[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 30.8.2007

COM(2007) 486 final

RAPORT AL COMISIEI CĂTRE CONSILIU ŞI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN

PRIVIND ACTIVITĂŢILE DE ÎMPRUMUT ŞI CREDITARE ALE COMUNITĂŢILOR EUROPENE ÎN 2006 {SEC(2007)1079}

CUPRINS

Introducere 3

1. ACTIVITĂŢI DE ÎMPRUMUT ÎN 2006 3

2. ACTIVITĂŢI DE CREDITARE ÎN STATE NEMEMBRE 4

2.1. Prezentare generală 4

2.2. Asistenţa macrofinanciară comunitară 4

2.3. Activităţi de creditare ale BEI în 2006 în statele sud-estice vecine, în regiunea mediteraneană, în Asia, America Latină şi Republica Africa de Sud 5

2.3.1. Obiective şi priorităţi ale BEI 5

2.3.2. Activităţi de creditare 6

2.3.3. Acoperirea garanţiei 6

2.3.3.1. Garanţia globală 6

2.3.3.2. Partajarea riscurilor 7

2.3.4. Cooperarea BEI cu Comisia şi cu alte instituţii 9

2.4. Semnatarii convenţiei Lomé/ acordului de la Cotonou - activităţi de creditare 10

3. IMPACTUL BUGETAR AL ACTIVITĂŢILOR DE CREDITARE 10

3.1. Garanţii bugetare 10

3.2. Subvenţii la dobândă 12

3.3. Finanţare BEI din resurse FED 12

INTRODUCERE

Deciziile Consiliului de stabilire a diferitelor instrumente de creditare ale Comunităţilor Europene prevăd obligaţia Comisiei de a informa anual Consiliul şi Parlamentul European cu privire la utilizarea acestor instrumente.

În ceea ce priveşte activităţile de creditare în afara Comunităţii, respectivele decizii[1] ale Consiliului prevăd obligaţia Comisiei de informa anual Consiliul şi Parlamentul European cu privire la situaţia împrumuturilor garantate de bugetul Uniunii, acordate de Banca Europeană de Investiţii (BEI) în statele sud-estice vecine (SSEV), în regiunea mediteraneană (MED), în Asia şi America Latină (AAL) şi în Republica Africa de Sud (RAS).

Pentru a îndeplini aceste obligaţii de informare, prezentul raport descrie operaţiunile de creditare pentru fiecare dintre regiunile în cauză. Situaţia activităţilor de creditare este completată prin includerea unei sinteze a activităţilor de împrumut derulate pentru a finanţa activităţile de creditare, a asistenţei macrofinanciare acordate de Comisie ţărilor terţe, precum şi a subvenţiilor la dobândă şi a garanţiilor asociate împrumuturilor comunitare. În plus, raportul furnizează informaţii cu privire la activităţile de creditare ale Euratom.

Tabele din prezentul raport se publică într-un document de lucru al serviciilor Comisiei.Trimiterile la tabele se referă la documentul de lucru al serviciilor Comisiei (denumit în continuare „anexa”)[2].

1. ACTIVITĂŢI DE ÎMPRUMUT ÎN 2006

Pentru a finanţa activităţile de creditare stabilite de Consiliu, Comisia este autorizată să împrumute, în numele Comunităţii implicate (CE, Euratom), fonduri pe piaţa de capital[3].

În 2006, valoarea totală a împrumuturilor contractate de Comunităţile Europene şi de BEI a scăzut cu 3,8%, ajungând la 48,1 miliarde EUR faţă de 50 de miliarde EUR în anul precedent (a se vedea tabelul şi graficul din secţiunea 1.1 din anexă). Mai mult de 99% din această sumă a fost împrumutată de BEI. Diminuarea activităţilor de împrumut se poate explica prin reducerea marginală a activităţilor de împrumut ale BEI ca urmare a unei încetiniri uşoare a rambursărilor şi a consideraţiilor legate de lichidităţile de trezorerie, precum şi prin absenţa unor decizii privind Euratom, asistenţa macrofinanciară şi împrumuturile pentru balanţa de plăţi.

