COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU ȘI PARLAMENTUL EUROPEAN Aplicarea și dezvoltarea politicii comune în materie de vize în vederea stimulării creșterii economice în UE /* COM/2012/0649 final */





COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU ȘI PARLAMENTUL EUROPEAN Aplicarea și dezvoltarea politicii comune în materie de vize în vederea stimulării creșterii economice în UE În prezent, Comisia este invitată să adopte două texte importante în domeniul politicii în materie de vize: – o propunere de regulament privind modificarea listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație (Regulamentul nr 539/2001) și – un raport privind funcționarea cooperării locale Schengen. În contextul declarației celei de a patra reuniuni T20, care a avut loc la Mérida, în Mexic, la 16 mai 2012, declarație aprobată de miniștrii G20, este momentul să se ia în considerare impactul economic al politicii în materie de vize asupra întregii economii a UE, în special asupra turismului, și să se analizeze modul în care se poate ține seama de acest lucru pentru a asigura o mai mare coerență cu obiectivele de creștere economică ale Strategiei Europa 2020. O politică mai inteligentă în materie de vize ar trebui să continue să asigure securitatea la frontierele noastre externe și buna funcționare a spațiului Schengen, facilitând, în același timp, posibilitățile de călătorie pentru persoanele care călătoresc legal, printre care se numără și turiștii. Se pot face deja multe în cadrul juridic actual al Codului de vize. Având în vedere situația actuală caracterizată prin încetinirea activității economice, ar trebui să depunem eforturi pentru a favoriza fluxurile turistice către Europa. Statele Unite ale Americii, de exemplu, deși sunt foarte sensibile la aspectele legate de securitate, au recunoscut deja că facilitarea eliberării vizelor ar putea avea avantaje economice și a adoptat recent o strategie națională în această privință[1]. Recent, la nivelul UE, ministerele turismului din Italia și din Irlanda[2], precum și autoritățile germane au solicitat luarea unor măsuri de facilitare a eliberării vizelor. Acest document are rolul de a iniția o astfel de dezbatere la nivelul UE. În primul rând, documentul identifică anumite deficiențe în ceea ce privește aplicarea procedurilor curente și analizează inițiativele care ar putea fi avute în vedere pentru asigurarea unei aplicări optime a Codului de vize. În al doilea rând, acesta prezintă, de asemenea, câteva idei care ar trebui explorate în continuare în vederea viitoarelor modificări ale normele în materie de vize. 1. Impactul facilitării eliberării vizelor asupra industriei turismului din UE Turismul a devenit unul dintre sectoarele care generează cea mai mare ocupare a forței de muncă și cele mai mari venituri în Uniunea Europeană și un factor determinant pentru creșterea economică și dezvoltare. Contribuția totală a călătoriilor și a turismului la ocuparea forței de muncă este estimată la 18,8 milioane de locuri de muncă în 2011, iar până în 2022 este foarte probabil să ajungă la 20,4 milioane de locuri de muncă. În 2011, turiștii străini au cheltuit 423 de miliarde USD, iar până în 2022 se așteaptă ca această sumă să ajungă la 547 de miliarde USD[3]. Cu toate acestea, există un mare potențial de creștere neexploatat, reprezentat de turiștii de pe piețele emergente. Numărul de turiști brazilieni și ruși care vizitează Europa s-a dublat în ultimii ani, iar fluxurile de turiști chinezi și indieni înregistrează, de asemenea, o creștere rapidă[4]. Acest lucru reiese clar și din statisticile privind vizele: în 2011 s-au eliberat aproximativ 460 000 de vize Schengen în India, față de 340 000 EUR în 2007. Și în China se înregistrează o creștere semnificativă, de la 560 000 de vize eliberate în 2008 la 1 026 000 în 2011. În Rusia, s-au eliberat aproximativ 5 152 000 de vize în 2011, față de 3 500 000 în 2007. Aceasta este o tendință care se înregistrează la nivel mondial. În 2011, numărul de noi cereri de viză pentru Statele Unite ale Americii depuse de resortisanții chinezi și brazilieni a crescut cu aproximativ 40 % față de anul precedent[5]. Se consideră că se poate face mai mult. Ar trebui să vizăm creșterea substanțială a nivelului fluxurilor turistice din țările