RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 181/55

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de directivă a Consiliului privind sistemul comun al taxei pe tranzacțiile financiare și de modificare a Directivei 2008/7/CE

COM(2011) 594 final

2012/C 181/11

Raportor: dl Stefano PALMIERI

La 19 octombrie 2011, în conformitate cu articolul 113 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Consiliul a hotărât să consulte Comitetul Economic și Social European cu privire la

Propunerea de directivă a Consiliului privind sistemul comun al taxei pe tranzacțiile financiare și de modificare a Directivei 2008/7/CE

COM(2011) 594 final.

Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a elaborat avizul la 7 martie 2012.

În cea de-a 479-a sesiune plenară, care a avut loc la 28 și 29 martie 2012 (ședința din 29 martie), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 164 de voturi pentru, 73 de voturi împotrivă și 12 abțineri.

1. Concluzii și recomandări

1.1 În acord cu punctul de vedere al Parlamentului European, (1) Comitetul Economic și Social European (CESE) întâmpină cu satisfacție propunerea Comisiei Europene de introducere a unei taxe pe tranzacțiile financiare (TTF), în deplină concordanță cu punctele de vedere exprimate deja în avizele sale (2).

1.2 Într-un aviz precedent (3), CESE evidențiase importanța de a garanta din nou autonomia financiară a Uniunii Europene (UE), astfel cum s-a menționat la început la articolul 201 din Tratatul de la Roma. În acest context, TTF ar putea reprezenta, în opinia CESE, unul dintre elementele de bază ale noului sistem de resurse proprii ale Uniunii, un instrument în măsură să asigure autonomia financiară necesară a cadrului financiar multianual 2014-2020.

1.3 CESE insistă asupra necesității de a se ajunge la o aplicare globală a TTF, dar, după cum a afirmat în Avizul din 15 iulie 2010 (a se vedea nota de subsol 2), consideră că, pentru a se ajunge la acest rezultat, cea mai bună cale o poate constitui introducerea TTF în Uniunea Europeană (UE). În concordanță cu poziția adoptată de comisarul Algirdas Semeta și de Parlamentul European, CESE consideră că, după cum s-a întâmplat în cazul multor politici cu caracter global (ca, de exemplu, politica în domeniul schimbărilor climatice), UE poate și trebuie să joace un rol de autoritate și de avangardă în acest domeniu (4). Cu toate acestea, CESE consideră că trebuie făcute toate eforturile posibile pentru o introducere a taxei în întreaga lume.

1.3.1 CESE consideră că în această perspectivă trebuie să fie încadrată scrisoarea adresată Președinției daneze a UE de către miniștrii de finanțe din nouă state membre (SM) ale UE (Germania, Franța, Italia, Austria, Belgia, Finlanda, Grecia, Portugalia și Spania), care întâmpină cu satisfacție decizia Președinției de a accelera analiza și negocierile vizând aplicarea TTF.

1.4 În opinia CESE, introducerea TTF face parte dintr-un proces mai amplu, lansat de Comisie prin revizuirea principalelor directive ale pieței instrumentelor financiare [COM(2011) 656; COM(2011) 652], cu scopul de a garanta o mai mare transparență, eficiență și eficacitate a acestor piețe. De asemenea, așa cum s-a mai subliniat într-un aviz anterior, CESE consideră că stabilitatea și eficiența sectorului financiar și, implicit, limitarea asumării de riscuri excesive, precum și crearea de stimulente adecvate pentru instituțiile din sectorul financiar ar trebui asigurate printr-o reglementare și o supraveghere corespunzătoare.

1.5 CESE consideră că, pentru neutralizarea sau, cel puțin, reducerea la minimum a riscului de delocalizare a activităților financiare, ar trebui ca, la principiul reședinței (sau teritorialității) propus de Comisie, să fie asociat principiul emisiunii (issuance principle), formulat de Parlamentul European. Conform acestui din urmă principiu, taxa se aplică (precum taxele de timbru – stamp duties) tranzacțiilor referitoare la toate instrumentele financiare emise de persoane juridice înregistrate în UE, sub sancțiunea neaplicabilității contractelor de cumpărare sau de vânzare (5).

1.6 CESE consideră că aplicarea TTF va permite asigurarea unei contribuții mai corecte a sectorului financiar la bugetul public al Uniunii Europene și la bugetele naționale ale statelor membre.

1.7 CESE întâmpină cu satisfacție faptul că prin introducerea TTF este posibilă modificarea sistemului de avantaje ale actorilor financiari, reducând tranzacțiile de înaltă frecvență și cu latență scăzută (high frequency and low latency trading). Aceste tranzacții, foarte speculative, sunt surse de instabilitate a piețelor financiare, neavând nicio legătură cu funcționarea normală a economiei reale. TTF va face astfel posibilă stabilizarea piețelor financiare, sporind câștigurile din investiții de termen mediu și lung, care să poată fi direcționate către întreprinderi.

1.7.1 CESE consideră că viteza mică a tranzacțiilor foarte speculative, rezultată din introducerea TTF, va fi un stabilizator important al fluctuațiilor valorilor pe piețele financiare, în măsură să permită întreprinderilor care funcționează în economia reală să dețină scenarii financiare mai stabile pentru propriile investiții (6).

