(Text cu relevanță pentru SEE)

În ceea ce privește primul aspect și pentru a elimina orice formă de dependență mecanică de ratingurile externe, o instituție ar trebui să se bazeze pe propriul calcul al cerințelor de capital reglementat atunci când are aprobarea de a utiliza abordarea bazată pe modele interne de rating (IRB) pentru expunerile de același tip ca și expunerile-suport ale securitizării și atunci când este în măsură să calculeze cerințele de capital reglementat în raport cu expunerile-suport ca și cum acestea din urmă nu ar fi fost securitizate („Kirb”), în toate cazurile cu condiția utilizării anumitor date de intrare predefinite („SEC-IRBA”). Instituțiile care nu pot utiliza SEC-IRBA pentru pozițiile lor dintr-o securitizare dată ar trebui să poată aplica o abordare a securitizării bazată pe modele externe de rating („SEC-ERBA”). Conform SEC-ERBA, cerințele de capital ar trebui alocate tranșelor din securitizare pe baza ratingului lor extern. Atunci când primele două abordări nu sunt disponibile sau utilizarea abordării SEC-ERBA ar antrena cerințe de capital reglementat disproporționate în raport cu riscul de credit încorporat în expunerile-suport, instituțiile ar trebui să fie în măsură să aplice abordarea standardizată în materie de securitizări („SEC-SA”), care ar trebui să se bazeze pe o formulă furnizată de autoritatea de supraveghere, utilizând ca date de intrare cerințele de capital care ar fi calculate utilizând abordarea standardizată (SA) pentru expunerile-suport dacă acestea nu ar fi fost securitizate („Ksa”).

Promovarea dezvoltării unei piețe a securitizărilor bazate pe practici solide va contribui la revenirea la o creștere economică durabilă și la crearea de locuri de muncă, în concordanță cu obiectivul prioritar al Comisiei. În plus, un cadru în materie de securitizare comun și de înaltă calitate la nivelul UE va favoriza o integrare mai strânsă a piețelor financiare din Uniune, va contribui la diversificarea surselor de finanțare și va debloca sursele de capital, facilitând astfel acordarea de împrumuturi de către instituțiile de credit gospodăriilor și întreprinderilor. În vederea atingerii acestui obiectiv, trebuie întreprinse următoarele două acțiuni.

În Planul de investiții pentru Europa prezentat de Comisie la 26 noiembrie 2014, obiectivul creării unei piețe durabile pentru securitizările de înaltă calitate a fost identificat ca fiind unul dintre cele cinci domenii în care sunt necesare acțiuni pe termen scurt. Prezentul regulament de modificare va contribui la îndeplinirea obiectivului prioritar al Comisiei care constă în sprijinirea creării de locuri de muncă și a creșterii economice durabile, evitând însă greșelile făcute înainte de criză. În plus, acest cadru prudențial revizuit va favoriza o integrare mai strânsă a piețelor financiare ale UE și va contribui la diversificarea surselor de finanțare și la deblocarea capitalului pentru întreprinderile din UE. Nu în ultimul rând, cadrul prudențial revizuit va contribui la alocarea mai eficientă a capitalului și la diversificarea portofoliului pentru investitori și va spori eficiența globală a piețelor de capital din UE.

Prezenta propunere nu are implicații bugetare.

Propunerea nu are consecințe asupra protecției drepturilor fundamentale.

Raportul privind evaluarea impactului a fost prezentat Comitetului de analiză a reglementării la 17 iunie 2015. Reuniunea Comitetului a avut loc la 15 iulie 2015. Comitetul a emis un aviz favorabil privind modificările sugerate a fi aduse tratamentului cerințelor de capital reglementat pentru instituțiile care intră sub incidența dispozițiilor CRR.

În plus, Comisia a desfășurat consultări separate cu statele membre prin intermediul Grupului de experți în materie de servicii bancare, plăți și asigurări, în cadrul reuniunii sale din 22 iulie 2015.

