[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 1.7.2009

COM(2009) 323 final

2009/0083 (CNS)

Propunere de

REGULAMENT (CE) NR. …/… AL CONSILIULUI

din […]

privind introducerea euro

(Versiune codificată)

EXPUNERE DE MOTIVE

1. În contextul unei Europe a cetăţenilor, Comisia acordă o mare importanţă simplificării şi clarităţii dreptului comunitar în scopul de a-l face mai lizibil şi mai accesibil cetăţeanului, oferindu-i astfel posibilităţi sporite de a face uz de drepturile specifice care îi sunt conferite.

Dar acest obiectiv nu va putea fi atins atât timp cât va persista un număr mult prea mare de dispoziţii care, fiind modificate de nenumărate ori şi adeseori în mod substanţial, se găsesc dispersate parte în actul originar, parte în actele modificatoare ulterioare. Astfel, pentru a identifica dispoziţiile în vigoare, este necesară o muncă de cercetare şi de comparare a unui număr mare de acte.

Prin urmare, claritatea şi transparenţa dreptului comunitar depind şi de codificarea legislaţiei adeseori modificată.

2. La 1 aprilie 1987, Comisia a dat instrucţiuni[1] serviciilor sale de a realiza codificarea tuturor actelor legislative cel mai târziu după a zecea lor modificare, menţionând că este vorba despre o cerinţă minimală şi că, în vederea clarităţii şi a bunei înţelegeri a legislaţiei comunitare, serviciile responsabile ar trebui să codifice textele la intervale şi mai scurte.

3. Concluziile preşedinţiei Consiliului European de la Edinbourg, din decembrie 1992, au confirmat aceste imperative[2], subliniind importanţa codificării care asigură o securitate juridică în ceea ce priveşte dreptul aplicabil la un moment dat în legătură cu o problemă specifică.

Codificarea trebuie realizată respectând cu stricteţe procesul legislativ comunitar normal.

Întrucât nicio modificare de substanţă nu poate fi introdusă în actele care fac obiectul codificării , Parlamentul European, Consiliul şi Comisia au convenit, prin acordul interinstituţional din 20 decembrie 1994, că, în vederea adoptării rapide a actelor codificate, ar putea fi utilizată o procedură accelerată.

4. Obiectul prezentei propuneri este codificarea Regulamentului (CE) nr. 974/98 al Consiliului din 3 mai 1998 privind introducerea euro[3]. Noul regulament se substituie diverselor acte care îi sunt încorporate[4], prezenta propunere păstrează în totalitate conţinutul actelor astfel codificate şi se limitează la a le regrupa, aducând numai modificările de formă cerute de însăşi operaţia de codificare.

5. Prezenta propunere de codificare a fost elaborată pe baza unei consolidări prealabile a textului Regulamentului (CE) nr. 974/98 şi a actelor care îl modifică, în toate limbile oficiale, efectuată prin intermediul unui sistem informatic , de către Oficiul Publicaţiilor Oficiale ale Comunităţilor Europene. În cazul articolelor renumerotate, corelaţia între vechea numerotare şi cea nouă este prezentată în tabelul de corespondenţă din anexa III la regulamentul codificat.

ê 974/98 (adaptat)

2009/0083 (CNS)

Propunere de

REGULAMENT (CE) NR. …/… AL CONSILIULUI

din […]

privind introducerea euro (versiune codificată)

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul Ö 123 alineatul (4) teza a treia Õ ,

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Băncii Centrale Europene[5],

având în vedere avizul Parlamentului European[6],

întrucât:

ê .

(1) Regulamentul (CE) nr. 974/98 al Consiliului din 3 mai 1998 privind introducerea euro[7] a fost modificat de mai multe ori şi în mod substanţial[8]. Este necesar, din motive de claritate şi de raţionalizare, să se codifice regulamentul menţionat.

ê 974/98 considerent 1 (adaptat)

(2) Prezentul regulament Ö ar trebui să definească Õ dispoziţiile legislaţiilor monetare ale statelor membre care au adoptat euro. Dispoziţiile privind continuitatea contractelor, înlocuirea trimiterilor la ECU în instrumentele juridice prin trimiteri la euro şi privind rotunjirea sumelor au fost deja stabilite prin Regulamentul (CE) nr. [1103/97 al Consiliului din 17 iunie 1997] privind anumite dispoziţii referitoare la introducerea euro[9]. Introducerea euro se referă la operaţiunile zilnice la care participă întreaga populaţie a statelor membre.