Ţinând seama de rambursări, de anulări şi de fluctuaţiile ratei de schimb, valoarea totală a împrumuturilor la 31 decembrie 2006 era de 248,4 miliarde EUR, mai mică cu 0,7% faţă de 2005 (a se vedea tabelul 1.2 din anexă).

Defalcarea împrumuturilor în funcţie de monedă (a se vedea tabelul 1.3 din anexă) arată că în 2006 împrumuturile în euro se menţin la acelaşi nivel de 37,9% din totalul împrumuturilor. Procentul de împrumuturi în alte monede comunitare a scăzut de la 23% la 16,6%, procentul de împrumuturi în monede non-comunitare a crescut de la 39,5% la 45,4% din total, la fel şi procentul de împrumuturi în dolari americani, de la 27,9% la 30,4%. În 2006, după swaps, 94,5% din împrumuturi erau la o rată variabilă, în comparaţie cu 97,3% în 2005 (date înainte de swaps: a se vedea tabelul 1.3 din anexă).

2. ACTIVITĂŢI DE CREDITARE ÎN STATE NEMEMBRE [4]

2.1. Prezentare generală

Sprijinul financiar acordat statelor nemembre care au încheiat acorduri de cooperare cu Comunitatea are diferite forme, în funcţie de regiunile geografice în cauză şi de obiectivele urmărite. În general, acesta constă în împrumuturi bilaterale (asistenţă macrofinanciară sau asistenţă pentru balanţa de plăţi), în cadrul cărora Comisia contribuie la restabilirea echilibrului macroeconomic al ţării respective. Comisia gestionează aceste operaţiuni financiare în conformitate cu deciziile Consiliului.

În alte cazuri, BEI acordă împrumuturi finanţate din resursele proprii, fie sub forma unei finanţări directe pentru proiecte individuale, fie sub forma unor împrumuturi globale acordate băncilor care, ulterior, alocă fonduri proiectelor locale de dimensiuni mai mici. Unele dintre aceste împrumuturi beneficiază de garanţie de la bugetul Uniunii.

Instrumentul de creditare al Euratom[5] este disponibil pentru operaţiuni de finanţare în statele membre şi în anumite state nemembre (Armenia, Bulgaria[6], Republica Cehă, Ungaria, Lituania, România[7], Rusia, Slovacia, Slovenia şi Ucraina).

Regiunile geografice în care Comunitatea desfăşoară activităţi de creditare sunt enumerate în anexă (a se vedea tabelul 2.1).

2.2. Asistenţa macrofinanciară comunitară

Asistenţa macrofinanciară (AMF) sub formă de împrumuturi este, prin natura ei, excepţională şi se înscrie în cadrul eforturilor comunităţii internaţionale de a furniza, împreună cu instituţiile Bretton Woods, asistenţă pentru balanţa de plăţi anumitor ţări care se confruntă cu dificultăţi macroeconomice tranzitorii. Asistenţa comunitară se concentrează pe regiunile învecinate, precum Balcanii de Vest şi Caucaz. Alocările de fonduri se efectuează sub rezerva îndeplinirii, de către ţările beneficiare, a obiectivelor de stabilitate macroeconomică şi reforme structurale. În aceste situaţii, numărul operaţiunilor desfăşurate anual este limitat şi este dificil să se realizeze comparaţii valide privind asistenţa furnizată de la un an la altul.

Finanţările şi împrumuturile acordate în temeiul acestui instrument sunt enumerate în anexă (a se vedea tabelul 2.2), care arată că în 2006, în temeiul deciziilor AMF în vigoare, s-a alocat suma de 19 milioane EUR. În 2006 nu s-au adoptat noi decizii AMF. Raportul anual al Comisiei privind punerea în aplicare a deciziilor AMF furnizează, de asemenea, informaţii în acest sens.

2.3. Activităţi de creditare ale BEI în 2006 în statele sud-estice vecine, în regiunea mediteraneană, în Asia, America Latină şi Republica Africa de Sud

Prezenta secţiune constituie raportul anual pentru 2006 care trebuie prezentat Parlamentului European şi Consiliului în conformitate cu articolul 2 din Decizia 2000/24/CE a Consiliului.