1.8 Potrivit CESE, unul dintre efectele cele mai importante ale introducerii TTF va putea fi cel privind îmbunătățirea situației datoriilor suverane. Crizele titlurilor de stat devin mai acute în perioadele de instabilitate financiară puternică. Creșterea venitului rezultat din introducerea TTF va contribui la îmbunătățirea stabilității fiscale, reducând necesitatea de a recurge la îndatorare suplimentară. Acest efect va fi unul direct pentru resursele care ajung la statele membre și unul indirect pentru resursele care vor ajunge la bugetul UE și care vor înlocui contribuțiile SM.

1.9 CESE recunoaște că introducerea TTF, care va contribui la armonizarea fiscală, va garanta o funcționare corectă a pieței interne, permițând astfel evitarea denaturărilor într-un domeniu în care, până în prezent, cel puțin zece SM ale UE au introdus diverse forme de TTF.

1.10 CESE subliniază necesitatea de a gestiona cu atenție consecințele macroeconomice și microeconomice negative rezultate din aplicarea legislativă a TTF, prin neutralizarea sau, cel puțin, reducerea riscurilor și costurilor aferente. Din acest motiv, CESE consideră că, pentru compensarea celor mai importante efecte negative pe care aplicarea TTF le-ar putea avea asupra economiei reale, ar trebui luată în considerare introducerea unor mecanisme compensatorii corespunzătoare.

1.10.1 CESE consideră că monitorizarea și evaluarea ulterioară a consecințelor aplicării TTF – prin intermediul unui raport care trebuie transmis Parlamentului și Consiliului – trebuie efectuate anual, și nu la sfârșitul celui de-al treilea an de la introducerea TTF (7).

1.11 CESE consideră că impactul introducerii TTF trebuie evaluat prin adăugarea, la efectele de reducere a PIB pe termen lung (după cum se estimează în evaluarea de impact a Comisiei), a efectelor de ansamblu privind contribuția: i) la o mai bună funcționare a piețelor financiare, ca urmare a unei stabilități sporite a acestora; ii) la redirijarea investițiilor către economia reală; iii) la politici de reglementare în măsură să îmbunătățească eficiența, eficacitatea și transparența piețelor financiare europene; iv) la consolidarea sistemelor fiscale ale SM datorită disponibilității mai multor resurse și v) la economii și investiții din partea familiilor. Un ansamblu de efecte care, conform estimărilor recente, ar duce chiar la o creștere pe termen lung de 0,25 % a PIB (8).

1.12 CESE nutrește unele rezerve cu privire la evaluarea de impact a aplicării TTF care însoțește propunerea Comisiei, considerând de fapt că aceasta nu ia în considerare o serie de efecte (dintre care unele sunt enumerate în acest aviz), cu eventuale repercusiuni asupra evaluării de ansamblu a propunerii. Din această cauză, CESE solicită Comisiei efectuarea, în cel mai scurt timp, a unei evaluări suplimentare, mai aprofundate.

1.13 CESE susține alegerea Comisiei de a propune o TTF în locul unei taxe pe activitățile financiare (TAF) deoarece, chiar dacă aceasta din urmă reușește să regleze mai bine aspectele privind distribuția (ca urmare a unei mai bune legături cu veniturile obținute din activitățile financiare), ea prezintă totuși riscuri crescute de repercutare asupra consumatorilor și asupra întreprinderilor, având efecte mai mici de stabilizare a piețelor financiare.

1.14 CESE consideră potrivit să menționeze că, începând din toamna anului 2010, procentul cetățenilor europeni – intervievați de Eurobarometru – care se declară pentru introducerea unei TTF nu coboară sub 60 %. În toamna anului 2010: 61 %; în primăvara anului 2011: 65 %; în toamna anului 2011: 64 % (9). De aceea, introducerea TTF poate reprezenta un prim pas important, care să contribuie la recâștigarea de către sectorul financiar a încrederii necesare în rândul cetățenilor europeni.

1.15 În exercitarea funcțiilor sale de organism consultativ al Comisiei, Parlamentului și Consiliului, CESE își asumă sarcina de a efectua o monitorizare constantă a procesului prin care va fi tradusă în termeni legislativi propunerea Comisiei de a introduce TTF.

2. Propunerea Comisiei privind o directivă a Consiliului care să instituie un sistem comun al taxei pe tranzacțiile financiare

2.1 Comisia Europeană a anunțat, încă din 2009, în cursul reuniunilor G20 (Pittsburgh, Toronto, Cannes), că se impune introducerea unei taxe pe tranzacțiile financiare la nivel mondial. În acest sens, la 7 octombrie 2010, Comisia a publicat o comunicare privind impozitarea sectorului financiar [COM(2010) 549 final].

2.2 În prezent, într-un cadru mai sistematic, Comisia repetă propunerea privind taxa pe tranzacțiile financiare (TTF). De fapt, propunerea este introdusă în noul cadru financiar multianual (CFM) 2014-2020 prezentat de Comisie, cu intenția de a asigura – printr-un sistem mai susținut și mai calificat de resurse proprii – o mai mare autonomie financiară bugetului multianual al Uniunii Europene (10).

2.3 Aplicarea taxei privește tranzacțiile financiare care implică instituții financiare, cu excepția celor care vizează cetățenii și întreprinderile (încheierea de contracte de asigurare, contractarea de credite ipotecare, de consum sau a unor servicii de plată), tranzacțiile de pe piețele primare (cu excepția emiterii și răscumpărării de acțiuni sau titluri de participare ale organismelor de plasament colectiv în valori imobiliare – OPCVM – și a fondurilor de investiții alternative – FIA) și tranzacțiile de schimb valutar cu decontare la vedere (dar nu și instrumentele derivate pe valută).

