[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 6.7.2010

COM(2010)361 final

RAPORT AL COMISIEI CĂTRE CONSILIU, PARLAMENTUL EUROPEAN, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Evaluarea Anului european al dialogului intercultural 2008

RAPORT AL COMISIEI CĂTRE CONSILIU, PARLAMENTUL EUROPEAN, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Evaluarea Anului european al dialogului intercultural 2008

INTRODUCERE

Anul 2008 a fost desemnat Anul european al dialogului intercultural („AEDI” sau „Anul”) în Decizia nr. 1983/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului[1].

Prezentul raport expune concluziile și recomandările extrase din evaluarea externă a Anului realizată de ECOTEC Research and Consulting Limited, precum și reacția Comisiei față de aceste constatări. Evaluarea poate fi consultată la următoarea adresă de internet:

http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/index_en.htm#cultureHeader

OBIECTIVELE ȘI BUGETUL ANULUI

Anul a constituit o reacție la diversitatea culturală crescândă în Europa în urma extinderii UE, a mobilității forței de muncă pe piața unică, a fluxurilor de migrație vechi și noi și a globalizării. Scopurile urmărite au fost sensibilizarea față de principiul potrivit căruia diversitatea culturală a Europei reprezintă un avantaj semnificativ, precum și încurajarea oportunităților de învățare din diferite experiențe culturale, dincolo de granițele naționale, dar și în cadrul comunităților.

Evaluatorii au clasificat obiectivele Anului în trei categorii:

Obiective generale

- demonstrarea dialogului intercultural („DIC"), ce înseamnă, ce anume funcționează și de ce

- influențarea punctelor de vedere și a atitudinilor unui număr mare de persoane

- influențarea responsabililor politici

- declanșarea unui proces susținut de desfășurare a unei activități legate de dialogul intercultural

- promovarea unui dialog mai structurat cu societatea civilă

- participarea la înzestrarea persoanelor care trăiesc în Europa cu competențe interculturale

Obiective specifice

- Sensibilizarea publicului general, în special a tinerilor, față de conceptul de dialog intercultural

- Creșterea vizibilității programelor UE care susțin dialogul intercultural

- Identificarea și difuzarea celor mai bune practici și ale inovațiilor

- Scoaterea în evidență a modurilor în care educația și mass-media pot contribui la dezvoltarea unei înțelegeri reciproce între culturi

Obiective operaționale

- Promovarea dialogului intercultural prin manifestări desfășurate la nivel european

- Promovarea obiectivelor Anului la nivel național și regional

- Difuzarea mesajelor fundamentale cu privire la obiectivele Anului și la cele mai bune practici

- Evaluarea pregătirii, a eficienței și a impactului Anului, precum și realizarea unui raport în acest sens

În vederea îndeplinirii acestor obiective, a fost afectat un buget de 10 milioane EUR pentru punerea în aplicare a următoarelor măsuri:

- Proiectele naționale, câte unul pentru fiecare stat membru, au beneficiat de cofinanțare în vederea desfășurării unor activități la nivel național și/sau regional. În general, aceste proiecte au fost puse în aplicare în fiecare țară de organismul național de coordonare (ONC) a Anului. Au fost alocate subvenții proporțional cu suprafața fiecărei țări, valorile acestora fiind cuprinse între 26 000 EUR pentru Malta și 252 000 EUR pentru Germania.

- Au fost selectate proiecte emblematice europene în urma unei cereri deschise de propuneri. Șapte proiecte din cele trei sute propuse au primit cofinanțare pentru desfășurarea unor activități de sensibilizare transnaționale, în care au fost implicați parteneri din cel puțin cinci și cel mult douăzeci și două de țări. Valoarea medie a subvenției a fost de 340 000 EUR.

- A fost realizată o campanie de informare la nivel comunitar în cooperare cu un contractant extern specialist în comunicare, precum și un site internet și un program al manifestărilor. În cadrul acestei campanii, fiecare organism național de coordonare a dispus de resurse pentru a putea recurge la serviciile biroului național al contractantului specialist în comunicare.

- Manifestările de deschidere și de încheiere a Anului au fost organizate de președințiile slovenă și franceză ale Uniunii Europene și au beneficiat de cofinanțare.

