RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR Evaluarea finală a programului Fiscalis 2013 /* COM/2014/0745 final */





Cuprins Cuprins. 2 1. Context 3 2. Programul 3 3. Pregătirea evaluării 4 3.1. Cerințe, scop și domeniu de aplicare. 4 3.2. Metodologie. 4 3.3. Logica intervenției 5 3.4. Opinii și concluzii 5 4. Eficacitatea Fiscalis 2013 – povestea contribuției 6 4.1. Reducerea fraudei și a evaziunii fiscale. 6 4.2. Aplicarea uniformă, eficace și eficientă a legislației fiscale a UE.. 8 4.3. Reducerea sarcinilor asupra administrațiilor și contribuabililor. 9 5. Eficiență. 10 6. Valoare adăugată pentru UE.. 13 6.1. Complementaritatea programului Fiscalis 2013 cu alte inițiative naționale, regionale și internaționale 13 6.2. Contribuția la obiective fiscale mai extinse. 14 6.3. Importanța cooperării UE pentru reducerea costurilor și sarcinii administrative. 14 6.4. Natura transeuropeană a cooperării fiscale și cultura administrativă comună. 14 6.5. Sustenabilitatea rezultatelor. 15 7. Factori contextuali care influențează performanța programului 15 8. Concluzii și recomandări 17 1. Context Programul Fiscalis 2013 a fost institut prin Decizia 1482/2007/CE[1] ca un program multianual de acțiune comunitară în scopul îmbunătățirii funcționării sistemelor de impozitare pe piața internă. Acesta a fost al patrulea program[2] din seria programelor de cooperare lansate după crearea pieței unice europene în 1993. Abolirea controalelor fizice și fiscale asupra bunurilor care traversează frontierele interne ale Uniunii Europene a creat necesitatea urgentă de a promova o cooperare intensivă între administrațiile fiscale. Edițiile ulterioare ale programului au evoluat în timp, urmărind în final îmbunătățirea funcționării sistemelor de impozitare pe piața internă. Sistemele de impozitare funcționale pe piața internă trebuie înțelese, astfel cum sugerează legiuitorul și cum este interpretat în evaluare, ca presupunând interese financiare naționale protejate împotriva fraudei și evaziunii fiscale, o piață protejată de concurența neloială și reducerea sarcinilor administrative ale administrațiilor și contribuabililor. În Fiscalis 2013, acest obiectiv general urma să fie atins printr-o aplicare eficace, eficientă și uniformă a legislației fiscale a UE, precum și prin schimb de informații eficient și eficace, cooperare administrativă și schimb de bune practici administrative în domeniile TVA, accize la alcool și tutun, impozite pe produse energetice și electricitate și impozite directe. 2. Programul Beneficiarii principali ai programului au fost administrațiile fiscale ale statelor membre ale UE, urmate de administrațiile fiscale ale statelor candidate și potențial candidate. În ceea ce privește statele candidate și cele potențial candidate, programul urmărea să ajute administrațiile acestora să ia măsurile necesare în vederea aderării în domeniul legislației fiscale și al capacității administrative. Operatorii economici nu erau vizați direct de program, dar unele dintre activitățile programului le-au adus anumite beneficii și acestora prin reducerea sarcinilor administrative. Pentru a atinge obiectivele programului, au fost desfășurate următoarele activități: (1) dezvoltarea și utilizarea sistemelor de comunicații și schimb de informații; (2) acțiuni comune: controale multilaterale, seminarii, grupuri de proiect, vizite de lucru și orice alte activități necesare pentru realizarea obiectivelor programului; (3) activități de formare. Valoarea totală a pachetului financiar pe durata programului (6 ani) a fost stabilită la 156,9 milioane EUR. Fiscalis 2013 a alocat aproape 75% din bugetul său pentru dezvoltarea și întreținerea sistemelor informatice transeuropene, care acoperă toate statele membre ale UE, cu responsabilități distribuite la nivelul administrațiilor naționale și al Comisiei Europene. Colaborarea se desfășoară într-o rețea comună de comunicații/interfață comună de sisteme (CCN/CSI), care asigură interoperabilitatea tuturor sistemelor informatice naționale. Spre sfârșitul perioadei de programare, existau circa 60 de aplicații informatice transeuropene în domeniul vamal și fiscal care utilizau platforma CCN/CSI. Principalele aplicații informatice au fost următoarele: · Sistemul de schimb de informații privind TVA (VIES) și VIES-pe-web, · Rambursarea TVA, formulare electronice pentru schimbul de informații privind TVA și impozitarea directă, · modulul pentru numărul de identificare fiscală (TIN)-pe-web, · Sistemul informatizat pentru circulația și controlul produselor supuse accizelor (EMCS), · Sistemul de schimb de date privind accizele (SEED). 3. Pregătirea evaluării 3.1. Cerințe, scop și domeniu de aplicare În conformitate cu articolul 19 alineatul (1) din decizia programului, Comisia Europeană a proiectat și contractat evaluarea finală a programului către un consultant extern. Studiul de evaluare[3] a fost realizat de Ramboll Management Consulting AS, asistată în proces de către grupul de coordonare compus din personalul relevant al Comisiei și reprezentanți ai patru țări participante. Prezentul raport se bazează pe constatările și concluziile prezentate în raportul de evaluare externă și validate de grupul de coordonare. Raportul îndeplinește obligația prevăzută la articolul 19 alineatul (3) litera (b) de prezentare a unui raport de evaluare finală Parlamentului European și Consiliului. Evaluarea a acoperit întreaga durată a programului (anii 2008-2013) și toate tipurile de activități. Dat fiind accentul sporit pe eficiența cheltuielilor UE și în scopul analizei proporționale, evaluarea a acordat o atenție specială sistemelor informatice menționate mai sus, finanțate de către program, a căror funcționare eficace a fost considerată esențială pentru succesul de ansamblu al programului Fiscalis. 3.2. Metodologie Evaluarea a fost structurată în jurul a cinci aspecte principale de evaluare: (1) măsura în care mediul paneuropean de impozitare electronică a contribuit la buna funcționare a sistemelor de impozitare de pe piața internă și la combaterea fraudei; (2) rezultate și consecințe neașteptate și/sau neintenționate, precum și rolul acestora în operațiunile programului; (3) difuzarea programului (conștientizare, cunoaștere și punere în aplicare) și (4) raportul calitate-preț; (5) valoarea adăugată pentru UE. Există mai multe constrângeri care au trebuit luate în considerare la evaluarea programului Fiscalis 2013. În primul rând, multe dintre activitățile programului au fost continuate de la ediția sa anterioară – Fiscalis 2007 – și, prin urmare, rezultatele și impactul au putut fi numai rareori legate exclusiv de Fiscalis 2013. În al doilea rând, nu au existat valori de referință sau comparații (contrafactuale) față de care programul ar fi putut fi judecat și nu a fost posibil să se evalueze un scenariu fără Fiscalis, cu excepția unei situații ipotetice. În al treilea rând, evaluatorii au avut la dispoziție foarte puține date cantitative, de exemplu, cu privire la nivelul de fraudă detectat sau impozitele recuperate în general, ca să nu mai menționăm sumele care ar putea fi atribuite programului Fiscalis 2013; prin urmare, evaluatorii s-au bazat în mare parte pe percepțiile părților interesate consultate (prin anchete generale, interviuri specifice și studii de caz pe teren), care, deseori, nici acestea nu erau capabile să cuantifice beneficiile sau avantajele despre care credeau că au avut totuși loc. De asemenea, neregulile detectate utilizând instrumentele oferite de programul Fiscalis ar necesita în mod normal