2.4 Părțile vizate de plata TTF sunt instituțiile financiare care participă la o tranzacție financiară „fie în cont propriu sau în contul altor persoane, fie în numele unei părți la tranzacție”. Sunt excluse tranzacțiile financiare cu Banca Centrală Europeană (BCE) și cu băncile centrale naționale. Contrapartidele centrale (CPC), depozitarii centrali de valori mobiliare (Central Securities Depositories – CSD) și depozitarii centrali internaționali de valori imobiliare (International Central Securities Depositories – ICSD), precum și Fondul european de stabilitate financiară (FESF), „nu sunt considerați instituții financiare în măsura în care exercită funcții care nu sunt considerate a fi o activitate de tranzacționare în sine”.

2.5 Pentru a reduce riscul de delocalizare, care își va face bineînțeles apariția, se aplică principiul reședinței (sau al teritorialității), conform căruia nu este important locul unde se derulează tranzacția, ci statul membru (SM) în care s-au stabilit actorii financiari implicați. Taxa pe tranzacție se percepe dacă cel puțin una din instituțiile financiare implicate în tranzacție este stabilită în UE.

2.5.1 Conform articolului 3 din directivă, o instituție financiară este considerată a fi stabilită pe teritoriul unui stat membru dacă îndeplinește cel puțin una din următoarele condiții:

— a fost autorizată de către autoritățile SM respectiv de a acționa ca atare în ceea ce privește tranzacțiile vizate de autorizație;

— are sediul social în respectivul SM;

— are domiciliul stabil sau reședința obișnuită în SM respectiv;

— are o sucursală în SM respectiv;

— acționează fie în cont propriu sau în contul unei alte persoane, fie în numele unei părți la o tranzacție financiară cu o altă instituție financiară stabilită în SM respectiv sau cu o parte care este stabilită pe teritoriul statului membru respectiv, fără să fie o instituție financiară (11).

2.6 TTF devine exigibilă în momentul producerii tranzacției. Având în vedere natura diversă a tranzacțiilor, se prevăd două valori impozabile diferite. Prima vizează tranzacțiile care nu au legătură cu contractele pe instrumente derivate, pentru care valoarea impozabilă corespunde contraprestației pe care un actor o plătește sau trebuie să o plătească unui terț. Dacă valoarea contraprestației este mai mică decât prețul pieței sau nu este prevăzută, valoarea impozabilă este prețul pieței. A doua valoare impozabilă privește cazul tranzacțiilor financiare legate de contractele pe instrumente derivate, în cazul cărora valoarea impozabilă este valoarea noțională a contractului pe instrumente derivate la momentul derulării tranzacției.

2.6.1 Ratele minime pe care statele membre trebuie să le aplice valorii impozabile se împart în:

i) 0,1 % pentru tranzacțiile financiare care nu au legătură cu contractele pe instrumente derivate;

ii) 0,01 % pentru tranzacțiile financiare legate de contractele pe instrumente derivate.

Pentru fiecare categorie de tranzacții, statele membre pot aplica o singură rată. SM au libertatea de a aplica rate mai ridicate față de ratele minime stabilite.

2.7 Persoana care trebuie să plătească taxa este fiecare instituție financiară implicată în tranzacție în calitate de parte, în contul altor persoane, în numele unei părți la tranzacție sau în cazul în care aceasta din urmă a fost derulată în contul său, celelalte părți implicate fiind totuși considerate răspunzătoare solidar, în anumite condiții. SM au totuși libertatea de a identifica și alte persoane care trebuie să plătească taxa, precum și de a stabili obligațiile de înregistrare, de contabilitate, de raportare și de alt gen, care să asigure plata efectivă a taxei.

2.8 În cazul tranzacțiilor pe cale electronică, taxa trebuie plătită chiar în momentul în care devine exigibilă, în celelalte cazuri fiind prevăzut un termen maxim de trei zile lucrătoare.

2.9 Statelor membre le revine sarcina de a adopta măsuri de prevenire a riscurilor de fraudă, evaziune și abuz. În acest sens, Comisia poate propune acte delegate, cu consultarea în prealabil a Consiliului.

2.10 Introducerea TTF implică eliminarea și neintroducerea unor alte taxe pe tranzacțiile financiare la nivelul fiecărui stat membru.

2.11 În cadrul propunerii Comisiei, adoptarea unui taxe minime comune – prevăzută să intre în vigoare la 1 ianuarie 2014 – ar permite armonizarea inițiativelor privind TTF întreprinse deja de anumite SM, asigurându-se astfel corecta funcționare a pieței unice.

2.12 Opțiunea de a adopta o taxă pe tranzacțiile financiare s-a conturat ca urmare a unei evaluări de impact care a luat în calcul, ca posibilă alternativă, și introducerea unei taxe pe activitățile financiare (TAF), considerându-se însă că este de preferat aplicarea TTF. În baza acestei evaluări de impact s-a estimat faptul că venitul anual provenit din TTF va fi de 57 de miliarde EUR pe an (37 de miliarde urmând să meargă la bugetul UE, în timp ce restul de 20 de miliarde la bugetele SM) (12).