2.3.1. Obiective şi priorităţi ale BEI

2006 a fost ultimul an complet de operaţiuni desfăşurate în temeiul mandatelor de finanţare BEI în afara UE în perioada 1.2.2000-31.1.2007[8]. Pe toată perioada anului, Comisia şi BEI au participat la negocieri, inclusiv negocieri în cadrul Consiliului, în vederea reînnoirii mandatului extern pentru perioada 2007-2013, care a fost încheiat şi a devenit oficial prin Decizia 2006/1016/CE a Consiliului din 19 decembrie 2006[9].

Prioritatea generală a împrumuturilor acordate de BEI regiunilor din afara UE este de a susţine obiectivele politice comunitare. Obiectivele regionale iau în considerare caracteristicile şi priorităţile specifice fiecărei regiuni.

În cazul statelor sud-estice vecine , în 2006 BEI a fost activă atât în statele aderente, cât şi în statele candidate (Bulgaria, România, Croaţia, Turcia şi Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei), contribuind la pregătirea aderării acestor ţări, în special prin finanţarea investiţiilor destinate integrării infrastructurii naţionale în infrastructura UE şi prin asistenţă acordată IMM-urilor. După aderarea Bulgariei şi României, au fost semnate memorandumuri de acord care să constituie cadre pentru asistenţa BEI acordată programelor de investiţii din ambele ţări în toate sectoarele economice principale. De asemenea, BEI a continuat să sprijine investiţiile în alte ţări din Balcanii de Vest (Albania, Bosnia şi Herţegovina, Muntenegru[10] şi Serbia) pentru a facilita procesul de integrare a acestora în UE. În ansamblu, asistenţa UE şi BEI vizează favorizarea reformelor politice şi economice şi încurajarea reconcilierii sociale în regiune.

BEI acordă prioritate ameliorării, modernizării şi dezvoltării sectoarelor energiei şi comunicaţiilor, cu accent pe reţelele transeuropene (TEN), pe baza culoarelor rutiere şi feroviare definite, cu ocazia Conferinţei paneuropene a miniştrilor transporturilor, drept priorităţi de dezvoltare pe termen mediu.

Aspectele legate de mediu din cadrul proiectelor BEI, precum şi proiectele de mediu ca atare, sunt considerate prioritare în cadrul armonizării graduale a legislaţiei ţărilor implicate cu legislaţia UE. De asemenea, BEI sprijină dezvoltarea sectorului privat (IMM-uri şi alte iniţiative industriale), în special investiţiile străine directe (ISD), fie direct, fie prin intermediul instrumentului de împrumut global de care dispune, în special atunci când sunt implicaţi parteneri ai UE.

În regiunea mediteraneană , activităţile de creditare ale BEI se desfăşoară în temeiul Facilităţii euro-mediteraneene pentru investiţii şi parteneriat (FEMIP), în principal în cadrul parteneriatului euro-mediteranean şi sprijină modernizarea economică şi socială şi o mai bună integrare regională. FEMIP se concentrează pe asistenţa acordată sectorului privat şi pe crearea unui mediu propice pentru investiţii, în special prin finanţarea infrastructurii necesare dezvoltării economice. În plus, în acord cu priorităţile UE, FEMIP sprijină dezvoltarea energiilor durabile, competitivitatea şi securitatea aprovizionării. În noiembrie 2006, Consiliul Ecofin a decis să consolideze FEMIP şi a identificat două domenii prioritare: dezvoltarea sectorului privat şi consolidarea parteneriatelor în vederea consolidării participării ţărilor partenere.

În Asia şi America Latină banca finanţează proiecte de interes atât pentru Comunitate cât şi pentru ţările implicate – cofinanţare cu promotorii din cadrul UE, transfer de tehnologie, cooperare în sectoarele energiei şi protecţiei mediului. De asemenea, BEI a contribuit la eforturile de reconstrucţie după dezastrul produs de tsunami în decembrie 2004. În acest context, zona geografică de aplicare a mandatului AAL a fost extinsă pentru a include insulele Maldive.

