[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 13.4.2011

COM(2011) 168 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU ȘI COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN

O impozitare mai inteligentă a energiei pentru UE:propunere de revizuire a directivei privind impozitarea energiei

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU ȘI COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN

O impozitare mai inteligentă a energiei pentru UE:propunere de revizuire a directivei privind impozitarea energiei

1. NECESITATEA DE A INTERVENI ÎN DOMENIUL IMPOZITăRII ENERGIEI șI AL FISCALITățII ECOLOGICE

Impozitarea energiei, un element motor esențial pentru realizarea obiectivelor strategiei „Europa 2020”

UE și-a stabilit o serie de obiective ambițioase și obligatorii din punct de vedere juridic în domeniul climatic și al energiei, care trebuie atinse până în 2020. Acestea sunt precizate în strategia Europa 2020, care definește provocările cu care se va confrunta Europa în următorul deceniu în domeniul economic, social și al mediului; strategia impune ca prioritate creșterea durabilă pentru promovarea unei economii mai eficiente din punctul de vedere al utilizării resurselor, mai ecologice și mai competitive[1].

Strategia include angajamentul de a corela sistemul de impozitare a energiei cu obiectivele Uniunii Europene privind energia si schimbările climatice, solicitat de Consiliul European în concluziile din martie 2008[2]și ridicat la rang de prioritate de Comisiei în Analiza anuală a creșterii din 2011[3].

Impozitarea energiei, atunci când transmite semnalele adecvate, joacă un rol important în atingerea acestor obiective. De fapt, consumul de energie este cauza majorității emisiilor de gaze cu efect de seră, reprezentând 79 % din totalul de emisii. În cadrul strategiei Europa 2020, statele membre s-au angajat să stabilească obiective naționale în materie de eficiență energetică care presupun economii substanțiale de energie.

Criza financiară și economică a modificat profund mediul în care operăm, exercitând o presiune enormă atât asupra întreprinderilor și comunităților din întreaga Europă, cât și asupra finanțelor publice. Totuși, existența unor obiective cu forță juridică obligatorie în materie de energie și schimbări climatice contribuie la asigurarea unui viitor sustenabil și ne permite să avansăm pe termen lung pe calea redresării durabile a economiei în urma crizei. Provocarea constă în identificarea celei mai eficiente modalități de a atinge aceste obiective – atât pentru guverne, cât și pentru societățile economice și cetățeni - și în a obține în același timp beneficii pentru economie. Sunt necesare răspunsuri politice care să se susțină reciproc, nu numai în direcția ameliorării mediului, ci și în vederea sprijinirii economiei și evitării problemelor sociale.

Aspecte principale referitoare la impozitarea energiei

Acesta este contextul în care Comisia prezintă propunerea de revizuire a Directivei 2003/96/CE[4] (denumită în continuare „directiva privind impozitarea energiei”): pentru a permite statelor membre să utilizeze cât mai eficient un instrument existent în noul cadru politic. O impozitare a energiei mai rațională și mai bine orientată va contribui într-un mod neutru din punct de vedere tehnologic la un consum de energie mai eficient și mai „curat”, sprijinind astfel dezvoltarea durabilă. Pe scurt, propunerea de revizuire a directivei privind impozitarea energiei:

- reechilibrează ponderea diferiților combustibili, a energiei din surse regenerabile, de manieră obiectivă (pe baza conținutului energetic și a emisiilor de CO2);

- asigură un cadru pentru taxarea CO2 pe piața internă și în acest fel încadrează într-un preț emisiile de CO2 care nu fac obiectul schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii.

De asemenea, propunerea se încadrează bine în contextul discuțiilor în curs pe tema restructurării și modernizării sistemelor fiscale ca parte a strategiilor naționale de ieșire din criza economică și financiară. Mai mult, ea indică drumul către o metodă calitativ superioară de generare a veniturilor în spiritul strategiei 2020, având în vedere necesitatea de a încuraja în mod adecvat redresarea economică și crearea de locuri de muncă. Propunerea în sine nu are ca scop colectarea de fonduri suplimentare, ci mai degrabă reechilibrarea ponderii diferitelor surse de energie și a diverșilor consumatori de energie [atât în cadrul schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii [ Emission Trading System (denumită în continuare ETS)], cât și în afara acesteia].

