporată în Regula ‑
mentul financiar prevede că orice contribuție publică 
suplimentară contribuției UE contează ca efect de 
pârghie.
FEADR nu reprezintă nicio excepție de la restul fondu ‑
rilor cu gestiune partajată.
65
Articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 
nr. 1303/2013 nu prevede o definiție a efectului de 
pârghie și în niciun caz nu ar trebui tratat ca derogare 
de la dispozițiile Regulamentului financiar. Acesta 
prevede numai ca evaluarea ex ante  să țină seama de 
efectul de pârghie preconizat la constituirea instru ‑
mentelor financiare. Cu toate acestea, articolul 39 
alineatul (5) din Regulamentul privind dispozițiile 
comune (RDC), de exemplu, prevede o metodă de 
calcul al efectului de pârghie.
În conformitate cu regulamentele aplicabile, obliga ‑
ția de cofinanțare a politicii de dezvoltare rurală este 
stabilită la nivel de program. Operațiunile individuale 
(de exemplu, fondurile) pot beneficia de cofinanțare 
națională sau nu.
Răspunsul Comisiei 54
În ceea ce privește cadrul pentru perioada 2014 ‑2020, 
indicatorii de performanță sunt prevăzuți la artico ‑
lul 12 din Regulamentul (UE) nr. 480/2014. În plus, 
statele membre au obligația de a furniza periodic 
informații referitoare la instrumentele financiare, astfel 
cum se prevede la articolul 46 din Regulamentul (UE) 
nr. 1303/2013.
Răspuns comun al Comisiei la punctele 
72-75
Mecanismele de lichidare și de ieșire urmează să fie 
definite de autoritatea de management în acordul de 
finanțare cu administratorul fondului, asigurându‑se 
că dispozițiile relevante sunt luate în considerare în 
mod adecvat.
În cadrul gestiunii partajate și în conformitate cu 
principiul subsidiarității, Comisia trebuie să vegheze 
ca statele membre să instituie sisteme adecvate de 
gestiune și control.
Pentru perioada 2007 ‑2013, Comisia a oferit orientări 
oricărui stat membru care le‑a solicitat. În prezent, 
Comisia elaborează orientări privind închiderea pro ‑
gramelor din perioada 2007 ‑2013.
Comisia va oferi orientări mai consolidate și îmbunătă ‑
țite pentru perioada 2014 ‑2020. Respectarea normelor 
juridice și a orientărilor va fi verificată în cursul proce ‑
durii de verificare a conturilor.
77
Aceste dispoziții nu sunt incluse în legislație. Comisia 
recomandă statelor membre să respecte dispozițiile 
cuprinse în orientări.
Interpretările divergente au fost clarificate în contextul 
discuțiilor din cadrul Comitetului privind dezvoltarea 
rurală din 2014.
78
A se vedea răspunsurile la punctele 61 și 72 ‑75.Caseta 8
În unele state membre, prăbușirea sistemului financiar 
și criza economică care a urmat au provocat o situație 
de insolvabilitate a cererii (întreprinderi în dificultate 
sau în faliment). Aceasta este unul dintre factorii externi 
care explică întârzierile și absorbția scăzută a fondurilor.
69
Comisia consideră că evaluarea performanței instru ‑
mentelor financiare ar trebui să vizeze și obținerea de 
rezultate din partea instrumentelor financiare cofi ‑
nanțate, inclusiv efectele de reînnoire și de pârghie. 
În plus, evaluarea ar trebui să țină seama de diferitele 
situații care pot apărea. Evoluția valorilor pentru fie ‑
care indicator va trebui să fie atent analizată în funcție 
de context. Valorile indicatorilor luate separat nu pot 
evalua performanța.
Instrumentele financiare sunt mijloacele de a furniza 
sprijin din partea programului către beneficiarii finali. 
Principalul indicator de performanță este, prin urmare, 
cheltuirea contribuției programului în conformitate cu 
obiectivele programului.
Comisia consideră că efectele de pârghie și de reîn ‑
noire sunt corelate în mod negativ (cu cât efectul de 
pârghie este mai mare, cu atât este mai mic efectul de 
reînnoire).
Mai mult decât atât, Comisia atrage atenția asupra 
celor patru indicatori de performanță consacrați la 
articolul 12 din Regulamentul (UE) nr. 480/2014.