care prezintă un potențial ridicat în ceea ce privește numărul turiștilor, precum și o creștere a puterii de cumpărare în rândul mai multor segmente ale populațiilor lor. Conform estimărilor pieței[6] însă, 21 % din turiștii potențiali de pe piețele emergente renunță la planurile de călătorie în Europa din cauza obligativității obținerii vizei. Un studiu realizat în mai 2012 de compania Tourism Economics[7] cu privire la impactul facilitării eliberării vizelor asupra creării de locuri de muncă în economiile din G20 demonstrează, utilizând date privind beneficiile observate în cadrul schimbărilor de politică care au avut loc în mai multe țări[8] de-a lungul timpului, că facilitarea eliberării vizelor a generat o creștere cu 5-25 % a turiștilor internaționali ajunși pe piețele respective. Această creștere generează venituri și are un efect imediat și direct asupra ocupării forței de muncă. În conformitate cu estimările efectuate de Tourism Economics, bazate pe diverse scenarii, zona UE-Schengen[9] are potențialul de a atrage 8 - 46 de milioane de turiști suplimentari până în 2015 dacă se valorifică pe deplin flexibilitatea normelor actuale în materie de vize, ceea ce ar putea genera o creștere cu 11- 60 de miliarde EUR a veniturilor în turismul internațional (exporturi) și ar putea duce la o creștere directă cu 100 000 – 500 000 a locurilor de muncă suplimentare în sectorul turismului. Potrivit acelorași estimări ale Tourism Economics, numărul total al locurilor de muncă create (inclusiv indirect și prin impact indus) ar putea ajunge la 200 000 - 1,1 milioane până în 2015. De asemenea, sectorul croazierelor reprezintă un segment care merită o atenție deosebită. În ciuda încetinirii creșterii economice, contribuția totală a întregului sector al croazierelor la economia europeană a crescut, ajungând la un nivel record de 36,7 miliarde EUR în 2011 (de la 35,2 miliarde EUR în 2010)[10]. Se estimează că, numai în Europa, numărul pasagerilor îmbarcați se ridică la 5,6 milioane (o creștere de 7,1 % față de anul precedent). De asemenea, se estimează că numărul membrilor echipajelor de pe navele de croazieră care au ajuns în porturile europene este de 14,3 milioane, din care 5,7 milioane au făcut cumpărături în valoare totală de aproximativ 120 de milioane EUR. Ar trebui să se asigure că statele membre continuă să elibereze vize cu intrări multiple turiștilor de croazieră și membrilor echipajului, astfel încât să se înregistreze în continuare o creștere a cheltuielilor lor efectuate în porturile europene și a contribuției globale a sectorului croazierelor la economia europeană. Încă din 2010, Comisia a declarat că va examina diversele posibilități și instrumente din cadrul politicii în materie de vize și de trecere a frontierelor externe pentru a optimiza utilizarea acestora[11]. Anul următor, Parlamentul European a invitat Comisia să propună o procedură de eliberare a vizelor mai bine coordonată și simplificată. Impactul politicii în materie de vize asupra fluxurilor turistice a fost, de asemenea, discutat de către miniștrii turismului din țările UE la Madrid, în 2010, și la Cracovia, în 2011. Mai recent, acest subiect a fost înscris pe ordinea de zi a reuniunii miniștrilor turismului din G20 (denumit T-20) care a avut loc la Mérida, în Mexic, la 16 mai. Cu această ocazie, s-a adoptat o declarație privind „Turismul ca mijloc pentru crearea de locuri de muncă”, în care se arată că procesele de facilitare a eliberării vizelor ar putea duce la o creștere cu 206 miliarde USD în plus a veniturilor și la crearea a 5,1 milioane de noi locuri de muncă în țările G20. Prin urmare, declarația T-20 menționează, printre altele, necesitatea cooperării bilaterale, regionale și internaționale în materie de vize și alte măsuri de facilitare a călătoriilor care să le permită vizitatorilor internaționali să circule mai liber și mai eficient. Într-adevăr, spațiul Schengen contribuie deja la aceasta și ar trebui să contribuie și mai mult pentru a stimula activitatea economică și crearea de locuri de muncă. Pe lângă beneficiile economice pe care le va aduce, facilitarea eliberării vizelor va oferi persoanelor din afara UE posibilitatea de a-și vizita cu mai multă ușurință rudele care sunt cetățeni UE și de a călători pe teritoriul UE. Acum este momentul