2.13 Se prevede prezentarea de către Comisie a unui raport periodic către Consiliu cu privire la aplicarea directivei, cu eventuale propuneri de modificare. Primul raport este prevăzut pentru 31 decembrie 2016, următoarele urmând să fie prezentate la fiecare cinci ani.

3. Observații generale

3.1 Prin prezentul aviz, CESE își propune să ofere o evaluare a propunerii Comisiei, de a promovare a unei directive a Consiliului pentru instituirea unui sistem comun al taxei pe tranzacțiile financiare [COM(2011) 594 final (13)].

3.2 Prezentul aviz intenționează să evolueze în interiorul cadrului trasat anterior prin avizul din proprie inițiativă din 15 iulie 2010 privind introducerea unei taxe pe tranzacțiile financiare și prin avizul din 15 iunie 2011 (a se vedea nota de subsol 2) referitor la Comunicarea privind impozitarea sectorului financiar [COM(2010) 549 final].

3.3 Propunerea TTF se întemeiază pe recunoașterea faptului că piețele financiare, ca urmare a dezvoltării tehnologiei informației și comunicațiilor, au înregistrat – în ultimii douăzeci de ani – o creștere exponențială a volumelor tranzacțiilor financiare și a volatilității prețurilor respective, cu consecințe destabilizatoare asupra economiei mondiale (14).

3.3.1 Inițial având rolul de „instrumente” de reper ale resurselor financiare pentru economia reală, piețele financiare au căpătat progresiv rolul central de „finalitate”, „prejudiciind” de fapt economia reală. În acest context, CESE consideră că aceste piețe trebuie să fie supuse unor mecanisme care să asigure eficiența prin intermediul reglementării și eficacitatea prin intermediul transparenței, garantând în plus faptul că ele vor contribui în mod egal – precum alți factori de producție – la alcătuirea bugetului Uniunii și a bugetelor SM (15).

3.3.2 Reafirmând faptul că actuala criză este cauzată de o criză financiară declanșată în 2007 și propagată începând cu 2008 în economia reală (16), CESE consideră că sectorul cel mai responsabil de această criză – cel financiar – trebuie să contribuie în mod echitabil la depășirea acesteia. Până în prezent, „statele membre s-au angajat individual să sprijine sectorul financiar [în ceea ce privește finanțarea și garanțiile n.n.], cu o sumă totală de aproximativ 4,6 mii de miliarde EUR (39 % din PIB-ul UE-27 din 2009)”. O contribuție care a înrăutățit serios situația finanțelor publice a unor SM ale UE, ducând la o criză periculoasă în zona euro (17).

3.4 În acest context, propunerea privind o taxă pe tranzacțiile financiare se încadrează într-un parcurs inițiat de Comisie, prin intermediul unei proceduri de revizuire a principalelor directive din sectorul piețelor mobiliare, care vizează garantarea unei mai bune reglementări și a transparenței pieței financiare (18), evocată de mai multe ori de CESE în lucrările sale.

3.5 CESE și-a exprimat deja, în două ocazii, opinia favorabilă privind introducerea unei taxe pe tranzacțiile financiare, atât prin Avizul din proprie inițiativă din 15 iulie 2010 (a se vedea nota de subsol 2), cât și prin Avizul din 15 iunie 2011 (a se vedea nota de subsol 2).

3.5.1 Potrivit CESE, propunerea Comisiei COM(2011) 594 final introduce un sistem european al taxei pe tranzacțiile financiare care corespunde liniilor generale ale propunerilor examinate în cele două avize precedente.

3.6 CESE recunoaște că motivele principale care au determinat Comisia să propună aplicarea unei TTF la nivel european sunt întemeiate:

— creșterea impozitelor pe activitățile financiare în vederea unei contribuții mai echitabile a acestora la bugetul public al Uniunii și la bugetele SM;

— modificarea comportamentului actorilor financiari, prin diminuarea volumului tranzacțiilor financiare de înaltă frecvență și cu latență scăzută (high frequency and low latency trading);

— armonizarea TTF a diferitelor state membre prin identificarea a două rate minime (0,1 % pentru obligațiuni și acțiuni; 0,01 % pentru produse derivate).

3.6.1 În ceea ce privește contribuția la bugetul Uniunii și al SM, criza economică și recenta criză a datoriilor suverane necesită politici în măsură să relanseze dezvoltarea economică în contextul unor obligații din ce în ce mai stricte privind bugetul public. Prin contribuția la noul sistem de resurse proprii ale bugetului UE, TTF ar permite reducerea semnificativă a contribuțiilor SM, făcând posibilă o redresare a bugetelor naționale. Comisia a estimat că, în 2020, noile resurse proprii ar putea reprezenta aproximativ jumătate din bugetul UE, iar componenta contribuțiilor SM din venitul național brut s-ar reduce la o treime față de cota actuală, care depășește trei pătrimi.

3.6.1.1 Astfel cum s-a afirmat anterior, aplicarea unei TTF s-ar face și din motive de echitate. În ultimii ani, sistemul financiar a beneficiat de o cotă redusă de impozitare, avantajul fiscal rezultat din scutirea serviciilor financiare de la plata TVA-ului fiind de aproximativ 18 miliarde EUR.