investigații suplimentare sau ar declanșa proceduri judiciare. Pe de altă parte, estimarea activităților de prevenire, în special prevenirea fraudei, este în mod inerent dificilă, fără a mai vorbi de evaluarea acestora. În fine, chiar dacă aceste date ar fi fost accesibile, determinarea unei legături strânse de cauzalitate între o schimbare observată și activitățile Fiscalis 2013 ar fi fost viciată de erori metodologice. Luând în considerare aceste constrângeri și contextul programului, pentru a răspunde întrebărilor de mai sus evaluarea a utilizat analiza contribuției – o metodologie foarte adecvată pentru a evalua contribuția probabilă a unei intervenții care se desfășoară într-un mediu complex în sensul unor rezultate anticipate și observabile. Această abordare a fost aleasă după o analiză cuprinzătoare a contextului programului Fiscalis, unde o întrebare clasică privind cauzalitatea nu ar conduce la rezultatele căutate, din cauza multiplelor mecanisme și factori subiacenți din interiorul și din exteriorul programului care au determinat materializarea unui rezultat, precum și a oricăror factori contextuali care l-au influențat. În schimb, analiza contribuțiilor a încercat să indice contribuția probabilă a programului prin demonstrarea utilizării sale directe de administrațiile fiscale naționale și a beneficiilor generate de acesta. 3.3. Logica intervenției Evaluarea s-a bazat pe un cadru logic - logica intervenției - legând activitățile Fiscalis 2013 (respectiv diversele acțiuni comune și sisteme informatice) de obiectivul său final (respectiv o mai bună funcționare a sistemelor fiscale pe piața internă și combaterea fraudei), transformat în rezultate (respectiv fraudă fiscală și evaziune fiscală mai mici, reducerea sarcinilor administrative, aplicare uniformă și eficace a legislației fiscale europene, precum și state candidate mai bine pregătite[4]). Această logică a intervenției, astfel cum se descrie în pagina următoare, reprezintă înțelegerea și interpretarea convenite cu grupul de coordonare și consultantul extern în ceea ce privește conexiunile cauzale preconizate între activități, produs final, rezultate și impact (obiectiv global). 3.4. Opinii și concluzii Opiniile și concluziile au fost derivate direct din constatările bazate pe dovezile colectate. Pentru a asigura soliditatea constatărilor, evaluarea a utilizat mai multe metode de colectare a datelor, inclusiv anchete, interviuri, cercetare documentară (inclusiv analize existente și date de monitorizare) și studii de caz. În ansamblu, acest mix metodologic a fost considerat corespunzător de părțile interesate și grupul de coordonare și a condus la obținerea informațiilor așteptate. 4. Eficacitatea Fiscalis 2013 – povestea contribuției În ansamblu, potrivit evaluării, contribuția Fiscalis 2013 la o mai bună funcționare a pieței interne pentru impozitare a fost clară, deși de cele mai multe ori necuantificabilă. Această secțiune prezintă constatările evaluării în ceea ce privește eficacitatea programului prin contribuția sa la rezultatele așteptate privind reducerea fraudei fiscale și a evaziunii fiscale (4.1); aplicarea uniformă, eficace și eficientă a legislației fiscale a UE (4.2); reducerea sarcinilor asupra administrațiilor și contribuabililor (4.3). 4.1. Reducerea fraudei și a evaziunii fiscale Obiectivul principal al sistemelor informatice în domeniul impozitării a fost de a permite un schimb rapid de informații securizate între administrațiile fiscale și, astfel, de a combate eficient frauda. Aceste sisteme informatice pot fi considerate esențiale în sprijinirea activității zilnice a funcționarilor din administrațiile fiscale din întreaga UE și s-au înrădăcinat în administrațiile naționale. Două sisteme informatice cheie contribuie în mod special la acest obiectiv: Sistemul de schimb de informații privind TVA (VIES) și Sistemul informatizat pentru circulația și controlul produselor supuse accizelor (EMCS), informațiile fiind furnizate de baza de date inclusă în Sistemul de schimb de date privind accizele (SEED). Sistemul VIES permite schimbul de informații privind livrările din interiorul UE între administrațiile fiscale ale statelor membre, în scopul controlului TVA; VIES-pe-web permite identificarea rapidă a numărului TVA al unui partener de afaceri, iar EMCS este un sistem informatizat integrat obligatoriu utilizat de administrațiile pentru accize pentru a monitoriza circulația produselor accizabile. Aceste sisteme informatice au furnizat autorităților naționale mijloacele de a controla neregulile în tranzacțiile transfrontaliere. În materie de TVA, acest lucru a fost posibil datorită informațiilor privind volumul, natura și părțile unei tranzacții impozabile în scopuri de TVA. Schimbările recente aduse bazei de date VIES au determinat un număr redus de discrepanțe și corecții retroactive, actualizări mai rapide și informații mai corecte privind cifra de afaceri. În plus, intervalul redus de timp pentru prezentarea și transmiterea declarațiilor recapitulative a accelerat schimbul de informații, oferind astfel un avantaj important administrațiilor fiscale[5]. Dovezile colectate de la părțile interesate prin evaluarea externă au arătat că sistemul VIES a sprijinit administrațiile naționale la identificarea fraudei, permițându-le să efectueze o verificare încrucișată a declarațiilor contribuabililor depuse la nivel național cu cele depuse în altă parte și să detecteze mai rapid neregulile. În plus față de informațiile din sistemul VIES, programul Fiscalis 2013 a oferit funcționarilor din administrațiile fiscale posibilitatea de a face schimb de cereri mai specifice de informații utilizând poșta CCN, în special căsuța poștală VIES, concepută pentru formularele electronice legate de TVA, și căsuța poștală TAXFRAUD. Aceste două canale legate de detectarea fraudei au înregistrat peste 578 000, respectiv 187 000 de mesaje schimbate între statele membre în perioada programului 2008-2013. Aceste mesaje constituie schimburi confidențiale între statele membre, iar Comisia Europeană nu are acces la conținutul acestora. Prin urmare, este imposibil să se evalueze direct rezultatele care provin din aceste schimburi, dar numărul lor arată o cooperare extrem de activă și dinamică. În domeniul accizelor, mijloacele de controlare a neregulilor în tranzacțiile transfrontaliere au fost furnizate de EMCS, ceea ce a permis monitorizarea în timp real a deplasării produselor accizabile în regim suspensiv de accize, de la notificarea anterioară sosirii la eliberarea pentru consum, precum și verificarea instantanee a operatorilor autorizați să trimită și să primească produse accizabile prin intermediul bazei de date SEED. În plus, părțile interesate au considerat că sistemele au făcut comportamentul fraudulos mai dificil, mai riscant și mai costisitor, ceea ce, în sine, poate să fi descurajat frauda. După introducerea EMCS, de exemplu, pentru ca frauda să aibă loc, expeditorul și destinatarul trebuie să fi acționat în coluziune, participând în cunoștință de cauză la o tranzacție frauduloasă. De asemenea, garanțiile electronice asociate fiecărei tranzacții au permis funcționarilor din administrațiile fiscale să asigure colectarea corespunzătoare a impozitelor cu mai multă ușurință. Evaluarea externă a concluzionat că formularele electronice standard în domeniul TVA și al impozitării directe au contribuit la prevenirea fraudei, dar nu atât în ceea ce privește detectarea tranzacțiilor frauduloase, ci prin asistența oferită funcționarilor din administrațiile fiscale la calcularea