70
Comisia ia notă de faptul că nu există indicatori 
comuni pentru instrumentele financiare în cadrul 
comun de monitorizare și evaluare (CCME) pentru 
perioada 2007 ‑2013. Cu toate acestea, CCME prevede 
utilizarea unor indicatori suplimentari17 care urmează 
să fie definiți de către statele membre pentru a per ‑
mite monitorizarea și evaluarea caracteristicilor speci ‑
fice ale programelor de dezvoltare rurală. Trebuie găsit 
un echilibru între un număr rezonabil de indicatori 
comuni care să fie monitorizați de toate programele 
de dezvoltare rurală și indicatorii suplimentari care să 
fie monitorizați pentru unele programe de dezvoltare 
rurală, acolo unde este necesar. Orice indicator de 
performanță ar trebui să fie convenit între autoritatea 
de management și instrumentul financiar.
17 Articolul 81 alineatul (2) din Regulamentul 1698/2005.
Răspunsul Comisiei 55
85
Legislatorul a introdus examinarea evaluării ex ante  în 
sfera de competență a autorităților de management.
86
În plus față de evaluările ex ante  obligatorii și plățile 
progresive, noua legislație conține alte garanții adec ‑
vate pentru a diminua acest risc potențial, cum ar fi 
monitorizarea și raportarea cuprinzătoare.
Comisia constată, de asemenea, că în 75 % din cazuri 
(9 din 12), ratele utilizate ale expunerii la risc se înca ‑
drează în intervalul 2 ‑5.
Ca regulă generală, în perioada 2014 ‑2020, plata 
tranșelor ulterioare este condiționată de absorbția 
anterioară de capital.
87
În conformitate cu legislația UE, instrumentele finan ‑
ciare pot fi constituite în orice moment în timpul peri ‑
oadei de programare 2014 ‑2020. Punerea în aplicare în 
perioada 2014 ‑2020 poate începe imediat după adop ‑
tarea noilor programe și deja în 2015. De exemplu, în 
ianuarie 2015 a fost adoptat programul de dezvoltare 
rurală din Țările de Jos pentru perioada 2014 ‑2020, 
care prevede și constituirea unui instrument financiar 
sprijinit de FEADR18.
A se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la punc ‑
tul 68.
88
Instrumentele financiare ar trebui să ofere sprijin din 
partea programului în cazul unor disfuncționalități 
ale pieței și/sau al unor nevoi de investiții sub nivelul 
optim sau specifice. A continua sprijinul din partea 
programului pe o piață în care intervenția publică nu 
mai este necesară nu este în conformitate cu normele 
privind ajutoarele de stat și cu principiul bunei gesti ‑
uni financiare.
18 A se vedea prezentarea respectivă la adresa http://www.
fi‑compass.eu .79
Comisia ia act de faptul că resursele FEADR care sunt 
returnate fondurilor după ce au fost utilizate cel puțin 
o dată nu mai sunt resurse ale UE. După închidere, 
este responsabilitatea statelor membre să le utilizeze 
în beneficiul întreprinderilor individuale, astfel cum 
prevede legislația UE, respectând normele aplicabile 
privind ajutoarele de stat. Aceste resurse pot fi utili ‑
zate, de asemenea, pentru alte instrumente financiare.
A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 5, 
33, 61 și 72 ‑75.
80
Comisia își asumă responsabilitățile care îi revin în 
ceea ce privește închiderea programelor de dezvoltare 
rurală pentru perioada 2007 ‑2013.
Orice activitate care nu se referă la închiderea progra ‑
melor și nici la bugetul UE ține de responsabilitatea 
statelor membre.
82
În opinia Comisiei, există multe alte dispoziții juridice 
în noua legislație aplicabilă instrumentelor financiare 
din domeniul dezvoltării rurale (de exemplu, dispo ‑
zițiile privind controlul, eligibilitatea cheltuielilor, 
reutilizarea fondurilor, combinațiile de instrumente 
financiare cu granturi, posibilitățile de a numi dife ‑
rite organisme ca administratori de fonduri, inclusiv 
opțiunile propuse pentru autoritățile de management, 
selecția intermediarilor și a beneficiarilor finali, costu ‑
rile și comisioanele de administrare etc.).
83
Comisia consideră că noua legislație abordează într‑o 
manieră suficientă această chestiune și atenuează 
riscurile potențiale.
A se vedea, de asemenea, răspunsurile Comisiei la 
punctele 31 și 41.
84
A se vedea răspunsurile Comisiei la caseta 4 și punctul 
31.