3.6.1.2 În acest context, CESE își exprimase deja opinia favorabilă privind propunerea Comisiei de a modifica sistemul de impozitare sub forma creșterii contribuției sectorului financiar. Din acest motiv, CESE consideră că propunerea Comisiei merge în direcția dorită.

3.6.2 În ceea ce privește oportunitatea ca, prin intermediul unei TTF, să se poată reduce volumul tranzacțiilor financiare cu risc și volatilitate ridicate, merită abordată categoria de tranzacții financiare care ar urma să fie vizată de propunere în mai mare măsură. Prin intermediul tehnologiilor informatice foarte avansate, tranzacțiile financiare de înaltă frecvență și cu latență scăzută utilizează algoritmi matematici complecși în măsură să analizeze – în fracțiuni de secundă – datele privind piața, punând în aplicare strategiile corespunzătoare de intervenție pe piețele financiare (cantitate, preț, durată, localizarea traderilor, ordine de vânzare/cumpărare) reducând, astfel, perioada de latență (măsurată în microsecunde – milionimi de secundă). Prin intermediul acestor operațiuni, participantul la tranzacție este în măsură să ofere un răspuns „anticipat” pe piață, încheind tranzacții de cumpărare și vânzare în câteva zecimi de secundă. În cazul acestei categorie de tranzacții s-a ajuns chiar să se vorbească despre „insider trading informatic” (19).

3.6.2.1 Pe diversele piețe financiare ale UE, aceste tranzacții au atins o cotă cuprinsă între 13 % și 40 % din schimburi. În numai patru ani (din 2004 până în 2009), în Statele Unite s-a estimat că volumul tranzacțiilor financiare de înaltă frecvență a ajuns de la 30 % la 70 % (20).

3.6.2.2 Aceste tranzacții nu au nimic de a face cu funcționarea normală a economiei reale, fiind, printre altele, în măsură să dreneze lichiditățile din întregul sistem economic, reducând astfel rezistența acestuia, înțeleasă ca fiind capacitatea sa de a rezista la stresul apărut în faze critice (21).

3.6.2.3 Determinând creșterea costurilor tranzacției, aplicarea unei TTF ar avea un impact negativ asupra tranzacțiilor de înaltă frecvență, ca urmare a efectului cumulativ al aplicării taxei. Reducerea volumului tranzacțiilor de înaltă frecvență ar favoriza orientarea instituțiilor financiare către activitățile financiare tradiționale de intermediere a creditului, cu avantaje de necontestat pentru acei operatori, precum întreprinderile mici și mijlocii, care trec în prezent printr-o gravă criză de lichiditate.

3.6.2.4 Sistemele în vigoare de taxare a tranzacțiilor financiare au evidențiat capacitatea de a reduce volumele negocierilor și volatilitatea prețurilor titlurilor, permițând o diminuare a primelor de risc; astfel, este de așteptat ca introducerea unei TTF la nivel european să producă și o diminuare semnificativă a acestei categorii de tranzacții „neproductive”.

3.6.3 În ceea ce privește obiectivul armonizării fiscale, până în prezent, zece SM ale UE au introdus deja forme diferite de taxare a activităților și tranzacțiilor financiare (Belgia, Cipru, Franța, Finlanda, Grecia, Irlanda, Italia, România, Polonia și Regatul Unit). Acestor țări li se va solicita să-și adapteze legislația națională la cea a UE (cu alte cuvinte, printre eventualele solicitări se vor număra: aplicarea ratei minime și armonizarea valorii impozabile în baza dispozițiilor UE). În vederea unei funcționări corecte a pieței interne, introducerea unei TTF ar permite avantajarea piețelor financiare mai eficiente, evitând denaturările cauzate de normele fiscale stabilite unilateral de statele membre.

4. Observații specifice

4.1 Comisia a elaborat o evaluare de impact a introducerii TTF cu privire la efectele de lungă durată asupra produsului intern brut (PIB). Acesta ar urma să înregistreze o scădere cuprinsă între -0,17 % (la o rată de 0,01 %) și -1,76 % (la o rată de 0,1 %) în cazul unui scenariu extrem de defavorabil, în care nu sunt luate în considerare anumiți factori de „atenuare”, cum ar fi excluderea pieței primare, excluderea tranzacțiilor care implică cel puțin un actor nefinanciar și efectele asupra altor variabile macroeconomice. În opinia Comisiei, dacă ar fi fost luați în considerare și factorii de „atenuare”, efectul maxim asupra PIB ar scădea de la -1,76 % la -0,53 %. Cu privire la efectele asupra ocupării forței de muncă, s-a estimat că acestea vor fi cuprinse între -0,03 % (la o rată de 0,01 %) și -0,20 % (la o rată de 0,1 %).

4.2 În realitate, dacă efectelor de lungă durată asupra PIB, ca urmare a introducerii TTF, li s-ar adăuga efectele legate de: funcționarea mai bună a piețelor financiare ca urmare a stabilizării sporite a acestora; redirijarea investițiilor către economia reală; politicile de reglementare capabile să îmbunătățească eficiența, eficacitatea și transparența piețelor; consolidarea fiscală a SM datorită unei disponibilități crescute a resurselor, s-ar putea ajunge de fapt la un efect global pozitiv sub aspectul variației PIB-ului, estimat la 0,25 % (22).

4.3 CESE consideră că evaluarea impactului care însoțește propunerea Comisiei este insuficientă și, ca atare, este de părere că prezentarea de către Comisie a unei analize suplimentare, în măsură să evidențieze mai detaliat impactul propunerii respective, este bine-venită.

