RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 24/139

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Internetul deschis și neutralitatea rețelei în Europa

COM(2011) 222 final

2012/C 24/31

Raportor: dl Jorge PEGADO LIZ

La 19 aprilie 2011, în conformitate cu articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia Europeană a hotărât să consulte Comitetul Economic și Social European cu privire la

Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social și Comitetul Regiunilor – Internetul deschis și neutralitatea rețelei în Europa

COM(2011) 222 final.

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 7 octombrie 2011.

În cea de-a 475-a sesiune plenară, care a avut loc la 26 și 27 octombrie 2011 (ședința din 26 octombrie), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 151 de voturi și o abținere.

1. Concluzii și recomandări

1.1 Conceptele de internet deschis și neutralitate a rețelei, așa-numitele „libertăți ale rețelei”, sunt esențiale pentru orice reglementare care are drept scop garantarea libertății de a utiliza internetul ca mijloc de comunicare.

1.2 Garantarea internetului deschis și a neutralității rețelei a fost recunoscută, în diverse documente importante, ca fiind un obiectiv politic fundamental la nivelul UE și a fost menționată în special ca obiectiv politic al Agendei digitale, unul dintre cei mai importanți piloni ai Strategiei Europa 2020.

1.3 Prin urmare, CESE salută comunicarea Comisiei care are drept scop monitorizarea impactului evoluțiilor tehnologice și al evoluțiilor de pe piață asupra libertăților rețelei. Cu toate acestea, comunicarea nu îndeplinește așteptările legitime ale CESE.

1.4 Comisia recunoaște anumite situații care ar putea duce la încălcarea acestor principii, dar în loc să ia măsuri de protecție, susține o abordare de tipul „să așteptăm și să vedem ce se întâmplă”.

1.5 Dată fiind importanța problemei viitorului economic și social al Europei, CESE recomandă cu tărie ca principiul unui internet liber și cel al neutralității rețelei să fie consacrate în mod oficial în legislația UE cât mai curând cu putință, având în vedere permanent evoluția tehnologiilor („state of the art”) din acest domeniu.

1.6 Mai mult decât atât, CESE consideră că acum este un moment propice pentru definirea principiilor care ar garanta un internet deschis și neutru, iar Comitetul recomandă adoptarea unui set de principii, după cum se precizează la punctul 7.12.

1.7 De asemenea, CESE crede că aceste principii sunt extrem de importante pentru viitoarea dezvoltare a internetului ca instrument pentru consolidarea cetățeniei pe baza Cartei drepturilor fundamentale a UE și ca o condiție esențială pentru îndeplinirea obiectivelor Summitului Mondial privind Societatea Informațională (WSIS), definite la Geneva (2003) și Tunis (2005).

1.8 CESE este de părere că întreprinderea unor acțiuni imediate în acest domeniu va fi hotărâtoare pentru îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020, pentru punerea în aplicare a Agendei digitale și continuarea realizării pieței interne și salută recentele declarații publice ale comisarului Kroes pe această temă.

1.9 Astfel, Comitetul solicită ca Parlamentul European și statele membre să adopte o abordare proactivă în vederea apărării libertăților rețelei și are convingerea că și Comisia va acționa în consecință.

2. Esența, natura și conținutul Comunicării Comisiei

2.1 Comunicarea este un document politic care îndeplinește angajamentul luat de Comisia Europeană în declarația sa din pachetul de reformă a telecomunicațiilor din 2009 (1) de a „monitoriza impactul evoluției pieței și a tehnologiilor asupra «libertăților de pe internet», prezentând Parlamentului European și Consiliului, până la sfârșitul anului 2010, un raport cu privire la eventuala necesitate a unor orientări suplimentare.”

2.1.1 În declarația respectivă, Comisia Europeană și-a declarat angajamentul în sensul „menținerii caracterului deschis și neutru al internetului, ținând seama pe deplin de voința colegiuitorilor de a consacra neutralitatea internetului drept obiectiv politic și principiu de reglementare care trebuie promovat de autoritățile naționale de reglementare”.

2.2 Ar trebui să ne amintim că, în Agenda digitală pentru Europa, Comisia a anunțat că „va monitoriza îndeaproape implementarea noilor dispoziții legislative privind caracterul deschis și neutru al internetului” (2).

2.3 Comunicarea descrie procesele de consultare publică și de cercetare lansate de Comisie în 2010 (3), precum și summitul comun organizat de Comisie și de Parlament la 11 noiembrie 2010 (4).

2.4 Concluzia Comisiei este că, în prezent, nu ar trebui întreprinsă nicio acțiune, întrucât deocamdată nu există suficiente elemente care să indice necesitatea unor noi dispoziții legislative.

2.4.1 În cursul etapei de consultare, mai multe părți interesate și Organismul autorităților europene de reglementare în domeniul comunicațiilor electronice (OAREC) au semnalat că anumiți furnizori de servicii internet au „strangulat” sau „blocat” anumite tipuri de trafic (5).

