DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI REZUMATUL EVALUĂRII IMPACTULUI care însoţeşte documentul COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU O mai bună cunoaștere a situației prin intermediul unei mai strânse cooperări între autoritățile care se ocupă de supravegherea maritimă: următoarele etape în cadrul mediului comun pentru schimbul de informații pentru domeniul maritim al UE /* SWD/2014/0224 final - 2014/ () */





DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI REZUMAT AL EVALUĂRII IMPACTULUI care însoțește documentul COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU O mai bună cunoaștere a situației prin intermediul unei mai strânse cooperări între autoritățile care se ocupă de supravegherea maritimă: următoarele etape în cadrul mediului comun pentru schimbul de informații pentru domeniul maritim al UE Declinarea responsabilității: Prezentul rezumat angajează numai serviciile Comisiei implicate în elaborarea sa și nu aduce atingere formei finale a niciunei decizii care urmează să fie luată de Comisie. 1. Definirea problemei Scopul prezentei evaluări a impactului este de a examina în ce măsură sunt necesare acțiuni suplimentare ale UE pentru a dezvolta în continuare un mediu comun pentru schimbul de informații pentru domeniul maritim al UE. Funcțiile sectoriale relevante pentru care acest mediu de schimb de informații este pertinent sunt 1) siguranța maritimă (inclusiv operațiunile de căutare și salvare), securitatea maritimă și prevenirea poluării de către nave, 2) controlul pescuitului, 3) pregătire și intervenție în caz de poluare maritimă, protecția mediului marin, 4) vama, 5) controlul la frontieră, 6) aplicarea legislației generale și 7) apărarea. Creșterea amenințărilor și riscurilor la care este expus domeniul maritim al UE impune constrângeri suplimentare pentru autoritățile de supraveghere maritimă ale statelor membre ale UE cu scopul de a garanta siguranța și securitatea UE și a populației sale. Volumul suplimentar de muncă cu care aceste autorități se confruntă nu este compensat prin resurse suplimentare, ceea ce le obligă să utilizeze resursele de care dispun deja în mod mai eficient și mai rentabil. În prezent, schimbul de informații dintre autoritățile de supraveghere maritimă este insuficient și poate conduce la o scădere a eficienței, suprapuneri ale eforturilor de colectare a datelor și costuri operaționale inutile. În multe cazuri, schimbul de informații nu are loc deoarece 1) autoritățile de supraveghere maritimă nu știu că informația este disponibilă undeva; 2) autoritățile de supraveghere maritimă nu știu că dețin informații de interes pentru ceilalți și 3) gradul de complexitate al schimbului de informații este considerat a fi prea ridicat. Una dintre colaborările care ar trebui să fie consolidate, pe baza soluțiilor existente și a proceselor în desfășurare, se referă la standardele comune care ar permite interoperabilitatea sistemelor sectoriale și a serviciilor de informații care pot fi citite automat. Astfel, s-ar multiplica posibilitățile de acces ale acestor autorități la toate informațiile necesare pentru activitățile lor operative, cu efectul indirect că aceste autorități ar putea să atingă un nivel de performanță și eficiență mai ridicat în îndeplinirea sarcinilor lor operative. Această abordare depășește simplul schimb de date brute (de exemplu, pozițiile navelor), introducând o mai bună dezvoltare a serviciilor de informații intersectoriale și transfrontaliere (de exemplu, situația maritimă actuală, raport informativ, lista navelor suspecte, analiza de risc, anomalii detectate, informații suplimentare privind accidentele majore, capacitate de răspuns, instrumente de colaborare), ușurând astfel sarcinile cotidiene ale autorităților naționale de supraveghere. Deși s-au înregistrat progrese în îmbunătățirea schimbului de informații și tot mai multe sectoare au început să facă schimb de informații între ele, nu toate sectoarele implicate în activitățile de supraveghere maritimă au pus la dispoziția altor sectoare/funcții astfel de servicii de informare. Un domeniu în care schimbul de informații rămâne sub nivelul optim este schimbul de informații între autoritățile civile și militare. Au fost identificate trei cauze principale ale acestei situații nesatisfăcătoare: Cauza 1: Limitări juridice reale sau percepute și incertitudine juridică cu privire la schimbul de informații între sectoarele relevante de supraveghere maritimă. Cauza 2: lipsa unui mediu informatic adecvat care să asigure interconectivitatea între sistemele existente și cele viitoare. Cauza 3: Persistența unor bariere culturale și administrative care împiedică schimbul adecvat de