4.3.1 CESE consideră că trebuie luate în considerare: unele efecte menționate în acest aviz de care nu s-a ținut seama în evaluarea de impact a Comisiei; unele explicații ale ipotezelor emise în evaluarea de impact a Comisiei (ca, de exemplu, elasticitatea cererii de produse financiare care fac obiectul TTF); efectele eventualului transfer asupra consumatorilor și întreprinderilor și efectele introducerii TTF asupra ocupării forței de muncă în sectorul financiar al SM ale UE.

4.4 CESE consideră că introducerea unei TTF trebuie efectuată prin modalități adecvate, astfel încât să se neutralizeze sau, cel puțin, să se reducă riscurile și costurile aferente. Potrivit CESE, printre riscurile care trebuie luate în calcul se numără: eventuala răsfrângere a taxei asupra costului creditului pentru întreprinderi și consumatori; reducerea profiturilor fondurilor de pensii; delocalizarea investițiilor financiare; creșterea costurilor întreprinderilor aferente operațiunilor de acoperire a riscurilor (măsuri de asigurare împotriva oscilațiile prețurilor materiilor prime și a cursurilor valutare); efectele taxei asupra veniturilor sectorului financiar și ale statelor membre în care acest sector are o pondere importantă; impactul asupra economiei, având în vedere că taxa ar fi introdusă într-o etapă economică în care primează elementele de recesiune.

4.5 Totuși, în opinia CESE, acestor riscuri sunt contrabalansate de oportunități și beneficii mult mai importante. Având în vedere că TTF va afecta investițiile pe termen scurt, se va ajunge la o creștere a cererii de investiții pe termen mediu și lung, utilizate de obicei la finanțarea întreprinderilor și a statelor membre. Acest lucru va avea ca rezultat creșterea lichidității disponibile pe piețe, contribuindu-se astfel la îmbunătățirea situațiilor întreprinderilor, a familiilor și a datoriilor suverane. Stabilizarea indusă pe piețele produselor derivate va avea o importanță deosebită. Într-adevăr, caracteristicile acestor produse sunt de natură să determine un efect considerabil asupra numărului de tranzacții efectuate, reducând așadar proliferarea produselor cărora le revine o responsabilitate importantă în criza piețelor financiare și a economiei mondiale din ultimii ani.

4.6 Posibila impozitare suplimentară a fondurilor de pensii, ca rezultat al introducerii TTF, ar fi redusă, dacă se ține seama de modalitățile și tipurile de investiții; în plus, posibila reevaluare a activelor caracteristice fondurilor de pensii (investiții mai puțin volatile) va putea compensa și depăși eventualele reduceri ale profiturilor cauzate de aplicarea taxei. CESE consideră totuși că, pentru neutralizarea sau reducerea efectelor asupra fondurilor de pensii, poate fi luată în considerare ipoteza reducerii ratelor taxei sau a unor forme de scutire pentru acest sector.

4.7 Domeniul de aplicare și ratele TTF sunt stabilite în funcție de obiectivul limitării posibilelor efecte negative de delocalizare – în afara UE – a investițiilor și a fondurilor financiare. Această necesitate fusese deja subliniată de CESE, atunci când se renunțase la introducerea taxei la nivel mondial.

4.7.1 În ceea ce privește domeniul de aplicare a TTF, adoptarea principiului reședinței (sau teritorialității) face ca și instituțiile financiare din țările terțe stabilite în UE să fie supuse taxei, ceea ce induce un spectru larg de aplicabilitate a acesteia. Însăși definiția reședinței instituțiilor financiare, în scopul stabilirii statului membru care aplică taxa, contribuie la reducerea la minimum a cazurilor de fraudă și evaziune fiscală.

4.7.2 Pentru neutralizarea în și mai mare măsură a efectelor de delocalizare a tranzacțiilor financiare, CESE susține propunerea avansată de Parlamentul European, de introducere a principiului emisiunii (issuance principle), pe baza căruia taxa se aplică (precum taxele de timbru – stamp duties) tuturor tranzacțiilor referitoare la instrumentele financiare emise de persoane juridice înregistrate în UE (23).

4.7.3 În ceea ce privește aplicarea ratelor, CESE amintește că, în avizul adoptat în 2010 (a se vedea nota de subsol 2), a preconizat aplicarea unei rate uniforme de 0,05 %, dar este de acord că aplicarea celor două rate din propunerea Comisiei tinde să reducă riscul delocalizării piețelor și garantează resurse adecvate pentru bugetele UE și ale statelor membre.

4.7.4 În plus, CESE amintește că, acolo unde TTF a fost introdusă cu acordarea unei atenții deosebite gestionării ei, valorii impozabile și aplicării ratei, s-au obținut rezultate pozitive în materie de venit, fără urmări negative asupra creșterii economice; așa s-a întâmplat, de exemplu, în: Coreea de Sud, Hong Kong, India, Brazilia, Taiwan, Africa de Sud (24).

4.8 Excluderea pieței primare din domeniul impozitării minimalizează efectele TTF asupra costurilor de finanțare a activităților reale, reducându-le la efectele indirecte cauzate de eventuala scădere a lichidității pe care taxa respectivă o determină în cazul titlurilor tranzacționate de instituțiile financiare.