Răspunsul Comisiei 56
În perioada 2014 ‑2020 sunt prevăzute orientări 
comune pentru politicile din cadrul gestiunii partajate 
privind aspecte referitoare la instrumentele financiare 
și în toate aceste politici este stabilită aceeași abordare 
față de accesul la fonduri.
Concluzii și recomandări
96
Comisia remarcă faptul că în perioada 2007 ‑2013 au 
fost puse în aplicare instrumente financiare în 7 state 
membre, ceea ce reprezintă o îmbunătățire semnifica ‑
tivă în comparație cu perioada 2000  ‑2006, în care doar 
două state membre au recurs la acestea.
Cadrul juridic al UE pentru perioada de progra ‑
mare 2007 ‑2013 prevede o mare flexibilitate în ceea 
ce privește punerea în aplicare sau măsurile de 
dezvoltare rurală. Potrivit Comisiei, cadrul juridic 
2007 ‑2013 ia în considerare caracteristicile specifice 
ale dezvoltării rurale, iar acest lucru se reflectă în 
instrumentele financiare sprijinite de FEADR. Regula ‑
mentul nr. 1698/2005 al Consiliului și Regulamentul 
(CE) nr. 1974/2006 al Comisiei definesc domeniul de 
aplicare și domeniul de intervenție al FEADR, inclu ‑
siv măsurile de sprijin specifice19. Fiecare măsură de 
dezvoltare rurală conține diferite norme și dispoziții 
în materie de eligibilitate, care trebuie respectate de 
instrumentele financiare create în cadrul măsurii și ar 
trebui să facă parte din acordul de finanțare.
Cerința de a efectua o evaluare ex ante  corespunză ‑
toare privind pierderile așteptate a fost introdusă în 
2011 în ceea ce privește cofinanțarea din partea FEADR 
a operațiunilor care cuprind fonduri de garantare20.
19 De exemplu, sprijinul pentru investițiile în modernizarea 
exploatațiilor agricole, creșterea valorii adăugate a produselor 
agricole și forestiere, crearea și dezvoltarea de microîntreprinderi 
în zonele rurale, diversificarea spre activități neagricole, reînnoirea 
satelor etc.
20 Regulamentul (UE) nr. 679/2011 al Comisiei din 14 iulie 2011.Durata produsului financiar va depinde în primul rând 
de tipul de investiție care urmează să fie sprijinită. 
Investițiile pe termen lung în proiecte de infrastruc ‑
tură vor avea un ciclu de viață diferit față de investițiile 
pe termen scurt în microcredite.
A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 43 
și 60 și la caseta 5.
89
A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 5.
90
În ceea ce privește FEADR, performanța este măsurată 
în principal prin intermediul evaluărilor. Evaluările pe 
termen mediu referitoare la perioada de punere în 
aplicare 2007 ‑2013 au fost efectuate prea devreme 
pentru a evalua rezultatele și performanța instrumen ‑
telor financiare. Evaluarea impactului dezvoltării rurale 
nu poate fi efectuată decât după ce a trecut suficient 
de mult timp, prin urmare sunt așteptate mai multe 
rezultate în contextul evaluărilor ex post  desfășurate 
de statele membre, care vor fi sintetizate de către 
Comisie în 2017.
A se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la punc ‑
tul 70.
91
Participarea privată nu este considerată efect de pâr ‑
ghie în Regulamentul financiar.
Rata efectului de pârghie depinde de tipul de instru ‑
ment financiar, de regiune și de tipul de proiecte. 
Prin urmare, obiectivul privind efectul de pârghie 
nu poate face parte din cadrul de reglementare. În 
prezent, Comisia elaborează orientări privind efectul 
de pârghie.
95
Sprijinul acordat din partea FEADR în perioada 
2007‑2013 este prevăzut în normele privind ajutoarele 
de stat în domeniul agriculturii și în conformitate cu 
Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului și cu 
Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei.
A se vedea, de asemenea, răspunsurile Comisiei la 
punctele 35 și 37.
Răspunsul Comisiei 57
Comisia a lansat, de asemenea, „ fi-compass ”, o plat ‑
formă de asistență tehnică cuprinzătoare, care va 
furniza Comisiei, statelor membre și părților interesate 
orientări metodologice și sprijin în materie de sensibi ‑
lizare în domeniul instrumentelor financiare susținute 
prin fondurile ESI în perioada 2014 ‑202023. Ca parte 
a programului său de lucru, „ fi-compass ” va oferi și 
produse specifice FEADR.
