Rezoluția Comitetului Economic și Social European privind participarea societății civile organizate la planurile naționale de redresare și reziliență – Ce funcționează și ce nu funcționează?

(pe baza consultărilor din cele 27 de state membre)

(2021/C 155/01)

Raportori: Gonçalo LOBO XAVIER Javier DOZ ORRIT Luca JAHIER

În sesiunea sa plenară din 24 și 25 februarie 2021 (ședința din 25 februarie), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezenta rezoluție cu 268 de voturi pentru și 5 abțineri.

1. Introducere

1.1. CESE a adoptat o serie de avize, rezoluții și declarații privind Planul de redresare Next Generation EU și diversele sale componente, în special Mecanismul de redresare și reziliență. Comitetul și-a exprimat acordul cu privire la conținutul acestuia și la direcția urmată de propunerile de reformă, menite să stimuleze redresarea economică și socială și să genereze o schimbare a modelului de producție.

1.2. CESE consideră că toate reformele din cadrul procesului de restructurare trebuie să se bazeze pe principiile pe care se întemeiază UE: protecția drepturilor omului și a drepturilor sociale, valorile democratice și statul de drept. Investițiile din cadrul Mecanismului de redresare și reziliență trebuie să vizeze valorificarea întregului potențial al pieței unice, consolidarea rezilienței economice a UE, îndeplinirea obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale ONU, crearea unei economii circulare, realizarea neutralității climatice în UE până cel târziu în 2050, încurajarea inovării și a modernizării legate de digitalizarea economiei și a societății și asigurarea punerii în aplicare efective a Pilonului european al drepturilor sociale, pentru a asigura coeziunea socială, a eradica sărăcia și a reduce inegalitățile. Ele trebuie să ofere răspunsuri la criza economică și socială provocată de pandemie, ținând seama de faptul că impactul va fi mai amplu, mai grav și mai profund decât se anticipase anterior, și să asigure o redresare rapidă. Utilizarea Mecanismului de redresare și reziliență ar trebui, de asemenea, să respecte pe deplin convențiile și tratatele internaționale la care UE și statele membre sunt părți, cum ar fi Convenția Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap. Comitetul consideră că este esențial să se asigure buna guvernanță, vigilența în ce privește corupția în contextul gestionării fondurilor și responsabilitatea democratică.

1.3. De asemenea, Comitetul consideră că este foarte important ca reformele să vizeze atât îmbunătățirea productivității economiei, cât și consolidarea țesutului industrial inovator prin sprijinirea IMM-urilor și a întreprinderilor din economia socială. El subliniază rolul cercetării la nivel european și legăturile acesteia cu procesul de producție. De asemenea, consideră că ar trebui instituite mecanisme care să asigure tranziții verzi și digitale echitabile în UE și în toate statele membre și să sprijine reintegrarea economică a persoanelor excluse de pe piața muncii. În acest sens, CESE își reiterează îngrijorarea legată de faptul că fondurile alocate pentru o tranziție justă în cadrul financiar multianual (CFM) 2021-2027 sunt insuficiente.

1.4. Instituțiile UE au reacționat foarte diferit în comparație cu criza din 2008. Finanțarea planului de redresare prin emiterea de titluri europene comune de datorie reprezintă un moment de referință în istoria UE. Comitetul este deosebit de preocupat de sprijinul pentru aprofundarea uniunii economice și monetare (UEM). Această chestiune ar trebui abordată în cadrul viitoarei Conferințe privind viitorul Europei, subliniindu-se totodată importanța Summitului de la Porto, care urmează să fie convocat de Președinția portugheză pentru a aborda punerea efectivă în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale. CESE consideră că participarea societății civile nu trebuie să se rezume la sfera economică, socială și de mediu, ci să cuprindă și alte chestiuni importante, cum ar fi viitorul Europei sau negocierile de aderare și de preaderare cu țările candidate la aderarea la UE.

