RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 436/2

P7_TA(2013)0498

Stabilirea sediilor instituţiilor Uniunii Europene

Rezoluţia Parlamentului European din 20 noiembrie 2013 referitoare la stabilirea sediilor instituțiilor Uniunii Europene (2012/2308(INI))

(2016/C 436/01)

Parlamentul European,

— având în vedere articolele 232 și 341 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE),

— având în vedere Protocolul nr. 6, anexat la tratate, privind stabilirea sediilor unor instituții și ale anumitor organe, oficii, agenții și servicii ale Uniunii Europene,

— având în vedere articolele 10, 14 și 48 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE),

— având în vedere poziția sa cu privire la aceste aspecte, exprimată în special în recomandarea sa din 21 iunie 1958 (1), în rezoluția sa din 7 iulie 1981 referitoare la sediul instituţiilor CE şi în mod special al Parlamentului European (2), în recomandările sale adresate Conferinței interguvernamentale din 13 aprilie 2000 (3), precum și în rezoluțiile sale însoțitoare: Rezoluția sa din 8 iunie 2011 privind investiția în viitor: un nou cadru financiar multianual pentru o Europă competitivă, sustenabilă și favorabilă incluziunii (4); Rezoluţia sa din 10 mai 2012 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010, Secțiunea I – Parlamentul European (5); Rezoluția sa din 16 februarie 2012 referitoare la orientările pentru procedura bugetară 2013, secțiunea I – Parlamentul European, secțiunea II – Consiliul, secțiunea IV – Curtea de Justiție, secțiunea V – Curtea de Conturi, secțiunea VI – Comitetul Economic și Social European, secțiunea VII – Comitetul Regiunilor, secțiunea VIII – Ombudsmanul European, secțiunea IX – Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor, secțiunea X – Serviciul European de Acțiune Externă (6); Rezoluția sa din 29 martie 2012 referitoare la estimarea bugetului de venituri și cheltuieli al Parlamentului European pentru exercițiul financiar 2013 (7); Rezoluția sa din 4 iulie 2012 referitoare la mandatul pentru trilogul privind proiectul de buget 2013 (8),

— având în vedere întrebările cu solicitare de răspuns scris E-000181-2007, E-006174-2009, E-006258-2009, E-002934-2012, E-002935-2012, E-004134-2012 și E-004135-2012 adresate Comisiei și Consiliului,

— având în vedere rapoartele Secretarului General din septembrie 2002 și august 2013 privind costul menținerii celor trei locuri de desfășurare a activității,

— având în vedere raportul grupului mixt de lucru prezentat Biroului și Comisiei pentru bugete referitor la bugetul Parlamentului pentru 2012,

— având în vedere rapoartele sale de activitate pentru perioadele 1993-1999, 1999-2004, 2004-2009 și 2009-2011,

— având în vedere jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene (CJUE), în special cauzele C-230/81 (9), C-345/95 (10) și cauzele conexate C-237/11 și C 238/11 (11),

— având în vedere petiția 630/2006 depusă de campania „Un singur sediu”, susținută de peste un milion de cetățeni ai UE,

— având în vedere votul în plen din 23 octombrie 2012 cu ocazia căruia majoritatea (78 %) deputaților în Parlamentul European au solicitat statelor membre să-și revizuiască poziția cu privire la sediul oficial al Parlamentului din Strasbourg;

— având în vedere articolul 5 alineatul (3), articolele 29, 41, 48, 74a, 201 și articolul 202 alineatul (4) din Regulamentul său de procedură;

— având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri constituționale și avizele Comisiei pentru bugete și Comisiei pentru petiții (A7-0350/2013),

A. întrucât articolul 341 din TFUE prevede că sediile instituțiilor Uniunii se stabilesc de comun acord de către guvernele statelor membre;

B. întrucât statele membre au procedat astfel în Protocolul nr. 6 anexat la tratate, stabilind Bruxelles ca sediu al Comisiei, Consiliului (care se reunește în Luxembourg în aprilie, iunie și octombrie), al Comitetului Economic și Social și al Comitetului Regiunilor, stabilind Luxemburg ca sediu al Curții de Justiție a Uniunii Europene, a Curții de Conturi și a Băncii Europene de Investiții, stabilind Frankfurt ca sediu al Băncii Centrale Europene și stabilind Haga ca sediu al Oficiului European de Poliție;

