RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 327/10

Publicarea unei cereri în temeiul articolului 50 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare

(2015/C 327/11)

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție în temeiul articolului 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (1).

DOCUMENT UNIC

„ABRICOTS ROUGES DU ROUSSILLON”

Nr. UE: FR-PDO-0005-01328 – 15.4.2015

DOP ( X ) IGP ( )

1. Denumirea (denumirile)

„Abricots rouges du Roussillon”

2. Statul membru sau țara terță

Franța

3. Descrierea produsului agricol sau alimentar

3.1. Tipul de produs

Clasa 1.6. Fructe, legume și cereale în stare proaspătă sau prelucrate

3.2. Descrierea produsului căruia i se aplică denumirea de la punctul 1

„Abricots rouges du Roussillon” sunt caisele proaspete din soiurile următoare:

— Rouge du Roussillon (populație și A157);

— Aviéra;

— Royal Roussillon;

— Avikandi.

Aceste caise se caracterizează printr-o culoare de fond portocalie, cu puncte de un roșu intens și cu un calibru variind de la mic la mediu, cuprins între 35 și 55 de milimetri diametru. Caisele prezintă un gust dulce și un conținut de zaharuri de peste 12 grade Brix, au o textură moale și sunt suculente și fondante. Aciditatea caiselor este slabă, ele prezentând arome intense de fruct proaspăt (piersică/nectarină) și de suc de caisă.

Fructele sunt recoltate la maturitate, demararea recoltei bazându-se pe două criterii, și anume culoarea de fond a fructului și culoarea suturii fructului.

3.3. Hrană pentru animale (doar în cazul produselor de origine animală) și materii prime (doar în cazul produselor prelucrate)

—

3.4. Etape specifice ale producției care trebuie să se desfășoare în aria geografică delimitată

Toate etapele producției se desfășoară în aria geografică delimitată.

3.5. Norme specifice privind felierea, răzuirea, ambalarea etc. a produsului la care se referă denumirea înregistrată

Caisele sunt ambalate în aria de producție.

Ambalarea se realizează în recipiente cu fund și pereți rigizi, de maximum 5 kilograme pentru piața fructelor proaspete și de maximum 25 de kilograme pentru caisele destinate prelucrării.

Obligația de ambalare în aria de producție are ca scop o păstrare cât mai bună a caracteristicilor acestui produs, ținând seama de:

— obligația de a recolta fructele la maturitate, în mod manual, plasându-le în recipiente care permit protejarea fructului;

— caracteristicile specifice ale fructelor care țin de această denumire, care sunt nu sunt prea ferme, având o textură moale și fiind suculente și fondante.

Astfel, operatorii iau toate măsurile necesare pentru a păstra cât mai bine integritatea și caracteristicile fructelor:

— aducerea foarte rapidă a acestora la unitatea de ambalare (intervalul dintre recoltare și aducerea la unitatea de ambalare este de maximum 12 ore);

— intervalul dintre recoltare și expediere este limitat la maximum 6 zile;

— ambalarea în pachete rigide, pentru a feri produsul de șocuri;

— stabilirea unor condiții de depozitare a fructelor înainte de expediere (depozitare în cameră frigorifică la o temperatură care nu depășește 10 °C).

De asemenea, operațiunile de triere și de ambalare sunt realizate de aceiași operatori, toți situați în aria geografică delimitată, care posedă experiența necesară și o bună cunoaștere a acestui produs fragil.

Împreună, aceste dispoziții permit limitarea manipulărilor la care sunt supuse fructele și sunt de natură să păstreze caracteristicile produsului și, prin urmare, să justifice obligația ca ambalarea să se realizeze în aria geografică delimitată.

3.6. Norme specifice privind etichetarea produsului la care se referă denumirea înregistrată

În afară de mențiunile obligatorii prevăzute de reglementarea referitoare la etichetarea și la prezentarea produselor alimentare, fiecare ambalaj unitar prezintă mențiunile următoare:

— denumirea de origine „Abricots rouges du Roussillon”;

— denumirea soiului;

— simbolul „DOP” al Uniunii Europene.