1.5. Comisia ar trebui să țină seama de impactul pandemiei asupra diferitelor state membre și de capacitățile acestora atunci când evaluează planurile naționale de redresare și reziliență.

1.6. În această rezoluție am dori, de asemenea, să ne exprimăm satisfacția cu privire la acordul la care au ajuns Parlamentul European și Consiliul, în cadrul trilogului din luna decembrie a anului trecut, acordul incluzând aprobarea unui regulament care stabilește (articolul 18) necesitatea ca partenerii sociali și organizațiile societății civile (OSC) să participe, prin mecanisme de consultare, la elaborarea și punerea în aplicare a planurilor naționale de redresare și reziliență.

1.7. Participarea societății civile la planurile naționale de redresare și reziliență este tocmai obiectul prezentei rezoluții. Pe baza rapoartelor întocmite de delegațiile naționale ale Grupului privind semestrul european din cadrul CESE, am dori să efectuăm o evaluare inițială a modului în care se dezvoltă această participare și să fim în măsură să informăm instituțiile europene și guvernele naționale cu privire la deficiențele identificate în cursul acestui proces. Astfel, Comitetul ar putea contribui la asigurarea unor măsuri corective adecvate, luate de guvernele naționale și instituțiile europene înainte de termenul-limită pentru finalizarea planurilor naționale de redresare și reziliență de către guvernele naționale și aprobarea acestor planuri de către Comisia Europeană. Această evaluare ar trebui să dezvăluie nu numai amploarea participării societății civile la elaborarea planurilor, ci și calitatea acestei participări și gradul de transparență de care au dat dovadă diferitele state membre în punerea proiectelor lor de planuri naționale de redresare și reziliență la dispoziția publicului.

1.8. În ceea ce privește participarea la planul de redresare Next Generation EU, partenerii sociali și organizațiile societății civile de la nivelul întregii Europe au recunoscut că s-au înregistrat progrese în comparație cu procedurile obișnuite ale semestrului european. Ei recunosc, de asemenea, rolul pozitiv pe care îl joacă Comisia Europeană în promovarea participării societății civile la nivel național. Cu toate acestea, majoritatea consideră că nivelul de participare efectivă este încă în mare măsură insuficient și că procesele nu permit ca avizele OSC să aibă un impact suficient. Partenerii sociali și OSC solicită remedierea acestor deficiențe în etapele de punere în aplicare și de evaluare a planurilor naționale de redresare și reziliență, prin stabilirea unor proceduri mai formale care să faciliteze schimburile reale.

2. Context

2.1. La 18 decembrie 2020, Consiliul Uniunii Europene și Parlamentul European au ajuns la un acord cu privire la Mecanismul de redresare și reziliență. Pentru a avea acces la finanțare, statele membre vor pregăti planuri naționale de redresare și reziliență care să prezinte un pachet de investiții și reforme, în conformitate cu orientările furnizate de Uniunea Europeană cu privire la procesul de consultare. Prima notă de orientare, publicată în septembrie, solicită deja statelor membre „să descrie orice consultare și contribuție a partenerilor sociali, a societății civile și a altor părți interesate relevante la elaborarea și punerea în aplicare a planului de redresare și reziliență” ( 1 )

2.2. Acordul la care au ajuns Parlamentul European și Consiliul în decembrie include un paragraf privind implicarea partenerilor sociali și a societății civile, alături de alți interlocutori. Articolul 18 alineatul (4) litera (q) prevede că planurile naționale de redresare și reziliență trebuie să prezinte „pentru pregătirea și, după caz, pentru implementarea planului de redresare și reziliență, un rezumat al procesului de consultare, desfășurat în conformitate cu cadrul juridic național, a autorităților locale și regionale, a partenerilor sociali, a organizațiilor societății civile, a organizațiilor de tineret și a altor părți interesate relevante, precum și al modului în care contribuțiile părților interesate se reflectă în planul de redresare și reziliență” ( 2 )

2.3. Programul de lucru 2020-2023 al Grupului privind semestrul european a fost adoptat în cadrul primei reuniuni a grupului din 16 decembrie 2020. Un element nou și important al programului de lucru a fost organizarea, de către membrii CESE, a unor consultări virtuale în statele membre, în ianuarie 2021. Scopul acestui exercițiu a fost de a colecta informații privind implicarea societății civile organizate (OSC) în planurile naționale de redresare și reziliență, astfel încât CESE să poată adopta o rezoluție în sesiunea plenară din februarie.