obligației fiscale corecte. Rezultate similare au fost obținute datorită schimbului automat de informații referitoare la Directiva privind impozitarea economiilor[6] utilizând schema XML comună, care a sprijinit stabilirea corectă a impozitelor, cu condiția ca informațiile să fi fost corecte și transmise în timp util. În afara domeniului informatic, programul Fiscalis 2013 a oferit statelor membre instrumente eficace pentru a coopera împotriva abuzului fiscal – măsurile comune – acordând administrațiilor fiscale un cadru în care să facă schimb de competențe și experiență. Acesta a finanțat operațiunile logistice și tehnice ale platformei EUROFISC, care a fost identificată în mod regulat de către funcționarii din administrațiile fiscale ca un canal important pentru promovarea și facilitarea cooperării multilaterale și descentralizate între statele membre, permițând acțiuni punctuale și rapide pentru combaterea anumitor tipuri de fraude. De exemplu, schimbul rapid de informații între unitățile antifraudă TVA din diferite state membre și dezvoltarea unor modele comune de analiză a riscului au fost considerate de părțile interesate instrumente importante pentru detectarea timpurie a fraudei de tip carusel[7], unde reacția rapidă a autorităților este cunoscută a avea o importanță esențială. Controalele multilaterale, pe de altă parte, au permis auditorilor fiscali din statele membre să-și aplice cunoștințele în comun, conducând la identificarea unor impozite datorate suplimentare în valoare de circa 3,26 miliarde EUR[8]. De asemenea, conform autorităților fiscale, împreună cu schimbul automat de informații în temeiul Directivei privind impozitarea economiilor, acestea au creat un „efect de conformitate” printre contribuabili, făcându-i să înțeleagă că informațiile privind operațiunile și obligațiile lor fiscale sunt partajate între statele membre. Acest fapt a redus direct intenția de a eluda impozitele prin creșterea probabilității detectării. Alte acțiuni comune, în special evenimentele specifice, precum seminariile și vizitele de lucru, au oferit administrațiilor naționale o înțelegere mai bună a structurii organizaționale și a practicii administrative a contrapărților lor din alte state membre. Deși aceste schimburi nu au condus direct la niveluri mai scăzute de fraudă, autoritățile fiscale le-au considerat utile pentru schimbul eficace de informații în acest sens, facilitând contactele directe între departamentele relevante. 4.2. Aplicarea uniformă, eficace și eficientă a legislației fiscale a UE Sistemele informatice sprijinite de programul Fiscalis 2013 au fost bine utilizate și apreciate la nivel global (chiar dacă este posibil ca unele să nu-și fi atins întregul potențial, după cum se explică mai jos). De exemplu, administrațiile naționale au schimbat peste 500 de milioane de mesaje[9] anual cu privire la tranzacțiile transfrontaliere din UE numai prin sistemul VIES, iar sistemul este unul din elementele esențiale care stau la baza cooperării administrative în înțelesul Regulamentului 904/2010 al Consiliului[10]. Evaluarea a arătat că sistemul este o parte esențială a instrumentarului administrațiilor fiscale ale statelor membre pentru efectuarea analizei de risc TVA, mulți funcționari utilizându-l zilnic. De asemenea, unele dintre sisteme sprijină direct punerea în aplicarea a acquis-ului UE pentru cooperarea administrativă în domeniul impozitării, precum, de exemplu, EMCS și VIES, finanțate de Fiscalis, pentru accize[11] și, respectiv, TVA[12] și formularele electronice din domeniul impozitării directe[13] (deși numai din ianuarie 2013, când au fost introduse acestea din urmă). De asemenea, cooperarea prin intermediul sistemelor electronice paneuropene a ajutat statele membre să respecte mai bine termenele legale pentru schimbul de informații cerut de legislația UE privind cooperarea administrativă menționată mai sus, permițând schimbul mai rapid și mai precis de informații (datorită, de exemplu, formularelor electronice standardizate). În ceea ce privește sistemul EMCS, ratele foarte reduse de erori tehnice (care apar în sub 1% din mișcările de produse)[14] arată, de asemenea, că sistemul a oferit un avantaj semnificativ în comparație cu vechiul sistem bazat pe hârtie și vulnerabil la erori, permițând buna punere în aplicare a acquis-ului în domeniul accizelor. Aplicarea corectă a legislației UE a fost facilitată în continuare de acțiunile comune, care au permis statelor membre să facă schimb de opinii cu privire la interpretarea dispozițiilor UE, provocările legate de punere în aplicare și executare, caracteristicile naționale și cele mai bune practici. Mai mult, acțiunile comune au permis statelor membre să se concentreze pe anumite domenii problematice, de exemplu, proiectarea și aplicarea unui nou formular electronic (cum a fost cazul formularului de declarație TVA, care trebuia pregătit pentru dezvoltarea mini-ghișeului unic) sau punerea în aplicare a unei anumite aplicații informatice (de exemplu, EMCS sau Rambursarea TVA). Importanța cadrului informal oferit de program pentru a discuta aceste chestiuni a permis o convergență mai largă între statele membre și a fost apreciată în mod consecvent de către părțile interesate în cursul evaluării. Aceste aspecte combinate au contribuit la o înțelegere, interpretare și proiectare din ce în ce mai uniformă a legislației UE în materie de TVA, așteptări reciproce adaptate și asigurarea unei corespondențe între diferitele practici și proceduri. 4.3. Reducerea sarcinilor asupra administrațiilor și contribuabililor Evaluarea externă și alte informații calitative disponibile au arătat că multe dintre sistemele informatice au condus la o reducere percepută a sarcinii administrative pentru administrațiile naționale și operatorii economici. Formularele electronice și platforma CCN/CSI utilizate împreună au adus cea mai mare contribuție la reducerea sarcinii pentru administrațiile naționale. Aceasta a condus la o mai mare eficiență, prin limitarea procedurilor bazate pe hârtie, îndelungate și consumatoare de resurse, raționalizând și simplificând schimbul electronic de informații datorită modelului și orientărilor comune furnizate de câmpurile prestabilite pentru a formula cereri și a răspunde acestora. De asemenea, a condus la o eficacitate sporită a acestei cooperări datorită preciziei și utilității mai mari a informațiilor schimbate. Acest lucru a fost realizat în principal prin vizarea informațiilor dorite și furnizate și prin interpretarea comună a cererilor. De asemenea, au apărut beneficii semnificative ca urmare a utilizării regulate a sistemelor VIES, VIES-pe web și EMCS, chiar dacă obiectivul principal al acestora a fost acela de a asigura colectarea corespunzătoare a impozitelor și taxelor. Administrațiile fiscale au considerat că acestea au făcut detectarea neregulilor mai rapidă, cooperarea și monitorizarea mai convenabile și timpul de reacție mai scurt în comparație cu procedura anterioară bazată pe hârtie. În ceea ce privește sistemul EMCS, analiza statistică a arătat că timpul mediu pentru descărcarea de gestiune pentru deplasarea produselor accizabile (între validarea documentului electronic și trimiterea raportului de primire la destinație) a fost de 6,8 zile, perioadă considerată foarte scurtă[15]. Pentru operatorii economici, VIES-pe-web a redus în mod direct perioada de pregătire pentru validarea numerelor TVA ale partenerilor lor de afaceri, deoarece aceștia nu mai trebuiau să apeleze la administrația națională. În aplicație au avut loc 157 de milioane