ê 974/98 considerent 2 (adaptat)

(3) La reuniunea Consiliului European de la Madrid din 15 şi 16 decembrie 1995, a fost luată decizia că noţiunea „ECU” utilizată în tratat cu referire la unitatea monetară este un termen generic. Guvernele Ö celor Õ 15 state membre au convenit că acea decizie este interpretarea agreată şi definitivă a dispoziţiilor relevante din tratat. Denumirea dată monedei europene este „euro”. Euro ca monedă a statelor membre participante se divide în o sută de subunităţi denumite „cent”. Definiţia denumirii „cent” nu împiedică utilizarea variantelor acestui termen în utilizarea comună în statele membre. Ö În plus, Õ Consiliul European a considerat că denumirea monedei unice trebuie să fie aceeaşi în toate limbile oficiale ale Uniunii Europene, având în vedere existenţa diferitelor alfabete.

ê 974/98 considerent 3 (adaptat)

(4) Consiliul, hotărând în conformitate cu articolul Ö 123 alineatul (4) Õ teza a treia din tratat, ia Ö măsurile Õ necesare pentru introducerea Ö rapidă a Õ euro, Ö altele Õ decât adoptarea cursurilor de schimb.

ê 974/98 considerent 4 (adaptat)

(5) De fiecare dată când, în temeiul articolului Ö 122 alineatul (2) Õ din tratat, un stat membru devine stat membru participant, Consiliul, Ö acţionând Õ în conformitate cu articolul Ö 123 alineatul (5) Õ din tratat, ia Ö celelalte Õ măsuri Ö necesare Õ pentru introducerea rapidă a euro ca monedă unică a acestui stat membru.

ê 974/98 considerent 5 (adaptat)

(6) În conformitate cu articolul Ö 123 alineatul (4) Õ prima teză din tratat, Consiliul Ö a adoptat Õ, începând cu data intrării în vigoare a celei de-a treia etape, cursurile de schimb la care monedele statelor membre participante Ö au fost Õ definitiv fixate şi la care euro Ö a înlocuit definitiv Õ aceste monede.

ê 974/98 considerent 6

(7) Dată fiind absenţa riscului cursului de schimb fie între unitatea euro şi unităţile monetare, fie între aceste unităţi monetare naţionale, dispoziţiile legislative trebuie interpretate în consecinţă.

ê 974/98 considerent 7 (adaptat)

(8) Noţiunea de „contract” utilizată pentru definirea instrumentelor juridice Ö ar trebui să includă Õ toate tipurile de contracte, indiferent de modul în care sunt încheiate acestea.

ê 974/98 considerent 8 (adaptat)

(9) Pentru pregătirea unei treceri armonioase la moneda euro, este necesară o perioadă de tranziţie între data la care euro înlocuieşte monedele statelor membre participante şi data introducerii bancnotelor şi monedelor euro. În această perioadă unităţile monetare naţionale Ö ar trebui să fie Õ definite ca subdiviziuni ale euro. Astfel se stabileşte o echivalenţă juridică între euro şi unităţile monetare naţionale.

ê 974/98 (adaptat)

(10) Fiecare stat membru participant Ö ar trebui să poată Õ permite utilizarea deplină a unităţii euro pe teritoriul său în perioada de tranziţie.

(11) În perioada de tranziţie, Ö ar trebui să fie posibil ca toate Õ contractele, legislaţia internă şi alte instrumente juridice Ö să fie Õ elaborate în mod valabil în unitatea euro sau în unitatea monetară naţională. Pe timpul acestei perioade, nicio dispoziţie a prezentului regulament nu trebuie să aducă atingere valabilităţii oricărei trimiteri la moneda naţională în orice instrument juridic.

ê 974/98

(12) Dacă nu s-a convenit altfel, agenţii economici trebuie să respecte valoarea nominală exprimată într-un instrument juridic la îndeplinirea tuturor actelor care decurg din instrumentul în cauză.