În Republica Africa de Sud , BEI a fost mandatată să se concentreze asupra proiectelor de infrastructură de interes public şi asupra asistenţei acordate sectorului privat, inclusiv IMM-urilor. În continuare, operaţiunile BEI trebuie să fie complementare cu politicile, programele şi instrumentele comunitare de asistenţă în Africa de Sud, care urmăresc reducerea sărăciei şi a inegalităţilor.

Tabelul 2.3.1 din anexă conţine o sinteză a activităţilor desfăşurate de BEI în regiunile în cauză începând cu 2002.

2.3.2. Activităţi de creditare

Anexa conţine defalcarea pe ţară şi pe sector (a se vedea secţiunea 2.3.2. a-e).

2.3.3. Acoperirea garanţiei

2.3.3.1. Garanţia globală

Decizia 2000/24/CE a Consiliului, astfel cum a fost modificată, prevede o garanţie comunitară de 65% din mandatul total. Acest lucru înseamnă că garanţia comunitară este limitată la 65% din valoarea totală a împrumuturilor acordate, dar, în această limită globală, neplata împrumuturilor individuale este, de facto, acoperită până la 100%.

2.3.3.2. Partajarea riscurilor

Garanţia comunitară în temeiul mandatelor generale acoperă toate riscurile de credit, cu excepţia situaţiilor în care se aplică dispoziţiile privind partajarea riscurilor; în aceste cazuri garanţia comunitară acoperă numai riscul specific politic, iar celelalte riscuri sunt suportate şi atenuate de bancă. Decizia 2000/24/CE, astfel cum a fost modificată, invită BEI să aplice dispoziţii de partajare a riscurilor în cazul a 30% din împrumuturile acordate în temeiul deciziei (faţă de 25% conform primului mandat general)[11].

La sfârşitul anului 2006, BEI atinsese un nivel de 18% de partajare a riscurilor din totalul împrumuturilor cumulative acordate în temeiul mandatului, obiectivul fiind de 30%. Cu toate acestea, trebuie reamintit faptul că o analiză completă a procentului real de partajare a riscurilor între bugetul Uniunii şi BEI ar trebui să ţină seama şi de operaţiunile derulate de BEI din propriile resurse, fără garanţia comunitară, în temeiul instrumentelor de preaderare şi de parteneriat mediteranean, precum şi de operaţiunile individuale autorizate de Consiliul Guvernatorilor băncii în temeiul articolului 18. Aceste operaţiuni nu intră în sfera de aplicare a prezentului raport, dar trebuie subliniat faptul că majoritatea operaţiunilor de împrumut din noile state membre înaintea aderării acestora s-au derulat în temeiul instrumentelor de preaderare. Includerea împrumuturilor semnate în temeiul acestor instrumente de preaderare în procentul global de partajare a riscurilor ar determina creşterea acestui procent de la 18% la aproximativ 50%.

La nivel regional, obiectivul de partajare a riscurilor a fost îndeplinit şi chiar depăşit în Asia şi America Latină , unde 72% din împrumuturi au fost acordate în cadrul sistemului de partajare a riscurilor. Atingerea acestui procent de partajare a riscurilor a fost posibilă datorită naturii specifice a mandatului AAL şi obiectivelor strategice urmărite de împrumuturile BEI în această regiune, cu accent pe asistenţa acordată iniţiativelor europene private (investiţii străine directe, transfer de tehnologie şi know-how).

Atât în Europa de Sud-Est , cât şi în regiunea mediteraneană , operaţiunile cu partajarea riscurilor au reprezentat 11% din împrumuturile în temeiul mandatului. În conformitate cu procedurile de programare ale ţărilor implicate, majoritatea proiectelor finanţate de BEI în temeiul mandatului sunt în sectorul public şi, prin urmare, în afara sferei de aplicare a sistemului de partajare a riscurilor. În plus, în regiunea mediteraneană, promotorii sectorului privat întâmpină dificultăţi în ceea ce priveşte accesul la bănci străine (inclusiv europene) dispuse să furnizeze garanţii acceptabile pentru BEI, conforme orientărilor sale actuale.