Aceste mențiuni sunt prezentate cu caractere clare, lizibile, indelebile și suficient de mari, care ies bine în evidență pe fondul pe care sunt imprimate, astfel încât aceste mențiuni să se poată distinge în mod clar de celelalte indicații scrise și de ilustrații.

4. Delimitarea concisă a ariei geografice

Aria geografică delimitată a denumirii de origine „Abricots rouges du Roussillon” este formată din următoarele comune situate în departamentul Pirineii Orientali:

— toate comunele din cantoanele Argelès-sur-Mer, Canet-en-Roussillon, Côte-Radieuse, Elne, Millas, Perpignan, Saint-Estève, Saint-Laurent-de-la-Salanque, Toulouges;

— comunele Clara, Catllar, Codalet, Eus, Los Masos, Prades, Ria Sirach, Estagel, Latour-de-France, Montner și Tautavel;

— comunele din cantoanele: — Céret, cu excepția comunelor Albère, Calmeilles, Les Cluses, Oms, Le Perthus și Taillet; — Rivesaltes, cu excepția comunelor Opoul-Périllos și Vingrau; — Thuir, cu excepția comunei Caixas; — Vinça, cu excepția comunelor Baillestavy, Boule-d’Amont, Casefabre, Glorianes, Montalba-le-Château, Prunet et Belpuig și Valmanya.

5. Legătura cu aria geografică

Factori naturali

Aria geografică este situată în departamentul Pirineii Orientali, cea mai sudică regiune continentală franceză.

Ea se prezintă sub forma arenei unui vast amfiteatru delimitat la est de Marea Mediterană, la nord de lanțul muntos Corbières, la vest de masivul Canigou, iar la sud de masivul Albères.

Aria geografică este traversată de la est la vest de trei râuri, și anume Têt, Tech și Agly, care au modelat de-a lungul timpului un relief cu terase și coline.

De-o parte și de alta a principalului râu, Têt, se disting:

— pe malul stâng, la nord de Rivesaltes, o zonă vastă de terase cu sol pietros și levigat;

— pe malul drept, în sud și până la piemontul Pirineilor, regiunea Aspres, unde solurile sunt în principal formate din molase detritice din pliocen, mai mult sau mai puțin acoperite de aluviuni vechi din cuaternar, în care terasele înalte mai persistă numai sub forma câtorva straturi.

În partea joasă a câmpiei Roussillon și de-a lungul celor trei râuri se regăsesc, de asemenea, soluri formate din aluviuni mai noi din cuaternar.

Pentru câmpie, altitudinea variază între 0 și 200 de metri, dar pe contraforturile acestui amfiteatru cultura caișilor poate urca până la 450 de metri altitudine.

Clima din Roussillon este puternic influențată de apropierea, la est, a mării, precum și a munților care înconjoară ansamblul ariei geografice. Este vorba despre o climă mediteraneeană în sensul strict al cuvântului: foarte uscată și călduroasă vara, cu două sau trei luni de secetă estivală și cu temperaturi medii în iulie și august de aproape 24 °C. Temperatura în timpul iernii este blândă, cu mai puțin de 15 zile de îngheț pe an și o temperatură medie de 8 °C în luna cea mai răcoroasă; cu toate acestea, numărul de ore în care temperatura este de sub 7,2 °C (700-1 000 de ore) este suficient pentru ieșirea din hibernare. Orele cu soare sunt foarte multe, peste 2 500 pe an.

Precipitațiile cu caracter de furtună sunt slabe (cu o medie în jur de 600 de milimetri) și foarte variabile de la un an la altul.

Clima din această regiune este însă caracterizată de prezența unor vânturi foarte frecvente:

— tramontana, prezentă o zi din trei, un vânt uscat și deseori violent care suflă dinspre nord-vest;

— marinul, un vânt cald și umed.

Factori umani

Aria geografică delimitată este leagănul istoric de implantare a caisului în regiune. Ea ocupă perimetrul văilor joase și medii, formațiunile aluviale și primele ondulații de teren unde alimentarea naturală cu apă este suficientă sau completată de un sistem ancestral de canale a căror origine se regăsește în mare parte în Evul Mediu.

