[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 28.1.2009

COM(2009) 27 final

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

de stabilire a poziției care urmează a fi adoptată în numele Comunității Europene cu privire la propunerile de modificare a Anexelor A, B și C la Convenția de la Stockholm la a patra reuniune a Conferinței Părților din 4 - 8 mai 2009

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

Convenția de la Stockholm privind poluanții organici persistenți (POP)[1] a fost adoptată în mai 2001, la încheierea a trei ani de negocieri derulate în cadrul Programului Națiunilor Unite pentru Mediu (UNEP). Comunitatea Europeană și statele sale membre[2] sunt părți la Convenție[3], iar dispozițiile Convenției au fost implementate în legislația UE prin Regulamentul (CE) 850/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind poluanții organici persistenți și de modificare a Directivei 79/117/CEE[4].

Obiectivul global al Convenției de la Stockholm este protejarea sănătății umane și a mediului de POP-uri. În aceasta se face trimitere în mod special la principiul precauției prezentat la Principiul 15 din Declarația de la Rio privind mediul și dezvoltarea din 1992. Principiul este pus în aplicare la articolul 8 care stabilește normele de includere a unor substanțe chimice suplimentare în anexele la convenție.

Cele nouă substanțe chimice produse intenționat care sunt în prezent enumerate în anexa A la Convenția de la Stockholm (aldrin, clordan, dieldrin, endrin, heptaclor, hexaclorbenzen, mirex, toxafen și PCB) fac obiectul unei interdicții de producere și utilizare, cu excepția situațiilor în care există scutiri generice sau specifice. Mai mult, producerea și utilizarea de DDT, un pesticid utilizat încă în numeroase țări în curs de dezvoltare pentru prevenirea vectorilor de transmisie a malariei și a altor boli sunt strict limitate, după cum se prevede în anexa B la Convenția de la Stockholm. În final, trei substanțe (PCDD/PCDF, HCB și PCB), care se pot forma și disemina neintenționat, sunt enumerate în anexa C.

ADăUGAREA UNOR NOI POP ÎN ANEXELE LA CONVENțIE

În conformitate cu articolul 8 din convenție, părțile pot depune la Secretariat propuneri de înscriere a unei substanțe chimice în anexele A, B și C. Secretariatul verifică în ce măsură propunerea conține informațiile necesare. În cazul în care propunerea este satisfăcătoare, aceasta este înaintată Comitetului de examinare a poluanților organici persistenți (CE POP). CE POP examinează propunerea luând în considerare toate informațiile furnizate. Dacă CE POP decide că au fost îndeplinite criteriile, acesta studiază propunerea și pregătește un proiect de profil de risc.

În cazul în care, în urma acestei examinări, se stabilește că substanța chimică poate conduce, ca urmare a propagării în mediu pe distanță mare, la efecte adverse semnificative asupra sănătății umane și/sau asupra mediului, astfel încât să se justifice întreprinderea unor acțiuni la nivel mondial, se dă curs propunerii și se întocmește o evaluare a gestionării riscului, care include o analiză a eventualelor măsuri de control. Pe această bază, CE POP recomandă luarea sau nu în considerare a substanței chimice de către Conferința Părților (CP) spre introducerea acesteia în anexele A, B și/sau C. Decizia finală este adoptată de CP.

Au fost desemnate în total douăsprezece noi substanțe de la intrarea în vigoare a convenției. Comunitatea Europeană și statele sale membre au desemnat șapte dintre aceste noi substanțe [clordeconă, hexabromobifenil, compuși ai PFOS, octabromodifenileter (octa-BDE), pentaclorbenzen, octoparafene clorurate cu catenă scurtă (PCCS) și endosulfan], Norvegia, două [pentabromodifenileter (penta-BDE) și hexabromociclododecan (HBCDD)] și Mexic, trei [lindan, alfa-hexaclorciclohexan (α-HCH) și beta- hexaclorciclohexan (β-HCH)]. CE POP nu și-a finalizat încă activitatea cu privire la endosulfan și PCCS. Se estimează că analiza asupra acestor două substanțe nu va fi gata decât pentru cea de-a cincea CP, care va avea loc în 2011. HBCDD a fost desemnat la 19 iunie 2008, dar nu a făcut obiectul unor discuții oficiale în cadrul CE POP din pricina depunerii întârziate a dosarului, deci nu va fi gata decât cel devreme pentru cea de-a șasea CP, dacă întrunește criteriile stabilite în convenție.

