RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 10.1.2007 
COM(2006) 848 final 
  
COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE CONSILIU ŞI PARLAMENTUL EUROPEAN 
Foaie de parcurs pentru energia regenerabil ă 
Energiile regenerabile în secolul XXI:  construirea unui viitor mai durabil 
{SEC(2006) 1719} 
{SEC(2006) 1720} 
{SEC(2007) 12} 
 
RO 2   RO CUPRINS 
1. INTRODUCERE.......................................................................................................... 3 
2. CONTRIBU ŢIA ACTUAL Ă A ENERGIEI REGENERABILE................................ 4 
2.1. Electricitatea............................................................................................................ ..... 6 
2.2. Biocarburan ţii............................................................................................................... 7 
2.3. Înc ălzirea şi răcirea ...................................................................................................... 9 
2.4. Progrese globale realizate în vederea atingerii obiectivelor privind energia 
regenerabil ă.................................................................................................................. 9 
3. ETAPE VIITOARE ................................................................................................... 10 3.1 Principii.................................................................................................................. .... 10 
3.2. Un obiectiv global pentru UE .................................................................................... 10 3.3 Un obiectiv pentru biocarburan ţi ............................................................................... 11 
3.4 Obiective na ţionale şi planuri de ac ţiune; punerea în aplicare a politicii .................. 11 
3.5 Politici de promovare şi măsuri adiacente ................................................................. 13 
4. EVALUAREA IMPACTULUI ÎNDE PLINIRII OBIECTIVELOR PRIVIND 
ENERGIILE REGENERABILE................................................................................ 15 
4.1 Impactul asupra emisiilor de gaze cu efect de ser ă şi alte inciden ţe asupra mediului 16 
4.2 Securitatea aprovizion ării cu energie......................................................................... 16 
4.3 Cost şi competitivitate................................................................................................ 16 
5. CONCLUZII .............................................................................................................. 20 ANEXĂ .............................................................................................................................. ...... 25 
 
RO 3   RO COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE CONSILIU ŞI PARLAMENTUL EUROPEAN 
Foaie de parcurs pentru energia regenerabil ă 
Energiile regenerabile în secolul XXI:  construirea unui viitor mai durabil 
1. INTRODUCERE 
Uniunea European ă şi lumea întreag ă sunt la o r ăscruce în ceea ce prive şte viitorul energiei. 
Schimbările climatice, dependen ţa sporită de petrol şi de alţi combustibili fosili, cre şterea 
importurilor şi a costurilor energiei fac ca societ ăţile şi economiile noastre s ă fie vulnerabile. 
Aceste provoc ări necesită un răspuns cuprinz ător şi ambiţios. 
În cadrul complex al politicii energetice, sect orul energiei regenera bile iese în eviden ţă prin 
posibilitatea sa de a reduce em isiile de gaze cu efect de ser ă şi poluarea, de a exploata sursele 
de energie locale şi descentralizate şi de a stimula industrii le mondiale de înalt ă tehnologie. 
UE are motive întemeiate s ă stabileasc ă un cadru func ţional de promovare a energiilor 
produse din surse regenerabile. Acestea s unt în mare parte locale, nu se bazeaz ă pe anticip ări 
nesigure privind disponibilitatea viitoare a co mbustibililor, iar natura lor predominant 
descentralizat ă conferă societăţilor noastre mai mult ă stabilitate. Este, astfel, de necontestat 
faptul că energiile regenerabile reprezint ă un factor cheie pentru un viitor durabil. 
Consiliul European din martie 20061 a cerut ca UE s ă devină lider în ceea ce prive şte energiile 
regenerabile şi a cerut Comisiei s ă efectueze o analiz ă asupra modului de promovare a 
energiilor regenerabile pe term en lung, de exemplu prin cre şterea ponderii acestora în cadrul 
consumului intern brut la 15% pân ă în 2015. Parlamentul European a votat cu o majoritate 
covârşitoare adoptarea unui obiectiv de 25% pe ntru energiile rege nerabile în cadrul 
consumului total de energie al UE pân ă în 20202. 
Prezenta foaie de parcurs, parte integrant ă a analizei strategice eu ropene privind energia, 
stabileşte previziuni pe termen lung pentru sursel e regenerabile de energie din UE. Aceasta 
propune stabilirea de c ătre UE a unui obiectiv obligatoriu (impus prin lege) de 20% privind 
ponderea de ţinută de energia regenerabil ă în cadrul consumului total de energie din UE pân ă 
în 2020, explic ă de ce este necesar ă această măsură şi prezintă o cale de a integra energiile 
regenerabile în politicile şi pieţele energiei din UE. În continua re, foaia de parcurs propune un 
nou cadru legislativ pentru promovarea şi utilizarea energiei regenerabile în Uniunea 
European ă,care va oferi comunit ăţii de afaceri stab ilitatea pe termen lung necesar ă luării unor 
decizii de investi ţii raţionale în sectorul energiei regenerabile, în vederea asigur ării unui viitor 
energetic mai curat, mai sigur şi mai competitiv pentru Uniunea European ă. 
Obiectivele stabilite pot fi  îndeplinite doar prin cre şterea semnificativ ă a contribu ţiei surselor 
regenerabile de energie în toate  statele membre la electricitate, transporturi, precum şi în 
sectorul de înc ălzire şi răcire. Provocarea este imens ă, dar obiectivul propus poate fi îndeplinit 
                                                 
1 Documentul Consiliului 7775/1/06 REV10. 
2 Rezolu ţia Parlamentului European  din 14 decembrie 2006. 
 
RO 4   RO prin eforturi hot ărâte şi concertate la toate nivelurile de guvernare şi printr-o implicare total ă a 
industriei energetice în aceast ă sarcină. 
Atingerea obiectivului va genera reduceri majore ale emisiilor de gaze cu efect de ser ă, va 
reduce consumul anual de combustibili fosili cu echivalentul a peste 250 milioane de tone de petrol (250 Mtep) pân ă în 2020, din care aproximativ 200 Mt ep ar fi provenit din import, şi va 
stimula noile tehnologii şi industriile europene. Aceste beneficii vor antrena un cost 
suplimentar de 10-18 miliarde de euro în medie pe an
3, între 2005 şi 2020, în func ţie de 
preţurile la energie. Cu un cadru de  reglementare favorabil, s-au f ăcut investi ţii foarte mari în 
trecut în sursele de energie conven ţionale, în special în c ărbuni şi energia nuclear ă. A venit 
timpul să procedăm la fel şi pentru sursele regenerabile de energie. 
Punerea în aplicare a unei politici energetice ambi ţioase pentru Europa, care s ă includă 
promovarea mai puternic ă şi mai perseverent ă a surselor regenerabile de energie, va necesita 
schimbări la nivelul politicii şi va implica luarea de m ăsuri la toate nivelurile de politic ă şi de 
decizie. Prezenta foaie de parcurs stabile şte un cadru pentru astfel de ac ţiuni. 
2. CONTRIBU ŢIA ACTUAL Ă A ENERGIEI  REGENERABILE 
În 1997, Uniunea European ă a început s ă facă eforturi pentru atinge rea unui obiectiv de 12% 
în ceea ce prive şte ponderea energiei regenerabile în cadrul consumului brut intern pân ă în 
20104, ceea ce reprezint ă o dublare a contribu ţiei acestui tip de energie în compara ţie cu anul 
1997. De atunci, energiile regenerabile şi-au sporit contribu ţia cu 55% în termeni de energie 
absolută5.  
În ciuda acestui progres, previziunile actuale indic ă faptul că obiectivul de 12% nu va fi 
îndeplinit. Pare improbabil ca UE s ă ajungă la o contribu ţie a surselor regenerabile de energie 
de peste 10% pân ă în 2010. Contribu ţia actuală a energiei produse din surse regenerabile în 
fiecare stat membru este prezentat ă în anexă. 
Există mai multe motive care stau la baza acestei situa ţii. Deşi costul majorit ăţii surselor 
regenerabile de energie este în sc ădere – în unele cazuri aceast ă scădere fiind chiar dramatic ă 
-, în stadiul actual de dezvoltare a pie ţei energiei, sursele regene rabile nu vor fi cele mai 
rentabile op ţiuni pe termen scurt.6. În special e şecurile de includere sistematic ă a costurilor 
externe în pre ţurile pieţei oferă un avantaj nejustificat din punct de vedere economic 
combustibililor fosili fa ţă de energiile regenerabile. 
                                                 
3 Costurile suplimentare variaz ă între 1,5 miliarde de euro în 2006 şi 26 şi 31 miliarde de euro în 2020 
(modelul Green-X, scenariul celui mai mic cost şi scenariul compromisului, 2006). O analiz ă mai 
detaliată a costurilor şi beneficiilor legate de atingerea obiectivelor stabilite în aceast ă foaie de parcurs 
poate fi g ăsită în Documentul de lucru al personalului Comisiei: foaie de parcurs privind energia 
regenerabil ă: evaluarea impactului SEC(2006) 1719. 
4 COM(1997) 599 „Energie pentru viitor – su rsele regenerabile de energie. Cartea alb ă pentru o strategie 
şi un plan de ac ţiune comunitare”. 
5 De la 74,3 Mtep pân ă în 1995 la 114,8 Mtep de energie primar ă până în 2005. Pentru o prezentare 
detaliată a progreselor înregistrate în folosirea ener giei regenerabile în sectoarele electricit ăţii şi 
biocarburan ţilor, a se vedea Comunicarea Comisiei privind analiza progreselor realizate în sectorul 
electricităţii regenerabile COM(2006) 849 şi a progreselor realizate în folosirea biocarburan ţilor şi a 
altor combustibili regenerabili în statele membre ale Uniunii Europene COM(2006) 845. 
6 A se vedea sec ţiunea 4.3 pentru detalii. 
 