4.9 Deoarece se aplică contractelor cu instrumente derivate pe valută, dar nu și tranzacțiilor de schimb valutar cu decontare la vedere, taxa ar permite intervenția asupra unei părți însemnate a operațiunilor speculative de pe piețele valutare (25). Eventuala includere a tranzacțiilor pe valută la vedere în domeniul de aplicare a TTF nu ar constitui nici o limitare efectivă a libertății de mișcare a capitalului (luând în considerare inclusiv ratele prevăzute), nici o încălcare a prevederilor corespunzătoare din Tratatul de la Lisabona (Grupul de inițiativă privind finanțarea inovatoare pentru dezvoltare – Leading Group on Innovating Financing for Development, Paris, iunie 2010).

4.10 După cum a remarcat CESE (avizul adoptat în 2011 – a se vedea nota de subsol 2), TTF și TAF nu sunt sisteme de impozitare alternative. TTF vizează în principal tranzacțiile pe termen scurt, în timp ce TAF afectează toate activitățile financiare (prin urmare chiar și schimburile de pe piața primară). Introducerea TTF nu exclude aplicarea unui sistem european al TAF, în special dacă obiectivul prioritar este „o contribuție echitabilă și substanțială din partea sectorului financiar” la finanțele publice (avizul din 2010 – a se vedea nota de subsol 2), nici armonizarea colectării impozitului pe activitățile financiare, în vederea consolidării pieței unice. În plus, aplicarea unui sistem european de impozitare a tranzacțiilor financiare consolidează în sine cerința de sporire a uniformității sistemelor de impozitare a statelor membre în materie de activități financiare în general.

4.10.1 TTF are efecte distributive progresive, atât datorită unei utilizări mai mari a serviciilor furnizate de sectorul financiar de către cei cu un venit ridicat, cât și din cauza absenței costurilor directe pentru familii și întreprinderi nefinanciare, în virtutea faptului că taxa nu se aplică activităților de creditare care le vizează. Aceste tranzacții nu ar fi afectate decât de eventualele costuri indirecte rezultate din lichiditățile mai mici din activitățile instituțiilor financiare.

4.11 Sistemul de percepere a taxei este simplu și are costuri mult mai reduse pentru tranzacțiile de pe piață și, în general, pentru tranzacțiile înregistrate. Acest lucru susține nevoia extinderii obligațiilor de înregistrare a tranzacțiilor financiare, incluzând tranzacțiile de pe piața extrabursieră (over the counter), cu produse nestandardizate negociate între două părți pe piețele instrumentelor derivate extrabursiere.

Bruxelles, 29 martie 2012 Președintele Comitetului Economic și Social European Staffan NILSSON

(1) Parlamentul „sprijină introducerea unei taxe pe tranzacțiile financiare, care ar ameliora funcționarea pieței prin reducerea speculației, care ar contribui la finanțarea bunurilor publice mondiale și ar reduce deficitul public”.

Raportul Parlamentului European referitor la metodele inovatoare de finanțare la nivel european și mondial, 2010/2105(INI), text adoptat la 8 martie 2011.

(2) Avizul din proprie inițiativă privind taxa pe tranzacțiile financiare, adoptat la 15 iulie 2010 (JO C 44, 11.2.2011, p. 81).

Avizul privind Comunicarea „Impozitarea sectorului financiar” [COM(2010) 549 final], adoptat la 15 iunie 2011 (JO C 248/11, 25.8.2011, p. 64).

(3) Avizul privind revizuirea bugetului UE (JO C 248/13, 25.8.2011, p. 75).

(4) Algirdas Semeta, comisar pentru impozitare și uniune vamală, audit și antifraudă – 17.2.2012, „Coordonarea taxelor din UE și sectorul financiar”. Discurs/12/109, Londra.

Parlamentul European, Rezoluție privind privind o finanțare inovatoare la nivel mondial și la nivelul UE [P7_TA-PROV(2011)0080].

(5) Parlamentul European, Proiect de raport cu privire la propunerea de directivă a Consiliului privind sistemul comun al taxei pe tranzacțiile financiare și de modificare a Directivei 2008/7/CE. Raportor: Anni PODIMATA (10.2.2012).

(6) Schulmeister, S., 2011, Implementation of a General Financial Transaction Tax (Instituirea unei taxe generale pe tranzacțiile financiare), Institutul de Cercetări Economice din Austria. Studiu comandat de Camera federală a muncii.

Griffith-Jones, S., Persaud, A., 2012, Financial Transaction Taxes (Taxe pe tranzacțiile financiare), http://www.europarl.europa.eu/document/activities/cont/201202/20120208ATT37596/20120208ATT37596EN.pdf.

(7) După cum precizează Comisia în evaluarea de impact, SEC(2011) 1103 final.

(8) Griffith-Jones, S., Persaud, A., 2012, op.cit.

(9) Comisia Europeană, 2011, Eurobarometru 76 – Opinia publică în Uniunea Europeană. Primele rezultate. Analiză pe teren: noiembrie 2011. Publicare: decembrie 2011.

(10) Propunerea de regulament al Consiliului de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 [COM(2011) 398 final], care reprezintă transpunerea juridică a comunicării Comisiei „Un buget pentru Europa 2020”, din 29 iunie 2011 [COM(2011) 500 final].

(11) În cazul în care sunt îndeplinite mai multe condiții, determinarea statului membru de stabilire se va face ținând seama de prima condiție îndeplinită de pe listă, în ordinea enumerării.

