Au fost atinse două obiective majore cu Ucraina, și anume adoptarea regimului de călătorii fără viză pentru cetățenii ucraineni care călătoresc în Europa și ratificarea și intrarea deplină în vigoare a acordului de asociere, inclusiv a acordului de liber schimb aprofundat și cuprinzător. În vecinătatea sudică, noi priorități ale parteneriatului cu Egiptul au fost adoptate în iulie 2017 și se concentrează pe economie și dezvoltarea socială, parteneriatul privind politica externă și consolidarea stabilității. Noile priorități ale parteneriatului cu Algeria au fost adoptate în martie 2017 și se concentrează pe guvernanță și statul de drept, dezvoltarea socio-economică și schimburile comerciale cu UE, energie și mediu, securitate, dimensiunea umană și migrație/mobilitate. În ceea ce privește Palestina, pe tot parcursul anului 2017 Comisia a organizat mai multe runde de discuții pregătitoare privind viitoarele priorități ale parteneriatului, care s-ar putea transforma în curând în negocieri oficiale. În ceea ce privește Israel, au putea fi lansate negocierile privind prioritățile parteneriatului cu Israel. UE și Tunisia au început să elaboreze priorități strategice comune în vederea aprobării lor comune cu ocazia Consiliului de asociere prevăzut în mai 2018. Existența unui instrument financiar specific pentru politica de vecinătate a fost una dintre cele mai concrete dovezi care indică importanța politică acordate regiunii de către UE. Cu toate acestea, astfel cum s-a arătat în evaluarea la jumătatea perioadei din decembrie92, asistența acordată prin acest instrument a permis sprijinirea reformelor structurale, însă uneori a limitat posibilitățile de adaptare a răspunsului financiar al UE la nevoile urgente. În pofida diferențierii din ce în ce mai mari, mediul politic complex din unele țări vizate de politica de vecinătate înseamnă că punerea în aplicare a Instrumentului european de vecinătate înainte de revizuirea politicii europene de vecinătate nu a fost la fel de eficace în toate țările. De asemenea, punerea în aplicare a abordării bazate pe stimulente a condus la o creștere semnificativă a resurselor financiare pentru partenerii care au înregistrat cele mai mari progrese în ceea ce privește reformele politice. Revizuirea politicii europene de vecinătate în 2015 a introdus o nouă abordare care a vizat în mod direct unele dintre preocupările exprimate în cadrul evaluării la jumătatea perioadei. În special, aceasta a introdus un mai mare respect pentru diversele aspirații ale partenerilor UE; o urmărire mai eficace a domeniilor de interes reciproc; metode de lucru noi pentru a sprijini o mai mare asumare a responsabilității din partea partenerilor și o mai mare implicare și responsabilitate partajată din partea statelor membre; precum și o mai mare flexibilitate a asistenței financiare. 2017 a fost al doilea an de punere în aplicare a politicii europene de vecinătate revizuite și anul în are a fost adoptată comunicarea comună privind evoluțiile din țările din vecinătate și punerea în aplicare a revizuirii politicii europene de vecinătate din luna mai 201793.

Calitatea filmelor finanțate a dobândit, de asemenea, recunoaștere internațională. De exemplu, la Festivalul de film de la Cannes, filmul „The Square” (Pătratul) a câștigat premiul Palme d’Or, în timp ce la Premiile Oscar, filmul „Call me by your name” (Strigă-mă pe numele tău) a câștigat premiul pentru cel mai bun scenariu adaptat. Conform evaluării la jumătatea perioadei, impactul subprogramului MEDIA ar fi consolidat și mai mult prin intensificarea colaborării și sporirea flexibilității programelor de sprijin, precum și prin dezvoltarea industriei audiovizuale.

În cel de al doilea an de punere în aplicare, Instrumentul dedicat sprijinului de urgență a continuat să ofere un sprijin valoros refugiaților vulnerabili în cadrul Uniunii (în Grecia). 2017 a fost un an de tranziție pentru punerea în aplicare a instrumentului, întrucât abordarea a trecut de la o operațiune de urgență primară la o operațiune mai normalizată. Au fost dezvoltate două modalități de punere în aplicare a ajutorului umanitar: (1) o trecere de la un serviciu de catering la un sistem în numerar pentru alimentele distribuite în tabere, precum și (2) o trecere progresivă de la adăposturi în tabere la un sistem bazat pe spații de cazare destinate închirierii. Aceste două inițiative de politică au condus la programul „Sprijin de urgență pentru integrare și cazare”. La începutul anului 2017, aproximativ 60 000 de refugiați și migranți erau blocați în Grecia, conform statisticilor guvernului elen. Agenția pentru refugiați a Organizației Națiunilor Unite a declarat că, la sfârșitul anului 2017, peste 45 000 de refugiați și migranți erau în continuare blocați în această țară.

Diferitele sisteme care permit direcționarea și mai precisă a necesităților anumitor categorii de beneficiari, în special ale tinerilor fermieri, ale micilor fermieri și ale anumitor sectoare sau regiuni cu probleme structurale, sunt puse pe deplin în aplicare. Acolo unde a fost necesar, statele membre și-au revizuit propriile decizii în limitele de flexibilitate oferite de noul sistem în vederea ajustării modalităților de punere în aplicare pe baza experienței acumulate în primul an. În cursul exercițiului financiar 2016, plățile către fermieri au fost, în anumite cazuri, realizate mai târziu decât în mod normal, întrucât acesta a fost primul an de punere în aplicare a reformei. Cu toate acestea, încă din exercițiul financiar 2017 punerea în aplicare a fost mai aproape de ritmul normal și se preconizează că punerea în aplicare de către statele membre se va îmbunătăți și mai mult în următorii ani.

Punerea în aplicare pe teren a fondului este reflectată, de asemenea, în execuția financiară: până la sfârșitul anului 2017, Comisia a efectuat plăți în valoare de 1,02 miliarde EUR, din care 602,8 milioane EUR sub formă de plăți intermediare și 419,5 milioane EUR sub formă de plăți de prefinanțare.

Acest magnet are o înălțime de 14 metri și o lățime de 9 metri și cântărește 110 tone. Acesta este primul dintre cele 18 bobine de câmp toroidal care vor opera în ITER. Bobinele vor crea o cușcă magnetică puternică care va reține combustibilul pentru fuziune, care se preconizează că va ajunge la 150 de milioane grade Celsius. Bobinele de câmp toroidal ale ITER vor genera un câmp magnetic care va fi de aproximativ 1 milion de ori mai puternic decât câmpul magnetic al Pământului. Europa va produce nouă dintre acestea, plus una de rezervă. Celelalte nouă vor fi fabricate în Japonia. Cel puțin 600 de persoane din 26 de societăți vor fi implicate în producerea acestor magneți.

Activitățile de voluntariat sprijinite de programul Erasmus+, împreună cu opt alte programe și instrumente ale UE, au contribuit la crearea de noi oportunități pentru tineri în cadrul Corpului european de solidaritate. La un an de la lansarea sa, s-au înscris peste 42 000 de tineri din toate statele membre. Până la sfârșitul anului 2017, la un an de la lansarea instrumentului de înregistrare online, peste 2 500 de plasamente au fost puse la dispoziția tinerilor24. În august 2017, la Norcia (unul dintre orașele italiene care au fost puternic afectate de mai multe cutremure puternice între august 2016 și ianuarie 2017), au sosit 16 voluntari ai Corpului european de solidaritate. Aceștia ajută la reparații și contribuie la restabilirea serviciilor sociale pentru comunitatea locală. În total, până în 2020, în zonele din Italia afectate de cutremure vor fi participat 230 de voluntari.

·Calitatea datelor: în rapoartele sale privind performanța, Comisia se bazează pe indicatorii de performanță care au fost incluși în temeiul juridic al programelor și au fost raportați anual în fișele de program. Datele provin dintr-o gamă largă de surse. Curtea și Serviciul de Audit Intern au recomandat dezvăluirea surselor respective împreună cu o evaluare a calității datelor colectate. Recunoscând importanța calității datelor, în acest an serviciile Comisiei au acordat o atenție deosebită calității datelor privind performanța în elaborarea rapoartelor lor anuale de activitate pentru 2017. Sursele de date sunt identificate în mod clar și eventualele preocupări cu privire la calitatea datelor sunt indicate explicit. În anumite cazuri, serviciile Comisiei au încetat raportarea cu privire la unii indicatori în cazul în care s-a considerat că datele disponibile nu sunt suficient de exacte sau relevante.

În plus față de rezultatele obținute prin cheltuielile UE, modul în care este gestionat bugetul UE are un impact major asupra performanței sale în ansamblu. Prin urmare, Comisia se străduiește să atingă cele mai înalte standarde de gestiune financiară în ceea ce privește eficiența, eficacitatea și raportul cost-eficacitate. Acest aspect este abordat în secțiunea 2 din raportul anual privind gestionarea și performanța.

Activitățile de voluntariat sprijinite de programul Erasmus+, împreună cu opt alte programe și instrumente ale UE, au contribuit la crearea de noi oportunități pentru tineri în cadrul Corpului european de solidaritate. La un an de la lansarea acestuia, s-au înscris peste 42 000 de tineri din toate statele membre. Până la sfârșitul anului 2017, la un an de la lansarea instrumentului de înregistrare online, peste 2 500 de plasamente au fost puse la dispoziția tinerilor6.

2017 a fost cel de al patrulea an al actualului cadru financiar multianual și cel de al treilea an de mandat al actualei Comisii. Comisia a propus un buget care reflectă și sprijină prioritățile politice stabilite de președintele Juncker, contribuind în special, pe cât posibil, la crearea de locuri de muncă, creștere economică și investiții și furnizând un răspuns european coordonat la provocări precum gestionarea migrației și combaterea terorismului și a criminalității organizate. Pe lângă aceste două priorități clare, prin intermediul bugetului și al altor instrumente ale UE, Comisia va continua să avanseze spre o piață unică digitală conectată, o uniune energetică rezilientă, inclusiv combaterea schimbărilor climatice, o Uniune socială, precum și o poziție consolidată a UE ca actor global și în domeniul apărării.

Dacă 2016 a fost un an de nesiguranță pentru proiectul european, nu în ultimul rând având în vedere decizia Regatului Unit de a părăsi Uniunea, 2017 a fost un an al speranței și al perspectivelor reînnoite. Cea de a 60-a aniversare a Tratatului de la Roma a oferit contextul pentru o perioadă de reflecție profundă privind viitorul Europei, precum și o ocazie de a ne reafirma angajamentul față de valorile Uniunii și de a defini prioritățile pentru Uniunea celor 27 de state membre.

