RO    RO RO 
RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂȚILOR EUROPENE 
Bruxelles, 28.5.2009 
SEC(2009) 671 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
Comunicare a Comisiei c ătre Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și 
Social European și Comitetul Regiunilor privind politica în domeniul calit ății 
produselor agricole 
 
Rezumatul studiului de impact 
{COM(2009) 234} 
{SEC(2009) 670} 
RO 2   RO DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
Rezumatul studiului de impact  
Politica în domeniul calit ății produselor agricole 
1. CONTEXTUL POLITICII șI DEFINIREA PROBLEMELOR  
Politica în domeniul calit ății produselor agricole abordeaz ă problema e șecului comercial 
cauzat de asimetria informa țiilor deținute de fermieri și de cump ărători în ceea ce prive ște 
aspectele calitative ale produselor ag ricole. Accentul se pune pe contribu ția fermierilor și a 
producătorilor de produse agricole primare și prelucrate primar (vin , brânzeturi, ulei de 
măsline, carne etc.).  
În ceea ce prive ște comercializarea produselor agricole, Comisia European ă a pus la punct 
diverse instrumente care garanteaz ă caracteristicile produselor și atributele de produc ție 
agricolă: 
– standarde de comercializare  și directive referitoare la produs e, care stabilesc identitatea 
produselor agricole (de ex., defini țiile unor produse ca „lapte de  consum”, „suc de fructe”, 
„vin”), clasificarea produselor (pe categorii, dimensiuni etc.), men ționarea pe etichete a 
originii și a locului de provenien ță agricolă, precum și definirea anumitor „men țiuni 
rezervate” indicâ nd caracteristicile și atributele care adaug ă valoare, cum ar fi metoda de 
producție agricolă. 
– sisteme de calitate a produselor agricole la nivelul UE. La ora actual ă sunt în func țiune 
șase sisteme. Acestea sunt legate de indica țiile geografice (trei sisteme), specialit ățile 
tradiționale garantate, agricultura ecologic ă și produsele din regiunile ultraperiferice. Dou ă 
noi sisteme comunitare – unul de extindere a etichetei ecolo gice la produsele alimentare și 
altul de men ționare a bun ăstării animalelor pe etichete – sunt în curs de elaborare. 
În plus, s-au creat numeroase sisteme de certificare private și naționale (și regionale) . 
Printre acestea se num ără sisteme de certificare a siguran ței alimentelor (care garanteaz ă 
respectarea unor cerin țe de „baz ă”) și sisteme de certificare a calit ății alimentelor care 
„diferențiază” produsele de pe pia ță, atenționând cump ărătorii și consumatorii cu privire la 
caracteristicile produselor și la atributele de produc ție agricolă care confer ă valoare ad ăugată. 
Aceste instrumente (m ăsurile comunitare, na ționale și din sectorul privat) încearc ă să 
soluționeze problema fundamental ă a pieței cauzată de asimetriile de informare  care altfel ar 
împiedica vânzarea și cumpărarea produselor la un pre ț corect, de natur ă să reflecte 
caracteristicile și atributele acestora. În plus , fiecare dintre aceste m ăsuri întâmpin ă probleme 
și dificultăți de funcționare. În ansamblu , politica UE a fost elaborat ă ad hoc  și au apărut sau 
este probabil s ă apară unele inconsecven țe. Mai mult decât atât, alte inconsecven țe riscă să 
survină ca urmare a diverselor ini țiative în curs, în special în domeniul mediului . Diversitatea 
acestor ini țiative agraveaz ă problema de coeren ță și există pericolul unei abord ări 
necoordonate a m ăsurilor politicii în domeniul calit ății produselor agricole, care ar crea 
confuzie printre p ărțile interesate și consumatori și totodată inconsecven țe la nivelul politicii. 
Concret , sistemele UE sunt excesiv de complexe ; măsura indica țiilor geografice nu a atins o 
RO 3   RO vizibilitate suficient ă și au fost identificate o serie de probleme în esen ță tehnice; m ăsura 
specialităților tradiționale nu a dat rezultatele a șteptate, iar standardele de comercializare sunt 
complexe și prea prescriptive. La nivel na țional și în sectorul privat, au ap ărut o puzderie de 
sisteme de certificare fo arte diverse care creeaz ă confuzie în râ ndul consumatorilor și pun sub 
semnul întreb ării buna func ționare a pie ței unice. În sfâr șit, abordarea ad hoc  a chestiunii 
legate de men ționarea locului de provenien ță agricolă pe etichete a dus la o situa ție eterogen ă 
în care, la carnea de vit ă și mânzat și la miere, se cere indicarea locului de provenien ță, dar la 
carnea de porc și la produsele lactate, nu se cere. 