Abordarea bazată pe modele interne de rating (SEC-IRBA) se află pe primul loc în ierarhia revizuită și utilizează informațiile KIRB ca date de intrare esențiale. KIRB este cerința de capital pentru expunerile-suport, calculată utilizând cadrul IRB (fie abordarea avansată, fie cea de bază). Pentru a putea utiliza SEC-IRBA, banca trebuie să aibă: (i) un model IRB aprobat de autoritatea de supraveghere pentru tipul de expuneri-suport din portofoliul de securitizări și (ii) suficiente informații pentru a putea estima KIRB. Întrucât efectele relevante ale scadenței nu sunt pe deplin redate utilizând doar KIRB, abordarea SEC-IRBA încorporează în mod explicit scadența tranșei ca factor de risc suplimentar. Definiția scadenței unei tranșe se bazează pe scadența medie ponderată a fluxurilor de numerar contractuale ale tranșei. În loc să calculeze scadența medie ponderată, o instituție poate alege să utilizeze pur și simplu scadența legală finală (cu aplicarea unei marje de ajustare). În toate cazurile se aplică o limită maximă de 5 ani și o limită minimă de 1 an.

(c)O nouă ierarhie a abordărilor (noile articole 254-270a)

Este prevăzut în prezent pentru instituțiile care pot calcula KIRB (articolul 260) un plafon global care reprezintă cuantumurile maxime ponderate la risc ale expunerilor. Se propune să a) se păstreze acest tratament, adică instituțiile care utilizează SEC-IRBA pentru o poziție din securitizare pot aplica cerințe maxime de capital pentru poziția respectivă egale cu cerința de capital care ar fi fost deținută cu privire la expunerile-suport în temeiul abordării bazate pe modele interne de rating (IRB), dacă acestea nu ar fi fost securitizate; și b) să aplice acest tratament și în cazul instituției inițiatoare și al instituției sponsor care utilizează SEC-ERBA și SEC-SA. Acest lucru poate fi justificat pe motivul că, din punctul de vedere al inițiatorului, procesul de securitizare poate fi considerat similar cu diminuarea riscului de credit, adică are ca efect transferarea către o altă parte cel puțin a unora dintre riscurile asociate expunerilor-suport. Din această perspectivă, dacă sunt îndeplinite condițiile pentru transferul unui nivel semnificativ al riscului, o instituție nu ar avea dreptul să dețină mai mult capital după securitizare decât înainte, întrucât riscurile aferente expunerilor-suport sunt reduse prin procesul de securitizare.

Conform așa-numitei abordări de tip look-through, o poziție din securitizare primește o pondere maximă de risc egală cu ponderea medie de risc aplicabilă expunerilor-suport. Conform normelor existente, abordarea de tip look-through poate fi utilizată pentru calcularea expunerii ponderate la risc a pozițiilor care nu beneficiază de rating (articolul 253 din CRR). Ceea ce se propune acum este ca, în conformitate cu cadrul BCBS revizuit, să se permită aplicarea abordării de tip look through doar pentru pozițiile din securitizare de rang superior, indiferent dacă poziția respectivă beneficiază sau nu de rating și indiferent de abordarea utilizată pentru portofoliul de expuneri-suport (SA sau IRBA), cu condiția ca banca să fie în măsură să determine KIRB sau KSA pentru expunerile-suport. Având în vedere posibilitatea îmbunătățirii calității creditului conferite tranșelor de rang superior de către tranșele de rang inferior, o instituție nu ar trebui să aplice unei poziții din securitizare de rang superior o pondere de risc mai mare decât cea pe care aceasta ar avea-o în mod direct în raport cu expunerile-suport.

În plus față de recalibrarea celor 3 abordări, pozițiile de rang superior din securitizările STS vor beneficia, la rândul lor, de un prag mai mic, stabilit la 10 % (în loc de 15 %, procent care va continua să se aplice atât pentru pozițiile din securitizările STS care nu sunt de rang superior, cât și în general, securitizărilor care nu sunt STS). Acest prag a fost stabilit pentru a recunoaște, pe baza analizei ABE, performanțele istorice semnificativ mai bune ale tranșelor STS de rang superior comparativ cu tranșele eligibile care nu sunt de rang superior, aspect care este pe deplin justificat de faptul că riscul de model și riscul de agenție pot fi reduse semnificativ prin aplicarea caracteristicilor STS.