să explorăm modul în care UE poate promova adoptarea de măsuri concrete în acest sens. 2. Îmbunătățirile prevăzute în Codul de vize în ceea ce privește facilitarea eliberării vizelor În comparație cu situația dinainte de adoptarea acestuia, Codul de vize[12] reprezintă un progres fundamental, întrucât aduce îmbunătățiri considerabile procedurilor de acordare a vizelor. Printre cele mai substanțiale îmbunătățiri se numără: termene clare pentru principalele etape, armonizarea procedurilor, reglementarea externalizării către furnizorii de servicii externe, posibilitatea înființării de centre comune de primire a cererilor, stabilirea cazurilor în care ar trebui să se elibereze vize cu intrări multiple, motivația neacordării de vize și posibilitatea de a ataca astfel de decizii, obligația de a furniza formulare de cerere în limba țării gazdă și obligația legală de a stabili cooperarea locală Schengen. Dacă este pus în aplicare în mod corect, Codul de vize modernizează și standardizează în mod semnificativ procedurile de acordare a vizelor. Există, cu toate acestea, loc de mai bine, întrucât Codul de vize nu a fost încă aplicat în mod optim. Industria turismului din UE a identificat următoarele măsuri, legate de dispoziții din Codul de vize, pentru a facilita procedurile de eliberare a vizelor. Cele mai multe dintre aceste obstacole pot fi eliminate printr-o punere în aplicare corectă a Codului de vize de către consulatele statelor membre, care urmează să fie monitorizată de către Comisie: 1) Termen-limită pentru fixarea unei programări → aplicarea unui termen-limită de 15 zile pentru fixarea unei programări în conformitate cu articolul 9 alineatul (2) din Codul de vize; 2) Cereri depuse de intermediari comerciali → o mai bună utilizare a posibilității de introducere a cererilor de viză prin intermediari comerciali (agenții de voiaj, de exemplu, în cazul în care acestea sunt de încredere), fără a aduce atingere Sistemului de Informații privind Vizele (VIS)[13], în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din Codul de vize; 3) Termen-limită pentru adoptarea unei decizii → aplicarea unui termen-limită de 15 zile pentru adoptarea unei decizii cu privire la cererea de acordare a vizei în conformitate cu articolul 23 din Codul de vize, inclusiv în perioadele de vârf, înainte de vacanțe; 4) Disponibilitatea formularelor necesare în limbile necesare → garantarea faptului că, în toate consulatele, sunt disponibile formulare de cerere în limba țării gazdă, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Codul de vize; 5) Documente justificative → evaluarea necesității unei liste comune reduse a documentelor justificative în cadrul cooperării locale Schengen; 6) Valabilitate și vize cu intrări multiple După intrarea în vigoare a Codului de vize, s-a înregistrat o creștere importantă a numărului de vize cu intrări multiple emise (34 % în 2010 și aproape 39 % în 2011). Cu toate acestea, se pot aduce în continuare îmbunătățiri în ceea ce privește eliberarea obligatorie de vize cu intrări multiple cu o perioadă îndelungată de valabilitate (între 6 luni și 5 ani) în condițiile definite la articolul 24 alineatul (2) literele (a) și (b) din Codul de vize și eliberarea vizelor cu o perioadă de valabilitate mai scurtă, dar cu intrări multiple, în temeiul articolului 24 alineatul (1). 7) Modul în care sunt tratați vizitatorii → îmbunătățirea accesibilității birourilor pentru public, și anume o mai bună prezență consulară pe teritoriul țării terțe în cauză. În acest sens, ar trebui încurajată înființarea de noi centre comune de primire a cererilor de viză. Unele state membre și mai multe țări terțe au introdus deja măsuri de facilitare a eliberării vizelor (a se vedea anexa). În acest context, cooperarea locală Schengen (CLS) este esențială pentru a asigura punerea în aplicare armonizată a politicii comune a UE în materie de vize, iar implicarea delegațiilor UE este indispensabilă pentru a garanta coerența și continuitatea în domeniul mobilității, care este din ce în ce mai importantă în relațiile externe în general. Primul raport privind CLS, adoptat de colegiu simultan cu discuția privind prezentul document, conține recomandări adresate tuturor părților implicate (autoritățile centrale din statele membre și personalul lor