3. Metodă

3.1. Datele și informațiile necesare pentru prezentul raport au fost colectate în ianuarie 2021. În total s-au primit 26 de contribuții naționale. Consultările au avut loc pe baza informațiilor de care dispun membrii și au implicat parteneri sociali și OSC. În unele țări, au fost implicate consilii economice și sociale naționale sau organisme echivalente, iar în altele au fost consultați și reprezentanți guvernamentali.

3.2. Consultările s-au bazat pe următoarele cinci întrebări: 1. Există în țara dumneavoastră mecanisme de consultare cu privire la planurile de redresare și reziliență? Considerați că acestea sunt suficiente și adecvate? 2. Există în țara dumneavoastră diferite mecanisme de consultare cu partenerii sociali și cu restul societății civile? 3. Țara dumneavoastră trebuie să își prezinte planul național de redresare și reziliență până cel târziu la data de 30 aprilie. În ce etapă se află țara dumneavoastră în acest proces? 4. Cum diferă procedura privind redresarea și reziliența din țara dumneavoastră de consultarea OSC în cursul procedurii obișnuite a semestrului? 5. În ce măsură corespunde planul de redresare și reziliență al țării dumneavoastră obiectivelor de politică ale OSC din țara dumneavoastră?

4. Observații bazate pe rezultatele consultărilor

4.1. Întrebarea 1: Există în țara dumneavoastră mecanisme de consultare cu privire la planurile de redresare și reziliență?

4.1.1. Marea majoritate a răspunsurilor au relatat că guvernul național respectiv a instituit o formă sau alta de mecanism de consultare pentru implicarea OSC în elaborarea planului său de redresare și reziliență. În unele state membre, au avut deja loc consultări cu societatea civilă, în timp ce în altele ele sunt încă în desfășurare sau programate să aibă loc într-o etapă ulterioară.

4.1.2. Mecanismele utilizate sunt variate și includ prezentarea de propuneri scrise, reuniuni la nivel înalt cu miniștrii responsabili, evaluarea unor chestionare concepute și completate în scopul consultării și mese rotunde la care să participe reprezentanți ai guvernului și organizații ale societății civile. Unele state membre au utilizat și s-au bazat, de asemenea, pe mecanismele instituite pentru consultare în cadrul procedurii ordinare a semestrului european, ținând seama de noul calendar special al celei din 2021 și de constrângerile actuale legate de pandemia de COVID-19.

4.1.3. Cu toate acestea, mai multe răspunsuri au indicat lipsa unei participări reale din partea societății civile. Unul dintre obstacolele identificate în calea participării a fost reticența aparentă a unor guverne naționale de a include societatea civilă în elaborarea planului lor. În loc ca guvernul să fie cel care să încerce să implice societatea civilă, consultările s-au desfășurat adesea la inițiativa și la apelul partenerilor sociali și ale altor organizații ale societății civile.

4.1.4. Deși din punct de vedere formal societatea civilă a fost implicată, timpul insuficient alocat pentru consultarea ei a fost identificat ca un alt obstacol în calea unei participări reale. Participanții au criticat calendarele stricte adoptate de unele guverne, deoarece riscă să împiedice dezbaterea de fond și luarea în considerare a contribuției societății civile cu privire la programele de redresare și reziliență. Prin urmare, deși un mare număr de state membre dispun într-o formă sau alta de un mecanism de consultare a OSC, ca parte a procesului lor de elaborare a planurilor de redresare și reziliență, numărul statelor care permit ca societatea civilă să participe cu adevărat, iar propunerile rezultate să aibă un impact real, este considerabil mai mic.