2.4.2 Cu toate acestea, Comisia speră că normele privind contractele (6), transparența (7), schimbarea furnizorului (8) și calitatea serviciilor (9), care fac parte din cadrul revizuit al UE în domeniul comunicațiilor electronice, trebuie să contribuie la obținerea unor rezultate competitive.

2.4.3 În plus, Comisia consideră că este important să se prevadă o perioadă de timp suficientă pentru punerea în aplicare a acestor dispoziții și pentru a observa cum vor funcționa în practică (10).

2.5 Comisia nu definește în mod explicit termenii cheie, dat fiind că aceștia ar putea fi interpretați de legislația europeană. Comisia afirmă că, de fapt, „nu s-a stabilit o definiție a «neutralității rețelei» ”.

2.5.1 În schimb, ea fuzionează cei doi termeni și condensează poziția juridică a UE privind aceste două aspecte, făcând trimitere la articolul 8 alineatul (4) litera (g) din directiva-cadru, care prevede că autoritățile naționale de reglementare au obligația de a asigura capacitatea utilizatorilor finali de a accesa și distribui informații sau de a utiliza aplicațiile și serviciile pe care le doresc (sub rezerva dreptului aplicabil) (11).

2.6 Comunicarea se încheie prin angajamentul Comisiei de a publica rezultatele noilor anchete efectuate de OAREC privind practicile furnizorilor de servicii internet (ISP) care ar putea fi anticoncurențiale și ar putea contraveni principiilor unui internet deschis și neutru. Dacă se dovedește că există probleme importante și persistente, iar Comisia consideră că sunt necesare dispoziții suplimentare, aceasta va recomanda Consiliului anumite măsuri.

3. Despre ce este vorba?

3.1 Incapacitatea de a defini în mod explicit terminologia specifică constituie o problemă majoră. Fără definiții nu sunt posibile o dezbatere limpede, o orientare clară a pieței și a autorităților de reglementare în domeniul de aplicare prevăzut de legislația europeană în acest domeniu.

3.2 Internetul deschis

3.2.1 Conceptul de internet deschis a apărut odată cu internetul și cu crearea rețelei World Wide Web (Web-ul), care a pus conținutul internetului la dispoziția tuturor persoanelor care dispun de o conexiune internet.

3.2.2 Principiul internetului deschis constă în faptul că, în calitate de utilizatori, suntem liberi să ne conectăm la internetul public fără nicio restricție din partea guvernelor sau a furnizorilor de servicii internet (ISP) în ceea ce privește conținutul, site-urile, platformele, tipurile de echipamente asociate și modurile de comunicare permise.

3.2.3 Serviciul este „deschis” întrucât utilizează standarde publice gratuite, pe care le poate utiliza oricine pentru a crea pagini web, aplicații și servicii și pentru că gestionează întregul trafic în moduri similare.

3.2.4 Odată ce este conectată la internetul public, o persoană nu trebuie să ceară nicio autorizație suplimentară sau să plătească în plus furnizorilor de internet pentru a intra în legătură cu alți utilizatori. O persoană care creează un serviciu inovator nu trebuie să ceară permisiunea pentru a pune acest serviciu la dispoziția tuturor.

3.2.5 Imensul succes al internetului se bazează tocmai pe această libertate de a comunica și de a inova.

3.2.6 În realitate, în prezent, numeroase servicii ale internetului public nu mai sunt „deschise”. Rețeaua mondială este încă deschisă, dar aplicațiile pe care le utilizăm pe telefoanele portabile, rețelele de socializare la care participăm și conținuturile pe care le cumpărăm fac parte dintr-un internet închis, accesibil numai prin interfețe private și interfețe API (12).

3.2.6.1 Din ce în ce mai frecvent, statele (13), întreprinderile (14) și operatorii de rețele (15) limitează accesul la internetul public sau îi modifică modul de funcționare din rațiuni politice, tehnice sau comerciale.

3.2.7 Cu toate acestea, conceptul de internet deschis a permis în întreaga lume stimularea inovării economice, a democrației participative, a libertății de expresie și a metodelor de studiu online. Este un concept de o importanță vitală pentru valorile pe care le promovăm: libertate, egalitate, respectarea drepturilor omului, așa cum prevede Carta drepturilor fundamentale a UE.

3.2.8 Fără a fi menționat în mod explicit, principiul internetului deschis este abordat în articolul 1 alineatul (3) litera (a) și articolul 8 alineatul (4) din Directiva-cadru privind comunicațiile electronice, precum și în alineatul (28) al Directivei privind drepturile cetățenilor 2009/136/CE.