de validări doar într-un singur an. Presupunând că fiecare dintre acestea trebuiau rezolvate cu un apel telefonic de cinci minute, VIES-pe-web a redus costurile de conformitate cu circa 160 de milioane EUR de partea administrațiilor fiscale naționale și cu o sumă similară pentru operatorii economici. De asemenea, din ianuarie 2010 a intrat în funcțiune procedura electronică de rambursare a TVA, simplificând procesul de rambursare, permițând firmelor să solicite direct o rambursare de TVA în statul membru de stabilire pentru TVA suportată în alte state membre. Deși evaluarea a concluzionat că este prea devreme să se evalueze impactul deplin al aplicației asupra reducerii costurilor pentru firme, analiza anchetelor transmise de Comisie în 2012 către funcționarii din domeniul impozitelor și accizelor, în scopul efectuării unei analize cost-beneficiu a principalelor sisteme informatice sprijinite de Fiscalis 2013, a colectat totuși anumite indicii preliminare dintr-o serie de state membre privind faptul că eficiența administrației într-adevăr a crescut. În plus, evaluarea a recomandat ca contribuabilii să fie vizați în mod specific în activitățile programului și în evaluare (recomandarea 7). În raport cu EMCS, sistemul a oferit și o serie de avantaje administrative pentru operatorii economici, inclusiv reducerea operațiunilor pe bază de hârtie, încheierea mai rapidă a procedurilor privind regimul suspensiv de accize și integrarea prelucrării cu sistemele informatizate existente. Aceste beneficii erau reale în special pentru firmele mai mari, care tranzacționau frecvent și aveau o capacitate informatică mai mare, în timp ce firmele mai mici, utilizând sporadic procedura privind regimul suspensiv de accize, au avut dificultăți mai mari de adaptare, datorită cerințelor tehnice și financiare relativ ridicate (de exemplu, cerința privind garanțiile) pentru deplasarea produselor în regim suspensiv de accize. În domeniul impozitării directe, programul a sprijinit aplicația pentru numărul de identificare fiscală (TIN)-pe-web. Acesta este un sistem care oferă o interfață online ce permite utilizatorilor finali să verifice numerele de identificare fiscală din orice stat membru, pentru a identifica rapid contribuabilii și a facilita administrarea afacerilor fiscale naționale sau pentru a identifica contribuabilii care investesc în alte țări UE. Evaluarea a concluzionat că aplicația TIN-pe-web este utilizată insuficient, ceea ce a făcut imposibilă evaluarea reducerii urmărite a sarcinii administrative. Cu toate acestea, motivele utilizării scăzute nu țin de program, ci provin dintr-o varietate de factori, factorul principal fiind că nu există TIN la nivelul UE și că nu toate țările UE îl au sau îl utilizează. Anumite țări au alți identificatori, care, din motive legale sau de altă natură, nu pot fi tratați drept TIN, în timp ce altele nu emit automat aceste numere tuturor contribuabililor. 5. Eficiență O proporție importantă a cheltuielilor programului a fost dedicată funcționării și sprijinirii sistemelor informatice (aproximativ 75%), din care cea mai mare parte a fost alocată rețelei CCN/CSI. Luând în considerare că CCN/CSI sprijină schimbul de informații între statele membre pentru toate sistemele informatice transeuropene și permite tuturor statelor membre o participare egală la schimbul de informații, aceste investiții au fost considerate necesare și foarte valoroase de către administrațiile naționale. Deoarece rețeaua CCN/CSI era o platformă comună și cu programul Vamă 2013, evaluarea a constatat că investiția în această rețea nu a fost doar pragmatică din punctul de vedere al operațiunilor informatice, dar a adus și economiile de scară ale unei arhitecturi informatice unice. Deși este posibilă o armonizare suplimentară între procesele fiscale și vamale (de exemplu, în ceea ce privește interoperabilitatea între EMCS și sistemele vamale) și se recomandă îmbunătățirea acesteia (recomandarea 6), Comisia și administrațiile naționale au urmărit creșterea sinergiilor și dezvoltarea comună de module informatice, prin organizarea de grupuri de proiecte comune între autoritățile fiscale și cele vamale. La nivel operațional, au fost obținute creșteri suplimentare ale eficienței la punerea în aplicare și utilizarea sistemelor informatice prin promovarea reutilizării tehnologiei și a dezvoltării de servicii comune. Acestea au inclus strategii destinate să promoveze economii de costuri, precum o metodologie unică pentru gestionarea sistemelor informatice, consolidarea centrelor de date și medii partajate de publicare web cu statele membre în domeniile fiscale. De asemenea, pentru a asigura o dezvoltare eficientă a funcționalității și a asistenței pentru operațiuni, operațiunile informatice au fost în mare parte externalizate, puține activități operaționale sau de dezvoltare fiind păstrate la nivel intern. Asistența operațională acordată statelor membre pentru a le ajuta să implementeze și să exploateze sistemele informatice a reprezentat o parte importantă a bugetului Fiscalis 2013 pentru cheltuieli informatice, și anume peste 40%. Comisia a colaborat strâns cu statele membre pentru a asigura un maxim de control și adecvare. Aceasta a inclus dezvoltarea unor specificații și aplicații comune care pot fi aplicate în fiecare stat membru, precum și vizite în statele membre pentru a ajuta la depanarea oricăror probleme sau la efectuarea testelor de conectivitate necesare. Testarea conformității a fost unul din domeniile care au oferit cel mai bun raport calitate-preț, deoarece instrumentele dezvoltate la nivel central au putut fi utilizate de toate statele membre [de exemplu, sistemul de testare cu autoservire (SSTS) proiectat pentru a permite statelor membre un mai bun control pentru realizarea propriei testări a conformității]. Evaluarea a sugerat dezvoltarea mai multor aplicații centralizate (recomandarea 5). Răspunsurile la ancheta din 2012 a Comisiei privind analiza cost-beneficiu a sistemelor informatice majore sprijinite de Fiscalis 2013 au arătat dificultățile pe care le aveau statele membre în calcularea costului punerii în aplicare la nivel național; niciun stat membru nu a prezentat o copie a studiilor sau a evaluărilor naționale existente, în timp ce estimările a 17 state membre cu privire la costurile referitoare la instalarea și exploatarea EMCS între 2007 și 2011 au variat între 1,1 milioane EUR și 18,8 milioane EUR. Și mai puține state membre au putut cuantifica beneficiile, iar dovezile în acest sens sunt în mare măsură anecdotice, de exemplu, un stat membru a raportat o creștere cu 10% a încasărilor în anul care a urmat introducerii EMCS. Totuși au existat răspunsuri pozitive cu privire la impactul sistemelor informatice asupra eficienței administrației, majoritatea statelor membre considerând că eficiența administrațiilor lor s-a îmbunătățit după ce s-au introdus EMCS, VIES sau sistemul Rambursare TVA. Dovezile anecdotice sugerează că, în cazul unui stat membru, costul punerii în aplicare a EMCS a fost acoperit rapid datorită descoperirii mai multor scheme de fraudare de dimensiuni mari. Pentru a facilita și raționaliza în continuare schimbul de informații, organizarea de activități și colaborarea în rețea, în 2012 Comisia a lansat Spațiul de informare și colaborare al programelor (PICS), pentru a fi utilizat atât de Fiscalis 2013, cât și de programul înrudit al acestuia, Vamă 2013. Acesta a oferit administrațiilor naționale un spațiu comun de lucru pentru schimbul de informații și colaborarea online și, în general, a fost