Totuși, dacă statele membre decid să implementeze o directivă revizuită privind impozitarea energiei care să ducă la generarea unor venituri suplimentare, Comisia le va încuraja să utilizeze veniturile respective într-un mod adecvat situației lor bugetare specifice. Acest lucru ar putea însemna utilizarea resurselor pentru a răspunde necesităților de consolidare fiscală. O modificare la nivel fiscal în care veniturile suplimentare să fie utilizare integral sau parțial în scopul reducerii sarcinii fiscale asupra forței de muncă ar fi în concordanță cu strategia 2020. O altă alternativă posibilă pentru statele membre, prin care să vizeze creșterea economică, ar fi utilizarea veniturilor suplimentare în scopul stimulării cercetării și dezvoltării ecologice, precum și a investițiilor ecologice, în special de către IMM-uri. De asemenea, veniturile suplimentare ar putea fi utilizate pentru atenuarea impactului politicilor subiacente asupra veniturilor gospodăriilor prin compensarea categoriilor mai defavorizate ale populației. Cel mai bun exemplu îl constituie subvențiile orientate către gospodăriile cu venituri mici (cupoane cu valoare fixă care să nu fie corelate cu consumul de energie).

Figura următoare prezintă evoluția ponderii veniturilor fiscale din domeniul energiei și al mediului ca procent din veniturile fiscale totale în UE-25 în perioada 1995 - 2008. Ambele au scăzut cu aproximativ 1 % în această perioadă, ceea ce însemnă că, în medie, există posibilitatea creșterii taxelor în domeniul energetic și, în sens mai general, a fiscalității ecologice.

[pic]

Sursă: Tendințele impozitării în Uniunea Europeană, ediția 2010, Eurostat, Comisia Europeană

Este necesară o coordonare sporită în domeniul fiscalității ecologice

În timp ce directiva privind impozitarea energiei joacă un rol esențial, sunt posibile și trebuie luate măsuri suplimentare în domeniul mai general al fiscalității ecologice pentru promovarea strategiei Europa 2020. În speță, este necesară o dezbatere mai intensă cu privire la o aplicare a taxelor care să promoveze tranziția către o economie durabilă. Noile evoluții (de exemplu, introducerea de către statele membre a taxelor pe deșeuri, a taxelor pe pungile din plastic și a taxelor pe biletele de avion) trebuie luate în considerare de asemenea. Conform articolului 1 alineatul (2) din Directiva 2008/118/CE, statele membre pot introduce astfel de noi taxe, cu condiția ca acestea să nu dea naștere la formalități legate de trecerea frontierelor între statele membre. De asemenea, statele membre trebuie să asigure nediscriminarea fiscală în scopul evitării distorsiunilor de pe piața internă (articolele 34-36 și 110 din TFUE). Funcționarea adecvată a pieței interne garantează informarea reciprocă și coordonarea fiscală a statelor membre în acest domeniu pentru a soluționa, de exemplu, problema discriminării produselor aflate în concurență directă cărora li se aplică regimuri fiscale diferite.

Comisia s-a angajat să impulsioneze aceste dezbateri și să sprijine coordonarea necesară în acest domeniu, inter alia prin intermediul discuțiilor adecvate purtate cu statele membre (de exemplu în cadrul Grupului pentru politica fiscală și la nivelul Consiliului) și cu alte părți interesate. În ceea ce privește contextul politic mai larg, rezultatele conferinței ONU privind schimbările climatice, desfășurată la Cancun, Mexic, în perioada 29 noiembrie – 10 decembrie 2010, dețin un rol important în evoluția viitoare a ambițiilor pe care Uniunea Europeană le-a formulat în acest domeniu.

2. CONTEXTUL PROPUNERII

În forma sa actuală, directiva privind impozitarea energiei este nesustenabilă și transmite semnale inadecvate

Directiva privind impozitarea energiei stabilește rate minime pentru impozitarea produselor energetice folosite drept carburant, a produselor energetice folosite drept combustibil pentru încălzire și a energiei electrice. Nivelurile minime se aplică în general volumului produsului energetic consumat. Figurile următoare indică ratele minime actuale pentru cele mai utilizate produse energetice, ținând cont de emisiile de CO2 (rată în euro per tonă CO2 ) și de conținutul energetic [rată în euro per Gigajoule (GJ)][5]:

Carburanți

[pic] [pic]

Combustibili pentru încălzire

[pic] [pic]

Sursă: Calcule proprii .