(13) Unitatea euro şi unităţile monetare naţionale sunt unităţi ale aceleiaşi monede. Trebuie să se garanteze că plăţile în interiorul statelor membre prin creditarea unui cont pot fi efectuate fie în unităţi euro, fie în unitatea monetară naţională. Dispoziţiile privind plăţile efectuate prin creditarea unui cont trebuie de asemenea aplicate plăţilor transfrontaliere exprimate în unităţi euro sau în unitatea monetară naţională a contului creditorului. Este necesar să se asigure funcţionarea armonioasă a sistemului de plăţi prin stabilirea dispoziţiilor cu privire la plăţile efectuate prin creditarea unui cont prin instrumente de plăţi creditate prin aceste sisteme. Dispoziţiile privind plăţile efectuate prin creditarea unui cont nu trebuie să sugereze că intermediarii financiari sunt obligaţi să pună la dispoziţie alte facilităţi de plată sau produse exprimate într-o unitate specială oarecare a euro. Dispoziţiile privind plăţile prin creditarea unui cont nu trebuie să împiedice intermediarii financiari să coordoneze introducerea facilităţilor de plată exprimate în unităţi euro care se bazează pe o infrastructură tehnică comună în perioada de tranziţie.

ê 974/98 (adaptat)

(14) În conformitate cu concluziile Consiliului European de la Madrid, noua datorie publică negociabilă Ö a fost Õ emisă în unitatea euro de la 1 ianuarie 1999 Ö de către statele membre participante Õ. Este de dorit să se permită emitenţilor de datorii să redenominalizeze datoria restantă în unităţi euro. Dispoziţiile privind redenominalizarea trebuie să fie astfel încât ele să poată fi de asemenea aplicate în jurisdicţiile ţărilor terţe. Emitenţilor trebuie să li se permită redenominalizarea datoriei restante dacă datoria este exprimată în unitatea monetară naţională a statului membru care a Ö redenominalizat Õ parţial sau integral datoria restantă a guvernului său general. Aceste dispoziţii nu se adresează introducerii măsurilor suplimentare de modificare a condiţiilor datoriei restante care să modifice, printre altele, valoarea nominală a datoriei restante, acestea fiind probleme care fac obiectul legislaţiei interne relevante. Este de dorit să se permită statelor membre să ia măsurile corespunzătoare pentru schimbarea unităţii de cont a procedurilor de operare a pieţelor organizate.

(15) Poate fi necesară luarea de măsuri suplimentare la nivel comunitar pentru a clarifica efectul introducerii euro asupra aplicării dispoziţiilor existente Ö de drept Õ comunitar, în special cu privire la netting, compensări şi tehnici cu efect similar.

(16) Orice obligaţie de a utiliza unitatea euro poate fi impusă numai pe baza legislaţiei comunitare. În tranzacţiile cu sectorul public statele membre participante Ö ar trebui să poată Õ autoriza utilizarea unităţii euro. Conform scenariului de referinţă hotărât de către Consiliul European de la Madrid, legislaţia comunitară care stabileşte calendarul pentru generalizarea utilizării unităţii euro ar putea lăsa o anumită marjă de libertate statelor membre.

(17) În conformitate cu articolul Ö 106 alineatul (2) Õ din tratat, Consiliul poate adopta măsuri de armonizare a valorilor nominale şi specificaţiilor tehnice ale tuturor monedelor.

ê 974/98

(18) Bancnotele şi monedele au nevoie de protecţie adecvată împotriva falsificării.

ê 974/98 (adaptat)

(19) Bancnotele şi monedele cu valoarea nominală exprimată în unitatea monetară naţională Ö ar trebui să Õ piardă statutul de mijloc de plată legal în termen de şase luni după Ö data schimbării monetare respective Õ Limitările privind plăţile în bancnote şi monede, stabilite de statele membre din motive Ö ce ţin de interesul public Õ , nu Ö ar trebui să fie Õ incompatibile cu statutul de mijloc de plată legal al bancnotelor şi monedelor euro, cu condiţia ca să fie disponibile alte mijloace legale pentru achitarea datoriilor monetare.

(20) De la sfârşitul perioadei de tranziţie trimiterile din cuprinsul instrumentelor juridice existente la sfârşitul perioadei de tranziţie trebuie să fie interpretate ca trimiteri la unitatea euro conform cursurilor de schimb respective. În acest sens, nu este necesar să se redenominalizeze fizic instrumentele juridice existente pentru a se obţine acest rezultat. Normele de rotunjire definite în Regulamentul (CE) nr. [1103/97] Ö ar trebui să se aplice, Õ de asemenea, schimburilor care trebuie efectuate la încheierea perioadei de tranziţie sau după perioada de tranziţie. Din motive de claritate este de dorit ca redenominalizarea să se producă cât mai curând posibil.