COMISIA EUROPEANĂ Bruxelles, 6.6.2018 COM(2018) 457 final RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU ȘI CURTEA DE CONTURI















Raportul anual pentru 2017 privind gestionarea și performanța bugetului UE



Secțiunea 2

Controlul intern și gestiunea financiară Introducere A doua secțiune a prezentului raport se concentrează pe modul în care Comisia a gestionat bugetul UE, precum și Fondul european de dezvoltare și fondurile fiduciare ale UE, în 2017. Comisia și-a consolidat cadrul de control intern pe baza standardelor internaționale și a celor mai bune practici. Se urmărește trecerea de la un sistem bazat pe conformitate la un sistem bazat pe principii, astfel încât să se asigure un control intern solid, oferind în același timp departamentelor Comisiei flexibilitatea necesară pentru a se adapta la nevoile și circumstanțele lor specifice. Sistemele de gestiune financiară și control pentru bugetul UE s-au îmbunătățit în mod considerabil de-a lungul timpului, fapt care a fost recunoscut, de asemenea, de Curtea de Conturi Europeană. Principala caracteristică a procesului de descărcare de gestiune în 2016 a fost că, în cea mai recentă declarație de asigurare97, Curtea de Conturi Europeană a furnizat pentru prima dată o opinie cu rezerve mai degrabă decât o opinie contrară cu privire la legalitatea și regularitatea plăților efectuate din bugetul UE. Nivelul de eroare a scăzut în toate domeniile de politică, permițând ca nivelul global de eroare estimat să își continue tendința descendentă. Nivelul de eroare s-a situat sub 2 % pentru aproximativ jumătate din cheltuielile UE și nu s-au detectat erori semnificative în ceea ce privește veniturile. In plus, pentru al 10-lea an consecutiv, Curtea de Conturi Europeană a emis, de asemenea, o opinie pozitivă privind conturile anuale ale UE. Cu toate acestea, Comisia continuă să își îmbunătățească sistemele de control. Scopul final este gestiunea financiară eficientă din punct de vedere al costurilor – protejarea bugetului UE prin adoptarea de măsuri preventive și corective împotriva erorilor și fraudelor și menținerea unui echilibru proporțional între costurile și beneficiile controalelor (inclusiv prin simplificarea procedurilor).. Principalele realizări în 2017 Deși anul 2017 a fost un an de tranziție pentru punerea în aplicare a noului cadru de control intern începând din 2018, deja o treime din departamentele Comisiei au pus în aplicare cu succes acest cadru pentru anul de raportare 2017. În general, toate departamentele au concluzionat că standardele sau principiile de control intern funcționează corespunzător și sunt puse în aplicare în mod eficace.. Cu toate acestea, evaluarea mai nuanțată a permis identificarea unor nevoi de îmbunătățire a eficacității în punerea în aplicare a anumitor principii sau standarde. În ceea ce privește eficiența controlului, termenul mediu global de plată al departamentelor Comisiei a scăzut constant de-a lungul anilor și, în prezent, este cu mult sub 30 de zile. Termenul de plată net mediu global este de 20,4 zile în 2017. Comisia are convingerea că suma totală expusă riscului rămâne sub 2 %. De fapt, nivelul global de eroare estimat își continuă tendința descendentă în 2017, suma totală estimată expusă riscului la momentul plății scăzând în prezent până la 1,7 %, iar suma totală estimată expusă riscului la închidere până la 0,6 %. În ceea ce privește corecțiile financiare și recuperările, în 2017 sistemele de control multianual ale departamentelor le-au permis acestora să identifice și să corecteze suma de 897 de milioane EUR înainte de efectuarea plăților și suma de 1 949 de milioane EUR după efectuarea plăților. Atât suma totală expusă riscului la momentul plății (1,7 %), cât și cea expusă riscului la închidere (0,6 %) sunt estimate la mai puțin de 2 % din totalul cheltuielilor relevante. Mecanismele de control multianual ale departamentelor Comisiei asigură o gestionare adecvată a riscurilor referitoare la legalitatea și regularitatea tranzacțiilor. Corecțiile financiare și recuperările efectuate în anii următori protejează bugetul UE în ansamblu. Toți ordonatorii de credite delegați au prezentat asigurări rezonabile cu privire la sistemele lor de control și gestiune financiară, chiar dacă acestea au fost însoțite, după caz, de rezerve. Rezervele în cauză constituie o piatră de temelie în cadrul lanțului de responsabilitate: acestea asigură transparența cu privire la provocările și deficiențele constatate, precum și la măsurile de soluționare a acestora, oferind, de asemenea, o estimare a impactului lor financiar. În ceea ce privește rapoartele anuale de activitate pe 2017 ale departamentelor, impactul financiar al rezervelor asupra declarației de gestiune a scăzut la 1 053 de milioane EUR pentru cheltuieli (1 621 de milioane EUR în 2016) și la 431 de milioane EUR pentru venituri (517 milioane EUR în 2016). Pe baza asigurărilor și a rezervelor din rapoartele anuale de activitate, Colegiul adoptă prezentul Raport anual pentru 2017 privind gestionarea și performanța bugetului UE și își asumă responsabilitatea politică generală pentru gestionarea bugetului UE.

Curtea de Conturi Europeană monitorizează, de asemenea, punerea în aplicare de către Comisie a recomandărilor sale. Procentul de recomandări puse integral în aplicare s-a situat la cel mai ridicat nivel de la începerea publicării acestor cifre. Pentru detalii, a se vedea punctele 2.1-2.8 de mai jos. Modelul de asigurare al Comisiei Comisia are în vigoare un cadru puternic de guvernanță financiară. Lanțul de asigurare în ceea ce privește legalitatea și regularitatea și buna gestiune financiară este reprezentat într-un model integrat de control intern și de gestionare a riscurilor, în care fiecare nivel de guvernanță își întemeiază asigurarea pe nivelurile anterioare (de exemplu, cele trei linii de apărare). Grafic: Modelul de asigurare al Comisiei Europene



Mediul de control al Comisiei La fel ca programele în sine, modelul de control este, de asemenea, multianual. Acesta asigură buna gestiune financiară prin care urmărirea celor cinci obiective de control intern – inclusiv eficacitatea, eficiența și economia controlului. În ceea ce privește eficacitatea, principalul obiectiv este prevenirea erorilor (prin punerea în aplicare a controalelor ex ante), în timp ce al doilea obiectiv complementar este identificarea și corectarea eventualelor erori rămase (de exemplu, punerea în aplicare a rezultatelor în urma controalelor ex post). În plus, învățămintele desprinse sunt utilizate pentru adaptarea programelor viitoare (de exemplu, simplificarea legislației) și/sau a sistemelor de control (de exemplu, realizarea unor controale mai diferențiate în funcție de riscuri). Pe parcursul ciclurilor de viață ale programelor, raportarea privind gestiunea se realizează o dată pe an de către departamente în rapoartele lor anuale de activitate și de către Comisie în ansamblu în raportul anual privind gestionarea și performanța. Această structură oferă Colegiului comisarilor o asigurare rezonabilă cu privire la îndeplinirea obiectivelor de control intern. Ilustrația arată relația dintre cele cinci obiective de control intern și tipurile de controale. Grafic: Activitățile de gestionare a riscurilor și de control intern



2.1.Evaluarea cadrului de control intern

Comisia aplică un model descentralizat de gestiune financiară. În conformitate cu Regulamentul financiar, Colegiul comisarilor acționează în calitate de ordonator de credite. Colegiul deleagă sarcini de gestiune financiară ordonatorilor de credite delegați, care devin astfel responsabili de departamentul competent al Comisiei. Aceste 50 de departamente cuprind șase „tipuri” de entități: direcții generale, agenții executive, birouri, servicii, un centru și un grup operativ. În acest cadru și în conformitate cu responsabilitățile reglementare ale ordonatorilor de credite delegați, fiecare departament al Comisiei instituie structura organizatorică și sistemele de control intern care sunt cele mai adecvate pentru îndeplinirea obiectivelor sale de politică și operaționale. La nivel organizațional, Comisia a instituit un cadru de control intern care stabilește principiile generale pentru un control intern eficace, care ar trebui să fie în vigoare în respectivele departamente ale Comisiei. Acest cadru de control intern se bazează pe cadrul propus de Comitetul Organizațiilor de Sponsorizare a Comisiei Treadway (COSO)98. Cel din urmă model a fost revizuit pentru a trece de la un sistem bazat pe conformitate la un sistem bazat pe principii. În 2017, Comisia și-a actualizat în mod corespunzător99 propriul cadru de control intern. Scopul acestei revizuiri a fost de a asigura în continuare un sistem solid de control intern, oferind în același timp flexibilitatea necesară pentru a permite departamentelor să își adapteze mediul de control intern la caracteristicile și circumstanțele lor specifice. Acest lucru va fi deosebit de util deoarece va face ca sistemele de control să fie mai bazate pe riscuri și mai eficiente din punct de vedere al costurilor. Cadrele de conducere ale fiecărui departament al Comisiei evaluează cel puțin o dată pe an eficacitatea sistemelor de control intern și analizează constatările rezultate în urma acestei evaluări. 2017 a fost un an de tranziție în care serviciile au putut opta să raporteze fie pe baza cadrului anterior, bazat pe standardele de control intern, fie cu privire la noile principii de control intern. În 2017, o treime din departamentele Comisiei100 au raportat pe baza noilor principii de control intern. Grafic: Raportarea privind controlul intern în 2017 Începând cu anul 2018, toate departamentele vor prezenta rapoarte cu privire la noile principii de control intern.. Comisia a elaborat o metodologie specifică pentru a asigura punerea în aplicare consecventă și eficace a acesteia, în special în domeniile monitorizării, evaluării și raportării101. Metodologia este inclusă în „Ghidul de punere în aplicare a cadrului de control intern”. Ateliere suplimentare vor fi organizate în 2018. Concluzie Astfel cum se arată în graficul de mai jos, noul cadru de control intern permite o evaluare mai nuanțată, și anume mai transparentă cu privire la posibile îmbunătățiri suplimentare, inclusiv în cazul în care concluzia generală este pozitivă. Deși, în general, departamentele Comisiei au concluzionat că sistemele lor de control intern funcționează în mod eficace, 16 departamente au raportat o nevoie de a îmbunătăți eficacitatea în punerea în aplicare a unor principii sau standarde specifice (sau a cerințelor/caracteristicilor care stau la baza acestora). Principalele (sub)domenii în care ar putea fi realizate îmbunătățiri prezentate în rapoarte sunt etica, alocarea și mobilitatea personalului, controlul asupra tehnologiei informației și securitatea informatică, comunicarea internă, precum și procesele și procedurile.

În plus, departamentele Comisiei care au început să pună în aplicare noul cadru de control intern consideră că sunt în continuare necesare îmbunătățiri în ceea ce privește evaluarea controlului intern. Grafic: Evaluarea eficacității standardelor de control intern (în partea stângă) și a principiilor de control intern (în partea dreaptă) Validarea sistemelor locale Exactitatea sistemelor financiare locale, care alimentează sistemul financiar și contabil corporativ al Comisiei, este esențială pentru a garanta fiabilitatea generală a conturilor anuale. Prin urmare, pe lângă evaluarea întreprinsă de departamentele Comisiei cu privire la gestionarea sistemului (sistemelor) lor de control intern, contabilul validează sistemele financiare locale ale departamentelor. Pe baza analizei activității desfășurate în cursul anului 2017102, nu au fost identificate deficiențe în elaborarea sau punerea în aplicare a sistemelor locale care ar putea indica faptul că acestea nu întrunesc criteriile de validare. În plus, niciuna dintre deficiențele identificate nu este susceptibilă de a avea un impact semnificativ asupra conturilor anuale. Nu există recomandări deschise critice sau recomandări în acest sens a căror punere în aplicare este întârziată cu peste 3 ani103.

Cu toate acestea, analiza a prezentat o serie de recomandări care vizează îmbunătățirea mediului de control din serviciile ordonatoare104 și a calității contabilității – care ar trebui să abordeze riscurile legate de precizia raportării cu privire la gestiunea financiară și reglementare105 .



2.1.1 Eficiența gestiunii financiare În cursul anului 2017, Comisia și-a continuat acțiunile pentru a genera sinergii și creșteri în eficiență în gestiunea financiară. Legiuitorul, pe baza unei propuneri din partea Comisiei, a convenit asupra necesității de a simplifica Regulamentul financiar și alte 15 acte legislative sectoriale începând cu 2018-2019. Aceasta oferă o bază simplificată pentru pregătirea elaborării de programe de finanțare după anul 2020. În plus, un grup de lucru privind simplificarea și flexibilitatea a oferit tuturor departamentelor Comisiei oportunitatea de a împărtăși concluziile desprinse din actualele norme financiare, facilitând și mai mult pregătirea noilor norme privind cheltuielile pentru cadrul financiar multianual de după 2020 (de exemplu, un model simplificat de regulament pentru programele de finanțare de după 2020 pentru a spori flexibilitatea și interoperabilitatea). De asemenea, au fost realizate progrese suplimentare către armonizarea și simplificarea circuitelor financiare și contractuale. Au fost identificate cele mai bune practici în ceea ce privește stabilirea unor circuite mai eficiente și a fost creată o platformă pentru realizarea schimbului de practici între experții în materie de achiziții. S-au înregistrat progrese semnificative în domeniul achizițiilor publice electronice, gestionării electronice a granturilor (eGrants) și SEDIA (Spațiul unic pentru schimburi de date electronice). Noua guvernanță condusă de Comitetul director pentru granturi și achiziții publice recunoaște în prezent în special rolul Serviciului financiar central al departamentului responsabil cu bugetul în acordarea de asistență juridică privind aspecte legate de achizițiile publice electronice și în partajarea responsabilității pentru gestionarea electronică a granturilor (eGrants) cu Serviciul juridic. Eforturile coordonate comune depuse de responsabilii proceselor comerciale și responsabilii domeniului comercial în cursul anului 2017 a permis deja lansarea primei etape a SEDIA la începutul anului 2018. Serviciile de validare centrale din cadrul Agenției Executive pentru Cercetare sunt în prezent la dispoziția tuturor departamentelor interesate. Cea de a doua etapă este preconizată a se desfășura până la jumătatea anului 2018, odată cu lansarea noului portal care servește drept punct unic de intrare comun pentru toți ofertanții/solicitanții. În timp ce noile programe continuă să se alăture domeniului eGrants, au fost realizate progrese promițătoare în domeniul monitorizării conformității achizițiilor publice electronice (în special depunerea electronică) – departamentul responsabil cu bugetul continuând să depună eforturi în direcția creșterii eficienței la un nivel maxim prin elaborarea coordonată de fluxuri de lucru, modele de procese comerciale și alinierea legislativă. Acest lucru ar trebui să permită utilizarea eficientă a fondurilor alocate marilor proiecte informatice, cum sunt cele pentru programele de acțiuni externe (denumirea de lucru „OPSYS”), și posibilitatea de reutilizare a soluțiilor informatice pe o scară corporativă. În ceea ce privește transparența contabilității, ghidul privind rambursarea serviciilor prestate pentru alte instituții și organisme a fost adoptat la 30 martie 2017. În ceea ce privește eficiența, datele detaliate din anexa 6 arată că termenul mediu global de plată al departamentelor Comisiei a scăzut constant de-a lungul anilor și se situează sub 30 de zile. Termenul net mediu global de plată este de 20,4 zile. Procentul din plățile efectuate cu întârziere a scăzut, de asemenea, la 10,4 % ca număr și la doar 3,1 % ca valoare în 2017. 2.1.2 Eficacitatea măsurilor de gestionare a riscurilor privind legalitatea și regularitatea Notă: Definițiile și terminologia subiacentă menționate în această subsecțiune sunt prezentate în anexa 3. Programele de cheltuieli ale Comisiei sunt multianuale prin concepție și, implicit, la fel sunt sistemele de control conexe și ciclurile de gestiune. În timp ce erori pot fi identificate în orice an, acestea sunt corectate în anii următori până după încheierea ciclurilor de viață ale programelor.