RO 5   RO Există şi alte motive importante pentru care UE nu- şi va îndeplini obiectivele privind energia 
regenerabil ă. Complexitatea, noutatea şi caracterul descentralizat al majorit ăţii aplicaţiilor de 
energie regenerabil ă duc la apari ţia a numeroase probleme administrative. Printre acestea se 
află proceduri de autorizare neclare şi descurajatoare pentru sistemele de planificare, de 
construire şi de funcţionare, diferen ţe în ceea ce prive şte standardele şi atestarea, precum şi 
sisteme incompatibile de testare a tehnologiilor  de producerea a energiei regenerabile. Exist ă, 
de asemenea, multe exemple de reguli opace şi discriminatorii pentru accesul la re ţea şi o 
lipsă generală de informare la toate nivelurile, in clusiv la nivelul furnizorilor, clien ţilor şi 
instalatorilor. To ţi aceşti factori au contribuit la  dezvoltarea necorespunz ătoare a sectorului 
energiilor regenerabile. 
Progresele înregistrate pân ă în prezent sunt neregulate şi extrem de inegale în ansamblul 
Uniunii Europene, ceea ce subliniaz ă faptul că politicile na ţionale au fost inadecvate pentru 
îndeplinirea obiectivului UE. În unele state membre au fost adoptate politici ambi ţioase care 
oferă siguranţă investitorilor, îns ă politicile na ţionale s-au dovedit vulnerabile în fa ţa 
priorităţilor politice variabile. Lipsa obiectivelor obligatorii din punct de vedere juridic 
privind energiile regenerabile la nivelul Uniunii Europene, cadrul relativ redus de 
reglementare a utiliz ării energiilor regenerabile în sectorul transporturilor în UE şi absenţa 
totală a unui cadru legal în  sectorul de înc ălzire şi răcire duc la concluzia c ă progresele 
înregistrate se datoreaz ă în mare m ăsură eforturilor realizate de cât eva state membre angajate. 
Doar în domeniul electricit ăţii s-au făcut progrese substan ţiale, pe baza Directivei privind 
energia regenerabil ă7 adoptate în 2001, iar obiectivele fixa te vor fi aproape în întregime 
îndeplinite. Diferen ţele existente în cadrul sistemelor privind electricitatea, biocarburan ţii, 
încălzirea şi răcirea, stabilite la nivelul UE, sunt reflectat e de gradul de dezvol tare al celor trei 
sectoare: progres clar în domeniul electricit ăţii, progrese recent ini ţiate, dar consistente, în 
domeniul biocarburan ţilor şi rate lente de cre ştere în ceea ce prive şte încălzirea şi răcirea 
(cf. figura 1). 
The contribution of renewable energy (electricity, transport and 
heat) 1990-2004 (mtoe)
0102030405060
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004024681012
RES-H
RES-E (ex hydro, righthand scale)
RES-T (righthand scale)
 
                                                 
7 Directiva 2001/77/CE privind promovarea electricit ăţii produse din surse de energie regenerabile pe 
piaţa internă, J.O. L 283/33, 27.10.2001. 
 
RO 6   RO Legendă:"The contribution of renewable energy (electricity, transport and heat) 1990-
2004 (mtoe)" = Contribu ţia energiei regenerabile (electricitate, transport şi căldură) 
1990-2004 (Mtep) 
„RES-H” = Înc ălzirea pe baza surselor regenerabile de energie 
„RES-E (ex hydro, righthand scale)” = Electricitatea produs ă din surse regenerabile de energie (de exemplu 
hidroenergia, scara din partea dreapt ă) 
„RES-T (righthand scale)” = Transporturile pe baz ă de energie produs ă din surse regenerabile (scara din 
partea dreapt ă)  
Figura 1: Contribu ţia energiei regenerabile  (electricitate, transport şi încălzire) – 1990-2004 
(Mtep) 
Ca explica ţie suplimentar ă, trebuie men ţionat faptul c ă eficienţa energetic ă nu a fost atât de 
mare pe cât s-a a şteptat, consumul total de energie fiind, în consecin ţă, mai ridicat decât a fost 
anticipat. Este necesar ă, prin urmare, o contribu ţie cu mult mai mare a surselor regenerabile 
de energie pentru atingerea obiectivului de 12% , exprimat ca procent din consumul total de 
energie (şi nu ca pondere din produc ţia totală de energie). De asemenea, întrucât obiectivul de 
12% este exprimat ca procent din energia primar ă, nu se poate lua în considerare contribu ţia 
energiei eoliene8, sectorul cu cea mai important ă dezvoltare în perioada în cauz ă. 
Situaţia diferitelor sectoare este prezentat ă în detaliu în cele ce urmeaz ă. 
2.1. Electricitatea 
Conform Directivei 2001/77/CE, toate st atele membre au adoptat obiective na ţionale în ceea 
ce priveşte ponderea consumului de electricitate produs ă din sursele regenerabile de energie. 
În cazul în care toate statele membre î şi îndeplinesc obiectivele na ţionale, 21% din consumul 
total de electricitate  din UE va fi produs din surs e regenerabile de energie pân ă în 2010. 
Având în vedere politicile actuale şi eforturile realizate şi în cazul în care nu se modific ă 
tendinţele actuale, Uniunea European ă va atinge probabil o cifr ă de 19% pân ă în 2010. Cu 
toate că acest lucru poate fi considerat doar un succes par ţial, Uniunea European ă se va 
apropia de obiectivul privi nd electricitatea regenerabil ă până în 2010. De la ultimul raport al 
Comisiei de acum doi ani9, electricitatea regenerabil ă (excluzând hidroene rgia) a crescut cu 
50%. 
                                                 
8 Când s-a stabilit obiectivul în 1997, s-a a şteptat ca o propor ţie mult mai mic ă din acesta s ă fie realizat ă 
prin contribu ţia energiei eoliene în compara ţie cu biomasa. Cum biomasa implic ă un proces termic, iar 
vântul nu, o unitate din energia final ă produsă din biomas ă este de 2,4 ori mai mare decât o unitate din 
energia final ă produsă pe baza for ţei eoliene şi estimată ca energie primar ă. 
9 COM(2004) 366, „Ponderea ener giilor regenerabile în UE”. 
 
RO 7   RO 0306090120150
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005Electricity generation [TWh/year] _Wind off-shore
Wind on-shore
Photovoltaics
Geothermal electricity
Biowaste
Solid biomass
Biogas
 
Legendă: „Electricity generation [TWh/year]” =„ Producerea de electricitate [TWh/an]“ 
„Wind off-shore” = „For ţa eoliană în larg” 
„Wind on-shore” = „For ţa eoliană pe uscat” 
„Photovoltaics” = Energie fotovoltaic ă 
„Geothermal electricity” = Electricitate geotermal ă 
„Biowaste” = De şeuri biologice 
„Solid biomass” = Biomas ă solidă 
„Biogas” = Biogaz   
Figura 2: Producerea de electricitate regenerabil ă (cu excep ţia hidroenergiei) în UE-25 
(1990-2005) 
Nouă state membre10 sunt în acest moment pe calea cea bun ă pentru atingerea obiectivului 
fixat, iar unele dintre ele îl vor î ndeplini mai devreme. Energia eolian ă, în special, a înregistrat 
progrese mari şi a atins obiectivul de 40 GW, stabilit pentru 201011, cu cinci ani înainte de 
termen. Electricitatea produs ă din biomas ă a trecut de la o rat ă de creştere anual ă de 7% în 
anii anteriori la 13% în 2003 şi 23% în 2005. În 2005, biomasa a contribuit cu 70TWh, ceea 
ce echivaleaz ă cu o reducere a emisiilor de CO 2 cu 35 Mt şi cu un consum de combustibil 
fosil mai mic cu 14,5 Mtep. 
În ciuda progreselor realizate,  nu este timpul pentru felicit ări. Majoritatea statelor membre 
prezintă întârzieri semnificative în ceea ce prive şte eforturile necesare pentru atingerea 
obiectivelor stabilite de comun acord12. Mai sunt înc ă multe de f ăcut. 
2.2. Biocarburan ţii  
Biocarburan ţii reprezint ă singurul înlocuitor pentru benzin ă şi motorin ă în sectorul 
transporturilor, disponibil la scar ă largă. Având în vedere securitatea precar ă a aprovizion ării 
cu petrol ( şi deci a sectorului transporturilor), UE a adoptat în 2003 directiva privind 
biocarburan ţii (2003/30/EC), în scopul de a stimula atât producerea, cât şi consumul de 
                                                 
10 Danemarca, Germania, Finlanda, Ungaria, Irlanda, Luxemburg, Spania, Suedia şi Ţările de Jos. 
11 Acest obiectiv de 40 GW a fost stabilit în Cartea alb ă a Comisiei privind energia regenerabil ă în 1996 
(COM(1997) 599). Asocia ţia European ă a Energiei Eoliene a m ărit obiectivul, stabilindu-l la 75 GW 
pentru anul 2010. 
12 Comisia a ini ţiat procedurile de înc ălcare a dreptului comunitar împotriva a şase state membre care nu 
şi-au respectat obliga ţiile care le reveneau în temeiul directivei privind electricitatea regenerabil ă. 
 