(21) Alineatul (2) din Protocolul privind anumite dispoziţii referitoare la Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord Ö , anexat la tratat, prevede Õ , inter alia , că alineatul (5) din acest Protocol se aplică dacă Regatul Unit informează Consiliul că nu intenţionează să participe la a treia etapă. Regatul Unit a înştiinţat Consiliul la 30 octombrie 1997 că nu intenţionează să participe la a treia etapă. Alineatul (5) Ö prevede Õ , inter alia , că articolul Ö 123 alineatul (4) Õ din tratat nu se aplică Regatului Unit.

(22) Danemarca, în temeiul alineatului (1) din Protocolul privind anumite dispoziţii referitoare la Danemarca Ö , anexat la tratat Õ , a informat, în contextul deciziei de la Edinburgh din 12 decembrie 1992, că nu participă la a treia etapă. Prin urmare, în conformitate cu alineatul (2) din Protocolul menţionat, toate articolele şi dispoziţiile din tratat şi statutul SEBC privind derogarea se aplică Danemarcei.

(23) În conformitate cu articolul Ö 123 alineatul (4) Õ din tratat, moneda unică este introdusă numai în statele membre fără derogare.

(24) Prin urmare, Ö prezentul regulament ar trebui să se aplice Õ în temeiul articolului Ö 249 Õ din tratat, sub rezerva dispoziţiilor Protocolului privind anumite dispoziţii referitoare la Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord, ale Protocolul privind anumite dispoziţii referitoare la Danemarca şi ale articolului Ö 122 alineatul (1) Õ din tratat,

ê 974/98

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

CAPITOLUL I

DEFINIŢII

ê 2169/2005 Art. 1 pct. 1 (adaptat)

Articolul 1

Ö (1) Õ În sensul prezentului regulament:

(a) „state membre participante” înseamnă statele membre enumerate în tabelul din anexa I;

(b) „instrumente juridice” înseamnă dispoziţii legislative şi cu putere de lege, acte administrative, hotărâri judecătoreşti, contracte, acte juridice unilaterale, instrumente de plată, altele decât bancnote şi monede, precum şi alte instrumente cu efect juridic;

(c) „curs de schimb” înseamnă cursul de schimb stabilit irevocabil Ö adoptat de Õ Consiliu pentru moneda fiecărui stat membru participant în conformitate cu articolul 123 alineatul (4) prima teză din tratat sau cu alineatul (5) din Ö acel Õ articol;

(d) „data de adoptare a euro” înseamnă fie data la care statul membru respectiv intră în a treia etapă în conformitate cu articolul 121 alineatul (3) din tratat, fie data la care intră în vigoare abrogarea derogării de care beneficiază statul membru respectiv în conformitate cu articolul 122 alineatul (2) din tratat, după caz;

(e) „data schimbării monetare” înseamnă data la care bancnotele şi monedele euro dobândesc statutul de mijloc legal de plată într-un stat membru participant dat;

(f) „unitate euro” înseamnă unitatea monetară menţionată la articolul 3 teza a doua;

(g) „unităţi monetare naţionale” înseamnă unităţile monetare ale unui stat participant, astfel cum sunt definite în ziua anterioară datei adoptării euro în statul membru respectiv;

(h) „perioadă de tranziţie” înseamnă o perioadă de cel mult trei ani care începe la ora 00:00 din data adoptării euro şi se încheie la ora 00.00 din data schimbării monetare;

(i) „perioadă de retragere treptată” înseamnă o perioadă de cel mult un an care începe la data adoptării euro, care nu se poate aplica decât statelor membre în care data adoptării euro şi data schimbării monetare coincid;

(j) „redenominare” înseamnă schimbarea unităţii în care este exprimat cuantumul creanţelor din unitatea monetară naţională în unitatea euro dar care nu are ca efect modificarea condiţiilor creanţelor, aceasta fiind de competenţa legislaţiei interne relevante;

(k) „instituţii de credit” înseamnă instituţiile de credit definite la articolul Ö 4 alineatul (4) punctul 1 Õdin Directiva Ö 2006/48/CE Õ a Parlamentului European şi a Consiliului [10].

Ö (2) Õ În sensul prezentului regulament, instituţiile enumerate la articolul 2 din Directiva Ö 2006/48/CE Õ , cu excepţia oficiilor Ö poştale care efectuează operaţiuni de virament Õ , nu sunt considerate instituţii de credit Ö în înţelesul alineatului (1) litera (k) Õ .

