Investițiile în prevenirea degradării solului și în refacerea solurilor degradate sunt justificate din punct de vedere economic. Reprezentând cel mai extins ecosistem terestru al UE, solurile sănătoase susțin numeroase sectoare ale economiei, în timp ce degradarea solului generează costuri pentru UE de câteva zeci de miliarde de euro pe an. Practicile de gestionare care susțin și consolidează sănătatea solului și biodiversitatea îmbunătățesc eficiența din punctul de vedere al costurilor și limitează factorii de producție (de exemplu, pesticide, îngrășăminte) necesari pentru menținerea randamentelor. Stoparea și inversarea tendințelor actuale de degradare a solului ar putea genera beneficii economice de până la 1,2 mii de miliarde EUR pe an la nivel mondial. Costul inacțiunii în ceea ce privește degradarea solului, care depășește costul acțiunii cu un factor de șase în Europa, înseamnă mai mult decât un calcul economic; aceasta nu numai că ar conduce la pierderea fertilității, inclusiv a securității alimentare la nivel mondial, ci ar avea impact și asupra calității produselor și a valorii lor nutriționale.

·solurile organice (inclusiv turbăriile) au un conținut ridicat de carbon de peste 20 % în masă uscată și acoperă 8 % din UE. Turbăriile sunt zone umede terestre în care condițiile de stagnare a apei împiedică descompunerea completă a materialului vegetal. Numai drenarea turbăriilor la nivelul tuturor categoriilor de terenuri din Europa provoacă aproximativ 5 % din totalul emisiilor de gaze cu efect de seră din UE. Emisiile provenite de la solurile organice cultivate încă nu au scăzut semnificativ ca urmare a continuării practicilor dăunătoare de cultivare. Cu toate acestea, numai refacerea solurilor organice drenate ar putea reduce în mod semnificativ emisiile de CO2 provenite de la terenuri, cu numeroase beneficii conexe pentru natură, biodiversitate și protecția apei;

·solurile minerale au un conținut de carbon sub 20 %, deși, în general, acesta se situează sub 5 %. În fiecare an, solurile minerale aflate sub terenuri cultivate pierd aproximativ 7,4 milioane de tone de carbon , printre altele, ca urmare a practicilor agricole nedurabile. Totuși, acest rezervor de carbon este „contul bancar” al fermierilor și al silvicultorilor în ceea ce privește capitalul natural. Este esențial ca acesta să nu se epuizeze, deoarece conținutul de carbon reprezintă baza pentru biodiversitatea, sănătatea și fertilitatea solului. În plus, deși depinde de tipul de sol și de condițiile climatice, sechestrarea carbonului în solurile minerale este o metodă eficientă din punctul de vedere al costurilor de reducere a emisiilor, cu un potențial semnificativ de sechestrare între 11 și 38 MtCO2echivalent pe an în Europa, cu condiția aplicării la scară mai largă în ceea ce privește terenurile arabile a unei serii de practici de gestionare deja identificate. Multe dintre aceste practici sunt eficiente din punctul de vedere al costurilor . De asemenea, și în ceea ce privește silvicultorii, există oportunități semnificative pentru măsuri care îmbunătățesc simultan productivitatea pădurilor, funcția de absorbant de carbon și proprietățile solurilor sănătoase. Sectorul bancar și financiar este din ce în ce mai interesat să susțină prin investiții acei fermieri care aplică practici durabile și care sporesc carbonul din sol, precum și să creeze stimulente bazate pe piață pentru stocarea carbonului. Există dovezi că sechestrarea carbonului în solurile agricole poate contribui în mod semnificativ la eforturile UE de combatere a schimbărilor climatice, însă aceasta poate conduce și alte beneficii conexe, cum ar fi creșterea biodiversității și conservarea ecosistemelor .