(Text cu relevanță pentru SEE)

(6)Instituțiile nu ar trebui să fie obligate să aplice unei poziții de rang superior o pondere de risc mai mare decât cea pe care ar aplica-o dacă ar deține direct expunerile-suport, reflectând astfel beneficiile pe care îmbunătățirea calității creditului le aduce pozițiilor de rang superior de la tranșele de rang inferior în structura securitizării. Regulamentul (UE) nr. 575/2013 ar trebui, prin urmare, să prevadă o abordare de tip look-through, conform căreia unei poziții din securitizare de rang superior ar trebui să i se atribuie o pondere maximă de risc egală cu ponderea medie de risc aplicabilă expunerilor-suport, iar o astfel de abordare ar trebui să fie disponibilă indiferent dacă poziția relevantă beneficiază sau nu de rating și indiferent de abordarea folosită pentru portofoliul-suport (abordarea standardizată sau abordarea IRB), sub rezerva respectării anumitor condiții.

(4)Conform Regulamentului (UE) nr. 575/2013, toate instituțiile ar trebui să utilizeze aceleași metode de calcul pentru a stabili cerințele de capital pentru pozițiile dintr-o securitizare. În primă instanță și pentru a elimina orice formă de dependență mecanică de ratingurile externe, o instituție ar trebui să utilizeze propriul calcul al cerințelor de capital reglementat atunci când instituția are aprobarea de a utiliza abordarea bazată pe modele interne de rating („IRB”) pentru expunerile de același tip ca și expunerile­suport ale securitizării și este în măsură să calculeze cerințele de capital reglementat în raport cu expunerile-suport ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate („Kirb”), în fiecare caz cu condiția utilizării anumitor date de intrare predefinite („SEC-IRBA”). O abordare a securitizării bazată pe modele externe de rating („SEC­ERBA”) ar trebui pusă la dispoziția instituțiilor care nu pot utiliza SEC-IRBA în raport cu pozițiile lor într-o securitizare dată. Conform SEC-ERBA, cerințele de capital ar trebui alocate tranșelor de securitizare pe baza ratingului lor extern. Atunci când primele două abordări nu sunt disponibile sau atunci când utilizarea abordării SEC-ERBA ar antrena cerințe de capital reglementat disproporționate în raport cu riscul de credit încorporat în expunerile-suport, instituțiile ar trebui să fie în măsură să aplice abordarea standardizată în materie de securitizări („SEC-SA”), care ar trebui să se bazeze pe o formulă furnizată de autoritatea de supraveghere, utilizând ca date de intrare cerințele de capital care ar fi calculate potrivit abordării standardizate a riscului de credit („SA”) pentru expunerile-suport dacă acestea nu ar fi fost securitizate („Ksa”).

(2)În ultimii ani, volumul de securitizări emise în Uniune s-a menținut sub nivelul maxim înregistrat înainte de criză din mai multe motive, printre acestea numărându-se conotațiile negative asociate în general acestui tip de tranzacții. Redresarea piețelor securitizărilor ar trebui să se bazeze pe practici de piață sănătoase și prudente pentru a preveni reapariția circumstanțelor care au declanșat criza financiară. În acest scop, regulamentul [Regulamentul privind securitizarea] stabilește elementele esențiale ale unui cadru global de securitizare, cu criterii ad-hoc pentru identificarea securitizărilor simple, transparente și standardizate („STS”) și un sistem de supraveghere pentru a monitoriza aplicarea corectă a acestor criterii de către inițiatori, sponsori, emitenți și investitori instituționali. În plus, regulamentul [Regulamentul privind securitizarea] prevede un set de cerințe comune privind reținerea riscului, obligația de diligență și publicarea informațiilor pentru toate sectoarele serviciilor financiare.