3.3 Neutralitatea rețelei

3.3.1 Principiul neutralității internetului este o consecință a conceptului de internet deschis. În timp ce internetul deschis se referă la standarde deschise și la libertatea de conectare la internet și de utilizare a acestuia, neutralitatea rețelei privește tratamentul comercial rezervat utilizatorilor internetului de către furnizorii de servicii internet. Acest principiu vizează protejarea drepturilor consumatorilor pe baza principiului unui internet deschis, fără o intervenție comercială disproporționată din partea furnizorilor de rețele.

3.3.2 Conform principiului neutralității internetului, întreprinderile care oferă servicii internet trebuie să trateze toate sursele de date internet similare în mod echitabil și să nu diferențieze tipurile de trafic din rațiuni comerciale.

3.3.2.1 Acest principiu prevede ca utilizatorii internetului să poată controla conținuturile pe care le consultă și aplicațiile pe care le utilizează pe internet. În plus, el prevede ca furnizorii de servicii internet să nu aibă dreptul de a-și utiliza puterea de piață pentru a discrimina anumite aplicații sau conținuturi cu care se află în concurență.

3.3.2.2 Principiul poate fi compatibil cu măsurile de gestionare a traficului atâta vreme cât acestea nu sunt discriminatorii, sunt transparente pentru consumatori și sunt adoptate în vederea îndeplinirii obiectivelor legitime privind calitatea serviciului. Măsurile de gestionare a traficului nu trebuie totuși să stimuleze încetinirea dezvoltării rețelei pentru ca astfel să crească prețurile sub pretextul lipsei de resurse.

3.3.3 Acest principiu prevede că piața accesului la internet trebuie să fie distinctă, din punct de vedere juridic, de piața conținuturilor și a aplicațiilor, ceea ce înseamnă că societățile care operează pe ambele piețe trebuie să separe în mod corespunzător gestionarea piețelor respective.

3.3.4 Acest principiu ar putea fi totuși amenințat (16). Furnizorii de servicii internet ar putea face uz de infrastructura lor pentru a bloca anumite aplicații sau conținuturi (pagini de internet, servicii, protocoale), în mod special pe cele ale concurenților lor, sau de a-și modifica modelul de afaceri pentru a reduce calitatea și nivelul de acces al diferiților utilizatori. Astfel de modificări ale modelelor de afaceri ar putea duce la o discriminare prin preț și prin calitatea serviciilor oferite.

3.4 Avizele anterioare ale CESE

3.4.1 În numeroase avize anterioare, CESE a adoptat o poziție clară în favoarea acestor două principii, în special din perspectiva libertății și a drepturilor omului; a protecției datelor și a vieții private; a guvernanței democratice și bazate pe cooperare; a incluziunii și responsabilizării; a inovării și creșterii economice (17).

3.4.2 În avizul său CESE 362/2011, CESE își afirma deja convingerea că „principiului neutralității rețelei îi revine o importanță fundamentală pentru viitorul serviciilor de internet în Europa”. (18)

4. Aspectele economice pe care se sprijină principiile: legătura cu Strategia 2020 și Agenda digitală

4.1 Economia digitală

4.1.1 În cadrul inițiativei emblematice privind Agenda digitală (19), Strategia Europa 2020 (20) urmărește să sporească impresionantul potențial de creștere pe care-l oferă internetul și economia digitală.

4.1.2 În prezent, 2 miliarde de persoane sunt conectate la internet, iar tranzacțiile efectuate prin comerțul electronic se ridică anual la aproape 5,5 miliarde EUR. Cifrele care indică consumul și cheltuielile legate de internet le depășesc în prezent pe cele din agricultură sau energie, iar în țările mai avansate sub aspectul utilizării internetului, acesta a contribuit în proporție de 21 % la creșterea PIB-ului în ultimii cinci ani (21).

4.1.3 Conform unui studiu recent al Institutului McKinsey (22), efectuat pe aproximativ 5 000 de IMM-uri, creșterea întreprinderilor cu o prezență marcantă pe internet este de două ori mai rapidă decât a celor cu o prezență nesemnificativă sau absente. Aceste întreprinderi au creat totodată de două ori mai multe locuri de muncă decât celelalte.

4.1.4 Pentru a valorifica la maximum acest formidabil motor de creștere și de transformare, trebuie depuse toate eforturile pentru a asigura la cote maxime atât accesul la internet, cât și libertatea utilizării acestuia și pentru a reduce cât mai mult costurile de utilizare atât pentru utilizatorii individuali, cât și pentru întreprinderi.

4.2 IMM-uri, inovare, ocuparea forței de muncă și creștere economică

4.2.1 Una dintre prioritățile majore ale Strategiei Europa 2020 este îmbunătățirea mediului IMM-urilor, reducerea costurilor de tranzacție, stimularea inovării în IMM-uri și sprijinirea întreprinderilor tinere.