RO 8   RO biocarburan ţi în UE. De atunci, Comisia a stabilit o strategie cuprinz ătoare în vederea 
dezvoltării sectorului biocarburan ţilor13. 
Directiva privind biocarburan ţii a stabilit o valoare de referin ţă de 2% în ceea ce prive şte 
ponderea biocarburan ţilor în cadrul consumului de benzin ă şi motorină în 2005 şi de 5,75% în 
2010. Aceste obiective trebuie comparat e cu ponderea de 0,5% înregistrat ă în 2003. 
Obiectivele orientative stabilite de c ătre statele membre pentru 2005 erau mai pu ţin 
ambiţioase, echivalând cu o pondere global ă la nivelul UE de 1,4%. Ponderea atins ă a fost 
chiar mai mic ă, de 1%. Progresul a fost neuniform, doar trei state membre14 realizând un 
procent mai mare de 1%. Unul dintre statel e membre, Germania, a fost responsabil de dou ă 
treimi din consumul total al UE. 
Pe lângă costuri, exist ă trei motive principale pentru care  progresele sunt lente. În primul 
rând, nu au fost create sisteme de sprijin adecvate în majoritatea statelor membre. În al doilea 
rând, furnizorii de carburan ţi au fost refractari la folosirea bioetanolului (care a reprezentat 
doar 20% din consumul total de biocarburan ţi), deoarece aveau deja un excedent de benzin ă, 
iar amestecarea bioetanolului cu benzina nu f ăcea decât s ă înrăutăţească situaţia. În al treilea 
rând, cadrul comunitar de reglem entare privind biocarburan ţii este subdezvoltat, mai ales în 
ceea ce prive şte transpunerea obiectivelor statelor membre în ac ţiuni concrete. 
Statele membre trebuie s ă adopte în 2007 obiective na ţionale orientative pentru 2010. Unele 
dintre ele au f ăcut deja acest lucru. Majoritatea acesto r state au urmat valoarea de referin ţă 
stabilită în directiv ă (o pondere de 5,75%). Totu şi, luând în considerare diferen ţele dintre 
obiectivele pe care statele membre le-au anun ţat pentru 2005 şi proporţiile mici realizate de 
multe dintre acestea, este pu ţin probabil ca obiectivul stabilit pentru 2010 s ă fie atins cu 
politicile puse în prezent în aplicare. 
Din punct de vedere comercial, UE continu ă să asigure o protec ţie semnificativ ă a 
importurilor anumitor tipuri de biocarburan ţi, în special etanol, care beneficiaz ă de un nivel de 
protecţie tarifară de aproximativ 45% ad valorem. Taxele la importul altor biocarburan ţi – 
biomotorina şi uleiurile vegetale – sunt mult mai sc ăzute (între 0 şi 5 %)15. În cazul în care s-
ar constata c ă aprovizionarea UE cu biocarburan ţi durabili este insuficient ă, Uniunea trebuie 
să fie pregătită să examineze solu ţia unei deschideri suplimentare a pie ţei pentru a contribui la 
dezvoltarea acesteia. 
În orice caz, principala pr ovocare pentru politica comercial ă a UE const ă în găsirea unor 
mijloace de promovare a acestor exporturi interna ţionale de biocarburan ţi, care contribuie în 
mod incontestabil la reducerea emis iilor de gaze cu efect de ser ă şi evită distrugerea p ădurii 
tropicale. În acest sens, în scopul complet ării sistemului de încurajare/sprijin descris la 
secţiunea 3.5 de mai jos, sisteme de certificare elaborate împreun ă cu partenerii sau 
                                                 
13 O Strategie a Uniunii Europene pentru biocarburan ţi (COM(2006) 34 din 8.2.2006). 
14 Germania, Fran ţa şi Suedia. 
15 La acest stadiu, pare neclar ă eventualitatea unei liberaliz ări mondiale care s ă determine reducerea 
acestei protec ţii într-un viitor apropiat, datorit ă incertitudinilor care planeaz ă în jurul Ciclului Doha al 
Organizaţiei Mondiale a Comer ţului. În paralel, se desf ăşoară negocieri privind o zon ă de liber schimb, 
inter alia cu Mercosur, în cadrul c ărora se dezbate aspectul unei deschideri sporite a pie ţelor noastre 
către anumi ţi producători de etanol competitivi. Ţările ACP (Africa, Caraibe şi Pacific) şi ţările cele mai 
puţin dezvoltate, precum şi cele care beneficiaz ă de regimul UE „GSP+“ (Sistemul Generalizat de 
Preferinţe) beneficiaz ă deja de acces nelimitat f ără taxe pe pia ţa european ă. 
 
RO 9   RO producătorii comerciali exportatori ar putea cons titui un pas înainte. Acest lucru necesit ă, 
însă, a fi analizat şi discutat în detaliu. 
2.3. Înc ălzirea şi răcirea  
Sectorul înc ălzirii şi al răcirii reprezint ă aproximativ 50% din consum ul total final de energie 
al Uniunii Europene şi oferă un poten ţial destul de rentabil pentru folosirea energiilor 
regenerabile, în special a bi omasei, a energiei solare şi geotermale. Totu şi, deoarece sursele 
regenerabile reprezint ă în prezent mai pu ţin de 10% din energia consumat ă pentru înc ălzire şi 
răcire, acest poten ţial este departe de a fi exploatat. 
Comunitatea nu a adoptat pân ă în prezent o legisla ţie care să promoveze înc ălzirea şi răcirea 
din surse regenerabile. Cu toat e acestea, obiectivul global de 12%  pentru sursele regenerabile 
de energie, stabilit în anul 1997, a creat un obiectiv implicit pentru înc ălzire şi răcire, care 
presupune o cre ştere de la aproximativ 40 Mt ep în 1997 la 80 Mtpe în 201016. În timp ce 
Directiva privind promovarea cogener ării (Directiva CHP17) şi Directiva privind performan ţa 
energetică a clădirilor18 promoveaz ă încălzirea eficient ă, folosirea energiei regenerabile 
pentru înc ălzire a crescut lent. Folosirea biomasei domin ă consumul de energie regenerabil ă 
pentru înc ălzire, iar cea mai mare pondere se afl ă în încălzirea caselor pe baz ă de lemne. S-au 
făcut puţine progrese în folosirea sobelor şi a boilerelor cu un consum optim de lemne sau pe 
bază de biomas ă, în regim de cogenerare (pentru uz industrial), în ciuda poten ţialului acestora 
de a reduce emisiile. Mai multe ţări europene au promovat alte tipuri de înc ălzire din surse 
regenerabile şi au înregistrat unele succese. Suedia, Ungaria, Fran ţa şi Germania folosesc cel 
mai mult înc ălzirea geotermal ă în Europa; Ungaria şi Italia se afl ă în frunte, cu aplica ţii 
geotermale de energie redus ă. Suedia are cel mai mare num ăr de pompe de c ăldură. Energia 
termică solară şi-a luat avânt în Germania, Grecia, Austria şi Cipru. Acestea fiind spuse, 
politicile şi practicile variaz ă foarte mult în Uniunea European ă. Nu exist ă o abordare 
coordonat ă, o piaţă european ă coerentă în ceea ce prive şte tehnologia şi nicio consecven ţă în 
ceea ce prive şte mecanismele de sprijin. 
Ca rezultat al iner ţiei din sectorul de înc ălzire şi răcire – chiar şi în unele cazuri în care 
tehnologiile sunt competitive din punct de vedere financiar –, al lipsei unei politici adecvate şi 
a unor obiective clare, al incapacit ăţii de a îndep ărta barierele administrative şi de a furniza 
consumatorilor informa ţii privind tehnologiile disponibile, precum şi al canalelor de 
distribuţie inadecvate, s-au realizat progrese foarte reduse în acest sector. În consecin ţă, 
contribuţia pe care s ectorul de înc ălzire trebuia s ă şi-o aducă la îndeplinirea obiectivului de 
12% energie regenerabil ă este insuficient ă. 
2.4. Progrese globale realizate în vederea at ingerii obiectivelor privind energia 
regenerabil ă 
Este puţin probabil ca obiectivul  de 12% privind contribu ţia surselor regenera bile la consumul 
total de energie al UE pân ă în 2010 s ă fie atins. Conform tendin ţelor actuale, UE nu va dep ăşi 
procentul de 10% pân ă în 2010. Acest lucru poate fi considerat un e şec al politicii şi un 
rezultat al incapacit ăţii sau al lipsei voin ţei de a sprijini declara ţiile politice prin stimulente 
politice şi economice. Mai mult, progres ele realizate se datoreaz ă în mare m ăsură eforturilor 
                                                 
16 Având în vedere obiectivele pentru electricitate şi biocarburan ţi, încălzirea ar trebui s ă contribuie cu 80 
Mtep pân ă în 2010, pentru ca obiectivul global de 12% privind energiile regenerabile s ă fie îndeplinit. 
17 Directiva 2004/8/CE privind promovarea cogener ării (JO L52/50, 21.2.2004). 
18 Directiva 2002/91/CE privind performan ţa energetic ă a clădirilor (JO L1/65, 4.1.2003). 
 