(12) Comisia Europeană, Bruxelles, 28 septembrie 2011, SEC(2011) 1103 final, Document de lucru al serviciilor Comisiei – Rezumatul evaluării impactului care însoțește documentul propunere de directivă a Consiliului privind sistemul comun al taxei pe tranzacțiile financiare și de modificare a Directivei 2008/7/CE.

(13) Propunere de directivă a Consiliului privind sistemul comun al taxei pe tranzacțiile financiare și de modificare a Directivei 2008/7/CE [COM(2011) 594 final].

(14) Tranzacțiile în valută sunt de cel puțin 70 de ori mai mari față de schimburile de bunuri și servicii la nivel mondial. În 2006, în Europa, schimburile de pe piețele instrumentelor derivate erau de 84 de ori mai mari față de PIB, în timp ce schimburile pe piețele la vedere (achiziții sau vânzări de valute sau valori financiare cu contracte imediate încheiate la vedere) erau doar de 12 ori mai mari față de PIB-ul nominal al UE.

Schulmeister, S., Schratzenstaller, M., Picek, O, 2008, A General Financial Transaction Tax – Motives, Revenues, Feasibility and Effects (Instituirea unei taxe generale pe tranzacțiile financiare – motivații, venituri, fezabilitate și efecte), Institutul de Cercetări Economice din Austria. Studiu comandat de Forumul Socioeconomic din Austria și cofinanțat de Ministerul Federal de Finanțe și de Ministerul Federal al Muncii și Economiei, martie 2008.

(15) Haug, J., Lamassoure, A., Verhofstadt, G.,Gros, D., De Grauwe, P., Ricard-Nihoul, G., Rubio, E., 2011, Europe for Growth – For a Radical Change in Financing the EU (Europa pentru creștere economică – Pentru o schimbare radicală în finanțarea UE).

Raportul Grupului de Larosière (JO C 318, 23.12.2009).

Parlamentul European, 15 iunie 2010, Raportul privind criza financiară, economică și socială: raportări cu privire la măsurile și inițiativele de adoptat [2010/2242 (INI)]; raportor: dna Pervenche BERÈS.

Parlamentul European, 8 martie 2010, Rezoluție privind impozitarea tranzacțiilor financiare. [2009/2750 (RSP)].

Parlamentul European, 8 martie 2011, Rezoluție privind o finanțare inovatoare la nivel european și mondial. [2010/2105(INI)]; raportor: dna Anni PODIMATA.

(16) Avizul privind Comunicarea Comisiei „Consolidarea coordonării politicilor economice pentru stabilitate, creștere și locuri de muncă – Instrumente pentru o mai bună guvernanță economică în UE”, JO C 107/7, 6.4.2011.

(17) Comisia Europeană, Bruxelles, 28 septembrie 2011, SEC(2011) 1103 final, Document de lucru al serviciilor Comisiei – Rezumatul evaluării impactului care însoțește documentul propunere de directivă a Consiliului privind sistemul comun al taxei pe tranzacțiile financiare și de modificare a Directivei 2008/7/CE.

(18) Bruxelles, 20 octombrie 2011, COM(2011) 656 final, Propunere de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind piețele instrumentelor financiare, de abrogare a Directivei 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului.

Bruxelles, 20 octombrie 2011, COM(2011) 652 final, Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind piețele instrumentelor financiare și de modificare a Regulamentului [EMIR] privind instrumentele derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele de tranzacții.

(19) Schulmeister, S. (2011), op. cit.

The New York Times, 23/7/2011, Stock Traders Find Speed Pays, in Milliseconds. Duhigg, C.

(20) Comisia Europeană, 8 decembrie 2010, consultare publică privind revizuirea Directivei privind piețele instrumentelor financiare – MiFID, Direcția Generală Piața Internă și Servicii.

Comisia Europeană, 20 octombrie 2010, SEC(2011) 1226 final, Document de lucru al serviciilor Comisiei – Evaluare de impact care însoțește documentele propunere de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind piețele instrumentelor financiare (reformare) și propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind piețele instrumentelor financiare (reformare).

Institutul de Cercetări Economice din Austria, 2011, op. cit.

(21) Persaud, A., 14 octombrie 2011, La Tobin Tax? Si può fare (Taxa Tobin? Se poate) (www.lavoce.info).

(22) Griffith-Jones, S., Persaud, A., 2012, op.cit.

(23) În cazul în care taxa de timbru nu ar fi plătită de contractanți, contractul de cumpărare sau de vânzare nu ar mai fi aplicabil. Parlamentul European, Proiect de raport cu privire la propunerea de directivă a Consiliului privind sistemul comun al taxei pe tranzacțiile financiare și de modificare a Directivei 2008/7/CE. Raportor Anni PODIMATA (10.2.2012).

(24) Griffith-Jones, S., Persaud, A., 2012, op.cit.

(25) Tranzacțiile în valută sunt exact tipul de tranzacții pentru care J. Tobin a conceput taxa, Tobin, J., 1978, A Proposal for International Monetary Reform (Propunere de reformă monetară internațională). Discursul prof. Tobin la Conferința din 1978 a Eastern Economic Association. Wash. D.C., Cowles Foundation Paper – retipărit pentru Eastern Economic Journal, 4 (3-4) iulie-octombrie 1978.