Aceste cifre demonstrează clar că ratele minime actuale bazate pe volumul produselor energetice consumate nu reflectă conținutul energetic (a se vedea figurile 2 și 4) și nici emisiile de CO2 (a se vedea figurile 1 și 3) ale produselor energetice, ceea ce duce la o utilizare ineficientă a energiei și la perturbări pe piața internă. De asemenea, ele creează stimulente contrare obiectivelor UE în materie de energie și schimbări climatice, de exemplu, promovând utilizarea cărbunilor drept combustibil pentru încălzire (nivel de taxare mai mic în ceea ce privește atât emisiile de CO2 , cât și conținutul energetic exprimat în GJ). Referitor la carburanți, ratele minime mai reduse aplicate pentru diesel consolidează avantajul natural al acesteia față de benzină, datorat conținutului său energetic mai ridicat. Nivelurile minime actuale discriminează, de asemenea, energia din surse regenerabile care se taxează în principiu la nivelul combustibilului convențional pe care îl înlocuiește deși conținutul său energetic este mai redus (a se vedea figura 2, care indică faptul că E85 este taxat mai mult decât benzina, ceea ce însemnă că nu se ține seama de conținutul său energetic mai redus și de performanțele superioare în ceea ce privește emisiile de CO2). Mai mult, ratele minime actuale nu creează condiții de concurență egale pentru întreprinderile consumatoare de energie, deoarece, în practică, operatorii economici pot fi mai avantajați în comparație cu alții, în funcție de sursa de energie pe care o utilizează.

Revizuirea directivei privind impozitarea energiei este imperativă, în vederea armonizării sale cu alte politici ale UE

Din punctul de vedere al politicii energetice, directiva privind impozitarea energiei nu oferă stimulente și nici măcar semnale prin preț pentru a promova energiile alternative și a încuraja consumatorii să economisească energie. Cu o taxare bazată pe volum, etanolul este, de fapt, produsul energetic cel mai grevat de taxe din ziua de astăzi. Același lucru este valabil și pentru sursele de energie utilizate pentru încălzire, cărbunii fiind în prezent sursa de energie cea mai puțin grevată de taxe.

Din punctul de vedere al mediului, jumătate din emisiile de CO2 provin din sectoarele care nu fac obiectul ETS a UE precum transporturile, instalațiile industriale de mici dimensiuni, agricultura și gospodăriile. În aceste cazuri, o eventuală lipsă de coordonare între directiva privind impozitarea energiei și ETS a UE poate duce la o sarcină dublă, sau, dimpotrivă, la posibilitatea evitării responsabilității pentru emisiile generate. În cel mai rău caz, aceste sectoare nu ar contribui la atingerea obiectivelor strategiei Europa 2020 în materie de energie și schimbări climatice. Mai mult, tratamentul aplicat în prezent biocombustibililor nu permite utilizarea la maximum a eventualului potențial pozitiv al acestora în materie de mediu.

Din punctul de vedere al pieței unice, în prezent statele membre probabil că nu aplică taxe pe emisiile CO2 în măsura în care ar dori, deoarece acest lucru ar putea dezavantaja propriile întreprinderi sau ar determina consumatorii să cumpere combustibil din statele membre care aplică taxe mai mici, ceea ce ar duce la pierderi de venituri. Statele membre încep să implementeze o serie de abordări diferite în materie de fiscalitate ecologică, ceea ce poate duce la distorsiuni și la taxare dublă pe piața unică.

De ce acum?

Dat fiind că multe dintre statele membre își definesc în prezent strategiile politice de ieșire din criza financiară și economică și au în vedere reforme structurale ale politicilor bugetare și ale sistemelor fiscale, revizuirea directivei privind impozitarea energiei are loc la momentul potrivit, deoarece oferă posibilitatea atingerii simultane a obiectivelor de mediu și a celor economice.

Fiscalitatea, atunci când este concepută adecvat, poate juca un rol major în sprijinirea obiectivelor UE în materie de energie și schimbări climatice, precum și în promovarea creșterii durabile, care să conducă spre o economie mai eficientă din punctul de vedere utilizării resurselor, mai ecologică și mai competitivă în Uniunea Europeană. Cele de mai sus rămân valabile și în momentele de creștere a prețurilor la energie când restructurarea impozitării energiei devine mai importantă ca niciodată pentru a transmite semnale adecvate în sensul încurajării reducerii globale a consumului de energie și utilizării surselor de energie mai ecologice.

În prezent, statele membre elaborează și implementează strategii proprii destinate atingerii obiectivelor UE în materie de energie și schimbări climatice pentru perioada 2013-2020. Prezenta propunere ar constitui un răspuns clar la rolul pe care l-ar putea juca taxele în acest context. Directiva revizuită privind impozitarea energiei vine, de asemenea, în completarea celei de a treia faze a ETS a UE (2013-2020) și, prin urmare, este imperativ necesar ca propunerea să fie prezentată acum pentru a putea fi aprobată de Consiliu în timp util.