C. întrucât decizia statelor membre privind aceste sedii a fost luată în cadrul unui acord mai extins, având în vedere evoluția istorică a Uniunii Europene și a instituțiilor sale, precum și considerentele privind distribuția geografică;

D. întrucât Parlamentul European joacă un rol distinct și unic, fiind singura instituție aleasă în mod direct de cetățenii europeni și care răspunde în fața acestora, și, întrucât rolul său a făcut obiectul celor mai semnificative modificări dintre toate instituțiile, prezentul raport se va axa în primul rând pe sediul și modalitățile de activitate ale Parlamentului European;

E. întrucât Protocolul nr. 6 anexat la tratate prevede că Parlamentul are sediul la Strasbourg unde au loc 12 sesiuni plenare lunare, inclusiv sesiunea bugetară, că perioadele sesiunilor plenare suplimentare se țin la Bruxelles, că comisiile Parlamentului European au sediul la Bruxelles și că Secretariatul General al Parlamentului European și serviciile acestuia își păstrează sediul la Luxemburg;

F. întrucât articolele 10 și 14 din TUE afirmă că UE constituie o democrație reprezentativă, cetățenii europeni fiind reprezentați în mod direct la nivelul Uniunii de Parlamentul European care își exercită funcția de colegiuitor pe poziție de egalitate cu Consiliul;

G. întrucât articolul 232 din TFUE permite Parlamentului să își adopte propriul regulament de procedură în temeiul căruia poate stabili durata sesiunilor plenare, în conformitate cu tratatele și cu jurisprudența CJUE;

H. întrucât CJUE a afirmat că stabilirea sediului nu trebuie să împiedice buna funcționare a Parlamentului European; întrucât aceasta a recunoscut totodată că, deși există anumite dezavantaje și costuri generate de pluralitatea locurilor de desfășurare a activității, orice modificare a sediului sau a locurilor de desfășurare a activității necesită modificarea tratatelor și, în consecință, acordul statelor membre;

I. întrucât Parlamentul European a trecut printr-un proces complet de transformare, trecând de la statutul de organ consultativ cu 78 de membri detașați care, în principal din motive practice, se reunea în aceeași clădire cu Adunarea Parlamentară a Consiliului Europei din Strasbourg, la cel de Parlament cu drepturi depline, ales prin sufragiu direct, având în prezent 766 membri și fiind astăzi colegiuitor pe poziție de egalitate cu Consiliul;

J. întrucât sporirea capacității sale legislative se reflectă în creșterea numărului de proceduri de codecizie (în prezent proceduri legislative ordinare) de la 165 în 1993-1999, la 454 în 2004-2009, la un număr și mai mare în cadrul legislaturii actuale;

K. întrucât evoluția rolului Parlamentului se reflectă, de asemenea, în creșterea cu 150 % a numărului de reuniuni interinstituționale, de la 16 000 la aproximativ 40 000 între 2009 și 2013, precum și în frecventele negocieri și triloguri cu Comisia, Consiliul și statele membre, care fac de acum parte din procesul legislativ și care au condus la o creștere considerabilă a numărului de acorduri în prima lectură, de la 28 % între 1999-2004 la 72 % între 2004-2009;

L. întrucât structura calendarului Parlamentului European (stabilit cu ocazia Summitului de la Edinburgh din 1992) este anterioară tuturor evoluțiilor rolului său, care decurg din adoptarea Tratatelor de la Maastricht, Amsterdam, Nisa și Lisabona;

M. întrucât Consiliul și Consiliul European și-au concentrat deja activitățile la Bruxelles, unde au loc în mod exclusiv toate reuniunile Consiliului European, care aveau loc altădată în țara care asigura președinția prin rotație;