consular, delegațiile UE și Comisia) în vederea optimizării CLS. 3. Posibile modificări ale normele în materie de vize în viitor Raportul Comisiei privind aplicarea Codului de vize în primii trei ani, care urmează să fie publicat în 2013, va constitui o nouă ocazie de a căuta în continuare modalități de îmbunătățire și facilitare a procedurilor pentru călătorii de bună-credință, asigurând, în același timp, posibilitatea de a gestiona riscurile privind migrația ilegală sau securitatea cauzate de unii călători: – simplificarea și accelerarea procedurilor (reconsiderând toate etapele procedurii, inclusiv depunerea cererii de viză de către intermediari sau agenții de voiaj și consultarea prealabilă); – clarificarea definiției consulatului competent pentru prelucrarea cererii de viză; – simplificarea formularului de cerere; – simplificarea cerințelor privind documentele justificative; – clarificarea normelor privind scutirea de la plata taxei de viză; – clarificarea normelor privind eliberarea vizelor cu intrări multiple; – pentru a extinde acoperirea consulară, îmbunătățirea organizării și a cooperării consulare, de exemplu prin redefinirea cadrului juridic al centrelor comune de primire a cererilor de viză facilitarea înființării unor astfel de centre și a funcționării lor; – îmbunătățirea cooperării locale Schengen în scopul eficientizării acesteia. Atunci când se analizează aceste îmbunătățiri, ar trebui să se ia în considerare în mod corespunzător avantajele de care ar beneficia consulatele și solicitanții în urma punerii în aplicare a VIS. Cel mai eficient mod de facilitare a eliberării vizelor este, desigur, exonerarea de obligația de a deține viză pentru cetățenii unei țări terțe prin transferarea țărilor terțe de pe lista negativă pe lista pozitivă anexată la Regulamentul (CE) nr. 539/2001. În ceea ce privește revizuirea listei de țări din Regulamentul (CE) nr. 539/2001 din proprie inițiativă, Comisia procedează, în mod normal, la o evaluare de la caz la caz a unor criterii diverse referitoare, inter alia, la imigrația ilegală, la ordinea și siguranța publică, precum și la relațiile externe ale Uniunii Europene cu țări terțe, ținând seama și de implicațiile coerenței regionale și ale reciprocității. Deși această listă de criterii nu este exhaustivă, în trecut nu s-a ținut seama în mod real de impactul economic al politicii în materie de vize. Această tendință trebuie inversată dacă UE dorește să beneficieze de o creștere a fluxurilor turistice din economiile emergente. Din acest motiv, Comisia va elabora o metodologie, astfel încât următoarea revizuire a listelor de țări (prevăzută pentru 2013) să țină seama mai bine de considerentele economice. Oricum, până la urmă, trebuie găsit un echilibru care să corespundă și cerințelor politicii comune în materie de vize, ca instrument care garantează buna funcționare a spațiului Schengen fără frontiere interne. Pentru multe țări terțe, liberalizarea vizelor va fi obiectivul final care necesită un înalt nivel de angajare și care are un puternic impact politic, fiind punctul final al unui proces de lungă durată. În cazul în care exonerarea de obligația de a deține viză nu este posibilă imediat, trebuie menționate, de asemenea, beneficiile aduse de acordurile de facilitare a eliberării vizelor, recunoscându-se, în același timp, necesitatea de a revizui structura și conținutul acestora, pentru a le adapta la circumstanțele țării terțe în cauză și pentru a le face mai eficace pentru beneficiarii cărora le sunt destinate. Trebuie menționat că o propunere de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001, care este dezbătută în prezent de către colegislatori, prevede un nou mecanism ce permite suspendarea temporară a exonerării de obligația de a deține viză pentru o țară terță ai căror resortisanți sunt exonerați de obligația de a deține viză în cazul unei situații de urgență, atunci când este necesară o reacție promptă pentru soluționarea dificultăților cu care se confruntă unul sau mai multe state membre, care decurg din utilizarea abuzivă a regimului de călătorie fără vize. În plus, în politica în materie de vize ar trebui luate în considerare și evoluțiile tehnologice. De exemplu, Organizația Mondială a Turismului din cadrul ONU consideră că, atunci când este corect aplicat, un