ê 2169/2005 Art. 1 pct. 2 (adaptat)

Articolul 2

Data adoptării euro, data schimbării monetare şi perioada de retragere treptată, dacă aceasta din urmă este aplicabilă, sunt prevăzute pentru fiecare stat membru Ö participant Õ în anexa I.

ê 974/98

CAPITOLUL II

ÎNLOCUIREA MONEDELOR STATELOR MEMBRE PARTICIPANTE CU EURO

ê 2169/2005 Art. 1 pct. 3 (adaptat)

Articolul 3

Ö Cu începere Õ de la datele respective de adoptare a euro, moneda statelor membre participante este euro. Unitatea monetară este euro. Un euro se divide într-o sută de cenţi.

ê 974/98 (adaptat)

Articolul 4

Euro înlocuieşte la cursul de schimb moneda fiecărui stat membru participant.

Articolul 5

Euro este unitatea de cont a Băncii Centrale Europene (BCE) şi a băncilor centrale ale statelor membre participante.

CAPITOLUL III

DISPOZIŢII TRANZITORII

Articolul 6

În perioada de tranziţie se aplică articolele 7-10.

Articolul 7

(1) Euro se divide în unităţile monetare naţionale conform cursurilor de schimb. Se menţine orice subdiviziune a acestora. Sub rezerva dispoziţiilor prezentului regulament, continuă să se aplice legislaţia monetară a statelor membre participante.

(2) Dacă un instrument juridic face trimitere la unitatea monetară naţională, această trimitere este valabilă ca în cazul în care trimiterea Ö ar fi Õ fost făcută Ö la Õ unitatea euro în conformitate cu cursurile de schimb.

Articolul 8

Înlocuirea monedei fiecărui stat participant cu euro nu are în sine efect de modificare a exprimării instrumentelor juridice existente la data înlocuirii.

Articolul 9

(1) Operaţiunile ce urmează a fi efectuate în temeiul instrumentelor juridice care prevăd utilizarea unei unităţi monetare naţionale sau exprimate în această unitate se efectuează în unitatea monetară Ö naţională Õ respectivă. Operaţiunile ce urmează a fi efectuate în temeiul instrumentelor juridice care prevăd utilizarea monedei euro sau exprimate în această monedă se efectuează în Ö această unitate Õ .

(2) Alineatul (1) Ö face Õ obiectul oricăror derogări convenite de părţi.

(3) Fără să aducă atingere alineatului (1), orice sumă exprimată fie în unitatea euro, fie în unitatea monetară naţională a unui anumit stat membru participant şi plătibilă în interiorul acelui stat membru prin creditarea contului creditorului poate fi plătită de către debitor fie în unitatea euro, fie în unitatea monetară naţională. Suma este creditată în contul creditorului în unitatea monetară în care este exprimat acest cont, orice conversie fiind efectuată la cursurile de schimb.

(4) Fără să aducă atingere alineatului (1), fiecare stat membru participant poate lua măsurile care sunt necesare cu scopul de a:

(a) redenominaliza în unitatea euro datoria restantă emisă de către guvernul general al acelui stat membru, aşa cum a fost definită în sistemul european al contabilităţilor integrate, exprimată în unitatea sa monetară naţională şi emisă conform propriei sale legislaţii. Dacă statul membru a luat o astfel de măsură, emitenţii pot redenominaliza în unitatea euro datoria exprimată în unitatea monetară naţională a acelui stat membru, în afară de cazul în care redenominalizarea este în mod expres exclusă prin clauzele contractuale; această dispoziţie se aplică datoriilor emise de guvernul general al statului membru precum şi obligaţiunilor şi altor forme de datorii garantate negociabile pe piaţa de capital şi instrumentelor de piaţă monetară, emise de către alţi debitori;

(b) permite schimbul unităţii de cont a procedurilor lor de operare din unitatea monetară naţională în unitatea euro prin:

(i) pieţe pentru schimburile obişnuite, compensare şi decontarea oricăror instrumente enumerate în secţiunea Ö C Õ din anexa Ö I Õ la Directiva Ö 2004/39/CE a Parlamentului European şi a Consiliului Õ [11] şi a mărfurilor, şi

(ii) sisteme pentru schimburi obişnuite, compensare şi decontarea plăţilor.

(5) Alte dispoziţii decât acelea din alineatul (4) care impun utilizarea unităţii euro pot fi adoptate numai de către statele membre participante conform oricărui calendar stabilit prin legislaţia comunitară.