Sistemele de control: măsuri preventive și corective Comisia are responsabilitatea finală de a se asigura că bugetul UE106 este cheltuit în mod corespunzător, indiferent dacă fondurile sunt puse în aplicare chiar de departamentele Comisiei107 (gestiune directă; aproximativ 24 %), sunt încredințate entităților (gestiune indirectă; aproximativ 8 %) sau sunt executate de autoritățile statelor membre (gestiune partajată; aproximativ 68 %)108. Pentru 76 % din buget, Comisia depinde în mare parte de fiabilitatea informațiilor în materie de gestiune și control, astfel cum sunt raportate de statele membre și de alte organisme delegate pe baza propriilor sisteme de control. La un nivel secundar, dar fără „duplicarea” nivelurilor de control, Comisia poate efectua audituri pentru a verifica fiabilitatea sistemelor de control, a rezultatelor controalelor și/sau a rapoartelor de gestiune ale entităților în cauză. În cadrul tuturor metodelor de gestiune, modelele de control ale departamentelor Comisiei implică atât măsuri preventive, cât și măsuri corective.

·Măsurile preventive sunt luate înainte de realizarea plății. Acestea cuprind, în mod normal, controalele „la sursă”109 sau alte controale ex ante110 realizate de Comisie înainte de efectuarea unei plăți111 sau înainte de a accepta cheltuielile efectuate de statul membru sau de un alt organism delegat. De asemenea, eventualele întreruperi/suspendări ale plăților către statele membre în cazul unor deficiențe grave în sistemele de gestionare și de control au un caracter preventiv. În plus, Comisia oferă cursuri de formare și orientări pentru autoritățile din statele membre și pentru beneficiarii de granturi. Pentru 2017, valoarea confirmată a corecțiilor financiare și a recuperărilor preventive a fost de 836 de milioane EUR, iar suma de 897 de milioane EUR a fost executată (pentru detalii, a se vedea secțiunea 2.3). ·Măsurile corective sunt luate după realizarea plății. Acestea includ, în mod normal, controalele ex post112 efectuate de Comisie, cum ar fi corecțiile financiare și recuperările cheltuielilor neconforme declarate de statele membre sau de beneficiari, după ce s-a efectuat o plată sau după ce au fost acceptate cheltuielile efectuate de statul membru sau de alt organism delegat.. Pentru 2017, valoarea confirmată a corecțiilor financiare și a recuperărilor corective a fost de 1 826 de milioane EUR, iar suma de

1 949 de milioane EUR a fost executată (pentru detalii, a se vedea secțiunea 2.3). În timp ce toate operațiunile financiare sunt supuse unui control înainte de efectuarea plății113 (și anume, ex ante), intensitatea în ceea ce privește frecvența și/sau profunzimea acestor controale depinde de riscurile și de costurile implicate. În consecință, controalele ex ante diferențiate în funcție de riscuri iau, de regulă, forma unor controale documentare și nu a unor controale la fața locului (raport costuri/beneficii prohibitiv pentru o acoperire completă). Spre deosebire de acestea, controalele ex post sunt efectuate, în mod normal, la fața locului (pe baza unui eșantion reprezentativ sau pe baza unei evaluări a riscurilor). Sursele și cauzele profunde ale erorilor identificate de Comisie sau de statele membre prin activitatea de audit sunt, de asemenea, luate în considerare la elaborarea legislației viitoare (simplificate) și la (re)proiectarea controalelor în vederea reducerii în continuare a nivelului de eroare în viitor. A se vedea punctul privind „Pregătirea următoarelor programe din cadrul financiar multianual” la finalul secțiunii 2.2. Rezultatele controalelor pentru 2017: „eroare brută – corecții estimate = eroare netă” 114 Suma estimată expusă riscului la momentul plății Având în vedere limitările inerente ale controalelor ex ante efectuate înainte de realizarea plăților, este posibil ca unele erori115 să fie identificate doar prin controalele ex post (de exemplu, anumite costuri neeligibile rambursate prin intermediul granturilor pot fi verificate în amănunt numai prin auditurile la fața locului efectuate la sediul beneficiarului). Aceasta implică faptul că plățile Comisiei pot fi afectate de erori. Se estimează că suma totală a Comisiei expusă riscului la momentul plății, pe baza ratelor de eroare („brute”) identificate116 reprezintă 1,7 % din cheltuielile aferente exercițiului financiar 2017 (a se vedea tabelul și graficul/graficele de mai jos117) – situându-se deja sub 2 % în cursul acestui an. La nivel conceptual, suma totală expusă riscului la momentul plății corespunde nivelului estimat de eroare al Curții de Conturi Europene. Curtea a recunoscut că, în majoritatea cazurilor, cifrele Comisiei au fost, în linii mari, conforme cu propriile sale estimări anul trecut118. În comparație cu 2016, principala modificare constă în scăderea semnificativă înregistrată în domeniul de politică „Coeziune, migrație și pescuit”. În cadrul acestui domeniu de politică, programele din perioada 2014-2020 se desfășoară în ritmul anticipat, cu un risc inerent mai mic având în vedere închiderea anuală a conturilor nou introdusă și mecanismul de reținere de 10 % aplicat plăților intermediare până la punerea în aplicare a tuturor controalelor și măsurilor (a se vedea „progresele realizate” în secțiunea 2.2). În plus, în termeni absoluți, cheltuielile relevante aferente exercițiului financiar 2017 în domeniul coeziunii sunt cu aproximativ 13 miliarde EUR mai scăzute decât în 2016. Aceasta este urmarea unei lichidări mai reduse a prefinanțării comparativ cu anul trecut (care a înregistrat un nivel ridicat de certificări și lichidări legate de recuperare și închidere pentru programele din perioada 2007-2013) și a unui început lent al execuției pentru Fondul european de dezvoltare regională și Fondul de coeziune în comparație cu același interval din perioada de programare anterioară. Corecții viitoare estimate O parte semnificativă119 a erorilor identificate vor fi ulterior corectate fie prin recuperări, fie prin compensarea cu plățile viitoare. Întrucât acest proces poate necesita o anumită perioadă de timp, adeseori astfel de corecții nu vor fi realizate în același exercițiu financiar ca plata aferentă. În schimb, sistemele de control multianual asigură faptul că respectivele corecții vor fi realizate în anul (anii) următor(i), pe durata ciclului de viață al programelor. Familia „Cercetare și inovare” a avut un obiectiv multianual de 4 056 de audituri privind cheltuielile în cadrul celui de al 7-lea program-cadru, care a fost deja depășit (4 324 de audituri încheiate până la sfârșitul anului 2017). Cheltuielile vizate de audituri se ridică la 64,2 % în mod cumulativ120). Strategia multianuală de audit a departamentului „Ajutor umanitar” prevede audituri financiare ex ante și/sau ex post: auditurile efectuate pe teren sunt efectuate pe parcursul punerii în aplicare a proiectelor, în timp ce auditurile efectuate la sediu sunt realizate după finalizarea acțiunilor. Strategia de audit asigură faptul că fiecare organizație parteneră este selectată, în medie, o dată la 4 ani, când un eșantion larg de granturi și de acorduri de contribuție încheiate cu fiecare partener selectat fac obiectul auditului. Pentru activitățile în cadrul gestiunii partajate cu statele membre, Comisia nu poate reduce singură nivelul de eroare: identificarea și corectarea erorilor se află, în primul rând, în responsabilitatea statelor membre. Cu toate acestea, departamentele relevante ale Comisiei și-au asumat, de asemenea, partea lor de responsabilitate. De exemplu, în 2017, departamentul responsabil cu politica agricolă a efectuat 128 de misiuni de audit și a deschis 31 de audituri documentare pentru a verifica dacă normele UE sunt respectate de către agențiile de plată atunci când efectuează plăți către beneficiari sau când recuperează plățile necuvenite. De asemenea, 15 organisme de certificare au făcut obiectul unor audituri, în scopul de a verifica calitatea activității lor de audit și, prin urmare, de a consolida încrederea în fiabilitatea opiniei lor privind legalitatea și regularitatea cheltuielilor. Ca urmare a procedurii de verificare a conformității, Comisia impune corecții financiare nete statelor membre, prin care acestea rambursează către bugetul UE sumele corespunzătoare acestor corecții. Aceste măsuri de remediere sunt elemente ale sistemului de control multianual care protejează interesele financiare ale UE. În același timp, și anume la sfârșitul fiecărui exercițiu financiar pe parcursul ciclurilor multianuale de gestionare, ordonatorii de credite delegați ai Comisiei divulgă în mod corespunzător în scopul unei transparențe depline fiecare program pentru care rata de eroare reziduală până la acea dată de raportare nu ar fi (încă) mai mică decât pragul de semnificație (în majoritatea cazurilor, acesta este stabilit la 2 %). A se vedea secțiunea 2.2 privind declarația de gestiune și eventualele rezerve. Departamentele Comisiei au estimat corecțiile viitoare pe care le vor realiza pentru cheltuielile aferente exercițiului financiar 2017. Într-o anumită măsură, aceste estimări se bazează pe media corecțiilor efective realizate în anii anteriori. Cu toate acestea, baza istorică nu este întotdeauna relevantă pentru estimarea corecțiilor viitoare. În special, datele istorice pot fi afectate de evenimente singulare sau legate de programele anterioare, cu profiluri de risc diferite de cele actuale (care eventual au fost simplificate și au devenit mai puțin expuse riscului de eroare). Din aceste motive, baza istorică este modificată sau înlocuită, după necesități. În orice caz, estimările care rezultă sunt prudente pentru a evita orice eventuală supraestimare a capacității de corecție. Se estimează că în ansamblu corecțiile viitoare ale Comisiei vor reprezenta 1,1 % din cheltuielile aferente exercițiului financiar 2017 (a se vedea tabelul recapitulativ de mai jos121).