·pe baza rezultatelor evaluării impactului, Comisia va avea în vedere propunerea unor obiective obligatorii din punct de vedere juridic în contextul legii privind refacerea naturii pentru limitarea drenării zonelor umede și a solurilor organice și refacerea turbăriilor gestionate și drenate, cu scopul de a menține și a crește stocurile de carbon din sol, de a reduce la minimum riscurile de inundații și secetă și de a spori biodiversitatea, ținând seama de implicațiile acestor obiective pentru viitoarele inițiative privind sechestrarea carbonului în solurile agricole și pentru sistemele de producție agricolă și forestieră. În plus, UE s-a angajat să protejeze zonele umede și turbăriile în conformitate cu dispozițiile regulamentului privind planurile strategice PAC; ·Comisia va contribui la evaluarea stării turbăriilor în contextul inițiativei mondiale privind turbăriile găzduite de FAO și UNEP . ·Comisia va avea în vedere, eventual în contextul legii privind refacerea naturii, o serie de măsuri de sporire a biodiversității terenurilor agricole, care ar contribui la conservarea și creșterea nivelului de carbon organic din sol; ·Comisia se va alătura inițiativei internaționale „4 la 1000” pentru creșterea nivelului de carbon din solul terenurilor agricole. ·Comisia va dezvolta o viziune pe termen lung pentru cicluri durabile ale carbonului (care includ captarea, stocarea și utilizarea CO2) într-o economie a UE neutră din punct de vedere climatic. În acest context, în 2021, Comisia va prezenta o comunicare privind refacerea ciclurilor durabile ale carbonului, iar, în 2022, aceasta va prezenta inițiativa UE privind sechestrarea carbonului în solurile agricole și o propunere legislativă privind certificarea absorbției carbonului pentru a promova un nou model de afaceri ecologic care să recompenseze gestionarii terenurilor, cum ar fi fermierii și silvicultorii, pentru utilizarea unor practici favorabile climei.

3.2. Solul și economia circulară

3.2.1.Utilizarea sigură, durabilă și circulară a pământului excavat

·va investiga fluxurile de pământ excavat generate, tratate și reutilizate în UE și va evalua situația pieței din statele membre până în 2023. Acest demers ar trebui să conducă la o imagine completă a situației din UE; ·în contextul elaborării legii privind sănătatea solului, va evalua necesitatea și potențialul unor dispoziții obligatorii din punct de vedere juridic în legătură cu un „pașaport pentru pământul excavat” și va oferi orientări, pe baza experiențelor statelor membre, pentru instituirea unui astfel de sistem. Acest pașaport ar trebui să reflecte cantitatea și calitatea pământului excavat pentru a se asigura că acesta este transportat, tratat sau reutilizat în condiții de siguranță în altă parte.

3.2.2.Limitarea ocupării terenurilor și a impermeabilizării solului prin utilizarea circulară a terenurilor

·să își stabilească, până în 2023, propriile obiective ambițioase naționale, regionale și locale de reducere a ocupării nete a terenurilor până în 2030 pentru a aduce o contribuție măsurabilă la obiectivul UE stabilit pentru 2050 și să raporteze cu privire la progresele înregistrate; ·să integreze „ierarhia ocupării terenurilor” în planurile lor de înverzire urbană și să acorde prioritate reutilizării și reciclării terenurilor și a solurilor urbane de calitate la nivel național, regional și local prin inițiative de reglementare adecvate și prin eliminarea treptată a stimulentelor financiare care ar contraveni acestei ierarhii, cum ar fi beneficiile fiscale locale pentru transformarea terenurilor agricole sau naturale în mediu construit. ·va furniza o definiție a ocupării nete a terenurilor în legea privind sănătatea solului; ·în cadrul evaluării impactului pentru legea privind sănătatea solului, va avea în vedere dispoziții în temeiul cărora statele membre vor raporta cu privire la progresele înregistrate în atingerea obiectivelor lor în materie de ocupare a terenurilor; ·în cadrul evaluării impactului legii privind sănătatea solului, va avea în vedere opțiuni de monitorizare și de raportare cu privire la progresele înregistrate în atingerea obiectivelor de reducere la zero a ocupării terenurilor și punerea în aplicare a ierarhiei ocupării terenurilor pe baza datelor raportate de statele membre; ·va furniza orientări autorităților publice și întreprinderilor private cu privire la modalitățile de reducere a impermeabilizării solului, inclusiv bune practici pentru inițiativele locale de permeabilizare a suprafețelor artificiale pentru a permite solului să respire, urmând să revizuiască orientările UE privind impermeabilizarea solului până în 2024 . va încuraja schimbul de bune practici, pe baza experiențelor statelor membre sau ale regiunilor care dispun de sisteme de amenajare a teritoriului care abordează cu succes provocarea reprezentată de ocuparea terenurilor, în vederea elaborării unei metodologii comune.

3.2.3.Închiderea ciclului nutrienților și al carbonului

3.3. Biodiversitatea solului și sănătatea umană, a animalelor și a plantelor