Viitoarea CP este prima conferință în care se vor discuta și se vor decide schimbări la anexe.

NORME PENTRU MODIFICăRILE ANEXELOR A, B șI/SAU C

În conformitate cu articolul 22 din convenție, anexele A, B și/sau C se modifică printr-o decizie a CP și intră în vigoare la un an de la data comunicării de către depozitarul adoptării modificărilor la anexele A, B și/sau C, cu excepția părților care optează să refuze amendamentul la anexă.

SUBSTANțELE șI LEGISLAțIA COMUNITARă

Legislația europeană privind substanțele chimice a fost revizuită în mod substanțial prin adoptarea Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH)[5]. Deși REACH nu a reglementat încă nicio substanță de pe agenda celei de-a patra reuniuni a CP, mai multe substanțe fac obiectul unor restricții impuse prin Directiva 76/769/CEE a Consiliului[6] care vor fi incorporate în Anexa XVII la REACH, cu aplicare de la 1 iunie 2009. În multe cazuri, unele substanțe noi care urmează a fi desemnate de convenție vor putea fi regăsite printre cele de pe lista de substanțe propuse spre includere a Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA), întocmită în conformitate cu articolul 59 alineatul (1) din REACH.

Toate substanțele care vor apărea în anexele A, B și/sau C la Convenția de la Stockholm[7] vor trebui să fie incluse în Regulamentul UE privind POP-urile, pentru a se asigura că implementarea de către UE corespunde angajamentelor internaționale ale acesteia. În plus față de restricționarea anumitor substanțe, instrumentele internaționale conțin și cerințe de raportare, care sunt, de asemenea, incluse în regulament. Prin urmare, pentru a menține o imagine de ansamblu ușor de gestionat asupra modului în care Comunitatea respectă angajamentele internaționale și pentru a asigura o raportare consecventă, ar fi adecvat să se adauge toate substanțele în anexele corespunzătoare la regulament, chiar și în cazurile în care acestea pot face deja obiectul unei restricții parțiale sau totale prin intermediul altor instrumente comunitare.

Recomandările CE POP

La 29 octombrie 2008, părțile la convenție au fost informate de către Directorul executiv că CE POP a decis, în cadrul celor de-a treia și a patra reuniuni ale sale, să recomande includerea a nouă substanțe chimice în anexele A, B și/sau C la convenție și să înainteze respectiva recomandare către CP spre examinare la reuniunea din 4-8 mai 2009, în conformitate cu articolul 8 alineatul (9) din convenție.

Clordecona și hexabromobifenilul

La cea de-a treia reuniune a sa, CE POP (19-23 noiembrie 2007) a decis să recomande includerea clordeconei și a hexabromobifenilului în anexa A la convenție.

Cele două substanțe sunt deja incluse în anexele I și/sau II la Protocolul ONU-CEE privind POP-urile fără exceptări și, prin urmare, utilizarea și producerea lor au fost complet interzise în UE de la intrarea în vigoare a regulamentului privind POP-urile adoptat la 29 aprilie 2004.

Pe durata evaluării celor două substanțe de către CE POP, Secretariatul Convenției de la Stockholm a transmis părților și observatorilor mai multe solicitări de identificare a cazurilor de utilizare și/sau producere rămase. Informațiile trimise de către părți și observatori au indicat că nu mai existau cazuri de utilizare și/sau producere a acestor două substanțe. Prin urmare, există motive să se creadă că toate părțile ar trebui să poată accepta introducerea substanțelor în anexa A (eliminare) fără exceptări.

α-HCH, β-HCH și γ-HCH (lindanul)

La cea de-a treia sa reuniune a sa, CE-POP a decis să recomande includerea lindanului (γ-HCH) în anexa A, iar la cea de-a patra reuniune, CE POP (13-17 octombrie 2008) a recomandat introducerea α-HCH și β-HCH în aceeași anexă.