În Republica Africa de Sud , 10% din împrumuturi au fost semnate în cadrul sistemului de partajare a riscurilor.

Următorul tabel conţine o sinteză a defalcării regionale a partajării riscurilor în temeiul mandatului, iar tabelele 2.3.6 până la 2.3.9 din anexă indică împrumuturile semnate în 2006 în cadrul sistemului de partajare a riscurilor.

Al doilea mandat general (Decizia 2000/20/CE a Consiliului pentru perioada 1.2.2000-31.1.2007)

milioane EUR

Plafoane mandat - al doilea mandat general | Valoarea împrumuturilor semnate la 31.12.2006 | Numărul împrumuturilor semnate cu partajarea riscurilor | Valoarea împrumuturilor semnate cu partajarea riscurilor | Procentul atins de partajare a riscurilor (în raport cu plafonul mandatului) | Procentul atins de partajare a riscurilor (în raport cu împrumuturile semnate) |

SSEV | 9 185 | 9 142 | 33 | 1 003 | 11% | 11% |

Regiunea mediteraneană | 6 520 | 7 177([12]) | 13 | 807 | 12% | 11% |

AAL | 2 480 | 2 425 | 38 | 1 756 | 71% | 72% |

RAS | 825 | 837([13]) | 2 | 80 | 10% | 10% |

TOTAL | 19 010 | 19 581([14]) | 86 | 3 646 | 19% | 18% |

În cadrul primului mandat general s-a atins un nivel de 24% de partajare a riscurilor din totalul împrumuturilor, obiectivul fiind de 25%. În ceea ce priveşte împrumuturile în raport cu plafoanele regionale, nivelurile s-au situat la 81% pentru AAL, 26% pentru ţările din Europa Centrală şi de Est (PECO) şi 3% pentru regiunea mediteraneană.

Primul mandat general (Decizia 97/256/CE a Consiliului pentru perioada 31.1.1997-31.1.2000)

milioane EUR

Plafoane mandat – primul mandat general | Valoarea totală a împrumuturilor semnate la 31.12.2006 | Numărul împrumuturilor semnate cu partajarea riscurilor | Valoarea împrumuturilor semnate cu partajarea riscurilor | Procentul atins de partajare a riscurilor (în raport cu plafonul mandatului) | Procentul atins de partajare a riscurilor (în raport cu împrumuturi semnate) |

PECO | 3 520 | 3 446 | 21 | 896 | 25% | 26% |

Regiunea mediteraneană | 2 310 | 2 310 | 5 | 71 | 3% | 3% |

AAL | 900 | 900 | 17 | 730 | 81% | 81% |

RAS | 375 | 375 | 0 | 0 | 0% | 0% |

fYRoM | 150 | 150 | 0 | 0 | 0% | 0% |

TOTAL | 7 255 | 7 180 | 43 | 1 697 | 24% | 24% |

2.3.4. Cooperarea BEI cu Comisia şi cu alte instituţii

Banca şi Comisia cooperează îndeaproape la pregătirea şi cofinanţarea proiectelor BEI cu contribuţie din bugetul Uniunii. În 2006, activităţile de creditare ale BEI au fost completate în continuare prin subvenţii la dobândă (4 noi împrumuturi în sectorul mediului în regiunea mediteraneană), asistenţă tehnică (12,3 milioane EUR pentru finanţări acordate în general pentru studii de fezabilitate, crearea de capacităţi, management sau evaluări de proiect), precum şi prin fondurile structurale şi de coeziune (în special PHARE şi ISPA).

În afară de formele tradiţionale de colaborare, Comisia Europeană a solicitat BEI să furnizeze servicii de consultanţă pentru punerea în aplicare a sprijinului acesteia la instrumentul de risc în Africa de Sud. Rolul BEI este să ofere consultanţă Comisiei la proiectarea şi instituirea instrumentului şi, ulterior, să participe la evaluarea tehnică şi la aprobarea propunerilor de investiţii, fără să se implice în gestiunea financiară a fondurilor. În regiunea mediteraneană, în afară de împrumuturile acordate de BEI din resurse proprii, FEMIP funcţionează ca un furnizor de capital privat finanţat prin intermediul bugetului Uniunii.