98
În conformitate cu principiile subsidiarității și gestiu ‑
nii partajate, constituirea de instrumente financiare, 
punerea lor în aplicare și evaluarea cererii țin de res ‑
ponsabilitatea statelor membre.
Constituirea de instrumente financiare în cadrul 
FEADR a reprezentat o noutate absolută pentru unele 
state membre, ceea ce a implicat un proces de învă ‑
țare. Comisia a derulat activități de promovare și de 
informare intensive privind utilizarea instrumentelor 
financiare prin intermediul comitetelor de dezvoltare 
rurală, al rețelelor, al cursurilor de formare și al activită ‑
ților de sensibilizare, al reuniunilor bilaterale cu statele 
membre și al unor orientări cuprinzătoare.
Comisia consideră că noua legislație oferă stimulente 
suficiente (de exemplu, o rată mai mare de cofinan ‑
țare24, cofinanțare națională acordată mai târziu în 
cursul perioadei de implementare, prefinanțarea 
investițiilor spre deosebire de rambursarea cheltuie ‑
lilor efectuate în cazul granturilor), iar stimulentele 
legate de investiții (de exemplu, eligibilitate diferită 
pentru TVA25, eligibilitatea capitalului circulant26) oferă 
avantaje suficiente în comparație cu granturile.
23 Pentru mai multe informații, a se vedea http://www.fi‑compass.eu .
24 În conformitate cu articolul 59 alineatul (4) litera (d) din 
Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, rata de contribuție aplicabilă 
măsurii în cauză este majorată cu 10 puncte procentuale 
suplimentare pentru contribuțiile la instrumentele financiare, 
astfel cum se menționează la articolul 38 alineatul (1) litera (b) 
din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, și este de 100 % pentru 
instrumentele financiare de la nivelul Uniunii menționate la 
articolul 38 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 1303/2013. 
O abordare similară este utilizată pentru contribuțiile la 
instrumentele financiare din cadrul FEDR și al Fondului de 
coeziune.
25 Articolul 37 alineatul (11) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
26 Articolul 45 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013.În ceea ce privește perioada de programare 2014 ‑2020, 
este obligatoriu să se efectueze o evaluare ex ante  
pentru orice operațiune care cuprinde instrumente 
financiare cofinanțate de FEADR21. Legislația prevede 
stimulente pentru ca statele membre să utilizeze 
instrumentele financiare și le oferă posibilitatea de 
a lansa imediat astfel de instrumente, pe baza unor 
modele gata de punere în aplicare, cum ar fi mode ‑
lele „la cheie”. De asemenea, Comisia oferă statelor 
membre și părților interesate orientările necesare și va 
continua să facă acest lucru și în perioada rămasă din 
2014  ‑2020.
97
În opinia Comisiei, cadrul juridic pentru perioada de 
programare 2014 ‑2020 răspunde preocupărilor expri ‑
mate de Curte suficient de bine.
Problema supracapitalizării este abordată de dispozi ‑
țiile articolului 41 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, 
prin care, ca regulă generală pentru toate instrumen ‑
tele financiare în perioada 2014  ‑2020, au fost introduse 
plăți progresive, bazate pe obținerea unor rezultate 
concrete în materie de rambursare.
Principalele probleme de performanță sunt bine abor ‑
date în cadrul monitorizării instrumentelor financiare 
sprijinite prin fondurile ESI, astfel cum sunt definite la 
articolul 46 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013. Mai 
mult decât atât, Comisia atrage atenția asupra celor 
patru indicatori de performanță consacrați la artico ‑
lul 12 din Regulamentul (UE) nr. 480/2014.
În plus, pentru a încuraja utilizarea instrumentelor 
financiare, Comisia și‑a consolidat cooperarea în 
domeniul agriculturii și dezvoltării rurale cu Banca 
Europeană de Investiții (BEI) și a semnat un memoran ‑
dum de înțelegere la 14 iulie 201422. Această cooperare 
include posibilitatea de a utiliza experiența și cunoș ‑
tințele Grupului BEI privind instrumentele financiare, 
precum și aplicarea acestora în domeniul dezvoltării 
rurale.
21 Articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.
22 A se vedea declarația 14/225 din 14.7.2014.
Răspunsul Comisiei 58
Recomandarea 2
Comisia acceptă această recomandare, care este deja 
parțial pusă în aplicare.
În contextul platformei „ fi-compass ” de asistență teh ‑
nică finanțată din fondurile ESI sunt furnizate orientări 
generale și specifice fondurilor privind evaluările ex 
ante . Acestea cuprind și întregul FEADR, precum și 
sectoare specifice, cum ar fi agricultura și silvicultura.