Din perspectiva pieței interne, este important, de asemenea, să se instituie acum un cadru comun pentru taxarea emisiilor de CO2 . Statele membre sunt în curs de introducere a propriilor taxe pe emisiile de CO2, iar abordările puse în practică diferă. O multitudine de politici naționale diferite ar putea crea dificultăți întreprinderilor care își desfășoară activitatea în diferite state membre și ar putea duce la denaturări ale concurenței în interiorul Uniunii Europene. Este mai bine să se introducă o abordare uniformă la nivelul UE acum când statele membre încep să aibă în vedere introducerea în dreptul național a unor dispoziții în acest domeniu, decât mai târziu când ar putea fi necesar un proces complex de reajustare a legislațiilor naționale.

Având în vedere toate argumentele menționate, este imperativ necesară o revizuire în timp util a directivei privind impozitarea energiei conform propunerii Comisiei.

3. ELEMENTE PRINCIPALE ALE PROPUNERII

Propunerea de revizuire a directivei privind impozitarea energiei raționalizează taxele existente pe energie și introduce norme-cadru pentru taxarea CO 2 pe piața unică, astfel încât taxele pe CO2 să poată veni eficient în completarea ETS a UE.

Comisia propune scindarea ratei minime de taxare a produselor energetice în două componente:

- componenta legată de emisiile de CO 2 , bazată pe emisiile de CO 2 ale produsului energetic, stabilită la un nivel de 20 de euro pe tona de CO2. Taxa legată de emisiile de CO2 va fi zero pentru toți biocombustibilii care îndeplinesc criteriile de durabilitate prevăzute la articolul 17 din Directiva 2009/28/CE. O astfel de taxare va constitui un avantaj neutru din punct de vedere tehnologic pentru toate sursele de energie care implică emisii reduse de CO2. Introducerea componentei legate de emisiile de CO2 va permite, de asemenea, o mai bună armonizare a directivei privind impozitarea energiei cu ETS a UE. Impozitul se va aplica tuturor generatorilor de emisii de CO2 care nu fac obiectul ETS a UE, persoanelor deja impozabile, precum și instalațiilor de mici dimensiuni excluse din ETS a UE, chiar dacă utilizează energie în alte scopuri decât încălzirea. În același timp, generatorii de emisii de CO2 care fac obiectul ETS a UE vor fi scutiți de la plata componentei legate de CO2, oricare ar fi sfera curentă de aplicare a ETS.

- o taxare generală a consumului de energie, bazată pe conținutul energetic măsurat în GJ, indiferent de produsul energetic, constituind astfel un stimulent pentru economisirea energiei. Impozitul va reflecta energia generată efectiv de un produs, iar consumul eficient din punct de vedere energetic va fi automat recompensat. Pentru carburanți, rata minimă de taxare este stabilită la 9,6 euro per Gigajoule, ceea ce echivalează cu rata minimă aplicabilă în prezent pentru benzină din care se deduce componenta corespunzătoare din rata minimă legată de emisiile de CO2. În ceea ce privește combustibilii pentru încălzire, rata minimă actuală pentru energia electrică de 0,15 euro pe Gigajoule (echivalentul a aproximativ 0,5 euro per MWh) se aplică tuturor produselor energetice utilizate pentru încălzire, ținând seama de conținutul energetic al produsului respectiv. Sfera de aplicare a taxării energiei rămâne neschimbată și cuprinde combustibilii utilizați pentru încălzire și carburanții, precum și consumul de energie electrică în situații similare.

Pentru menținerea efectului stimulator, valoarea reală a ratelor minime de taxare trebuie să rămână neschimbată în timp. Ratele minime de taxare generală a consumului de energie trebuie armonizate automat la intervale regulate pentru a se ține seama de evoluția valorii lor reale în vederea menținerii nivelului actual de armonizare a ratelor. Deoarece taxarea legată de CO2 vine în completarea funcționării Directivei 2003/87/CE, nivelul minim al taxei legate de CO2 trebuie să urmeze evoluția prețului de pe piață al certificatelor de emisii de CO2. Comisia consideră că trebuie introdusă o metodă de calculare automată a acestei armonizări. Totuși, elaborarea metodei respective va trebui să se bazeze pe elemente obiective observate în cadrul funcționării pieței certificatelor de emisii conform noilor dispoziții specifice celei de a treia faze ETS a UE. Prin urmare, nu este posibilă soluționarea acestui aspect la momentul prezentării acestei propuneri. Acest aspect va fi abordat cu ocazia revizuirii pe care Comisia intenționează să o prezinte pentru prima dată în 2015, în vederea propunerii unei metode de aliniere automată care va fi funcțională imediat ce este posibil după data respectivă.

