RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Evoluția situației pieței și condițiile subsecvente de eliminare treptată a sistemului de cote pentru lapte – al doilea raport privind tranziția fără probleme /* COM/2012/0741 final */





CUPRINS Mandat.. 3 Structură 3 1........... Evoluția situației pieței laptelui și a produselor din lapte............................................. 3 1.1........ Evoluția pieței până în prezent..................................................................................... 3 1.1.1..... Producția de lapte......................................................................................................... 3 1.1.2..... Prețurile laptelui la producător în UE............................................................................. 4 1.1.3..... Prețurile produselor lactate, nivelurile stocurilor și exporturile........................................ 4 1.1.4..... Marjele estimate ale fermelor producătoare de lapte în UE............................................... 5 1.2........ Perspective ale pieței pe termen mediu.......................................................................... 5 2........... Eliminarea treptată a cotelor de lapte............................................................................... 6 2.1........ Producția de lapte în comparație cu plafoanele stabilite prin cotă.................................. 6 2.2........ Evoluția prețului cotelor de lapte.................................................................................. 7 3........... Observații finale............................................................................................................ 7 ANEXA I PRODUCȚIA DE LAPTE ȘI EVOLUȚIILE PREȚURILOR................................... 9 ANEXA II PERSPECTIVELE PE TERMEN MEDIU ÎN SECTORUL LAPTELUI ȘI PRODUSELOR LACTATE 10 ANEXA III PRODUCȚIA DE LAPTE ÎN COMPARAȚIE CU COTA................................... 14 ANEXA IV EVOLUȚIA PREȚURILOR COTELOR PENTRU LAPTE ÎN UE....................... 15 RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Evoluția situației pieței și condițiile subsecvente de eliminare treptată a sistemului de cote pentru lapte – al doilea raport privind tranziția fără probleme Mandat Articolul 184 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) prevede prezentarea de către Comisie a unui raport către Parlamentul European și Consiliu, înainte de 31 decembrie 2010 și de 31 decembrie 2012, privind evoluția situației pieței și condițiile subsecvente de eliminare treptată a sistemului de cote pentru lapte, raport însoțit, după caz, de propunerile corespunzătoare. Primul așa-numit raport privind tranziția fără probleme a fost publicat la data de 8 decembrie 2010 în COM (2010) 727 final, în timp ce/iar prezentul raport constituie al doilea raport. Structură Prezentul raport este alcătuit din trei părți: prima descrie evoluția situației pieței laptelui de vacă de la mijlocul lui 2010 (data de încheiere a primului raport privind tranziția fără probleme) și schițează perspectivele pe termen mediu, a doua analizează modul în care a avut loc eliminarea treptată a sistemului de cote de lapte, iar concluziile sunt prezentate în al treilea capitol. 1. Evoluția situației pieței laptelui și a produselor din lapte 1.1. Evoluția pieței până în prezent Volatilitatea – cu toate că nu de amploarea celei observate în perioada 2007-2009, a persistat pe piața produselor lactate până la sfârșitul anului 2010. Până în prezent, aceasta a scăzut ușor în 2011 și în 2012. Fluctuațiile prețurilor din 2010 și 2011 au fost ridicate, ceea ce a dus la creșterea producției și o corecție de preț în prima jumătate a anului 2012. Prețurile au început crească din nou în al treilea trimestru al anului 2012. 1.1.1 Producția de lapte Colectarea de lapte de vacă în UE a crescut în mod constant în ultimii trei ani: + 1,4% în 2010, + 2% în 2011 și aproximativ 1,5% în primele șapte luni ale anului 2012, comparativ cu aceeași perioadă a anului 2011. Producția de lapte a crescut, de asemenea, în principalele regiuni ale lumii furnizoare de lapte: producția combinată a SUA, Noii Zeelande, Australiei și Argentinei a crescut cu 5,3% în perioada 2010-2011. Tendința continuă în 2012, deși se observă unele încetiniri în SUA după valul de căldură din această vară. În comparație cu aceeași perioadă din 2011, producția de lapte a crescut în 2012 cu + 2,8% în SUA, + 11,4% în Noua Zeelandă (numai până în iulie), + 4,7% în Australia și + 5,9% în Argentina în primele opt luni ale anului 2012 (a se vedea graficul 1 din anexa I). 