În regulamentul privind POP-urile, compușii HCH fac obiectul unei singure rubrici (respectiv HCH, inclusiv lindan), cu două numere CAS (608-73-1 și 58-89-9). Lindanul (număr de înregistrare CAS: 58-89-9) este denumirea comună pentru izomerul γ-HCH. HCH-ul tehnic (număr de înregistrare CAS: 608-73-1) este o combinație de izomeri care conține în principal cinci forme de HCH. Cei cinci izomeri principali sunt prezenți în combinație în următoarele proporții: α-HCH (53%–70%), β-HCH (3%–14%), γ-HCH (11%–18%), δ-HCH (6%–10%) și ε-HCH (3%–5%). Izomerul γ este singurul izomer care prezintă puternice proprietăți insecticide.

După aproape patruzeci de ani de utilizare la scară largă, în întreaga lume, s-a procedat la înlocuirea treptată a HCH-ului tehnic cu lindanul. La nivel mondial nu s-a raportat nicio utilizare a HCH-ului tehnic după 2000.

În cazul lindanului, regulamentul privind POP-urile a permis statelor membre să furnizeze derogări pentru HCH (inclusiv lindan) până la 1 septembrie 2006 pentru tratarea curativă și industrială profesională a lemnului pentru construcții, a cherestelei și a buștenilor, precum și pentru aplicații industriale și rezidențiale interioare. Un al doilea set de derogări, care a expirat la 31 decembrie 2007, a permis utilizarea HCH-ului tehnic ca intermediar în fabricarea unor substanțe chimice și în produse în care cel puțin 99% din izomerul HCH era lindan doar pentru utilizarea ca insecticid topic în scopuri de sănătate umană și veterinare. În prezent atât lindanul, cât și HCH-ul tehnic sunt total interzise pe teritoriul UE.

Cu toate acestea, unele părți produc și utilizează actualmente lindanul drept insecticid topic în scopuri de sănătate publică (scabie, păduchi). Există motive să se creadă că toate părțile ar trebui să poată accepta introducerea lindanului în anexa A (eliminare) cu o exceptare în scopuri de sănătate publică.

α-HCH și β-HCH sunt intermediari chimici pentru fabricarea lindanului. Fabricarea lindanului a generat un volum imens de reziduuri de HCH, care trebuie eliminate sau gestionate în alt mod. În absența unor date exacte, s-a estimat că există între 1,9 și 4,8 milioane de tone de reziduuri de HCH, pe baza producției mondiale de lindan. În cazul α-HCH și β-HCH, problema principală va fi gestionarea stocurilor. Cu toate acestea, introducerea acestora în anexa A ar trebui să fie acceptată de toate părțile, cu exceptarea utilizărilor acestora ca intermediari în producerea lindanului.

Pentabromodifenileterul comercial și octabromodifenileterul comercial

La cea de-a treia reuniune a sa, CE POP a recomandat introducerea în anexa A la Convenție a 2,2',4,4'- tetraBDE (BDE-47, nr. CAS 40088-47-9) și a 2,2',4,4',5-pentaBDE (BDE-99, nr. CAS 32534-81-9) și a altor tetra-BDE și penta-BDE prezenți în pentaBDE comercial.

În cadrul reuniunilor ulterioare, CE POP a decis să recomande introducerea în anexa A la Convenție a 2,2',4,4',5,5'-hexaBDE (BDE-153, nr. CAS 68631-49-2), 2,2',4,4',5,6'- hexaBDE (BDE-154, nr. CAS 207122-15-4), 2,2',3,3',4,5',6-heptaBDE (BDE-175, nr. CAS 446255-22-7) și 2,2',3,4,4',5',6-heptaBDE (BDE-183 nr. CAS 207122-16-5) și a altor hexa-BDE și hepta-BDE prezenți în octaBDE comercial.

Aceste substanțe sunt utilizate ca agenți de ignifugare, dar au fost restricționate în UE începând cu 2003[8]. Restricția în UE se referă la toți cogenerii pentaBDE și octaBDE și este, prin urmare mai extinsă ca domeniu de aplicare decât simpla vizare a formelor comerciale specifice ale celor două substanțe. CE POP a stabilit că, datorită caracteristicilor componentelor lor și ca urmare a unei propagări în mediu pe distanță mare, toți poliBDE cu patru sau cinci atomi de brom (în cazul penta-BDE comercial) și toți difenileterii polibromurați cu șase sau șapte atomi de brom (în cazul octa-BDE comercial) prezenți în pentaBDE și octaBDE comerciali au potențialul de a conduce la efecte adverse semnificative asupra sănătății umane și asupra mediului. Prin urmare, CE POP a recomandat introducerea tuturor cogenerilor respectivi în anexa A la convenție.