4.1.5. Din păcate, o serie de participanți au raportat că nu a avut loc nicio consultare sau că aceasta este programată să aibă loc în etapa de elaborare a planului lor național. În plus, unii respondenți au raportat că, deși au avut loc consultări, până în prezent au fost incluși doar partenerii sociali, nu și OSC în sens mai larg.

4.1.6. Pe baza informațiilor obținute ( 3 ) , din perspectiva temei acestei rezoluții, Comitetul distinge trei categorii de state membre: cele în care nu a existat practic nicio participare, cel puțin până în prezent (Danemarca, Slovacia), cele în care a existat într-o oarecare măsură o participare formală sau informală, dar în care nu s-a constatat nicio capacitate de influență reală (Austria, Belgia, Cehia, Germania, Grecia, Spania, Estonia, Franța, Croația, Ungaria, Irlanda, Lituania, Letonia, Luxemburg, Țările de Jos, Polonia, Portugalia, România, Suedia și Slovenia); și, în sfârșit, cele în care a existat o participare mai structurată, care, în anumite cazuri, a avut un impact asupra anumitor aspecte ale planurilor (Bulgaria, Cipru, Finlanda, Italia, Malta).

4.1.7. În ansamblu, răspunsurile indică o dorință puternică din partea OSC de a contribui la elaborarea planurilor de redresare și reziliență. Respondenții care reprezintă parteneri sociali și OSC au descris încercările de a se implica, inclusiv elaborarea de propuneri și stabilirea de contacte cu reprezentanții guvernelor. În unele state membre, aceste inițiative au condus la o participare mai mare a societății civile la elaborarea planurilor, dar în altele, din păcate, ele au fost complet ignorate.

4.2. Întrebarea 2: Există în țara dumneavoastră diferite mecanisme de consultare cu partenerii sociali și cu restul societății civile organizate?

4.2.1. Majoritatea statelor membre dispun de diverse proceduri pentru consultarea partenerilor sociali și a restului OSC. Respondenții au raportat că partenerii sociali participă într-un mod mai structurat, instituționalizat și permanent, în timp ce restul OSC sunt consultate ad-hoc și informal. După cum s-a menționat anterior, o serie de state membre au organizat consultări doar cu partenerii sociali, și nu cu societatea civilă în sens larg, ca parte a procesului lor de elaborare a planurilor lor de redresare și reziliență. Într-unul din statele membre apare însă o variantă a acestei practici, dat fiind că guvernul consultă doar organismul societății civile în sens larg, care include și partenerii sociali, dar nu și organismul restrâns, din care fac parte doar partenerii sociali. Un număr mai mic de state membre au optat pentru utilizarea unei proceduri comune, care să cuprindă toate părțile interesate.

4.3. Întrebarea 3: Țara dumneavoastră trebuie să își prezinte planul național de redresare și reziliență până cel târziu la data de 30 aprilie. În ce etapă se află țara dumneavoastră în acest proces?

4.3.1. În ceea ce privește fondul problemei, răspunsurile primite sunt foarte diverse. Deși toți participanții au raportat că guvernul lor național a început să lucreze la planurile de redresare și reziliență, statele membre se află în stadii diferite ale procesului.

4.3.2. În majoritatea statelor membre, o primă versiune a planurilor naționale de redresare și reziliență se află în curs de elaborare de către ministerele competente, cel mai adesea de Ministerul Finanțelor. Unele state au încheiat consultările cu societatea civilă, în timp ce altele încă nu au consultat părțile interesate externe. O serie de respondenți au raportat, de asemenea, că guvernul lor se consultă îndeaproape cu Comisia Europeană sau că intenționează să înceapă consultarea în scurt timp.

4.3.3. S-a raportat că câteva state membre lucrează la a doua versiune a planului lor național, în urma consultării cu Comisia Europeană într-un stadiu incipient.