considerat un pas pozitiv în direcția utilizării mai eficiente a resurselor. Totuși, prin evaluare a devenit clar că exista o conștientizare de ansamblu scăzută privind funcția instrumentului, utilizarea era redusă, iar potențialul era insuficient exploatat în prezent, făcându-se o recomandare în acest sens (recomandarea 3). Deoarece programul Fiscalis 2013 a funcționat în cea mai mare parte într-o perioadă de austeritate economică, impulsul în direcția unei eficiențe maxime a fost puternic la nivelul Comisiei și al statelor participante. Acesta a reunit părțile, pentru o colaborare și mai strânsă în scopul de a dezvolta împreună instrumente comune sau aplicații naționale ori de a face schimb de bune practici în privința soluțiilor informatice. În orice caz, sistemele informatice sprijinite de programul Fiscalis 2013 nu pot fi luate în considerare în mod izolat și fără a ține cont chiar de valoarea informațiilor a căror circulație o facilitează. Este foarte dificil de cuantificat valoarea schimbului de informații, deoarece datele privind impozitele recuperate sau reevaluate sunt deseori inaccesibile. Cu toate acestea, valoarea reală a sistemelor informatice ar trebui văzută prin prisma utilității ridicate a acestora și a rolului lor în facilitarea unui schimb rapid și securizat de informații între statele membre. Schimbul de informații între toate țările UE utilizând sisteme informatice sprijinite de Fiscalis a fost considerat de părțile interesate vital pentru a permite funcționarilor din administrațiile fiscale să monitorizeze mai bine tranzacțiile sau deplasările din interiorul UE și să evalueze impozitele datorate aferente. Dacă ar fi dezvoltate sisteme similare în mod individual la nivel național, eficiența acestora nu s-ar ridica nici pe departe la nivelurile actuale, cu dezavantajul de a fi mai puțin interoperabile, mai puțin uniforme și, în final, mai puțin eficace. Costurile de instalare și costurile ulterioare de exploatare ale acestor sisteme ar fi, de asemenea, semnificativ mai mari, dacă nu chiar prohibitive. Deși acțiunile comune au avut o pondere mai mică în bugetul total al Fiscalis 2013, țările participante au considerat că acestea reprezintă elementul unic al programului. Peste 23 400 de funcționari au participat la diverse seminarii, ateliere, grupuri de proiect, formări și controale multilaterale. Costul mediu pe participant, finanțat prin intermediul programului, a fost cu puțin sub 1 000 EUR, ceea ce în evaluarea externă s-a considerat foarte rezonabil, dat fiind faptul că includea cheltuielile de deplasare și de ședere, precum și costurile necesare pentru organizare, inclusiv asistența lingvistică. Ca în cazul sistemelor informatice, evaluarea a concluzionat că valoarea schimbului de informații și cunoștințele câștigate datorită acestor activități sunt în cea mai mare parte necuantificabile, cele mai mari beneficii constând în rețelele umane durabile și înțelegerea, interpretarea și aplicarea comună a legislației UE. Exemplul controalelor multilaterale ilustrează bine potențialul programului în raport cu costurile acestuia. Valoarea raportată a impozitelor datorate identificate pe baza a circa 85% dintre controalele multilaterale încheiate – 3,26 miliarde EUR – reprezintă un raport de aproape 1:1 350 EUR (raportul dintre 2,41 milioane EUR cheltuite efectiv pe toate controalele multilaterale și 3,26 miliarde EUR de impozite identificate și raportate). Deși recuperarea efectivă a impozitului datorat depinde de alte proceduri naționale și nu ar trebui în niciun caz să se considere că acest exemplu descrie eficiența de ansamblu a programului, este o ilustrare bună a posibilelor beneficii economice pe care le poate genera programul, care depășesc cu mult cheltuielile acestuia. 6. Valoare adăugată pentru UE În contextul programului Fiscalis 2013, valoarea adăugată pentru UE este definită în scopul evaluării finale ca reprezentând beneficiile suplimentare care provin dintr-o acțiune la nivelul UE, comparativ cu o inițiativă națională, o inițiativă multilaterală sau chiar altă inițiativă internațională. Pentru a permite o demonstrare mai clară a valorii adăugate pentru UE, evaluarea a estimat-o utilizând următoarele criterii: (1) complementaritatea programului cu inițiativele menționate mai sus; (2) contribuția sa de ansamblu la obiectivele sale, care au fost incluse în obiectivele fiscale mai largi și partajate cu alte inițiative (de exemplu, combaterea fraudei fiscale); (3) reducerea costurilor și a sarcinii administrative (de exemplu, prin platforme informatice, orientări, proceduri comune etc.; punerea în aplicare încrucișată a celor mai bune practici identificate în cursul activităților programului, reducerea duplicărilor și suprapunerilor, sinergii etc.); (4) natura transeuropeană a cooperării fiscale și a fraudei fiscale este gestionată cel mai bine la nivel supranațional, nu în interiorul statelor membre, împreună cu valorile unei culturi administrative comune și rețelele umane create prin program; și (5) durabilitatea rezultatelor/impactului în cazul întreruperii programului. 6.1. Complementaritatea programului Fiscalis 2013 cu alte inițiative naționale, regionale și internaționale Evaluarea a identificat mai multe inițiative naționale, regionale și internaționale exterioare programului Fiscalis 2013, urmărind să intensifice schimbul de informații fiscale între anumite țări, pe bază bilaterală sau multilaterală. În ansamblu, evaluarea a concluzionat că, în loc să ducă la suprapuneri, programul Fiscalis 2013 a completat și a permis sinergii între aceste inițiative. La nivel național, programul a permis în mod predominant crearea de sinergii atunci când Fiscalis 2013 și inițiativele naționale se alimentau reciproc pentru a spori efectele urmărite. De exemplu, anumite administrații au integrat informațiile din sistemul VIES în aplicațiile software din fluxul de lucru ale funcționarilor din administrațiile financiare, facilitând mult accesul la informații și prelucrarea acestora. Datorită flexibilității intrinseci și participării voluntare la acțiunile comune, administrațiile fiscale au utilizat programul Fiscalis 2013 pentru a-și sprijini prioritățile naționale, de exemplu, prin participarea la controale multilaterale, uneori foarte specifice. În ceea ce privește inițiativele regionale, programul Fiscalis 2013 a jucat un rol suplimentar similar. Evaluarea a adus două exemple: cooperarea strânsă extinsă la chestiuni fiscale între țările Benelux, precum și grupul de lucru nordic pentru combaterea evaziunii fiscale (NAIS). Totuși, aceste inițiative și alte inițiative similare au fost în general considerate complementare programului Fiscalis 2013, deoarece aceste alte inițiative regionale au avut o acoperire și un domeniu de aplicare diferite[16]. Programul Fiscalis 2013 a funcționat într-un context similar cu cel al două organizații internaționale importante, ale căror activități, obiective și audiențe vizate se suprapuneau într-o oarecare măsură cu cele ale Fiscalis, și anume Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) și Organizația Intraeuropeană a Administrațiilor Fiscale (Intra-European Organisation for Tax Administrations - IOTA)[17]. Întrucât suprapunerile cu OCDE erau neglijabile, datorită mandatului larg al organizației, contribuția IOTA la rezultatele urmărite și de programul Fiscalis 2013 a fost clară. Cu toate acestea, suprapuneri există numai în măsura în care sunt vizate acțiunile comune ale programului Fiscalis, de exemplu, seminarii sau ateliere; niciuna dintre inițiativele