(1)Securitizările sunt o componentă importantă a unor piețe financiare funcționale, în măsura în care contribuie la diversificarea surselor de finanțare ale instituțiilor de reglementare și la eliberarea capitalului reglementat care poate fi apoi realocat pentru a sprijini acordarea de noi credite. în plus, securitizările oferă instituțiilor și altor participanți de pe piață oportunități suplimentare de investiții, permițând, astfel, diversificarea portofoliilor și facilitarea fluxului de finanțare pentru întreprinderi și persoane fizice, atât în statele membre, cât și la nivel transfrontalier, în întreaga Uniune. Aceste beneficii ar trebui, totuși, să fie analizate în raport cu costurile lor potențiale. Astfel cum s-a văzut în prima etapă a crizei financiare care a început în vara anului 2007, practicile neviabile de pe piețele securitizărilor au avut drept efect prejudicierea gravă a integrității sistemului financiar, în principal ca urmare a efectului de levier excesiv, a structurilor complexe și opace care au făcut ca procesul de stabilire a prețurilor să fie problematic, a dependenței mecanice de ratingurile externe sau a divergențelor dintre interesele investitorilor și cele ale inițiatorilor („riscurile de agenție”).

(9)„portofoliu mixt” înseamnă un portofoliu de expuneri-suport aparținând unei categorii pentru care instituția are aprobarea de a utiliza abordarea IRB și este în măsură să calculeze cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor, în conformitate cu capitolul 3, pentru unele, dar nu pentru toate aceste expuneri;

(a)nu are aprobarea de a utiliza abordarea IRB pentru a calcula cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor în conformitate cu capitolul 3;

(7)„portofoliu IRB” înseamnă un portofoliu de expuneri-suport aparținând unei categorii pentru care instituția are aprobarea de a utiliza abordarea IRB și este în măsură să calculeze cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor, în conformitate cu capitolul 3, pentru toate aceste expuneri;

(1)„opțiune de solicitare a stingerii securitizării” reprezintă o opțiune contractuală care permite inițiatorului, atunci când cuantumul expunerilor-suport rămase de rambursat ajunge la sau scade sub un anumit nivel prestabilit, să răscumpere pozițiile din securitizare înainte de rambursarea tuturor expunerilor securitizate, fie prin răscumpărarea expunerilor-suport rămase în portofoliu în cazul securitizărilor tradiționale, fie prin rezilierea protecției creditului în cazul securitizărilor sintetice;

(d)în cazul în care se aplică litera (c) punctele (i) și (ii), împrumuturile garantate prin titluri de garanție de rang inferior asupra unui activ dat nu sunt incluse în securitizare decât dacă toate împrumuturile garantate prin titluri de garanție de rang superior asupra activului în cauză sunt, de asemenea, incluse în securitizare;

(a)acestei poziții i se aplică o pondere de risc mai mică de 1 250 %, în conformitate cu prezenta secțiune sau, în absența unei poziții cu această pondere de risc, are un rang superior tranșei care suportă prima pierdere; și

(b)instituția inițiatoare nu deține mai mult de 20 % din valoarea expunerii tranșei care suportă prima pierdere din securitizare, sub rezerva îndeplinirii următoarelor condiții:

(e)în cazul în care se aplică litera (c) punctul (i), niciun împrumut din portofoliul de expuneri-suport nu are un raport între împrumut și valoarea bunurilor gajate mai mare de 100 %, măsurat în conformitate cu articolul 129 alineatul (1) litera (d) punctul (i) și cu articolul 229 alineatul (1).

(a)condițiile în care are loc transferul unui risc de credit semnificativ către părți terțe, în conformitate cu alineatele (2), (3) și (4);

(d)instituția inițiatoare nu păstrează controlul asupra expunerilor-suport. Se consideră că se păstrează controlul asupra expunerilor-suport dacă instituția inițiatoare are dreptul de a răscumpăra de la destinatarul transferului expunerile transferate anterior pentru a realiza profiturile aferente acestora sau dacă are obligația de a-și asuma în alt fel riscul transferat. Păstrarea de către instituția inițiatoare a drepturilor sau a obligațiilor de administrare a expunerilor-suport nu constituie în sine control asupra expunerilor;

(4)În plus față de cerințele prevăzute la alineatele (1) – (3), trebuie îndeplinite următoarele condiții:

(i) impun praguri de semnificație ridicate, sub care se consideră că protecția creditului nu este declanșată dacă are loc un eveniment de credit;

(4)În plus față de cerințele prevăzute la alineatele (1)–(3), trebuie îndeplinite următoarele condiții:

(b)instituția inițiatoare nu deține mai mult de 20 % din valoarea expunerii tranșei care suportă prima pierdere din securitizare, sub rezerva următoarelor condiții:

(a)condițiile în care are loc transferul unui risc de credit semnificativ către părți terțe, în conformitate cu alineatele (2), (3) și (4);

(2)Dacă o instituție are două sau mai multe poziții din securitizare care se suprapun, aceasta include numai una dintre poziții în calculul cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor.