4.4. Întrebarea 4: Cum diferă procedura din țara dumneavoastră privind redresarea și reziliența de consultarea OSC în cursul procedurii obișnuite a semestrului?

4.4.1. Și răspunsurile la această întrebare sunt variate și oarecum neconcludente. Cu toate acestea, se confirmă unele tendințe deja observate în răspunsurile la întrebările anterioare – unii respondenți afirmă că este prea devreme să se tragă o concluzie, alții că nu există suficient timp pentru o consultare adecvată, iar unii declară că partenerii sociali sunt consultați într-o măsură mai mare față de restul OSC. Câțiva respondenți raportează că procedura privind redresarea și reziliența a dovedit o mai mare deschidere față de OSC sau o mai bună adaptare la situația lor decât procedura obișnuită din cadrul semestrului, dar un număr și mai mare afirmă că pentru procedura privind redresarea și reziliența nu este utilizat cadrul stabilit pentru consultarea OSC în procedura obișnuită a semestrului.

4.5. Întrebarea 5: În ce măsură corespunde planul de redresare și reziliență al țării dumneavoastră obiectivelor de politică ale OSC?

4.5.1. Răspunsurile la această întrebare se împart în trei mari categorii, fiecare având aproximativ aceeași pondere. Unul dintre grupuri consideră că planurile corespund, în general, obiectivelor, fie ca urmare a unei proceduri de consultare, fie pentru că interesele erau deja aceleași. Un alt grup regretă că guvernele au ignorat interesele publice și bine cunoscute ale OSC în cursul elaborării planurilor, iar al treilea și ultimul grup nu este în măsură să răspundă, fie pentru că nu dispune de informații fiabile, fie pentru că procesul nu se află încă într-o fază prea avansată.

5. Concluzii

5.1. Deși procesele de consultare cu partenerii sociali și OSC pe tema planurilor naționale de redresare și reziliență s-au îmbunătățit, în general, față de cele obișnuite ale semestrului european din anii precedenți, CESE consideră că, în majoritatea statelor membre, ele sunt departe de a fi satisfăcătoare în raport cu solicitările justificate ale societății civile și chiar și cu termenii prevăzuți în Regulamentul privind Mecanismul de redresare și reziliență. Partenerii sociali au, în general, mai multe oportunități de a participa, fie prin dialog social, fie prin procese specifice planurilor naționale de redresare și reziliență; în schimb, alte OSC au opțiuni mai limitate.

5.2. Rezultatele sondajului pe care se bazează prezenta rezoluție sunt coerente cu cele ale altor studii ( 4 ) realizate de OSC paneuropene privind participarea OSC din statele membre la elaborarea planurilor naționale de redresare și reziliență. Potrivit acestor studii, participarea OSC în majoritatea țărilor a fost redusă sau chiar inexistentă. Datele pe care le-am colectat în luna ianuarie pentru studiul nostru arată doar o ușoară îmbunătățire în această privință. Un nivel similar de nemulțumire rezultă din consultarea Comitetului Regiunilor ( 5 ) privind implicarea instituțiilor politice regionale și locale în planurile naționale de redresare și reziliență.

5.3. Comitetul consideră că participarea reală are loc atunci când, în cadrul unor procese formale de consultare bazate pe norme juridice și proceduri publice și transparente, OSC sunt informate în mod corespunzător prin intermediul unei documentații scrise și dispun de suficient timp pentru a analiza propunerile guvernului și pentru a-și elabora propriile propuneri, care sunt fie luate în considerare, fie respinse în mod justificat, fiind, în orice caz, consemnate în procese-verbale sau în documente publice. Atunci când se aplică noi condiții-cadru, ar trebui să se organizeze o nouă consultare. Participarea societății civile nu este nicidecum menită să înlocuiască sau să pună sub semnul întrebării supremația instituțiilor democratice parlamentare, ci doar să vină în completarea acțiunii lor, colaborând cu ele.