În 2006, s-a semnat un memorandum de acord între Comisia Europeană, Banca Europeană pentru Reconstrucţie şi Dezvoltare (BERD) şi BEI, destinat să consolideze cooperarea dintre aceste trei instituţii în Europa de Est şi Caucazul de Sud, în Rusia şi Asia Centrală. Scopul acestei cooperări consolidate este reunirea cunoştinţelor de specialitate, a capacităţii şi a avantajelor comparative ale fiecărui participant în vederea aplicării cu succes a Politicii Europene de Vecinătate, a Parteneriatului strategic UE-Rusia şi a mandatelor BEI şi BERD, în beneficiul ţărilor partenere implicate.

În general, atunci când este posibil, finanţarea BEI şi cea din bugetul Uniunii sunt coordonate cu agenţiile europene bilaterale (acorduri cu Agence Française de Développement , cu KfW Development Bank şi cu instituţiile europene de finanţare a dezvoltării), precum şi cu alte instituţii de finanţare internaţionale (IFI). Activitatea de cofinanţare este încurajată în mod activ şi a devenit o caracteristică obişnuită a proiectelor susţinute de BEI. În multe cazuri, acţiunile comune cu instituţii specializate în domenii sectoriale şi politice mai vaste asigură eficacitatea reformelor sectoriale şi sporesc viabilitatea proiectelor de investiţii care, odată încheiate, pot funcţiona într-un cadru normativ îmbunătăţit. În 2006, împrumuturile acordate de BEI în temeiul mandatului SSEV au fost cofinanţate în proporţie de 80% cu instituţii multilaterale, bilaterale şi naţionale. În regiunea mediteraneană, proiectele în cofinanţare au reprezentat 60% din împrumuturile acordate de BEI în zonă. Contribuţiile la cofinanţarea de proiecte finanţate de BEI în Europa de Sud-Est şi în regiunea mediteraneană figurează în tabelele 2.3.3 şi 2.3.4 din anexă.

În Asia şi America Latină , BEI a continuat să finanţeze proiecte de interes atât pentru Comunitate, cât şi pentru ţara în care se pune în aplicare proiectul. Cofinanţarea cu IFI este prezentată în tabelul 2.3.5 din anexă, iar dobânda reciprocă din împrumuturile individuale semnate în 2006 este prezentată în tabelul 2.3.5 (a) din anexă.

2.4. Semnatarii convenţiei Lomé/ acordului de la Cotonou - activităţi de creditare

În 2006, împrumuturile acordate de BEI în ţările ACP/TTPM[15] s-au ridicat la valoarea de 745 milioane EUR, din care 167 de milioane EUR provin din resursele proprii ale BEI, iar 578 de milioane EUR au fost finanţate din Fondul European de Dezvoltare (FED)[16]. Cu toate că aceste operaţiuni nu intră în sfera de aplicare a prezentului raport[17], tabelul 2.4 din anexă prezintă o sinteză a defalcării regionale şi sectoriale a acestora.

3. IMPACTUL BUGETAR AL ACTIVITĂŢILOR DE CREDITARE

Activităţile de creditare au impact asupra bugetului Uniunii atunci când sunt însoţite de garanţii comunitare, de subvenţii la dobândă sau de condiţii speciale comparabile cu operaţiunile în care creditorul suportă riscurile.

3.1. Garanţii bugetare

La 22 decembrie 2004, Consiliu a hotărât să modifice Decizia 2000/24CE pentru a ţine seama de extinderea Uniunii Europene şi de Politica Europeană de Vecinătate (Decizia 2005/47/CE a Consiliului[18]).