Subvențiile contraproductive se elimină…

Propunerea de revizuire a directivei privind impozitarea energiei elimină subvențiile și inconsecvențele existente în prezent în domeniul impozitării energiei. Aceasta reduce sarcina fiscală în ceea ce privește energia din surse regenerabile și reechilibrează ponderea diferiților combustibili fosili în mod obiectiv (pe baza conținutului energetic și a emisiilor de CO2). În consecință, sursele de energie bogate în CO2 sau cu un conținut energetic ridicat vor fi taxate mai mult pe unitatea de volum. Acest lucru va încuraja consumul de energie din surse care emit mai puțin CO2 și va recompensa eficiența energetică, conform politicilor energetice și de mediu ale UE și în sprijinul acestor politici. Produsele energetice cu un conținut energetic ridicat (precum diesel, GPL și gazul natural comprimat) vor rămâne atractive, însă vor concura în condiții mai echitabile, fără subvenții fiscale suplimentare. Modificările aduse de propunere sunt compatibile integral cu politicile ce decurg din strategia Europa 2020 și reflectă în mod direct angajamentele asumate de statele membre ale Uniunii Europene. Acest lucru înseamnă, de asemenea, că diferențierea ratelor de taxare pentru consumul privat și public în domeniul transporturilor nu se va menține, garantându-se că sectorul transporturilor, sursa de emisii cu cea mai rapidă creștere, nu rămâne în afara eforturilor de reducere a emisiilor.

… însă se va ține seama de contextul mai amplu…

În ceea ce privește concurenții din afara UE, pentru a evita ca taxarea legată de CO2 să determine întreprinderile locale să părăsească Europa, în timp ce nivelul emisiilor rămâne neschimbat sau crește pe plan mondial (fenomenul „relocării emisiilor de carbon”), propunerea introduce o abordare similară alocării cu titlu gratuit a certificatelor din cadrul ETS a UE pentru sectoarele care prezintă un risc semnificativ de „relocarea a emisiilor de carbon”. Instalațiile industriale de mici dimensiuni care fac obiectul taxării legate de emisiile de CO2 vor beneficia de un credit fiscal forfetar calculat pe baza unui indicator de referință pentru combustibil. În acest sens, efectul ecologic al taxei va fi menținut, în vreme ce întreprinderile vor beneficia de compensații. De asemenea, alte sectoare sau subsectoare ale economiei pot fi expuse riscului de relocare a emisiilor de carbon. În ceea ce privește sectorul agricol, Comisia pregătește în prezent un raport de examinare a riscurilor de relocare a emisiilor de carbon în acest sector. Imediat ce raportul va fi disponibil, Comisia va lua măsurile care se impun pentru a garanta că toate sectoarele susceptibile de relocare a emisiilor de carbon sunt supuse aceluiași tratament în temeiul viitoarei directive privind impozitarea energiei, fie asigurându-se că în cadrul discuțiilor Consiliului pe tema propunerii de revizuire a directivei privind impozitarea energiei sunt luate în considerație concluziile raportului, fie, dacă raportul nu este disponibil înainte de adoptarea propunerii, prin intermediul unei inițiative legislative separate.

Având în vedere structura angajamentelor de reducerea a emisiilor conținute de strategia Europa 2020 și principiul solidarității dintre statele membre, Comisia propune acordarea unor perioade de tranziție pentru introducerea treptată a taxării legate de emisiile de CO2 pentru combustibilii care nu sunt utilizați drept carburanți în acele situații în care este necesar un efort mai mic pentru anumite state membre să respecte aceste angajamente (Bulgaria, Republica Cehă, Estonia, Letonia, Lituania, Ungaria, Polonia, România și Slovacia).

…iar situațiile speciale vor continua să facă obiectul unui tratament adecvat…

Comisia a acordat o atenție deosebită pregătirii propunerii, pentru a garanta că aceasta nu duce la schimbări abrupte la nivelul prețurilor care ar putea crea dificultăți sau probleme inacceptabile pentru cei interesați.