1.1.2. Prețurile laptelui la producător în UE Prețurile medii ale laptelui la producător în UE au crescut constant din aprilie până în noiembrie 2010. Acestea au rămas la aproximativ 33 eurocenți/kg până în aprilie 2011 și au crescut din nou la 35,1 eurocenți/kg în noiembrie 2011 ca medie ponderată pentru UE-27 (a se vedea graficul 2 din anexa I). În decembrie 2011, ianuarie și februarie 2012 a apărut o corecție sezonieră de ­­–2%. Cu titlu de comparație, corecțiile sezoniere au fost de –3% la începutul anului 2010 și –1% la începutul anului 2011. Cu toate acestea, în 2012, modelul de scădere a continuat până în vară, depășind tendința sezonieră, ca reacție la presiunea exercitată de creșterea livrărilor/ofertei de lapte în interiorul și în afara UE. Cea mai recentă medie UE a prețului laptelui la producător este estimată la 31,3 eurocenți/kg pentru august 2012, fiind cu 9,5% inferioară prețurilor medii din iulie 2011, dar cu 1,2% mai mare decât cea din iulie 2010 și cu 27% mai mare decât cel mai scăzut nivel atins în mai 2009. Cele mai recente date disponibile privind atât prețurile laptelui, cât și prețurile produselor lactate la momentul redactării raportului, au indicat o redresare în viitorul apropiat, care ar trebui urmată, într-o etapă ulterioară, de cote/niveluri mai ridicate ale prețurilor laptelui la producător. 1.1.3. Prețurile produselor lactate, nivelurile stocurilor și exporturile Datorită unei redresări semnificative a prețurilor în 2010 și în cea mai mare parte a anului 2011, împreună cu o serie de evoluții pozitive ale pieței, nu a existat nicio achiziție pentru intervenție în perioada 2010-2012 și stocurile publice sunt nule, atât pentru unt, cât și pentru lapte praf degresat. Cele 76 000 de tone de unt și 257 000 de tone de lapte praf degresat cumpărate în stocurile publice în timpul crizei din 2009 au fost eliberate înapoi pe piață, parțial prin licitație deschisă, parțial în cadrul schemei privind cele mai defavorizate persoane, fără a perturba piața. Redresarea prețurilor produselor lactate în 2010 s-a datorat creșterii cererii, în special din partea economiilor emergente, precum și ofertei limitate din emisfera sudică. Aceeași situație a prevalat în prima jumătate a anului 2011. Cu toate acestea, începând cu jumătatea anului 2011, prețurile produselor lactate s-au aflat sub presiune ca urmare a creșterii disponibilității produselor lactate provenite din principalele regiuni furnizoare din lume. Presiunea descendentă a continuat în primele luni din 2012, până când prețurile produselor lactate din UE au ajuns la un nivel de aproximativ 120% din prețul (virtual) de intervenție la sfârșitul lunii mai. În iunie, prețurile au început să crească și evoluțiile până la data elaborării prezentului raport au continuat să fie ascendente, în special ca urmare a reducerii disponibilității laptelui din SUA ca urmare a valurilor de căldură fără precedent și a scăderii simultane a producției de lapte în UE, în timp ce emisfera sudică se afla în sezonul de iarnă, cu o producție scăzută. Exporturile UE au crescut în 2010 și 2011 pentru toate categoriile importante de produse lactate, cu excepția untului/uleiului de unt și laptelui praf integral. Exporturile UE au fost foarte dinamice pentru laptele praf degresat. Performanța bună la export a fost confirmată în 2012, până în prezent incluzând o redresare apreciabilă a exportului de unt care, în mod cumulativ, a depășit nivelurile din 2011 în primele șapte luni ale anului 2012. Acest lucru s-a realizat fără restituiri la export. 1.1.4. Marjele estimate ale fermelor producătoare de lapte în UE Pe baza datelor RICA, în cea mai mare parte din 2011, creșterea costurilor de exploatare a fost compensată prin creșterea prețurilor laptelui. În primul trimestru al anului 2012, marjele pentru lapte în UE au scăzut ca urmare a scăderii prețurilor laptelui la producător, dar au rămas totuși superioare celor din primul trimestru al anului 2011. Conform primelor estimări pentru al doilea trimestru al anului 2012, costurile pentru achiziționarea hranei au crescut cu 6%, în timp ce costurile totale de exploatare au scăzut ușor (–2%) din cauza unei scăderi semnificative a costurilor la energie (–10%). Indicele de marjă brută a scăzut cu 17%, ca urmare a unei scăderi cu 8% a prețului laptelui la producători. Indicele de marjă brută este în prezent cu 24% mai mic decât cel din al doilea trimestru al anului 2011, care a fost al doilea cel mai ridicat din 2007 (anul de referință pentru UE-27). Situația variază de la un stat membru la altul și chiar în interiorul statelor membre, în funcție de sistemul agricol pentru lapte ales și de gama de produse utilizate de sectorul produselor lactate. 1.2. Perspective ale pieței pe termen mediu Perspectivele pieței pe termen mediu în UE au fost simulate cu o versiune modificată a modelului AGLINK-COSIMO și nu prevăd nici o modificare a PAC după deciziile referitoare la bilanțul de sănătate și nicio modificare a politicilor comerciale. Această perspectivă nu este destinată să constituie o previziune a evoluțiilor viitoare ale pieței, ci mai degrabă să descrie ce s-ar întâmpla în cazul unui anumit set de ipoteze și de circumstanțe, care au fost considerate plauzibile la momentul proiecțiilor. În plus, rezultatele proiecțiilor prezentate în acest raport sunt provizorii și pot fi diferite față de valorile finale, care trebuie să fie publicate până în noiembrie 2012. Piața mondială și mediul politic se bazează pe Perspectivele agricole OCDE-FAO (OECD-FAO Agricultural Outlook) 2012-2021, adaptate la proiecții macroeconomice mai recente din septembrie 2012. Unele dintre cele mai importante motoare ale previziunilor privind piața sunt perspectivele de creștere a PIB-ului UE (o ușoară scădere în 2012, urmată de redresare economică, ulterior), presupusa depreciere a euro în timpul primilor trei ani ai perioadei de previzionare, urmată de o apreciere în 2014 și 2015, și o actualizare a proiecțiilor OCDE-FAO privind prețul de pe piața mondială pentru produsele lactate care încorporează impactul secetei din 2012 din SUA și unele țări europene. Neîndeplinirea uneia dintre aceste proiecții ar putea avea consecințe importante asupra previziunilor finale. În plus, ca în orice alt model pe termen mediu și lung, previziunile privind/referitoare la o mai mare volatilitate a prețurilor nu sunt încorporate în modelul Aglink-Cosimo. Pe baza acestor proiecții, perspectivele pe termen mediu pentru piețele produselor lactate par optimiste. Expansiunea continuă a cererii mondiale, care rezultă din creșterea populației globale și din creșterea economică, combinate cu creșterea preferințelor pentru produse lactate (ca urmare, de asemenea, a creșterii consumului pe cap de locuitor) se preconizează a fi principalii factori. Cererea de import susținută, în special din partea țărilor emergente, ar avea un impact pozitiv asupra prețurilor produselor lactate de bază, alimentând astfel potențialul de export al UE. Cu toate acestea, cotele de piață ale UE se vor deteriora ușor pentru majoritatea produselor lactate, ca urmare a unei rate mai mari de creștere a exporturilor din alte țări. Se prevede că producția de lapte a UE va continua să crească, începând din 2012, la o rată de creștere moderată, dar va rămâne sub rata de creștere potențial generată de retragerea treptată a regimului cotelor de lapte (a se vedea graficele 3 și 4 din anexa II). Producția de lapte a UE se estimează că va înregistra o creștere cumulată de aproximativ 8% din 2009 până în 2022, în timp ce volumul de lapte livrat unităților de prelucrare ar crește cu aproximativ 10%. Până în ultimul an contingentar (2014-2015), livrările de lapte în UE sunt preconizate a fi cu 6% sub nivelul cotei. Expirarea regimului cotelor de lapte ar trebui să aibă un impact limitat asupra livrării de lapte la nivelul agregat al UE. Proiecțiile pentru brânzeturi și produse lactate proaspete pot fi considerate pozitive (a se vedea graficul 5 din anexa II). Se prevede că producția UE de produse lactate proaspete (inclusiv laptele de consum, smântâna, iaurtul etc.) va crește cu aproape 8% (din 2009 până în 2022), iar producția de brânză cu aproape 10%. Perspectivele cererii atât pe piața națională, cât și pe piețele mondiale par pozitive și, în ciuda unei consolidări a monedei euro către cea de-a doua parte a perioadei de previzionare, cererea substanțială pe piața mondială ar permite o creștere progresivă a exporturilor UE. Cu toate acestea, având în vedere evoluțiile mai dinamice pe piața mondială, UE va pierde treptat cota de piață la nivel mondial, cu toate că va continua să înregistreze aproximativ 31% din exporturile mondiale în 2022. Producția de lapte praf integral în UE este de așteptat să rămână relativ stabilă pe termen scurt (a se vedea graficul 6 din anexa II). Perspectivele pe termen mediu pentru exporturi sunt sprijinite de o creștere a cererii la nivel mondial, în principal din China. Cota deținută de UE în exporturile mondiale se preconizează că va scădea treptat la 14% până în 2020 (față de 25% în 2009). Se preconizează că producția de lapte praf degresat în UE va crește cu aproximativ 28% în perspectivă (a se vedea graficul 7 din anexa II). O puternică cerere de import la nivel mondial ar contribui la un echilibru al pieței, conducând la o perspectivă optimistă pentru exporturi. Cota de piață mondială a UE ar ajunge la aproape 31% din exporturile mondiale în 2022. Perspectivele arată că se menține stabilitatea pieței untului, care rezultă din condițiile favorabile de pe piață de-a lungul perioadei de previzionare, cu prețuri la un nivel relativ ridicat și o cerere fermă în UE (a se vedea graficul 8 din anexa II). 2. Eliminarea treptată a cotelor de lapte 2.1. Producția de lapte în comparație cu plafoanele stabilite prin cotă În urma unei decizii de creștere a cotelor de lapte cu 2% la 1 aprilie 2008, evaluarea „stării de sănătate” din noiembrie 2008 a dus la o creștere anuală de 1% a cotelor de lapte pe o perioadă de cinci ani consecutivi, cu începere de la 1 aprilie 2009, plus o ajustare a factorului de corecție pentru grăsime care a dus la o nouă creștere de facto cu 1% a cotelor. Există în continuare o creștere anuală de 1% (la 1 aprilie 2013), până la expirarea sistemului de cote la 1 aprilie 2015[1]. De la an la an, cotele de lapte devin treptat mai puțin relevante, deoarece producția de lapte este inferioară cotei în cele mai multe state membre. În anul de cotă 2010-2011, doar cinci state membre și-au depășit cotele de lapte, în timp ce, în ansamblu, producția UE a fost cu 6% sub nivelul cotei. Conform notificărilor primite de la statele membre, se estimează că anul de cotă 2011-2012 s-a încheiat cu livrări de lapte cu aproximativ 4,7% sub cotă și numai șase state membre și-au depășit cotele naționale (a se vedea anexa III). Numărul de state membre care își depășesc cotele rămâne limitat și un excedent de producție reprezintă mai puțin de 0,2% din volumul total de lapte livrat sau vândut direct. După o ușoară scădere a livrărilor de lapte în 2009, prețurile favorabile ale laptelui la producător și bunele condițiile meteorologice au determinat creșterea nivelurilor de producție atât în 2010, cât și în 2011. Atunci când creșterea producției – nu numai în UE, dar în toate regiunile furnizoare de lapte din întreaga lume – a exercitat o presiune descendentă asupra prețurilor laptelui la producător, reacția producției de lapte a fost de diminuare în lunile următoare. Aceste evoluții arată că reacția producției se modelează treptat în funcție de semnalele de pe piață, dar, de asemenea, că condițiile meteorologice sunt un actor real pe piața laptelui și a produselor lactate. În condițiile în care cotele de lapte devin din ce în ce mai puțin relevante, livrările UE de lapte pot să reacționeze mai bine la oportunitățile de piață, reacția agricultorilor la evoluția prețurilor e denaturată mai puțin, iar eficiența se poate ameliora prin restructurare. 2.2. Evoluția prețului cotelor de lapte Prețul cotei de lapte ar trebui să scadă odată cu reducerea valabilității regimului cotelor de piață și acesta este cazul real în majoritatea statelor membre, în care prețul cotei este foarte scăzut sau chiar egal cu zero (a se vedea anexa IV). În statele membre ale căror livrări de lapte sunt cu mult inferioare plafoanelor stabilite prin cotă, prețul cotei este deja foarte scăzut sau egal cu zero și, în principiu, nu se preconizează schimbări fundamentale înainte de expirarea regimului de cote. Cu toate acestea, în statele membre ale căror livrări de lapte sunt apropiate de plafoanele stabilite prin cotă, prețul cotei este influențat de previziunile sau așteptările în legătură cu taxa pe excedent. Pe viitor, se prevede că achizițiile de cote se vor apropia de zero, cu fluctuații datorate producției ocazionale excedentare în condiții meteorologice favorabile și prețurilor favorabile ale laptelui. 3. Observații finale Perspectivele pe termen mediu și lung sunt favorabile pentru sectorul produselor lactate în conformitate cu creșterea demografică și apetitul pentru alimentația de tip occidental în economiile emergente. Acest lucru nu împiedică, totuși, fluctuațiile pe termen scurt ale pieței. Evoluția prețurilor de la publicarea primului raport privind tranziția fără probleme arată o tendință de atingere a unor niveluri mai înalte, cu unele fluctuații de-a lungul curbei. În cele din urmă, dificultățile actuale cu care se confruntă producătorii de lapte și de produse lactate în anumite zone mai grav afectate de creșterea prețului hranei pentru animale nu pot ascunde imaginea generală pozitivă a sectorului. Pe termen lung, echilibrul între cerere și ofertă depinde de o gamă largă de factori, variind de la parametri economici la decizii politice. În acest sens, așa-numitul „Pachet privind laptele”[2] care a fost integral aplicabil de la 3 octombrie 2012 oferă instrumente pentru ca operatorii economici din lanțul de aprovizionare cu produse lactate să își adapteze livrările la piață. Atât evoluția producției de lapte în raport cu cotele de lapte, cât și tendința descrescătoare a prețurilor cotelor arată că „tranziția fără probleme” este pe drumul cel bun. În marea majoritate a statelor membre, cotele nu mai au relevanță pentru limitarea producției, iar prețul cotelor a ajuns deja la zero sau este pe cale să ajungă. Ținând cont de această analiză, Comisia este de părere că nu este necesară nicio modificare a cadrului existent, care a dat producătorilor de lapte certitudini din 2008 și își dovedește eficiența în asigurarea unei tranziții treptate către un mediu fără cote. În afară de/Pe lângă însuși conceptul de „tranziție fără probleme”, unele îngrijorări sunt exprimate în ceea ce privește zonele rurale în care producția de lapte joacă un rol central, în special în contextul expirării cotelor de lapte. În acest sens, includerea sectorului laptelui în așa-numitele „noi provocări” din cadrul celui de-al doilea pilon al PAC este menită să ofere producătorilor de lapte și produse lactate un sprijin suplimentar pentru a se pregăti în vederea sfârșitului sistemului de cote. Propunerile de reformare a PAC conțin instrumente care ar putea atenua impacturile potențiale. În plus, Comisia a emis o cerere de oferte deschisă pentru efectuarea unei analize de către experți independenți a evoluțiilor viitoare din sectorul laptelui, începând din anul 2015, și va prezenta un raport Parlamentului European și Consiliului până la 30 iunie 2014, privind funcționarea concretă a Pachetului privind laptele[3], evaluând, în special, efectele asupra producătorilor de lapte și a producției de lapte în zonele defavorizate în legătură cu obiectivul general de a menține producția în aceste regiuni, precum și stimulentele potențiale care vizează încurajarea agricultorilor de a încheia acorduri de producție comune. Anexe: I. Evoluția prețului laptelui, II. Perspectivele pe termen mediu în sectorul produselor lactate III. Producția de lapte în comparație cu cota IV. Evoluția prețului cotelor pentru lapte în UE ANEXA I. PRODUCȚIA DE LAPTE ȘI EVOLUȚIILE PREȚURILOR Graficul 1 Evoluțiile colectării laptelui Graficul 2 Evoluțiile prețului laptelui ANEXA II. Perspectivele pe termen mediu în sectorul laptelui și produselor lactate Graficul 3 Aprovizionarea cu lapte de vacă și evoluția efectivului de vaci de lapte, 2000-2022 Graficul 4 Livrările de lapte și utilizarea cotelor pentru laptele de vacă Graficul 5 Evoluția pieței brânzeturilor, 2000-2022 Graficul 6 Evoluția pieței laptelui praf integral, 2000-2022 Graficul 7 Evoluția pieței laptelui praf degresat, 2000-2022 Graficul 8 Evoluția pieței untului, 2000-2022 ANEXA III. Producția de lapte în comparație cu cota ANEXA IV. Evoluția prețurilor cotelor pentru lapte în UE [1] Cu excepția Italiei pentru care creșterea cumulată de 5% a fost concentrată la 1 aprilie 2009. [2] Regulamentul (UE) nr. 261/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 martie 2012 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește relațiile contractuale din sectorul laptelui și al produselor lactate [3] A se vedea punctul 9 din articolul 184 din Regulamentul unic OCP, Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, astfel cum a fost inserat prin Regulamentul 261/2012 - așa-numitul Pachet privind laptele.