(b)instituția care cumpără protecția creditului calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor aferente poziției care beneficiază de protecție menționată la litera (a) în conformitate cu dispozițiile capitolului 4. Instituția tratează partea din poziția din securitizare care nu beneficiază de protecție a creditului ca pe o poziție distinctă din securitizare și calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor în conformitate cu subsecțiunea 3, sub rezerva dispozițiilor de la alineatele (8) și (9).

(a)instituția care furnizează protecția creditului tratează partea din poziție care beneficiază de o protecție a creditului ca pe o poziție din securitizare și calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor ca și cum ar deține acea poziție în mod direct, în conformitate cu subsecțiunea 3, sub rezerva dispozițiilor de la alineatele (8) și (9);

(1)În scopul calculării cuantumurilor ponderate la risc ale expunerilor pentru expunerile-suport, instituția inițiatoare a unei securitizări sintetice utilizează metodologiile de calcul stabilite în prezenta secțiune, dacă este cazul, și nu pe cele prevăzute în capitolul 2. În cazul instituțiilor care calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor și cuantumurile pierderilor așteptate în conformitate cu capitolul 3, cuantumul pierderii așteptate pentru astfel de expuneri este zero.

(b)în cazul în care poziția derivată are un rang inferior, i se poate atribui un rating dedus în conformitate cu articolul 261 alineatul (7). În cazul în care un rating nu poate fi dedus, instituția aplică cea mai ridicată dintre ponderile de risc care rezultă fie din:

(a)în cazul în care poziția derivată are un rang superior, i se atribuie ponderea de risc aferentă poziției din securitizare inițiale;

(4)Fără a aduce atingere alineatului (2), instituțiile pot utiliza abordarea bazată pe evaluări interne (IAA) pentru a calcula cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor pentru o poziție care nu beneficiază de rating în cadrul unui program ABCP, în conformitate cu articolul 266, sub rezerva respectării condițiilor prevăzute la articolul 265.

(6)În toate celelalte cazuri, pozițiilor din securitizare li se atribuie o pondere de risc de 1 250 %.

(7)Autoritățile competente informează ABE în legătură cu orice notificări primite și orice decizii luate în conformitate cu alineatul (3). ABE monitorizează gama de practici adoptate în legătură cu alineatul (3) și emite ghiduri în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010.

Articolul 255

Determinarea KIRB și a KSA

(1)În cazul în care o instituție aplică SEC-IRBA în temeiul subsecțiunii 3, instituția calculează KIRB în conformitate cu alineatele (2)-(5).

(2)Instituțiile determină KIRB înmulțind cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor care ar fi calculate în conformitate cu capitolul 3 pentru expunerile-suport, ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate, cu rata fondurilor proprii aplicabilă în conformitate cu capitolul 1, împărțită la valoarea expunerilor-suport. KIRB se exprimă sub forma unei zecimale cuprinse între zero și unu.

(3)Pentru calculul KIRB, cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor care ar fi calculate în conformitate cu capitolul 3 pentru expunerile-suport includ:

(a)cuantumul pierderilor așteptate asociate tuturor expunerilor-suport din securitizare, inclusiv expunerilor-suport în stare de nerambursare care fac încă parte din portofoliu, în conformitate cu capitolul 3, precum și

(b)cuantumul pierderilor neașteptate asociate tuturor expunerilor-suport, inclusiv expunerilor-suport în stare de nerambursare din cadrul portofoliului, în conformitate cu capitolul 3.

(4)Instituțiile pot calcula KIRB pentru expunerile-suport din securitizare în conformitate cu dispozițiile stabilite în capitolul 3 pentru calcularea cerințelor de capital în cazul creanțelor achiziționate. În acest scop, expunerile de tip retail sunt tratate ca și creanțe de tip retail achiziționate, iar expunerile care nu sunt de tip retail - ca și creanțe achiziționate asupra societăților.