Introdus de arabi, caisul este prezent de peste zece secole în aria geografică delimitată. Dezvoltarea culturii sale în Pirineii Orientali în scopuri comerciale datează de la începutul secolului al XIX-lea. Ulterior, dezvoltarea producției a fost favorizată de introducerea transportului feroviar. În 1937, recolta din Roussillon reprezenta 60 % din producția franceză (L’économie agricole des Pyrénées Orientales – Louis Rives, 1942). În 1971, departamentul Pirineii Orientali a fost primul departament francez producător de caise, 72 % din suprafața sa fiind cultivată cu soiul-populație Rouge du Roussillon (Atlas agricole – DDA 66, decembrie 1972).

Timp de peste un secol, cultura caisului în Roussillon a continuat să fie legată de tipul de soi „Rouge du Roussillon”, caracterizat de punctele sale roșii pe fond portocaliu. În decursul timpului și în urma acțiunii factorilor de mediu (climă, sol) și a practicilor agricole (altoire), acest soi, „perfect adaptat la clima din Roussillon” (L’abricotier – Norbert Got, 1938), a evoluat către un „soi-populație”.

Apoi, pe la mijlocul secolului al XX-lea, a fost inițiat un program de selecție al cărui obiectiv prioritar era limitarea fenomenului de alternanță de rodire. Aceasta a condus la selectarea clonei A 157. Lucrările de ameliorare genetică au continuat și au dus la selectarea soiurilor Aviera (1988), Avikandi (1991) și Royal Roussillon (1996), care corespund caracteristicilor „caiselor roșii din Roussillon” (a se vedea lucrările CTIFL din 1995-1996 și ale laboratorului Agro-Emergence din 2000 până în 2002 și din 2010).

Soiurile respective au rămas în această zonă și, în afara departamentului Pirineii Orientali, nu s-au identificat decât un hectar plantat cu caiși din soiul Rouge du Roussillon, 1,5 hectare cu soiul Aviera, mai puțin de un hectar de Royal Roussillon și nicio plantație de Avikandi (recensământul din 2010). Toate tentativele de plantare în afara ariei geografice au eșuat și în celelalte zone de producție, fie din Franța, fie din alte țări, nu se regăsește nicio producție comercială de soiuri de tipul „Rouge du Roussillon”.

În 2012, 41 % din suprafețele plantate cu caiși din Roussillon prezentau aceste soiuri, având o producție de 6 000 de tone, și anume 38 % din totalul producției (date din 2012 de la Camera agricolă 66).

Apreciate pe piața fructelor proaspete pentru calitățile gustative și aromele lor, aceste caise sunt de asemenea foarte căutate de sectorul industrial (reprezentând 20 % din producție) pentru prelucrare – produse lactate, biscuiți, gem și dulceață, suc de fructe. Astfel, mărci cunoscute ca Danone (cu Gervita și Lu), Yoplait, Andros, precum și mărci de distribuitori (Reflets de France, Nos Régions ont du Talent) utilizează aceste caise în preparatele lor.

Aceste soiuri, pe care le-am putea califica drept „endemice” regiunii Roussillon, au putut rezista în timp datorită cunoștințelor arboricultorilor, exprimate în special prin:

— implantarea livezilor în solurile aluvionare și coluviale situate la sub 450 de metri altitudine;

— conducerea pomilor din aceste livezi în formă de vas ameliorat;

— menținerea împărțirii terenurilor agricole în parcele de mici dimensiuni, adăpostite între garduri vii care le protejează de vânt;

— crearea de rețele sau utilizarea unei rețele ancestrale de canale pentru irigații atunci când aceasta devine indispensabilă.

Aceste cunoștințe se exprimă de asemenea și prin următoarele:

— în cursul recoltei, culesul se face în mod tradițional, exclusiv manual;

— transportul rapid către unitățile de ambalare, într-un interval mai mic de 12 ore;

— practici de ambalare adaptate la caracteristicile specifice ale fructelor care țin de această denumire și care nu sunt prea ferme, ci au o textură moale, folosind recipiente cu fund și pereți rigizi;

— practici de depozitare care permit păstrarea integrității fructului (cameră frigorifică unde temperatura nu depășește 10 °C).