2. OBIECTIVE  
Obiectivul  general al politicii în domeniul calit ății produselor agricole este  de a permite 
fermierilor și producătorilor să satisfacă așteptările consumatorilor în ceea ce prive ște 
caracteristicile produselor și atributele de produc ție agricol ă și să comunice eficient aceste 
date, în așa fel încât:  
– fermierii și producătorii să obțină un venit echitabil, care s ă reflecte calitatea produselor 
agricole; 
– fermierii și producătorii să poată reacționa la cererea consumatorilor de caracteristici ale 
produselor și de atribute de produc ție agricolă cu valoare ad ăugată; 
– consumatorii s ă se poată baza pe men țiunile de pe etichete pentru a putea identifica 
caracteristicile produselor și atributele de produc ție agricolă ale acestora. 
Obiectivele  specifice sunt: 
– eliminarea problemelor de comunicar e care apar într e fermieri, cump ărători și consumatori 
din cauza asimetriei informa țiilor cu privire la calit ățile produselor agricole; 
– ameliorarea coeren ței între instrumentele politicii UE în domeniul calit ății produselor 
agricole;  
– reducerea complexit ății atât pentru fermieri și producători, cât și pentru consumatori.  
În cadrul abord ării acestor obiective, s-au analizat patru probleme de politic ă:  
– Problema de politic ă 1: Standardele de comercializare, inclusiv men ționarea locului de 
provenien ță agricolă pe etichete 
– Problema de politic ă 2: Indica țiile geografice 
– Problema de politic ă 3: Specialit ățile tradiționale 
– Problema de politic ă 4: Sistemele de certificare private și naționale și noi sisteme de 
certificare ale UE 
3. OPțIUNI DE POLITIC Ă 
3.1. Problema de politic ă 1: Standardele de comercializare, inclusiv men ționarea 
locului de provenien ță agricolă pe etichete 
În urma analizei tehnice, s-au eliminat dou ă opțiuni: 
RO 4   RO – Introducerea unei sigle UE indicând conformitatea cu cerin țele comunitare  ar pune 
probleme tehnice considerabile și aproape toate p ărțile interesate s-au pronun țat împotriv ă.  
– Lipsa oric ărei acțiuni din partea UE: eliminarea standardelor de comercializare din 
legislația comunitar ă ar „lăsa locul liber”, cu riscul apari ției unor standarde de 
comercializare na ționale divergente. Toate p ărțile interesate au sus ținut men ținerea 
standardelor de comercializare (simplificate). 
S-au reținut, pentru o analiz ă mai aprofundat ă, cinci opțiuni: 
– Opțiunea 1.1. Statu quo plus: simplificarea, inclusiv armonizarea standardelor, 
armonizarea elementelor comune ale diferite lor sectoare, eliminarea prevederilor caduce și 
elaborarea proiectelor le gislative în concordan ță cu cele mai recente principii de proiectare 
juridică.  
– Opțiunea 1.2. Înlocuirea standardelor de comercializare specifice ale UE cu un 
standard general de baz ă. Această opțiune presupune eliminarea complet ă a standardelor 
de comercializare specifice din legisla ția comunitar ă și introducerea u nui nou standard 
general, aplicabil tuturor produselor.  
– Opțiunea 1.3. Solu ția mixtă. Această opțiune implic ă introducerea unor cerin țe esențiale 
sau a unui standard de baz ă în legisla ție (ca în Op țiunea 1.2) și, totodată, a unor specifica ții 
tehnice sub forma unor st andarde aprobate de p ărțile interesate, introduse prin intermediul 
unui organism de standardizare (cadrul CEN). 
– Opțiunea 1.4. Dezvoltarea utiliz ării mențiunilor rezervate.  Stabilirea unor defini ții, 
identități, categorii, dimens iuni clare, care s ă fie obligatoriu respectate, dac ă se folosesc în 
stadiul introducerii pe pia ță, și care să fie aplicate voluntar de c ătre produc ători/operatori 
(de exemplu, „de ferm ă”, „de la p ăsări crescute în aer liber” și, mai ales, men țiunea 
„tradițional”, în caz c ă se renunță la sistemul „specialit ăților tradiționale”).  