4.2.2 Orice politică care nu respectă principiile accesului liber la internet și al neutralității rețelei pentru a-i favoriza pe marii operatori de rețele în detrimentul celor 23 de milioane de IMM-uri (23) europene și al consumatorilor va compromite capacitatea Europei de a transforma economia și societatea după modelul propus de Strategia 2020.

4.3 Piața internă și concurența loială

4.3.1 Un internet deschis și neutralitatea rețelei, care ar garanta concurența loială și ar stimula inovarea, sunt de asemenea esențiale pentru realizarea unei piețe digitale unice solide (24).

5. Unii operatori de rețea pledează împotriva principiului neutralității rețelei

5.1 Unii operatori de rețele intervin pe lângă guvernele naționale, Comisia Europeană și PE solicitând ajutor pentru a-și majora cota de venituri din exploatarea internetului (25). Aceștia susțin că, dacă nu-și vor putea crea noi surse de venit din furnizarea de conținuturi, nu vor fi în măsură să mobilizeze și să investească capitalul necesar pentru a furniza serviciile în bandă largă de mare viteză de care Europa are nevoie (26).

5.1.1 Unii operatori de rețea privați care concurează pe piața conectivității la internet și urmăresc amortizarea pe termen scurt a investițiilor sunt prudenți în prezent în a investi în acest domeniu, întrucât nu sesizează o oportunitate comercială cu perspective de profit suficient de substanțiale, în special în ceea ce privește regiunile periferice.

5.2 Cu toate acestea, datorită sprijinului pentru investiții acordat de UE pentru furnizarea de servicii în bandă largă de mare viteză (27) și ratelor atractive de creștere a cererii de bandă largă, pe piața conectivității pătrund din ce în ce mai mulți furnizori de infrastructură. Pe măsură ce în Europa se dezvoltă o piață tot mai concurențială a infrastructurii de bandă largă, disponibilitatea lățimii de bandă și costurile furnizării acesteia sunt și ele influențate pozitiv de dezvoltarea noilor tehnologii atât pentru banda largă terestră, cât și pentru cea wireless. De exemplu, sunt în desfășurare proiecte importante care au ca scop furnizarea de servicii de internet de mare viteză, în special în zonele rurale, prin exploatarea dividendelor digitale provenite din trecerea de la transmisiunea analogică la cea digitală.

5.3 Problema este că propunerile lansate de unii furnizori de servicii internet privind modificarea modelului lor de întreprindere prin negarea principiul neutralității internetului vor duce la creșterea prețurilor conținuturilor și ale serviciilor internet sau la reducerea deschiderii acestuia.

5.3.1 Dacă se reușește eliminarea principiului neutralității rețelei, iar furnizorii de servicii internet dobândesc dreptul de a „taxa”, încetini sau bloca traficul internet între consumatori și furnizori, costul acestor servicii va crește în Europa, ceea ce va avea efecte nefaste asupra inovării, creșterii economice, ocupării forței de muncă și asupra Strategiei Europa 2020.

5.3.2 Totodată, va fi periclitată însăși realizarea obiectivelor Summitului Mondial privind Societatea Informațională (WSIS), definite la Geneva (2003) și la Tunis (2005) în conformitate cu Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului (28).

6. KPN (29) provoacă instituirea unei legi privind neutralitatea rețelei în Țările de Jos

6.1 În comunicarea sa din 19 aprilie, Comisia Europeană afirma că nu dispune de suficiente probe pentru a dovedi că operatorii perturbă traficul internet pentru a obține avantaje comerciale, ceea ce ar justifica adoptarea imediată de noi măsuri legislative în vederea protejării principiului neutralității rețelei.

6.2 Cu toate acestea, la 10 mai, furnizorul de servicii internet olandez KPN (30) a indicat că, din luna iulie, are intenția să le factureze clienților săi cheltuieli suplimentare pentru accesul la anumite aplicații internet precum VoIP (Skype) sau WhatsApp, aplicația smartphone (telefoane inteligente) care înlocuiește aplicația SMS.

6.2.1 S-a descoperit că, după cum procedează și alți furnizori de servicii internet, KPN utilizează o tehnologie numită „deep packet inspection” (DPI) (31), pentru analizarea traficului internet al clienților lor și are intenția să majoreze tarifele pentru apelurile VoIP, traficul WhatsApp și alte conținuturi pe care dorește să le limiteze sau din care dorește să obțină profit.

6.2.2 Dat fiind că, din punct de vedere strategic, are interesul să facă abstracție de principiul neutralității rețelei și că nu există nicio constrângere juridică în privința aplicării acestui principiu, KPN și-a declarat deschis intenția de a factura anumite tipuri de trafic internet.

6.3 Dezvăluirea publică a măsurilor adoptate de KPN și a intențiilor sale a provocat o furtună politică în Țările de Jos, care a dus la adoptarea, la 22 iunie, în Camera inferioară a Parlamentului Țărilor de Jos, a primelor legi menite să protejeze principiul unui internet deschis și pe cel al neutralității rețelei.