RO 10   RO făcute de un num ăr relativ mic de state membre, ceea ce nu este echitabil şi riscă să 
denatureze func ţionarea pie ţei interne. 
Uniunea European ă a făcut cele mai mari progrese în sectorul electricit ăţii. În acest domeniu, 
pe baza politicilor şi a măsurilor aplicate în prezent, Uniunea European ă va ajunge probabil la 
o pondere de 19% în 2010. Totu şi, progresele f ăcute au fost neuniforme în UE, statele 
membre cu un cadru de reglementare  stabil având cele mai bune performan ţe. 
În domeniul biocarburan ţilor pentru transport, s-au înregistra t unele progrese, în special de la 
adoptarea directivei, îns ă nu suficiente pentru a atinge obiectivele stabilite. În ceea ce prive şte 
folosirea surselor regenerabile de energie pentru înc ălzire şi răcire, s-au înregistrat foarte 
puţine progrese fa ţă de situaţia din anii 1990. 
3. ETAPE  VIITOARE 
Pentru ca energiile regenerabile s ă devină un factor cheie pentru a tingerea obiectivului dublu, 
de creştere a securit ăţii aprovizion ării şi de reducere a emisiilor de  gaze cu efect de ser ă, este 
necesară, în mod evident, schimbarea modului de promovare a energiilor regenerabile în 
cadrul UE. Este necesar ă consolidarea şi extinderea cadrului de regl ementare actual al UE. 
Este important, mai ales, s ă ne asigur ăm că toate statele membre iau m ăsurile necesare pentru 
sporirea ponderii energiilor rege nerabile în ansamblul energi ei. Industria, statele membre, 
Consiliul European şi Parlamentul European au cerut cre şterea rolului surselor regenerabile de 
energie, a şa cum s-a men ţionat în introducere. Aceast ă secţiune exploreaz ă modalităţile de a 
realiza acest obiectiv pe viitor. 
3.1. Principii 
Pe baza experien ţei câştigate, trebuie stabilite anumite prin cipii cheie pentru cadrul politicii 
viitoare privind energia regenerabil ă. În vederea cre şterii semnificative a ponderii surselor 
regenerabile de energie în energia global ă a UE, Comisia consider ă că un astfel de cadru 
trebuie: 
- să aibă la bază obiective obligatorii pe termen lung şi un cadru politic stabil 
- să ofere o flexibilitate crescut ă procesului de stabilire a obie ctivelor în diferite sectoare 
- să fie cuprinz ător, incluzând, în special, înc ălzirea şi răcirea 
- să promoveze continuarea eforturilor menite s ă îndepărteze barierele nejustificate din calea 
dezvoltării energiilor regenerabile 
- să ţină seama de aspectele sociale şi de mediu 
- să asigure rentabilitatea politicilor şi 
- să fie compatibil cu pia ţa internă a energiei. 
3.2. Un obiectiv global pentru UE 
Politica privind energiile regenerabile reprezint ă piatra de temelie a pol iticii globale a UE de 
reducere a emisiilor de CO 2. Începând cu anii 1990, UE a luat diferite m ăsuri în vederea 
 
RO 11   RO promovării energiei regenerabile, fie sub form ă de programe tehnol ogice, fie sub forma 
iniţierii unor politici specifi ce. Au fost adoptate m ăsuri strategice sub form ă de obiective, fie 
într-un context politic, cum s- a întâmplat în 1997, la stabilir ea obiectivului de 12% privind 
energiile regenerabile, fie în contextul legisla ţiei specifice pentru un anumit sector, cum ar fi 
directivele privind biocarburan ţii şi electricitatea regenerabil ă, care ofer ă de asemenea un set 
de măsuri menite s ă faciliteze îndeplinirea obiectivelor stabilite. 
În multe sectoare ale economiei, obiectivele sunt  folosite pentru a of eri industriei claritate şi 
stabilitate, astfel încât investi ţiile să poată fi planificate şi realizate cu un mai mare grad de 
siguranţă. Stabilirea de obiective la nivel european duce la cre şterea acestui impact 
stabilizator: politica UE are în general orizonturi temporale mai mari şi evită efectele 
destabilizatoare ale schimb ărilor pe termen scurt din cadrul politicilor interne. Pentru a fi 
eficiente, obiectivele trebuie s ă fie definite clar, s ă aibă ţinte precise şi să aibă caracter de 
obligativitate. Obiectivul de „12% privind en ergiile regenerabile” es te un obiectiv politic 
adecvat, îns ă s-a dovedit insuficient pent ru dezvoltarea sectorului energiilor regenerabile. 
Comisia consider ă că un obiectiv global, obligatoriu din punct de vedere juridic, stabilind o 
pondere de 20% pentru sursel e de energie regenerabil ă în cadrul consumului intern brut al UE 
până în anul 2020 este fezabil şi de dorit. O astfel de pondere ar fi în deplin ă concordan ţă cu 
nivelul ambi ţiilor exprimate de Consiliul European şi de Parlamentul European. 
3.3. Un obiectiv pentru biocarburan ţi 
Biocarburan ţii costă mai mult decât alte forme de energie regenerabil ă, însă reprezint ă în 
prezent singura form ă de energie regenerabil ă care poate r ăspunde provoc ărilor energetice din 
sectorul transporturilo r, cum ar fi dependen ţa aproape total ă a acestuia de petrol şi faptul că 
reducerea emisiilor de gaze cu efect de ser ă în acest domeniu este foarte dificil ă. De aceea, 
Comisia propune includerea în  noul cadru a unor obiective minime privind biocarburan ţii, 
obligatorii din punct de vedere juridic. Este necesar ă în prezent indicarea clar ă a nivelului 
viitor al acestor obiective, deoarece produc ătorii vor începe în curând s ă construiasc ă vehicule 
care vor circula pe şosele în 2020 şi care vor trebui s ă funcţioneze folosind ace şti 
combustibili. 
Ţinând seama de previziunile conservatoare pr ivind disponibilitatea materiilor prime produse 
în mod durabil şi tehnologiile de producere a biocarburan ţilor şi a motoarelor pentru ma şini, 
obiectivul minim privind biocarburan ţii trebuie stabilit pentru 2020 la 10%19 din consumul 
total de benzin ă şi motorină în domeniul transporturilor. 
Pentru a asigura punerea în aplicare f ără probleme a acestui obiectiv, Comisia inten ţionează 
să propună, în paralel, modific ările corespunz ătoare care trebuie adus e directivei privind 
calitatea carburan ţilor (98/70/CE), inclusiv mijloacele de  integrare a ponderii biocarburan ţilor. 
3.4 Obiective na ţionale şi planuri de ac ţiune; punerea în aplicare a politicii 
Având în vedere caracterul preponderent na ţional al m ăsurilor de sprijin din domeniul 
energiei regenerabile, obiectivul global al UE trebuie s ă fie reflectat de obiective na ţionale 
                                                 
19 Evaluarea impactului, efectuat ă în scopul realiz ării prezentei foi de pa rcurs SEC(2006) 1719 şi 
Documentul de lucru al pers onalului Comisiei care înso ţeşte Raportul de progres în sectorul 
biocarburan ţilor SEC(2006) 1721 analizeaz ă impactul ponderilor de ţinute de diferi ţi biocarburan ţi. 
Evaluarea impactului explic ă de ce ponderea de 10% stabilit ă pentru 2020 este adecvat ă. 
 
RO 12   RO obligatorii. Contribu ţia fiecărui stat membru la atingerea obiectivului Uniunii trebuie s ă ţină 
seama de diferitele situa ţii naţionale. Statele membre trebuie s ă facă dovadă de flexibilitate şi 
să promoveze energiile regenerabile cele mai adecvate poten ţialului şi priorităţilor lor 
specifice. Modalitatea precis ă în care statele membre pl ănuiesc să-şi atingă obiectivele trebuie 
stabilită în planurile na ţionale de ac ţiune, care trebuie notificate Co misiei. Aceste planuri de 
acţiune trebuie s ă conţină măsuri şi obiective sectoriale compatibile cu îndeplinirea 
obiectivelor na ţionale generale stabilite de comun acord şi să demonstreze realizarea unor 
progrese considerabile spre atingerea obi ectivelor privind energia regenerabil ă stabilite pentru 
2010. În punerea în apli care a obiectivelor na ţionale, statele membre trebuie s ă-şi stabileasc ă 
propriile obiective specifice priv ind electricitatea, biocarburan ţii, încălzirea şi răcirea, care vor 
fi verificate de c ătre Comisie pentru a se asigura de  respectarea obiectivului global. 
În 2007 vor fi înaintate propuneri legislative priv ind obiectivul general şi obiectivul minim 
pentru biocarburan ţi, precum şi dispozi ţii de facilitare a cre şterii ponderii energiilor 
regenerabile în cel e trei sectoare şi se vor stabili mecanismele de  monitorizare necesare. Acest 
proces ar trebui s ă asigure îndeplinirea obiectivului  general al UE în mod corect şi echitabil şi 
să consolideze în mod semn ificativ cadrul politic şi legal existent.  
Cum vom atinge aceste obiective? 
Ponderea energiei regenerabile în cadrul c onsumului global de en ergie a crescut, îns ă prea 
lent. Dup ă examinarea atent ă a fezabilit ăţii şi a poten ţialului tehnic şi economic, dar şi a 
divizării subsectoarelor energiei regenerabi le, Comisia a ajuns la concluzia c ă un obiectiv 
global de 20%, reprezentând ponderea energiei re generabile în ansamblul energetic al UE, 
este realizabil şi necesar. Îndeplinirea acestui obiec tiv va necesita o dezvoltare masiv ă în 
toate cele trei sectoare ale energiei regenerabile, îns ă este posibil ă20. 
Producerea de electricitate din surs e de energie regenerabile poate cre şte de la propor ţia 
curentă de 15% pân ă la 34% din consumul total de el ectricitate în 2020. Energia eolian ă 
poate contribui cu 12% la  electricitatea produs ă î n  U E  p â n ă în 2020. O treime din acest 
procent va proveni, cel mai probabil, din instala ţiile din largul m ării. De exemplu, în prezent, 
în Danemarca, 18% din consumul de electr icitate este acoperit de energia eolian ă. În Spania 
şi Germania, procentul este de 8% şi, respectiv, 6%. Sect orul biomasei poate cre şte în mod 
semnificativ folosind lemne, culturi energetice şi deşeuri biologice în centralele electrice. 
Celelalte tehnologii noi, cum ar fi energia fotovoltaic ă, cea termic ă solară, puterea valurilor 
şi a mareelor, vor înregistra o dezvoltare mai rapid ă după scăderea pre ţului lor. Costurile de 
producere a energiei fotovoltaice, de exemplu, sunt a şteptate să scadă cu 50% pân ă în 2020. 
Un exemplu de estimare în sectorul electricit ăţii este prezentat în anex ă. 
Pentru a îndeplini obiectivul ge neral stabilit pentru 2020, contribu ţia energiilor regenerabile 
în sectorul înc ălzirii şi răcirii ar trebui cel pu ţin să se dubleze fa ţă de ponderea actual ă de 
9%. O mare parte din cre ştere ar putea proveni din biomas ă şi va implica crearea unor 
sisteme casnice mai eficiente, precum şi a unor centrale electrice de înalt ă eficienţă pentru 
cogenerarea c ăldurii şi a electricit ăţii pe bază de biomas ă. Restul energiei necesare ar putea 
fi produs din instala ţii geotermale şi solare. Suedia, de exemplu, are peste 185 000 de pompe 
                                                 