Plafoanele pentru fiecare regiune sunt următoarele (în milioane EUR):

State sud-estice vecine | 9 185 |

Ţări mediteraneene | 6 520 |

America Latină şi Asia | 2 480 |

Republica Africa de Sud | 825 |

Turcia [programul special de acţiune privind uniunea vamală (PSA)] Plafon global | 450 19 460 |

Garanţia comunitară este limitată la 65% din valoarea totală a creditelor acordate, plus toate sumele aferente (în comparaţie cu 70% în temeiul primului mandat general). În afară de aceasta, la 22 decembrie 2004, Consiliul a hotărât să acorde Băncii Europene de Investiţii o garanţie comunitară pentru pierderile rezultate din împrumuturi acordate pentru anumite tipuri de proiecte în Rusia, Ucraina, Moldova şi Belarus (Decizia 2005/48/EC a Consiliului[19]). Plafonul global al creditelor acordate este de 500 de milioane EUR, iar BEI beneficiază de o garanţie comunitară excepţională de 100%.

Perioada de garantare expiră la 31 ianuarie 2007, dar se va prelungi automat cu şase luni în cazul în care plafoanele de creditare nu au fost atinse până la acea dată. Se preconizează că, înainte de expirarea mandatului, BEI va semna contracte pentru 2 proiecte care însumează aproximativ 230 de milioane EUR.

În 2006 (al şaptelea an din cadrul celui de-al doilea mandat general), BEI a semnat acorduri de împrumut în valoare totală de 2 805 milioane EUR; astfel totalul împrumuturilor acordate în temeiul acestui mandat a atins valoarea de 18 280 de milioane EUR, respectiv 96% din plafon.

Situaţia detaliată a garanţiilor este prezentată în raportul semestrial al Comisiei privind garanţiile acoperite din bugetul general[20].

La 19 decembrie 2006, Consiliul a hotărât să acorde BEI o garanţie comunitară pentru pierderile rezultate din împrumuturi şi garanţii de împrumuturi acordate pentru proiecte în afara Comunităţii (Decizia 2006/1016/CE[21]). Garanţia comunitară este limitată la 65% din valoarea totală a creditelor şi a garanţiilor acordate, din care se deduc sumele rambursate, plus toate celelalte sume aferente. Plafonul maxim al operaţiunilor de finanţare desfăşurate de BEI în temeiul acestui mandat este de 27 800 de milioane EUR în perioada 2007-2013, constând într-un plafon de bază de 25 800 de milioane EUR şi un mandat opţional de 2 000 de milioane EUR, a cărui activare va fi decisă de Consiliu pe baza rezultatelor evaluării intermediare în 2010.

Diferitele plafoane regionale (subplafoanele orientative sunt marcate în italice) sunt următoarele (în milioane EUR):

Ţări în etapa de pre-aderare | 8 700 |

Ţări care participă la acordurile de vecinătate şi parteneriat | 12 400 |

Regiunea mediteraneană | 8 700 |

Europa de Est, Caucazul de Sud şi Rusia | 3 700 |

Asia şi America Latină | 3 800 |

America Latină | 2 800 |

Asia | 1 000 |

Republica Africa de Sud | 900 |

Plafon de bază | 25 800 |

Mandat opţional | 2 000 |

3.2. Subvenţii la dobândă

Subvenţiile la dobândă s-au acordat în cadrul mai multor programe comunitare desfăşurate atât în Uniune, cât şi în afara acesteia. Majoritatea acestor programe s-au încheiat şi nu mai au niciun impact asupra cheltuielilor bugetare. Tabelul 2.5 din anexă enumeră programele în curs de derulare şi valoarea subvenţiei la dobândă plătită în cursul anilor cuprinşi în raport.

3.3. Finanţare BEI din resurse FED

În cadrul Convenţiilor Lomé succesive şi al Acordului de la Cotonou, BEI derulează operaţiuni de finanţare din bugetul FED[22] în regiunea ACP. Anexa (a se vedea secţiune 2.4) prezintă o defalcare a acestor operaţiuni.