5.4. CESE solicită guvernelor statelor membre care nu au instituit proceduri adecvate pentru consultarea partenerilor sociali și a OSC să instituie de urgență astfel de proceduri și să respecte Regulamentul privind Mecanismul de redresare și reziliență. Comitetul solicită instituțiilor europene, în special Comisiei, să își utilizeze competențele pentru a solicita guvernelor naționale care nu și-au stabilit încă procedurile să își îndeplinească obligațiile în acest sens. Acest lucru este încă posibil în termenele stabilite pentru adoptarea planurilor naționale de redresare și reziliență. CESE împărtășește opinia celorlalți actori politici și sociali, conform căreia resursele destinate finanțării investițiilor pentru redresarea și transformarea economiilor și a societăților europene trebuie să ajungă cât mai curând posibil la statele membre și la cetățeni.

5.5. Experiența participării societății civile la etapa de elaborare a planurilor naționale de redresare și reziliență și evaluarea lacunelor și a deficiențelor în această privință trebuie utilizate pentru a garanta că, în viitor, în timpul etapelor de punere în aplicare a acestor planuri și în perspectiva elaborării planurilor ulterioare, pentru 2022, aceste lacune și deficiențe vor fi corectate. Implicarea puternică a partenerilor sociali și a OSC, în general, reprezintă o garanție că schimbările vor fi impulsionate pe cale ascendentă, și că vor fi durabile și eficace. OSC trebuie să fie luate în considerare și în punerea în aplicare a planurilor, deoarece multe servicii sociale sunt furnizate chiar de aceste organizații.

5.6. Printre riscurile generate de necesitatea ca actorii publici și sociali să investească resurse financiare considerabile într-un interval scurt de timp se numără lipsa capacității de absorbție și de utilizare a fondurilor în termenul prevăzut și utilizarea lor ineficientă. Un risc și mai grav este cel al corupției. Deși invită guvernele naționale să pună în aplicare măsurile necesare pentru a îmbunătăți capacitatea de gestionare și a promova transparența și controlul administrativ și parlamentar care să contracareze aceste riscuri, Comitetul subliniază că participarea organizațiilor reprezentative ale societății civile la monitorizarea punerii în aplicare a planurilor naționale de redresare și reziliență este un instrument puternic de combatere a corupției și a ineficienței.

5.7. CESE este preocupat de faptul că, la momentul elaborării rapoartelor naționale pe care se bazează prezenta rezoluție, în majoritatea statelor membre nu există suficientă claritate cu privire la guvernanța planurilor naționale de redresare și reziliență și la repartizarea responsabilităților între nivelurile central, regional și local în implementarea acestor planuri. În mod evident, nu există suficientă claritate nici în ce privește mecanismele adecvate pentru implicarea OSC și a partenerilor sociali în etapele de punere în aplicare, de monitorizare și ajustare a planurilor naționale de redresare și reziliență.

5.8. Prezenta rezoluție se axează pe implicarea partenerilor sociali și a OSC în planurile naționale de redresare și reziliență într-un moment în care procesele de elaborare a lor nu au fost încă finalizate, cu scopul de a le putea îmbunătăți și, de asemenea, de a încuraja participarea adecvată a partenerilor sociali și a OSC în punerea în aplicare, în monitorizarea și ajustarea planurilor naționale de redresare și reziliență. Cunoaștem conținutul planurilor, astfel cum este formulat în programele-cadru și în proiectele preliminare ale planurilor naționale de redresare și reziliență ale unora dintre statele membre. Cu toate acestea, din răspunsurile la întrebarea 5 din chestionar se poate deduce că, printre cei care se exprimă în această etapă a procesului, în majoritatea țărilor – zece din șaisprezece – există o corelare semnificativă sau parțială între obiectivele OSC și cele stabilite în programele-cadru și în proiectele de planuri naționale de redresare și reziliență, în conformitate cu obiectivele și orientările stabilite de Comisie și de Parlamentul European pentru Next Generation EU și pentru Mecanismul de redresare și reziliență aferent. În celelalte șase țări, OSC au o poziție critică, iar în zece țări ele nu răspund, în principal deoarece consideră că este prematur.