20 Evaluarea impactului realizat ă pentru aceast ă foaie de parcurs SEC(2006) 1719 furnizeaz ă detalii 
privind diferitele costuri, fezabilitate, sensibilitate şi compară scenariile pentru diferite combina ţii de 
energii regenerabile. Abordarea prezentat ă aici, numit ă „scenariul Green-x al compromisului”, este 
analizată în evaluarea impactului. 
 
RO 13   RO geotermale instalate, ceea ce reprezint ă jumătate din num ărul total din Europa. Dac ă şi 
celelalte state ale UE ar urma aceast ă rată de instalare, sursele geotermale ar furniza 
echivalentul a 15 milioane de tone de petrol  suplimentare (15 Mt ep) în Europa. În mod 
asemănător, dacă în toată Europa s-ar ajunge la nivelul instala ţiilor de înc ălzire solar ă din 
Germania şi Austria, contribu ţia de energie a acestora ar fi echivalent ă cu 12 Mtep. Cu alte 
cuvinte, o mare parte di n obiective poate fi realizat ă prin aplicarea celor mai bune practici 
actuale. Un exemplu de estim are privind sectorul înc ălzirii şi răcirii este prezentat în anex ă. 
Biocarburan ţii ar putea s ă contribuie cu 43 Mtep, ceea echivaleaz ă cu 14% din pia ţa 
combustibililor pentru transport. Cre şterile ar putea proveni atât din folosirea bioetanolului 
(care, în Suedia, a atins deja o pondere de 4% din pia ţa benzinei, iar în Brazilia, liderul 
mondial, mai mult de 20%), cât şi a biodieselului (biomotorinei), care, în Germania, liderul 
mondial în acest domeniu, a ajun s la o pondere de 6% din pia ţa motorinei. Cerealele 
cultivate pe plan intern şi trestia de zah ăr tropical ă sunt principalele materii prime folosite la 
fabricarea etanolului, completate de producerea etanolului celulozic din paie şi deşeuri. 
Uleiul din semin ţe de rapi ţă, provenit din culturile interne sau importat, r ămâne principala 
materie prim ă pentru biomotorin ă, urmat de uleiul de soia şi de palmier într-o cantitate mai 
mică şi apoi de biocarburan ţii de a doua genera ţie, cum ar fi motorina Fischer-Tropsch, 
produsă în principal din lemnul din ferme. 
3.5. Politici de promovare şi măsuri adiacente 
Pe lângă măsurile legislative prezentate mai sus şi aplicarea acestora de c ătre statele membre, 
Comisia va întreprinde urm ătoarele ac ţiuni: 
– va propune consolidarea dispozi ţiilor legale destinate îndepărtării oricăror bariere 
nejustificate  din calea integr ării surselor regenerabile de en ergie în sistemul energetic al 
UE. Condi ţiile privind conectarea şi extinderea re ţelelor trebuie simplificate. Unele state 
membre au introdus numeroase proceduri de au torizare pentru construirea de sisteme de 
energie regenerabil ă, al căror număr trebuie redus. Normele privind construc ţiile nu iau, în 
general, în considerare energiil e regenerabile. Trebuie eliminat ă birocraţia care apas ă 
asupra întreprinderilor mici şi mijlocii inovatoare. În acest scop, Comisia va continua 
aplicarea riguroas ă a Directivei privind energia regenerabil ă; 
– va propune m ăsuri legislative de înl ăturare a barierelor din calea cre şterii folosirii 
energiilor regenerabile în sectorul de înc ălzire şi răcire, cum ar fi obstacolele 
administrative, canalele de distribu ţie inadecvate, normele necorespunz ătoare privind 
construcţiile şi lipsa de informare pe pia ţă; 
– va continua s ă acţioneze pentru a îmbun ătăţi funcţionarea pie ţei interne a electricit ăţii în 
concordan ţă cu dezvoltarea energiilor regenerabile. Cre şterea transparen ţei, disocierea, 
capacitatea mai mare de  interconectare, to ţi aceşti factori ofer ă mai multe şanse noilor 
actori inovatori din domeniul energiei regenerabile de a p ătrunde pe pia ţă; 
– va reanaliza în 2007 situa ţia existent ă în statele membre privind sistemele de sprijin 
pentru energiile regenerabile , în vederea evalu ării funcţionării acestora şi a necesit ăţii de 
a propune sisteme de sprijin armonizatoare pent ru energiile regenerabile în contextul pie ţei 
interne a electricit ăţii din UE. Este pos ibil ca sistemele na ţionale de producere a 
electricităţii din surse regenerabile s ă fie încă necesare pe parcursul unei perioade de 
tranziţie, până când pia ţa internă devine pe deplin func ţională, însă obiectivul pe termen 
lung trebuie s ă fie reprezentat de sistemele de sprijin armonizate; 
 
RO 14   RO – va susţine o propunere privind intr oducerea unui sistem de în curajare/sprijin pentru 
biocarburan ţi care, de exemplu, va descuraja transfor marea terenurilor cu valoare mare din 
punct de vedere al diversit ăţii biologice în scopul cultiv ării de materii prime pentru 
biocarburan ţi; va descuraja utilizarea  de filiere necorespunz ătoare pentru producerea de 
biocarburan ţi şi va încuraja folosirea procedeelor de produc ţie de a doua genera ţie; 
– va continua s ă promoveze folosirea surselor regene rabile de energie în cadrul achizi ţiilor 
publice, pentru a stimula energiile nepoluante,  în special în sectorul transporturilor; 
– va continua s ă aplice o abordare echilibrat ă în negocierile comerciale libere aflate în curs 
de desfăşurare cu ţările/regiunile produc ătoare de etanol, respectând interesele 
producătorilor interni şi ale partenerilor comerciali ai UE în contextul cre şterii cererii de 
biocarburan ţi; 
– va continua s ă coopereze strâns cu autorit ăţile responsabile de re ţeaua electric ă, cu 
autorităţile europene de reglementare în domeniul electricit ăţii şi cu industria energiilor 
regenerabile, pentru a permite o mai bun ă integrare a surselor regenerabile de energie 
în reţeaua de electricitate . O atenţie deosebit ă trebuie acordat ă cerinţelor speciale legate 
de dezvoltarea mai accentuat ă a energiei eoliene produse în larg, în principal în ceea ce 
priveşte conect ărilor transfrontaliere la re ţea. Trebuie analizate posibilit ăţile oferite de 
sistemul de Re ţele Trans-europene de Energie şi trebuie începute lucr ările de creare a unei 
super-reţele europene în larg; 
– va utiliza la maxim posibilit ăţile oferite de instrumentele financiare  ale Comunit ăţii, în 
special fondurile structurale şi de coeziune, Fondul pent ru Dezvoltare Rural ă şi sprijinul 
financiar pus la dispozi ţie prin intermediul programelor de cooperare interna ţională ale 
Comunităţii, pentru spri jinirea dezvolt ării surselor de energi e regenerabile în UE şi în 
străinătate; 
– va continua s ă promoveze schimbul de bune practici în domeniul surselor de energie 
regenerabil ă, prin intermediul diferitelor platforme de informare şi dezbatere, cum ar fi 
actualul Forum din Amsterdam21. În cadrul ini ţiativei sale „Regiunile, actorii schimb ării 
economice“, Comisia va stabili, de asemenea, re ţele de regiuni şi oraşe, în scopul stimul ării 
schimbului de bune practic i privind folosirea durabil ă a energiei; 
– va continua s ă includă în plan intern costurile externe ale energiilor fosile clasice (prin 
stabilirea, printre altele, a unor taxe pe energie); 
– va profita de toate oportunit ăţile oferite energiei regenerabile de c ătre acţiunile orientate 
spre rezultate din cadrul viitorului Plan Strategic European pentru Tehnologiile 
Energetice (Planul SET) ; 
– va promova folosirea surselor regenerabile de  energie în politicile sale energetice externe22 
şi va încuraja posibilit ăţile de dezvoltare durabil ă în ţările în curs de dezvoltare; 
                                                 
21 http://www.senternovem.nl/amsterdamforum/ 
22 Trebuie men ţionat că planurile de ac ţiune stabilite în contextul Politicii Europene de Vecin ătate deja 
conţin acţiuni în acest scop. 
 