(5)Instituțiile calculează KIRB separat pentru riscul de diminuare a valorii creanțelor în ceea ce privește expunerile-suport dintr-o securitizare în care riscul de diminuare este semnificativ pentru astfel de expuneri.

În cazul în care pierderile rezultate din riscul de diminuare a valorii creanțelor și riscul de credit sunt tratate în mod agregat în cadrul securitizării, instituțiile combină respectivul KIRB pentru riscul de diminuare a valorii creanțelor și pentru riscul de credit într-un singur KIRB în sensul dispozițiilor din subsecțiunea 3. Prezența unui fond de rezervă unic au supragarantarea disponibilă pentru a acoperi pierderile rezultate fie din riscul de credit, fie din riscul de diminuare a valorii creanțelor pot fi privite ca o indicație a faptului că aceste riscuri sunt tratate în mod agregat.

În cazul în care riscul de diminuare a valorii creanțelor și riscul de credit nu sunt tratate în mod agregat în cadrul securitizării, instituțiile modifică tratamentul prevăzut la alineatul precedent pentru a combina cu prudență KIRB pentru riscul de diminuare a valorii creanțelor și KIRB pentru riscul de credit.

(6)În cazul în care o instituție aplică SEC-SA în conformitate cu subsecțiunea 3, instituția calculează KSA înmulțind cu 8 % cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor care ar fi calculate în conformitate cu capitolul 2 în ceea ce privește expunerile-suport, ca și cum acestea nu ar fi fost securitizate, și împărțind apoi rezultatul la valoarea expunerilor-suport. KSA se exprimă sub forma unei zecimale cuprinse între zero și unu.

În sensul prezentului alineat, instituțiile calculează valoarea expunerii aferentă expunerilor-suport fără a compensa ajustările specifice pentru riscul de credit și ajustările de valoare suplimentare în conformitate cu articolele 34 și 110, precum și alte reduceri ale fondurilor proprii.

(7)În sensul alineatelor (1)-(6), în cazul în care structura securitizării presupune utilizarea unei entități special constituite în scopul securitizării (SSPE), toate expunerile aferente acesteia, care sunt legate de securitizare, sunt tratate ca expuneri­suport. Fără a aduce atingere celor de mai sus, atunci când calculează KIRB sau a KSA, instituția poate să excludă expunerile unei entități special constituite (SPE) din portofoliul de expuneri-suport dacă riscul rezultat din expunerile SPE este nesemnificativ sau dacă acesta nu aduce atingere poziției din securitizare deținute de instituție.

În cazul securitizărilor sintetice finanțate, orice venituri semnificative rezultate din emiterea de instrumente de tipul credit linked note sau alte obligații finanțate ale SPE care servesc drept garanții reale pentru rambursarea pozițiilor din securitizare sunt incluse în calculul KIRB sau al KSA în cazul în care riscul de credit aferent garanției reale face obiectul unei repartizări a pierderilor pe tranșe.

(8)În sensul alineatului (5) al treilea paragraf, ABE emite ghiduri în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 privind metodele adecvate de combinare a KIRB pentru riscul de diminuare a valorii creanțelor și, respectiv, pentru riscul de credit dacă aceste riscuri nu sunt tratate în mod agregat în cadrul unei securitizări.

Articolul 256

Determinarea punctului de atașare (A) și a punctului de detașare (D)

(1)În sensul subsecțiunii 3, instituțiile stabilesc punctul de atașare (A) ca fiind pragul pornind de la care pierderile din cadrul portofoliului de expuneri-suport ar începe să fie alocate poziției din securitizare relevante.

Punctul de atașare (A) se exprimă sub forma unei valori decimale cuprinse între zero și unu și este egal cu cea mai mare dintre următoarele două valori: zero și raportul dintre, pe de o parte, soldul aferent portofoliului de expuneri-suport din securitizare minus soldul tuturor tranșelor care sunt de rang superior sau egal cu tranșa ce conține poziția din securitizare relevantă și, pe de altă parte, soldul tuturor expunerilor-suport din securitizare.