sistem de vize electronice prezintă avantaje considerabile, atât din punctul de vedere al securității, cât și al facilitării[14]. Evoluția specificațiilor tehnologice în acest domeniu ar putea avea un potențial semnificativ, fapt recunoscut în Declarația reuniunii T20. ANEXĂ Bunele practici existente în ceea ce privește eliberarea vizelor în anumite state membre și țări terțe Exemplul Italiei În februarie 2011, ENIT (Agenția Națională de Turism) și ministerul italian al afacerilor externe au semnat un acord de cooperare pentru creșterea fluxurilor turistice către Italia prin consolidarea capacității misiunilor diplomatice și a birourilor consulare de a analiza rapid și eficient cererile de viză. Printre orașele prioritare se numărau Moscova, Beijing, New Delhi, St. Petersburg, Guangzhou, Shanghai și Mumbay. Potrivit unui comunicat de presă al ANSA din octombrie 2011, în perioada 1 ianuarie – 31 august 2011, numărul vizelor eliberate în China a crescut cu 100 % în comparație cu aceeași perioadă a anului precedent, în urma eforturilor depuse pentru simplificarea procedurilor și reducerea timpului de așteptare. Potrivit Observatorului Național al Turismului din Italia (care a interpretat datele furnizate de Banca d’Italia), această tendință pozitivă este confirmată de următoarele estimări provizorii: # călători (în mii): 2010: 149 2011: 225 # nopți de cazare (în mii): 2010: 1 768 2011: 1 971 cheltuieli (în milioane EUR): 2010: 199 2011: 249 diferența (2011 față de 2010) turiști: 51 % nopți: 11,5 % cheltuieli: 25,1 % Exemplul Poloniei Un exemplu de simplificare, ce urmează să fie analizat în continuare pentru a înțelege pe deplin beneficiile concrete pe care le presupune, este „procedura accelerată” aplicată de autoritățile polone cu ocazia Campionatului European de Fotbal găzduit de Polonia și Ucraina în perioada iunie-iulie 2012. Participanții la campionat, atât cei ucraineni, cât și cei ruși (jucători, arbitri, medici, suporteri, membri ai FIFA, UEFA și ai federațiilor naționale), precum și persoanele acreditate de UEFA au primit vize cu intrări multiple pentru întreaga durată a campionatului. Vizele au fost eliberate conform unei proceduri simplificate care nu impunea nici obligația de a se prezenta în persoană la consulat, nici taxe consulare. Atât suporterii ucraineni, cât și cei ruși au primit vize pe baza biletului original valabil pentru meci sau a unui document care confirmă că au dreptul de a primi un bilet la intrarea pe stadion. Aceștia au avut posibilitatea să introducă cererile de viză în format electronic pe un site internet oficial și să obțină o programare mai rapidă la consulat. Cei care nu au reușit să obțină o programare online au beneficiat de prioritate, așa numitele „coridoare verzi” create pentru a reduce la minimum perioada de așteptare (surse: site-ul oficial de internet al guvernului polonez și al Ministerului Afacerilor Externe – Biroul pentru Rusia). Sistemul „Statutul de destinație aprobată – China” Sistemul „Statutul de destinație aprobată (SDA)” este un acord de turism bilateral între Administrația Națională a Turismului din China și o destinație străină. Cetățenii chinezi care călătoresc în UE pot solicita viză în grup prin intermediul agenților de voiaj autorizați, care depun cererile de vize pentru un grup de clienți. Acordul dintre Administrația Națională a Turismului din China și CE a fost semnat în 2004. Cele mai recente date colectate de către Delegația UE în China arată că numărul de vize SDA eliberate în China de către organismele Schengen sunt în continuă creștere. În 2009, s-au eliberat 96 093 de vize SDA, iar în 2010, 209 981. Până în septembrie 2011, statele membre eliberaseră 170 141 de vize SDA, adică peste 80 % din total vizelor eliberate în anul precedent. În ultimii ani, rata de refuz a rămas scăzută (aproximativ 5 % în toate statele membre). În 2010, la Beijing, Spania și Franța au organizat, cu sprijinul delegației UE, cursuri specifice pentru agenții de voiaj SDA, contribuind astfel la accelerarea procedurilor. Exemplul Australiei Australia oferă o varietate de tipuri de viză, în funcție de scopul exact sau de durata șederii. Pentru potențialii turiști există trei tipuri de viză electronică: (1) autorizație electronică de călătorie; (2) E-vizitator; (3) E-676. Primul