(6) Dispoziţiile legislaţiilor interne ale statelor membre participante care permit sau impun netting-ul, compensarea şi tehnicile cu efecte similare se aplică obligaţiunilor monetare, indiferent de valoarea nominală a monedei lor, dacă valoarea nominală este exprimată în unitatea euro sau Ö într-o Õ unitate monetară naţională, orice conversie Ö fiind Õ efectuată la cursurile de schimb.

ê 2169/2005 Art. 1 pct.4 (adaptat)

Articolul 10

Bancnotele şi Ö monedele exprimate Õ într-o unitate monetară naţională îşi păstrează statutul de mijloc legal de plată în limitele lor teritoriale din ziua dinaintea datei de adoptare a euro în statul membru participant respectiv.

ê 2169/2005 Art. 1 pct. 5

Articolul 11

Într-un stat membru în care se aplică „perioada de retragere treptată” sunt valabile dispoziţiile care urmează. În instrumentele juridice create în cursul perioadei de retragere treptată şi care urmează să fie executate în statul membru respectiv se poate face în continuare trimitere la unitatea monetară naţională. Aceste trimiteri se interpretează ca trimiteri la unitatea euro potrivit cursurilor de schimb respective. Fără a aduce atingere articolului 17, actele executate în temeiul acestor instrumente juridice se execută numai în unitatea euro. Se aplică normele de rotunjire stabilite în Regulamentul (CE) nr. [1103/97].

Statul membru în cauză limitează aplicarea primului paragraf la anumite tipuri de instrumente juridice sau la instrumente juridice adoptate în anumite domenii.

Statul membru în cauză poate scurta perioada.

ê 974/98

CAPITOLUL IV

BANCNOTELE ŞI MONEDELE EURO

ê 2169/2005 Art. 1 pct. 6 (adaptat)

Articolul 12

BCE şi băncile centrale ale statelor membre participante pun în circulaţie bancnotele Ö cu valoarea nominală exprimată Õ în euro în statele membre participante, cu aplicare de la datele respective de schimbare a monedei.

Fără a aduce atingere articolului 17, aceste bancnote Ö cu valoarea nominală exprimată Õ în euro sunt singurele bancnote care au statutul de mijloc legal de plată în statele membre participante.

Articolul 13

Începând cu data respectivă a schimbării monetare, statele membre participante emit Ö monede cu valoarea nominală exprimată Õ în euro sau în cenţi, care sunt conforme cu valorile unitare şi specificaţiile tehnice pe care Consiliul le poate stabili în conformitate cu articolul 106 alineatul (2) teza a doua din tratat. Fără a aduce atingere articolului 17 şi dispoziţiilor oricărui acord în temeiul articolului 111 alineatul (3) din tratat privind chestiunile monetare, aceste monede sunt singurele monede care au statutul de mijloc legal de plată în statele membre participante. Cu excepţia autorităţii emitente şi a persoanelor special desemnate în legislaţia internă a statului membru emitent, niciuna din părţi nu este obligată să accepte mai mult de cincizeci de monede în cadrul unei singure plăţi.

ê 974/98

Articolul 14

Statele membre participante garantează sancţiuni adecvate împotriva imitării şi falsificării bancnotelor şi monedelor euro.

CAPITOLUL V

DISPOZIŢII FINALE

ê 2169/2005 Art. 1 pct. 7

Articolul 15

Articolele 12, 13, 16, 17 şi 18 se aplică în fiecare stat membru participant începând cu data respectivă a schimbării monetare.

Articolul 16

În cazul în care în cadrul instrumentelor juridice existente în ziua care precede data schimbării monetare se fac trimiteri la unităţile monetare naţionale, trimiterile respective se interpretează ca trimiteri la unitatea euro, potrivit cursurilor de schimb respective. Se aplică normele de rotunjire stabilite de Regulamentul (CE) nr. [1103/97].

ê 974/98 (adaptat)

è1 2169/2005 Art. 1 pct. 8 lit. (a)

Articolul 17

(1) Bancnotele şi monedele cu valoarea nominală exprimată în unitatea monetară naţională după cum se menţionează în articolul 7 alineatul (1) rămân mijloace legale de plată în cadrul limitelor lor teritoriale termen de şase luni è1 începând cu data schimbării monetare respective ç; acest termen poate fi redus prin legislaţia internă.