În comparație cu 2016, reducerea în acest caz apare ca urmare a sumei estimate mai scăzute expuse riscului la momentul plății în cadrul politicii de coeziune (a se vedea mai sus) și, prin urmare, corecțiilor estimate mai scăzute, de asemenea. Pentru o analiză a corecțiilor financiare și a recuperărilor efective efectuate în cursul anului de raportare 2017, a se vedea secțiunea 2.3 privind protecția bugetului UE. Suma estimată expusă riscului la închidere După deducerea corecțiilor viitoare din suma expusă riscului la momentul plății, suma expusă riscului la închidere oferă o estimare prudentă anticipativă a erorii („nete”) care ar putea rămâne după ce toate corecțiile preconizate vor fi realizate până la sfârșitul ciclurilor de viață ale programelor. Se estimează că suma totală expusă riscului la închidere din cheltuielile Comisiei va reprezenta 0,6 % din cheltuielile aferente exercițiului financiar 2017 (a se vedea tabelul recapitulativ și graficele de mai jos122). În comparație cu 2016, scăderea în acest caz este determinată, de asemenea, în principal de mecanismul integrat al domeniului de politică „Coeziune” pentru riscurile reziduale anuale situate sub 2 % prin corecțiile financiare necesare în pachetele de asigurare anuale pregătite de statele membre (a se vedea mai sus), precum și, într-o măsură mai mică, de o reducere a sumei estimate expuse riscului la momentul plății în domeniul de politică „Agricultură” (care în prezent înregistrează valori și mai mici).



Concluzie În cursul ultimilor ani, suma totală expusă riscului la închidere a scăzut de la 1,3 % la 0,6 %. A se vedea graficele de mai jos. Având în vedere că suma totală expusă riscului la închidere este estimată la mai puțin de 2 % din totalul cheltuielilor relevante, mecanismele de control multianuale ale departamentelor Comisiei asigură, în general, o gestiune adecvată a riscurilor legate de legalitatea și regularitatea operațiunilor și garantează că corecțiile financiare și recuperările realizate în anii următori protejează bugetul UE în ansamblu. Domeniul de politică Totalul cheltuielilor relevante (milioane EUR) Suma estimată expusă riscului la momentul plății Corecții viitoare estimate Suma estimată expusă riscului la închidere, luând în considerare corecțiile viitoare valoarea

minimă valoarea maximă valoarea

minimă valoarea maximă valoarea

minimă valoarea maximă Agricultură 55 957,0 2,22 % 2,22 % 2,10 % 2,10 % 0,12 % 0,12 % Coeziune, migrație și pescuit 32 533,8 1,10 % 1,10 % 0,04 % 0,04 % 1,06 % 1,06 % Relații externe 10 633,5 1,24 % 1,24 % 0,27 % 0,27 % 0,97 % 0,97 % Cercetare, industrie, spațiu, energie și transporturi 13 348,1 2,26 % 2,35 % 0,63 % 0,64 % 1,64 % 1,71 % Alte politici interne 6 065,0 0,64 % 0,66 % 0,11 % 0,11 % 0,53 % 0,55 % Alte servicii și administrație 6 590,4 0,14 % 0,19 % 0,01 % 0,01 % 0,14 % 0,18 % Reconcilieri -116,4 TOTAL 2017 125 011,4 1,67 % 1,68 % 1,05 % 1,05 % 0,62 % 0,63 % TOTAL 2016 137 127,9 2,13 % 2,62 % 1,48 % 1,55 % 0,65 % 1,07 % Tabel: Suma totală estimată expusă riscului la momentul plății/la închidere [intervale, exprimată în procente (%) din cheltuielile relevante]. Pentru detalii, a se vedea anexa 2-A și definițiile din anexa 3 Grafic: Suma totală estimată expusă riscului la momentul plății/la închidere [intervale, exprimată în procente (%) din cheltuielile relevante]. A se vedea detalii în anexa 2-A și definiții în anexa 3.





Grafic: Suma totală estimată expusă riscului la momentul plății/la închidere [intervale, exprimată în procente (%) din cheltuielile relevante] - în funcție de domeniul de politică. A se vedea detalii în anexa 2-A și definițiile în anexa 3.

2.1.3 Eficacitatea controalelor din punct de vedere al costurilor Unul dintre obiectivele Comisiei este de a asigura eficacitatea din punct de vedere al costurilor în elaborarea și punerea în aplicare a sistemelor de gestiune și de control. Sistemele de control ale departamentelor vizează prevenirea, identificarea și corectarea erorilor, dar ar trebui, de asemenea, să aibă un cost rezonabil în comparație cu fondurile gestionate. Prin urmare, strategiile de control ar trebui să fie diferențiate în funcție de riscuri, cu alte cuvinte, acestea ar trebui să ia în considerare un nivel mai ridicat de control și/sau o frecvență mai ridicată în domeniile cu risc mai ridicat și un nivel mai scăzut în domeniile cu risc scăzut. În 2017, toate cele 50 de departamente ale Comisiei au evaluat în mod corespunzător123 eficacitatea propriilor sisteme de control din punct de vedere al costurilor și eficiența acestora. Pentru al doilea an, toate departamentele Comisiei au concluzionat în mod afirmativ că, în ansamblu, controalele lor sunt eficace din punct de vedere al costurilor și eficiente. În plus, în cazul în care fondurile sunt gestionate de autoritățile statelor membre sau sunt încredințate altor entități, informațiile disponibile privind costurile controalelor suportate de autoritățile și entitățile respective au fost raportate separat de către departamentele în cauză124. Pe lângă costurile generate de controale, aproape toate departamentele au raportat, de asemenea, cu privire la beneficiile controalelor. Unele dintre acestea au fost în măsură să cuantifice beneficiile respective în termeni monetari pe baza respingerii costurilor neeligibile, a corecțiilor și a recuperărilor. Pe lângă contribuția adusă la scăderea ratelor de eroare nete, alte beneficii ale sistemelor de control concepute în mod corespunzător includ creșterea raportului calitate-preț și reducerea riscului de fraudă. Prin urmare, s-au obținut controale mai structurate, mai puțin împovărătoare și mai puțin costisitoare, în special prin raportarea mai automatizată, eliminarea fluxurilor de lucru redundante, controalele mai proporționale pentru tranzacțiile cu risc redus și utilizarea pe scară mai largă a opțiunilor de costuri simplificate125. Costurile și beneficiile controalelor raportate de Comisie variază semnificativ între departamente. Această situație poate fi explicată printr-o serie de factori, în special: (i) gradele diferite de complexitate ale programelor gestionate; (ii) volumele și sumele care urmează a fi procesate (de exemplu procesarea unui număr mare de tranzacții cu valoare mică necesită mai mult efort); (iii) profilurile de risc specifice ale programelor gestionate; și (iv) posibilele dezeconomii de scară pentru anumite programe. Prin urmare, o simplă comparație între aspectele cuantificabile raportate de către departamente ar avea o valoare limitată. Pentru a se asigura că controalele rămân eficace din punct de vedere al costurilor de-a lungul timpului, marea majoritate a departamentelor și-au revizuit sistemele de control cel puțin o dată în ultimii trei ani. Ca urmare a unor astfel de analize în 2017, 22 de departamente și-au adaptat sau își vor adapta sistemele prin redirecționarea resurselor controalelor către controale mai stricte acolo unde este necesar, având în același timp controale mai flexibile și mai puțin împovărătoare acolo unde este cazul. 11 departamente au concluzionat că nu a fost necesară modificarea controalelor. Dintre cele 17 departamente care nu au realizat o revizuire a sistemului în 2017, 12 departamente își revizuiseră sistemul în 2016. Grafic: Revizuirea strategiilor de control în perioada 2015-2017. Sursă: Rapoartele anuale privind gestionarea și performanța bugetului UE pentru 2015-2016 Comisia își continuă eforturile de a îmbunătăți în continuare eficacitatea controalelor din punct de vedere al costurilor. În acest sens, în urma auditului realizat în 2017 de Serviciul de Audit Intern, departamentul responsabil cu bugetul își revizuiește orientările pentru estimarea, evaluarea și raportarea cu privire la eficacitatea controalelor din punct de vedere al costurilor în vederea simplificării acestora. În plus, pentru următoarele programe de cheltuieli, fișele financiare legislative (anexate la propunerile legislative) vor explica motivele pentru care se consideră că modul (modurile) de gestionare, mecanismul (mecanismele) de punere în aplicare a finanțării și metodele de plată sunt cele mai adecvate soluții – nu doar în ceea ce privește obiectivele politicilor/programelor, ci și în ceea ce privește modul în care acestea stabilesc un echilibru între cele trei obiective de control intern, și anume plățile rapide, nivelul scăzut de erori și costurile reduse ale controlului. 2.1.4 Strategiile antifraudă UE și statele membre au mandatul de a combate frauda și orice alte activități ilegale care aduc atingere intereselor financiare ale Uniunii126. Comisia execută bugetul UE în cooperare cu statele membre și în conformitate cu dispozițiile relevante din legislația Uniunii și cu principiile bunei gestiuni financiare127. Bugetul este executat în conformitate cu un control intern eficace și eficient, care include obiectivul de prevenire, detectare, corectare și monitorizare subsecventă a cazurilor de fraudă și nereguli128. În acest cadru juridic, Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) joacă un rol esențial în protejarea intereselor financiare ale UE împotriva fraudei. În 2011, Comisia a adoptat strategia sa de luptă antifraudă actuală, coordonată de Oficiul European de Luptă Antifraudă. Strategia antifraudă a Comisiei prevede un cadru de politică pentru prevenirea, detectarea, investigarea și remedierea cazurilor de fraudă la nivelul Comisiei și pentru buna funcționare a departamentelor Comisiei în ceea ce privește responsabilitățile acestora în materie de gestionare pentru protejarea intereselor financiare ale UE.

Strategia antifraudă a Comisiei prevede ca fiecare departament al Comisiei să dezvolte, să pună în aplicare și să actualizeze periodic, dacă este necesar, propria strategie antifraudă în domeniul de politică pentru care este responsabil. Departamentele au îndeplinit această sarcină, astfel cum se prezintă în tabelul de mai jos. Comisia a utilizat ocazia propunerilor sale pentru planul de cheltuieli pe termen lung al Uniunii după 2020 pentru a analiza abordările antifraudă în diferitele domenii de politică ale UE și a stimula măsurile antifraudă, după caz, astfel încât să protejeze contribuabilul european în cel mai bun mod posibil. În acest scop, Oficiul European de Luptă Antifraudă colaborează cu alte departamente ale Comisiei la o evaluare și actualizare a strategiei antifraudă a Comisiei. În pregătirea acesteia, tuturor departamentelor li s-a solicitat o nouă evaluare a riscului de fraudă. Mai multe departamente au utilizat această ocazie pentru a-și actualiza propriile strategii antifraudă; în acest mod, exercițiul de actualizare la nivel de instituție a adus deja beneficii pentru lupta Comisiei împotriva fraudei. Noile acțiuni susceptibile de a fi incluse în versiunea actualizată a strategiei antifraudă la nivelul Comisiei vor avea ca obiectiv: -o mai bună coordonare a politicilor antifraudă la nivelul întregii Comisii; -colectarea de informații detaliate privind tipurile de fraudă care amenință interesele financiare ale Uniunii, de exemplu prin îmbunătățirea instrumentelor informatice și a bazelor de date; -consolidarea controalelor antifraudă în domeniul vamal și al taxei pe valoarea adăugată. Serviciile departamentului vizat au luat măsuri imediate pentru a remedia deficiențele identificate de Serviciul de Audit Intern în ceea ce privește planificarea, gestionarea și coordonarea activităților de prevenire și detectare a fraudei în cadrul resurselor proprii tradiționale. Aceste departamente au instituit mecanisme de cooperare îmbunătățite, în special o funcție de coordonare strategică a Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) în cadrul departamentelor responsabile cu impozitele și bugetul pentru a asigura prevenirea și detectarea fraudei în ceea ce privește resursele proprii tradiționale. Serviciul de sprijin pentru reforme structurale este un serviciu creat recent în cadrul Secretariatului General. Misiunea sa este de a sprijini statele membre să abordeze punerea în aplicare a reformelor structurale prin furnizarea de expertiză personalizată și sprijin tehnic concret. Începând din aprilie 2016, Serviciul de sprijin pentru reforme structurale are o organizare administrativă formală; în iulie 2017, acesta a adoptat prima sa strategie antifraudă, pe baza metodologiei furnizate de Oficiul European de Luptă Antifraudă. Serviciul lucrează în condiții de finanțare dificile, caracterizate prin descentralizare geografică și un mediu de lucru politic și juridic complex, precum și prin presiunea timpului și recurgerea la personal specializat în domeniul tehnic. Prin strategia sa antifraudă, care urmărește să difuzeze și să aprofundeze cunoștințele în materie de antifraudă în rândul personalului, serviciul se asigură că banii contribuabililor sunt cheltuiți strict pe necesitățile urgente deservite de aceasta. Anul ultimei actualizări a strategiilor antifraudă ale departamentelor 2017 2016 2015 2014 sau înainte Total Numărul de departamente ale Comisiei 20 11 11 8 50 Tabel: Actualizări ale strategiilor antifraudă de către departamentele Comisiei. Informații extrase din rapoartele anuale de activitate. În contextul protejării intereselor financiare ale Uniunii, Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) are un rol unic în desfășurarea unor investigații independente privind actele de fraudă și de corupție care implică fonduri ale UE și în elaborarea politicilor UE de combatere a fraudei. Fondurile UE sunt cheltuite nu doar de instituțiile, organismele, oficiile și agențiile UE, ci și, în procent de 74 %, prin gestiunea partajată, și anume la nivel local, regional și național în statele membre. Acest fapt ridică nivelul de complexitate în mod substanțial. Programele și proiectele UE implică deseori actori – contractanți și subcontractanți și personalul acestora – din UE, statele membre, țările terțe și organizațiile internaționale. Din acest motiv, prevenirea și detectarea timpurie a fraudei reprezintă o provocare semnificativă, de asemenea ca urmare a faptului că normele aplicabile privind gestiunea financiară sunt numeroase și, adesea, complicate. Regulamentul (UE, EURATOM) nr. 883/2013 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă autorizează oficiul să efectueze investigații administrative externe la nivel național și investigații administrative interne în cadrul instituțiilor și organismelor UE, de fiecare dată când interesele financiare ale UE sunt în joc, precum și investigații interne privind îndeplinirea sarcinilor profesionale. În această privință, Oficiul European de Luptă Antifraudă joacă un rol important în garantarea integrității personalului UE, o condiție prealabilă necesară pentru ca instituțiile UE să funcționeze eficient. La încheierea unei investigații, oficiul poate emite recomandări pentru a fi urmate de autoritățile naționale sau europene relevante. Aceste recomandări ar putea fi de natură diferită: financiară, pentru a solicita recuperarea fondurilor UE fraudate sau pentru a preveni plata altor sume; judiciară, pentru a lua măsuri judiciare; disciplinare, pentru a lua măsuri disciplinare împotriva unui anumit membru al personalului; sau administrative, pentru a aborda orice deficiențe în procedurile administrative. Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) este în măsură să detecteze și să investigheze mecanisme complexe de fraudă în Europa și dincolo de granițele acesteia. O serie de investigații la scară largă au fost finalizate în 2017. OLAF a investigat o gamă variată de cazuri, de la cele de fraudă gravă prin subevaluare, în care făptuitorii au înregistrat profituri din declararea falsă a unor valori scăzute ale mărfurilor la importul în UE, la cazurile în care OLAF a combătut grupurile infracționale organizate de fraudare a fondurilor destinate agriculturii sau la cazuri în care investigatorii au scos la iveală fraude în cadrul unor proiecte mari de infrastructură.