tip de viză costă 20 AUD, permite intrări multiple pe perioade de cel mult trei luni și este valabilă timp de un an. De asemenea, companiile aeriene și agențiile de voiaj le pot oferi clienților vize electronice, pe lângă biletele de avion. Pot depune cerere pentru obținerea unei astfel de vize cetățenii UE, cu excepția câtorva dintre noile state membre. Al 2-lea tip de viză este exact același ca și tipul 1, singura diferență fiind că pentru obținerea unei astfel de vize pot depune cerere toți cetățenii UE, iar viza este gratuită. Motivul pentru care un cetățean UE care are dreptul să depună o cerere pentru al 2-lea tip ar depune o cerere pentru tipul 1 este că toate informațiile disponibile pe site-ul internet sunt doar în limba engleză și nu toată lumea este în măsură să completeze o cerere sau să prezinte documentele necesare scanate în limba engleză. Al 3-lea tip de viză este destinat cetățenilor din afara UE sau cetățenilor europeni care doresc să rămână pe teritoriul australian mai mult de trei luni odată, cetățenilor europeni care au peste 75 de ani sau persoanelor care au cazier judiciar. Toate aceste trei tipuri de viză pot fi solicitate și obținute on-line; acest proces poate dura între câteva minute și 10 zile. Exemplul SUA La 19 ianuarie 2012, președintele Obama a semnat o ordonanță executivă de instituire a unui nou grup operativ în domeniul călătoriilor și competitivității, a cărui misiune este stabilirea unei strategii naționale de călătorie și turism care să prezinte, printre altele, acțiunile ce ar trebui întreprinse pentru ca anul viitor, în China și Brazilia, capacitatea de prelucrare a cererilor de viză în alte scopuri decât imigrarea să crească cu 40 %. Cu această strategie care tocmai a fost lansată, SUA urmărește îmbunătățirea condițiilor de călătorie și de turism în Statele Unite, pentru a încuraja turiștii să aleagă Statele Unite ale Americii ca primă destinație turistică din lume. Potrivit strategiei privind turismul, în 2011 au fost prelucrate cu 1,1 milioane mai multe cereri de viză. Pentru China și Brazilia, creșterea a fost de 46 %, respectiv 34 %, iar comparativ cu 2011, în primele șase luni din 2012, s-a înregistrat din nou o creștere, de 46 %, respectiv 59 %. Capacitatea de eliberare a vizelor este consolidată prin creșterea cu 50 % a personalului administrativ în China și cu peste 100 % în Brazilia în 2012. Este prevăzută, de asemenea, deschiderea de noi consulate. Datorită acestor îmbunătățiri, în China și Brazilia, nu mai există cereri neprelucrate acumulate, iar timpul de așteptare a scăzut, ajungând la cel mult 10 zile în numeroase birouri consulare. Unele legi care vizează îmbunătățirea procesului de eliberare a vizelor sunt discutate în prezent în cadrul Congresului SUA. Legea privind „îmbunătățirea vizelor pentru stimularea turismului internațional în Statele Unite ale Americii”, cunoscută sub numele de „VISIT USA Act”, propune următoarele elemente esențiale: (a) vize pe cinci ani cu intrări multiple pentru resortisanții chinezi; (b) formula „Premium Visa Process”, creată pentru a oferi călătorilor posibilitatea de a obține un interviu în vederea acordării vizei în termen de trei zile lucrătoare, plătind în schimb o taxă de viză cu mult mai mare. Această formulă se aplică atât vizelor turistice, cât și vizelor pentru călătorii de afaceri. Taxa stabilită pentru procesarea vizelor premium ar fi folosită pentru a plăti personal suplimentar, dar poate fi utilizată și pentru a plăti abordări inovatoare, cum ar fi utilizarea tehnologiei pentru videoconferință și a echipelor mobile de intervievare pentru a acoperi cererea existentă pe piața oricărei țări; (c) Programul „Visa Waiver Program Expansion”, care urmează a fi extins la alte țări (permițând călătoriile în SUA prin programul „Electronic System for Travel Authorization (ESTA)”, un sistem electronic de autorizare a călătoriilor, în locul procedurii obișnuite de solicitare a vizelor turistice pentru SUA; (d) „Videoconference Pilot Program”, care autorizează un program-pilot de videoconferință pentru organizarea de interviuri în vederea acordării vizei, respectându-se astfel cerința privind organizarea unui interviu în vederea acordării vizei și permițând, în același timp, un acces mai larg la organizarea de interviuri desfășurate