5.9. Cu toate acestea, Comitetul ar dori să reflecte unele preocupări și solicitări exprimate de partenerii sociali și de OSC cu privire la conținutul planurilor naționale de redresare și reziliență: — Investițiile coerente cu obiectivele Pactului verde, cu transformarea digitală și cu tranzițiile juste asociate și cele legate de vulnerabilitățile sociale, ocuparea forței de muncă, sănătatea și protecția socială de la nivel național, alături de punerea în aplicare a reformelor structurale necesare indicate în recomandările specifice fiecărei țări pentru 2019 și 2020, ar trebui să conducă la o tranziție către un model economic care să sporească productivitatea și să fie mai sustenabil din punct de vedere ecologic și social. — Planurile naționale de redresare și reziliență ar trebui să precizeze în mod explicit relația dintre proiectele de investiții și agenda de reforme a fiecărei țări, stabilind indicatori, calendare și metodologii de monitorizare adecvate. — Prin Programul Next Generation EU, UE oferă un sprijin financiar fără precedent pentru bugetele naționale. Atunci când evaluează planurile naționale, Comisia ar trebui să impună ca fondurile europene să fie utilizate și pentru a crea valoare adăugată europeană reală, prin sprijinirea investițiilor și proiectelor legate de infrastructura transfrontalieră. Investițiile transfrontaliere prezintă efecte de propagare clare și pozitive atât în plan economic, cât și social, motiv pentru care trebuie promovate mai energic. — Investițiile din cadrul planurilor naționale de redresare și reziliență ar trebui să servească drept pârghie pentru alte investiții private în sectoarele identificate ca prioritare în aceste planuri. Programele de investiții trebuie să țină seama într-o măsură suficientă de proiectele eligibile prezentate de IMM-uri și întreprinderi din sectorul economiei sociale. — După cum a afirmat raportorul special al ONU pentru sărăcia extremă și drepturile omului, Olivier De Schutter, în discursul său din cadrul sesiunii plenare a Comitetului din 28 ianuarie 2021, există riscul ca planurile naționale de redresare și reziliență să nu acorde importanța necesară aspectelor sociale, inclusiv instrumentelor de combatere a sărăciei și a inegalității. Este important să se sublinieze cât de mare este riscul menținerii decalajului digital, având în vedere că digitalizarea economiei și a societății este unul dintre principalele obiective ale Next Generation EU. — Este esențial să se investească în educație de înaltă calitate, în învățare pe tot parcursul vieții și în cercetare și dezvoltare, pentru a stimula și completa schimbările economice și sociale promovate de Next Generation EU, esențiale fiind și investițiile în consolidarea sistemelor de sănătate și a politicilor de sănătate publică în societățile grav afectate de pandemia de COVID-19.

5.10. CESE solicită guvernelor naționale și instituțiilor UE să țină seama de aceste preocupări ale societății civile europene referitoare la conținutul planurilor naționale de redresare și reziliență, în momentul adoptării lor.

Bruxelles, 25 februarie 2021. Președintele Comitetului Economic și Social European Christa SCHWENG

(1) SWD(2020) 205 final

(2) JO L 57, 18.2.2021, p. 17

(3) Rapoartele provenite din diferite state membre sunt analizate în anexa la prezenta rezoluție. Toate aceste materiale sunt disponibile pe site-ul internet al Comitetului.

(4) Civil Society Europe și European Center for Not-for-Profit Law: Participation of civil society organisations in the preparation of the EU National Recovery and Resilience Plans [Participarea organizațiilor societății civile la pregătirea planurilor naționale de redresare și reziliență din UE]; decembrie 2020.

(5) CoR-CLRE: The involvement of municipalities, cities and regions in the preparation of the national Recovery and Resilience Plans [Implicarea localităților, orașelor și regiunilor în pregătirea planurilor naționale de redresare și reziliență]; 20 ianuarie 2021.