Legislația Comunității Europene nu este identică cu normele propuse la nivel internațional, dar, în practică, conform evaluării Comisiei, adăugarea polibromodifenileterilor cu patru până la șapte atomi de brom la anexa I a regulamentului privind POP-urile nu va modifica restricțiile deja existente. Cu toate acestea, restricțiile existente se aplică doar la introducerea pe piață și, prin urmare, nu restricționează producerea acestor substanțe, care poate avea loc în vederea exportului acestora în afara UE. Introducerea fără exceptări a polibromodifenileterilor cu patru până la șapte atomi de brom în anexa A la convenție presupune faptul că producția la nivel mondial trebuie să înceteze, deoarece alte părți nu au dreptul să importe polibromodifenileteri din UE. În consecință, interzicerea exportului din UE constituie o necesitate în vederea respectării obligațiilor internaționale, dar aceasta va trebui să aibă un impact de jure asupra eventualilor producători din UE, deoarece nu va trebui să existe nicio parte către care să se efectueze exporturi, în afară de țările care nu sunt părți la convenție[9].

Pe durata evaluării acestor substanțe de către CE POP, Secretariatul Convenției de la Stockholm a transmis părților și observatorilor mai multe solicitări de identificare a cazurilor de utilizare și/sau producere rămase. Informațiile trimise de către părți și observatori au indicat că nu mai existau cazuri de utilizare și/sau producere a acestor două substanțe. În plus, nu există niciun raport către CE POP care să semnaleze continuarea producerii vreunui amestec comercial care ar putea conține polibromodifenileteri cu patru până la șapte atomi de brom, în afară de eventuale urme ale acestora. Prin urmare, există motive să se creadă că toate părțile ar trebui să poată accepta introducerea substanțelor în anexa A (eliminare) fără exceptări, după cum s-a propus de către CE POP.

Trebuie menționat faptul că gestionarea articolelor care conțin polibromodifenileteri (de exemplu, echipamentele EEE) va constitui probabil, după transformarea acestora în deșeuri, o problemă pentru anumite țări în curs de dezvoltare, care sunt părți la convenție, deoarece deșeurile vor trebui să fie tratate în conformitate cu articolul 6 litera (d) din convenție. Prin urmare, va fi poate necesar să se prevadă norme tranzitorii și/sau suport financiar și tehnic.

Acidul sulfonic perfluorooctanic (PFOS, nr. CAS 1763-23-1), sărurile acestuia și fluorura de sulfonil perfluorooctanică (PFOSF, nr. CAS 307-35-7)

La cea de-a treia reuniune a sa, CE POP a decis să recomande introducerea PFOS (nr. CAS 1763-23-1), a sărurilor acestuia și a PFOSF (nr. CAS 307-35-7) în anexa A sau B la convenție, cu specificarea măsurilor de control aferente.

Se preconizează ca PFOS și compușii săi să fie cele mai controversate substanțe în cadrul CP la convenție, deoarece substanțele sunt încă produse și utilizate în mod semnificativ la nivel mondial. Se așteaptă ca anumite țări în curs de dezvoltare să solicite asistență financiară și tehnică pentru a putea soluționa înlocuirea compușilor PFOS cu alternative mai sigure.

Prin introducerea PFOSF, care este utilizată ca intermediar comun în producerea de substanțe PFOS, definiția CE POP vizează să restricționeze producția acestui intermediar și, astfel, să excludă producerea oricăror substanțe PFOS.

PFOS și compușii săi au fost restricționați în UE din 2006[10], cu referire la utilizarea și introducerea pe piață a substanței. Directiva UE definește substanțele PFOS ca „C8F17SO2X [X = OH, sare metalică (O-M+), halogenură, amidă și alți derivați, inclusiv polimeri)”, ceea ce înseamnă toate substanțele PFOS posibile produse prin intermediarul PFOSF sau prin orice alt intermediar. Legiuitorii au recunoscut că pentru anumite utilizări nu existau încă alternative disponibile și, deci, au fost acordate exceptări specifice, dintre care unele fără limită de timp. Una dintre obligațiile Comisiei este să examineze cu regularitate disponibilitatea unor substanțe alternative mai sigure și să propună măsuri de reducere a riscurilor identificate atunci când aceste alternative sunt disponibile. Domeniul de aplicare al definiției UE este, în anumite privințe, relativ mai larg decât definiția propusă de CE POP, aspect care nu ar trebui pierdut din vedere pe durata negocierilor.