[1] Decizia 97/256/CE a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin deciziile 98/348/CE şi 98/729/CE ale Consiliului, pentru perioada 1.2.1997-31.1.2000 (denumită în continuare „primul mandat general”) şi Decizia 2000/24/CE a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Deciziile 2000/688/CE, 2000/788/CE, 2001/778/CE, 2005/47/CE şi 2006/174/CE ale Consiliului, pentru perioada 1.2.2000-31.1.2007 (denumită în continuare „al doilea mandat general”). Decizia 1999/786/CE a Consiliului [acţiunea de reconstrucţie şi reabilitare a zonelor afectate de seism în Turcia (TERRA)] constituie o extindere a mandatelor generale. În afară de aceasta, Decizia 2001/777/CE a Consiliului a stabilit o acţiune specială de împrumut pentru proiecte de mediu în bazinul Mării Baltice în Rusia, în cadrul Dimensiunii Nordice. În ultimul rând, Decizia 2005/48/CE a Consiliului a stabilit un mandat separat pentru anumite tipuri de proiecte în Rusia şi noile state independente occidentale (NSI) (Ucraina, Moldova şi Belarus).

[2] SEC(2007)1079.

[3] Deoarece Tratatul CECO a expirat în 2002, nu s-a efectuat nici un împrumut nou în numele CECO.

[4] Comunităţile nu au derulat activităţi de creditare către statele membre în 2006. După data aderării Bulgariei şi României la Uniune la 1 ianuarie 2007, împrumuturile garantate către aceste ţări încetează să mai fie considerate acţiuni externe.

[5] Decizia 77/270/Euratom a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia 94/179/Euratom a Consiliului. Plafonul de împrumut în vederea finanţării activităţii de creditare a Euratom a fost stabilit iniţial prin Decizia 77/271/Euratom a Consiliului. Ulterior, respectiva decizie a fost modificată de mai multe ori, ultima modificare (Decizia 90/212/Euratom a Consiliului) prevăzând o creştere de 1000 de milioane ECU a plafonului, care a ajuns la 4000 de milioane ECU.

[6] Stat membru de la 1 ianuarie 2007.

[7] Stat membru de la 1 ianuarie 2007.

[8] Operaţiunile BEI în regiunile din Africa, Caraibe şi Pacific nu sunt cuprinse în prezentul raport deoarece se desfăşoară cadrul Acordului de parteneriat de la Cotonou, semnat în 2000 pentru o perioadă de 20 de ani.

[9] JO L 414, 30.12.2006, p. 95.

[10] Datele din prezentul raport reprezintă împrumuturi semnate cu Serbia şi Muntenegru ca Uniune statală, respectiv înainte de intrarea în vigoare a noului cadru juridic creat după obţinerea independenţei Republicii Muntenegru.

[11] Decizia 2000/24/CE invită BEI „să încerce să acopere riscurile comerciale pentru 30% din împrumuturile acordate în temeiul prezentei decizii cu garanţii nesuverane, pe cât posibil pe baza unui mandat regional individual. Acest procent trebuie majorat ori de câte ori este posibil, în măsura în care piaţa o permite.”

[12] Total împrumuturi semnate fără anulări în regiunea mediteraneană: 6 427 milioane EUR.

[13] Total împrumuturi semnate fără anulări în RAS: 764 milioane EUR.

[14] Total împrumuturi semnate înainte de deducerea anulărilor: 19,58 miliarde EUR.

Total împrumuturi semnate fără anulări în RAS 18,28 miliarde EUR.

[15] Africa, Caraibe, Pacific / ţările şi teritoriile de peste mări.

[16] Resursele instrumentului de investiţii pot fi utilizate, inter alia , pentru împrumuturi obişnuite, împrumuturi condiţionate, subordonate sau participative, pentru obligaţiuni convertibile, garanţii sau participări la capital.

[17] Raportul anual al BEI din 2006 privind instrumentul de investiţii aferent Acordului de parteneriat de la Cotonou între ţările ACP şi UE: http://ww.eib.org.

[18] JO L 21, 25.1.2005, p. 9.

[19] JO L 21, 25.1.2005, p. 11.

[20] COM(2007) 66 şi SEC(2007) 241.

[21] JO L 414, 30.12.2006, p. 95.

[22] Aceste operaţiuni se situează în afara sferei de aplicare a prezentului raport.