(2) Fiecare stat membru participant poate, timp de Ö cel mult Õ şase luni è1 începând cu data schimbării monetare respective ç, să stabilească norme pentru utilizarea bancnotelor şi monedelor cu valoarea nominală exprimată în unitatea lor monetară naţională după cum se menţionează în articolul 7 alineatul (1) şi să ia orice măsuri necesare pentru a facilita retragerea lor.

ê 2169/2005 Art. 1 pct. 8 lit. (b) (adaptat)

(3) În cursul perioadei menţionate la alineatul (1), instituţiile de credit din statele membre participante care adoptă euro după 1 ianuarie 2002 schimbă bancnotele şi monedele clienţilor Ö cu valoarea nominală exprimată Õ în unitatea monetară naţională a statului membru respectiv în bancnote şi monede în euro, gratuit, până la plafonul care poate fi stabilit de legislaţia internă. Instituţiile de credit pot solicita o notificare prealabilă, în cazul în care suma de schimbat depăşeşte plafonul stabilit de legislaţia internă sau Ö de ele însele Õ , în lipsa unor asemenea dispoziţii, Ö corespunzător unei sume Õ pe gospodărie.

Instituţiile de credit menţionate la primul paragraf schimbă bancnotele şi monedele Ö cu valoarea nominală exprimată Õ în unitatea monetară naţională a statului membru respectiv deţinute de alte persoane decât clienţii lor, gratuit şi până la plafonul stabilit de legislaţia internă sau de ele însele, în lipsa unor asemenea dispoziţii.

Legislaţia internă poate limita obligaţia prevăzută de primul şi al doilea paragraf la tipuri specifice de instituţii de credit. De asemenea, legislaţia internă poate extinde această obligaţie la alte persoane.

ê 974/98 (adaptat)

Articolul 18

În conformitate cu legislaţiile Ö sau Õ practicile statelor membre participante, emitenţii bancnotelor şi monedelor trebuie să continue să accepte, contra euro la cursul de schimb, bancnote şi monede emise de ei anterior.

ê .

Articolul 19

Regulamentul (CE) nr. 974/98 se abrogă.

Trimiterile la regulamentul abrogat se înţeleg ca trimiteri la prezentul regulament şi se citesc în conformitate cu tabelul de corespondenţă din anexa III.

ê 974/98 (adaptat)

CAPITOLUL VI

INTRAREA ÎN VIGOARE

Articolul 20

Prezentul regulament intră în vigoare Ö în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene Õ.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele membre, în conformitate cu Ö articolul 249 din tratat Õ , sub rezerva Protocolului privind anumite dispoziţii referitoare la Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord, a Protocolul privind anumite dispoziţii referitoare la Danemarca şi a articolului Ö 122 alineatul (1) din tratat Õ .

ê 974/98

Adoptat la Bruxelles, […]

Pentru Consiliu

Preşedintele

[…]

ê 2169/2005 Art. 1 pct. 9 şi anexă (adaptat)

ANEXA I

Stat membru | Data adoptării euro | Data schimbării monetare | Statul membru cu o „perioadă de retragere treptată” |

Belgia | 1 ianuarie 1999 | 1 ianuarie 2002 | Ö nu este cazul Õ |

Germania | 1 ianuarie 1999 | 1 ianuarie 2002 | Ö nu este cazul Õ |

Irlanda | 1 ianuarie 1999 | 1 ianuarie 2002 | Ö nu este cazul Õ |

Grecia | 1 ianuarie 2001 | 1 ianuarie 2002 | Ö nu este cazul Õ |

Spania | 1 ianuarie 1999 | 1 ianuarie 2002 | Ö nu este cazul Õ |

Franţa | 1 ianuarie 1999 | 1 ianuarie 2002 | Ö nu este cazul Õ |

Italia | 1 ianuarie 1999 | 1 ianuarie 2002 | Ö nu este cazul Õ |

ê 835/2007 Art. 1 şi anexă

Cipru | 1 ianuarie 2008 | 1 ianuarie 2008 | Nu |

ê 2169/2005 Art. 1 pct. 9 şi anexă (adaptat)

Luxemburg | 1 ianuarie 1999 | 1 ianuarie 2002 | Nedisponibil Ö nu este cazul Õ |

ê 836/2007 Art. 1 şi anexă

Malta | 1 ianuarie 2008 | 1 ianuarie 2008 | Nu |

ê 2169/2005 Art. 1 pct. 9 şi anexă (adaptat)