Activitatea de investigare a OLAF în 2017: -OLAF a finalizat 197 de investigații, formulând 309 recomandări adresate autorităților relevante ale statelor membre și ale UE. -OLAF a recomandat recuperarea a peste 3 miliarde EUR la bugetul UE; -OLAF a deschis 215 investigații noi, în urma a 1 111 analize preliminare efectuate de experții săi. La 2 octombrie 2017, Comisia a adoptat raportul de evaluare privind Regulamentul 883/2013 care reglementează activitățile de investigare ale Oficiului European de Luptă Antifraudă. Valoarea adăugată a investigațiilor Oficiului European de Luptă Antifraudă și relevanța lor continuă în contextul instituirii Parchetului European au fost confirmate de evaluare. Comisia a propus pentru 2018 noi îmbunătățiri ale cadrului juridic privind investigațiile Oficiului European de Luptă Antifraudă, care se bazează pe măsurile în curs de instituire a Parchetul European până la sfârșitul anului 2020 (cel mai devreme) și pe constatările din evaluarea Regulamentului 883/2013.



Sistemul de detectare timpurie și de excludere (EDES) Sistemul de detectare timpurie și de excludere (EDES), instituit pentru a consolida protecția intereselor financiare ale UE, urmărește să asigure: -detectarea timpurie a operatorilor economici care reprezintă riscuri pentru interesele financiare ale Uniunii; -excluderea operatorilor economici nefiabili de la obținerea de fonduri UE și/sau impunerea unei sancțiuni financiare; -pentru cele mai grave cazuri, publicarea pe site-ul Comisiei a informațiilor referitoare la excludere și/sau la sancțiunea financiară, pentru a consolida efectul disuasiv. Instituțiile, agențiile și organismele UE pot decide să aplice sancțiuni operatorilor economici nefiabili numai după obținerea unei recomandări din partea unui comitet centralizat. Comitetul din cadrul Sistemului de detectare timpurie și de excludere (EDES) evaluează cazurile în care nu există o hotărâre judecătorească definitivă sau o decizie administrativă definitivă. Acesta nu are competențe de investigare. În principiu, comitetul își întemeiază analiza pe faptele și constatările rezultate în urma auditurilor efectuate sub responsabilitatea departamentului competent al Comisiei sau în urma investigațiilor efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă. Cazurile înaintate acestui comitet sunt selectate pe baza situațiilor de excludere prevăzute la articolul 106 alineatul (1) literele (c)-(f) din Regulamentul financiar, care sunt: -conduită profesională gravă; -fraudă, corupție, participare la o organizație criminală, spălare de bani sau finanțare a terorismului, infracțiuni teroriste sau infracțiuni legate de activitățile teroriste; -deficiențe semnificative în respectarea principalelor obligații în executarea unui contract finanțat din bugetul Uniunii; - nereguli. Acesta nu ia în considerare cazurile prevăzute la articolul 106 alineatul (1) literele (a) și (b), care corespund cazurilor de falimente și de neplată a impozitelor și contribuțiilor la asigurările sociale, care sunt totuși incluse în baza de date EDES (aproximativ 300 de cazuri pe an). Începând cu 1 ianuarie 2016, 37 de cazuri au fost înaintate secretariatului comisiei, dintre care: -27 de recomandări adoptate de comitet (inclusiv 3 de neexcludere);

-șase răspunsuri ale comitetului; -trei retrageri ale cazurilor de către ordonatorul de credite solicitant în cauză; -un caz suspendat. Până în prezent, ordonatorii de credite au luat 19 decizii (inclusiv trei decizii de neexcludere). În 12 cazuri, s-a decis publicarea excluderii (două publicări sunt suspendate în urma introducerii unei acțiuni în fața Curții de Justiție). Mai exact, în 2017 ordonatorii de credite au înaintat comitetului 11 cazuri, fiecare implicând un singur operator economic, prin intermediul secretariatului său permanent. În plus, patru cazuri înaintate secretariatului permanent în 2016 au fost transmise comitetului în 2017, de îndată ce dosarele respective au fost finalizate. Din cele 15 cazuri, comitetul a emis o recomandare de excludere a operatorilor economici de la fondurile UE în nouă cazuri. Aceasta s-a bazat pe mai multe temeiuri juridice, inclusiv fraudă și încălcări semnificative prin nerespectarea principalelor obligații în executarea unui contract. Deciziile de excludere luate până în prezent de către ordonatorii de credite în cauză respectă în totalitate recomandarea comitetului. Pentru toate aceste decizii, au fost publicate sancțiunile. Publicarea a fost justificată prin, de exemplu, refuzul auditurilor, refuzul de a rambursa fondurile UE utilizate necorespunzător, neînlocuirea unei garanții emise de un garant neautorizat sau gravitatea intrinsecă a încălcărilor. În trei cazuri, comitetul a recomandat, de asemenea, înregistrarea în baza de date EDES a unei „persoane care deține competențe de reprezentare, de decizie sau de control” asupra operatorului exclus ca fiind legată de excludere. Scopul acestei înregistrări este de a informa toți ordonatorii de credite că persoanele respective au fost implicate personal în situații legate de excluderea operatorilor economici în cauză.



2.2.Declarația de gestiune și rezervele Rezervele din raportul anual de activitate În rapoartele lor anuale de activitate pentru 2017129, toți cei 50130 de ordonatori de credite delegați au declarat că dispun de asigurări rezonabile că: (i) informațiile cuprinse în raport oferă o imagine reală și fidelă; (ii) resursele alocate activităților au fost utilizate pentru scopul căruia îi erau destinate și în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare; și (iii) procedurile de control instituite oferă garanțiile necesare cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente. Ordonatorii de credite delegați au evaluat obiectivele de control utilizând toate informațiile disponibile, în special rezultatele controlului. Aceștia au luat în considerare orice deficiență semnificativă identificată și au evaluat impactul său cumulativ asupra asigurării, din punct de vedere atât cantitativ, cât și calitativ, cu scopul de a stabili dacă respectiva deficiență era semnificativă. În consecință, 30 de ordonatori de credite delegați au emis o asigurare fără rezerve, în timp ce 20 de declarații au fost însoțite de un total de 38 de rezerve pentru 2017. A se vedea tabelele detaliate din anexa 2-B. Aceste rezerve afectează fiecare dintre cele șase domenii de cheltuieli, însă, în cazul veniturilor, numai componenta „Resurse proprii tradiționale”. În toate cazurile, ordonatorii de credite delegați în cauză au adoptat planuri de acțiune pentru a aborda deficiențele evidențiate și pentru a reduce riscurile care decurg din acestea. Rezervele constituie o piatră de temelie în arhitectura responsabilității. Calificarea declarațiilor de asigurare în rapoartele anuale de activitate reprezintă un element al bunei gestiuni financiare. Rezervele sunt însoțite întotdeauna – dacă este posibil – de un plan de acțiune care identifică acțiunile de îmbunătățire în continuare a mediului de control intern. Deși majoritatea rezervelor sunt determinate de constatări privind gestionarea și controlul plăților efectuate anterior, acestea au, de asemenea, un efect preventiv pozitiv, din moment ce planurile de acțiune elaborate în legătură cu rezervele vizează atenuarea viitoarelor riscuri și consolidarea sistemelor de control. Rezervele sunt, de asemenea, parte integrantă a responsabilității deoarece asigură transparența în ceea ce privește provocările și deficiențele constatate, precum și o estimare a impactului financiar al acestora. În plus, numărul de rezerve nu este un indicator al calității gestiunii financiare. Aceasta se datorează parțial faptului că nu există o legătură directă între numărul de rezerve și sumele expuse riscului, dar și faptului că unele deficiențe conduc la rezerve multiple. Aceasta se întâmplă, de exemplu, deoarece rezervele se referă la programe care sunt puse în aplicare de mai multe departamente, dar și pentru că deficiențele legate de „noile” rezerve reprezintă o continuare a celor anterioare transmise pentru următoarea perioadă de programare (de exemplu, în domeniul de politică „Coeziune, migrație și pescuit, deși în prezent pentru un număr mai mic de programe din mai puține state membre decât în perioada precedentă) și/sau vizează mai multe componente ale acelorași programe gestionate de mai multe departamente. Acest lucru asigură un nivel mai ridicat de precizie și de transparență. Raportat la cele 38 de rezerve din 2017 și cu cele 37 de rezerve din 2016, 34 de rezerve sunt rezerve recurente. Cu toate acestea, jumătate dintre rezerve se referă la generația „moștenită” a programelor pentru perioada 2007-2013, care se încheie treptat până în prezent. Trei rezerve anterioare au fost retrase, iar patru rezerve sunt nou introduse. În plus, patru rezerve recurente sunt menținute, însă au fost reduse în ceea ce privește domeniul de aplicare și/sau expunerea. De asemenea, programele „moștenite” din domeniul de politică „Coeziune, migrație și pescuit” au în prezent mai puține proiecte în statele membre care fac obiectul rezervelor. Cinci rezerve noi recurente și trei rezerve noi sunt considerate în întregime sau parțial ca fiind „necuantificate”131; și anume, acestea nu au un impact financiar pentru anul 2017.