Prin urmare, există motive întemeiate să se creadă că unele părți vor accepta introducerea PFOS și a compușilor săi în anexa B, cu o serie de exceptări.

Pentaclorbenzen

La cea de-a patra reuniune a sa, CE POP a decis să recomande introducerea pentaclorbenzenului (PeCB) în anexele A și C la convenție.

Nu se cunoaște niciun caz de producere sau utilizare a PeCB, dar aceasta este una din substanțele periculoase prioritare în temeiul Directivei-cadru privind apa (2000/60/CE)[11]. Substanța nu face obiectul restricțiilor de comercializare sau utilizare la nivel comunitar. Pe durata evaluării PeCB de către CE POP, Secretariatul Convenției de la Stockholm a transmis părților și observatorilor mai multe solicitări de identificare a cazurilor de utilizare și/sau producere rămase. Informațiile trimise de către părți și observatori au indicat că nu mai existau cazuri de utilizare și/sau producere a PeCB. Prin urmare, există motive să se creadă că toate părțile ar trebui să poată accepta introducerea PeCB în anexa A fără exceptări.

PeCB poate, de asemenea, să apară ca subprodus neintenționat din surse difuze, precum impuritățile din produse, de exemplu solvenți, pesticide și produse de conservare a lemnului, sau din incinerarea deșeurilor în cisterne, din șemineuri deschise, din incendii accidentale și din arderea pădurilor în scopuri agricole. CE POP a stabilit că majoritatea măsurilor adoptate pentru reducerea emisiilor de PCDD/F, după cum sunt prezentate în orientările privind cele mai bune tehnici disponibile/ cele mai bune practici de mediu elaborate în temeiul convenției (BAT/BEP) pentru incineratoare și pentru alte procese termice, ar conduce la o reducere semnificativă a emisiilor de PeCB. Cu toate acestea, CE POP a recomandat introducerea PeCB în anexa C. Emisiile neintenționate de PCDD/F sunt deja reglementate în UE[12]. Din cauza unei eventuale sarcini administrative suplimentare pentru părți generate de introducerea PeCB în anexa C și a unei posibile valori adăugate scăzute a aceste introduceri, unele părți ar putea să se opună la adăugarea substanțelor în anexa C.

CONCLUZIE

Având în vedere cele de mai sus, Comunitatea ar trebui să susțină, în cadrul celei de-a patra reuniuni a Convenției Părților la Convenția de la Stockholm din 4-8 mai 2009, adoptarea amendamentelor la anexele A, B și/sau C la respectiva convenție, după cum se propune în decizia Consiliului.

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

de stabilire a poziției care urmează a fi adoptată în numele Comunității Europene cu privire la propunerile de modificare a Anexelor A, B și C la Convenția de la Stockholm la a patra reuniune a Conferinței Părților din 4 - 8 mai 2009

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1) coroborat cu articolul 300 alineatul (2) al doilea paragraf,

având în vedere propunerea Comisiei[13],

întrucât:

1. Promovarea pe plan internațional a măsurilor destinate să soluționeze problemele globale de mediu este unul dintre obiectivele politicii comunitare în domeniul mediului, în conformitate cu articolul 174 din tratat.

2. La 16 noiembrie 2004, Comunitatea a ratificat Convenția de la Stockholm privind poluanții organici persistenți (denumită în continuare „convenția”) pe baza Deciziei 2006/507/CE a Consiliului din 14 octombrie 2004 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Convenției de la Stockholm privind poluanții organici persistenți[14].

3. Comunitatea a implementat obligațiile ce îi revin în temeiul Convenției în legislația comunitară prin Regulamentul (CE) nr. 850/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind poluanții organici persistenți și de modificare a Directivei 79/117/CEE[15] (denumit în continuare „regulamentul privind POP-urile”).