6.4 Declarația de intenție a KPN confirmă în mod explicit că anumiți operatori de rețele nu țin cont nici de dispozițiile cadrului revizuit privind comunicațiile electronice, nici de legislația europeană privind concurența, instrumente solide care garantează protecția principiului neutralității.

7. UE ar trebui să ia măsuri sau să mai aștepte?

7.1 În comunicarea sa, Comisia susține o abordare de tipul „să așteptăm și să vedem ce se întâmplă”.

7.2 În comunicare se afirmă că transpunerea cadrului de reglementare revizuit în legislațiile naționale ar trebui să asigure o protecție suficientă principiului unui internet deschis, iar în cazul în care un operator ar încălca legea, autoritatea națională de reglementare dispune de competențe suficiente pentru a acționa în mod eficace.

7.3 Cu toate acestea, conform Comunicării, nu ar fi necesar să se impună respectarea principiului neutralității rețelei. Comisia consideră, în schimb, că ar fi suficient să existe o piață competitivă pentru conectivitatea în bandă largă, asociată cu dispozițiile în materie de transparență și de schimbare a operatorilor prevăzute de cadrul revizuit.

7.4 Comisia susține că ar trebui văzut mai întâi dacă legile existente și condițiile de concurență garantează o protecție adecvată principiului neutralității rețelei și consideră că punerea în aplicare în acest moment a unei legislații ad-hoc ar putea afecta dezvoltarea economică a internetului european, descurajând investitorii sau împiedicând afirmarea unor modele comerciale inovatoare.

7.5 Adepții abordării „să așteptăm și să vedem ce se întâmplă” atrag atenția asupra caracterului competitiv al pieței europene a furnizorilor de servicii internet, afirmând că, dacă operatorii de rețele aplică tarife discriminatorii pentru furnizarea anumitor conținuturi, clienții nemulțumiți vor alege un alt furnizor.

7.5.1 Totuși, acest argument subestimează dificultățile reale cu care se confruntă numeroși consumatori la schimbarea operatorului (32), precum și efectele insidioase pe care le-ar putea avea o acțiune colectivă a celor mai mari furnizori de internet dacă ar hotărî de comun acord să practice tarife discriminatorii pentru furnizarea de conținuturi.

7.6 În prezent, 61 % din gospodăriile europene care dețin o conexiune internet, își cumpără conexiunea la internet în cadrul unei oferte combinate internet, telefon, televiziune. În plus, 92 % dintre acestea nu și-au schimbat furnizorul, chiar dacă 36 % deja au luat în calcul această posibilitate (33). Este evident că, datorită practicilor inteligente de marketing, puterea furnizorilor pe piață este în creștere, ceea ce are un efect negativ asupra consumatorilor care își modifică comportamentul. Tehnicile inteligente de marketing slăbesc puterea consumatorilor și permit furnizorilor de servicii internet să își exploateze poziția și să nu fie penalizați pentru practici care încalcă principiul neutralității rețelei, generând beneficii excesive și slăbind concurența și inovarea în condițiile în care legislația nu împiedică aceste fenomene.

7.7 În orice caz, procesul de evaluare a eficacității noilor norme privind comunicațiile electronice va dura foarte mult.

7.7.1 Având în vedere durata pe care o presupun, conceperea, elaborarea și intrarea în vigoare în UE 27 a unui act normativ, precum și viteza cu care furnizorii de servicii internet avansează în introducerea de noi modele comerciale, neutralitatea rețelei pare să fi devenit deja un concept depășit, înainte ca orice act normativ să fie elaborat.

7.8 CESE sugerează o abordare diferită, proactivă, bazată în esență pe principiile de prevenire și precauție prezentate în precedentul său Aviz privind o abordarea proactivă a legiferării la nivelul UE (34) și salută recentele declarații publice ale comisarului Kroes, care par să sprijine această abordare.

7.9 Conform acestei abordări, principiul internetului deschis și cel al neutralității rețelei ar trebui definite cu claritate și înscrise în legislația europeană, recunoscându-se astfel drepturile cetățenilor prevăzute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

7.10 Comisia ar trebui să elaboreze principiile unui internet deschis și neutru după o examinare atentă a diferitelor formulări și după consultarea tuturor părților interesate, luând totodată în considerare evoluția tehnologiilor („state of the art”) din acest domeniu.

7.11 Deși principiul unui internet deschis este acoperit într-un mod mai mult sau mai puțin adecvat în legislația UE de articolul 1 alineatul (3a) și de articolul 8 alineatul (4) litera (g) din directiva-cadru (35), precum și de paragraful 28 din Directiva privind drepturile utilizatorilor (36), acesta ar trebui definit într-un mod mai explicit și lipsit de ambiguitate. Cu toate acestea, principiul specific al neutralității rețelei nu este definit în legislația UE și nu este acoperit în mod corespunzător de nicio combinație de dispoziții.

7.12 În Avizul Comitetului, bazat în principal pe o revizuire a principiilor cuprinse în liniile directoare din Norvegia privind neutralitatea internetului (37), răspunsul Organizației Europene a Consumatorilor (BEUC) la consultarea Comisiei Europene privind neutralitatea rețelei (38), Rezoluția privind neutralitatea rețelei a Dialogului transatlantic al consumatorilor (39) (TACD) și legea recent adoptată în Țările de Jos (40), definiția celor două principii ar trebui să cuprindă cel puțin următoarele elemente:

i. Libertatea și calitatea accesului la internet Comisia Europeană ar trebui să stabilească un standard UE minim de calitate în materie de servicii, bazat pe principiile interesului general, și să vegheze la o monitorizare eficace a aplicării acestuia.

ii. Nediscriminare în ceea ce privește fluxul de trafic internet În general, nu trebuie să existe nicio diferență în ceea ce privește tratamentul aplicat fiecărui flux individual de date nici în funcție de conținut, de serviciu, de aplicație sau de instrumentul utilizat, nici în funcție de adresa de proveniență sau de destinație a datelor. Acest principiu este valabil pentru toate punctele rețelei, inclusiv punctele de interconexiune. Se pot face excepții de la acest principiu, cu condiția ca acestea să se conformeze orientărilor definite în recomandarea formulată la punctul iii.

iii. Supravegherea mecanismelor de gestionare a traficului internet Stabilind excepțiile la principiile enunțate în propunerile de la punctele i. și ii. și pentru a limita pe cât posibil orice deviere de la aceste principii, trebuie avut în vedere ca, atunci când utilizează mecanisme de gestiune a traficului pentru a garanta calitatea accesului la internet, furnizorii să respecte principiile generale privind relevanța, proporționalitatea, eficacitatea, nediscriminarea între părți și transparența.

iv. Servicii gestionate Pentru a menține capacitatea tuturor actorilor de a inova, operatorii de comunicații electronice trebuie să fie în măsură să propună, pe lângă accesul la internet, „servicii gestionate”, cu condiția ca acestea să nu afecteze calitatea accesului la internet sub un anumit nivel satisfăcător și ca vânzătorii să respecte legislația în vigoare în materie de concurență și reglementările specifice sectorului.

v. Transparență sporită față de utilizatorii finali și un set definit de informații standardizate Ar trebui ca utilizatorii să dispună de informații clare, precise și pertinente cu privire la serviciile și aplicațiile oferite de furnizorii de servicii internet: calitatea serviciilor, posibilele limitări și practicile acestora în materie de gestionare a traficului. Comisia Europeană ar trebui să garanteze transparența pentru consumatori și, mai ales, o informare clară privind termenii și condițiile, dreptul de a utiliza o aplicație legală și modalitățile de schimbare a furnizorului. Comisia ar trebui să promoveze mai mult, sub auspiciile sale, dialogul și mecanismele eficace de coreglementare între furnizorii din domeniu și organismele naționale de reglementare, în vederea stabilirii de comun acord a principiilor de transparență valabile la scara UE și un set de informații standardizate.

Bruxelles, 26 octombrie 2011 Președintele Comitetului Economic și Social European Staffan NILSSON

(1) JO L 337, 18.12.2009.

(2) COM (2010)245 final din 26.8.2010.

(3) http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/net_neutrality/index_en.htm.

(4) http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/net_neutrality/index_en.htm.

(5) Strangulare: un furnizor de servicii internet își poate „strangula banda” cu scopul de a reduce viteza în cazul serviciilor furnizate unui anumit client pentru anumite tipuri de trafic. OAREC a semnalat faptul că anumiți furnizori din Franța, Grecia, Ungaria, Lituania, Polonia și Marea Britanie recurg la „strangulare” în cazul partajării fișierelor în rețele P2P („peer-to-peer”) sau al serviciului de streaming video. Blocarea: un furnizor de servicii internet poate bloca intenționat adresele IP ale anumitor site-uri internet pentru a preveni accesul clienților lor la anumite aplicații sau servicii. OAREC a semnalat că anumiți operatori din Austria, Germania, Italia, Țările de Jos, Portugalia și România blochează serviciile VoIP (voice over Internet protocol) în rețelele mobile sau percep un tarif suplimentar pentru furnizarea acestor servicii.

(6) Articolul 20 alineatul (1) litera (b) din Directiva privind serviciul universal modificată prin Directiva privind drepturile cetățenilor 2009/136/CE.

(7) Articolul 21 alineatul (3) literele (c) și (d) din Directiva privind serviciul universal modificată prin Directiva privind drepturile cetățenilor 2009/136/CE.

(8) Alineatul 47 din Directiva privind drepturile cetățenilor 2009/136/CE.

(9) Articolul 22 alineatul (3) din Directiva privind serviciul universal modificată prin Directiva privind drepturile cetățenilor 2009/136/CE.

(10) La 19 iulie 2011, Comisia a inițiat procedura legală împotriva a 20 de state membre care nu au transpus cadrul revizuit în legislația națională.

(11) Directiva 2002/21 modificată prin Directiva 2009/140/CE din 25 noiembrie 2009 (JO L 337 din 18.12.2009).

(12) O interfață pentru programare de aplicații (application programming interface – API) este un cod de programare introdus între două programe astfel încât acestea să poată intra în legătură și conlucra.

(13) Așa-numitul „great firewall” introdus în China supune deja unui control sever link-urile internet care fac legătura cu restul lumii, monitorizând traficul de informații și făcând imposibil accesul la anumite site-uri sau servicii. Alte țări, inclusiv Iranul, Cuba, Arabia Saudită și Vietnamul, au luat măsuri similare, iar alte guverne exercită de asemenea un control sporit asupra conținuturilor și serviciilor la care cetățenii pot avea acces pe internet.

(14) „Utilizatorii aparatelor mobile marca Apple accesează multe servicii internet mai curând prin descărcarea de mici aplicații software (numite Apps) decât prin intermediul unui browser. Impunând anumite aplicații (Apps) pe dispozitivele sale, Apple se transformă în controlor. Dat fiind că aplicațiile Apps se extind și la alte aparate mobile și chiar la mașini și televizoare, și alte societăți vor recurge la aceleași procedee”. Economist, 2.9.2010.

(15) Furnizorii de servicii internet și operatorii de rețele telecom, în căutare de noi surse de venit, utilizează anumite tehnologii pentru a diferenția anumite tipuri de trafic internet pe rețelele lor, astfel încât să poată introduce tarife suplimentare, să poată reduce viteza sau chiar bloca anumite servicii.

(16) În răspunsul său din 30 iunie 2010 la consultarea publică lansată de Comisia Europeană, OAREC a menționat trei principale probleme privind viitoarea dezvoltare: 1) eventualele efecte anticoncurențiale rezultate din aplicarea de tarife discriminatorii prin tehnici de tipul „deep packet inspection”, asociate cu stimulente economice și cu potențialul de integrare verticală; 2) posibilele efecte pe termen lung pentru economia internetului (sub aspectul inovării, al libertății de expresie etc.); 3) inducerea unei stări de confuzie în rândul consumatorilor și cauzarea unor daune din cauza lipsei de transparență.

(17) A se vedea Avizul CESE 984/2008 privind Rețelele de comunicații electronice (TEN/327-329 din 29 mai 2008), raportor Hernández Bataller, în special punctele 1.1, 1.2.7 și 4.4; Avizul CESE 1915/2008 privind accesul tuturor la bandă largă: privind evoluția domeniului serviciului universal de comunicații electronice (TEN/353 din 3 decembrie 2008), raportor R. Hencks, în special punctul 1.5; Avizul CESE 1628/2010 privind o agendă digitală pentru Europa (TEN/426 din 13 decembrie 2010), raportor McDonogh, în special punctele 1.6,1.9 și 4.5; Avizul CESE 525/2011 privind Actul privind piața unică INT/548 din 15 martie 2011), raportori Federspiel, Siecker și Voles și, mai ales, recentul Aviz CESE 669/2011 privind creșterea nivelului de alfabetizare digitală, a competențelor digitale și a e-incluziunii (TEN/453), raportor L. Batut.

(18) A se vedea Avizul CESE 362/2011 privind primul program pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio și banda largă europeană (TEN/434-435).

(19) O Agendă digitală pentru Europa - COM(2010)245 final.

(20) COM(2010) 2020 final.

(21) Raportul Institutului McKinsey Global „Internet matters: The Net’s sweeping impact on growth, jobs, and prosperity” (Internetul: vastul impact al rețelei asupra creșterii, ocupării forței de muncă și prosperității), mai 2011.

(22) Raportul Institutului McKinsey Global „Internet matters: The Net’s sweeping impact on growth, jobs, and prosperity” (Internetul: vastul impact al rețelei asupra creșterii, ocupării forței de muncă și prosperității), mai 2011, http://www.mckinsey.com/mgi/publications/internet_matters/pdfs/MGI_internet_matters_full_report.pdf.

(23) Eurostat (Anuarul Eurostat 2010, http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/publications/eurostat_yearbook_2010).

(24) După cum precizează Comunicarea „Către un Act privind piața unică, pentru o economie socială de piață cu grad ridicat de competitivitate – 50 de propuneri” (COM(2010) 608 final/2 din 11.11.2010) și Comunicarea „Douăsprezece pârghii pentru stimularea creșterii și întărirea încrederii. «Împreună pentru o nouă creștere» ” (COM(2011) 206 final din 13.4.2011), punctul 2.7.

(25) Patru dintre principalii furnizori de internet europeni - Deutsche Telekom, France Telecom, Telecom Italia și Telefónica – au efectuat un studiu care să le susțină punctul de vedere. A.T. Kearney, 2010, A Viable Future Model for the Internet (Un viitor model fiabil pentru internet).

(26) Cei mai mari furnizori de servicii internet europeni afirmă că, dacă își vor mări rețelele pentru a satisface cererea de servicii în bandă largă preconizată până în 2014, fără niciun venit suplimentar, rentabilizarea capitalului investit va scădea cu 3 până la 9 procente. (A.T. Kearney, 2010, A Viable Future Model for the Internet).

(27) A se vedea COM(2010) 471 final – Instituirea primului program pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio, COM(2010) 472 final – Banda largă europeană: o investiție într-un promotor digital al creșterii, și 2010/572/EU (a se vedea http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2010:251:0035:0048:EN:PDF) - Recomandarea Comisiei privind accesul reglementat la rețelele de acces de nouă generație (Next Generation Access Networks - NGA); a se vedea, de asemenea, Tabloul de bord Agenda digitală (SEC(2011) 708 final din 31.5.2011).

(28) A se vedea „Monitoring the WISIS Targets. A mid-term review” (Monitorizarea obiectivelor WISIS. O revizie intermediară) în World Telecommunication/ICT Development Report 2010, ITU, Geneva, 2010.

(29) KPN este o societate olandeză de telecomunicații cu interese în numeroase țări europene. Este cel mai mare furnizor de servicii internet din Țările de Jos, cu venituri, în 2010, de 13,4 miliarde EUR și cu profit de 1,8 miliarde EUR.

(30) A se vedea înregistrarea referitoare la strategia de grupul prezentată în cursul Zilei investitorilor organizată de KPN, la adresa http://pulse.companywebcast.nl/playerv1_0/default.aspx?id=12193&bb=true&swf=true.

(31) „Deep Packet Inspection” (DPI) este o tehnică utilizată de furnizorii de servicii internet pentru a examina în detaliu pachetul de date când acesta trece prin punctul de control. Acest tip de control al datelor (și filtrare) permite gestionarea avansată a rețelei, furnizarea de servicii și aplicarea unor funcții de securitate, precum și extragerea de date de pe internet, ascultarea, cenzurarea etc.

(32) Un sondaj Ofcom publicat la 10 septembrie 2010 privind schimbarea operatorului în Marea Britanie arată că, deși pot alege, 45 % din clienții serviciului în bandă largă consideră că această măsură presupune prea multe formalități, iar consumatorii nu sunt dispuși să recurgă la ea numai pentru că unul sau două servicii internet nu sunt accesibile sau sunt suprataxate: http://stakeholders.ofcom.org.uk/binaries/consultations/consumer-switching/summary/switching.pdf.

(33) Toate statisticile provin din sondajul privind comunicațiile electronice la nivelul gospodăriilor (e-Communications household Survey), Eurobarometru, număr special, 362, iulie 2011, http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_362_en.pdf.

(34) A se vedea Avizul CESE 1905/2008 pe tema „Abordarea proactivă a dreptului: un pas înainte spre o mai bună legiferare la nivelul UE”JO C 175, 28.7.2009, p. 26.

(35) Directiva 2009/140/CE a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Directivei 2002/21/CE din 25 noiembrie 2009 (JO L 337 din 18.12.2009).

(36) Directiva 2009/136/CE.

(37) Guidelines for Internet Neutrality (Orientări privind neutralitatea internetului), 2009: http://www.npt.no/ikbViewer/Content/109604/Guidelines%20for%20network%20neutrality.pdf.

(38) Consumatorii ar trebui să aibă dreptul la:

1. o conexiune internet care să ofere viteza și fiabilitatea promise prin publicitate.

2. o conexiune internet care să le permită: a. să trimită și să primească conținuturile dorite; b. să utilizeze serviciile și aplicațiile dorite; c. să conecteze hardware-ul dorit și să utilizeze programele dorite care să nu dăuneze rețelei.

3. o conexiune internet nediscriminatorie în ceea ce privește tipul de aplicație, serviciul sau conținutul sau în funcție de adresa expeditorului sau destinatarului.

4. concurență reală între rețele, aplicații, servicii și furnizorii de conținuturi.

5. informații privind practicile de gestionare a rețelei utilizate de furnizorii de rețele. (http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/library/public_consult/net_neutrality/comments/08industry_social_consumer_orgs_ngos_etc/beuc.pdf).

(39) Rezoluția TACD din aprilie 2010 (doc nr.: INFOSOC 42-09).

(40) Traducere neoficială: https://www.bof.nl/2011/06/15/net-neutrality-in-the-netherlands-state-of-play/.