Recunoscând faptul că diferențele de taxare a combustibililor de uz casnic pentru încălzire sunt mai puțin relevante pentru buna funcționare a pieței interne și că cheltuielile cu încălzirea pot reprezenta o problemă importantă care ține de condițiile sociale interne în anumite state membre, Comisia propune menținerea posibilității statelor membre de a aplica scutiri sau reduceri de taxe pentru produsele energetice și pentru energia electrică și de a le extinde la întreaga gamă de combustibili pentru încălzire.

Sursele de energie mari generatoare de CO 2 (precum cărbunii) vor face obiectul unei sarcini fiscale mai ridicate în cadrul sistemului revizuit. Modificarea va garanta că toți consumatorii de energie, nu doar cei incluși în sistemul UE de comercializare a certificatelor de emisii, sunt stimulați să treacă la surse de energie mai curate. În același timp, propunerea introduce regula conform căreia costurile externe legate de emisiile de CO2 nu sunt luate în calcul decât o singură dată. În consecință, impactul direct al prețului asupra consumatorilor de cărbuni va fi limitat, deoarece cărbunii sunt folosiți pe scară largă în industria grea și în producția de energie electrică, deja incluse în ETS a UE. Mai mult, propunerea lasă la latitudinea statelor membre atenuarea sau evitarea integrală a impactului asupra gospodăriilor.

Combustibilul Diesel va face treptat obiectul unor taxe mai ridicate pe litru în comparație cu benzina, ca urmare a simplului fapt că are un conținut energetic mai ridicat și generează mai multe emisii de CO2 pe litru decât benzina. Chiar și în cadrul noului sistem, combustibilul diesel își va menține avantajul în funcție de distanța parcursă, însă eliminarea subvenției pentru diesel va stimula soluțiile de ameliorare a eficienței energetice a motoarelor pe benzină și va crea o piață pentru sursele de energie alternative, care antrenează mai puține emisii de CO2 și care se estimează că vor deveni mai populare pe piața combustibililor în următorul deceniu. Reechilibrarea taxării benzinei și a combustibilului diesel va contribui de asemenea la reechilibrarea cererii și ofertei pe piața europeană a carburanților, care se confruntă cu necesitatea crescândă de a importa diesel. Având în vedere faptul că producătorii europeni de automobile au investit masiv în tehnologia Diesel și că vehiculele care utilizează carburanți și sisteme de propulsie alternative nu sunt încă disponibile pe scară largă, alinierea taxării tuturor carburanților va fi introdusă treptat în trei etape în perioada 2013 – 2023. Introducerea treptată a noului tratament fiscal pentru diesel va oferi totodată o perioadă de adaptare pentru sectorul transporturilor comerciale.

Se aplică rate minime mai reduse pentru carburanții utilizați în agricultură, acvacultură și horticultură, situație care va rămâne neschimbată în directiva revizuită privind impozitarea energiei. Revizuirea directivei privind impozitarea energiei va restrânge posibilitatea pe care o dețin în prezent statele membre de a scuti complet de la plata taxei carburanții și combustibilii utilizați pentru încălzire, precum și energia electrică consumate în aceste sectoare. În cadrul directivei revizuite privind impozitarea energiei, aceste sectoare vor face obiectul taxării pentru componenta legată de emisiile de CO2, precum și pentru componenta generală legată de consumul de energie. Va fi posibilă scutirea completă de la plata celei din urmă componente a taxei, cu condiția eficientizării energetice, prin urmare nemaifiind posibilă acordarea de scutiri necondiționate așa cum se întâmplă în prezent. În consecință, statele membre vor putea să ofere în continuare un tratament fiscal preferențial sectoarelor de producție primare, asigurând în același timp consecvența în materie de taxare în cadrul unui sector care este în prezent un mozaic de scutiri diverse.

4. IMPACTUL PROPUNERII

Serviciile Comisiei au efectuat o evaluare a impactului și au examinat efectele diferitelor scenarii posibile pentru revizuirea directivei privind impozitarea energiei. Pe baza respectivei evaluări a impactului, publicată împreună cu prezenta comunicare și cu propunerea de revizuire a directivei privind impozitarea energiei, s-au tras o serie de concluzii importante.