N. întrucât distanța geografică de 435 de km dintre sediile oficiale ale organelor co-legislative izolează Parlamentul nu doar de Consiliu și Comisie, dar și de alte părți interesate, precum ONG-uri, organizații ale societății civile, reprezentanțe ale statelor membre, precum și de una dintre cele mai mari comunități jurnalistice internaționale;

O. întrucât costurile anuale suplimentare rezultate din dispersia geografică a Parlamentului au fost estimate între 156 și 204 milioane EUR (12), reprezentând aproximativ 10 % din bugetul anual al Parlamentului; totodată, repercusiunile asupra mediului sunt, de asemenea, importante, estimându-se că emisiile de CO2 asociate deplasărilor între cele trei locuri de desfășurare a activității se situează între 11 000 (13) și 19 000 de tone (14);

P. întrucât modalitățile de activitate actuale ale Parlamentului European impun costuri și deplasări suplimentare și celorlalte instituții ale Uniunii Europene, în special Comisiei Europene și Consiliului, reprezentanților statelor membre, jurnaliștilor și reprezentanților societății civile;

Q. întrucât 78 % din misiunile personalului statutar al Parlamentului (în medie 3 172 pe lună) este rezultatul direct al dispersiei geografice; întrucât clădirile Parlamentului din Strasbourg, folosite în prezent doar 42 de zile pe an (rămânând neutilizate 89 % din timp), necesită încălzire, personal și întreținere pe tot parcursul anului;

R. întrucât cheltuielile care rezultă din dispersia geografică a Parlamentului constituie un domeniu important de economii potențiale, în special în contextul economic actual;

S. întrucât Parlamentul, în urma sugestiei sale din 1958 de a fi situat în apropierea Consiliului și Comisiei, și-a exprimat în repetate rânduri dorința, prin intermediul a numeroase rapoarte, declarații și poziții, de a se stabili modalități de activitate mai practice și mai eficiente;

T. întrucât cetățenii UE, inclusiv cei peste un milion de cetățeni care au sprijinit o petiție în favoarea unui singur sediu, și-au exprimat în mod repetat nemulțumirea față de dispozițiile actuale;

U. întrucât dispozițiile privind dreptul la autonomia organizațională a unui parlament reprezintă unele dintre elementele cele mai importante ale unui sistem parlamentar;

V. întrucât, în afară de subiectele tratate în acest raport, există alte aspecte esențiale legate direct de statutul și de funcția Parlamentului în cadrul sistemului instituțional al UE, însă nu s-au găsit încă soluții convingătoare cu privire la aceste aspecte; întrucât chestiunile nesoluționate privesc legislația electorală, normele privind zonele de acces interzis, aspecte legate de imunitate și de statutul deputaților; întrucât acestea ar trebui să fie abordate luând în considerare dreptul Parlamentului la autonomie organizațională, exercitat sub forma unei competențe decizionale generale, sau, cel puțin, să fie tratate în cadrul procedurii legislative ordinare bazate pe codecizie;

1. consideră că Parlamentului European, în calitate de organism care reprezintă direct cetățenii europeni, ar trebui să i se recunoască dreptul de a-și stabili propriile modalități de activitate, inclusiv dreptul de a decide unde și când să se reunească;

2. este de acord cu principiul că Parlamentul European ar fi mai eficace, mai eficient în ceea ce privește costurile și mai respectuos față de mediu dacă ar avea un singur sediu; observă că menținerea migrării lunare între Bruxelles și Strasbourg a devenit un simbol negativ pentru majoritatea cetățenilor UE, fapt ce aduce prejudicii reputației instituțiilor Uniunii Europene, în special într-o perioadă în care criza financiară a dus la reduceri de cheltuieli considerabile și dureroase în statele membre;

3. consideră că este absolut legitim ca Parlamentul European să lanseze o dezbatere privind dreptul său de a-și stabili propriile sale modalități de activitate, inclusiv dreptul de a decide unde și când să se reunească;

4. se angajează, prin urmare, să inițieze o procedură ordinară de revizuire a tratatelor în conformitate cu articolul 48 din TUE, cu obiectivul de a propune modificarea articolului 341 din TFUE și a Protocolului nr. 6 necesară pentru a permite Parlamentului să decidă cu privire la stabilirea sediului său și organizarea sa internă;

5. decide să nu facă nicio recomandare cu privire la sediile celorlalte instituții ale Uniunii Europene;

6. susține că va fi necesar să se evalueze consecințele financiare și economice care decurg din schimbarea sediului sau a locului de desfășurare a activității și că se impune găsirea unui echilibru adecvat care să asigure utilizarea în continuare a clădirilor existente ale Parlamentului European;

7. recunoaște că o eventuală viitoare decizie a Parlamentului cu privire la modalitățile sale de activitate trebuie să acorde timp suficient pentru discuții și gândire, precum și pentru o tranziție armonioasă;

8. solicită Curții de Conturi, sau unei agenții independente similare, să efectueze o analiză cuprinzătoare a economiilor posibile pentru bugetul UE în cazul în care Parlamentul ar avea sediul unic; solicită ca această analiză să includă aspectele bugetare și costurile auxiliare, cum ar fi economiile obținute din reducerea timpului de lucru pierdut și din îmbunătățirea eficienței;

9. invită Biroul să însărcineze Eurobarometru sau un alt serviciu profesional similar de sondaj să realizeze, până la 1 ianuarie 2014, un sondaj de opinie în rândul cetățenilor UE cu privire la perspectiva menținerii celor trei locuri de desfășurare a activității Parlamentului, făcând referire în mod special la costurile financiare, ecologice și de eficiență ale acestui sistem;

10. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, Consiliului European, precum și șefilor de stat și de guvern și parlamentelor statelor membre.

(1) JO 9, 26.7.1958, p. 210 and 234.

(2) JO C 234, 14.9.1981, p. 22.

(3) JO C 40, 7.2.2001, p. 409.

(4) JO C 380 E, 11.12.2012, p. 89.

(5) JO L 286, 17.10.2012, p. 3.

(6) JO C 249 E, 30.8.2013, p. 18.

(7) JO C 257 E, 6.9.2013, p. 104.

(8) Texte adoptate, P7_TA(2012)0289.

(9) Cauza C-230/81, Marele Ducat al Luxemburgului/Parlamentul.

(10) Cauza C-345/95, Republica Franceză/Parlamentul.

(11) Cauzele C-237/11 și C-238/11, Republica Franceză/Parlamentul.

(12) Raportul din 2002 al Secretarului General al Parlamentului European oferă ultima estimare completă a costurilor disponibilă. Suma cuprinsă între 169 și 204 milioane EUR pe an, confirmată de raportul din 2012 al grupului comun de lucru al Biroului și Comisiei pentru bugete, este calculată pe baza faptului că estimarea de 148 milioane EUR este completată cu cele 28,3 milioane EUR care corespund costului anual de amortizare a clădirilor de la Strasbourg, aspect care trebuie luat în considerare de la achiziționarea respectivelor clădiri. Într-un răspuns adresat de Secretarul General la 30 august 2013 solicitărilor formulate la punctul 10 din Rezoluția Parlamentului din 6 februarie 2013 referitoare la orientările pentru procedura bugetară din 2014, costurile suplimentare aferente sediului de la Strasbourg sunt estimate la 103 milioane EUR, totalizând 156 de milioane EUR, dacă se adaugă amortizarea și spațiile neutilizate indicate în raportul din 2012 al grupului de lucru comun.

(13) „The three places of work of the European Parliament – financial, environmental and regional impacts of geographic dispersion” (Cele trei locuri de desfășurare a activității Parlamentului European – Consecințe financiare, ecologice și regionale ale dispersiei geografice), notă elaborată de Secretarul General al Parlamentului European la 30 august 2013 în urma solicitării adresate la punctul 10 din Rezoluția Parlamentului din 6 februarie 2013 referitoare la orientările pentru procedura bugetară 2014.

(14) „European Parliament two-seat operation: Environmental costs, transport & energy” (Activitatea Parlamentului European în cele două locuri de desfășurare a activității: costuri privind mediul, transportul și energia), raport pregătit de Eco-Logica Ltd. pentru Grupul Verts/ALE, noiembrie 2007.