100
Comisia consideră că performanța este evaluată 
în principal prin intermediul evaluărilor. Evaluarea 
impactului dezvoltării rurale nu poate fi efectuată 
decât după ce a trecut suficient de mult timp, prin 
urmare sunt așteptate mai multe rezultate în contextul 
evaluărilor ex post  desfășurate de statele membre, care 
vor fi sintetizate de către Comisie în 2017.
Autoritățile de management au raportat informații 
specifice privind operațiunile care cuprind instru ‑
mente financiare, sub forma unei anexe la rapoartele 
anuale de activitate, cum ar fi efectul de pârghie și 
performanța.
Comisia consideră că și‑a îndeplinit în mod adecvat 
atribuțiile în materie de supraveghere.
Recomandarea 3
Comisia acceptă această recomandare, care este deja 
parțial pusă în aplicare.
Comisia a furnizat modele standard pentru fondurile 
de împrumut și de garantare în domeniul dezvoltării 
rurale. În cadrul platformei „ fi-compass ” de asistență 
tehnică finanțată din fondurile ESI, în prezent se 
investighează posibilitatea elaborării unui alt model, 
de exemplu pentru eficiența energetică și energia 
regenerabilă, a cărui lansare este planificată pentru 
sfârșitul anului 2015.
În legătură cu cooperarea cu Grupul BEI, Comisia 
a semnat un memorandum de înțelegere în ceea ce 
privește cooperarea în domeniul agriculturii și dez ‑
voltării rurale, în care se preconizează ca BEI să ofere 
statelor membre o schemă specifică instrumentelor 
financiare care urmează să fie pusă în aplicare în 
cadrul FEADR. Un eveniment specific referitor la acest 
memorandum de înțelegere a fost deja planificat 
pentru 23 martie 2015.În perioada 2014 ‑2020, fondurile deja instituite vor 
continua să existe sau pot fi constituite noi fonduri, pe 
baza modelelor propuse de Comisie (cum ar fi instru ‑
mentele „la cheie”)27.
Legislatorul a definit instrumentele financiare ca fiind 
o formă de sprijin în perioada 2007 ‑2013 și în perioada 
de programare 2014 ‑2020 pentru punerea în aplicare 
a anumitor măsuri de dezvoltare rurală.
Recomandarea 1
Comisia acceptă să identifice provocările, caracteristi ‑
cile specifice și obstacolele în ceea ce privește consti ‑
tuirea de instrumente financiare în cadrul FEADR.
O astfel de analiză va fi efectuată în cadrul activităților 
„fi-compass ”, o platformă de asistență tehnică cuprin ‑
zătoare, care furnizează Comisiei, statelor membre și 
părților interesate orientări metodologice și sprijin în 
materie de sensibilizare în domeniul instrumentelor 
financiare susținute prin fondurile ESI în perioada 
2014 ‑202028.
Celelalte elemente ale recomandării se adresează 
statelor membre.
99
În conformitate cu principiile subsidiarității și gestiu ‑
nii partajate, constituirea de instrumente financiare, 
punerea lor în aplicare și evaluarea cererii țin de res ‑
ponsabilitatea statelor membre.
Instrumentele financiare trebuie să dispună de anu ‑
mite lichidități pentru a se putea investi fără probleme 
în întreprinderi.
27 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 964/2014 al 
Comisiei din 11 septembrie 2014 de stabilire a normelor de aplicare 
a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al 
Consiliului în ceea ce privește clauzele și condițiile standard pentru 
instrumentele financiare.
28 Pentru mai multe informații, a se vedea http://www.fi‑compass.eu .
Răspunsul Comisiei 59
Pentru perioada 2007 ‑2013, Comisia a oferit orientări 
oricărui stat membru care le‑a solicitat. Orientările 
privind închiderea programelor de dezvoltare rurală 
pentru perioada 2007 ‑2013 au fost adoptate în 201529. 
Respectarea normelor juridice și a orientărilor va fi 
verificată în cursul procedurii de verificare a conturilor.
Comisia va oferi orientări mai consolidate și îmbunătă ‑
țite pentru perioada 2014 ‑2020.
Recomandarea 6
Comisia acceptă această recomandare în măsura în 
care normele pentru închiderea programelor de dez ‑
voltare rurală din perioada 2007 ‑201330 sunt în dome ‑
niul său de acțiune.