IOTA (sau alte inițiative regionale) nu ar putea înlocui în vreun fel schimbul de informații electronice de bază cu toate țările facilitat de Fiscalis 2013. Fiscalis 2013 a fost singurul instrument existent axat exclusiv pe îmbunătățirea practică a sistemelor fiscale pe piața internă, acest lucru transformând programul într-o soluție unică și adaptată pentru tratarea chestiunilor fiscale transfrontaliere în UE. 6.2. Contribuția la obiective fiscale mai extinse În Raportul Monti din 2010[18], nevoia de schimb de informații fiscale și cooperare între administrațiile fiscale a fost recunoscută ca fiind una dintre măsurile din domeniul fiscal care poate îmbunătăți funcționarea pieței interne. Planul de acțiune din 2012 al Comisiei[19] pentru consolidarea luptei împotriva fraudei și a evaziunii fiscale a subliniat, de asemenea, necesitatea de a asigura implementarea și aplicarea pe deplin a cadrului de cooperare administrativă în domeniul TVA, al impozitării directe și al accizelor. Această luptă a rămas de atunci o prioritate cheie la nivel european. Programul Fiscalis 2013 a corespuns bine acestui cadru, furnizând administrațiilor fiscale mijloace reale pentru schimbul efectiv de informații (de exemplu, prin sistemul VIES, EMCS, formulare electronice fiscale standardizate etc.) sau pentru punerea în comun a cunoștințelor pentru cooperarea pe sarcini specifice (de exemplu, prin controale multilaterale, platforma EUROFISC, ateliere, seminarii și alte acțiuni comune). 6.3. Importanța cooperării UE pentru reducerea costurilor și sarcinii administrative Evaluarea a concluzionat că programul Fiscalis 2013 a permis reducerea costurilor și a sarcinilor administrative în trei modalități principale: (i) prin standardizarea, într-o anumită măsură, a schimbului de informații între administrațiile fiscale (de exemplu, prin formulare electronice), (ii) prin furnizarea de platforme pentru schimbul securizat (respectiv CCN/CSI cu toate aplicațiile informatice ancorate în acestea) și (iii) prin furnizarea de sisteme informatice comune pentru a fi utilizate direct de administrațiile fiscale (de exemplu, EMCS sau VIES). Descrierea detaliată a contribuției programului la reducerea costurilor și sarcinii administrative este prezentată în capitolul 4 din acest raport. Părțile consultate în cadrul evaluării nu au putut identifica alternative naționale sau internaționale la Fiscalis 2013 care ar fi putut oferi o reducere similară sau mai mare a sarcinii administrative a administrațiilor naționale și operatorilor economici. 6.4. Natura transeuropeană a cooperării fiscale și cultura administrativă comună Eficacitatea Fiscalis 2013 constă mai ales în abordarea paneuropeană a programului și în soluțiile transfrontaliere pe care le oferă, ce nu ar fi putut fi oferite de la nivel național. Uneori, aceste soluții constau în sisteme informatice centralizate care aduceau toate țările participante la același nivel, iar alteori constau în atingerea unui nivel mai ridicat de coordonare și aliniere a obiectivelor și așteptărilor datorită acțiunilor comune. Deși programul nu a urmărit facilitarea creării unei culturi administrative comune (nici nu este dorită în acest moment o asemenea cultură), acesta a permis funcționarilor din administrațiile fiscale să conveargă treptat în abordarea, înțelegerea și cooperarea cu omologii lor din alte state membre. Scenariul atingerii unor niveluri similare de cooperare acționând individual și necoordonat era în general de neimaginat de către părțile interesate. De asemenea, rolul Comisiei de coordonator și facilitator a fost recunoscut de părțile interesate și s-a recomandat continuarea acestuia (recomandarea 4). 6.5. Sustenabilitatea rezultatelor Durabilitatea rezultatelor este analizată din perspectiva întreruperii programului, deoarece, prin natura lor, cele mai multe activități Fiscalis nu constau într-o intervenție punctuală, ci se bazează pe sprijinul său continuu. Pe termen scurt, părțile interesate au manifestat o oarecare încredere că o parte a efectelor Fiscalis 2013 vor persista dacă programul este întrerupt. Aceste efecte au inclus rezultatele mai importante ale programului, cum ar fi competențe noi sau rețele umane. Cu toate acestea, părțile interesate au considerat că acestea nu vor persista pe termen mai lung, deoarece administrațiile fiscale funcționează într-un mediu complex și foarte dinamic, cu priorități naționale și condiții economice schimbătoare, restructurări etc. Țările participante ar putea organiza în mod formal activități similare acțiunilor comune pe cont propriu, dar la modul practic s-a considerat totuși improbabilă asigurarea finanțării necesare și coordonarea acestor acțiuni. Părțile interesate au ajuns la concluzii similare în privința sistemelor informatice; asistența, întreținerea și dezvoltarea acestora ar fi foarte dificil de menținut la nivelurile actuale dacă s-ar baza exclusiv pe finanțarea, inițiativele și organizarea națională. De fapt, părțile interesate au convenit unanim că aceste sisteme ar deveni repede nefuncționale și inadecvate, cu consecința directă a unei rapide diminuări a capacității de schimb de informații, monitorizare și control, precum și a creșterii costurilor și sarcinii administrative. Acesta este un argument important atunci ne amintim că multe dintre sistemele informatice nu sunt doar „de fațadă”, ci de fapt sprijină legislația (de exemplu, EMCS sau cerințele legislației privind cooperarea administrativă), iar întreruperea lor ar îngreuna conformarea cu acquis-ul fiscal al UE. În fine, evaluarea a concluzionat că, fără programul Fiscalis, dar dat fiind accentul pus pe combaterea fraudei și a evaziunii fiscale transfrontaliere, anumite state membre probabil ar coopera mai strâns prin acorduri bilaterale sau regionale, ceea ce ar putea duce în final la asimetrie în accesul statelor membre la informații și, în consecință, ar facilita frauda și ar denatura schimburile comerciale. 7. Factori contextuali care influențează performanța programului Pe baza analizei contribuției, în evaluare s-au examinat și factorii contextuali, exteriori programului și, astfel, în afara controlului direct al acestuia, care fie au îngreunat (factori inhibitori), fie au favorizat (factori stimulenți) realizările programului. Scopul acestui exercițiu nu a fost de a evalua măsura în care aceștia au influențat realizările programului, ci de a-i identifica, pentru a clarifica într-o anumită măsură condițiile în care a funcționat programul Fiscalis 2013. Cei mai importanți sunt prezentați mai jos, fiind observați în multe state membre. Evaluarea a constatat că strategiile de gestionare a cunoștințelor în cadrul administrațiilor naționale, reflectând modul în care administrațiile naționale au organizat cooperarea privind controalele multilaterale (CML) și sistemele informatice, precum și împărțirea responsabilităților pentru sarcinile legate de Fiscalis 2013, au contribuit pozitiv la realizările programului. De exemplu, o organizare orizontală cu puține niveluri de management pare să fi fost mai bine adaptată pentru desfășurarea rapidă și mai ușoară a controalelor multilaterale, în timp ce colaborarea strânsă între administrație și departamentul informatic a oferit mai multă flexibilitate și capacitatea de a răspunde rapid și eficient problemelor informatice. Parțial în același context, evaluarea a arătat că responsabilitățile pentru sarcinile legate de operațiunile Fiscalis 2013 nu au fost întotdeauna alocate clar în administrațiile naționale, ceea ce poate să fi afectat negativ coordonarea