informații. Părțile interesate implicate sunt aproximativ 400 de autorități care se ocupă de informațiile referitoare la supravegherea maritimă, oricare ar fi forma acestora. Este vorba, în principal, de autoritățile din statele membre ale UE și SEE, dar și de un număr de agenții ale UE (cum ar fi EFCA, FRONTEX, EMSA și AEA). Intervenția publică este necesară, pentru a asigura o mai bună interoperabilitate între sistemele existente, prin intermediul unor standarde comune pentru serviciile de schimb de informații care pot fi citite automat, care vor fi în măsură să răspundă unor noi provocări și să ofere soluții pentru problemele identificate. Lipsa intervenției ar avea drept consecință faptul că, din ce în ce mai frecvent, problema amenințărilor și a riscurilor nu ar fi tratată în modul cel mai eficient, că potențialele conflicte dintre obiectivele politice ale UE ar exista în continuare și că suprapunerea eforturilor de colectare a datelor va continua să existe. 2. Analiza subsidiarității Opțiunile preferate în evaluarea impactului sunt opțiunile cu caracter neobligatoriu (Comunicare și documentul de orientare) care nu necesită definirea temeiului juridic. Valoarea adăugată a acțiunii UE a fost deja recunoscută în mare măsură în consultările părților interesate cu ocazia altor evenimente și consultări; există o cerere puternică din partea autorităților naționale pentru dezvoltarea acestui proiect. De asemenea, normele și condițiile pentru schimbul transnațional de informații, în principal între autoritățile din același sector, sunt deja reglementate la nivelul UE. În plus, mai multe agenții ale UE sunt implicate în activitățile de supraveghere maritimă. Principiul subsidiarității este în același timp foarte relevant în acest caz. Deși sunt necesare măsuri specifice la nivelul UE pentru a garanta interoperabilitatea sistemelor actuale, aspectele operaționale legate de orice viitor mediu comun pentru schimbul de informații trebuie să fie descentralizate. Prin urmare, rolul UE ar trebui să consiste, în principal, în a acționa ca factor de facilitare și ar trebui să se axeze pe aspecte transnaționale fără a se implica în chestiunile de organizare la nivel național. 3. Obiective Obiectivul general al acestei inițiative este de a se asigura că informațiile și serviciile de supraveghere maritimă colectate de un singur sector maritim și considerate necesare și utile pentru activitățile din alte sectoare maritime pot fi distribuite în mod eficient către aceste sectoare. Punctul de plecare va fi reprezentat de realizările și normele deja existente pentru schimbul de informații, iar eforturile ar trebui să se concentreze pe asigurarea interoperabilității schimburilor de informații reglementate la nivelul UE, în special cu scopul de a oferi statelor membre soluții de interoperabilitate care se pot aplica la nivel național. Unul dintre obiectivele specifice ar fi ameliorarea schimbului de informații între autoritățile civile și militare. Intensificarea schimburilor de informații dintre sectoare ar trebui să contribuie la o mai bună imagine de ansamblu a domeniului maritim pentru autoritățile responsabile de supravegherea maritimă, atât la nivel național, cât și la nivelul UE, și la consolidarea coerenței între politicile sectoriale în conformitate cu politica maritimă integrată a UE. Schimbul preconizat de informații între sectoare va trebui să respecte aceleași reguli și principii ca schimburile de date în cadrul sectoarelor, în special dispozițiile relevante din Carta drepturilor fundamentale a UE, cadrul juridic al UE privind protecția datelor cu caracter personal, legislația națională de punere în aplicare a legislației UE, precum și dispozițiile relevante pentru protecția datelor sensibile din punct de vedere comercial. Primul obiectiv specific este acela de a identifica și suprima limitări legale reale sau percepute între sectoare, în favoarea unui schimb justificat de informații și servicii privind supravegherea maritimă. Al doilea obiectiv specific este acela de a asigura interoperabilitatea între soluțiile informatice relevante aplicate de actori din domeniul supravegherii maritime prin utilizarea unor standarde și specificații comune. Al treilea obiectiv specific este acela de a consolida încrederea cu scopul de a reuni autoritățile de supraveghere maritimă din diferite sectoare și a obține o mai bună cooperare, printre altele, prin misiuni comune, formare și proceduri operaționale comune și schimburi de bune practici. 