Ţările de Jos | 1 ianuarie 1999 | 1 ianuarie 2002 | Ö nu este cazul Õ |

Austria | 1 ianuarie 1999 | 1 ianuarie 2002 | Ö nu este cazul Õ |

Portugalia | 1 ianuarie 1999 | 1 ianuarie 2002 | Ö nu este cazul Õ |

ê 1647/2006 Art. 1 şi anexă

Slovenia | 1 ianuarie 2007 | 1 ianuarie 2007 | Nu |

ê 693/2008 Art. 1 şi anexă

Slovacia | 1 ianuarie 2009 | 1 ianuarie 2009 | Nu |

ê 2169/2005 Art. 1 pct. 9 şi anexă (adaptat)

Finlanda | 1 ianuarie 1999 | 1 ianuarie 2002 | Ö nu este cazul Õ |

_____________

é

ANEXA II

Regulament abrogat şi lista modificărilor ulterioare

Regulamentul (CE) nr. 974/98 al Consiliului | (JO L 139, 11.5.1998, p. 1) |

Regulamentul (CE) nr. 2596/2000 al Consiliului | (JO L 300, 29.11.2000, p. 2) |

Regulamentul (CE) nr. 2169/2005 al Consiliului | (JO L 346, 29.12.2005, p. 1) |

Regulamentul (CE) nr. 1647/2006 al Consiliului | (JO L 309, 9.11.2006, p. 2) |

Regulamentul (CE) nr. 835/2007 al Consiliului | (JO L 186, 18.7.2007, p. 1) |

Regulamentul (CE) nr. 836/2007 al Consiliului | (JO L 186, 18.7.2007, p. 3) |

Regulamentul (CE) nr. 693/2008 al Consiliului | (JO L 195, 24.7.2008, p. 1) |

_____________

ANEXA III

TABEL DE CORESPONDENŢĂ

Regulamentul (CE) nr. 974/98 | Prezentul regulament |

Articolul 1 literele (a) – (j) şi litera (k) prima teză | Articolul 1 alineatul (1) literele (a) – (k) |

Articolul 1 litera (k) teza a doua | Articolul 1 alineatul (2) |

Articolul 1a | Articolul 2 |

Articolul 2 | Articolul 3 |

Articolul 3 | Articolul 4 |

Articolul 4 | Articolul 5 |

Articolul 5 | Articolul 6 |

Articolul 6 | Articolul 7 |

Articolul 7 | Articolul 8 |

Articolul 8 alineatele (1), (2) şi (3) | Articolul 9 alineatele (1), (2) şi (3) |

Articolul 8 alineatul (4) cuvintele introductive | Articolul 9 alineatul (4) cuvintele introductive |

Articolul 8 alineatul (4) prima liniuţă | Articolul 9 alineatul (4) litera (a) |

Articolul 8 alineatul (4) a doua liniuţă cuvintele introductive | Articolul 9 alineatul (4) litera (b) cuvintele introductive |

Articolul 8 alineatul (4) a doua liniuţă litera (a) | Articolul 9 alineatul (4) litera (b) punctul (i) |

Articolul 8 alineatul (4) a doua liniuţă litera (b) | Articolul 9 alineatul (4) litera (b) punctul (ii) |

Articolul 8 alineatele (5) şi (6) | Articolul 9 alineatele (5) şi (6) |

Articolul 9 | Articolul 10 |

Articolul 9a | Articolul 11 |

Articolul 10 | Articolul 12 |

Articolul 11 | Articolul 13 |

Articolul 12 | Articolul 14 |

Articolul 13 | Articolul 15 |

Articolul 14 | Articolul 16 |

Articolul 15 | Articolul 17 |

Articolul 16 | Articolul 18 |

- | Articolul 19 |

Articolul 17 | Articolul 20 |

Anexa | Anexa I |

- | Anexa II |

- | Anexa III |

_____________

[1] COM(87) 868 PV.

[2] A se vedea anexa 3 din partea A a susmenţionatelor concluzii.

[3] Efectuată în conformitate cu Comunicarea Comisiei către Parlamentul European şi Consiliu – Codificarea acquis-ului comunitar, COM(2001) 645 final.

[4] A se vedea anexa II la prezenta propunere.

[5] JO C […], […], […].

[6] JO C […], […], […].

[7] JO L 139, 11.5.1998, p. 1.

[8] A se vedea anexa II.

[9] [JO L 162, 19.6.1997, p. 1.]

[10] JO L Ö 177, 30.6.2006, p. 1. Õ

[11] JO L Ö 145, 30.4.2004, p. 1 Õ .