programului și punerea în aplicare de ansamblu în statele (anumite state) participante. Aceasta se referea mai ales la rolul coordonatorilor naționali, care lucrau cu mandate diferite, în structuri organizaționale diferite și cu constrângeri diferite în ceea ce privește resursele, ceea ce, în anumite cazuri, e posibil să le fi afectat capacitatea de a promova programul și, prin urmare, s-a recomandat clarificarea acestui lucru (recomandarea 2). S-a constatat că sistemele informatice naționale au completat funcționalitățile sistemelor informatice finanțate de Fiscalis și, în aceste cazuri, s-au consolidat reciproc, creând sinergii puternice, de exemplu, cum a fost cazul unui sistem spaniol de informații privind contribuabilii, Zujar, care, atunci când era utilizat împreună cu sistemul VIES, permitea o verificare încrucișată rapidă a tranzacțiilor TVA. Pe de altă parte, atunci când sistemele naționale nu au fost interoperabile cu sistemele informatice finanțate de Fiscalis 2013, potențialul neexploatat a fost imediat vizibil. De exemplu, deoarece sistemul olandez de control al exporturilor (ECS) nu era integrat cu EMCS sau conectat la acesta, toate deplasările care se terminau în afara Olandei trebuiau închise manual, sporind volumul de lucru și reducând capacitatea de monitorizare și de control în timp real. Unul dintre inhibitorii cheie ai realizării potențialului deplin al Fiscalis 2013 a fost criza economică din UE de pe toată durata programului. Chiar dacă evaluarea nu a identificat nicio diferență semnificativă la nivelul resurselor dedicate anumitor domenii fiscale, părțile interesate au subliniat în general presiunea de ansamblu asupra resurselor și orientarea spre eficiență. În practică, austeritatea bugetară a redus participarea statelor membre la activitățile programului, precum și resursele pentru punerea în aplicare a componentelor naționale ale sistemelor informatice. În special acest din urmă lucru a fost indicat de către părțile interesate. Totuși, pe de altă parte, evaluarea a concluzionat că această criză economică a sporit atenția acordată eficienței activităților din punctul de vedere al costurilor și a condus la un volum sporit de informații schimbate prin program, statele membre punând accentul în special pe colectarea veniturilor. Barierele lingvistice au fost identificate în general de către părțile interesate ca un factor limitativ, reducând eficacitatea comunicării și a informațiilor orale sau scrise, precum și participarea la acțiunile comune. Conștientizarea și cunoașterea programului Fiscalis 2013 au fost considerate, de asemenea, un factor care influențează în mod clar nivelurile de cooperare și de schimb de informații. În timp ce conștientizarea generală și difuzarea rezultatelor programului au fost răspândite, cele mai multe părți interesate și beneficiarii potențiali cunoșteau doar puține sau foarte puține lucruri despre program. De asemenea, evaluarea a arătat că sistemele informatice erau deseori considerate de statele membre un lucru natural, fiind puțin cunoscută conexiunea cu Fiscalis, fapt ce ar trebui analizat (recomandarea 1). Alți factori contextuali menționați de părțile interesate, care fie erau mai puțin importanți pentru realizările de ansamblu ale programului, fie au fost menționați doar anecdotic, includeau criteriile de selecție ale funcționarilor naționali care au participat la acțiunile comune, legislația națională care interzice divulgarea anumitor informații sau utilizarea anumitor sisteme voluntare (de exemplu, insuficient utilizata aplicație TIN-pe-web), anumite fenomene locale (de exemplu, creșterea numărului de lucrători transfrontalieri care a generat o presiune sporită pentru un schimb de informații mai intens privind impozitele directe sau schimburile comerciale transfrontaliere crescute cu anumite mărfuri, ceea ce a intensificat utilizarea și utilitatea EMCS). În fine, evaluarea a menționat și importanța, influența sau coexistența altor inițiative, în special operațiunile IOTA, care au fost descrise în detaliu în capitolul 6. 8. Concluzii și recomandări Deși în funcționarea pieței interne sunt implicați numeroși factori, evaluarea a concluzionat că este probabil ca Fiscalis 2013 să fi avut o contribuție la buna funcționare a pieței interne. Este considerat plauzibil faptul că frauda și evaziunea fiscală au fost reduse și/sau prevenite, aceasta evitând denaturări ale competiției pe piața internă. Menținerea deficiențelor identificate sub controlul programului a condus la recomandările relevante. Concluziile esențiale pot fi rezumate după cum urmează: a) sistemele informatice (respectiv EMCS, VIES și formularele electronice pentru cooperare în domeniul impozitării directe) au sprijinit direct punerea în aplicare a acquis-ului UE privind cooperarea administrativă în domeniul fiscal; b) sistemul VIES a sprijinit administrațiile naționale în vederea identificării fraudei și a devenit o parte esențială a instrumentarului pentru TVA al administrațiilor fiscale, fiind utilizat zilnic de funcționarii acestora; c) VIES-pe-web a redus direct perioada de pregătire pentru validarea numerelor de TVA ale operatorilor economici, conducând la o economie estimată de 160 de milioane EUR pentru administrațiile fiscale și o economie similară pentru operatorii economici; d) EMCS a făcut comportamentul fraudulos mai dificil, mai riscant și mai costisitor, datorită monitorizării în timp real și a verificării instantanee a operatorilor autorizați. Garanțiile electronice asociate fiecărei tranzacții în cadrul EMCS au facilitat colectarea corespunzătoare a impozitelor pentru funcționarii din administrațiile fiscale; e) formularele electronice standard în domeniul TVA și al impozitării directe au ajutat funcționarii din administrațiile fiscale să calculeze obligațiile fiscale corecte; f) formularele electronice și platforma CCN/CSI au raționalizat, simplificat și îmbunătățit calitatea informațiilor schimbate în mod electronic; g) acțiunile comune au permis administrațiilor naționale să facă schimb de competențe și experiență; să facă schimb de opinii privind interpretarea, punerea în aplicare și executarea dispozițiilor UE; să înțeleagă mai bine structura legislativă și organizațională a diferitelor administrații fiscale și să construiască rețele umane valoroase; h) platforma EUROFISC a furnizat funcționarilor din administrațiile fiscale un canal important pentru promovarea și facilitarea cooperării multilaterale și descentralizate, permițând acțiuni specifice și rapide pentru combaterea unor tipuri specifice de fraudă; i) controalele multilaterale au permis statelor membre să identifice impozite datorate suplimentare cu o valoare aproximativă de 3,26 miliarde EUR și au condus, împreună cu dispozițiile privind schimbul automat de informații în temeiul Directivei privind impozitarea economiilor, la crearea unui „efect de conformitate” în rândul contribuabililor; j) există puține informații cantitative disponibile cu privire la costurile și beneficiile sistemelor informatice instalate la nivel național, cu estimări ale costurilor care variază mult, de la 1,1 milioane EUR la 18,8 milioane EUR, și cu beneficii (în ceea ce privește valoarea informațiilor schimbate) dificil de cuantificat, însă eficiența de ansamblu a sistemelor informatice a fost considerată pozitivă de către părțile interesate; k) statele membre nu ar fi fost capabile să dezvolte și să întrețină în mod individual sisteme informatice mai eficace, eficiente și interoperabile; l) programul Fiscalis 2013 a completat și a