Specificitatea produsului

Caisele „Abricots rouges du Roussillon” se caracterizează în special prin:

— o culoare de fond portocalie, cu puncte de un roșu intens (tipice). Ele se disting de caisele „bicolore”, în cazul cărora notele portocalii și roșii sunt amestecate, culorile nefiind delimitate net;

— un calibru variind de la mic la mediu, cuprins între 35 și 55 de milimetri diametru.

Aceste caise au o textură moale și un gust dulce, conținutul de zaharuri fiind de peste 12° Brix. Ele sunt suculente, fondante, nu prea ferme și prezintă o aciditate scăzută, care le dă o notă de dulceață, precum și arome intense de fruct proaspăt (piersică/nectarină) și de suc de caise.

Legătura cauzală

Legătura pe care „Abricots rouges du Roussillon” o au cu aria geografică delimitată este foarte puternică.

Caracteristicile lor sunt rezultatul interacțiunii dintre cerințele agronomice și climatice proprii caisului (care condiționează creșterea, rodirea și calitatea acestor fructe), condițiile naturale ale ariei geografice și cunoștințele puse în practică de producători:

— terasele pietroase levigate, molasele detritice din pliocen acoperite sau nu de aluviuni vechi din cuaternar, solurile de aluviuni mai noi – toate acestea sunt soluri cu bună drenare, care permit scurgerea apelor, și cu o textură ce limitează atacurile bacteriozelor la care caișii sunt foarte sensibili;

— caisele „Abricots rouges du Roussillon” beneficiază de un număr maxim de ore însorite și de concentrația termică naturală datorată configurației geografice a zonei, care permite, în cazul expunerilor celor mai favorabile, cultura cu o maturitate excelentă până la 450 de metri altitudine;

— rețeaua hidrografică este suficientă pentru a permite, în situațiile în care este necesar, asigurarea unei bune alimentări cu apă pentru un pom puțin pretențios și bine adaptat la uscăciune;

— datorită apropierii de Marea Mediterană, aria de producție se bucură de ierni blânde, cu o răcoare totuși suficientă, adusă de tramontană (vânt dominant de nord-vest), pentru ieșirea din hibernare. Prezența acestui vânt puternic, foarte activ primăvara, asigură polenizarea acestor soiuri autofertile, accelerează maturarea și împiedică dezvoltarea bolilor criptogamice. În același timp, impune recurgerea la o conducere joasă a pomilor din livezi, care facilitează recoltarea manuală a caiselor și, în situațiile cele mai expuse, prezența unor garduri vii care protejează de vânt și dau naștere unui peisaj deosebit;

— caișii găsesc un echilibru natural care permite o producție regulată fără a fi necesară o tăiere anuală;

— luminozitatea puternică răspunde nevoilor acestor soiuri selecționate, pentru a permite o bună inducere a înfloririi. Temperaturile estivale ridicate și durata orelor însorite, împreună cu forma deschisă a pomilor, în vas ameliorat, care permite sporirea suprafeței foliare expuse luminii, sunt propice maturării acestor fructe. Ele contribuie la dezvoltarea caracteristicilor fructelor, atât a celor vizuale – apariția pigmenților roșii – cât și a celor gustative – bogăția în zaharuri și dulceața accentuată de nivelul scăzut al acidității;

— practicile care permit păstrarea optimă a integrității fructului, cu o recoltare în mod obligatoriu manuală, un interval scurt între recoltare și ambalare, precum și condiții de depozitare optime și limitarea în timp a depozitării, atunci când aceasta este necesară.

Adecvarea condițiilor naturale ale zonei la cerințele necesare pentru producerea „Abricots rouges du Roussillon” este ilustrată, de altfel, de absența unei producții comerciale a acestor caise în afara ariei geografice delimitate.

Astfel, în pofida tendințelor și a orientării piețelor către produse bicolore de un calibru mai mare, „Abricots rouges du Roussillon” au reușit să se mențină de-a lungul timpului și să-și impună caracteristicile proprii și gustul tipic.

Trimitere la publicarea caietului de sarcini

[articolul 6 alineatul (1) al doilea paragraf din prezentul regulament]

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-d847cc43-7623-4f35-9a4e-18ac66f4b67e

(1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.