Pentru cele 34 de rezerve recurente, care afectează cheltuielile sau veniturile aferente exercițiului financiar 2017, a se vedea lista completă în anexa 2-B. Pentru rezervele care au suferit modificări în comparație cu anul 2016, a se vedea caseta de mai jos: Două rezerve au fost retrase ·Departamentul responsabil cu resursele umane nu și-a mai însoțit declarația de rezerva (reputațională) cu privire la școlile europene deoarece deficiența legată de gestionarea trezoreriei a fost redusă în mod suficient. ·Departamentele responsabile cu politica regională și ocuparea forței de muncă și-au retras fiecare rezerva aferentă (necuantificată) pentru 2000-2006, ținând seama de domeniul de aplicare redus al corecțiilor financiare sau de faptul că pentru celelalte cauze pe rol au fost pronunțate hotărâri în favoarea deciziei Comisiei referitoare la valorile corecțiilor financiare care trebuie aplicate (cauza va fi urmărită deoarece statul membru a introdus apel împotriva hotărârii). Au fost introduse patru rezerve noi ·Serviciul de sprijin pentru reforme structurale a formulat o nouă rezervă (necuantificată) privind neasigurarea pentru partea din portofoliul său eliberată prin intermediul granturilor. ·Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură a formulat o nouă rezervă (necuantificată) referitoare la deficiențele de control intern identificate de Serviciul de Audit Intern și recomandările corespunzătoare (o recomandare a fost clasificată ca fiind critică, iar opt ca fiind foarte importante). ·Departamentul responsabil cu afaceri interne a formulat o nouă rezervă (necalificată) referitoare la deficiențele sistemului de control intern al Biroului European de Sprijin pentru Azil, care, de asemenea, a apărut în urma opiniei cu rezerve a Curții Europene de Conturi și a deciziei Parlamentului European de a amâna decizia de descărcare de gestiune pentru această agenție. ·Departamentul responsabil cu politica de vecinătate: rezervă nouă referitoare la componenta cu un grad ridicat de risc a „granturilor în gestiune directă” (similar pentru departamentul responsabil cu dezvoltarea, a se vedea mai jos, și în conformitate cu recomandările Curții de Conturi Europene). Patru rezerve recurente au fost menținute, însă cu o acoperire redusă (din cauza unui număr mai mic de segmente cu o rată de eroare reziduală de peste 2 %) ·Departamentului responsabil cu dezvoltarea și-a menținut rezerva, însă a redus acoperirea acesteia de la patru segmente la unu (în ceea ce privește „granturile în gestiune directă”). ·Departamentul responsabil cu dezvoltarea și-a menținut rezerva cu privire la programele gestionate de Comisia Uniunii Africane, însă a redus domeniul de aplicare a acesteia la programele care implică un nivel semnificativ de achiziții. ·Serviciul Instrumente de Politică Externă a restrâns domeniul de aplicare a rezervei sale numai la Instrumentul pentru cooperarea cu țările industrializate, și anume a exclus politica externă și de securitate comună. ·Departamentul responsabil cu politica maritimă și-a modificat rezerva cuantificată cu privire la Fondul european pentru pescuit pentru perioada 2007-2013 în rezervă necuantificată, întrucât nu a existat o expunere financiară în 2017.





Expunerea (impactul financiar) din rezerve pentru programele actuale și „moștenite” Pentru a asigura o transparență deplină, ordonatorii de credite delegați formulează o rezervă pentru fiecare program pentru care rata de eroare reziduală până la data raportării nu ar fi (încă) mai mică decât pragul de semnificație (în majoritatea cazurilor, stabilit la 2 %). Acest lucru este valabil nu numai pentru programele actuale (generația 2014-2020), ci și pentru generația „moștenită” de programe (2007-2013). Departamentele nu au retras cele 19 rezerve pentru aceste din urmă programe, chiar dacă sumele expuse riscului pentru programele moștenite au scăzut semnificativ. Aceasta se referă la patru rezerve care vizează șase fonduri/programe derulate în gestiune partajată (Fondul european de dezvoltare regională, Fondul de coeziune, Cooperarea teritorială europeană, Fondul social european, Fondul european pentru pescuit, Programul general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor migratorii”), cel de al șaptelea program­cadru pentru cercetare (opt rezerve), Programul pentru competitivitate și inovație (patru rezerve) și programele în domeniul educației, culturii și tineretului (trei rezerve) – toate acestea fiind în curs de încheiere treptată. Generația „moștenită” de programe pentru perioada 2007-2013, care se încheie treptat în prezent, reprezintă jumătate din numărul de rezerve. Deși programele „moștenite” reprezintă jumătate133 din numărul de rezerve, în ceea ce privește impactul financiar real acestea nu constituie decât o optime (12 %) din expunerea totală. A se vedea tabelul următor. Domeniul de politică Total plăți 2017 Suma expusă riscului la momentul raportării = expunere Agricultură 55 872,0 769,7 Coeziune, migrație și pescuit 39 234,0 134,6 Relații externe 13 609,5 43,4 Cercetare, industrie, spațiu, energie și transporturi 15 526,2 94,7 Alte politici interne 6 983,5 10,4 Alte servicii și administrație 6 612,8 0,0 Reconcilieri -39,2 Total 137 798,8 1052,9 din care: programe actuale 924,3 din care: programele „moștenite” 128,6 Domeniul de politică Total resurse proprii pe 2017 Suma expusă riscului la momentul raportării = expunere Resurse proprii 121 832,2 430,7 Total 121 832,2 430,7 Tabel: Suma expusă riscului din rezervele pentru 2017 (în milioane EUR). Pentru detalii, a se vedea anexa 2-B.



Expunerea globală a Comisiei în ceea ce privește suma expusă riscului la momentul raportării pentru cheltuielile aferente exercițiului financiar 2017 care fac obiectul rezervelor este estimată la 1,1 miliarde EUR. Scăderea înregistrată în comparație cu 2016 (1,6 miliarde EUR – a se vedea graficul de mai jos) se datorează în principal expunerii scăzute din Fondul agricol și Fondul de coeziune. Printre rezervele menținute pentru programele actuale din perioada 2014-2020, patru rezerve au făcut obiectul unei reduceri a gradului de acoperire (a se vedea caseta de mai sus). În domeniul de politică „Coeziune, migrație și pescuit” (trei rezerve), dat fiind că punerea în aplicare a actualelor programe atinge viteza preconizată, numărul de state membre și/sau de programe operaționale care fac obiectul unor rezerve a crescut față de anul trecut, dar pare să fie mai redus decât cel din perioadele de programare anterioare. Suma expusă riscului la momentul raportării pentru segmentul Resurse proprii tradiționale care face obiectul unei rezerve este estimată la 0,4 miliarde EUR (0,5 miliarde EUR în 2016). Această scădere a expunerii se datorează acțiunilor departamentului responsabil cu bugetul și măsurilor introduse cu privire la importurile Regatului Unit începând cu 12 octombrie 2017 (Operațiunea Swift Arrow), motiv pentru care importurile de textile subevaluate au scăzut în mod semnificativ. Acest lucru a condus la o reducere semnificativă a pierderilor privind resursele proprii tradiționale în Regatul Unit în ultimele luni ale anului 2017. Grafic:: Impact financiar din rezervele cuantificate (sume corespunzătoare cheltuielilor în milioane EUR). Progresele înregistrate în consolidarea asigurării pe parcursul anului 2017 De asemenea, pe parcursul anului 2017, departamentele Comisiei au continuat eforturile de consolidare a asigurării în rapoartele de activitate anuale. Printre exemplele de realizări se numără: ·Departamentele responsabile cu relațiile externe privind dezvoltarea și vecinătatea și-au îmbunătățit în continuare capacitatea de consolidare a asigurării „segmentate” pentru portofoliile lor, concentrându-și rezervele asupra segmentului cu risc ridicat relevant (granturi directe). Ambele departamente au răspuns în mod corespunzător observațiilor formulate de Curtea de Conturi Europeană cu privire la rapoartele lor anuale de activitate pentru 2016.

·Departamentele în cauză134 acoperă în prezent în mod transparent și exhaustiv fondurile fiduciare ale UE135 în raportarea lor privind gestiunea. Acestea realizează o mai bună distincție între responsabilitatea pentru contribuțiile de la bugetul UE și din Fondul european de dezvoltare vărsate în fondurile fiduciare ale UE și pentru tranzacțiile realizate în calitate de administratori de fonduri din fondurile fiduciare ale UE (și anume, utilizând bugetul UE, Fondul european de dezvoltare și fondurile altor donatori). A se vedea, de asemenea, anexa 9. ·Departamentele responsabile cu cercetarea și agențiile executive aplică în mod corespunzător pragul de semnificație specific136 (ajustat în funcție de risc) de 2-5% prevăzut în fișa financiară legislativă care însoțește propunerea Comisiei cu privire la legislația sectorială a programului Orizont 2020. În consecință, declarațiile lor de asigurare nu sunt însoțite de rezerve legate de programul Orizont 2020. Această strategie a fost aprobată de autoritatea legislativă137 încă de la începutul programului multianual, ca recunoaștere a: (i) riscurilor inerente menținute ale programului (de exemplu, mecanismul de furnizare a granturilor continuă să se bazeze în principal pe rambursarea costurilor eligibile, vizarea beneficiarilor cu un grad mai mare de risc, cum ar fi întreprinderile nou înființate și întreprinderile mici și mijlocii); și a (ii) limitărilor instituite asupra controlului (plafon privind controalele ex post, termen-limită pentru extinderea constatărilor de audit sistemice la alte proiecte ale aceluiași beneficiar)138. ·Departamentele responsabile cu politica de coeziune, politica regională, ocuparea forței de muncă și afaceri maritime au introdus o închidere anuală a conturilor și o reținere de 10 % din fiecare plată intermediară efectuată de către Comisie, care garantează „recuperarea” efectivă (în prealabil) a eventualelor erori detectate (până la 10 %) la momentul acceptării conturilor. Această caracteristică este reflectată pe deplin și în mod consecvent în calculul cheltuielilor lor relevante și în sumele expuse riscului. ·De la autonomia sa în 2016, Serviciul de sprijin pentru reforme structurale a realizat progrese semnificative în ceea ce privește instituirea unui sistem evoluat de control intern și de raportare a gestiunii financiare, care va permite gestionarea adecvată a bugetului său mai extins. Planul de acțiune a fost realizat având în vedere rezerva din raportul său anual de activitate (neasigurarea de granturi) și, în urma unui audit intern efectuat, a indicat calea de urmat. Opinia generală a Serviciului de Audit Intern și evidențierea unor aspecte În contextul opiniei sale generale din 2016, Serviciul de Audit Intern și-a reiterat evidențierea unor aspecte potrivit cărora departamentele care se bazează pe entități cărora le-a fost încredințată punerea în aplicare a anumitor părți din politica lor și/sau execuția bugetului ar trebui să își consolideze strategiile și activitățile de monitorizare și de supraveghere luând în considerare, în același timp, în mod corespunzător diferitele naturi, origini și mandate, uneori limitate, în acest context. Având în vedere, printre altele, cele două rezerve care privesc aspecte din cadrul agențiilor (Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură, Biroul European de Sprijin pentru Azil), acestea rămân un subiect de atenție în opinia generală din 2017, de asemenea. A se vedea mai multe detalii în subsecțiunea 2.4 și/sau anexa 5. A se vedea, de asemenea, evoluțiile pentru 2018 prezentate mai jos. Evoluții în 2018 Supravegherea agențiilor executive (de exemplu, Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură) și a entităților cărora le-a fost încredințată execuția (de exemplu, Biroul European de Sprijin pentru Azil, Comisia Uniunii Africane) reprezintă o provocare. Serviciile și departamentele centrale ale Comisiei vor institui grupuri de lucru comune care să clarifice și să delimiteze rolul departamentelor tutelare în supravegherea unor astfel de organisme. Privind mai departe de 2018 și/sau 2020 Noul Regulament financiar va intra în vigoare începând cu 2019 (unele dispoziții chiar din a doua jumătate a anului 2018). Acesta oferă o bază simplificată pentru pregătirea elaborării de programe de finanțare după anul 2020. De fapt, pregătirea programelor sectoriale pentru perioada de după 2020 este în curs de desfășurare. O atenție specială se acordă maximizării simplificărilor, sinergiilor și eficiențelor și sistemelor de control diferențiate în funcție de riscuri și eficace din punct de vedere al costurilor. Scopul este de a atinge obiectivele politicilor/programelor și obiectivele de control intern, și anume plăți rapide, nivel scăzut de erori și costuri reduse ale controlului. Curtea de Conturi Europeană a anunțat în strategia acesteia pentru perioada 2018-2020 („Promovarea încrederii printr-un audit independent”)139 intenția sa de a beneficia de evoluțiile pozitive în gestiunea financiară a UE și de a crește valoarea adăugată a declarației sale anuale de asigurare. Curtea de Conturi Europeană dorește în special să utilizeze mai bine activitățile altor auditori și informațiile furnizate de către entitatea auditată cu privire la legalitatea și regularitatea cheltuielilor. În acest context, Curtea a publicat un document de bază privind o abordare diferită a auditurilor și a declarației de asigurare în politica de coeziune140. Activitatea de audit este în curs de desfășurare, iar rezultatele sale vor fi raportate în următorul raport anual al Curții din 2018.