În plus, logoul Anului și materialele de informare au fost furnizate gratis organizațiilor care doreau să își plaseze activitățile sub egida Anului.

Tabelul de mai jos rezumă bugetul alocat prin decizie și sumele angajate efectiv.

Tipul de activitate | Bugetul alocat de decizie, în EUR | Bugetul angajat, în EUR | % din bugetul total |

Proiecte naționale | 3 000 000 | 2 993 830 | 30 |

Proiecte emblematice europene | 2 400 000 | 2 363 248 | 24 |

Manifestări de deschidere și de încheiere (președințiile UE) | 600 000 | 600 000 | 6 |

Campanie de informare, anchete și studii la nivel comunitar (din care sprijin acordat campaniilor de comunicare naționale) | 4 000 000 | 3 922 639 (1 254 033) | 40 (12) |

Bugetul total al Anului | 10 000 000 | 9 879 717 | 100 |

În afară de Comisie, actorii principali care au participat la punerea în aplicare a măsurilor de mai sus au fost organismul național de coordonare desemnat pentru fiecare stat membru (de cele mai multe ori, Ministerul Culturii), coordonatorii proiectelor emblematice europene și partenerii acestora, contractantul extern pentru campania de comunicare și numeroasele părți interesate din cadrul societății civile.

EVALUARE

Metode

Evaluarea s-a desfășurat pe o perioadă de 15 luni începând cu luna aprilie 2008. Pe lângă examinarea documentelor, evaluatorii au efectuat cincizeci de interviuri cu personalul Comisiei, cu contractantul extern specialist în comunicare, cu coordonatorii proiectelor emblematice, cu organismele naționale de coordonare și cu părțile interesate din cadrul societății civile și au realizat patru studii de caz naționale. Participanții direcți la manifestările Anului, utilizatorii logoului Anului, precum și cele 1 000 de asociații sau persoane fizice care s-au înregistrat pe site în calitate de „parteneri ai Anului” au făcut, de asemenea, obiectul anchetelor.

Evaluatorii au examinat următoarele cinci criterii, în baza cărora este structurat și prezentul raport: relevanță; coerență externă; eficiență; eficacitate; durabilitate.

Concluziile evaluatorilor

Evaluarea Anului a fost deosebit de pozitivă din mai multe puncte de vedere. Anul a satisfăcut nevoile părților interesate și a răspuns provocărilor identificate în ceea ce privește diversitatea culturală în Europa. Resursele au fost gestionate eficient datorită, printre altele, „abordării duble”, care a asociat, pe de o parte, o campanie de comunicare puternică la nivel european și câteva proiecte emblematice și, pe de altă parte, inițiative descentralizate, precum și câte un proiect național pentru fiecare stat membru. Anul a permis sensibilizarea publicului cu privire la aspectele legate de DIC datorită unei mase critice de manifestări, a reușit să mobilizeze părțile interesate și a generat un volum important de activități relevante fără finanțare directă.

S-au ridicat mai multe semne de întrebare în ceea ce privește măsura în care Anul a reușit să influențeze atitudinile publicului general în acest domeniu complex. Angajamentul părților interesate în cadrul Anului a fost foarte puternic în sectorul cultural și, într-o oarecare măsură, în domeniul educației, dar obiectivul ambițios al unei mobilizări intersectoriale nu a fost atins. Lipsa unor schimbări structurale mai ample (în cadrul administrațiilor, de exemplu) suscită îndoieli în ceea ce privește soliditatea bazei pe care ar trebui să se sprijine activități subsecvente durabile în materie de dialog intercultural.

Aceste aspecte sunt acoperite mai pe larg în cele ce urmează.

Relevanța față de problemele și nevoile părților interesate

Obiectivele Anului au fost relevante față de problemele identificate și de nevoile părților interesate. Se subliniază faptul că implicarea deosebită a societății civile, mai ales a platformei „Rainbow Platform” (în prezent platforma de dialog structurat denumită „Platform for Intercultural Europe”[2]), în pregătirea Anului a contribuit la obținerea unei concordanțe depline între nevoi și obiective. Părțile interesate au reușit cu ușurință să lege Anul de probleme naționale specifice și au recunoscut în mod explicit rolul pe care îl poate juca dialogul intercultural în rezolvarea problemelor respective.