permis sinergii între alte inițiative în materie de cooperare fiscală la nivel național, regional și internațional, cu o suprapunere redusă în ceea ce privește acțiunile comune; acesta a fost singurul instrument adaptat chiar la nevoile pieței interne și singurul care să ofere o aplicație informatică; m) programul Fiscalis 2013 a permis reducerea costurilor și sarcinilor administrative în trei modalități principale: (i) prin standardizarea schimbului de informații (de exemplu, prin formulare electronice), (ii) prin furnizarea de platforme pentru schimbul securizat (respectiv CCN/CSI) și (iii) prin furnizarea de sisteme informatice comune pentru a fi utilizate direct de administrațiile fiscale (de exemplu, EMCS sau VIES); n) fără sprijinul programului, efectele acțiunilor comune și ale sistemelor informatice nu ar persista pe termen lung. Pe baza probelor colectate, evaluatorii au prezentat mai multe recomandări, în vederea îmbunătățirii operațiunilor programului și a potențialului acestuia. Recomandările sunt rezumate mai jos și au fost larg acceptate de grupul de coordonare. Comisia va întreprinde un exercițiu dedicat pentru a analiza recomandările și a întocmi un plan de acțiune pentru punerea în aplicare și urmărirea acestora, ținând cont de natura lor, influența asupra programului și calendarul posibil de implementare (de exemplu, pe durata programului sau în ciclul legislativ următor). Nr. || Recomandare || Responsabil principal 1 || Ar trebui luate măsuri pentru creșterea conștientizării privind programele Fiscalis (viitoare), obiectivele și rezultatele acestora. În special, ar putea fi promovată legătura dintre sistemele informatice europene și finanțarea oferită de Fiscalis. || Comisia Europeană și țările participante 2 || Programul ar trebui să ofere o descriere a rolului și a responsabilităților coordonatorului național, iar țările participante ar trebui să asigure suficient sprijin și resurse coordonatorilor naționali pentru îndeplinirea rolului acestora. || Comisia Europeană și țările participante 3 || Programul ar trebui să continue să difuzeze informații privind modul în care trebuie utilizat Spațiul de informare și colaborare al programelor (PICS) și ce funcționalități are acesta. || Comisia Europeană 4 || Comisia ar trebui să continue să joace un rol activ în facilitarea colaborării privind aplicațiile informatice naționale dintre statele membre. || Comisia Europeană și statele membre 5 || Comisia ar trebui să continue să dezvolte aplicații centralizate care pot fi utilizate de toate statele membre. || Comisia Europeană și statele membre 6 || Comisia și statele membre ar trebui să exploreze continuarea integrării procedurilor fiscale și vamale. || Comisia Europeană și statele membre 7 || În perspectivă, Fiscalis ar trebui să se concentreze mai mult pe reducerea sarcinii asupra contribuabililor și să crească activitățile programului care urmăresc acest obiectiv, cu scopul de a sprijini îmbunătățirea funcționării pieței interne. || Comisia Europeană și statele membre Comisia apreciază calitatea de ansamblu a studiului extern care stă la baza acestei evaluări și a recunoscut dificultățile metodologice și eforturile întreprinse pentru a le atenua. Constatările evaluării, astfel cum sunt prezentate în acest raport, au fost considerate credibile, iar concluziile trase în mod corect. Astfel, contribuția programului Fiscalis 2013 la o mai bună funcționare a pieței interne, printr-o capacitate crescută a administrațiilor fiscale de a detecta și preveni frauda în mod eficace și eficient, precum și de a pune în aplicare legislația fiscală a UE, poate fi considerată semnificativă. Evaluarea finală a programului Fiscalis 2013 va sprijini discuțiile viitoare privind domeniul de aplicare și elaborarea ediției după 2020 a programului. Mai multe constatări operaționale, precum îmbunătățiri ale sistemelor și aplicațiilor informatice sau o difuzare mai largă a rezultatelor programului, vor fi abordate direct în cursul programului actual Fiscalis 2020. [1] Decizia nr. 1482/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007 de instituire a unui program comunitar pentru îmbunătățirea funcționării sistemelor de impozitare pe piața internă (Fiscalis 2013) și de abrogare a Deciziei nr. 2235/2002/CE. [2] Matthaeus-Tax (1993), Fiscalis 2002 (1998-2002), Fiscalis 2007 (2003-2007) și Fiscalis 2013 (2008-2013). [3] http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/common/publications/studies/fiscalis2013_final_evaluation.pdf [4] În scopul evaluării, statele candidate și potențial candidate au fost tratate ca orice altă țară participantă, luând în considerare statutul specific al acestora acolo unde este relevant. [5] COM(2014) 71 final, „Raport al Comisiei către Consiliu și Parlamentul European privind aplicarea Regulamentului (UE) nr. 904/2010 al Consiliului privind cooperarea administrativă și combaterea fraudei în domeniul taxei pe valoarea adăugată”. [6] Directiva 2003/48/CE a Consiliului privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi. [7] Frauda de tip carusel include bunuri importate fără TVA din alte țări UE, care, în loc să fie vândute pentru consum, sunt vândute printr-o serie de societăți înainte de a fi reexportate. Fiecare societate solicită în mod ilegal rambursarea TVA care i se percepe. [8] Această cifră se referă numai la impozitele datorate identificate numai prin operațiuni ale controalelor multilaterale. [9] Conținutul mesajelor rămâne confidențial între statele membre, Comisia neavând acces la acesta; [10] Regulamentul 904/2010 al Consiliului privind cooperarea administrativă și combaterea fraudei în domeniul taxei pe valoarea adăugată. [11] Regulamentul (UE) nr. 389/2012 privind cooperarea administrativă în domeniul accizelor și Regulamentul (CE) nr. 684/2009 al Comisiei de implementare a Directivei 2008/118/CE a Consiliului în ceea ce privește procedurile informatizate pentru deplasarea produselor accizabile în regim suspensiv de accize. [12] Regulamentul 904/2010 al Consiliului. [13] Directiva 2011/16/UE a Consiliului privind cooperarea administrativă în domeniul fiscal. [14] COM(2013) 850 final, „Raport al Comisiei către Parlamentul European și Consiliu privind funcționarea sistemului de supraveghere informatizată a circulației produselor supuse accizelor aflate în regim de suspendare a accizelor și privind aplicarea regulilor de cooperare administrativă în domeniul accizelor, conform articolului 8 alineatul (3) din Decizia nr. 1152/2003/CE, articolului 45 alineatul (1) din Directiva 2008/118/CE, articolului 35 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2073/2004 al Consiliului și Regulamentului (UE) nr. 389/2012 al Consiliului”. [15] COM(2013) 850 final. [16] Obiectivul NAIS a fost de a încheia acorduri pentru schimbul specific de informații cu multe alte țări, inclusiv așa-numitele „paradisuri fiscale”, precum și cu unele state membre. Cu toate acestea, această colaborare a urmărit facilitarea schimbului de informații cu țările vizate. [17] Organizația Intraeuropeană a Administrațiilor Fiscale (IOTA) este o organizație interguvernamentală non-profit, care oferă un forum pentru a-i asista pe membrii din țările europene să îmbunătățească administrațiile fiscale. Aceasta are 46 de membri. [18] O nouă strategie pentru piața unică: în serviciul economiei și societății europene, Mario Monti, 9 mai 2010, p. 80. [19] Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu, Un plan de acțiune în vederea consolidării luptei împotriva fraudei și a evaziunii fiscale, SWD(2012) 403 final.