RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 139/4

Avizul Comitetului Regiunilor privind sinergiile dintre investițiile private și finanțarea publică la nivel local și regional – parteneriate pentru creștere economică și prosperitate

2013/C 139/02

COMITETUL REGIUNILOR

— este de acord că prin combinarea subvențiilor cu instrumentele financiare inovatoare (IFI) se oferă o abordare potențial inovatoare, prin care pot fi reduse costurile totale și riscurile proiectelor/investițiilor, și solicită autorităților locale și regionale (ALR) să reflecteze creativ asupra modului în care aceste diverse „instrumente” pot fi folosite pentru a optimiza sprijinul acordat investițiilor-cheie de pe teren;

— subliniază rolul-cheie al Băncii Europene de Investiții (BEI) ca instituție a UE de finanțare pe termen lung în sprijinirea parteneriatelor public-privat (PPP) din cadrul UE și în asigurarea expertizei și cunoașterii pentru dezvoltarea și implementarea unei întregi game de IFI la nivelul UE, în colaborare cu Comisia Europeană;

— salută, prin urmare, decizia din 2012 de a crește capitalul BEI cu 10 miliarde EUR, ceea ce îi va permite băncii să ofere împrumuturi suplimentare în valoare de până la 60 de miliarde EUR;

— salută instrumentele introduse de BEI, care constau în „împrumuturi-cadru” și „împrumuturi-programe structurale”. Aceste instrumente s-ar putea dovedi esențiale pentru finanțarea ALR, permițând finanțarea unui portofoliu de investiții și depășind astfel bariera pe care o reprezintă mărimea proiectului;

— recunoaște că au existat probleme de adaptare atunci când programele finanțate prin fonduri structurale au preluat IFI și identifică mai mulți factori care explică aceste dificultăți de funcționare, printre care lipsa de conștientizare și de înțelegere a oportunităților, necesitatea unei „schimbări de mentalitate” a autorităților de gestionare în privința trecerii de la subvenții la instrumente financiare, precum și preocupările legate de complexitatea cadrului de reglementare, inclusiv a legislației privind ajutoarele de stat;

— salută extinderea domeniului de aplicare a IFI pentru 2014-2020, astfel încât să cuprindă toate tipurile de proiecte, toate obiectivele tematice și toate prioritățile de investiții acoperite de acordurile de parteneriat și de programele operaționale, precum și toate fondurile cadrului strategic comun (CSC);

— evidențiază creșterea interesului ALR pentru crearea, împreună cu BEI, a unor fonduri multiregionale, în contextul strategiilor macro-regionale;

— cere prelungirea până în 2020 a inițiativei privitoare la obligațiunile pentru finanțarea proiectelor și extinderea domeniului său de aplicare și la alte sectoare decât rețelele transeuropene de transport, după ce se efectuează evaluarea fazei-pilot;

— recomandă Comisiei Europene să clarifice aplicabilitatea normelor privind ajutoarele de stat în cazul IFI.

Raportor dl Rhodri Glyn THOMAS (UK-AE), membru al Adunării Naționale din Țara Galilor Document de referință

I. RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL REGIUNILOR

Introducere

1. afirmă că, în ciuda optimismului tot mai răspândit și a speranței că greul crizei din zona euro a fost lăsat în urmă, există provocări și obstacole majore în stimularea redresării economice în UE, în special din perspectiva disponibilității de finanțare publică și privată în sprijinul investițiilor esențiale;

2. susține că UE are de jucat un rol-cheie în recăpătarea încrederii în economie, prin crearea condițiilor-cadru care să ajute la mobilizarea limitatelor resurse publice și private și în vederea stimulării investițiilor esențiale la nivel local și regional, precum și în abordarea deficitului continuu de finanțare și credite pentru IMM-uri, fără de care speranțele de a realiza Strategia Europa 2020 și Pactul pentru creștere și locuri de muncă vor rămâne neîmplinite;

3. reiterează rolul central și responsabilitățile autorităților locale și regionale (ALR) în efortul european de redresare, lucru menționat și în Avizul CoR „Crearea unor sinergii mai puternice între bugetele UE, naționale și subnaționale”, adoptat la 31 ianuarie 2013 (1), dat fiind că ALR sunt responsabile pentru o cotă substanțială a cheltuielilor publice din Europa (16,7 % din PIB și 34 % din toate cheltuielile publice din 2011, precum și pentru două treimi din investițiile directe din 2011 (2)); o mare parte din aceste cheltuieli sunt concentrate în principalele domenii prioritare aflate în centrul Strategiei Europa 2020 (cum ar fi afacerile economice, educația, mediul, locuințele și serviciile comunitare);

4. subliniază importanța în creștere și interesul pe care îl prezintă parteneriatele public-privat pentru finanțarea de proiecte (PPP) (3) și instrumentele financiare inovatoare (IFI) (4), ca mecanism posibil care să contribuie la deblocarea investițiilor-cheie;

5. prin urmare, salută rolul pe care Comisia Europeană îl joacă în stimularea utilizării PPP și IFI, prin asigurarea unui cadru politic care să sprijine și să încurajeze utilizarea unor astfel de instrumente și prin mobilizarea bugetului UE pentru a crește finanțarea „publică” disponibilă la nivelul ALR;

6. subliniază rolul central al Băncii Europene de Investiții (BEI) și a sectorului bancar public, aflat în dezvoltare în întreaga UE, în sprijinirea unui mediu de investiții coerent, cuprinzător și care să răspundă unor politici publice;

7. constată că, în ciuda proporțiilor reduse, bugetul UE și Banca Europeană de Investiții (BEI) au un rol de pârghie esențial pentru stimularea investițiilor pe întreg teritoriul Uniunii, în special (dar nu exclusiv) prin fondurile cadrului strategic comun (CSC), a căror disponibilizare și execuție bugetară are loc la nivel teritorial (în cele mai multe cazuri, de către autoritățile locale și regionale) și care generează un important efect multiplicator asupra economiei;

8. observă ambiția Comisiei Europene de a dubla practic efectul de pârghie al investițiilor din fonduri structurale în perioada 2014-2020, ajungându-se la 4,2 EUR pentru 1 EUR investit de UE, în vreme ce cota din FEDR destinată IFI ar putea crește, potrivit primelor indicii, de la 5 % la 15 %;

9. salută faptul că fondurile CSC sunt în continuare considerate fonduri revolving, lucru care ar putea permite crearea unui fond transmisibil (legacy) la nivel teritorial; solicită să se ia în considerare posibilitatea de a adopta o abordare revolving eficientă pentru IFI utilizate prin programe gestionate de la centru și susținute de bugetul UE (de exemplu, COSME și Orizont 2020);

10. salută faptul că în cadrul financiar multianual 2014-2020 și în propunerile care îl însoțesc se acordă o prioritate politică mai clară IFI; încurajează ALR (și statele membre) să optimizeze acest cadru de reglementare care le vine în ajutor – în special prin norme consolidate și clare în ceea ce privește fondurile CSF accesate prin gestionare partajată la nivel teritorial;

11. este de acord cu conținutul raportului special elaborat de Centrul de Studii Politice Europene (CEPS) la solicitarea Parlamentului European (5) potrivit căruia IFI nu ar trebui să fie considerat un remediu pentru orice tip de intervenții la nivel local și regional, subliniind că acestea sunt „adecvate numai pentru proiecte potențial profitabile financiar” și că ele „nu ar trebui considerate substitute pentru subvenții, ci mai degrabă mijloace de extindere a domeniului de aplicare a bugetului UE”;

12. în plus, este de acord că prin combinarea („contopirea”) subvențiilor cu IFI se oferă o abordare potențial inovatoare, prin care pot fi reduse costurile totale și riscurile proiectelor/investițiilor, și solicită ALR să reflecteze creativ asupra modului în care aceste diverse „instrumente” pot fi folosite pentru a optimiza sprijinul acordat investițiilor-cheie de pe teren;

Argumentele și justificarea PPS/IFI și avantajele acestora

13. afirmă că argumentele în favoarea PPP și IFI au mai multe fațete, dincolo de potențialul rol pe care astfel de abordări le pot avea în sprijinirea redresării economice a UE. Argumentul central al înființării de PPP este potențialul lor de a realiza beneficii și obiective comune într-un mod care nu ar fi posibil sau de dorit fără asocierea intereselor publice cu cele private. Argumentul creării IFI constă în asigurarea unui sprijin mai structurat, instituind mecanisme cu norme și obiective stabilite, care să poată fi orientate către anumiți beneficiari/anumite grupuri (de exemplu, IMM-uri prin microfinanțare; proiecte de cercetare-dezvoltare; proiecte de dezvoltare urbană);

14. afirmă că deficiențele pieței oferă un argument important în justificarea intervenției publice, ca modalitate de diminuare a riscului, stimulând angajarea sectorului privat și creând condiții pentru investiții care altfel nu ar fi făcute. Acest argument este evident, de exemplu, în cazul IFI destinate asigurării accesului la microfinanțare al IMM-urilor;

15. cu toate acestea, susține ferm că deficiențele pieței nu reprezintă unica justificare sau condiția indispensabilă a unor astfel de acțiuni și că motivația esențială a intervențiilor poate fi, de asemenea, un scop mai ambițios al politicii publice, cum ar fi focalizarea pe obiective pe termen lung mai degrabă decât pe beneficii pe termen scurt, accentul pus pe obiective de mediu (de ex. energia curată) sau obiective sociale (atenuarea sărăciei, abordarea excluziunii sociale); astfel de investiții pot, la rândul lor, să conducă la apariția de noi piețe și activități economice (cum ar fi dezvoltarea sectorului de energie din surse regenerabile, regenerarea urbană etc.);

16. solicită Comisiei Europene să clarifice mai bine, în cadrul juridic și de reglementare al PPP și IFI, argumentul reprezentat de politica publică, precum și aplicarea normelor privind ajutoarele de stat și legislația privind achizițiile publice, care pot constitui bariere în calea participării ALR la astfel de inițiative. Acolo unde există un argument precis de politică publică, normele de concurență din UE nu ar trebui să împiedice sau să acționeze ca un factor descurajator pentru continuarea unor asemenea intervenții;

17. subliniază că sectorul public deține o responsabilitate din punct de vedere democratic: el adoptă în principiu o perspectivă pe termen lung asupra viabilității investițiilor, urmărind să asigure respectarea principalelor obiective și valori publice și diminuând riscul prin asigurarea unui mediu relativ sigur pentru investițiile sectorului privat, deoarece partenerii din sectorul privat contribuie cu fonduri, experiență și simț comercial, competențe de inovare și antreprenoriale;

18. observă că pentru investitorii privați, inclusiv pentru fondurile de pensii, una dintre posibilele atracții ale investițiilor în PPP/IFI, în special în climatul economic actual, de incertitudine ridicată pe piețele financiare, este faptul că angajarea sectorului public poate diminua riscul perceput al investiției. În plus, implicarea BEI/finanțarea UE are capacitatea de a diminua într-o și mai mare măsură acest risc perceput, prin verificarea „externă” a calității investițiilor planificate;

19. solicită Comisiei Europene să examineze în continuare posibilitatea unei acțiuni la nivelul UE de mobilizare a investițiilor fondurilor de pensii, care să intervină în planul de redresare economică a UE;

20. afirmă că, în urma investițiilor financiare iresponsabile care au condus la criza financiară din 2008 și a eforturilor din ultimii 3-4 ani de a reforma sectorul serviciilor financiare din Europa, acum reiese clar necesitatea unei focalizări asupra investițiilor durabile și pe termen lung, evitându-se abuzurile și excesele din trecut;

21. subliniază, prin urmare, necesitatea esențială de a apăra și de a respecta obiectivele și interesele publice în cadrul parteneriatelor public-privat; observă însă că fără investitori privați nu poate exista un astfel de parteneriat și că normele de funcționare ale PPP și IFI trebuie elaborate într-un mod care să încurajeze participarea partenerilor privați;

22. afirmă că la nivel local și regional există o orientare puternică în direcția unor noi modele de proprietate, menite să asigure investiții care răspundă unor politici publice, în beneficiul cetățenilor, respectând totodată nevoia de a obține profituri financiare, sustenabilitate și viabilitate pe termen lung, în loc să se urmărească profituri pe termen scurt cu orice preț, valorificând astfel tradiția puternică a băncilor publice din UE, care reprezintă peste 20 % din sectorul bancar al Uniunii (de exemplu KFW și rețeaua băncilor regionale din Germania; Caisse des Dépôts în Franța; și Cassa Depositi e Prestiti în Italia) (6);

23. observă, în acest context, apariția modelului scandinav de agenții pentru finanțarea ALR: BNV (Țările de Jos), KommuneKredit (Danemarca), Kommunalbank (Norvegia), Kommuninvest (Suedia), Municipality Finance (Finlanda). Deși foarte diferite în privința nivelului de implicare al guvernelor centrale respective, și deci al nivelului de control guvernamental exercitat și al nivelului de risc pe care și-l asumă (7), ele oferă o cale alternativă interesantă de finanțare a investițiilor ALR, inclusiv în parteneriat cu sectorul privat: în cazul Finlandei, de exemplu, Municipality Finance este deținut în cuantum de 16 % de stat, 31 % de fondurile publice finlandeze de pensii, iar 52 % de autoritățile locale. În Țara Galilor a fost inițiată o dezbatere pe tema posibilității de a înființa o bancă de investiții în proprietate publică;

Rolul Băncii Europene de Investiții

24. subliniază rolul-cheie al BEI ca instituție a UE de finanțare pe termen lung (și cel mai mare creditor și debitor multilateral al lumii, care lucrează cu 150 de state din afara UE) în sprijinirea PPP din cadrul UE și în asigurarea expertizei și cunoașterii pentru dezvoltarea și implementarea unei întregi game de IFI la nivelul UE, în colaborare cu Comisia Europeană (inclusiv JEREMIE, JESSICA, ELENA și mecanismul de finanțare cu partajarea riscurilor – MFPR, precum și mecanismele de asistență tehnică cum ar fi JASPERS și JASMINE);

25. subliniază valoarea adăugată a BEI din perspectiva unei abordări bazate pe investiții, flexibilitatea în adaptarea sprijinului și a creditelor în pachete individualizate, capacitatea de a oferi consiliere profesională și expertiză tehnică autorităților publice și condiții de creditare bune clienților săi, datorită ratingului AAA pe care îl deține pe piețele financiare internaționale;

26. evidențiază portofoliul diversificat de soluții de sprijin disponibile al BEI și gama largă de tipuri de intervenții, inclusiv împrumuturi directe pentru proiecte (dacă acestea depășesc 25 de milioane de EUR), împrumuturi intermediate prin băncile locale, capitaluri de risc, mecanisme de microfinanțare etc. și abordarea investițiilor orientată politic, care se concentrează pe prioritățile generale ale UE: dezvoltarea IMM-urilor, eliminarea dezechilibrelor economice și sociale, investițiile în mediul natural/urban, economia cunoașterii, sprijinirea rețelelor transeuropene și furnizarea durabilă a energiei în UE;

27. observă că peste 90 % din activitatea BEI se concentrează în Europa, dar că ea joacă un rol important în implementarea aspectelor financiare ale politicilor externă și de dezvoltare ale UE, lucru pe care Comitetul Regiunilor îl salută;

28. evidențiază importanța tot mai mare a finanțării BEI începând cu sfârșitul anilor '90, dovedită de creșterea creditării din ultimul deceniu și vizibilă în special în timpul crizei financiare din ultimii 4-5 ani;

29. observă că valoarea creditării anuale de către BEI, care era de 10 miliarde EUR în 1998, a crescut la jumătatea anilor 2000 la 45 de miliarde EUR, pentru ca apoi să ajungă la 79 de miliarde EUR în 2011 (an-record), pentru a compensa scăderea investițiilor private în cursul crizei. La sfârșitul anului 2011, valoarea totală a împrumuturilor acordate crescuse cu peste o treime, la 395 de miliarde EUR; BEI a jucat un rol cardinal în disponibilitatea capitalului în UE și în sprijinirea investițiilor din mai multe țări cu dificultăți din zona euro, printre care Grecia, Portugalia și Spania;

30. salută, prin urmare, decizia din 2012 de a crește capitalul BEI cu 10 miliarde EUR, ceea ce îi va permite băncii să ofere împrumuturi suplimentare în valoare de până la 60 de miliarde EUR;

31. subliniază valoarea unui astfel de atu la dispoziția UE, capabil să răspundă flexibil și rapid circumstanțelor schimbătoare, să se adapteze și să dezvolte în consecință noi programe de sprijin; reiterează importanța existenței, în climatul economic actual, a unei instituții UE care să inițieze investiții orientate politic, menite să răspundă obiectivelor centrale ale UE, pe baza abordării „fără pierderi” mai degrabă decât „maximizarea profitului”;

32. felicită Comisia Europeană și BEI pentru dezvoltarea unei serii de IFI în perioada 2007-2013 și consacrarea principiului că finanțarea UE are un rol clar și o valoare adăugată de furnizat prin aceste IFI, completând și depășind tradiționala abordare bazată pe subvenții; observă că până la sfârșitul anului 2011 fuseseră create 592 de IFI în toate statele membre, cu excepția Irlandei și a Luxemburgului;

33. salută instrumentele introduse de BEI, care constau în „împrumuturi-cadru” și „împrumuturi-programe structurale”. Aceste instrumente s-ar putea dovedi esențiale pentru finanțarea ALR, permițând finanțarea unui portofoliu de investiții și depășind astfel bariera pe care o reprezintă mărimea proiectului (în mod normal, valoarea minimă a împrumutului este de 25 de milioane EUR);

34. solicită Comisiei Europene să examineze extinderea acestei abordări la bugetul UE, cu instrumente financiare care să permită „securitizarea” unui ansamblu de proiecte mici (printre acestea se numără emiterea de obligațiuni pentru finanțarea proiectelor, lucru cu care Consiliul European din iunie 2012 s-a declarat de acord în concluziile sale, care au făcut trimitere inclusiv la o fază-pilot pentru cadrul financiar actual, precum și la mecanismul „Conectarea Europei”, considerat unul dintre contextele în care această abordare ar putea fi aplicată în perioada 2014-2020);

35. salută măsurile luate pentru a asigura o relație strânsă și puternică între BEI și Comitetul Regiunilor, dat fiind rolul tot mai important al BEI în sprijinirea investițiilor economice la nivelul ALR;

Blocaje în folosirea parteneriatelor public-privat și a instrumentelor financiare inovatoare

36. recunoaște că, în perioada 2007-2013, când programele finanțate prin fonduri structurale au preluat IFI, au existat probleme de adaptare, care au fost reflectate în rapoartele de evaluare externă realizate pentru Comisia Europeană pe tema progreselor obținute în finanțarea și implementarea instrumentelor de inginerie financiară cofinanțate prin fonduri structurale;

37. identifică mai mulți factori care explică aceste dificultăți de funcționare, printre care lipsa de conștientizare și de înțelegere a oportunităților, necesitatea unei „schimbări de mentalitate” a autorităților de gestionare în privința trecerii de la subvenții la instrumente financiare și a modului de abordare a riscului, complexitatea aparentă a instrumentelor și metodelor de participare, precum și preocupările legate de complexitatea cadrului de reglementare, inclusiv a legislației privind ajutoarele de stat;

38. observă că autoritățile locale au îngrijorări specifice în ceea ce privește evoluția instrumentelor JESSICA în perioada de programare 2007-2013, din cauza tensiunilor create între ele și autoritățile de gestionare a programelor; prin urmare, salută claritatea și extinderea domeniului de aplicare a proiectului de regulament pentru 2014-2020 privind programarea subregională și „fondurile teritoriale integrate”, care ar trebui să aibă drept consecință o mai bună capacitate a zonelor orășenești/urbane să pună în funcțiune mecanisme JESSICA în viitor;

39. observă unele puncte de vedere exprimate în etapa colectării de date, potrivit cărora BEI ar trebui să-și asume un rol mai hotărât, în cadrul portofoliului său de investiții, în ceea ce privește sprijinirea proiectelor/inițiativelor „mai riscante”;

40. subliniază importanța sprijinirii tehnologiilor noi și emergente, inclusiv a priorităților politice cum ar fi dezvoltarea unor tehnologii generice esențiale în UE (a fotonicii de exemplu); solicită Comisiei Europene și BEI să se asigure că PPP și IFI din perioada 2014-2020 vor acorda suficientă prioritate tehnologiilor noi și emergente, ca parte a unei perspective de investiții pe termen mai lung pentru Europa;

Simplificarea, raționalizarea și consolidarea instrumentelor la nivelul UE (inclusiv a fondurilor CSC)

41. observă că în contextul perioadei 2007-2013 s-a elaborat o gamă largă de instrumente tematice diverse, într-un mod confuz și neplanificat, pe măsură ce diferitele direcții generale încercau să introducă noi metode de finanțare;

42. salută eforturile Comisiei Europene de a raționaliza și de a simplifica gama de IFI disponibile în perioada 2014-2020;

43. salută extinderea (8) domeniului de aplicare a IFI pentru 2014-2020 (stabilită la articolele 32-40 din proiectul de regulament de stabilire a unor dispoziții comune), astfel încât să cuprindă toate tipurile de proiecte, toate obiectivele tematice și toate prioritățile de investiții acoperite de acordurile de parteneriat și de programele operaționale, precum și toate fondurile CSC; așteaptă cu interes ca aceste dispoziții să fie valorificate pe scară largă, inclusiv în dezvoltarea rurală și în programele maritime;

44. salută în special eliminarea interdicției de a finanța proiecte din mai mult de o sursă și posibilitatea de a combina mai multe instrumente financiare, ceea ce ar trebui să faciliteze finanțarea proiectelor locale și regionale;

45. salută propunerea de a fuziona sprijinul pentru IMM-uri inovatoare din COSME (9) cu mecanismul MFPR pentru IMM-uri din cadrul „Orizont 2020”, ceea ce ar reprezenta o pârghie estimată la peste 100 de miliarde EUR pentru investiții în cercetare-dezvoltare în perioada 2014-2020, reprezentând aproximativ 10 % din decalajul existent în raport cu obiectivul de 3 % din PIB stabilit în Strategia Europa 2020;

46. constată că la nivelul local și regional este necesară o mai bună conștientizare a posibilităților de sprijin din partea BEI și invită ALR (inclusiv autoritățile responsabile cu gestionarea programelor CSC) să joace un rol mai proactiv în contactele cu BEI, solicitând totodată Comisiei Europene și BEI să întreprindă noi activități de sensibilizare, pentru a face cunoscute oportunitățile noi și pe cele deja existente;

47. propune, ca posibilitate de acțiune în acest sens, o serie de conferințe comune, organizate împreună cu Comitetul Regiunilor în 2013 și 2014, eventual în contextul Săptămânii regiunilor din cadrul manifestării Open Days; reiterează importanța implicării în astfel de evenimente a unor organizații cum ar fi Asociația Europeană a Băncilor Publice, KFW și sectorul băncilor comerciale, precum și a organizațiilor din mediul de afaceri;

48. observă că o preocupare comună a beneficiarilor, în special din perspectiva IMM-urilor (și mai ales a microîntreprinderilor), este găsirea drumului în labirintul de instrumente destinate sprijinirii investițiilor;

49. observă că, pentru majoritatea IMM-urilor, banca locală este punctul de referință pentru consiliere și finanțare, ceea ce înseamnă că instrumentele de finanțare a împrumuturilor (inclusiv a celor sprijinite de BEI și bugetul UE) trebuie să găsească o cale de acces către întreprinderi; propune ca principiul „a gândi mai întâi la scară mică” să fie aplicat mai riguros la elaborarea de IFI;

50. observă că. în țările în care există un sector bancar public puternic (de exemplu, Germania), precum și un etos al investițiilor care răspund unor politici publice, apar mai clar evidențiate legăturile dintre evoluțiile politicii UE, noile instrumente și integrarea acestora în portofoliul existent de servicii furnizate IMM-urilor la nivelul ALR;

51. invită, prin urmare, statele membre și ALR, în special în contextul reformelor actuale ale structurilor de guvernanță economică ale UE, să întreprindă o revizuire mai sistematică a modului în care structurile financiar-bancare de la nivelul UE, național și subnațional pot funcționa mai eficient împreună, pentru a sprijini IMM-urile și actorii care generează valoare adăugată creativă/inovatoare în economia UE;

52. evidențiază creșterea interesului ALR pentru crearea, împreună cu BEI, a unor fonduri multiregionale, în contextul strategiilor macro-regionale (de exemplu în țările nordice). Prin comparație cu fondurile regionale separate, punerea în comun a fondurilor ar putea îmbunătăți repartizarea riscurilor și efectul de pârghie și de multiplicare al fondurilor implicate;

Inițiativa obligațiunilor pentru finanțarea proiectelor

53. salută implicarea BEI în inițiativa privind obligațiunile pentru finanțarea proiectelor, destinată să-i ajute pe promotorii privați de proiecte să emită obligațiuni cu scopul de a finanța proiecte de infrastructură și a atrage finanțare de pe piața de capital de la investitorii instituționali, inclusiv de la fondurile de pensii;

54. cere prelungirea inițiativei privitoare la aceste obligațiuni până în 2020 și extinderea domeniului său de aplicare și la alte sectoare decât rețelele transeuropene de transport, după ce se efectuează evaluarea fazei-pilot (astfel cum a solicitat Parlamentul European);

55. solicită un schimb de bune practici la nivelul UE, prin care să se evidențieze posibilitatea ca ALR să fie evaluate de agenții de rating, pentru a le reduce nivelul de risc atunci când urmăresc să atragă finanțare privată;

56. reafirmă cererea adresată Comisiei Europene în avizele anterioare ale Comitetului Regiunilor, de a examina posibilitatea de a facilita crearea unor „obligațiuni cetățenești” și a unor „obligațiuni sociale” (deja utilizate în Marea Britanie și în SUA), văzute ca instrumente financiare inovatoare suplimentare, menite să sprijine obiectivele UE;

57. salută raționalizarea evaluărilor ex ante, destinate să justifice logica intervențiilor publice pentru proiecte care folosesc astfel de instrumente financiare;

58. recomandă Comisiei Europene să clarifice aplicabilitatea normelor privind ajutoarele de stat în cazul IFI, de exemplu prin elaborarea unor modele standardizate în materie, gata de utilizare, Comisia Europeană și BEI putând, totodată, să-și consolideze asistența tehnică pentru ALR în aceste chestiuni;

Subsidiaritate și proporționalitate

59. observă că pentru prezentul aviz aspectele legate de subsidiaritate și proporționalitate nu sunt foarte relevante, deoarece acesta nu constituie răspunsul la o propunere politică sau legislativă a Comisiei Europene;

60. subliniază, cu toate acestea, că este important ca măsurile de intervenție la nivelul UE să fie întreprinse cu respectarea principiului adiționalității/valorii adăugate și salută faptul că acest principiu este înscris în noul regulament financiar al UE în ceea ce privește normele aplicabile instrumentelor financiare.

Bruxelles, 11 aprilie 2013 Președintele Comitetului Regiunilor Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

(1) CdR 1778/2012 fin

(2) Raportul Dexia Crédit local și CLRE (2012), „Finanțele publice la nivel subnațional în Uniunea Europeană” (Subnational public finance in the European Union), iulie 2012.

(3) Termenul PPP este folosit în cuprinsul acestui aviz cu trimitere la proiectele de investiții comune, care implică parteneri și finanțare de tip public-privat, și este înțeles în contextul unei abordări pe bază de „proiect”, de „investiții izolate” ale unor consorții public-private.

(4) IFI este folosit în cuprinsul acestui aviz cu referire la mecanismele sau instrumentele instituite pentru a sprijini o gamă de proiecte/acțiuni individuale, realizate printr-un „fond de participare” mai degrabă decât proiecte izolate, de ex. JEREMIE sau JESSICA. Termenul IFI este preferat expresiei „instrumente de inginerie financiară” (IIF), care este de asemenea foarte folosită în literatura UE și academică de specialitate.

(5) Raportul special CEPS, nr. 68, octombrie 2012, p. 1.

(6) Public Financial Institutions in Europe, March 2011, European Association of Public Banks (EAPB). (Instituțiile financiare publice în Europa, martie 2011, Asociația Europeană a Băncilor Publice (EAPB).

(7) Kommunalbank din Norvegia este supravegheată în totalitate de guvernul central, în a cărui proprietate se află. BNV din Olanda este în cuantum de 50 % în proprietatea statului și 50 % în proprietatea autorităților locale și regionale.

(8) A se vedea articolele 32-40 din propunerea de regulament de stabilire a unor dispoziții comune (RDC) pentru cele 5 fonduri acoperite de cadrul strategic comun, respectiv fondurile FEDER, FSE, FC, FEADR și FEPAM.

(9) Acesta depindea anterior de programul-cadru pentru competitivitate și inovare (PCI), dispunând de două IFI: instrumentul financiar destinat IMM-urilor cu o rată mare de creștere și capacitate de inovare (GIF) și Fondul de garantare pentru IMM-uri (SMEG)