RO 15   RO – va pune în aplicare în to talitate planul de ac ţiune privind biomasa, adoptat de c ătre Comisie 
în decembrie 200523. Biomasa ofer ă un poten ţial important şi beneficii majore în cadrul 
altor politici ale Comunit ăţii; 
– va continua s ă foloseasc ă programul Energie Inteligent ă pentru Europa  pentru a reduce 
disparităţile dintre dezvoltarea încununat ă de succes a unor tehnologii inovatoare şi 
pătrunderea lor eficient ă pe piaţă, pentru a fi comercializate la scar ă largă, pentru a stimula 
în cadrul UE investi ţiile de mare anvergur ă în noile tehnologiile de mare performan ţă şi 
pentru a se asigura de faptul c ă energia regenerabil ă reprezint ă o prioritate de prim rang în 
ceea ce prive şte eforturile constante depuse pentru a folosi la maxim programele UE de 
cercetare şi dezvoltare tehnologic ă, în vederea ob ţinerii unor tehnologii energetice cu 
intensitate carbonic ă redusă sau de nivel zero; va dezvolta în acela şi timp sinergii cu statele 
membre implicate în ac ţiuni asem ănătoare. 
Pe lângă aceste ini ţiative ale Comisiei, trebuie subliniat faptul c ă statele membre şi autorităţile 
regionale şi locale au un rol importa nt în sporirea utiliz ării surselor de ener gie regenerabile. În 
prezent, statele membre folosesc diferite instrumente de ac ţiune pentru a promova sursele de 
energie regenerabile, cum ar fi pre ţurile fixe de achizi ţionare, sistemele de prime, certificatele 
verzi, scutirile de taxe, obliga ţiile impuse furnizorilor de co mbustibili, politicile de achizi ţii 
publice, precum şi cercetarea şi dezvoltarea tehnologic ă. Pentru a face progrese în direc ţia 
noilor obiective propuse, statele membre vor trebui s ă foloseasc ă într-o m ăsură mai mare 
gama larg ă de instrumente puse la dispozi ţia lor, în conformitate cu  prevederile Tratatului CE. 
Statelor membre şi/sau autorit ăţilor locale şi regionale li se cere în special: 
– să se asigure c ă procedurile de autorizare sunt simple, rapide şi corecte şi că există 
instrucţiuni clare în acest sens prin înfiin ţarea, dac ă este necesar, a unor agen ţii de 
autorizare unice, responsabile de coordonare a procedurilor administrative privind sursele 
de energie regenerabile; 
– să îmbunătăţească mecanismele de planificare prealabil ă, în temeiul c ărora regiunile şi 
autorităţile locale trebuie s ă stabileasc ă zonele adecvate pentru energiile regenerabile; 
– să integreze energiile regenera bile în planurile regionale şi locale. 
4. EVALUAREA  IMPACTULUI  ÎNDEPLINIRII  OBIECTIVELOR  PRIVIND  
ENERGIILE  REGENERABILE 
Evaluarea impactului, care înso ţeşte această foaie de parcurs, ofer ă o prezentare detaliat ă a 
diferitelor inciden ţe ale măsurile descrise mai sus şi face o compara ţie a efectelor diferitelor 
opţiuni politice adoptate. 
Această secţiune a foii de parcurs ofer ă o scurtă trecere în revist ă a concluziilor ob ţinute. 
                                                 
23 COM(2005) 628. 
 
RO 16   RO 4.1. Impactul asupra emisiilor de gaze cu efect de ser ă şi alte inciden ţe asupra 
mediului 
Importanţa acordată schimbărilor climaterice ocup ă în prezent un loc de maxim ă importan ţă. 
Consiliul pentru mediu, reunit în data  de 10 martie 2005, a concluzionat c ă „grupul ţărilor 
dezvoltate trebuie s ă găsească metode de a- şi reduce pân ă în 2020 emisiile cu 15-30% fa ţă de 
nivelul din 1990, prev ăzut în Protocolul de la Kyoto.“ 
Emisiile de gaze cu efect de ser ă, inclusiv emisiile de CO 2, provenite din folosirea surselor 
regenerabile de energie sunt re duse sau chiar inexistente. Cre şterea ponderii surselor 
regenerabile în cadrul ansamblului de combus tibili din UE va duce, astfel, la reducerea 
semnificativ ă a emisiilor de gaze  cu efect de ser ă. Energia regenerabil ă suplimentar ă, necesară 
pentru atingerea obiectivului de 20%, va duce la reducerea emisiilor anuale de CO 2 cu valori 
cuprinse între 600-900 Mt în 202024. Luând în calcul un pre ţ al CO 2 de 25 euro/ton ă25, 
beneficiul total suplimentar provenit din CO 2 poate ajunge la valori  cuprinse între 150-200 
miliarde de euro. Pre ţurile reale ale CO 2 vor depinde de regimul climatic interna ţional viitor. 
Clasificarea emisiilor de CO 2 evitate este prezentat ă în anexă.  
Înlocuirea combustibililor fosili antreneaz ă şi beneficii, per ansamblu, în ceea ce prive şte 
calitatea aerului. Acestea sunt semnifica tive în special în sectorul electricit ăţii. 
4.2. Securitatea aprovizion ării cu energie 
Energia regenerabil ă contribuie la securitatea aprovizion ării cu energie prin cre şterea ponderii 
energiei produse pe plan intern, prin diversificarea gamei de combustibili, prin diversificarea surselor de import de energie şi prin cre şterea propor ţiei de energie ob ţinută din regiunile 
stabile din punct de vedere politic. UE î şi va consolida pozi ţia privind toate aceste m ăsuri 
menite să asigure securitatea aprovizion ării, în cazul în care î şi atinge obiectivul propus în 
ceea ce prive şte energia regenerabil ă. Beneficiile se pot obse rva în toate sectoarele şi sunt 
semnificative în special în dom eniul transportului. O modalitate de a aprecia aceste beneficii 
este analizarea cantit ăţii de combustibili fosili înlocui ţi cu surse de energie regenerabile. 
Presupunând c ă UE va atinge o propor ţie a energiei regenerabile de 20%, se poate calcula o 
reducere anual ă a cererii de combustibili fosili de 252 Mtep începând cu 2020. Aceast ă cifră 
este echivalent ă cu totalul consumului de energie însumat al Marii Britanii, Letoniei şi 
Lituaniei. 200 Mtep din aceast ă cifră ar proveni din importuri, in clusiv 55 Mtep de petrol şi 
90 Mtpe de gaz, în special din ţările din Orientul Mijlociu şi din Comunitatea Statelor 
Independente.  
4.3. Cost 
şi competitivitate 
Spre deosebire de sursele de energie conven ţională, s-a înregistrat o sc ădere continu ă şi 
semnificativ ă a costului surselor regenerabile de energie în ultimii 20 de ani. Ca exemplu, 
costul energiei eoliene pe kWh a crescut cu 50% în ultimii 15 ani şi, în acela şi timp, 
dimensiunea turbinelor a crescut de 10 ori.  Sistemele solare de producere a energiei 
fotovoltaice sunt în prezent cu pe ste 60% mai ieftine decât în 1990. 
                                                 
24 Surs ă: scenariul compromisului al modelului Green-X şi Energy Economics Group, Fraunhofer ISI, 
Ecofys şi modelul PRIMES. A se vedea în Documentul de lucru al personalului Comisiei: foaie de 
parcurs privind energia regenerabil ă: evaluarea impactului SEC(2006) 1719. 
25 Pre ţurile reale de pe pia ţă (cotele comunitare pentru 2006) au fluctuat între 7 şi 30 euro/ton ă în perioada 
ianuarie-iulie 2006, media variind în linii mari între 15 şi 20 euro/ton ă.  
 
RO 17   RO În ciuda acestor constat ări şi conform datelor din sec ţiunea 2, costul sursel or regenerabile de 
energie variaz ă în mod semnificativ în func ţie de resursele şi de tehnologiile folosite, îns ă, în 
general, dep ăşeşte costul actual al surselor conven ţionale de energie. Aceast ă situaţie este 
ilustrată în graficul urm ător:  
 
Legendă: „Average heating, transport and electricity costs compared with fossil fuel energy prices”  (€/MWh) = 
Costurile medii pentru înc ălzire, transport şi electricitate în compara ţie cu pre ţurile energiei produse din 
combustibili fosili (€/MWh) 
„Heat pumps” = Pompe de înc ălzire 
„Solar thermal heating” = Înc ălzire termic ă solară 
„Biomass H (average)” = C ăldură provenită din biomas ă (în medie) 
„Geothermal H” = C ăldură provenită din surse geotermale 
„Biofuel 2nd gen.” = Biocarburan ţi de a doua genera ţie 
„Biofuel 1st generation” = Biocarburan ţi de primă generaţie 
„Solar PV” = Energie fotovoltaic ă solară 
„Tide and wave” = Energia mareelor şi a valurilor 
„Wind offshore” = For ţa eoliană în larg 
„Wind onshore” = For ţa eoliană pe uscat 
„Hydro” = Hidroenergia 
„Biomass, gas & waste E (average)” = Energia produs ă din biomas ă, biogaz şi deşeuri (în medie) 
Figura 3: Costurile medii pentru înc ălzire, transport şi electricitate  (€/MWh)26 
Semnalele pie ţei energiei în ceea ce prive şte preţurile rămân distorsionate în favoarea surselor 
convenţionale de energie27, în special din cauza e şecurilor repetate de a introduce costurile 
externe în mod sistematic pe plan intern. De şi costurile externe sunt integrate par ţial pe plan 
naţional prin introducerea sistemului Uniunii Europene de comercializare a emisiilor, a 
instrumentelor fiscale sau a cadrelor de sprijin  a surselor regenerab ile de energie, pre ţurile 
actuale de pe pia ţă sunt departe de a reflec ta costul real. Figura 428 de mai jos ilustreaz ă 
                                                 
26 Acest grafic, precum şi figura 4 au la baz ă costurile Green-X (pentru înc ălzire şi electricitate) şi studiul 
JRC/EUCAR/Concawe privind beneficiile pentru ma şini (în cazul transporturilor).  
27 COM(2006) 851. 
28 Aceea şi sursă ca şi Figura 4, costurile externe provenind din studiul Extern-E întreprins pentru Comisia 
European ă. 
 