Revizuirea directivei privind impozitarea energiei poate genera un „dublu efect pozitiv”, ea fiind în orice caz benefică…

Directiva revizuită privind impozitarea energiei reechilibrează sarcina fiscală între sursele de energie fosile și nefosile și, într-o oarecare măsură, între sectoarele care fac obiectul ETS și cele care nu sunt incluse în această schemă. În timp ce rămâne la latitudinea statelor membre să decidă modul de utilizare a eventualelor venituri suplimentare, modelizarea efectuată în cadrul evaluării impactului ia în calcul ipoteza că toate veniturile vor fi folosite pentru reducerea sarcinii fiscale asupra forței de muncă. Această ipoteză reflectă practicile multor state membre care au efectuat reforme fiscale în materie de mediu și se conformează orientării generale a directivei privind impozitarea energiei[6], care promovează principiul neutralității fiscale ca mijloc de modernizare a sistemelor fiscale naționale, atât în favoarea protecției mediului, cât și a creării de locuri de muncă. Modelizarea a confirmat că, grație revizuirii directivei, impozitarea energiei ar contribui în toate cazurile la atingerea obiectivelor strategiei Europa 2020 și ar crea în același timp beneficii economice palpabile. Chiar dacă veniturile din impozitarea energiei nu ar fi „reciclate” în economie prin intermediul reducerii sarcinii fiscale asupra factorului forță de muncă, contribuția acestora la consolidarea fiscală ar fi totuși utilă în acoperirea nevoilor bugetare ridicate induse de criza economică.

Propunerea creează condiții egale de concurență pentru întreprinderile europene . Noile rate minime vor deveni un veritabil punct de referință pe piața internă, oferind o valoare obiectivă pentru fiecare sursă de energie și asigurând, în același timp, tratamentul egal între consumatorii de energie, indiferent de produsele energetice pe care le utilizează.

…chiar dacă efectele exacte vor depinde de alegerile făcute de statele membre

Efectele exacte ale revizuirii directivei privind impozitarea energiei vor depinde, în mare măsură, de ratele naționale preexistente și de alegerile făcute de statele membre conform principiului subsidiarității, în speță referitor la echilibrul dintre componenta legată de CO2 și cea legată de energie a taxelor, precum și de ratele de taxare aplicate. Efectele propunerii vor depinde, de asemenea, de măsura în care statele membre decid să se prevaleze de perioadele de tranziție și de opțiunile conținute de propunere pentru a ține seama de context și de situațiile specifice, descrise în continuare în secțiune 3. În cazul combustibililor pentru încălzire, pot fi identificate următoarele două scenarii pentru descrierea efectelor posibile:

- În scenariul 1, maximalist, se presupune că statele membre decid să introducă o taxare legată de CO2 egală cu nivelul minim propus de 20 de euro pe tona de CO2, în plus față de ratele fiscale naționale existente. Ratele lor curente ar deveni astfel ratele de taxare aplicate pentru consumul general de energie.

- În scenariul 2 se presupune că statele membre își revizuiesc ratele de taxare numai dacă este necesar pentru a respecta nivelul minim al UE și stabilesc rata de taxare legată de CO2 la un nivel de 20 de euro pe tona de CO2. Acest lucru ar însemna că își scindează ratele curente într-o componentă legată de CO2 de 20 de euro pe tonă și o componentă legată de consumul general de energie.

Tabelul de mai jos ilustrează impactul agregat al acestor scenarii pentru UE 27, în ipoteza că veniturile sunt reciclate prin reducerea sarcinii fiscale asupra forței de muncă, conform calculelor din evaluarea impactului care însoțește propunerea:

Impactul revizuirii directivei privind impozitarea energiei în urma modificărilor privind combustibilii pentru încălzire (UE 27)

Implicații bugetare (Modificări anuale la nivelul veniturilor fiscale anuale) | Impactul asupra mediului înconjurător (Reducerea emisiilor de CO2 în sectoarele care nu fac obiectul ETS până în 2020) | Impactul social (% modificărilor la nivelul veniturilor reale ale gospodăriilor până în 2020) |

Scenariul 1 | +39,6 miliarde de euro | -4% | +0,29% |

Scenariul 2 | +20 miliarde de euro | -0,84% | +0,08% |

Sursă: Evaluarea impactului – Document de însoțire a propunerii de directivă a Consiliului de modificare a Directivei 2003/96/CE – Capitolele 5.2, 5.3 și 5.4 (Scenariul 1); modelizare realizată de Cambridge economics cu E3ME (Scenariul 2)

Aceste cifre trebuie evaluate în relație cu obiectivele generale ale strategiei Europa 2020, expuse mai sus.

Impactul emisiilor de CO2 este considerabil și ar putea atinge 2% din totalul emisiilor în UE sau aproximativ 4% din emisiile care nu fac obiectul schemei ETS a UE. În cifre absolute, aceste reduceri echivalează cu 92 milioane tone CO2 și reprezintă peste o treime (aproximativ 37 %) din efortul de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră necesar în afara ETS a UE.