4. Opțiuni strategice Întrebarea care se pune în prezenta evaluare a impactului se referă la modul în care se poate obține o intensificare a schimburilor de informații între autoritățile de supraveghere maritimă. S-a avut în vedere un întreg spectru de opțiuni posibile pentru a asigura un schimb optim de informații privind supravegherea maritimă din cadrul sectoarelor și între acestea. Opțiunile strategice reținute au fost împărțite în trei categorii • Nicio acțiune suplimentară la nivelul UE • Măsuri voluntare; și • Măsuri obligatorii din punct de vedere juridic. Au fost evaluate trei subopțiuni pentru măsurile voluntare: Formularea unei comunicări: În esență, scopul acestui instrument ar fi să ofere o foaie de parcurs pentru a dezvolta în continuare un mediu comun în vederea schimbului de informații. Adoptarea unor inițiative strategice necoercitive precum un document de orientare și bune practici Scopul unui astfel de document ar fi să ofere recomandări, orientări și exemple de bune practici cu privire la schimbul de informații și să încurajeze o cooperare mai strânsă între autoritățile statelor membre ale UE pentru a elimina barierele culturale. Crearea unei întreprinderi comune în temeiul articolul 187 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene Scopul acestei întreprinderi ar fi acela de a crea un cadru de cooperare și cercetare pentru toate părțile interesate de elaborarea unei noi generații de servicii de informații privind supravegherea maritimă, precum și de a promova cooperarea civil-militară, pentru a atinge o mai bună performanță și rentabilitate a supravegherii maritime. Au fost evaluate trei subopțiuni diferite pentru măsurile voluntare: Crearea unui pachet de măsuri strategice în cadrul legislativ actual Obiectivul unei astfel de inițiative ar fi să se prevadă, în cazul în care este necesar, modificări ale normelor UE existente care reglementează schimbul de informații legate de supravegherea maritimă. Aceasta nu are în vedere adoptarea unui nou instrument la nivelul UE, nici eliminarea restricțiilor juridice la nivel național. Crearea unui cadru legislativ transsectorial pentru schimbul de informații (regulament) Scopul acestui regulament ar fi acela de a institui un cadru legislativ obligatoriu din punct de vedere juridic, care nu numai că ar încerca să elimine limitările juridice și să introducă standardele tehnice referitoare la interoperabilitate ale subopțiunii precedente, ci și să pună în aplicare în mod coercitiv elemente constitutive ale CISE. Crearea unui cadru legislativ transsectorial pentru aspectele tehnice Scopul acestei reglementări tehnice ar fi să pună în aplicare standardele de interoperabilitate necesare pentru serviciile de schimb de informații la nivelul UE. 5. Evaluarea impactului Evaluarea diferitelor opțiuni strategice a fost realizată în următoarele patru etape: • O evaluare calitativă a fiecărei opțiuni strategice. • O evaluare cantitativă a potențialei valori adăugate a fiecărei opțiuni strategice și a punerii în aplicare a întregului potențial al unui mediu comun pentru schimbul de informații ca atare. • O evaluare a impactului acestor opțiuni asupra drepturilor fundamentale. • O evaluare a costurilor. Evaluarea calitativă a concluzionat că opțiunile voluntare (Comunicarea și un document de orientare cu bune practici) constituie cele mai bune opțiuni pentru a garanta eficacitatea și coerența în atingerea obiectivului, în special asigurând o mai bună cooperare între autoritățile civile și militare. Printre opțiunile obligatorii, modificarea legislației sectoriale pare a fi cea mai eficientă opțiune pentru a depăși limitările juridice la nivelul UE. Ideea unui regulament cu drepturi depline este susținută în mică măsură de părțile interesate și pare să fie prea complexă comparativ cu scopul avut în vedere și, prin urmare, disproporționată. În primul rând, evaluarea cantitativă a impactului concluzionează că potențialul global al CISE este estimat în intervalul cuprins între 1.6 miliarde EUR și 4.2 miliarde EUR pentru o perioadă de zece ani. O analiză a riscurilor efectuată în ceea ce privește provocările, riscurile, amenințările și vulnerabilitățile zonelor maritime la nivel mondial de interes pentru Europa (inclusiv Marea Baltică, bazinul nordic al Mării Celtice, Golful Biscaya/regiunea iberică, Marea Neagră, Marea Mediterană, Oceanul Arctic, teritoriile de peste mări și marea liberă) a concluzionat că îmbunătățirea cunoștințelor și o mai bună cunoaștere a situației maritime ar putea duce la reducerea amenințărilor și a riscurilor cu 30 % în medie, cu toate că acest efect nu va fi, desigur, un efect uniform în funcție de tipul de risc și diferitele zone maritime de interes european. Evaluarea privind drepturile fundamentale a concluzionat că niciuna dintre opțiuni nu are un impact semnificativ asupra drepturilor fundamentale. Cu toate acestea, dacă într-o etapă