RO 18   RO modul în care multe din tehnologiile bazate pe su rse regenerabile de energie ar putea concura 
cu mai mari şanse de succes cu combustibilii conven ţionali, în cazul în care costurile externe 
ar fi reflectate în pre ţuri. 
 
Legendă: „Average heating, transport and electricity costs compared with fossil fuel energy prices including 
external costs”  (€/MWh) = Costurile medii pentru înc ălzire, transport şi electricitate în compara ţie cu preţurile 
energiei produse din combustibili fosili incluzând costurile externe (€/MWh) 
„Heat pumps” = Pompe de înc ălzire 
„Solar thermal heating” = Înc ălzire termic ă solară 
„Biomass H (average)” = C ăldură provenită din biomas ă (în medie) 
„Geothermal H” = C ăldură provenită din surse geotermale 
„Biofuel 2nd gen.” = Biocarburan ţi de a doua genera ţie 
„Biofuel 1st generation” = Biocarburan ţi de primă generaţie 
„Solar PV” = Energie fotovoltaic ă solară 
„Tide and wave” = Energia mareelor şi a valurilor 
„Wind offshore” = For ţa eoliană în larg 
„Wind onshore” = For ţa eoliană pe uscat 
„Hydro” = Hidroenergia 
„Biomass, gas & waste E (average)” = Energia produs ă din biomas ă, gaz şi deşeuri (în medie) 
Figura 4: Costurile medii pentru înc ălzire, transport şi electricitate incluzând costurile 
externe (€/MWh) 
Atingerea obiectivului priv ind energia regenerabil ă în UE pân ă în 2020 va antrena costuri 
suplimentare, a c ăror amploare va depinde de instru mentele financiare alese, de op ţiunile 
tehnologice şi de gradul de concuren ţă din acest sector. Cu toate acestea, înainte de toate, 
costul va depinde de pre ţurile interna ţionale ale surselor conven ţionale de energie, în principal 
ale petrolului. Costul anual suplimentar generat de cre şterea contribu ţiei surselor regenerabile 
de energie pân ă la valoarea propus ă pentru anul 2020 este calculat  ca fiind costul total de 
producere a energiei regenerab ile minus costul de referin ţă al produc ţiei de energie 
convenţională. Un dozaj echilibrat al tehnologiilor de producere a energiei regenerabile, 
împreună cu preţuri interna ţionale la petrol sc ăzute(48$), vor genera un cost suplimentar anual 
 
RO 19   RO mediu pentru atingerea ponderii pr opuse de energie regenerabil ă de 18 miliarde de euro29. 
Eforturile sus ţinute de cercetare şi dezvoltare vor duce, de asemenea, la sc ăderea costurilor 
energiilor regenerabile şi deci, a costului total al ace stei politici. Alegerea adecvat ă a 
tehnologiilor30 poate reduce aceste costuri medii cu aproximativ 2 miliarde de euro pe an. 
Cât va plăti societatea pentru a se ajunge la o pon dere de 20% a energi ilor regenerabile? 
Costul dezvolt ării accelerate a energiei regenerabile, men ţionat mai sus, trebuie privit în 
contextul investi ţiilor totale prev ăzute a fi realizate în infrastructura energetic ă până în 2030, 
estimate la mai mult de 2 trilioane $. Unele dintre acestea vor fi finan ţate din profituri, altele 
din prelev ările fiscale, iar o parte trebuie s ă vină de la consumatori, mai precis prin cre şterea 
facturilor la energie. 
Este important de remarcat c ă factorul principal care influen ţează costul ansamblului de 
energii regenerabile este pre ţul petrolului. În cazul în care pre ţul petrolului va ajunge la 
87$/baril pân ă în 2020, costul mediu anual suplimentar va sc ădea la 10,6 miliarde de euro31. 
Prin compara ţie, factura energetic ă totală a UE este estimat ă la aproximativ 350 miliarde de 
euro în acel an. 
Având în vedere reducerea semnificativ ă a emisiilor de gaze cu efect de ser ă c a  u r m a r e  a  
înlocuirii rapide a combustibililor fosili cu cei produ şi din surse regenerabile de energie32, 
preţul de 25 euro/ton ă al carbonului, precum şi preţul ridicat al petrolul ui (78$) ar acoperi 
aproape în întregime costul suplimentar antrena t de atingerea ponderii stabilite a energiei 
regenerabile.  
Costurile marginale ale surselor regenerabile de energie sunt adesea sc ăzute, în compara ţie cu 
sursele conven ţionale de energie, de aceea cre şterea treptat ă a surselor regenerabile de energie 
pe piaţa en gros a electricit ăţii va duce la sc ăderea preţurilor de pe aceast ă piaţă33. Efectul net 
asupra costurilor electricit ăţii pentru consumatori rezult ă din două efecte opuse. În ceea ce 
priveşte sectorul electricit ăţii, pe baza unui pre ţ de referin ţă presupus de 48,6 euro pe MWh, 
preţul electricit ăţii care ar ajunge la consumatori ar putea fi cu 5% mai mari datorit ă 
investiţiilor suplimentare în energia regenerabil ă. 
Aplicarea de m ăsuri ce promoveaz ă eficienţa energetic ă este de asemenea un factor cheie, iar 
cifrele citate mai sus presupun punerea în aplicare a unor politici privind eficien ţa energetic ă. 
Fără acestea, costul anual mediu suplimentar ar putea cre şte cu mai mult de 7 miliarde de euro 
                                                 
29 Pre ţurile petrolului pe plan mondial au fluctuat între 55 şi 78 $/baril (la pre ţurile din 2005). În întregul 
document pre ţurile de pe pia ţa petrolului şi costurile suplimentare sunt exprimate la valoarea euro din 
2005. 
30 Costul tehnologiei trebuie considerat ca o valoare dinamic ă, nu static ă. Încurajarea diversit ăţii 
tehnologice prezint ă beneficii economice pe termen lung. Îns ă, atunci când vorbim despre energiile 
regenerabile, trebuie s ă menţionăm clar că variaţiile costurilor sunt mari: energia eolian ă se produce, în 
medie, cu 65 euro/M Wh, energia fotovoltaic ă cu 650 euro/MWh. Costul tehnologiilor pentru 
producerea energiei din biomas ă variază între 20 euro/MWh şi 180 euro / MWh. 
31 Acesta va corespunde unei valori anuale de aproximativ 20 de euro pe cet ăţean european. 
32 Se estimeaz ă că îndeplinirea obiectivului propus va duce la o reducere anual ă medie a emisiilor de gaze 
cu efect de ser ă de 419 Mt.  
33 "Beeinflussung der Spotmarktpreise durch Windstromerzengung". Neurbarth et al, 2006. On the impact 
of renewable energy support schemes on power pr ices”, S.Bode, Institutul de Economie Interna ţională 
de la Hamburg (HWWI), 2006. 
 
RO 20   RO pe an. Detalii complete privind analiza costurilor pot fi g ăsite în raportul de evaluare a 
impactului. 
Consiliul European din martie 2006 a decis s ă recentreze Strategia de la Lisabona34 pe 
ocuparea for ţei de munc ă şi creştere economic ă35. Sectorul energiei rege nerabile din UE este 
lider mondial, cu o cifr ă de afaceri de 20 miliarde de euro şi cu un num ăr de 300 000 de 
angajaţi36. Pentru a- şi păstra acest rol, UE trebuie s ă continue s ă-şi extindă tehnologiile de 
producere a energiei regenerab ile. Studiile au dus la estim ări diferite ale impactului folosirii 
sporite a energiilor regenerabi le asupra produsului intern brut; unele anticipând o cre ştere 
mică (de cca. 0,5%), iar altele o sc ădere mică. Aceste studii sugereaz ă, de asemenea, c ă 
acordarea unui sprijin energiilor regenerabile va duce la o u şoară creştere netă a locurilor de 
muncă. O mare parte din activitatea economic ă determinat ă de măsurile de sprijin ale energiei 
regenerabile este localizat ă în zone agricole, adesea periferice. 
Se vor ivi noi oportunit ăţi de afaceri din exportul tehnologi ilor de producere a energiei 
regenerabile. În mod tradi ţional, industria eolian ă a UE a de ţinut poziţia de lider pe pia ţa 
mondială. În prezent, aceasta reprezint ă 60% din pia ţa mondial ă. Alte tehnologii regenerabile 
manifestă în prezent cre şteri spectaculoase, de exemplu dispozitivele care func ţionează pe 
baza energiei termice solare, în domeniul c ărora piaţa chineză este în plin avânt, de ţinând în 
prezent mai mult de 50% din instala ţiile termice solare pe plan  mondial. Locurile de munc ă 
create în Germania de sectorul energiei eoliene – al c ăror număr este estimat la 60 000 de 
locuri de munc ă cu normă întreagă – se datoreaz ă pe jumătate pieţei de exporturi. 
Prin crearea unei strategii puternice a energiei regenerabile, UE ar putea s ă-şi menţină poziţia 
de lider în cercetarea din dom eniul energiei regenerabile şi ar trage putea beneficia de 
creşterea posibilit ăţilor de exportare a tehnologiilor de  producere a energiei regenerabile. 
5. CONCLUZII 
Prezenta foaie de parcurs prezint ă o parte important ă a viziunii strategice a Comisiei privind 
viitorul energiei în Europa. Aceasta inten ţionează să accelereze în mod semnificativ 
dezvoltarea energiei regenerabile şi propune ca UE s ă ajungă la o contribu ţie de 20% a 
surselor regenerabile în cadrul ansamblului energetic al UE pân ă în 2020. Comisia cere 
Consiliului de prim ăvară şi Parlamentului European s ă susţină acest obiectiv. Acest lucru va 
necesita o consolidare substan ţială a cadrului reglementar al UE. Mai mult, Comisia este 
convinsă că este necesar ă, în prezent, stabilirea unui obiectiv  obligatoriu din punct de vedere 
juridic privind contribu ţia energiilor regenerabile la cantitatea total ă de energie produs ă în 
UE, precum şi a unor obiective obligatorii minime pentru biocarburan ţi. Această politică va 
reprezenta o etap ă majoră în drumul spre durabilitate. 
Îndeplinirea acestui obiectiv este posibil ă atât din punct de vedere tehnic, cât şi economic. 
Costurile medii suplimentare fa ţă de energia conven ţională vor depinde de viteza viitoarelor 
                                                 