4. Comunitatea subliniază cu tărie necesitatea de extindere treptată a Anexelor A, B și/sau C la convenție cu substanțe noi care întrunesc criteriile necesare pentru a fi definite drept substanțe POP, ținând seama de principiul precauției, în vederea îndeplinirii obiectivului convenției și a angajamentului de reducere la minimum a efectelor adverse ale substanțelor chimice până în 2020, luat de toate guvernele cu ocazia Summitului de la Johannesburg din 2002.

5. În conformitate cu articolul 22 din convenție, amendamentele la anexele A, B și C la convenție se adoptă prin decizia Conferinței Părților și intră în vigoare la un an de la data comunicării de către depozitarul unui amendament, cu excepția părților care optează să refuze respectivul amendament.

6. Ca urmare a desemnărilor de substanțe primite din partea Comunității Europene și a statelor sale membre[16], a Norvegiei[17] și a Mexicului[18], Comitetul de examinare a poluanților organici persistenți, instituit în temeiul convenției, și-a încheiat activitatea cu privire la nouă substanțe propuse, despre care s-a constatat că respectă criteriile din convenție. Se așteaptă ca viitoarea Conferință a Părților la Convenție să decidă cu privire la includerea acestor substanțe în anexele la convenție.

7. Toate cele nouă substanțe fac deja obiectul legislației comunitare, iar cinci dintre ele (alfa-hexaclorciclohexanul, beta-hexaclorciclohexanul, clordecona, hexabromobifenilul și lindanul) fac obiectul unei interdicții complete de producere și utilizare, deoarece sunt incluse în anexa I partea B la regulamentul privind POP-urile ca urmare a faptului că figurau în anexa I și/sau II la Protocolul privind POP-urile.

8. Introducerea pe piață și utilizarea de PFOS[19], pentabromodifenileter și octabromodifenileter[20] au fost restricționate în Comunitate prin amendamente la Directiva 76/769[21]. Pentaclorbenzenul este o substanță periculoasă prioritară în temeiul Directivei-cadru privind apa (2000/60/CE)[22].

9. Amendamentele la anexele A, B și/sau C la convenție, prin adăugarea celor nouă substanțe noi, vor impune adoptarea unor amendamente la regulamentul privind POP-urile. În conformitate cu articolul 14 alineatul (1) din regulament, atunci când se adaugă substanțe la convenție, modificările anexelor la regulament se pot face în conformitate cu procedurile obișnuite ale comitetelor, stabilite la articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din aceasta.

10. La cea de-a patra Conferință a Părților la Convenția de la Stockholm, Comunitatea și statele membre ar trebui să coopereze strâns pentru a se asigura că amendamentele la anexe sunt compatibile cu legislația și/sau politicile comunitare,

DECIDE:

Articol unic

La cea de-a patra reuniune a Conferinței Părților la Convenția de la Stockholm privind POP-urile, Comisia prezintă următoarea poziție a Comunității privind propunerile de adăugare a unor substanțe la anexele A, B și/sau C la respectiva convenție:

(1) Introducerea în anexa A la convenție, fără exceptări pentru utilizare și producere, a următoarelor substanțe:

- 2,2',4,4'- tetrabromodifenileter (BDE-47, nr. CAS 40088-47-9) și 2,2',4,4',5-pentabromodifenileter (BDE-99, nr. CAS 32534-81-9) și alți tetra- și pentabromodifenileteri prezenți în pentabromodifenileterul comercial

- 2,2',4,4',5,5'-hexabromodifenieter (BDE-153, nr. CAS 68631-49-2), 2,2',4,4',5,6'- hexabromodifenileter (BDE-154, nr. CAS 207122-15-4), 2,2',3,3',4,5',6-heptabromodifenileter (BDE-175, nr. CAS 446255-22-7) și 2,2',3,4,4',5',6-heptabromodifenileter (BDE-183 nr. CAS 207122-16-5) și alți hexa- și heptabromodifenileteri prezenți în octabromodifenileterul comercial.