ulterioară se impune introducerea unor măsuri legislative, impactul asupra drepturilor fundamentale va trebui să fie evaluat în etapa respectivă. În urma evaluării costurilor, costul total pe o perioadă de 10 ani pentru opțiunea preferată este estimat la 133 milioane EUR. Costurile la nivelul UE se ridică la 26 milioane EUR, iar la nivelul statelor membre, la 107 milioane EUR pe o perioadă de 10 de ani. Costurile pentru dezvoltarea CISE depind într-o mare măsură de modul în care fiecare stat membru dorește să se organizeze pe plan intern pentru a se conecta la acest mediu, de numărul de servicii de informare furnizate în acest context și de marea varietate de sisteme informatice existente și viitoare. 6. Compararea opțiunilor || || Eficacitate pe termen scurt în atingerea obiectivelor || Beneficii economice, sociale și de mediu pe termen scurt || Eficacitate pe termen lung în atingerea obiectivelor || Beneficii economice, sociale și de mediu pe termen lung* || Costuri Opțiunea 1 || Scenariul de referință || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Opțiunea 2 || Comunicare || +++ || +++ || +++ || +++ || € Document de orientare prin intermediul unei recomandări || +++ || +++ || +++ || +++ || €€ Întreprindere comună || ++ || + || +++ || +++ || €€€ Opțiunea 3 || Modificări ale legislației sectoriale || ++ || + || ++ || ++ || €€ Regulament transsectorial || + || + || +++ || +++ || €€ || Regulament tehnic || ++ || ++ || ++ || ++ || €€ 0: nicio schimbare în raport cu scenariul de referință; +: rată de creștere limitată în raport cu scenariul de referință; ++: rată de creștere moderată în raport cu scenariul de referință; +++: rată de creștere ridicată în raport cu scenariul de referință Concluzii Evaluarea impactului a concluzionat că nu va fi posibilă atingerea obiectivului definit printr-o singură opțiune strategică. Opțiunile obligatorii din punct de vedere juridic pot să ofere o soluție pentru problema limitărilor juridice și tehnice, dar nu și pentru toate cele șapte funcții sectoriale și pentru barierele culturale. În special, această opțiune nu poate contribui la consolidarea schimburilor de informații între autoritățile civile și militare. Opțiunile cu caracter neobligatoriu sunt în cea mai mare măsură adecvate pentru eliminarea barierelor culturale (care par să fie cel mai mare obstacol în calea schimbului de informații, cel puțin pe termen scurt) și pot fi deosebit de utile în găsirea unor soluții practice, care pot implica toate cele șapte funcții și îmbunătăți, prin urmare, schimbul de informații între autoritățile civile și militare. Totuși, aceste opțiuni sunt insuficiente în vederea suprimării oricăror constrângeri legale și obstacole de natură tehnică. Așadar, cea mai bună soluție pare a fi aceea de a se depune eforturi cu scopul de a găsi o asociere de mai multe opțiuni pe termen scurt, mediu și lung. Se pare că cea mai bună modalitate de a pune în aplicare această activitate, pe termen scurt, este să se ia în considerare publicarea unei comunicări care să ofere o foaie de parcurs pentru punerea în aplicare și să identifice în mod concret măsurile necesare în raport cu o perioadă de timp corespunzătoare. Aceste măsuri ar trebui să fie urmate pe termen scurt de un document de orientare pentru a depăși, în primul rând, barierele culturale și a stabili bune practici pentru schimbul de informații. Subopțiunea privind depășirea limitărilor juridice și tehnice prin modificări ale legislației existente în timp pare să fie mai potrivită și acceptabilă pentru părțile interesate, în scopul de a se evita excesul de acțiune la nivelul UE. O reglementare tehnică poate fi o soluție pe termen lung pentru a dezvolta o normă într-un mod coerent. Prin urmare, opțiunea preferată ar fi o asociere de opțiuni, 2.1, 2.2, asociate eventual cu 3.1 și 3.3, în cazul în care o astfel de acțiune este considerată necesară. În consecință, se estimează că, în comparație cu scenariul de referință, această asociere de opțiuni permite exploatarea a 80 % din întregul potențial al proiectului CISE, implicând o sumă de 133 milioane EUR CTP, 151 milioane EUR economii realizate și 460 milioane EUR impact pozitiv, și permițând astfel generarea unui impact benefic cumulat progresiv de 611 milioane EUR în primii zece ani de implementare progresivă a CISE. Se estimează că CISE va avea un impact global benefic cuprins între 160 de milioane EUR pe an și 420 de milioane EUR pe an în următorii zece ani. 7. Monitorizare și evaluare Inițiativa ar trebui să fie monitorizată și evaluată la intervale regulate de timp, utilizând indicatori care să măsoare creșterea relativă a fluxurilor de date și creșterea eficienței operațiunilor de supraveghere maritimă.