34 Consiliul European de la Lisabona din martie 2000 a adoptat în cadrul Concluziilor sale, “un nou 
obiectiv strategic pentru deceniul urm ător: economia european ă trebuie s ă devină cea mai competitiv ă, 
mai dinamic ă şi mai informat ă economie din lume, capabil ă de o creştere economic ă durabilă, cu locuri 
de muncă mai numeroase şi mai bune, şi cu o coeziune social ă mai mare”. 
35 Concluziile Pre şedinţiei Consiliului European din 24 martie 2006. 
36 Consiliul European al energiei regenerabile „Obiectivele Europei privind energia regenerabil ă: 20% 
până în 2020”.  
 
RO 21   RO inovaţii şi de preţurile energiei conven ţionale, ajungând la valori între 10,6-18 miliarde de 
euro pe an. Energia regenerabil ă suplimentar ă necesară pentru a atinge obi ectivul de 20% va 
reduce emisiile anuale de CO 2 cu aproximativ 700 Mt în 2020. Valoarea ac estei reduceri 
importante a emisiilor de gaze cu efect de ser ă ar acoperi aproape în totalitate costul 
suplimentar, în condi ţiile unor pre ţuri ridicate ale energiei. În acela şi timp, UE î şi va 
consolida pozi ţia în materie de securitate a aprovizion ării, reducând cererea de combustibili 
fosili cu peste 250 Mtep în 2020. Pân ă la intrarea în vigoare a acestei noi legisla ţii, actualul 
cadru legislativ va fi aplicat în cele mai mici  detalii, în special în sectoarele electricit ăţii şi 
biocarburan ţilor. 
Nimeni nu poate prevedea evolu ţia preţurilor petrolului sau al e gazului pe o perioad ă de 20 de 
ani, însă ar fi imprudent s ă nu începem s ă facem investi ţii pentru a reduce gradul de 
nesiguran ţă al viitorului energiei din UE. Pe ntru a pune în aplicare principiile şi propunerile 
enunţate în prezenta foaie de parcurs,  propuneri legislative vor fi f ăcute în 2007. Noua 
legislaţie va continua şi va consolida cadrul legislativ existent pentru perioada de dup ă 2010. 
Statele membre ar trebui s ă iniţieze acţiuni prin care s ă contribuie în mod corect şi echitabil la 
îndeplinirea obiectivului genera l, luând în considerare situa ţiile şi opţiunile na ţionale, 
precizând în acela şi timp modul în care inten ţionează să realizeze progrese în toate cele trei 
sectoare, în conformitate cu obi ectivul stabilit de comun acord. 
Această politică are ca scop crearea unei veritabile pie ţe interne, în care tehnologiile de 
producere a energiei regenerabile s ă prospere. Ea va oferi comunit ăţii de afaceri siguran ţa şi 
stabilitatea necesare lu ării deciziilor de investi ţii şi, în acela şi timp, va acorda statelor membre 
flexibilitatea necesar ă pentru a sus ţine aceast ă politică în conformitate cu situa ţiile înregistrate 
pe plan na ţional. 
Prezenta foaie de parcurs se bazeaz ă pe reputa ţia şi pe rolul de lider pe care sectorul industriei 
de producere a energiei regenerabile îl de ţine în prezent pe plan mondial. Obiectivul este 
confirmarea UE ca lider mondial în acest sector. Având în vedere competi ţia mondial ă în 
continuă creştere şi faptul c ă alţi actori importan ţi pun în aplicare politici promo ţionale 
puternice privind energiile regenerabile, îndeplinirea acestor obiective implic ă provocări 
majore pentru Europa. Dac ă nu reuşim să facem fa ţă acestor provoc ări din cauza lipsei de 
acţiune sau de viziune, pozi ţia noastr ă de lider mondial în aces t domeniu va fi grav 
ameninţată, importan ţa acestui fapt extinzându-se di ncolo de sectorul energetic. 
Ceea ce este mai important, pr ezenta foaie de parcurs ofer ă cetăţenilor europeni siguran ţa pe 
care o aşteaptă de la factorii de decizie: şi anume faptul c ă probleme importante, cum ar fi 
schimbările climatice, degradarea mediului şi securitatea aprovizion ării vor primi r ăspunsuri 
la fel de importante.  
 
RO 22   RO ANEXĂ 
  
Ponderea surselor regenerabile de energie în cadrul consumului intern brut în 2004 (Surs ă: 
Eurostat) 
 
Legendă: 
Geothermal = Energie geotermal Biofuels = Biocarburan ţi 
MSW (biodegradable) = De şeuri urbane solide (biodegradabile) 
Biogas = Biogaz Wood and wood wastes = Lemn şi deşeuri din lemn 
Solar Heat = C ăldură solară 
PV = Energie fotovoltaic ă 
Wind = Energie eolian ă 
Hydro = Hidroenergie  0% 5% 10% 15% 20% 25% 30% 35% 40% 
LV SE FI  AT PT DK SI EE LT IT ES  FR GR PL CY SK DE HU CZ IE NL BE UK LU MT BG RU  Geothermal
Biofuels
MSW (biodegradable)
Biogas
Wood and wood wastes
Solar Heat
PV
Wind
Hydro
 
RO 23   RO Creşterea surselor regenerabile de energie: Estim ări până în 2020 privind electricitatea 
020040060080010001200
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
20042005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
20132014
2015
2016
2017
2018
2019
2020RES-E - energy output [TWh/year]Wind offshore
Wind onshore
Tide & wave
Solar thermal electricity
Photovoltaics
Hydro large-scale
Hydro small-scale
Geothermal electricity
Biowaste
Solid biomass
BiogasHistorical development Future development
 
Legendă: ”Wind offshore” = For ţa eoliană în larg 
„Wind onshore” = For ţa eoliană pe uscat 
„Tide and wave” = Energia mareelor şi a valurilor 
„Solar thermal electricity” = Electricitatea termic ă solară 
„Photovoltaics” = Energia fotovoltaic ă 
„Hydro large-scale” = Hidrocentralele de mare capacitate 
„Hydro small-scale” = Hidrocentralele de mic ă capacitate 
„Geothermal electricity” = „Electricitatea geotermal ă” 
„Biowaste” = „De şeurile biologice” 
„Solid biomass” = „Biomasa solid ă” 
• Biogas” = „Biogazul”   
Creşterea energiilor regenerabile: estim ări până în 2020 privind înc ălzirea şi răcirea 
020406080100120140
1997
1998
1999
20002001
2002
20032004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
20112012
2013
2014
2015
2016
20172018
2019
2020RES-H - energy output [Mtoe/year]Solar thermal
heat
Geothermal -heat pumps
Geothermal -non heat pumps
Biomass heatHistorical development Future development
 
 
 
RO 24   RO Legendă: „Solar thermal heat”= C ăldura termic ă solară 
„Geothermal – heat pumps” = Energia geotermal ă – pompe de înc ălzire 
„Geothermal – non heat pumps” = Energia geotermal ă – exceptând pompele de înc ălzire 
„Biomass heat” = C ăldura produs ă pe bază de biomas ă 
Emisiile de CO 2 evitate datorit ă folosirii surselor rege nerabile de energie pân ă în 2020 în 
UE-25 
0100200300400500600700800
2005
2006
2007
2008
2009
2010
20112012
2013
2014
2015
2016
20172018
2019
2020Avoided CO
2 emissions
(due to new RES plant 
(2005 to 2020)) 
[Mt CO2]RES-T
RES-H - non grid
RES-H - district heat
RES-E&H - CHP
RES-E - pure power
 
Legendă: „Avoided CO 2 emissions (due to new RES plant (2005 to 2020)) [Mt CO 2]” = Emisiile de CO 2 evitate 
(datorită noilor instala ţii de exploatare a surselor regenerabile de energie (din 2005 pân ă în 2020)) [Mt CO 2] 
„RES-T” = Surse regenerabile de energie folosite pentru transporturi „RES-H – non grid” = Înc ălzirea pe baz ă de surse regenerabile de energie – în afara re ţelei 
„RES-H – district heat” = Înc ălzirea urban ă pe bază de surse regenerabile de energie 
„RES-E&H – CHP” = Electricitatea şi căldura produse din surse regenerabile de energie – cogenerare (CHP) 
„RES-E – pure power” = Electricitatea produs ă din surse regenerabile de energie – energie pur ă