2.3.Protecția bugetului UE: corecții financiare și recuperări Corecții financiare și recuperări Un aspect important al execuției bugetului UE îl reprezintă necesitatea de a asigura prevenirea sau detectarea corespunzătoare și corectarea ulterioară a deficiențelor sistemului, care conduc la erori, nereguli sau fraudă.

Comisia ia măsurile preventive și corective necesare, astfel cum se prevede în legislația UE, pentru protejarea bugetului UE de cheltuieli ilegale sau neconforme.

În cazul în care mecanismele preventive nu sunt eficace, Comisia, ca parte a rolului său de supraveghere, are obligația să aplice mecanisme corective în ultimă instanță. Obiectivul principal al corecțiilor financiare și al recuperărilor este de a garanta că de la bugetul UE sunt finanțate doar cheltuieli în conformitate cu cadrul juridic. Fluxul acțiunilor corective este după cum urmează: O corecție financiară este confirmată de îndată ce aceasta este acceptată de statul membru sau decisă de Comisie. O corecție financiară este considerată ca fiind executată atunci când corecția a fost aplicată și înscrisă în conturile Comisiei, ceea ce înseamnă că tranzacția financiară a fost validată de ordonatorul de credite responsabil în următoarele cazuri: deducere din cererea de plată intermediară sau finală, ordin de recuperare și/sau tranzacție de dezangajare. Fond Total plăți de la bugetul UE în 2017 Corecții financiare și recuperări confirmate în 2017 % din plățile de la bugetul UE Corecții financiare și recuperări efectuate în 2017 % din plățile de la bugetul UE preventive corective TOTAL preventive corective TOTAL Agricultură: 55 808 277 1 241 1 518 2,7 % 275 1 404 1 679 3,0 % FEGA 44 695 277 903 1 180 2,6 % 275 1 073 1 348 3,0 % Dezvoltare rurală: 11 113 - 338 338 3,0 % - 331 331 3,0 % Politica de coeziune: 35 417 9 505 515 1,5 % 73 467 539 1,5 % FEDR 16 853 9 237 246 1,5 % 70 100 170 1,0 % Fondul de coeziune 8 366 - 198 198 2,4 % - 250 250 3,0 % FSE 9 797 - 65 65 0,7 % 2 21 23 0,2 % IFOP/FEP 401 0 4 5 1,2 % 1 95 96 23,9 % FEOGA - Orientare 0 - 1 1 nu se aplică - 1 1 nu se aplică Domenii de politică internă 25 415 334 58 391 1,5 % 334 46 380 1,5 % Domenii de politică externă 9 793 212 22 234 2,4 % 212 31 244 2,5 % Administrație 9 656 3 0 3 0,0 % 3 0 3 0,0 % TOTAL 136 089 * 836 1 826 2 662 2,0 % 897 1 949 2 845 2,1 % Tabel: Imagine de ansamblu asupra corecțiilor financiare și recuperărilor efectuate în 2017142 (milioane EUR) măsurile preventive includ deduceri ex ante și corecții financiare la sursă, în timp ce măsurile corective se referă recuperările ex post, la corecțiile financiare și la retrageri. Trebuie precizat faptul că, din cauza rotunjirii cifrelor la milioane EUR, unele date financiare din tabelele prezentate mai sus pot părea că nu corespund sumei totale. * Nu include suma de 1 291 de milioane EUR plătită în cadrul rubricii „Instrumente speciale”. În 2017, valoarea totală a corecțiilor financiare și recuperărilor s-a ridicat la 2,7 miliarde EUR confirmate sau 2,8 miliarde EUR executate. Această sumă include corecțiile și recuperările realizate în cursul anului 2017, indiferent de anul în care au fost efectuate cheltuielile inițiale. Mai multe detalii sunt furnizate în anexa 4 „Protecția bugetului UE”. Tipuri de corecții financiare și recuperări în 2017 și rezultate cumulative în 2011-2017 Grafic: Tipuri de corecții financiare și recuperări executate

în 2017 (milioane EUR).

Corecții financiare și recuperări confirmate în perioada 2011­2017 (milioane EUR) cumulative

Comisia se concentrează din ce în ce mai mult pe măsuri preventive, cum ar fi întreruperile și suspendările, cu scopul de a proteja mai bine bugetul UE. Acestea servesc, de asemenea, ca un stimulent pentru ca statele membre să reducă plățile necuvenite și să aplice corecții doar în ultimă instanță. Corecțiile nete care conduc la o rambursare către bugetul UE sunt caracteristice pentru agricultură și dezvoltare rurală, precum și pentru gestiunea directă și indirectă. Pentru politica de coeziune, corecțiile nete sunt, până la perioada de programare 2007-2013, o excepție. Acestea fost aplicate în cazurile în care statele membre nu aveau posibilitatea de a înlocui cheltuielile neconforme cu noile cheltuieli. În temeiul cadrului juridic pentru perioada 2014-2020, Comisia aplică corecții financiare nete, inclusiv în cazul în care statul membru este de acord cu corecțiile, dacă auditurile UE descoperă că o deficiență gravă care conduce la un nivel semnificativ al riscului în cheltuieli rambursate a rămas nedetectată, necorectată și neraportată de statul membru. Dacă oricare dintre condițiile de reglementare nu este îndeplinită, Comisia trebuie să aplice corecții financiare în modul tradițional, însemnând că statul membru poate să reutilizeze fondurile în cazul în care acceptă corecțiile. Cifrele cumulate furnizează mai multe informații utile cu privire la importanța mecanismelor corective utilizate de Comisie deoarece iau în considerare caracterul multianual al majorității cheltuielilor UE și neutralizează impactul evenimentelor punctuale. Pentru Fondul european de garantare agricolă (FEGA), rata de corecție medie pentru corecțiile financiare ale Comisiei în cadrul verificării conformității conturilor pentru perioada cuprinsă între 1999 și sfârșitul anului 2017 a fost de 1,8 % din cheltuieli (toate acestea sunt corecții financiare nete) — a se vedea anexa 4 secțiunea 2.4. Pentru Fondul european de dezvoltare regională 2007-2013 și Fondul social european, la sfârșitul anului 2017, rata combinată a corecțiilor financiare, numai pe baza activității de supraveghere a Comisiei, a reprezentat 1,9 % din sumele alocate - a se vedea secțiunea 3.4.2 din anexa 4. În total, în perioada 2011-2017, cele două sume medii (corecții financiare și recuperări totale confirmate și corecții financiare și recuperări totale executate) au fost de 3,3 miliarde EUR sau 2,4 % din suma medie a plăților efectuate din bugetul UE.



2.4.Asigurarea obținută prin activitatea Serviciului de Audit Intern (IAS) Departamentele Comisiei și-au întemeiat, de asemenea, asigurarea pe activitatea desfășurată de Serviciul de Audit Intern (IAS). Anexa 5 la prezentul raport include mai multe informații privind asigurarea furnizată de Serviciul de Audit Intern. Un raport de sinteză a activității auditorului intern va fi transmis de Comisie autorității care acordă descărcarea de gestiune, în conformitate cu articolul 99 alineatul (5) din Regulamentul financiar. Serviciul de Audit Intern a concluzionat că 95 % din recomandările monitorizate în perioada 2013-2017 au fost puse efectiv în aplicare de către entitățile auditate. Din cele 359 de recomandări aflate încă în curs la data-limită de 31 ianuarie 2018 (reprezentând 20 % din numărul total al recomandărilor acceptate în ultimii cinci ani), una a fost clasificată ca fiind critică și 133 sunt clasificate drept foarte importante. Din aceste 134 de recomandări, 12 recomandări considerate foarte importante aveau o întârziere de peste șase luni la sfârșitul anului 2017, reprezentând 0,7 % din numărul total al recomandărilor acceptate în ultimii cinci ani. Activitatea de monitorizare desfășurată de Serviciul de Audit Intern a confirmat că, în general, recomandările sunt puse în aplicare în mod satisfăcător, iar sistemele de control din departamentele auditate înregistrează îmbunătățiri. Serviciul de Audit Intern a continuat să efectueze audituri de performanță în 2017 ca parte a programului său de lucru, ca răspuns la orientarea Comisiei spre o cultură bazată pe performanță și un accent mai puternic asupra raportului calitate-preț. (i) În ceea ce privește mecanismele de guvernanță și de supraveghere, în urma reformei administrative din 2000 Comisia a realizat progrese semnificative în consolidarea răspunderii sale, a responsabilizării și a proceselor de construire a asigurării. Modelul descentralizat de gestiune financiară este bine înțeles și integrat în cultura organizației și sunt instituite instrumente clare de stabilire a răspunderii, împreună cu un proces solid de consolidare a asigurării. În plus, în octombrie 2017 Comisia a adoptat o comunicare privind guvernanța în cadrul Comisiei Europene. Cu toate acestea, Serviciul de Audit Intern a identificat necesitatea unor îmbunătățiri proporționale la nivel instituțional, în special în ceea ce privește gestionarea riscurilor și aspecte generale ale mecanismelor de guvernanță actuale, inclusiv guvernanța în domeniul informatic. Referitor la performanța înregistrată în alte domenii:

-în ceea ce privește gestionarea resurselor umane, IAS a concluzionat că direcțiile generale și agențiile executive au luat măsuri adecvate pentru gestionarea provocărilor legate de resursele umane cu care se confruntă, însă a identificat, de asemenea, domenii importante în care se pot aduce îmbunătățiri în ceea ce privește gestionarea resurselor umane strategice (DG HOME și EACEA) sau alocarea de resurse umane (DG HOME și DG JUST); -în ceea ce privește procesele de gestionare informatică, mai multe audituri în domeniul informatic au concluzionat că există posibilitatea de îmbunătățire a eficacității securității informatice în cadrul Comisiei în domenii specifice la nivel instituțional sau operațional (DG ENER, OLAF). -în ceea ce privește procesul de producție și calitatea datelor statistice care nu sunt furnizate de Eurostat, Serviciul de Audit Intern a concluzionat că, în prezent, cadrul în vigoare la nivelul Comisiei nu este suficient de solid pentru a garanta o calitate suficientă în ansamblu a datelor statistice care nu sunt furnizate de Eurostat utilizate de departamente pentru sprijinirea politicilor lor de bază și raportarea cu privire la performanța lor. în ceea ce privește performanța în execuția creditelor operaționale și administrative ale bugetului, Serviciul de Audit Intern nu a identificat deficiențe semnificative legate de performanță în domeniul fondurilor gestionate direct. Cu toate acestea, în cazul fondurilor gestionate indirect, mai multe audituri axate pe mecanismele de supraveghere instituite în departamente a evidențiat probleme semnificative legate de performanță [de exemplu, lipsa unei strategii de supraveghere clar definite pentru întreprinderea comună Shift2Rail (S2R) din partea DG MOVE, precum și pentru monitorizarea și supravegherea de către DG DEVCO a performanței operaționale a instituțiilor financiare internaționale însărcinate cu gestionarea unor facilități de investiții]. în ceea ce privește gestiunea partajată, mai multe audituri au evaluat procesele de gestionare a programelor și proiectelor și au evidențiat o serie de deficiențe importante legate de performanță, dintre care unele pot pune în pericol realizarea obiectivelor de politică (de exemplu, coerența, eficacitatea și promptitudinea procesului de modificare a programelor operaționale de către DG REGIO, DG EMPL și DG MARE, prin care statele membre pot redirecționa mecanismele de furnizare a rezultatelor pentru punerea în aplicare a programelor operaționale). În plus, Serviciul de Audit Intern a emis concluzii limitate cu privire la situația controlului intern către fiecare departament în februarie 2018 pe baza activităților sale de audit efectuate între 2015 și 2017. Concluziile aveau să contribuie la rapoartele anuale de activitate pentru 2017 ale departamentelor în cauză. Concluziile atrag atenția în special asupra tuturor recomandărilor deschise clasificate ca fiind „critice” sau asupra efectului combinat al unei serii de recomandări clasificate ca fiind „foarte importante”. În patru cazuri (DG CLIMA, DG DEVCO, SRSS și EACEA), Serviciul de Audit Intern a afirmat că departamentul vizat ar trebui să evalueze în mod corespunzător dacă este necesar ca acesta să emită o rezervă în raportul său anual de activitate respectiv. În trei cazuri (DG CLIMA, DG DEVCO și EACEA), departamentul a emis astfel de rezerve în conformitate cu concluziile limitate ale Serviciului de Audit Intern. În cazul Serviciului de sprijin pentru reforme structurale, Serviciul de Audit Intern a atras atenția în special asupra aspectelor legate de achizițiile publice identificate cu ocazia unui audit privind gestiunea financiară și a indicat că acest serviciu ar trebui să evalueze în mod corespunzător dacă acestea implică o rezervă în raportul anual de activitate. Serviciul a concluzionat că nu există nicio bază pentru o rezervă financiară și nu este necesară o rezervă în raportul anual de activitate pe motive de reputație, întrucât riscurile reputaționale identificate nu s-au materializat. Serviciul de audit intern a fost de acord cu această evaluare. Astfel cum se prevede în Carta misiunii sale, auditorul intern al Comisiei a prezentat, de asemenea, o opinie generală, care se bazează pe activitatea de audit în domeniul gestiunii financiare în cadrul Comisiei desfășurate de Serviciul de Audit Intern în ultimii trei ani (2015-2017) și, de asemenea, ia în considerare informațiile provenite din alte surse, cum ar fi rapoartele din partea Curții de Conturi Europene. Pe baza informațiilor obținute în urma auditului, auditorul intern a estimat că, în 2017, Comisia a instituit proceduri de guvernanță, de gestionare a riscurilor și de control intern care, în ansamblul lor, sunt adecvate pentru a oferi o asigurare rezonabilă cu privire la realizarea obiectivelor sale financiare. Cu toate acestea, opinia generală este nuanțată în ceea ce privește rezervele formulate în declarațiile de asigurare ale ordonatorilor de credite delegați și emise în rapoartele anuale de activitate ale acestora. Pentru a formula această opinie generală, auditorul intern a examinat, de asemenea, impactul combinat al sumelor estimate a fi expuse riscului la momentul plății, întrucât acestea depășesc sumele incluse în rezervă. Sumele totale expuse riscului reprezintă cea mai bună estimare a ordonatorilor de credite delegați cu privire la valoarea cheltuielilor care nu sunt autorizate în conformitate cu dispozițiile contractuale și de reglementare aplicabile la momentul efectuării plății în 2017. În rapoartele lor anuale de activitate pe 2017, direcțiile generale estimează sumele expuse riscului la momentul plății. Luate în ansamblu, acestea corespund sumei totale situate sub pragul de semnificație de 2 %, astfel cum este stabilit în instrucțiunile pentru elaborarea rapoartelor anuale de activitate pe 2017, din toate plățile efectuate în bugetul Comisiei, Fondul european de dezvoltare și Fondul fiduciar al UE în 2017. Aceste sume expuse riscului la momentul plății în 2017 nu includ încă toate corecțiile financiare și recuperările legate de deficiențe și erori pe care direcțiile generale le vor detecta și corecta în următorii ani ca urmare a mecanismelor corective multianuale integrate în sistemele de control intern ale Comisiei. Având în vedere aceste elemente, IAS consideră că bugetul UE este, prin urmare, protejat în mod adecvat în total și de-a lungul timpului. Fără a nuanța și mai mult opinia sa, auditorul intern a adăugat un paragraf de „evidențiere a unor aspecte”, referitor la strategiile de supraveghere în ceea ce privește punerea în aplicare de către părțile terțe a politicilor și a programelor, care este descris în anexa 5.

2.5.Rezumat și concluzii cu privire la activitatea desfășurată de Comitetul de monitorizare a auditurilor Comitetul de monitorizare a auditurilor (CMA) și-a concentrat activitatea pe patru obiective principale stabilite în programele sale de lucru pe 2017 și 2018, și anume: examinarea planificării de audit a IAS; analizarea rezultatelor activității de audit intern și extern în vederea identificării riscurilor potențial semnificative, inclusiv într-un mod tematic, după caz; monitorizarea măsurilor luate ca urmare a riscurilor reziduale semnificative identificate de activitatea de audit; asigurarea independenței auditorului intern și monitorizarea calității activității de audit intern. CMA își exprimă satisfacția în ceea ce privește independența și calitatea activității de audit intern și faptul că planificarea auditului acoperă în mod adecvat sistemul financiar și continuă să acopere principalele domenii de risc. În raportul său anual pentru perioada 2017-2018, acesta a atras atenția colegiului cu privire la următoarele aspecte, în special: opinia generală a auditorului intern pentru 2017 este una pozitivă, dar nuanțată în ceea ce privește rezervele de gestiune, astfel cum sunt exprimate în rapoartele anuale de activitate ale direcțiilor generale. Aceasta conține un paragraf de evidențiere a aspectelor legate de „strategiile de supraveghere în ceea ce privește terții care pun în aplicare politici și programe”, care a apărut deja în două opinii generale succesive (2015 și 2016). CMA a subliniat faptul că externalizarea rămâne un motiv important de preocupare pe care CMA l-a evidențiat în repetate rânduri (a se vedea mai jos). Principalele aspecte transversale evidențiate în raportul anual de audit intern se referă la guvernanță, inclusiv guvernanța în domeniul informatic, la procesele de gestionare a resurselor umane și la mecanismele de supraveghere în domeniul fondurilor gestionate indirect. Cele mai multe dintre aceste constatări au fost discutate de către CMA. pe parcursul perioadei de raportare a fost emisă o recomandare critică, adresată Agenției Executive pentru Educație, Audiovizual și Cultură (EACEA)143. Având în vedere caracterul critic al constatărilor (o recomandare critică și opt recomandări foarte importante), CMA s-a asigurat că măsurile adoptate în urma recomandărilor sunt satisfăcătoare și pe drumul cel bun. Au avut loc discuții cu EACEA și direcțiile generale tutelare, precum și cu DG BUDG și Secretariatul General în cadrul celor trei reuniuni ale grupului pregătitor pe parcursul lunilor ianuarie și februarie 2018 și în cadrul CMA la 7 martie. CMA a salutat progresele substanțiale realizate în direcția punerii în aplicare a planului de acțiune, însă subliniază că este necesară o schimbare culturală în cadrul agenției pentru a soluționa toate aspectele. CMA a fost informat că, pe baza acțiunilor IAS întreprinse între jumătatea lunii februarie și jumătatea lunii martie 2018, s-au realizat progrese suficiente pentru atenuarea parțială a riscurilor subiacente și, prin urmare, recomandarea critică a fost reclasificată ca fiind foarte importantă. CMA a încurajat, de asemenea, serviciile centrale să continue și, după caz, să consolideze în continuare rolul acestora în furnizarea de orientări și de sprijin pentru agențiile executive și direcțiile generale tutelare, atât în acest caz specific, cât și în general. Auditul IAS privind mecanismele de guvernanță/de supraveghere ale Comisiei referitoare la gestionarea riscurilor, raportarea financiară și verificarea ex post/funcția de audit, care a fost efectuat ca răspuns la recomandarea Curții de Conturi Europene emise în contextul Raportului special privind guvernanța Comisiei și la invitația colegiului, a confirmat soliditatea conceperii procesului de răspundere descentralizată și de construire a asigurării. Cu toate acestea, IAS a semnalat o serie de îmbunătățiri specifice suplimentare, în special în domeniul gestionării riscurilor și în unele aspecte ale structurii de guvernanță. Este în curs un dialog între auditorul intern și Secretariatul General și DG BUDG în calitate de entități auditate cu privire la finalizarea planului de acțiune. Prin natura sa, acest raport de audit are efect asupra instituției în ansamblu și necesită o atenție deosebită la cel mai înalt nivel politic. CMA a discutat constatările auditului în ansamblu, precum și o serie de recomandări care vizează rolul și activitățile CMA. În acest context, auditorul intern a confirmat conformitatea deplină a Cartei CMA este cu dispozițiile noului Regulament financiar. Avizul CMA ar trebui să contribuie la procesul decizional care conduce la finalizarea planului de acțiune. Auditul IAS privind performanța activităților antifraudă în domeniul resurselor proprii și al fiscalității a identificat deficiențe semnificative legate de planificarea, gestionarea și coordonarea activităților de prevenire și detectare a fraudei în domeniul resurselor proprii tradiționale, care pot conduce la ineficacitatea prevenirii și detectării fraudelor. În plus, aspectele cu relevanță transversală legate de disponibilitatea și gestionarea instrumentelor de combatere a plagiatului au fost abordate în raportul de audit elaborat de IAS cu privire la gestionarea proiectului Orizont 2020 în cadrul DG CNECT. CMA a urmărit aspectele abordate în raportul său anual pentru 2016-2017 și a continuat să acorde o atenție deosebită temelor legate de externalizare și performanță:

-pe lângă aspectele transversale legate de externalizare discutate în contextul raportului de audit al IAS menționat mai sus adresat EACEA, CMA a discutat, de asemenea, auditul IAS privind monitorizarea de către DG MOVE a politicilor în materie de securitate aviatică și maritimă, inclusiv acordurile de lucru cu Agenția Europeană pentru Siguranță Maritimă. IAS a concluzionat că există deficiențe semnificative în sistemul actual al DG MOVE de monitorizare a politicii de securitate aviatică și maritimă (trei recomandări „foarte importante”). CMA a constatat cu satisfacție că DG MOVE a acceptat toate recomandările și a elaborat un plan de acțiune pe care IAS îl consideră satisfăcător pentru abordarea riscurilor identificate. În ceea ce privește auditul IAS cu privire la supravegherea ITER în cadrul DG ENER, care a ridicat două probleme foarte importante pe care CMA le-a adus în atenția colegiului în ultimul său raport anual, IAS a realizat o monitorizare și a concluzionat că o recomandare a fost pusă în aplicare în mod adecvat și eficace, iar pentru cea de a doua problemă s-au înregistrat progrese suficiente pentru atenuarea parțială a riscurilor și, prin urmare, recomandarea a fost reclasificată doar ca importantă; -CMA a continuat să pună accent pe aspectele legate de performanță în activitatea sa și a discutat constatările IAS care au fost formulate în urma auditului privind procesul de producție și calitatea datelor statistice care nu sunt furnizate de Eurostat. IAS a concluzionat că actualul cadru de monitorizare a calității unor astfel de date statistice nu este suficient de solid pentru a garanta faptul că acestea sunt satisfăcătoare. CMA și-a exprimat preocupările cu privire la lipsa unei imagini complete asupra producției de date statistice în cadrul instituției și a subliniat importanța calității datelor ca urmare a concentrării atenției pe aspectele legate de performanță, atât în cadrul Comisiei, cât și în cadrul Parlamentului European și al Curții de Conturi Europene. CMA a luat act de natura transversală a aspectelor evidențiate și a decis să prezinte un raport în fața Consiliului pentru gestiunea corporativă în vederea altor acțiuni ulterioare; -în plus, CMA a monitorizat punerea în aplicare a recomandărilor adresate PMO144 privind rolurile și responsabilitățile, planificarea, monitorizarea și execuția liniei bugetare a Comitetului de supraveghere a OLAF, care au fost semnalate în ultimul raport anual al CMA ca urmare a riscurilor reziduale financiare și reputaționale. Monitorizarea recentă a IAS a concluzionat că, deși o recomandare ar putea fi reclasificată ca fiind importantă, niciuna dintre cele două recomandări foarte importante nu a fost pusă în aplicare pe deplin sau în mod corespunzător. CMA a luat act de activitățile detaliate în curs de desfășurare ale PMO de punere în aplicare a recomandărilor și că acțiunile nefinalizate pentru ambele recomandări sunt așteptate să fie finalizate până la sfârșitul lunii iunie 2018. CMA a salutat faptul că procedurile și orientările financiare îmbunătățite sunt furnizate în prezent membrilor Comitetului de supraveghere a OLAF. Conducerea Comisiei a elaborat planuri de acțiune satisfăcătoare pentru a aborda riscurile identificate în rapoartele IAS, în timp ce, pentru auditurile privind guvernanța Comisiei și guvernanța corporativă în domeniul infor