prin utilizarea tehnologiei de videoconferințe. Printre proiectele de lege se numără și „Welcoming Business Travellers and Tourists to America Act of 2011” (Legea din 2011 privind promovarea călătoriilor de afaceri și turistice în America) și „International Tourism Facilitation Act” (Legea privind facilitarea turismului internațional). Primul proiect vizează reducerea barierelor în sistemul de vize al SUA, stabilind un standard prin care Departamentul de stat trebuie să prelucreze vizele în termen de 12 zile și să pună în aplicare un program care utilizează tehnologia de videoconferințe pentru efectuarea interviurilor în vederea acordării vizei. Cel de al doilea proiect prevede utilizarea mai eficace a resurselor consulare de către Departamentul de stat pentru a răspunde mai bine cererii crescânde privind călătoriile la nivel internațional. SUA intenționează să accelereze procedurile de revizuire în curs și să continue „ … să inoveze și să îmbunătățească procesele, tehnologiile, personalul și infrastructura pentru raționalizarea procesului de solicitare a vizelor și de intrare pe teritoriul țării prin punctele de trecere a frontierei și porturilor de intrare, pentru călătorii legitimi.” [1] Ordonanța executivă a președintelui Obama din 19 ianuarie 2012. Propunerea intitulată „Visa Improvements to Stimulate International tourism to the United States of America Act” (Legea de îmbunătățire a sistemului de acordare a vizelor în vederea stimulării turismului internațional către Statele Unite ale Americii) este dezbătută în prezent de Congresul Statelor Unite ale Americii. [2] Irlanda nu participă însă la politica comună a UE în materie de vize. [3] World Travel & Tourism Council, Travel & Tourism Economic Impact 2012, European Union (Consiliul mondial al călătoriilor și turismului, Impactul economic al călătoriilor și turismului 2012, Uniunea Europeană) . [4] Dintre aceste patru țări emergente, Brazilia este singura ai căror cetățeni nu au nevoie în prezent de viză pentru a intra în spațiul Schengen. Există însă deja măsuri de facilitare a eliberării vizelor pentru călătorii ruși, înscrise oficial într-un acord de facilitare a eliberării vizelor, căruia i se aduc, în prezent îmbunătățiri. [5] Comunicatul de presă al Casei Albe din 19 ianuarie 2012. [6] ETOA Origin Market Report 2010 „Europe: Open for Business?”. [7] Tourism Economics, „The Impact of Visa Facilitation on Job Creation in the G20 Economies” (Impactul facilitării eliberării vizelor asupra creării de locuri de muncă în economiile statelor din G20), mai 2012 (raport întocmit pentru a 4-a reuniune a miniștrilor turismului T20, Mexic, 15-16 mai). [8] Extinderea programului SUA de scutire de vize, programul Australia ETA, politica Regatului Unit în materie de vize pentru Taiwan și Africa de Sud, programul Indiei de viză la sosire, politica Canadei în materie de vize față de Mexic, politica Republicii Coreea în materie de vize față de China. [9] UE-Schengen = AT, BE, CZ, DE, DK, EE, EL (GR), ES, FI, FR, HU, IT, LT, LU, LV, MT, NL, PL, PT, SE, SI, SK și 4 țări asociate din afara UE: CH, NO, SE, LI. [10] „The Cruise Industry, Contribution of Cruise Tourism to the Economics of Europe” (Sectorul croazierelor, contribuția turismului de croazieră la economia Europei), raportul Consiliului de Croazieră European, 2012. [11] COM (2010) 352 final „Europa, destinația turistică favorită la nivel mondial – un nou cadru politic pentru turismul european”, secțiunea 5.4. [12] Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (Codul de vize). Acesta a intrat în vigoare la 5 aprilie 2010. [13] Astfel de intermediari nu pot colecta elemente biometrice de identificare, astfel încât, pentru prima cerere în cadrul VIS, solicitantul ar trebui să se prezinte în persoană la consulat sau la un prestator extern de servicii autorizat să colecteze elementele biometrice de identificare ale solicitanților de vize în numele consulatelor statelor membre. [14] Organizația Mondială a Turismului, „eVisas: A pressing need for global standards, specifications and interoperability” (Vizele electronice: o nevoie stringentă de standarde, specificații și interoperabilitate la nivel mondial), document de lucru prezentat în cadrul celei de a 37-a adunări a Organizației Internaționale a Aviației Civile (2010).