- Clordecona

- Hexabromdifenilul

- Alfa-hexaclorciclohexanul

- Beta-hexaclorciclohexanul

- Lindanul

(2) Introducerea în anexa A la convenție, cu specificarea măsurilor de control aferente, a următoarelor substanțe chimice:

- Acidul sulfonic perfluorooctanic (nr. CAS 1763-23-1), sărurile acestuia și fluorura de sulfonil perfluorooctanică (nr. CAS 307-35-7) cu următoarele exceptări de utilizare:

- acoperiri fotosensibile sau antireflectoare pentru procedeele fotolitografice;

- acoperiri fotografice aplicate pe filme, hârtie sau clișee de imprimare;

- supresori de ceață pentru cromare dură (VI), nedecorativă și agenți tensioactivi utilizați în sisteme de acoperire galvanică;

- fluide hidraulice pentru aviație;

- spumele pentru stingerea incendiilor, introduse pe piață înainte de interdicție, pot fi utilizate în termen de doi ani după intrarea în vigoare a deciziei în temeiul convenției.

(3) Introducerea în anexa A și C la convenție, fără exceptări pentru utilizare și producere, a următoarelor substanțe:

- Pentaclorbenzenul

Adoptată la Bruxelles, […].

Pentru Consiliu

Președintele

[1] http://www.pops.int/documents/convtext/convtext_en.pdf

[2] Convenția nu a fost încă ratificată de trei state membre ale UE (Irlanda, Italia și Malta).

[3] JO L 209, 31.7.2006, p. 1.

[4] JO L 158, 30.4.2004, p. 7.

[5] JO L 136, 25.5.2007, p. 3.

[6] JO L 262, 27.9.1976, p. 201.

[7] Același lucru se aplică substanțelor adăugate în anexele I, II și/sau III la Protocolul ONU-CEE privind POP-urile.

[8] JO L177, 6.7.2002, p. 21; Directiva 2003/11/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 februarie 2003 de efectuare a celei de-a douăzeci și patra modificări a Directivei 76/769/CEE a Consiliului referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase (pentabromdifenil eter, octabromdifenil eter).

[9] La 1 decembrie 2008, erau înregistrate 162 de părți.

[10] JO L 372, 27.12.2006, p. 32; și Directiva 2006/122/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 de modificare pentru a treizecea oară a Directivei 76/769/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase (sulfonați de perfluorooctan).

[11] JO L 327, 22.12.2000, p. 1; Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei.

[12] JO L 332, 28.12.2000, p. 91; Directiva 2000/76/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 decembrie 2000 privind incinerarea deșeurilor.

[13] JO C […], […], p. […].

[14] JO L 209, 31.7.2006, p. 1.

[15] JO L 158, 30.4.2004, p. 7.

[16] Clordeconă, hexabromobifenil, desemnate la 5 mai 2005, a se vedea

http://www.pops.int/documents/meetings/poprc/chem_review/Chlordecone/Chlordecone_Letter.pdf. PFOS desemnat la 14 iunie 2005, a se vedea

http://www.pops.int/documents/meetings/poprc/chem_review/PFOS/PFOS_Letter.pdf. Octabromodifenileter, pentaclorobenzen (și PCCS, care nu se aflau pe agenda celei de-a patra reuniuni a CP) desemnate la 29 iunie 2006, a se vedea

http://www.pops.int/documents/meetings/poprc/chem_review/OctaBDE/OctaBDE_Letter.pdf

[17] Pentabromodifenileter, desemnat la 28 ianuarie 2005, a se vedea

http://www.pops.int/documents/meetings/poprc/chem_review/PentaBDE/PentaBDE_Letter.pdf

[18] Lindan, desemnat la 29 iunie 2005, a se vedea

http://www.pops.int/documents/meetings/poprc/chem_review/Lindane/Lindane_Letter_e.pdf

Alfa și Beta hexaclorciclohexan, desemnate la 25 iulie 2006, a se vedea

http://www.pops.int/documents/meetings/poprc/chem_review/AlphaHCH/AlphaHCH_Letter_e.PDF

[19] JO L 372, 27.12.2006, p. 32; și Directiva 2006/122/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 de modificare pentru a treizecea oară a Directivei 76/769/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase (sulfonați de perfluorooctan).

[20] JO L177, 6.7.2002, p. 21; Directiva 2003/11/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 februarie 2003 de efectuare a celei de-a douăzeci și patra modificări a Directivei 76/769/CEE a Consiliului referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase (pentabromdifenil eter, octabromdifenil eter).

[21] JO L 262, 27.9.1976, p. 201; Directiva Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase.

[22] JO L 327, 22.12.2000, p. 1; Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei.