Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI cu privire la un program privind protecția consumatorilor pentru perioada 2014-2020 /* COM/2011/0707 final - 2011/0340 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Strategia Europa 2020 face apel la „acordarea mijloacelor necesare cetățenilor pentru a participa pe deplin la piața unică”, ceea ce „implică o consolidare a capacității și încrederii lor de a achiziționa bunuri și servicii transfrontaliere”. A devenit din ce în ce mai evident că, într-un moment în care Europa are nevoie de noi surse de creștere, politica privind protecția consumatorilor reprezintă un domeniu care poate aduce o contribuție importantă la îndeplinirea obiectivelor Europa 2020. În Europa există 500 de milioane de consumatori, iar cheltuielile de consum reprezintă 56% din PIB-ul UE. Cu cât sunt mai mulți consumatori care sunt în măsură să ia decizii în cunoștință de cauză, cu atât impactul pe care îl au asupra consolidării pieței unice și a stimulării creșterii este mai pronunțat. Consumatorii capacitați decizional care sunt bine protejați și care pot beneficia de piața unică pot astfel stimula inovarea și creșterea cerând valoare, calitate și servicii. Întreprinderile care reacționează vor face față cel mai bine presiunilor de pe piața mondială. Capacitarea decizională a consumatorilor nu este doar un aspect legat de drepturile acestora, ci este legată și de crearea unui mediu global care să permită consumatorilor să-și exercite drepturile respective și să beneficieze de pe urma lor. Aceasta înseamnă crearea unui cadru în care consumatorii se pot baza pe premisa că siguranța este garantată și că există instrumente care să detecteze deficiențele din standarde și practici și care să le remedieze în mod eficace în întreaga Europă. Aceasta implică crearea unui mediu în care consumatorii, prin educație, informare și sensibilizare, să știe cum să navigheze pe piața unică astfel încât să beneficieze de cele mai bune oferte de produse și servicii. În cele din urmă, consolidarea capacității și încrederii consumatorilor presupune ca aceștia să își poată exercita cu încredere drepturile care decurg din calitatea de cetățean al UE în întreaga Europă și ca, atunci când ceva nu merge bine, ei să se poată baza atât pe aplicarea efectivă a acestor drepturi și pe accesul facil la măsuri reparatorii eficiente. Comunicarea „Un buget pentru Strategia Europa 2020”[1] din 29 iunie 2011 menționează alocarea a 175 de milioane EUR (la prețurile constante din 2011) Programului privind protecția consumatorilor pentru perioada 2014-2020. În acest context, prezenta propunere are ca scop realizarea unui Program privind protecția consumatorilor pentru perioada 2014-2020, ca succesor al Programului de acțiune comunitară în domeniul politicii de protecție a consumatorilor pentru perioada 2007-2013. Noul program privind protecția consumatorilor va sprijini obiectivul general al politicii viitoare privind protecția consumatorilor, plasând în centrul pieței unice un consumator capacitat decizional. Politica europeană privind protecția consumatorilor sprijină și completează politicile naționale, propunându-și să asigure ca cetățenii UE să poată beneficia pe deplin de avantajele oferite de piața unică și că, în acest sens, siguranța și interesele lor economice sunt protejate în mod corespunzător. Amplificarea marii forțe economice a cheltuielilor de consum (care reprezintă 56% din PIB-ul UE) va contribui semnificativ la îndeplinirea obiectivului UE de relansare a creșterii. · Contextul general Principalele probleme care trebuie abordate prin finanțarea de acțiuni în cadrul noului program sunt grupate în următoarele patru categorii: i) Siguranță: diferențe între statele membre în ceea ce privește aplicarea legislației privind siguranța produselor, prezența unor produse nesigure pe piața unică; riscurile legate de globalizarea lanțului de producție; siguranța serviciilor; lipsa unei structuri de coordonare adecvate la nivelul UE care să asigure cel mai bun randament al cofinanțării UE. ii) Informare și educație: lipsa datelor solide și de bună calitate și a analizei referitoare la funcționarea pieței unice pentru consumatori; capacitatea insuficientă a organizațiilor consumatorilor, inclusiv lipsa resurselor și a expertizei, în special în noile statele membre; lipsa informațiilor transparente, comparabile, fiabile și ușor de utilizat pentru uzul consumatorilor, în special în cazurile transfrontaliere; cunoștințe și înțelegere reduse cu privire la principalele drepturi ale consumatorilor și la măsurile de protecție, atât din partea consumatorilor cât și a comercianților cu amănuntul; insuficiența instrumentelor actuale ale UE de educație a consumatorilor, în special în ceea ce privește evoluția mediului digital. iii) Drepturi și măsuri reparatorii: protecția insuficientă a drepturilor consumatorilor, în special în situații transfrontaliere; necesitatea de a se continua creșterea gradului de integrare a intereselor consumatorilor în politicile UE; problemele cu care se confruntă consumatorii atunci când încearcă să obțină despăgubiri, în special în situații transfrontaliere. iv) Aplicarea legii: Rețeaua CPC (rețeaua autorităților naționale însărcinate cu aplicarea legii) nu este utilizată la întregul său potențial; nivelul scăzut de informare privind ECC-Net (rețeaua centrelor europene pentru consumatori) în rândul consumatorilor și necesitatea de a consolida eficacitatea acesteia. În același timp, noul program, cu cele patru priorități ale sale vizând siguranța, informarea și educația, drepturile și măsurile reparatorii și aplicarea legii (SIRE), trebuie să țină seama de noile provocări ale societății care au căpătat importanță în ultimii ani. Acestea includ: complexitatea sporită a procesului decizional al consumatorilor, necesitatea de a evolua spre modele de consum mai sustenabile, oportunitățile și amenințările create de digitalizare, creșterea excluziunii sociale și a numărului de consumatori vulnerabili și îmbătrânirea populației. · Accentul acțiunilor în cadrul Programului privind protecția consumatorilor În timp ce problemele care trebuie soluționate prin politica privind protecția consumatorilor sunt ample, dimensiunile relativ reduse ale programului privind protecția consumatorilor înseamnă că acțiunile care urmează să fie finanțate în cadrul acestuia trebuie să se axeze pe domenii în care intervenția la nivelul UE poate face diferența și adăuga valoare. Zonele selectate pentru desfășurarea acțiunilor sunt de trei tipuri: i) Acțiuni ce corespund obligațiilor juridice create de tratat și de acquis-ul UE existent în domeniul protecției consumatorilor în sarcina UE și a statelor membre: – Finanțarea întreținerii și funcționării corespunzătoare a rețelei RAPEX[2], a rețelei CPC a autorităților însărcinate cu aplicarea legii și a bazelor de date privind produsele cosmetice. ii) Acțiuni care nu sunt sau nu pot fi întreprinse la nivel național, din cauza caracterului lor de nivel UE: – asistarea consumatorilor privind aspectele transfrontaliere prin: - cofinanțarea funcționării Rețelei centrelor europene pentru consumatori (ECC). Autoritățile naționale sau organizațiile consumatorilor nu sunt, de obicei, în măsură să furnizeze consiliere și sprijin consumatorilor privind aspectele transfrontaliere; - susținerea dezvoltării, la nivelul întregii Uniuni, a unui sistem online de soluționare a litigiilor care să abordeze și cazurile transfrontaliere; – dezvoltarea cooperării cu parteneri internaționali pentru a contracara impactul globalizării lanțului de producție asupra siguranței produselor; – sprijinirea producerii de date referitoare la piețele de consum comparabile la nivel european în vederea realizării unei analize comparative între statele membre și pentru a contribui la procesul de elaborare a politicilor la nivelul UE; – asigurarea faptului că interesele consumatorilor sunt reprezentate la nivelul UE prin acordarea de sprijin financiar organizațiilor consumatorilor de la nivelul UE. iii) Acțiuni care să completeze și să îmbunătățească eficiența măsurilor întreprinse la nivel național: – coordonarea și cofinanțarea acțiunilor comune în materie de siguranță a produselor și de asigurare a respectării drepturilor consumatorilor; – sprijin pentru campaniile de sensibilizare cu privire la aspecte legate de consumatori organizate împreună cu statele membre și cu alte părți interesate și colaborarea cu intermediari în vederea furnizării de informații clare, transparente și fiabile consumatorilor; – sprijin pentru programele de formare destinate organizațiilor naționale ale consumatorilor, care ar fi mult mai costisitoare la nivel național în lipsa efectului economiei de scară; – furnizarea unei platforme pentru schimbul și punerea în comun de bune practici în materie de educație a consumatorilor. · Obiectivele propunerii Scopul Programului privind protecția consumatorilor este de a sprijini obiectivul strategic, acela de a plasa în centrul pieței unice un consumator capacitat decizional. Programul va realiza acest obiectiv prin contribuția sa la protecția sănătății, a siguranței și a intereselor economice ale consumatorilor, precum și la promovarea dreptului acestora la informare, educație și organizare în vederea apărării intereselor lor. Programul va completa, susține și monitoriza politicile statelor membre. Acțiunile vor sprijini următoarele patru obiective specifice: i) Siguranță: consolidarea și îmbunătățirea siguranței produselor prin supravegherea eficace a pieței în întreaga UE; ii) Informare și educație: îmbunătățirea educației și informării consumatorilor și sensibilizarea acestora cu privire la drepturile lor, dezvoltarea bazei de dovezi pentru politica de protecție a consumatorilor și sprijinirea organizațiilor consumatorilor. iii) Drepturi și măsuri reparatorii: consolidarea drepturilor consumatorilor, în special prin măsuri de reglementare, și îmbunătățirea accesului la măsuri reparatorii, inclusiv soluționarea alternativă a litigiilor. iv) Aplicarea legii: sprijinirea respectării drepturilor consumatorilor prin consolidarea cooperării între organismele naționale însărcinate cu aplicarea legii și prin acordarea de consiliere consumatorilor. Aceste obiective sprijină obiectivele Strategiei Europa 2020 în ceea ce privește creșterea economică și competitivitatea. Ele vor integra preocupările specifice ale Strategiei Europa 2020 privind agenda digitală (asigurarea faptului că digitalizarea duce efectiv la creșterea bunăstării consumatorilor), creșterea durabilă (evoluția spre modele de consum mai sustenabile), incluziunea socială (luarea în considerare a situației specifice a consumatorilor vulnerabili și a necesităților unei populații în curs de îmbătrânire), reglementarea inteligentă (monitorizarea pieței de consum în vederea conceperii de reglementări inteligente și specifice). 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRŢILE INTERESATE ŞI EVALUĂRILE IMPACTULUI · Consultarea părților interesate Evaluarea intermediară a actualului cadru juridic, Programul de acțiune comunitară în domeniul politicii de protecție a consumatorilor (2007-2013), a fost realizată între mai 2010 și februarie 2011[3]. În acest context, principalele părți interesate (state membre, autorități naționale implicate în politicile de protecție a consumatorilor, organizații naționale și ale UE ale consumatorilor și întreprinderi) au fost consultate cu privire la acțiunile desfășurate în cadrul programului actual. Evaluarea a evidențiat valoarea adăugată pe care o aduce programul, în ciuda faptului că politica UE de protecție a consumatorilor este un domeniu relativ nou și că nivelul finanțării UE în cadrul programului este relativ mic. Evaluarea a subliniat, de asemenea, faptul că acțiunile întreprinse în conformitate cu strategia și programele contribuie la obiectivele Strategiei Europa 2020 de creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. În special, rezultatele au fost, în ansamblu, pozitive cu privire la relevanța obiectivelor programului, impactul său și valoarea adăugată a acestuia. Evaluarea a concluzionat, de asemenea, că programul va avea efecte pe termen lung asupra protecției consumatorilor. În general, autoritățile naționale au confirmat că strategia și programele au fost complementare politicilor naționale de protecție a consumatorilor. Cu toate acestea, evaluarea a concluzionat că noile provocări sociale și de mediu au fost numai parțial abordate de strategia și programul actual. În plus, au avut loc discuții ulterioare cu părțile interesate în timpul elaborării noului program privind protecția consumatorilor, în special la summitul dedicat consumatorilor din 2011, care s‑a desfășurat în aprilie 2011, și în contextul rețelelor consumatorilor: rețeaua privind politica de protecție a consumatorilor (CPN) a autorităților naționale, rețeaua de cooperare pentru protecția consumatorilor (CPC) a autorităților naționale însărcinate cu aplicarea legii și grupul consultativ european al consumatorilor (ECCG), compus din organizațiile europene și naționale de protecție a consumatorilor. A fost solicitată, de asemenea, contribuția celor trei principale organizații comerciale orizontale (BusinessEurope, UEAPME și Eurocommerce). În pofida diferențelor de abordare, contribuțiile din partea autorităților naționale și a organizațiilor consumatorilor au sprijinit, în general, aspectele prioritare propuse de către DG SANCO relevante pentru program. Organizațiile de afaceri, în general, au fost de acord cu prioritățile propuse de Comisie, subliniind că trebuie să se obțină un echilibru corespunzător între protecția consumatorilor și competitivitate. În plus, Parlamentul European, în ultimii ani, a publicat o serie de rapoarte direct relevante pentru activitățile desfășurate în cadrul programului[4]. · Evaluarea impactului Evaluarea impactului a fost realizată între februarie și iulie 2011 de către Direcția Generală Sănătate și Consumatori. Aceasta a luat în considerare patru opțiuni: - Opțiunea 0 corespunde numărului minim absolut de acțiuni care urmează să fie finanțate și care sunt generate de obligațiile juridice impuse de tratat și de acquis-ul UE existent în domeniul protecției consumatorilor. - Opțiunea 1 corespunde scenariului de referință. În cadrul acestei opțiuni, majoritatea acțiunilor realizate în cadrul programului pentru perioada 2007-2013 sunt continuate, cu anumite adaptări. Anumite acțiuni sunt reduse considerabil sau nu mai sunt puse în aplicare, deoarece nu mai sunt relevante, în timp ce unele acțiuni noi sunt lansate cu un număr limitat de obiective (de exemplu în materie de măsuri reparatorii). Aceasta corespunde unui buget mai mic sau egal cu cel alocat în cadrul programului actual. - Opțiunea 2 corespunde unei abordări mai ambițioase, în conformitate cu prioritățile Comisiei (Strategia Europa 2020, Actul privind piața unică) și cu procesul actual de reflecție asupra viitorului politicii privind protecția consumatorilor[5]. Bugetul anual alocat acestei opțiuni este de aproximativ 25 de milioane EUR. - Opțiunea 3 ar presupune o creștere bugetară față de programul actual pentru anumite acțiuni suplimentare cum ar fi: dezvoltarea unei baze de date publice cu privire la siguranța produselor de consum; măsuri reparatorii: crearea unui fond care să sprijine finanțarea măsurilor reparatorii la nivel transfrontalier. Evaluarea impactului a concluzionat că opțiunea 2 este cea mai bună opțiune din punct de vedere al raportului costuri/beneficii. Bugetul alocat acestei opțiuni ar fi de aproximativ 25 de milioane EUR pe an, ceea ce este în conformitate cu proiectul de alocare bugetară pentru programul privind protecția consumatorilor cuprins în comunicarea „Un buget pentru Strategia Europa 2020” din iunie 2011. · Simplificarea procesului de finanțare Procesul de finanțare va fi simplificat în special prin utilizarea acordurilor de parteneriat, precum și prin sprijinul acordat unui organism de coordonare la nivel UE pentru supravegherea pieței din punct de vedere al siguranței[6]. Va fi examinată acordarea opțiunii de a utiliza sume forfetare oricând este posibil pentru a reduce sarcina administrativă. În cazul în care Comisia va decide să utilizeze serviciile unei agenții executive în vederea punerii în aplicare a programului privind protecția consumatorilor, aceasta va contribui și la eficientizarea procedurilor din cadrul procesului de finanțare. · Valoarea adăugată a acțiunilor Programul va sprijini obiectivele viitoarei politici privind protecția consumatorilor plasând consumatorii din Uniune în centrul pieței unice. Valoarea adăugată a acțiunilor din cadrul celor patru obiective specifice este prezentată mai jos, pe scurt. i) Siguranță În domeniul siguranței, acțiunile la nivelul UE și cooperarea prin intermediul rețelei Directivei privind siguranța generală a produselor (DSGP) furnizează rezultate mai bune decât o serie de acțiuni individuale ale statelor membre deoarece elimină lacunele în materie de informații, inclusiv prin utilizarea informațiilor obținute din alte țări, și evită neconcordanțele în cadrul pieței unice. ii) Informare și educație Monitorizarea pieței de consum contribuie la identificarea punctelor slabe pe piețele naționale și a obstacolelor din calea pieței unice care ar putea fi îndepărtate prin reformele ce vizează îmbunătățirea inovării și a concurenței. În general, datele sunt concepute astfel încât să fie suficient de solide și reprezentative și să fie utilizate nu numai la nivelul UE, ci și la nivel național, generând astfel câștiguri de eficiență la nivelul UE și permițând realizarea analizei comparative între statele membre. Sprijinul acordat unei reprezentări puternice și coerente a mișcării consumatorilor la nivelul UE facilitează contribuția consolidată a consumatorilor la procesul de elaborare a politicilor la nivelul UE, la nivelul instituțiilor UE și la dialogurile purtate la nivelul UE. Aceasta asigură, de asemenea, capacitarea decizională și acordarea de sprijin direct unor organizații extrem de nedezvoltate din noile state membre. Acțiunile de consolidare a capacității destinate organizațiilor naționale ale consumatorilor sprijină dezvoltarea rețelelor transnaționale între participanți, inclusiv în scopuri de îndrumare și de evaluare inter pares. Inițiativele UE privind educația și informarea sporesc cunoștințele consumatorilor despre tranzacțiile transfrontaliere și încrederea lor în acestea, sprijinind astfel realizarea pieței unice. Ele facilitează schimbul de bune practici între statele membre și vor contribui la crearea, la nivelul UE, a unei surse de informare/educație unice, coerente și demne de încredere. iii) Drepturi și măsuri reparatorii Soluționarea alternativă a litigiilor (ADR) va asigura o modalitate ieftină, rapid și facilă de a avea acces la măsuri reparatorii pe întreg teritoriul UE, precum și condiții de egalitate. ADR reprezintă o acțiune-cheie prevăzută în Actul privind piața unică. Dezvoltarea, la nivelul întregii Uniuni, a unui sistem online de soluționare a litigiilor va avea ca rezultat o abordare coordonată, creând astfel economii de scară și sinergii. iv) Aplicarea legii Rețeaua centrelor europene pentru consumatori contribuie la realizarea pieței unice prin acordarea de consiliere și sprijin consumatorilor cu privire la aspecte transfrontaliere, ceea ce nu pot face întotdeauna autoritățile naționale și organizațiile consumatorilor. Acțiunile coordonate de aplicare a legislației relevante întreprinse împreună cu rețeaua de cooperare pentru protecția consumatorilor (CPC) a autorităților naționale însărcinate cu aplicarea legii, precum verificările pe scară largă, reprezintă o modalitate foarte eficientă de abordare a aspectelor ce au o dimensiune transfrontalieră la nivelul UE. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Propunerea se bazează pe articolul 169 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Măsurile adoptate în temeiul articolul 169 din TFUE ar trebui să aibă ca scop promovarea intereselor consumatorilor și un nivel ridicat de protecție a consumatorilor. Prezenta propunere se angajează să susțină financiar acțiunile statelor membre și ale Uniunii Europene destinate protejării siguranței consumatorilor, îmbunătățirii accesului acestora la informare și consolidării în continuare a drepturilor lor. Alegerea articolul 169 din TFUE drept temei juridic este justificată, așadar, atât prin obiectivul cât și prin conținutul propunerii. Prezenta propunere trebuie să fie adoptată în conformitate cu procedura legislativă ordinară și după consultarea Comitetului Economic și Social European. 4. IMPLICAŢII BUGETARE Creditele financiare necesare implementării programului în perioada 1 ianuarie 2014 – 31 decembrie 2020 vor atinge suma de 197 de milioane EUR, exprimată în prețuri curente. Aceasta corespunde alocărilor bugetare propuse pentru programul privind protecția consumatorilor în comunicarea „Un buget pentru Strategia Europa 2020” din iunie 2011. 2011/0340 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI cu privire la un program privind protecția consumatorilor pentru perioada 2014-2020 PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 169, având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[7], având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[8], hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Comunicarea Comisiei „Europa 2020 – O strategie europeană pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii”[9] face apel la acordarea mijloacelor necesare cetățenilor pentru a participa pe deplin la piața unică, ceea ce necesită consolidarea capacității și încrederii lor de a achiziționa bunuri și servicii transfrontaliere, în special online. (2) Uniunea ar trebui să contribuie la plasarea consumatorilor în centrul pieței interne prin sprijinirea și completarea politicilor statelor membre, căutând să asigure că cetățenii pot profita pe deplin de avantajele pieței interne și că, în acest sens, siguranța și interesele lor economice sunt protejate în mod corespunzător, prin intermediul unor acțiuni concrete. (3) Prezentul regulament ține seama de mediul social, economic și tehnic și de provocările emergente concomitente. În special, acțiunile finanțate în cadrul acestui program vor căuta să abordeze aspecte legate de globalizare, digitalizare, necesitatea de a evolua spre modele de consum mai sustenabile, îmbătrânirea populației, excluziunea socială și problema consumatorilor vulnerabili. Integrarea intereselor consumatorilor în toate politicile Uniunii, în conformitate cu articolul 12 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, ar trebui să aibă o prioritate de prim rang. Coordonarea cu celelalte politici și programe ale Uniunii este un element cheie pentru garantarea faptului că interesele consumatorilor sunt luate în considerare pe deplin în alte politici. Pentru a promova sinergiile și a evita redundanțele, alte fonduri și programe ale Uniunii ar trebui să prevadă sprijin financiar pentru integrarea intereselor consumatorilor în domeniile lor respective. (4) Aceste acțiuni ar trebui să fie prevăzute într-un program privind protecția consumatorilor pentru perioada 2014 – 2020 (denumit în continuare „programul”), care să ofere un cadru pentru finanțarea acțiunilor Uniunii. În conformitate cu articolul 49 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene[10], prezentul regulament furnizează temeiul juridic al acțiunilor și al punerii în aplicare a programului. Prezentul regulament se bazează pe și continuă acțiunile finanțate în conformitate cu Decizia nr. 1926/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 decembrie 2006 de stabilire a unui program de acțiune comunitară în domeniul politicii de protecție a consumatorilor (2007-2013)[11]. (5) Este important ca protecția consumatorilor să fie îmbunătățită. Pentru a realiza acest obiectiv general, ar trebui să fie stabilite obiective specifice în ceea ce privește siguranța, informarea și educația consumatorilor, drepturile și măsurile reparatorii, precum și asigurarea respectării drepturilor consumatorilor. Valoarea și impactul măsurilor luate în cadrul programului ar trebui să fie monitorizate și evaluate periodic. Ar trebui să fie stabiliți indicatori de evaluare a politicii de protecție a consumatorilor. (6) Este necesar să se prevadă acțiunile eligibile prin care aceste obiective urmează să fie îndeplinite. (7) Este necesar să se definească categoriile de beneficiari potențiali eligibili pentru acordarea de granturi. (8) Programul ar trebui să acopere o perioadă de șapte ani, pentru a alinia durata acestuia la cea a cadrului financiar multianual prevăzută în articolul 1 din Regulamentul Consiliului de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020. (9) Prezentul regulament ar trebui să stabilească, pentru întreaga durată a programului, un pachet financiar care să constituie principiul de referință pentru autoritatea bugetară în timpul procedurii bugetare anuale, în sensul punctului [17] din Acordul interinstituțional din XX/YY/201Y dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind cooperarea în chestiuni bugetare și privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară[12]. (10) Acordul privind Spațiul Economic European (denumit în continuare „Acordul SEE”) prevede cooperarea în domeniul protecției consumatorilor între Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și țările membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb participante la Spațiul Economic European (denumite în continuare „țările AELS/SEE”), pe de altă parte. Ar trebui, de asemenea, să fie incluse prevederi care să deschidă programul pentru participarea altor țări, în special a țărilor învecinate cu Uniunea Europeană și a țărilor care solicită aderarea, sunt candidate la aderare sau sunt în curs de aderare la Uniunea Europeană. (11) În contextul punerii în aplicare a programului, dacă este cazul, ar trebui să fie încurajată cooperarea cu țările terțe care nu participă la program, ținând seama de toate acordurile relevante dintre aceste țări și Uniune. (12) În vederea modificării anumitor elemente neesențiale din prezentul regulament, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește adaptarea indicatorilor prevăzuți în anexa II. Realizarea de către Comisie a consultărilor adecvate în timpul lucrărilor sale pregătitoare, inclusiv la nivelul experților, este deosebit de importantă. Atunci când pregătește și elaborează actelor a căror competență de adoptare i-a fost delegată, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, corespunzătoare și la timp a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu. (13) Pentru a se asigura condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei în vederea adoptării programelor de lucru anuale. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[13]. Dat fiind că programul nu definește criterii de siguranță a produselor, ci vizează asigurarea de sprijin financiar instrumentelor de punere în aplicare a politicii în materie de siguranță a produselor și având în vedere suma relativ mică în cauză, este oportun să se aplice procedura de consultare. (14) Este oportun să se asigure o tranziție între acest program și programul de acțiune comunitară în domeniul politicii privind protecția consumatorilor (2007-2013), în special în ceea ce privește continuarea măsurilor multianuale și evaluarea succeselor programului precedent și a domeniilor care necesită o mai mare atenție. Începând cu 1 ianuarie 2021, creditele pentru asistență tehnică și administrativă ar trebui să acopere, în cazul în care este necesar, cheltuielile legate de gestionarea acțiunilor care nu sunt finalizate până la sfârșitul anului 2020. (15) Având în vedere faptul că obiectivele prezentului regulament nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre din cauza caracterului transfrontalier al problemelor implicate și că aceste obiective, datorită potențialului crescut al acțiunii Uniunii în materie de protecție a sănătății, siguranței și intereselor economice ale cetățenilor în mod eficient și eficace, pot fi realizate mai bine la nivelul UE, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar în vederea atingerii acestor obiective. (16) Decizia nr. 1926/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 decembrie 2006 de stabilire a unui program de acțiune comunitară în domeniul politicii de protecție a consumatorilor (2007-2013) ar trebui, în consecință, abrogată. (17) Interesele financiare ale Uniunii ar trebui protejate prin măsuri proporționale pe parcursul ciclului cheltuielilor, incluzând prevenirea, detectarea și investigarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau utilizate incorect și, dacă este cazul, sancțiuni, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Instituire Prezentul regulament instituie un program multianual privind protecția consumatorilor pentru perioada 1 ianuarie 2014 – 31 decembrie 2020, denumit în continuare „programul”. Articolul 2 Obiectiv general Scopul programului este de a sprijini obiectivul strategic de plasare în centrul pieței interne a unui consumator capacitat decizional. Programul va realiza acest obiectiv contribuind la protecția sănătății, a siguranței și a intereselor economice ale consumatorilor, precum și la promovarea dreptului acestora la informare, educație și organizare în vederea apărării intereselor lor. Programul va completa, susține și monitoriza politicile statelor membre. Articolul 3 Obiective specifice și indicatori 1. Obiectivele generale menționate la articolul 2 se realizează prin următoarele obiective specifice: (a) Obiectivul 1 - siguranță: consolidarea și îmbunătățirea siguranței produselor prin supraveghere eficace a pieței în întreaga Uniune. Acest obiectiv va fi evaluat în special prin intermediul activității sistemului de alertă rapidă al UE pentru produse de consum periculoase (RAPEX). (b) Obiectivul 2 - informare și educație: îmbunătățirea educației și informării consumatorilor și sensibilizarea acestora cu privire la drepturile lor, dezvoltarea bazei de dovezi pentru politica de protecție a consumatorilor și sprijinirea organizațiilor consumatorilor. (c) Obiectivul 3 – drepturi și măsuri reparatorii: consolidarea drepturilor consumatorilor în special prin măsuri de reglementare și îmbunătățirea accesului la măsurile reparatorii, inclusiv soluționarea alternativă a litigiilor. Acest obiectiv va fi evaluat în special prin recurgerea la soluționarea alternativă a litigiilor pentru a rezolva litigii transfrontaliere și prin activitatea unui sistem online de soluționare a litigiilor la nivelul Uniunii. (d) Obiectivul 4 – aplicarea legii: sprijinirea asigurării respectării drepturilor consumatorilor prin consolidarea cooperării între organismele naționale însărcinate cu aplicarea legii și prin acordarea de consiliere consumatorilor. Acest obiectiv va fi evaluat, în special, prin nivelul fluxului informațional și al cooperării în cadrul Rețelei de cooperare în materie de protecție a consumatorului, precum și prin activitatea centrelor europene pentru consumatori. 2. Descrierea indicatorilor este furnizată în anexa II. 3. Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 15 în vederea adaptării indicatorilor prevăzuți în anexa II. Articolul 4 Acțiuni eligibile Obiectivele specifice menționate la articolul 3 se realizează prin acțiunile enumerate în lista de mai jos, în conformitate cu prioritățile stabilite prin programele de lucru anuale menționate la articolul 12: (a) care intră sub incidența obiectivului nr. 1 – siguranță: (1) recomandări științifice și analiză de risc relevante pentru sănătatea și siguranța consumatorilor în ceea ce privește produsele nealimentare și serviciile, inclusiv sprijin pentru sarcini ale comitetelor științifice independente instituite prin Decizia nr. 2008/721/CE a Comisiei de instituire a unei structuri consultative compuse din comitete științifice și experți în domeniul siguranței consumatorilor, sănătății publice și mediului[14]; (2) coordonarea supravegherii pieței și acțiuni de asigurare a respectării normelor aplicabile în materie de siguranță a produselor în ceea ce privește Directiva nr. 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind siguranța generală a produselor[15], precum și acțiuni vizând îmbunătățirea siguranței serviciilor pentru consumatori; (3) întreținerea și dezvoltarea în continuare a bazei de date privind produsele cosmetice; (b) care intră sub incidența obiectivului 2 – informare și educație: (4) crearea bazei de dovezi pentru elaborarea politicilor în domenii care privesc consumatorii; (5) sprijin pentru organizațiile de consumatori; (6) creșterea gradului de transparență a piețelor de consum și a informațiilor destinate consumatorilor; (7) consolidarea educației consumatorilor; (c) care intră sub incidența obiectivului 3 – drepturi și măsuri reparatorii: (8) elaborarea de către Comisie a legislației în materie de protecție a consumatorilor și a altor inițiative de reglementare, monitorizarea transpunerii efectuate de către statele membre și evaluarea ulterioară a impactului acesteia și promovarea inițiativelor de autoreglementare și de coreglementare; (9) facilitarea accesului la mecanismele de soluționare a litigiilor adresate consumatorilor și monitorizarea funcționării și eficacității acestora, în special în ceea ce privește sistemele de soluționare alternativă a litigiilor, inclusiv online, de asemenea, prin dezvoltarea și întreținerea instrumentelor informatice corespunzătoare; (d) care intră sub incidența obiectivului 4 – aplicarea legii: (10) coordonarea acțiunilor de supraveghere și de asigurare a respectării legislației relevante în ceea ce privește Regulamentul (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 octombrie 2004 privind cooperarea dintre autoritățile naționale însărcinate să asigure aplicarea legislației în materie de protecție a consumatorilor[16]; (11) participarea financiară la acțiunile organizate în comun cu organisme publice sau nonprofit care constituie rețele la nivel UE care oferă informații și asistență consumatorilor pentru a-i ajuta să își exercite drepturile și să obțină acces la servicii adecvate de soluționare a litigiilor, inclusiv sisteme de soluționare extrajudiciară online (Rețeaua centrelor europene pentru consumatori). Anexa I conține o descriere mai detaliată a conținutului pe care îl pot avea aceste acțiuni. Articolul 5 Beneficiari eligibili pentru granturi 1. Granturile pentru funcționarea organizațiilor consumatorilor la nivelul Uniunii pot fi acordate organizațiilor europene ale consumatorilor care îndeplinesc toate condițiile următoare: (a) sunt neguvernamentale, nonprofit, independente de conflicte de interese de ordin industrial, comercial, de afaceri sau de altă natură și au ca obiective și activități principale promovarea și protecția sănătății, siguranței și intereselor economice și juridice ale consumatorilor din Uniunea Europeană; (b) sunt mandatate să reprezinte interesele consumatorilor la nivelul UE de către organizații ale consumatorilor din cel puțin jumătate din statele membre care sunt reprezentative, în conformitate cu normele sau practicile naționale, și sunt active la nivel național sau regional; 2. Granturile pentru funcționarea organismelor internaționale care promovează principii și politici care contribuie la obiectivele programului pot fi acordate organizațiilor care îndeplinesc toate condițiile următoare: (a) sunt neguvernamentale, nonprofit, independente de conflicte de afaceri sau de altă natură și au ca obiective și activități principale promovarea și protecția sănătății, siguranței și intereselor economice ale consumatorilor din Uniunea Europeană; (b) efectuează toate activitățile următoare: pun la dispoziția reprezentanților consumatorilor din Uniune și din țările terțe un mecanism formal prin care aceștia pot contribui la discuțiile politice și la elaborarea politicilor, organizează reuniuni cu funcționari responsabili pentru politici și cu organisme de reglementare a acestora în vederea promovării și susținerii intereselor consumatorilor față de autoritățile publice, identifică probleme și provocări comune în domeniul protecției consumatorilor, promovează punctul de vedere al consumatorilor în contextul relațiilor bilaterale dintre Uniune și țările terțe, contribuie la schimbul de și difuzarea experienței și cunoștințelor despre aspecte legate de protecția consumatorilor în Uniune și în țările terțe și formulează recomandări în vederea elaborării politicilor în acest domeniu. 3. Granturile pentru funcționarea organismelor de la nivelul Uniunii Europene, înființate în vederea coordonării acțiunilor de aplicare a legislației în materie de siguranță a produselor, pot fi acordate organismelor recunoscute în acest sens de legislația Uniunii. 4. Granturile pentru acțiuni destinate organismelor de la nivelul Uniunii în vederea elaborării de coduri de conduită, cele mai bune practici și orientări privind compararea prețurilor, calității și sustenabilității pot fi acordate unor organisme care respectă toate condițiile următoare: (a) sunt neguvernamentale, non-profit, independente de producătorii de bunuri și de prestatorii de servicii, precum și de interese conflictuale și au printre obiectivele și activitățile lor principale promovarea și protecția intereselor consumatorilor; (b) sunt active în cel puțin jumătate din statele membre; 5. Granturile pentru acțiuni destinate autorităților din statele membre responsabile de aspectele privind consumatorii și autorităților corespunzătoare din țările terțe pot fi acordate autorităților notificate Comisiei în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2006/2004 sau cu Directiva 2001/95/CE de un stat membru sau de o țară terță prevăzută la articolul 7 din prezentul regulament. 6. Granturile pentru funcționarii însărcinați cu aplicarea legii din statele membre și țări terțe pot fi acordate funcționarilor din cadrul autorităților notificate Comisiei Europene în sensul Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 și al Directivei 2001/95/CE de un stat membru sau de o țară terță prevăzută la articolul 7 din prezentul regulament. 7. Granturile pentru acțiuni pot fi acordate unui organism public sau unui organism non-profit selectat printr-o procedură transparentă și desemnat de un stat membru sau de o țară terță prevăzută la articolul 7 din prezentul regulament. Organismul desemnat trebuie să facă parte dintr-o rețea a UE care furnizează informații și asistență consumatorilor pentru a-i ajuta să își exercite drepturile și să obțină un acces adecvat la serviciile de soluționare a litigiilor (Rețeaua centrelor europene pentru consumatori). 8. Granturile pentru acțiuni pot fi acordate organismele de tratare a reclamațiilor care sunt înființate și își desfășoară activitatea în Uniune și în țări membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb care participă la Spațiul Economic European (SEE), care sunt responsabile pentru colectarea reclamațiilor consumatorilor sau care încearcă să soluționeze reclamații sau acordă consultanță sau furnizează informații consumatorilor cu privire la reclamații sau anchete și care sunt terțe față de o reclamație sau cerere de anchetă formulată de către un consumator cu privire la un comerciant. Acestea nu includ mecanisme de tratare a reclamațiilor consumatorilor operate de comercianți și care se ocupă de anchete și reclamații în relație directă cu consumatorul sau mecanisme care asigură servicii de tratare a reclamațiilor operate de către sau în numele unui comerciant. Articolul 6 Cadru financiar Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a programului este de 197 000 000 EUR în prețuri curente. Articolul 7 Participarea țărilor terțe la program Participarea la program este deschisă: (a) țărilor membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb care participă la Spațiul Economic European, în conformitate cu condițiile stabilite în Acordul privind Spațiul Economic European; (b) țărilor terțe, în special țărilor în curs de aderare și țărilor candidate, precum și țărilor potențial candidate, țărilor în care se aplică politica europeană de vecinătate (PEV), în conformitate cu principiile generale și cu termenii și condițiile generale de participare ale acestora la programele Uniunii stabilite în acordurile-cadru, deciziile Consiliului de asociere sau acordurile similare respective. Articolul 8 Tipuri de intervenție și nivelul maxim de cofinanțare 1. În conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002, contribuția financiară a Uniunii poate lua fie forma granturilor, fie a achizițiilor publice, fie a oricărei alte intervenții necesare pentru îndeplinirea obiectivelor la care se referă articolele 2 și 3. 2. Granturile acordate de Uniune și nivelurile maxime corespunzătoare acestora sunt după cum urmează: (a) Granturile pentru funcționarea organizațiilor consumatorilor la nivelul Uniunii, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (1), nu depășesc 50% din costurile eligibile; (b) granturile pentru funcționarea organismelor internaționale care promovează principii și politici care contribuie la obiectivele programului, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (2), nu depășesc 50% din costurile eligibile; (c) granturile pentru funcționarea organismelor de la nivelul Uniunii înființate în vederea coordonării acțiunilor de aplicare a legislației în materie de siguranță a produselor și recunoscute în acest sens de legislația Uniunii, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (3), nu depășesc 95% din costurile eligibile; (d) granturile pentru acțiuni destinate organismelor de la nivelul Uniunii pentru elaborarea de coduri de conduită, cele mai bune practici și orientări privind compararea prețurilor, calității și sustenabilității, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (4), nu depășesc 50% din costurile eligibile; (e) granturile pentru acțiuni destinate autorităților din statele membre responsabile pentru aspectele privind consumatorii și autorităților corespunzătoare din țările terțe participante în conformitate cu articolul 7, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (5), nu depășesc 50% din costurile eligibile, cu excepția cazului în care este vorba de acțiuni de utilitate excepțională, astfel cum sunt definite în programele anuale de lucru, în care caz contribuția din partea Uniunii la costuri nu depășește 70%; (f) granturile pentru schimbul de funcționari însărcinați cu aplicarea legii din statele membre și din țările terțe participante în temeiul articolului 7, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (6), acoperă costurile de călătorie și subzistență; (g) granturile pentru acțiuni destinate organismelor desemnate de statele membre, autorităților responsabile de aspectele privind consumatorii și autorităților echivalente din țările terțe participante în conformitate cu articolul 7, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (7), nu depășesc 70% din costurile eligibile; (h) granturile pentru acțiuni destinate organismelor naționale de tratare a reclamațiilor consumatorilor, astfel cum sunt definite la articolul 5 alineatul (8), nu depășesc 50% din costurile eligibile; Articolul 9 Asistență tehnică și administrativă Resursele financiare alocate programului de protecție a consumatorilor pot acoperi, de asemenea, cheltuielile legate de activitățile de pregătire, monitorizare, control, audit și evaluare care sunt necesare în vederea gestionării programului și îndeplinirii obiectivelor acestuia; în special studii, reuniuni ale experților, acțiuni de informare și comunicare, inclusiv comunicarea instituțională a priorităților politice ale Uniunii Europene în măsura în care acestea sunt legate de obiectivele generale ale prezentului regulament, cheltuieli legate de rețelele IT specializate în procesarea și schimbul de informații, împreună cu toate celelalte cheltuieli privind asistența tehnică și administrativă suportate de Comisie pentru gestionarea programului. Articolul 10 Metode de punere în aplicare Comisia pune în aplicare programul prin intermediul modurilor de gestiune prevăzute la articolul 53 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002. Articolul 11 Coerența și complementaritatea cu alte politici Comisia, în cooperare cu statele membre, asigură coerența globală și complementaritatea între program și alte politici, instrumente și acțiuni relevante ale Uniunii. Articolul 12 Programe de lucru anuale Comisia pune în aplicare programul prin adoptarea de program de lucru anuale, sub forma actelor de punere în aplicare ce stabilesc elementele prevăzute în Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1065/2002 și, în special: (a) elementele care trebuie puse în aplicare cu prioritate și acțiunile care urmează a fi întreprinse, inclusiv alocarea resurselor financiare; (b) criteriile esențiale de selectare și de atribuire care trebuie utilizate în selectarea propunerilor care beneficiază de contribuții financiare; (c) calendarul cererilor de oferte și al cererilor de propuneri planificate, (d) dacă este cazul, autorizarea utilizării de sume forfetare, baremele standard ale costurilor unitare etalon sau finanțarea forfetară, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002; (e) criteriile de evaluare a aplicabilității caracterului de utilitate excepțională. Aceste acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 16. Articolul 13 Evaluarea și difuzarea rezultatelor 1. La cererea Comisiei, statele membre prezintă acesteia informații privind punerea în aplicare și impactul programului. 2. Până la jumătatea anului 2018, Comisia va elabora un raport de evaluare privind îndeplinirea obiectivelor tuturor măsurilor (la nivelul rezultatelor și al impactului), eficiența utilizării resurselor și valoarea adăugată la nivel european a acestora, în vederea unei decizii de reînnoire, modificare sau suspendare a măsurilor. Evaluarea abordează, în plus, măsura simplificării programului, coerența sa internă și externă, menținerea relevanței tuturor obiectivelor, precum și contribuția măsurilor la prioritățile Uniunii de creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Aceasta ia în considerare rezultatele evaluărilor privind impactul pe termen lung al programului precedent; Efectele pe termen lung și sustenabilitatea efectelor programului ar trebui să fie evaluate în vederea contribuției acestora la o posibilă decizie de reînnoire, modificare sau suspendare a unui program ulterior. 3. Comisia face publice rezultatele acțiunilor întreprinse în temeiul prezentului regulament. Articolul 14 Protecția intereselor financiare ale Uniunii 1. Comisia ia măsuri adecvate în vederea garantării faptului că, atunci când acțiunile finanțate în temeiul prezentului regulament sunt puse în aplicare, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror altor activități ilegale, prin verificări efective, iar în cazul în care se constată nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin sancțiuni eficiente, proporționale și descurajante. 2. Comisia sau reprezentanții săi și Curtea de Conturi au competența de a audita, pe baza documentelor și la fața locului, toți beneficiarii subvențiilor, contractanții și subcontractanții care au beneficiat de fonduri ale Uniunii. Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) este autorizat să efectueze controale și verificări la fața locului la operatorii economici care beneficiază direct sau indirect de o astfel de finanțare în conformitate cu procedurile prevăzute în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96[17], în scopul de a stabili dacă au existat cazuri de fraudă, corupție sau orice altă activitate ilegală care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii în legătură cu un acord sau o decizie de acordare a unui grant sau un contract privind finanțarea din partea Uniunii. Fără a aduce atingere dispozițiilor din paragrafele anterioare, acordurile de cooperare cu țări terțe și organizații internaționale, acordurile și deciziile de acordare a unui grant și contractele care rezultă din punerea în aplicare a prezentului regulament autorizează în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri, verificări și inspecții la fața locului. Articolul 15 Exercitarea delegării de competențe 1. Competența de a adopta acte delegate îi este conferită Comisiei sub rezerva condițiilor prevăzute la prezentul articol. 2. Delegarea de competențe menționată la articolul 3 îi este conferită Comisiei pentru perioada programului 2014-2020. 3. Delegarea de competențe menționată la articolul 3 poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în decizia respectivă. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Aceasta nu aduce atingere valabilității actelor delegate care sunt deja în vigoare. 4. De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului. 5. Un act delegat adoptat în temeiul articolul 3 intră în vigoare numai în cazul în care nu a fost exprimată nicio obiecție de către Parlamentul European sau de către Consiliu în termen de două luni de la notificarea actului respectiv Parlamentului European și Consiliului sau în cazul în care, înainte de expirarea acestui termen, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia cu privire la faptul că nu vor exprima obiecții. Respectivul termen poate fi prelungit cu două luni, la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului. Articolul 16 Procedura comitetului 1. Comisia este asistată de un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011. 2. În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011. Articolul 17 Măsuri tranzitorii 1. Articolul 6 din Decizia nr. 1926/2006/CE se aplică în continuare pentru acțiunile care fac obiectul deciziei menționate, care nu au fost finalizate până la data de 31 decembrie 2013. Prin urmare, cota financiară alocată programului poate acoperi, de asemenea, cheltuielile privind asistența tehnică și administrativă necesare pentru asigurarea tranziției între măsurile adoptate în temeiul Deciziei nr. 1926/2006/CE și program. 2. În cazul în care este necesar, creditele pot fi incluse în bugetul aferent perioadei de după anul 2020 pentru a acoperi cheltuielile prevăzute la articolul 9, pentru a permite gestionarea acțiunilor nefinalizate până la 31 decembrie 2020. Articolul 18 Abrogarea Decizia nr. 1926/2006/CE se abrogă cu începere de la 1 ianuarie 2014. Articolul 19 Intrarea în vigoare și data aplicării Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Se aplică de la 1 ianuarie 2014. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, Pentru Parlamentul European, Pentru Consiliu, Preşedintele Preşedintele ANEXA I – Tipuri de acțiuni Obiectivul I - siguranță: consolidarea și îmbunătățirea siguranței produselor prin supravegherea eficace a pieței în întreaga UE 1. Recomandări științifice și analiză de risc relevante pentru sănătatea și siguranța consumatorilor în ceea ce privește produsele nealimentare și serviciile sprijin pentru sarcini ale comitetelor științifice independente instituite prin Decizia nr. 2004/210/CE a Comisiei de instituire a comitetelor științifice în domeniul siguranței consumatorilor, sănătății publice și mediului[18]. 2. Coordonarea supravegherii pieței și acțiunilor de asigurare a respectării legislației aplicabile în materie de siguranță a produselor în ceea ce privește Directiva nr. 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind siguranța generală a produselor, precum și acțiuni vizând îmbunătățirea siguranței serviciilor pentru consumatori: (a) dezvoltarea și întreținerea instrumentelor informatice (de exemplu, baze de date, sisteme informaționale și de comunicații); (b) organizarea de seminarii, conferințe, ateliere de lucru și întâlniri cu părțile interesate și experți cu privire la riscuri și aplicarea legii în domeniul siguranței produselor; (c) schimburi de și formare a funcționarilor însărcinați cu aplicarea legii; (d) acțiuni comune specifice de cooperare în domeniul siguranței produselor de consum nealimentare și al serviciilor, în temeiul Directivei 2001/95/CE; (e) monitorizarea și evaluarea siguranței produselor nealimentare și a serviciilor, inclusiv baze de cunoștințe pentru elaborarea de standarde suplimentare sau stabilirea altor criterii de siguranță; (f) cooperare administrativă și în vederea aplicării legii cu țări terțe, altele decât cele prevăzute la articolul 7; (g) sprijin acordat organismelor recunoscute de legislația Uniunii în vederea coordonării acțiunilor vizând aplicarea legii între statele membre. 3. Întreținerea și dezvoltarea suplimentară a bazelor de date privind produsele cosmetice (a) întreținerea portalului de notificare privind produsele cosmetice instituit în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1223/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind produsele cosmetice[19]; (b) întreținerea bazei de date privind ingredientele produselor cosmetice pentru a sprijini punerea în aplicare a Regulamentul (CE) nr. 1223/2009. Obiectivul II – informare și educație: îmbunătățirea educației și informării consumatorilor și sensibilizarea acestora cu privire la drepturile lor, dezvoltarea bazei de dovezi pentru politica privind protecția consumatorilor și sprijinirea organizațiilor consumatorilor 4. Crearea bazei de dovezi pentru elaborarea politicilor în domenii care afectează consumatorii care să fundamenteze pe bază de dovezi elaborarea politicii privind protecția consumatorilor și de integrare a intereselor consumatorilor în celelalte politici ale Uniunii, inclusiv: (a) studii și analiză la nivelul Uniunii cu privire la consumatori și piețe de consum; (b) dezvoltarea și întreținerea bazelor de date; (c) dezvoltarea și analiza statisticilor naționale și ale altor dovezi relevante. Activitatea de colectare de date și de indicatori la nivel național cu privire la prețuri, reclamații, aplicarea legislației, măsurile reparatorii, etc. va fi dezvoltată în cooperare cu părțile interesate la nivel național. 5. Sprijin pentru organizațiile consumatorilor (a) contribuții financiare la funcționarea organizațiilor consumatorilor de la nivelul Uniunii, care reprezintă interesele consumatorilor în conformitate cu dispozițiile de la articolul 5 alineatul (1); (b) dezvoltarea capacității organizațiilor regionale, naționale și europene ale consumatorilor, în special prin formare și schimb de cele mai bune practici și expertiză pentru membrii personalului, în special pentru organizațiile consumatorilor din statele membre în care există un nivel relativ scăzut de încredere a consumatorilor și de conștientizare, astfel cum este dovedit de monitorizarea piețelor de consum și a mediului de consum în statele membre; (c) sprijin acordat organismelor internaționale care promovează principii și politici conforme cu obiectivele programului. 6. Creșterea gradului de transparență a piețelor de consum și a informațiilor destinate consumatorilor (a) campanii de sensibilizare privind problemele care afectează consumatorii, inclusiv prin acțiuni comune cu statele membre; (b) acțiuni care să crească transparența piețelor de consum cu privire la, de exemplu, produse financiare cu amănuntul, energie, sectorul digital și de telecomunicații, transport; (c) acțiuni vizând creșterea accesului consumatorilor la informații relevante cu privire la produse și piețe; (d) acțiuni care să crească accesul consumatorilor la informații privind consumul sustenabil de bunuri și servicii; (e) sprijin pentru evenimente dedicate politicii privind protecția consumatorilor din Uniune, organizate de președinția Uniunii cu privire la aspectele stabilite în conformitate cu prioritățile strategice ale Uniunii; (f) contribuții financiare la activitatea organismelor naționale de tratare a reclamațiilor pentru a le asista în utilizarea unei metodologii armonizate de clasificare și raportare a reclamațiilor și cererilor de anchetă ale consumatorilor, în vederea colectării și raportării reclamațiilor consumatorilor; (g) sprijinirea organismelor de la nivelul Uniunii pentru elaborarea de coduri de conduită/cele mai bune practici/orientări privind compararea prețurilor/calității/sustenabilității; (h) sprijinirea comunicării pe teme de interes pentru consumatori, inclusiv prin sprijinul oferit mass-mediei în vederea unor campanii de capacitare decizională a consumatorilor și de asigurare a respectării drepturilor acestora. 7. Consolidarea educației consumatorilor (a) dezvoltarea unei platforme interactive pentru schimbul de cele mai bune practici și de materiale de educație a consumatorilor, orientată către principalele grupuri țintă, în special consumatorii tineri, în sinergie cu programul de finanțare europeană în domeniul educației și formării profesionale; (b) dezvoltarea măsurilor și materialelor educative privind, de exemplu, drepturile consumatorilor, inclusiv aspectele transfrontaliere, sănătatea și siguranța consumatorilor, legislația Uniunii în domeniul protecției consumatorilor, consumul sustenabil, educația în domeniul financiar. Obiectivul III – Drepturi și măsuri de reparare: consolidarea drepturilor consumatorilor în special prin măsuri de reglementare și îmbunătățirea accesului la căile de atac în justiție, inclusiv soluționarea alternativă a litigiilor 8. Pregătirea, evaluarea transpunerii, monitorizarea, evaluarea, punerea în aplicare și aplicarea de către statele membre a legislației în materie de protecție a consumatorului și alte inițiative în materie de reglementare și promovarea inițiativelor de autoreglementare și de coreglementare, inclusiv (c) studii, evaluări ex ante și ex post, evaluări ale impactului, consultări publice, evaluarea legislației existente; (d) seminarii, conferințe, ateliere de lucru și întâlniri cu părțile interesate și experți; (e) dezvoltarea și întreținerea bazelor de date accesibile cu ușurință publicului, cu privire la punerea în aplicare a legislației Uniunii privind protecția consumatorilor; (f) evaluarea acțiunilor întreprinse în cadrul programului. 9. Facilitarea accesului la mecanismele de soluționare a litigiilor pentru consumatori și monitorizarea funcționării și eficacității acestora, în special în ceea ce privește sistemele de soluționare alternativă a litigiilor, inclusiv online, de asemenea, prin dezvoltarea și întreținerea instrumentelor informatice corespunzătoare. (a) dezvoltarea și întreținerea instrumentelor informatice; (b) sprijin pentru dezvoltarea unui sistem de soluționare a litigiilor online la nivelul Uniunii și pentru întreținerea acestuia, inclusiv pentru serviciile conexe, cum ar fi traducerea. Obiectivul IV – Aplicarea legii: sprijinirea asigurării respectării drepturilor consumatorilor prin consolidarea cooperării între organismele naționale de punere în aplicare și prin acordarea de consiliere consumatorilor. 10. Coordonarea supravegherii și acțiunilor de punere în aplicare în ceea ce privește Regulamentul (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 octombrie 2004 privind cooperarea dintre autoritățile naționale însărcinate să asigure aplicarea legislației în materie de protecție a consumatorului, inclusiv (a) dezvoltarea și întreținerea instrumentelor informatice (de exemplu, bazele de date, sistemele informaționale și de comunicații); (b) acțiuni pentru a îmbunătăți cooperarea între autorități, precum și coordonarea monitorizării și a măsurilor de asigurare a respectării legislației, cum ar fi schimburi de personal însărcinat cu punerea în aplicare, activități comune, formare profesională pentru personalul însărcinat cu asigurarea respectării legislației și membrii sistemului judiciar; (c) organizarea de seminarii, conferințe, ateliere de lucru și întâlniri cu părțile interesate și experți în materie de asigurare a respectării legislației; (d) acțiuni de cooperare în materie de administrație și asigurare a respectării legislației cu țările terțe care nu participă la program. 11. Participare financiară pentru acțiunile comune cu organisme publice sau nonprofit care constituie rețele ale UE care oferă informații și asistență consumatorilor pentru a-i ajuta să își exercite drepturile și să obțină un acces adecvat la serviciile de soluționare a litigiilor, inclusiv sisteme de soluționare extrajudiciară online (Rețeaua centrelor europene pentru consumatori), inclusiv dezvoltarea și întreținerea instrumentelor informatice (de exemplu, bazele de date, sistemele informaționale și de comunicații) necesare pentru buna funcționare a rețelei centrelor europene pentru consumatori. Această listă ar putea fi completată cu acțiuni suplimentare de același tip și același impact care urmăresc obiectivele specifice menționate la articolul 3. ANEXA II Indicatori în conformitate cu articolul 3 din Programul privind protecția consumatorilor Obiectivul nr. 1: Siguranță: consolidarea și îmbunătățirea siguranței produselor prin supravegherea eficace a pieței în întreaga UE Indicator || Sursă || Situația actuală || Obiectiv % de notificări RAPEX care determină cel puțin o reacție (din partea altor state membre) || RAPEX || 43% (843 de notificări) în 2010 || Creștere de 10% în 7 ani Raportul număr de reacții/număr de notificări (riscuri grave) * || RAPEX || 1,07 în 2010 || Creștere de 15% în 7 ani * o notificare poate determina mai multe reacții din partea autorităților din alte state membre Obiectivul nr. 2: Informare și educație: îmbunătățirea educației și informării consumatorilor, precum și a sensibilizării acestora cu privire la drepturile lor, dezvoltarea bazei de dovezi pentru politica privind protecția consumatorilor și sprijinirea organizațiilor de consumatori Indicator || Sursă || Situația actuală || Obiectiv Număr de organisme de tratare a plângerilor care înaintează plângeri la ECCRS || ECCRS (Sistemul de înregistrare a plângerilor consumatorilor europeni) || na || 60% din organismele de tratare a plângerilor în 7 ani Încrederea în tranzacțiile transfrontaliere - % din consumatorii care sunt la fel de încrezători sau mai încrezători în ceea ce privește o achiziție prin internet de la vânzători dintr-un alt stat membru || Eurobarometru consumatori || 37% în 2010 || 50% în 7 ani Obiectivul nr. 3: Drepturi și măsuri reparatorii: consolidarea drepturilor consumatorilor în special prin măsuri de reglementare și îmbunătățirea accesului la măsurile reparatorii, inclusiv soluționarea alternativă a litigiilor Indicator || Sursă || Situația actuală || Obiectiv % din cazurile transfrontaliere înaintate către ADR de CEC-uri || Raportul anual CEC || 9% în 2010 || 50% în 7 ani Numărul de cazuri tratate de un sistem de soluționare a litigiilor online la nivelul UE || || 17 500 (plângeri primite de CEC-uri referitoare la tranzacțiile electronice) în 2010 || 38 500 (+120%) în 7 ani Obiectivul nr. 4: Asigurarea respectării legislației: sprijinirea asigurării respectării drepturilor consumatorilor prin consolidarea cooperării între organismele naționale de asigurare a respectării legislației și prin acordarea de consiliere consumatorilor. Indicator || Sursă || Situația actuală || Obiectiv Nivel al fluxului informațional și cooperarea în cadrul rețelei CPC: - numărul de cereri de schimb de informații între autoritățile CPC - numărul de cereri de măsuri de executare între autoritățile CPC - numărul de alerte în cadrul rețelei CPC || Baza de date a rețelei CPC (CPCS) || medii anualizate pentru perioada 2007-2010 129 142 63 || - creștere de 40% în 7 ani - creștere de 40% în 7 ani - creștere de 30% în 7 ani Număr de contacte cu consumatorii tratate de centrele europene pentru consumatori (CEC) || Raportul CEC || 71 000 în 2010 || Creștere de 50% în 7 ani Acești indicatori ar putea fi completați cu indicatori ai contextului general. FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI 1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 1.1. Titlul propunerii/inițiativei 1.2. Domeniul (domeniile) de politică vizat(e) în structura ABM/ABB 1.3. Tipul propunerii/inițiativei 1.4. Obiectiv(e) 1.5. Motivul (motivele) propunerii/inițiativei 1.6. Durata și impactul financiar 1.7. Metoda (metodele) de gestionare preconizată (preconizate) 2. Măsuri de gestionare 2.1. Norme de monitorizare și raportare 2.2. Sistemul de gestiune și control 2.3. Măsuri de prevenire a fraudelor și neregulilor 3. Impactul financiar estimat al propunerii/inițiativei 3.1. Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual și linia bugetară (liniile bugetare) afectată (afectate) 3.2. Impactul estimat asupra cheltuielilor 3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor 3.2.2. Impactul estimat asupra creditelor operaționale 3.2.3. Impactul estimat asupra creditelor cu caracter administrativ 3.2.4. Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual actual 3.2.5. Participarea terților la finanțare 3.3. Estimated impact on revenue FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI 1. Cadrul propunerii/inițiativei 1.1. Titlul propunerii/inițiativei Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului cu privire la programul privind protecția consumatorilor pentru perioada 2014-2020 1.2. Domeniul (domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB[20] Politica privind protecția consumatorilor 1.3. Tipul propunerii/inițiativei ¨ Propunerea/inițiativa se referă la o acțiune nouă ¨ Propunerea/inițiativa se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[21] þ Propunerea/inițiativa se referă la extinderea unei acțiuni existente ¨ Propunerea/inițiativă care se referă la o acțiune reorientată către o acțiune nouă 1.4. Obiective 1.4.1. Obiectivul (obiectivele) strategic(e) multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă Scopul Programului privind protecția consumatorilor este de a sprijini obiectivul politicii, acela de a plasa un consumator capacitat decizional în centrul pieței unice. Programul va realiza acest obiectiv prin contribuția sa la protecția sănătății, a siguranței și a intereselor economice ale consumatorilor, precum și la promovarea dreptului acestora la informare, educație și organizare în vederea apărării intereselor lor. Programul va completa, susține și monitoriza politicile statelor membre. 1.4.2. Obiectivul (obiectivele) specific(e) și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză Obiectiv specific nr.1. Siguranță: consolidarea și îmbunătățirea siguranței produselor prin supravegherea eficace a pieței în întreaga UE Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză Politica privind protecția consumatorilor Obiectivul specific nr. 2 Informare și educație: îmbunătățirea educației și informării consumatorilor, precum și a sensibilizării acestora cu privire la drepturile lor, dezvoltarea bazei de dovezi pentru politica privind protecția consumatorilor și sprijinirea organizațiilor de consumatori Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză Politica privind protecția consumatorilor Obiectivul specific nr. 3 Drepturi și măsuri reparatorii: consolidarea drepturilor consumatorilor în special prin măsuri de reglementare și îmbunătățirea accesului la măsurile reparatorii, inclusiv soluționarea alternativă a litigiilor Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză Politica privind protecția consumatorilor Obiectivul specific nr. 4 Asigurarea respectării legislației: sprijinirea asigurării respectării drepturilor consumatorilor prin consolidarea cooperării între organismele naționale de punere în aplicare și prin acordarea de consiliere consumatorilor. Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză Politica privind protecția consumatorilor 1.4.3. Rezultatul (rezultatele) și impactul preconizate A se preciza efectele pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra beneficiarilor vizați/grupurilor vizate. Beneficiarii programului vor fi consumatorii, autoritățile naționale responsabile cu protecția consumatorilor și organizațiile de protecție a consumatorilor, cu obiectivul general de îmbunătățire a situației consumatorilor pe teritoriul UE. Programul va oferi sprijin organizațiilor de protecție a consumatorilor la nivelul UE și la nivel național, precum și autorităților naționale din statele membre responsabile cu siguranța produselor și asigurarea respectării legislației. De asemenea, programul va aduce beneficii de facto întreprinderilor cu o bună reputație, având în vedere faptul că o politică privind protecția consumatorilor eficace sprijină buna funcționare a pieței unice, recompensează întreprinderile cele mai competitive și îndepărtează operatorii necinstiți. Consumatorii capacitați decizional reprezintă motoare ale inovării și, prin urmare, politica privind protecția consumatorilor va sprijini întreprinderile inovatoare. În cele din urmă, operatorii economici vor beneficia de condiții de concurență echitabile, bazate pe norme clare și pe măsuri de asigurare a respectării legislației mai bine coordonate. În acest context, programul va contribui la stimularea creșterii economice. 1.4.4. Indicatori de rezultat și ai impactului A se preciza indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a propunerii/inițiativei. Obiectivul nr. 1: Siguranță: consolidarea și îmbunătățirea siguranței produselor prin supravegherea eficace a pieței în întreaga UE - % de notificări RAPEX care determină cel puțin o reacție (din partea altor state membre) - Raportul număr de reacții/număr de notificări (riscuri grave) Obiectivul nr. 2: Informare și educație: îmbunătățirea educației și informării consumatorilor, precum și a sensibilizării acestora cu privire la drepturile lor, dezvoltarea bazei de dovezi pentru politica privind protecția consumatorilor și sprijinirea organizațiilor de consumatori - Număr de organisme de tratare a plângerilor care înaintează plângeri Sistemului de înregistrare a plângerilor consumatorilor europeni (ECCRS) - Încrederea în tranzacțiile transfrontaliere - % din consumatorii care sunt la fel de încrezători sau mai încrezători în ceea ce privește o achiziție prin internet de la vânzători dintr-o altă țară din UE Acest indicator a fost inclus cu titlu provizoriu în absența unei alternative în mod clar mai bune. Este probabil să fie modificat/completat în viitor. Obiectivul nr. 3: Drepturi și măsuri reparatorii: consolidarea drepturilor consumatorilor în special prin măsuri de reglementare și îmbunătățirea accesului la măsurile reparatorii, inclusiv soluționarea alternativă a litigiilor - % din cazurile transfrontaliere înaintate către ADR de către centrele europene pentru consumatori (CEC) - Numărul de cazuri tratate de un sistem de soluționare a litigiilor online la nivelul UE Obiectivul nr. 4: Asigurarea respectării legislației: sprijinirea asigurării respectării drepturilor consumatorilor prin consolidarea cooperării între organismele naționale de punere în aplicare și prin acordarea de consiliere consumatorilor. - Nivel al fluxului informațional și cooperarea în cadrul rețelei de cooperare pentru protecția consumatorilor (CPC): - numărul de cereri de schimb de informații între autoritățile CPC - numărul de cereri de măsuri de asigurare a respectării legislației între autoritățile CPC - numărul de alerte în cadrul rețelei CPC - numărul de contacte cu consumatorii tratate de centrele europene ale consumatorilor (CEC) 1.5. Motivul (motivele) propunerii/inițiativei 1.5.1. Cerința(cerințele) de îndeplinit pe termen scurt sau lung Programul privind protecția consumatorilor pentru perioada de după 2013 (denumit în continuare „programul”) va sprijini punerea în aplicare a acțiunilor Comisiei în domeniul politicii privind protecția consumatorilor începând cu anul 2014. El se bazează pe rezultatele obținute prin intermediul programului actual (2007-2013). Noul program va sprijini viitoarea politică privind protecția consumatorilor plasând cetățenii UE, în calitate de consumatori capacitați decizional, în centrul pieței unice și va completa inițiativele axate pe ofertă. Este necesară o continuitate între programele actuale și viitoare, în conformitate cu rezultatele evaluării intermediare a strategiei și programului pentru perioada 2007-2013, care subliniază că politica aplicată la nivelul UE este relativ recentă și că continuitatea reprezintă cheia succesului. În același timp, noile provocări ale societății au căpătat importanță în ultimii an, cum ar fi complexitatea sporită a procesului decizional (informarea excesivă; o mai mare responsabilitate atribuită consumatorilor în urma liberalizării; produse, servicii și publicitatea sofisticate), necesitatea de a evolua spre modele de consum mai sustenabile, oportunitățile și amenințările generate de digitalizare, creșterea excluziunii sociale și a numărului de consumatori vulnerabili și îmbătrânirea populației. Principalele probleme care trebuie abordate prin finanțarea de acțiuni se referă la siguranță; informare și educație; drepturi și măsuri reparatorii; și asigurarea respectării legislației, astfel cum se descrie în expunerea de motive. 1.5.2. Valoarea adăugată a implicării UE Valoarea adăugată a implicării UE este descrisă în expunerea de motive. 1.5.3. Învățăminte desprinse din experiențe similare anterioare Evaluarea ex-post a programului 2004-2007 subliniază valoarea adăugată, așa cum este cazul pentru evaluarea intermediară a programului 2007-2013 (și Strategiei pentru politica privind protecția consumatorilor) 2007-2013, în pofida faptului că politica UE privind protecția consumatorilor este un domeniu relativ nou și că nivelul finanțării UE în cadrul programului este relativ mic. Aceasta subliniază că acțiunile întreprinse în temeiul strategiei și programelor la realizarea obiectivelor strategiei Europa 2020 pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Rezultatele sunt, în ansamblu, pozitive cu privire la relevanța obiectivelor strategiei și programului, impacturile lor și valoarea lor adăugată. Ea a concluzionat, de asemenea, că programul va produce efecte pe termen lung privind protecția consumatorilor. Evaluarea arată o anumită divergență de opinii privind strategia și programul între autoritățile naționale și organizațiile consumatorilor, cele dintâi fiind mai favorabile în ceea ce privește realizările strategiei și ale programelor (în general, 88% din autoritățile naționale și 82% dintre organizațiile consumatorilor consideră că strategia actuală a avut o contribuție importantă sau moderată în ceea ce privește inițiativele UE privind politica privind protecția consumatorilor). În general, autoritățile naționale confirmă că strategia și programele au fost complementare politicii naționale privind protecția consumatorilor. Cu toate acestea, evaluarea conchide că noile provocări sociale și de mediu sunt doar parțial abordate de strategia și programul actual. Mai precis privind acțiunile specifice întreprinse în cadrul programului: i) Siguranță: - Privind siguranța produselor, coordonarea între autoritățile de supraveghere a pieței a crescut. Raportul recomandă consolidarea în continuare a supravegherii și a asigurării respectării legislației prin RAPEX, continuarea eforturilor vizând abordarea dimensiunii internaționale a siguranței produselor și valorizarea utilizării noilor tehnologii. ii) Informarea și educarea consumatorilor: - Monitorizarea pieței de consum, tabloul de bord al pieței de consum și studiile de piață aprofundate au jucat un rol important în sprijinul politicii privind protecția consumatorilor. Ele joacă un rol esențial în integrarea adecvată a preocupărilor consumatorilor în politicile relevante ale UE și în elaborarea unei legislații eficiente. De asemenea, raportul sugerează continuarea analizării comportamentului efectiv al consumatorilor. - Progresul în ceea ce privește educarea consumatorilor a fost variabil, în special pentru proiectul de educare online Dolceta, în cazul căruia există un motiv de îngrijorare în ceea ce privește definirea audienței vizate. Raportul sugerează consolidarea instrumentelor de educare, definirea mai exactă a audienței vizate de proiectul Dolceta, conținutul și difuzarea sa și căutarea de sinergii cu programele naționale. - Sprijinul oferit prin intermediul programelor la nivelul UE și al organizațiilor naționale ale consumatorilor a fost considerat în mod pozitiv. Rolul organizațiilor de la nivelul UE este crucial pentru a asigura reprezentarea intereselor consumatorilor în elaborarea politicilor UE. Rapoartele sugerează continuarea formării profesionale (consolidarea capacităților) propusă organizațiilor naționale ale consumatorilor și examinarea posibilității de a oferi cursuri la nivel național. iii) Drepturile consumatorilor și măsurile reparatorii: - Raportul evidențiază valoarea adăugată legată de gradul mai ridicat de armonizare introdus de evoluțiile legislative, fie finalizate, fie aflate în continuare în curs de elaborare. - Programele și strategia au avut din ce în ce mai mult succes în ceea ce privește integrarea politicii privind protecția consumatorilor în politicile relevante ale UE. Raportul sugerează continuarea eforturilor în acest domeniu și abordarea noilor provocări care se conturează cum ar fi: aspecte legate de digitalizare, trecerea către modele mai sustenabile de consum, vulnerabilitatea consumatorilor cauzată de criză. De asemenea, acesta solicită o clarificare în raport cu părțile interesate în cadrul rolului diverselor servicii ale Comisiei privind aspecte legate de protecția consumatorilor. - Accesul consumatorilor la despăgubiri rămâne o problemă. Raportul se referă la necesitatea de a progresa în acest domeniu și de a crește gradul de sensibilizare a consumatorilor cu privire la măsurile reparatorii. iv) Asigurarea respectării legislației: - În conformitate cu strategia și programele, cooperarea transfrontalieră în vederea asigurării respectării legislației a fost consolidată prin intermediul rețelei de autorități în materie de asigurare a respectării legislației (rețeaua CPC) și acțiuni coordonate cum ar fi inspecțiile de amploare. Raportul sugerează creșterea suplimentară a coordonării în cadrul rețelei CPC și a autorităților în materie de asigurare a respectării legislației. - Strategia și programele au furnizat asistență sporită consumatorilor care au solicitat consiliere privind litigiile transfrontaliere prin intermediul rețelei centrelor europene pentru consumatori (ECC-net). Cu toate acestea, raportul sugerează creșterea vizibilității lor și, prin urmare, creșterea gradului de sensibilizare a consumatorilor. 1.5.4. Coerența și posibila sinergie cu alte instrumente relevante Legături cu Europa 2020 și inițiativele emblematice Strategia Europa 2020 face apel la „împuternicirea cetățenilor pentru a juca un rol activ pe piața unică”, care „implică o consolidare a capacității și încrederii lor de a achiziționa bunuri și servicii transfrontaliere, în special online”. Doar consumatorii informați și capacitați decizional pot face cele mai bune alegeri pentru propria lor bunăstare și pentru sănătatea economiei prin intensificarea concurenței, inovării și integrării pieței unice, sprijinind astfel obiectivul global al strategiei Europa 2020. Amplificarea marii forțe economice a cheltuielilor de consum (care reprezintă 56% din PIB-ul UE) va contribui semnificativ la îndeplinirea obiectivului UE de relansare a creșterii. Acest fapt este confirmat de analiza anuală a creșterii pentru 2011, care identifică condițiile mai bune pentru consumatori ca fiind unul dintre factori de creștere. Politica de protecție a consumatorului ajută consumatorii să facă față ofertei foarte variate cu care se confruntă, promovând astfel întreprinderile care sunt mai eficiente și mai inovatoare. Politica privind protecția consumatorilor va aduce contribuții cheie la inițiativa emblematică Agenda digitală (piețe de servicii și conținut digital sigure și fără frontiere, acces, cultură informatică), incluziunea socială (luând în considerare situația consumatorilor mai vulnerabili), creșterea durabilă (consumul sustenabil) și importanța reglementării inteligente (monitorizare a pieței de consum ca bază pentru elaborarea unor politici eficiente și bine direcționate). Legături cu Actul privind piața unică și alte inițiative Raportului Monti privind noua strategie pentru piața unică afirmă că „Consumatorii și bunăstarea acestora ar trebui să se situeze în centrul următoarei etape a pieței unice”. El subliniază importanța creșterii puterii consumatorilor, bazând politicile pe dovezi și detectând piețele care nu răspund așteptărilor consumatorilor, a creării unei piețe digitale unice, a măsurilor reparatorii (prin intermediul soluționării alternative a litigiilor și al măsurilor reparatorii colective), a siguranței produselor și standardizării. Actul privind piața unică subliniază o serie dintre aceste aspecte legate de consumatori, în special măsurile reparatorii (ca inițiativă strategică), siguranța produselor, precum și dezvoltarea de instrumente de soluționare a problemelor. Raportul 2010 privind cetățenia, prezentat ca o inițiativă complementară la Actul privind piața unică, identifică, printre altele, absența unui singur set de norme privind protecția consumatorilor, lipsa sensibilizării cu privire la măsurile reparatorii existente și a măsurilor reparatorii insuficiente ca obstacole în calea exercitării depline a cetățeniei europene. Parlamentul European a întocmit o serie de rapoarte în 2010, inclusiv recomandări pentru viitorul politicii privind protecția consumatorilor: Raportul Grech preconizează o abordare globală care plasează interesele consumatorilor în centrul pieței unice. Raportul atrage atenția, printre altele, asupra: importanței unei baze de dovezi și a monitorizării pieței, problemei siguranței produselor și serviciilor, rolului major jucat de organizațiile consumatorilor, îmbunătățirii capacității mecanismelor de rezolvare a problemelor, integrării intereselor consumatorilor în politicile relevante și legislația UE, protecției consumatorilor în domeniul serviciilor financiare, măsurilor reparatorii și informării consumatorilor. Raportul Hedh subliniază importanța bazei de dovezi (tabloul de bord, studii, plângeri) și necesitatea respectării legislației în materie de protecție a consumatorilor și siguranța produselor (inclusiv ADR, inspecții, necesitatea de resurse pentru CPC și CEC). El subliniază, de asemenea, necesitatea de a include interesele consumatorilor în toate politicile UE și solicită Comisiei să publice un raport anual cu privire la acest aspect, rolul organizațiilor de consumatori, necesitatea de a dezvolta educația consumatorilor (inclusiv a adulților), informarea consumatorilor (inclusiv prin intermediul unor portaluri web, accesibile consumatorilor vulnerabili), necesitatea de a promova un consum sustenabil. În materie de siguranță a produselor, raportul Schaldemose (2011) solicită statelor membre și Comisiei să aloce resurse adecvate pentru eficientizarea activităților de supraveghere a pieței, subliniind că lipsa monitorizării pieței ar putea genera o denaturare a concurenței, ar putea periclita siguranța consumatorilor și ar submina încrederea cetățenilor în piața unică. Raportul invită, de asemenea, Comisia să continue să finanțeze acțiuni comune de supraveghere a pieței și să aloce resurse suficiente pentru a sprijini financiar crearea unei platforme și/sau a unei organizații de sprijinire a cooperării extinse între statele membre. De asemenea, raportul îndeamnă Comisia să instituie o bază de date publică cu informații privind siguranța produselor de consum, inclusiv o platformă pentru plângeri. Raportul Arias (2010) privind comerțul electronic a subliniat importanța consolidării încrederii consumatorilor în acest domeniu. În contextul dezbaterii privind Actul privind piața unică, raportul Kalniete privind „Guvernanța și parteneriatul în cadrul pieței unice” a subliniat importanța viitoarei propuneri privind soluționarea alternativă a litigiilor (ADR – Alternative Dispute Resolution). În cele din urmă, Parlamentul pregătește pentru luna octombrie un raport din proprie inițiativă privind viitorul politicii în materie de protecția consumatorilor (raportor: Dna Eva-Britt Svensson/Dl Kyriakos Triantaphyllides). 1.6. Durata și impactul financiar þ Propunere/inițiativă cu durată limitată – þ Propunere/inițiativă în vigoare de la [01/01] 2014 până la [31/12] 2020 – þ Impact financiar din 2014 până în 2022 (credite de plată) ¨ Propunere/inițiativă cu durată nelimitată – Punere în aplicare cu o perioadă de inițiere din AAAA până în AAAA, – urmată de o perioadă de funcționare la capacitate deplină. 1.7. Tipul (tipurile) de gestionare preconizat(e)[22] þ Gestiune centralizată directă de către Comisie þ Gestionare centralizată indirectă, prin delegarea sarcinilor de punere în aplicare către: – þ agenții executive – ¨ organisme instituite de UE[23] – ¨ organisme publice naționale/organisme cu misiune de serviciu public. – ¨ persoanele cărora li se încredințează executarea unor acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul articolului 49 din Regulamentul financiar ¨ Gestiune partajată cu state membre ¨ Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe þ Gestiune în comun cu organizații internaționale (de precizat) Dacă se indică mai multe tipuri de gestiune, se furnizează detalii suplimentare în secțiunea „Observații”. Observații Agenția Executivă EAHC: În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 58/2003 al Consiliului din 19 decembrie 2002 de stabilire a statutului agențiilor executive cărora urmează să li se încredințeze anumite sarcini în gestionarea programelor comunitare[24], Comisia a încredințat[25] Agenția Executivă pentru Sănătate și Consumatori, cu sarcini de execuție pentru gestionarea programului de acțiune comunitară în domeniul politicii privind protecția consumatorilor pentru perioada 2007-2013. Prin urmare, Comisia poate să decidă însărcinarea Agenției Executive pentru Sănătate și Consumatori, de asemenea, cu sarcini de execuție pentru gestionarea programului privind protecția consumatorilor pentru perioada 2014-2020. Gestiune în comun: posibilitatea de a sprijini grupul de lucru al OCDE privind siguranța produselor 2. Măsuri de gestionare 2.1. Norme de monitorizare și raportare A se preciza frecvența și condițiile. Programul prevede că Comisia informează comitetul statelor membre cu privire la acțiunile întreprinse în ceea ce privește punerea în aplicare a programului. Programul prevede ca până la jumătatea anului 2018, Comisia va elabora un raport de evaluare privind îndeplinirea obiectivelor tuturor măsurilor, eficiența utilizării resurselor și valoarea adăugată la nivelul UE a acestora, în vederea unei decizii de reînnoire, modificare sau suspendare a măsurilor. Mai mult, efectele pe termen lung și sustenabilitatea efectelor programului privind protecția consumatorilor ar trebui să fie evaluate în vederea contribuției acestora la o posibilă decizie de reînnoire, modificare sau suspendare a unui program ulterior. Evaluarea ex-post a programului actual (2007-2013), care este prevăzută înainte de sfârșitul anului 2015, va oferi elemente utile pentru punerea în aplicare a programului pentru perioada 2014 – 2020. 2.2. Sistemul de gestiune și control 2.2.1. Riscul (riscurile) identificat(e) Execuția bugetară acoperă acordarea de contracte de servicii, precum și de subvenții Subvențiile vor fi acordate pentru activități de sprijin, în principal autorităților statelor membre și organismelor publice sau organismelor non-profit desemnate și cofinanțate de statele membre. Perioada de executare a proiectelor subvenționate este de obicei între unul și doi ani. Numărul anual de acorduri de acordare de granturi este limitat și corespunde unui buget de aproximativ 13 milioane EUR pe an. Contractele de servicii vor fi încheiate în special pentru studii, colectare de date, evaluare, formare profesională, campanii de informare, servicii informatice și de comunicare, gestionarea facilităților etc. Contractanți vor fi în principal institute, laboratoare, firme de consultanță și alte întreprinderi comerciale private, dintre care multe IMM-uri. Bugetul mediu anual pentru contracte este estimat la aproximativ 12 milioane EUR; numărul de contracte individuale este evaluat în prezent la aproximativ 25 pe an. Principalele riscuri sunt următoarele: · Riscul privind calitatea slabă a proiectelor selectate și a punerii în aplicare tehnice a proiectului, reducând impactul programelor; datorită unor proceduri de selecție inadecvate, lipsei de experiență sau a unei monitorizării insuficiente; · Riscul prezentat de utilizarea ineficientă sau utilizarea neeconomică a fondurilor acordate, atât pentru granturi (complexitatea rambursării costurilor eligibile reale cu posibilități limitate de control documentar al costurilor eligibile), cât și pentru achiziții publice (uneori numărul limitat de operatori economici care dețin competențele de specialitate necesare împiedică efectuarea unei comparații suficiente a ofertelor de preț); · Riscul pentru reputația Comisiei, în cazul în care sunt descoperite fraude sau activități infracționale; sistemele de control intern ale părților terțe nu sunt întru totul fiabile datorită numărului relativ mare de contractanți și de beneficiari eterogeni, fiecare dintre aceștia operând propriul sistem de control, acesta fiind adeseori destul de redus ca dimensiune. 2.2.2. Metoda (metodele) de control preconizată(preconizate) Bugetul va fi executat prin gestiune centralizată directă, deși părți din sarcinile aferente punerii în aplicare a programului ar putea fi delegate agenției executive existente EAHC. Această agenție, care dispune de propriul sistem de control intern, este supravegheată de către DG SANCO și auditată de auditorul intern al Comisiei, precum și de Curtea de Conturi. DG SANCO și EAHC au instituit proceduri interne care vizează acoperirea riscurilor identificate mai sus. Procedurile interne sunt în deplină conformitate cu Regulamentul financiar și includ analize cost-beneficiu. În acest cadru, SANCO continuă să exploreze posibilitățile de a consolida gestionarea și de a crește simplificarea. Principalele caracteristici ale cadrului de control sunt următoarele: · Caracteristicile procesului de selecție a proiectelor: fiecare cerere de propuneri/oferte se bazează pe programul de lucru anual adoptat de Comisie. Criteriile de excludere, selecție și atribuire pentru selectarea propunerilor/ofertelor sunt publicate în fiecare cerere. Pe baza acestor criterii, un comitet de evaluare evaluează fiecare propunere/ofertă respectând principiile independenței, transparenței, proporționalității, tratamentului egal și al nediscriminării. · Strategia de comunicare externă: DG SANCO are o strategie de comunicare bine dezvoltată care încearcă să asigure că contractanții/beneficiarii înțeleg pe deplin cerințele și dispozițiile contractuale.. Următoarele mijloace sunt utilizate: Site-ul programului EUROPA; reuniuni de informare cu beneficiari/contractanți; note de orientare detaliate, precum și „întrebări frecvente” și un serviciu de asistență. · Controale înainte și în timpul punerii în aplicare a proiectelor: – DG SANCO și EAHC utilizează modelul de acord de acordare de granturi și de contracte de servicii recomandate de Comisie. Acestea prevăd o serie de prevederi referitoare la control, cum ar fi certificatele de audit, garanțiile financiare, auditurile la fața locului, precum și inspecții efectuate de OLAF. Normele de eligibilitate a costurilor vor fi simplificate, de exemplu, prin utilizarea sumelor forfetare în cazul unui număr limitat de categorii de costuri. Aceasta vor contribui, de asemenea, la o mai bună concentrare a verificărilor și controalelor. Introducerea acordurilor de parteneriat este de așteptat să îmbunătățească relațiile de lucru cu beneficiarii și să consolideze înțelegerea normelor de eligibilitate. – Întregul personal semnează codul de bună conduită administrativă. Personalul care este implicat în procedura de selecție sau în gestionarea acordurilor de acordare de granturi semnează, de asemenea, o declarație de absență a unui conflict de interese. Personalul asistă în mod regulat la sesiuni de formare și utilizează rețele pentru a face schimb de cele mai bune practici. – Punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a unui proiect este verificată documentar la intervale regulate pe baza rapoartelor privind progresele tehnice ale contractantului; în plus, sunt prevăzute reuniuni contractanții și vizite la fața locului, după caz. – Atât procedurile financiare ale SANCO, cât și ale EAHC sunt sprijinite de instrumentele informatice ale Comisiei și au un grad înalt de separare a sarcinilor: toate tranzacțiile financiare aferente contractelor sau acordurilor de acordare de granturi sunt verificate de către două persoane independente înainte de a fi semnate de către ordonatorul de credite competent. Pregătirea și verificarea operațională sunt efectuate de către diferiți membri ai personalului competent în domeniul respectiv. Plățile se fac pe baza documentelor justificative predefinite, cum ar fi rapoarte tehnice aprobate, precum și cereri de decont și facturi verificate. Celula financiară centrală efectuează o verificare documentară ex ante de nivel doi pentru un eșantion de operațiuni; după caz, se efectuează și un control financiar ex ante la fața locului înainte de plata finală. · Controale la sfârșitul proiectului: Atât DG SANCO, cât și EAHC dispun de o echipă de audit centralizată care verifică eligibilitatea cererilor de decont la fața locului. Obiectivul acestor controale este de a preveni, de a detecta și corecta erori semnificative în ceea ce privește legalitatea și regularitatea tranzacțiilor financiare. Cu scopul de a se obține un control mare asupra impactului, selectarea contractanților care vor fi auditați prevede, în primul rând, combinarea unei selecții în funcție de risc cu o eșantionare aleatorie și, în al doilea rând, luarea în considerare a aspectelor operaționale, ori de câte ori este posibil, în timpul auditului la fața locului. Costurile și beneficiile controalelor: Gestionarea programului și măsurile de control sunt concepute pe baza experienței anterioare: în ultimii trei ani, sistemul de control intern actual a asigurat o rată de eroare reziduală medie mai mică de 2%, precum și respectarea procedurilor de acordare a granturilor și de achiziții publice prevăzute în regulamentul financiar. Acestea sunt principalele două obiective în materie de control, atât pentru noul program privind protecția consumatorilor,cât și pentru cel anterior. Având în vedere că principalele caracteristici de concepție ale noului program nu diferă în mod semnificativ față de cele ale programului anterior, se consideră că riscurile legate de punerea în aplicare a programului vor rămâne relativ stabile. Prin urmare, se prevede menținerea măsurilor de gestionare și control stabilite; cu toate acestea, simplificări suplimentare, care ar putea deveni posibile în cadrul noului regulament financiar, vor fi aplicate în cel mai scurt timp și în cea mai mare măsură posibilă. Costurile de administrare incluse în fișa financiară (partea 3.2.1) se ridică la 12,5 milioane EUR, în timp ce fondurile care vor fi gestionate în perioada 2014 - 2020 se ridică la 197,2 milioane EUR; acest fapt conduce la un raport între costurile de administrare și fondurile administrate de aproximativ 6,4%, care ar trebui să fie luat în considerare în contextul unui domeniu de politică care nu presupune cheltuieli mari în comparație cu alte politici ale UE. Grație combinației de granturi și achiziții publice, controalelor ex ante și ex post în funcție de risc, precum și controalelor documentare și auditurilor la fața locului, obiectivele privind controlul vor putea fi îndeplinite la un cost rezonabil. Beneficiile presupuse de obținerea unei rate de eroare reziduale medii mai mici de 2% și de respectarea dispozițiilor regulamentului financiar sunt considerate suficient de importante pentru a justifica măsurile de gestionare și control alese. 2.3. Măsuri de prevenire a fraudelor și neregulilor A se preciza măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate. Pe lângă aplicarea tuturor mecanismelor de control de reglementare, DG SANCO va elabora o strategie antifraudă, în conformitate cu noua strategie a Comisiei de luptă antifraudă (CAFS) adoptată la 24 iunie 2011, pentru a se asigura, inter alia, că controalele sale interne antifraudă sunt pe deplin conforme noii strategii și că gestionarea riscurilor de fraudă va fi îndreptată spre identificarea domeniilor celor mai expuse acestor riscuri și a reacțiilor adecvate. După caz, vor fi instituite rețele și instrumentele informatice consacrate analizei cazurilor de fraudă legate de programul privind protecția consumatorilor. În special, vor fi puse în aplicare o serie de măsuri, cum ar fi: · deciziile, acordurile și contractele care rezultă din punerea în aplicare a programului privind protecția consumatorilor prevăd în mod expres dreptul Comisiei, inclusiv OLAF și al Curții de Conturi, de a efectua audituri, controale și inspecții la fața locului; · pe parcursul etapei de evaluare unei cereri de propuneri/oferte, candidații și ofertanții sunt verificați în raport cu criteriile de excludere publicate, pe baza declarațiilor și a sistemului de avertizare rapidă (EWS); · normele de eligibilitate a costurilor vor fi simplificate în conformitate cu dispozițiile regulamentului financiar. · formarea privind probleme în materie de fraudă și nereguli este periodic pusă la dispoziția personalului implicat în gestionarea contractului, precum și a auditorilor și controlorilor care verifică declarațiile beneficiarilor la fața locului. 3. IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 3.1. Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual și linia bugetară (liniile bugetare) afectată (afectate) · Linii bugetare de cheltuieli existente În ordinea rubricilor și a liniilor bugetare din cadrul financiar multianual. Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Natura cheltuielilor || Contribuție Numărul [Descrierea … … … … … … … … … … … … … … … … …] || CD/ CND. ([26]) || din țări AELS[27] || din țări candidate[28] || din țări terțe || în sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul Financiar 3 || 17 01 04 03 Cheltuieli administrative referitoare la prog