Definiția generală a obiectivelor prevăzută de Decizie a oferit flexibilitatea necesară fiecărui stat membru pentru a-și adapta activitățile de punere în aplicare în funcție de contextul lor specific, rămânând în același timp într-un cadru comun caracterizat de o înțelegere comună a scopului primordial. Anumite părți interesate au considerat că ar fi fost mai utilă definirea la nivel central a unui ansamblu mai precis de activități țintă în vederea structurării pregătirilor pentru punerea în aplicare a Anului.

Coerența cu programele și politicile în vigoare

Anul s-a dovedit a fi coerent cu programele și politicile în vigoare, în special la nivel internațional și european. Noțiunea de interculturalitate este prezentă în multe domenii politice europene și internaționale, chiar dacă nu este întotdeauna exprimată sub forma unei nevoi specifice de dialog. Importanța interacțiunii între culturi pentru stimularea progresului este larg recunoscută și se reflectă în politicile Națiunilor Unite, ale Consiliului Europei și a OSCE. Sinergii particulare au fost create în cadrul acțiunilor comune dintre Comisia Europeană și Consiliul Europei, inclusiv proiectul intitulat „Orașe interculturale”[3].

La nivelul programelor operaționale, dialogul intercultural a beneficiat de o mare vizibilitate, chiar dacă înțelegerea termenului variază într-o oarecare măsură. Proiectele sunt finanțate prin programe precum „Tineretul în acțiune”, „Europa pentru cetățeni”, „Cultură” și „Învățare de-a lungul vieții”.

Măsura în care Anul a fost coerent cu politicile naționale s-a dovedit a fi mai greu de evaluat deoarece foarte puține țări – sau niciuna – dispun de politici de dialog intercultural propriu zise. În anumite țări, a fost identificată o complementaritate între agenda Anului și politicile naționale, în timp ce în altele, politicile naționale privind, de exemplu, nediscriminarea sau cultura, au fost considerate cel puțin compatibile cu programul respectiv.

Utilizarea eficientă a resurselor

Bugetul alocat Anului a fost cheltuit în mod eficient.

Distincția făcută între proiectele „emblematice” europene transnaționale și proiectele naționale au permis combinarea avantajelor unui anumit grad de descentralizare (câte un proiect național pentru fiecare stat membru, cofinanțat la nivel european) cu activitățile la nivelul UE realizate prin intermediul celor șapte proiecte emblematice. Acest demers a reflectat nevoia de activități în materie de dialog intercultural între , dar și în diferitele țări.

O parte relativ importantă a bugetului (aproape 40 %) a fost dedicată activităților de comunicare în mare măsură centralizate și mai ales site-ului internet al Anului. Contractantul extern a lucrat împreună cu Comisia la realizarea campaniei coordonate la nivel comunitar, dar puse în aplicare și în statele membre, printr-o identitate grafică comună, prin materiale de informare comune și un site internet dedicat fiecărei campanii naționale. Țările puteau avea acces la serviciile rețelei de parteneri ai contractantului din sfera mass-media pentru a sprijini planul lor național de difuzare.

Anumite părți interesate ar fi preferat să gestioneze bugete descentralizate mai substanțiale pentru activitățile de comunicare, dar în cele mai multe cazuri cooperarea dintre organismele naționale de coordonare și subcontractanții locali din mass-media a funcționat bine.

Concluzia evaluatorilor este că o abordare complet descentralizată ar fi putut prezenta riscul de reducere a impactului campaniei de comunicare a Anului, în timp ce „abordarea dublă”, care a combinat o campanie la nivel european cu proiecte emblematice cu un anumit grad de descentralizare, a fost cea mai adecvată.

Potrivit așteptărilor, pe lângă proiectul național cofinanțat de Uniune, statele membre ar fi trebuit, după caz, să finanțeze activități complementare din propriile lor resurse. Măsura în care a fost acordată această finanțare a variat în mod considerabil: un număr mic de țări au mobilizat un buget național de câteva milioane de euro pentru proiecte și activități de comunicare, în timp ce alte țări nu au acordat nicio finanțare specifică, reușind, cu toate acestea, să pună bazele unei cooperări cu organizațiile partenere.

Eficacitate

Activitățile finanțate atât de bugetul Anului, cât și de statele membre prin intermediul resurselor complementare au fost în acord cu obiectivele Anului. Proiectele emblematice europene au permis stabilirea unei relații de cooperare prin parteneriate între numeroase țări. Creativitatea a reprezentat principalul vector de unificare, iar rezultatele proiectelor au inclus în general CD-uri, DVD-uri și utilizarea unor noi spații mass-media. Proiectele naționale au cuprins activități mai variate. Activitățile din țările mai puțin experimentate în ceea ce privește multiculturalismul s-au concentrat, mai ales, pe acțiunea de sensibilizare a publicului la diverse culturi și pe celebrarea acestora. Statele membre cu o istorie mai amplă în materie de imigrare și/sau cu o mai mare capacitate civilă sau guvernamentală de a realiza proiecte au încercat de cele mai multe ori să ofere posibilități specifice de dialog și să exploateze rețelele existente.

În evaluarea eficacității Anului, contextul național joacă un rol determinant. Având în vedere varietatea deosebită a contextelor culturale și demografice, a structurilor instituționale și a competențelor administrației publice și ale societății civile, fiecare stat membru a pornit dintr-un punct de plecare destul de diferit. Evaluatorii subliniază marea „distanță parcursă” în timpul Anului de anumite state membre ale căror contexte naționale indicau faptul că noțiunea de dialog intercultural era relativ recentă și care dispuneau de mai puține structuri pentru a sprijini punerea în aplicare a acțiunilor.

Numeroase activități care s-au desfășurat în timpul Anului nu au fost finanțate direct din bugetul prevăzut pentru acesta. Potrivit estimărilor făcute de organismele naționale de coordonare, s-au desfășurat între 8 000 și 10 000 de activități, dintre care aproximativ jumătate au fost organizate de aceste ONC cu ajutorul unei finanțări publice parțiale, iar cealaltă jumătate s-au situat în afara controlului lor.

Numărul ridicat de manifestări a contribuit la atragerea interesului mass-media și la înlesnirea cooperării cu acestea. Peste 11 500 de articole de presă au fost redactate pe tema Anului. Cooperarea cu mass-media în statele membre a fost reflectată atât pe posturile de televiziune și în ziarele naționale (în general în statele membre mai mici), cât și în publicații sau programe specializate. Utilizarea logoului în cadrul inițiativelor a contribuit, de asemenea, la creșterea vizibilității Anului, numărându-se aproximativ 2 700 de cazuri de utilizare. Site-ul internet al Anului, cu o secțiune dedicată fiecărui stat membru, a înregistrat 800 000 de vizitatori și peste 5 milioane de pagini consultate.

Au fost identificate următoarele efecte principale ale Anului:

- Sensibilizarea publicului general. Efectul cel mai important al Anului a fost sensibilizarea cu privire la dialogul intercultural, mai ales prin intermediul activităților culturale și artistice. Activitățile au demonstrat unui public destul de larg și, în special, tinerilor diferitele moduri în care dialogul intercultural ar putea contribui la construirea unor economii puternice și a unor comunități solidare. Reacția participanților direcți la manifestările Anului a fost pozitivă și a subliniat „revigorarea” care poate rezulta din participarea la acest tip de activități. Aproape 70 % din respondenți au afirmat că participarea lor îi va face să ia altfel în considerare DIC atunci când vor dezvolta politici și strategii. Măsura în care Anul a influențat atitudinile unui număr mare de oameni în ceea ce privește DIC s-a dovedit a fi mult mai greu de evaluat.

- Creșterea participării și a angajamentului părților interesate și stimularea relațiilor între diferite sectoare ale societății civile și administrația publică. Acest efect a fost resimțit mai ales în statele membre care s-au axat fie pe colaborarea cu rețelele existente, fie pe utilizarea acestora sau pe folosirea unui sector specific, de cele mai multe ori sectorul educației. Organizațiile din sectorul artistic și cultural au fost predominante, pe locul doi situându-se sectorul educației. Alte sectoare în care ar fi fost de așteptat ca DIC să ocupe un loc semnificativ, în special sportul și credințele religioase, au participat într-o măsură relativ redusă, cel puțin în majoritatea țărilor. Scopul inițial de a obține un An complet transsectorial s-a dovedit a fi greu de atins.

- Politici și strategii care stabilesc sau consolidează măsuri ce țin cont, în mod explicit, de DIC. Exemple se găsesc mai ales în învățământul școlar și cuprind: modificări în ceea ce privește predarea limbilor străine; reforma programelor școlare în vederea includerii unor competențe interculturale; inițiative în materie de învățământ pedagogic și dialogul cu comunități școlare mai vaste, în special cu familiile. Alte efecte includ o strategie mai integrată în materie de învățământ, tineret, sport și, în mai multe state membre, menținerea instrumentelor de finanțare lansate în timpul Anului în vederea susținerii inițiativelor privind DIC ale artiștilor și profesioniștilor din domeniul culturii.

- În perioada premergătoare Anului, fiecare stat membru a elaborat o strategie națională[4], precizând contextul și prioritățile naționale și stabilind acțiuni care să implice societatea civilă și sectorul comunicării pentru a avea un impact asupra tinerilor și asupra celorlalte grupuri țintă. Elaborarea unei astfel de strategii a fost o premieră în multe țări și s-a dovedit a fi un exercițiu extrem de util în statele membre în care dialogul intercultural nu se afla printre prioritățile de pe agenda politică.

- Structuri. Datele privind modificările structurale sunt limitate, însă pot fi menționate câteva exemple interesante de noi unități sau organizații pentru DIC în cadrul administrațiilor publice; comitete intreministeriale pentru facilitarea cooperării transsectoriale; grupuri de lucru care aduc laolaltă părțile interesate principale, inclusiv societatea civilă. În mai multe țări, dar nu în toate, au fost înregistrate progrese în ceea ce privește lansarea unui dialog mai structurat cu societatea civilă.

Durabilitate

Având în vedere contextele naționale diferite, probabilitatea ca efectele pozitive ale Anului să fie de durată este variabilă. În anumite state membre, în general în țările în care exista deja un cadru sau un plan de acțiune privind DIC, s-au păstrat politicile și structurile din timpul Anului. În altele, efectele Anului s-au manifestat mai degrabă printr-un impact imediat asupra persoanelor și riscă, prin urmare, să fie de scurtă durată. Învățământul școlar reprezintă domeniul cu cele mai bune perspective în ceea ce privește continuarea activităților; noile inițiative în materie de învățământ pedagogic, reforma programelor școlare și sensibilizarea figurează clar pe lista priorităților din mai multe țări.

La nivel european, un efect evident al Anului a fost demonstrarea importanței DIC într-o gamă largă de domenii politice și o mai bună înțelegere a nevoii de coerență și complementaritate în domenii care presupun competențe interculturale, educația copiilor migranților și inițiative integrate ale autorităților publice la nivel de oraș. În afară domeniului cultural, necesitatea și avantajele dialogului intercultural au fost subliniate în domenii politice precum învățământul, ocuparea forței de muncă, justiție și securitate, relații externe și dezvoltare regională. Este probabil ca rețelele formale și informale ale responsabililor politici create cu aceste eforturi să se dovedească a fi durabile, ceea ce face și mai probabilă menținerea susținerii dialogului intercultural la nivel european.

Un mesaj clar este că activitățile subsecvente sunt esențiale pentru ca progresele înregistrate în timpul Anului, la nivel local, național sau european, să nu se piardă. Două recomandări majore au fost formulate în acest sens: continuarea utilizării și a difuzării materialelor și experiențelor Anului și instituirea unei activități de urmărire la nivel european, sub forma unei contribuții financiare și/sau a unui forum al statelor membre interesate.

RECOMANDĂRI PRINCIPALE – COMENTARIILE COMISIEI

Evaluatorii au adresat unsprezece recomandări Comisiei și șase recomandări statelor membre. Acestea vor fi analizate în al doilea semestru al anului 2010 în cadrul discuției cu statele membre privind stabilirea următorului plan de lucru pentru cultură, care va fi pus în aplicare în 2011. Printre mijloacele folosite pentru punerea în aplicare a planului de lucru se numără cooperarea între statele membre care, prin metoda deschisă de coordonare (grupuri de experți), își compară experiențele și formulează propuneri de acțiuni politice la nivel european și/sau național. Discuția privind următorul plan de lucru va reprezenta o ocazie de a determina care dintre recomandările menționate mai jos pot fi aplicate în mod eficient prin intermediul cooperării în acest sens.

Susținerea dialogului cu societatea civilă

Acordarea unui sprijin continuu dialogului structurat cu societatea civilă, de exemplu, prin intermediul unor platforme.

Programul „Cultura” oferă sprijin acestui dialog structurat în a doua componentă a sa, mai exact prin «structuri de sprijin pentru politică pentru Agenda „Cultura”». În acest context, platforma pentru o Europă interculturală (Platform for Intercultural Europe) primește, în prezent, o contribuție pentru acoperirea cheltuielilor de funcționare. Acest tip de dialog în țările candidate și țările potențial candidate este susținut de un instrument de asistență pentru preaderare („Mecanism de sprijinire a societății civile”).

Utilizarea realizărilor și a rezultatelor Anului

Luarea de măsuri pentru garantarea difuzării și exploatării durabile și sistematice a realizărilor și rezultatelor Anului, de exemplu prin susținerea menținerii elementelor relevante de pe site-ul internet al Anului european al dialogului intercultural (AEDI) și prin fructificarea succesului concursului de fotografii intitulat „Culturi pe strada mea” identificându-se, astfel, posibilități de utilizare a imaginilor în contextul unei serii de activități europene și naționale adaptate.

Site-ul internet al Anului rămâne accesibil. Transferul anumitor elemente către paginile de internet ale Comisiei Europene consacrate culturii și educației este în curs de desfășurare. Realizările (materiale pedagogice, DVD-uri, manuale etc.) care au fost reunite în cadrul secțiunii „Resurse” a site-ului internet al Anului sunt, de asemenea, transferate către paginile de internet ale Comisiei consacrate culturii și educației. Imaginile concursului „Culturi pe strada mea” au fost deja utilizate într-o serie de publicații ale Comisiei și rămân, de asemenea, la dispoziția statelor membre și a sectorului cultural spre a fi utilizate în abordarea temelor referitoare la DIC.

Analiza impactului dialogului intercultural în școli

Studierea posibilității de a comanda noi studii axate mai ales pe impactul DIC în școli, având în vedere accentul care s-a pus pe această temă în timpul Anului și probabilitatea ca efectele să fie de lungă durată în anumite țări.

Impactul DIC în școli va fi ulterior analizat în cadrul diferitelor subprograme ale programului de învățare de-a lungul vieții sau ale programului cadru pentru cercetare și dezvoltare.

Continuarea activităților în domeniul educației

Studierea, în special, a măsurilor de menținere a forței de acțiune obținute în domeniul educației în timpul Anului, de exemplu prin promovarea și înlesnirea transferului de cunoștințe privind pedagogia DIC, dezvoltarea programei școlare și învățământul pedagogic.

Cooperarea între statele membre va continua sub forma activităților privind prioritățile tematice stabilite în cadrul strategic „Învățământ și formare 2020” și mai ales sub forma activităților de punere în aplicare a recomandării din 2006 cu privire la competențele fundamentale pentru învățarea de-a lungul vieții. Transferul de cunoștințe prin activitățile de învățare inter pares se află în centrul acestui proces. Acțiunile întreprinse în urma concluziilor Consiliului din 2008 cu privire la competențele interculturale vor reprezenta un element important al cooperării între statele membre.

Transferul învățămintelor trase în urma desfășurării Anului

Studierea mijloacelor de promovare și stimulare a transferului învățămintelor trase în urma desfășurării Anului între statele membre, prin grupuri de lucru la nivelul UE reunind, de exemplu, reprezentanți ai guvernelor, ai societății civile și alte părți interesate.

Grupuri de experți în domeniul educației și al culturii vor continua să lucreze împreună prin „metoda deschisă de coordonare” în ceea ce privește învățământul inter pares și formularea recomandărilor strategice, dacă este cazul. Comisia va explora modurile în care se poate înlesni dialogul între toate părțile interesate implicate, prin seminare tematice, de exemplu.

Monitorizarea și raportarea progresului

Stabilirea unui cadru de monitorizare și raportare pentru a permite compararea progreselor privind DIC în statele membre, de exemplu prin procesele actuale de monitorizare și raportare în domeniul educației și a integrării migranților.

În domeniul educației, Comisia intenționează să dezvolte în continuare sistemul de monitorizare a diferențelor între rezultatele elevilor proveniți din familii migrante și rezultatele elevilor autohtoni, în urma invitației Consiliului de miniștri ai educației, tineretului și culturii din 26 noiembrie 2009.

Consolidarea programelor comunitare

Studierea posibilității de a consolida componenta privind DIC din cadrul programelor comunitare prin intermediul cererilor anuale de propuneri în vederea favorizării cofinanțării proiectelor tematice, mai ales a celor care pun accentul pe cooperarea transsectorială între educație, cultură și tineret, pe de o parte și serviciile publice și/sau cetățenia activă, pe de altă parte.

Posibilitatea de a susține în mod specific cooperarea transsectorială cu ajutorul programelor comunitare va continua să fie explorată în 2010 în contextul consultării publice în ceea ce privește următoarea generație de programe.

Cooperarea în domeniile de acțiune politică

Colaborarea cu alte servicii relevante ale Comisiei Europene (în cadrul și în afara DG EAC), mai ales în domeniul tineretului, al învățării de-a lungul vieții, al ocupării forței de muncă și al educației pentru a garanta faptul că DIC este transpus mai explicit și sistematic în programele UE; inclusiv punerea la dispoziția celorlalte servicii ale Comisiei a învățămintelor trase din elaborarea și punerea în aplicare a Anului.

Consultarea care va avea loc în 2010 și elaborarea ulterioară a propunerilor Comisiei pentru următoarea generație de programe comunitare vor examina modalitățile în care prioritatea acordată dialogului cultural ar putea fi transpusă mai clar în acțiuni, de exemplu prin stabilirea unei definiții mai coerente.

Cooperarea cu organizațiile internaționale

Continuarea colaborării cu principalele organizații internaționale, în special Consiliul Europei și UEFA, în baza parteneriatelor strategice eficiente actuale.

Cooperarea cu principalele organizații internaționale continuă mai ales cu Consiliul Europei, inclusiv în contextul proiectului orașelor interculturale și al cooperării cu și între țările învecinate cu Uniunea Europeană.

Includerea sectoarelor cu vizibilitate redusă

Studierea modalităților de îmbunătățire a progreselor în anumite sectoare cu vizibilitate redusă în timpul Anului – sportul, comunitățile defavorizate și serviciile publice – inclusiv identificarea partenerilor de lucru adecvați din cadrul guvernului și al societății civile.

Comisia va examina modurile în care ar putea asocia mai strâns sectoarele subreprezentate la inițiativele viitoare în cadrul următoarei generații de programe comunitare, prin transferul între sectoare al învățămintelor trase în timpul Anului.

Tragerea de învățăminte în perspectiva viitorilor Ani europeni

În ceea ce privește viitorii Ani europeni, vor fi analizate următoarele întrebări:

- Cum ar putea fi integrat în procesul de realizare a Anului un ciclu sistematic de trei ani (pregătire, punere în aplicare, urmărire) pentru a garanta o pregătire optimă și o forță de acțiune?

- Cum ar putea fi cuantificate mai bine obiectivele anilor viitori?

Experiența pregătirii și punerii în aplicare a Anului a fost împărtășită cu alte servicii relevante ale Comisiei, în special cu DG Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale, care coordonează Anul european 2010 de luptă împotriva sărăciei și excluziunii sociale și cu DG Comunicare care coordonează Anul 2011 al voluntariatului.

Evaluatorii au adresat, de asemenea, șase recomandări statelor membre, având în vedere faptul că o bună parte a responsabilității pentru numeroase politici vizate se află la nivel național, sau, în anumite cazuri, la nivel regional sau local. Aceste recomandări propun ca fiecare stat membru:

- să elaboreze un plan național de acțiune pentru DIC, susținut de statistici și de o bază de date obținută în urma cercetărilor;

- să stabilească orientări utile pentru formularea strategiilor privind DIC în domenii precum sportul, serviciile publice și cetățenia activă;

- să aibă mai mult în vedere DIC în diferite domenii, printre care și conceperea și furnizarea serviciilor publice, pentru a promova coeziunea comunităților și incluziunea socială.

- să ajute la creșterea capacității organizațiilor societății civile capabile să joace un rol constructiv în DIC, în special acolo unde baza de ONG este slabă, mai ales prin cartografierea sectorului, dezvoltarea de rețele și furnizarea unor formări.

- să contribuie la forumurile și la grupurile de lucru formate la nivelul UE care practică schimbul de cunoștințe, orientează elaborarea de politici și acordă mai multă importanță DIC în elaborarea politicilor naționale și europene.

- să aibă în vedere stabilirea unui sistem național de urmărire și examinare a progreselor în materie de DIC, însoțit de indicatorii adecvați.

CONCLUZIILE COMISIEI

Comisia este de acord cu evaluarea generală a Anului realizată de către evaluatori. Anul a reușit mai întâi să sensibilizeze – responsabilii politici, în special – cu privire la aspectele legate de DIC și să mobilizeze părțile interesate, mai ales în sectorul artistic și cultural. Impactul său asupra atitudinilor referitoare la DIC s-a dovedit a fi mai greu de măsurat, având în vedere ansamblul complex de factori care influențează aceste atitudini și faptul că este nevoie de o perioadă de timp mult mai lungă pentru a se produce schimbări profunde în societate.

Pentru a fi luate măsuri în urma Anului, este nevoie de eforturile combinate ale Comisiei Europene, ale altor instituții ale UE, ale statelor membre și ale societății civile. Comisia va acorda prioritate recomandărilor evaluatorilor prevăzute la capitolul 4 de mai sus și se va concentra pe aspectele următoare:

- Încurajarea cooperării și a transferului învățămintelor trase în urma Anului între statele membre și între experți din diferite sectoare relevante pentru DIC. Metoda deschisă de coordonare va reprezenta vectorul principal pentru acest tip de cooperare și pentru utilizarea rezultatelor și realizărilor Anului. Învățămintele trase vor fi împărtășite și sectoarelor subreprezentate în cadrul desfășurării Anului. Proiecte precum „Orașe interculturale”, o inițiativă comună lansată împreună cu Consiliul Europei sau rețeaua propusă de experți în studii rome constituie tot atâtea ocazii de favorizare a acestui transfer de cunoștințe și a acestei cooperări.

- Acordarea de sprijin financiar pentru proiecte și inițiative în materie de dialog intercultural. Pregătirea următoarei generații de programe ale Uniunii Europene va reprezenta o ocazie de lansare a unei dezbateri ample privind diferitele posibilități de susținere a DIC, inclusiv printr-un sprijin acordat cooperării transsectoriale. Comisia va căuta, de asemenea, să se asigure că prioritatea acordată DIC în anumite programe este transpusă în acțiuni concrete.

- Continuarea activităților în domeniul educației, atunci când inițiativele privind competențele cheie pentru procesul de învățare de-a lungul vieții și învățământul pedagogic sunt strâns legate de DIC.

Recomandările formulate ar trebui să contribuie la garantarea menținerii DIC printre prioritățile Uniunii Europene. Promovarea diversității culturale și a dialogului intercultural constituie unul dintre obiectivele strategice ale agendei europene pentru cultură, iar eforturile comune depuse de instituțiile UE, de statele membre și de societatea civilă vor continua. Anul a permis o mai bună înțelegere și conștientizare a necesității unei abordări transsectoriale coerente, ceea ce reprezintă o bază solidă pentru consolidarea cooperării în vederea atingerii acestui obiectiv.

[1] JO L 412/44, 30 decembrie 2006

[2] http://www.intercultural-europe.org/

[3] http://www.coe.int/t/dg4/cultureheritage/culture/Cities/Default_en.asp

[4] http://ec.europa.eu/culture/archive/dialogue/strategies_en.html