Comisia remarcă faptul că, în conformitate cu legislația 
UE aplicabilă pentru perioada 2007 ‑2013, elabora ‑
rea unor norme operaționale precise de punere în 
aplicare, inclusiv a politicii adecvate de ieșire pentru 
fiecare instrument de inginerie financiară, este respon ‑
sabilitatea statelor membre.
29 C(2015) 1399 final, 5.3.2015.
30 C(2015) 1399 final, 5.3.2015.101
Piețele financiare sunt dinamice și se pot schimba, 
astfel cum a dovedit recenta criză financiară și eco ‑
nomică. Prin urmare, previziunile pe termen lung s‑ar 
putea dovedi nefiabile. Din acest motiv, legislația UE 
pentru perioada de programare 2014 ‑2020 permite 
fiecărei evaluări ex ante  să conțină dispoziții referitoare 
la posibilele revizuiri și actualizări pe termen mediu și 
lung pentru a reflecta cu precizie eventualele condiții 
de piață în schimbare.
Recomandarea 4
Comisia acceptă această recomandare, care, în pre ‑
zent, este în curs de punere în aplicare.
Normele tranzitorii pentru perioada 2007 ‑2013 au fost 
adoptate.
În ceea ce privește perioada 2014 ‑2020, discuțiile cu 
statele membre privind închiderea vor avea loc atunci 
când se va apropia închiderea perioadei 2014 ‑2020 și 
vor trebui definite norme tranzitorii.
În 2014, Comisia a oferit autorităților de management 
orientări privind instrumentele financiare în cadrul 
programelor finanțate din fondurile ESI în perioada 
2014 ‑2020.
Recomandarea 5
Această recomandare vizează statele membre.
103
Comisia remarcă faptul că este responsabilitatea 
autorităților naționale să se asigure că aceste opera ‑
țiuni sunt executate în conformitate cu dispozițiile 
juridice relevante. Comisia evaluează aspectele legate 
de instrumentele financiare în cursul misiunilor sale de 
audit.
În conformitate cu legislația UE aplicabilă pentru 
2007‑2013, mecanismele de lichidare și de ieșire 
urmează să fie definite de autoritatea de management 
în acordul de finanțare cu administratorul fondului, 
asigurându‑se că dispozițiile relevante sunt luate 
în considerare în mod adecvat. În cadrul gestiunii 
partajate și în conformitate cu principiul subsidiarității, 
Comisia trebuie să vegheze ca statele membre să insti ‑
tuie sisteme adecvate de gestiune și de control.

CUM  VĂ PUTE/uni021AI PROCUR A PUBLIC A/uni021AIILE  UNIUNII  EUR OPENE ?
Public a/uni021Bii gratuit e:
  un singur exemplar :  
pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop .europa.eu);
  mai mult e exemplar e/post ere/hăr /uni021Bi:  
de la reprezentan/uni021Bele Uniunii Europene (http://ec .europa.eu/r epresen t_ro.htm),  
de la delega /uni021Biile din /uni021Bările care nu sunt membr e ale UE (http://eeas .europa.eu/delega tions/inde x_ro.htm) 
sau contactând re/uni021Beaua Europe Direct (http://eur opa.eu/eur opedir ect/inde x_ro.htm)  
la numărul 00 800 6 7 8 9 10 11 (gra tuit în toată UE) (*).
(*)  Informa/uni021Biile primit e sunt gratuit e, la fel ca și cea mai mar e parte a apelur ilor telefonic e (unii oper atori și unele cabine  
telefonic e și hotelur i taxează totuși aceste apelur i).
Public a/uni021Bii contra cost:
 pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop .europa.eu).
Curtea a examinat în ce măsură s -au bucurat de succes 
instrumentele financiare (fonduri de împrumut și fonduri de 
garantare) din domeniul dezvoltării rurale în perioada  
2007-2013, precum și potențialul lor de succes pentru 
perioada 2014-2020. Conform constatărilor Curții, până în 
prezent, aceste instrumente nu s -au dovedit a fi o soluție de 
succes, în mare parte pentru că fuseseră supracapitalizate și 
pentru că nu și -au atins potențialul maxim în ceea ce 
privește efectele dorite de pârghie și de reînnoire. În ceea ce 
privește noua perioadă 2014-2020, deși au fost aduse 
îmbunătățiri legislației care stă la baza instrumentelor, 
Curtea concluzionează că obținerea impactului dorit va 
continua să reprezinte o provocare semnificativă.
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