În mod similar, numărul de locuri de muncă suplimentare create ca urmare a revizuirii directivei privind impozitarea energiei va crește în timp și poate, în cifre absolute, să atingă 1 milion în 2030 în scenariul strategic cel mai ambițios[7]. În cadrul aceluiași scenariu, se poate estima o creștere economică de 0,27 % din PIB. Impactul pozitiv asupra creării de locuri de muncă se bazează pe ipoteza utilizată în modelizare conform căreia veniturile obținute din impozitarea energiei ar fi utilizate în scopul reducerii contribuțiilor la asigurările sociale ale angajaților.

… iar o evaluare globală după o perioadă de cinci ani va permite realizarea unei analize ex-post aprofundate.

Deși propunerea actuală se bazează pe o evaluare a impactului și pe analize strategice aprofundate, circumstanțele economice și de mediu, precum și condițiile cadrului tehnologic pot evolua în viitor. Prin urmare, Comisia consideră că este necesar ca, după o perioadă de cinci ani (de la adoptarea sa), să se revizuiască efectele directivei modificate privind impozitarea energiei, pentru o mai bună înțelegere a efectului noii structuri fiscale în raport cu obiectivele revizuirii propuse. În consecință, Comisia intenționează să prezinte Consiliului un raport și, dacă este necesar, o propunere de modificare a normelor relevante. Acest lucru privește (1) adaptarea nivelului minim al taxei legate de emisiile de CO2 la evoluția prețului pieței în UE a certificatelor de emisii de CO2, în vederea stabilirii unei legături automate între prețul certificatelor CO2 și nivelul minim al taxei legate de emisiile de CO2; (2) adaptarea sistemelor naționale în ceea ce privește scutirile și reducerile de taxe pentru gospodării, combustibilii utilizați pentru navigația aeriană și maritimă în lumina rezultatelor negocierilor internaționale, energia electrică produsă on shore și furnizată direct navelor aflate la dană într-un port (energie electrică furnizată de rețeaua terestră), combustibilii alternativi, captarea și stocarea carbonului (CSC) și (3) impozitarea energiei electrice utilizate în transporturi.

5. CONCLUZIE

Revizuirea directivei privind impozitarea energiei, în forma propusă de Comisie, va restructura sistemul actual de impozitare a energiei, în vederea eficientizării și omogenizării sale. Ea va permite ameliorarea funcționării pieței interne, prin crearea unui mediu concurențial echitabil pentru întreprinderi, care vor fi tratate în mod egal, indiferent dacă sunt consumatoare de petrol, gaze naturale, cărbuni sau biomasă. Mai mult, aceasta va avea un efect pozitiv considerabil în domeniul protecției mediului și va contribui astfel la atingerea obiectivelor strategiei Europa 2020. Pe termen lung, acest nou cadru european va permite statelor membre să implementeze politici mai ambițioase la nivel național, atât datorită necesității de a atinge obiective de mediu, cât și din considerații bugetare; de aceea propunerea aduce beneficii în materie de eficiență care depășesc cu mult efectele/beneficiile din momentul implementării. Ea permite statelor membre să își respecte angajamentele care decurg din strategia Europa 2020 în mod rentabil și asigură certitudinea juridică a reformelor lor structurale în ceea ce privește politicile bugetare și sistemele fiscale în curs la momentul ieșirii din criza economică și financiară. În același timp, noul cadru va promova o creștere economică durabilă și va impulsiona crearea de locuri de muncă. Pe scurt, o impozitare mai inteligentă a energiei va avea efecte pozitive atât în domeniul protecției mediului, cât și în domeniul economic.

[1] Comunicarea Comisiei: EUROPA 2020, O strategie europeană pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, COM(2010) 2020, 3.3.2010.

[2] Consiliul European din 13-14 martie 2008, Concluziile președinției (7652/1/08 rev.1, 20.5.2008).

[3] Analiza anuală a creșterii -COM (2011)11.

[4] Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (JO L 283, 31.10.2003, p. 51).

[5] Sursă: Calcule proprii bazate pe directiva în vigoare privind impozitarea energiei (Anexa 1, tabelul A), Directiva 2006/32/CE (conținutul energetic al produselor), Decizia Comisiei 2007/589 (factori emisii CO2. E85 este un produs energetic care constă în 85% etanol și 15% benzină).

[6] A se vedea considerentul (11) din Directiva 2003/96/CE.

[7] Pentru referințe și explicații suplimentare, a se consulta evaluarea impactului realizată de serviciile Comisiei.