– Opțiunea 1.5. Extinderea actualei men ționări obligatorii a locului de provenien ță 
agricolă (din UE/din afara UE sau țara) la toate produsele agricole . Mențiunea din 
UE/din afara UE și/sau statul membru/ țara terță ar trebui s ă fie analizat ă în special în 
lumina criteriilor OMC. 
3.2. Problema de politic ă 2: Indica țiile geografice 
În urma analizei tehnice, s-au eliminat patru op țiuni, și anume: 
– A interveni printr-o directivă generală, delegând statelor membre  sarcina de a identifica și 
proteja indica țiile geografice, nu este în concordan ță cu obiectivul politicii de a asigura 
aplicarea armonizat ă la nivelul pie ței unice. 
– Opțiunile coreglement ării și autoreglement ării, care necesit ă implicarea organiza țiilor 
neguvernamentale și a partenerilor economici și sociali, au fost respinse din cauza 
structurii foarte fragme ntate a sectorului.  
– Lipsa oric ărei acțiuni la nivel comunitar (a brogarea actualei legisla ții) are toate 
șansele să ducă la apariția a 27 de sisteme diferite în statele membre, creând o povar ă în 
plus pentru produc ători, confuzie printre consumatori și riscul însu șirii ilicite, proastei 
utilizări etc. a indica țiilor în afara țării care le acord ă protecție.  
RO 5   RO – Aplicarea normelor interna ționale prin intermediul Acordului de la Lisabona ar fi 
imposibil de realizat pe termen scurt, deoa rece ar fi nevoie de negocieri interna ționale 
pentru aderarea la WIPO și, totodată, ar trebui modificate unele defini ții. Aceast ă opțiune 
nu ar trebui îns ă exclusă pe termen lung. 
S-au reținut, pentru o analiz ă mai aprofundat ă, trei opțiuni (și trei subop țiuni): 
– Opțiunea 2.1. Statu quo plus: Simplif icarea sistemelor DOP/IGP și eficientizarea 
procedurilor existente . Textul juridic ar putea fi clarificat f ără schimbarea actualei 
structuri juridice, scurtându-se astfel timpul ne cesar pentru procesarea cererilor la nivelul 
UE.  
– Subopțiunea 2.1.1 Fuzionarea defini țiilor DOP și IGP.  În practic ă, s-ar 
desființa denumirea de origine protejat ă și denumirile deja înre gistrate ar deveni 
indicații geografice protejate. Aceast ă opțiune ar inversa recenta politic ă de 
accentuare a diferen țelor dintre cele dou ă tipuri. 
– Subopțiunea 2.1.2 Crearea unui instrument  unic pentru înregistrarea vinurilor, 
a băuturilor spirtoase și a produselor agricole și alimentare ar permite realizarea 
unei politici mai coerente, ut ilizând, de exemplu, criterii și proceduri de 
înregistrare similare.  
– Subopțiunea 2.1.3 Autorizarea unor sisteme na ționale de protec ție a 
indicațiilor geografice care să funcționeze în paralel cu sistemul UE. Protec ția 
denumirilor respective s-ar aplica numai pe pia ța națională. În acela și timp, s-ar 
putea folosi criterii comerciale (de volum și de valoare) ca o condi ție preliminar ă 
pentru înregistrarea denumi rilor în registrele UE.  
– Opțiunea 2.2. Desfiin țarea actualului sistem sui gen eris DOP/IGP la nivel comunitar 
și înlocuirea lui cu sistemul de m ărci comerciale existent.  Nivelul de protec ție acordat 
indicațiilor geografice ar fi cel asigurat de TRI PS, dar mijloacele juridice de protejare a 
denumirilor s-ar aplica numai prin intermediul sistemului de m ărci comerciale al 
Comunității.  
– Opțiunea 2.3. Clarificarea  normelor DOP/IGP.  Sistemul existent ar putea fi clarificat 
atât prin modificarea regu lamentelor în vigoare, cât și prin orient ări. 
3.3. Problema de politic ă 3: Specialit ățile tradiționale garantate  
S-au studiat și s-au re ținut, pentru o analiz ă mai aprofundat ă, patru op țiuni (și două 
subopțiuni): 
– Opțiunea 3.1: Statu quo, conti nuarea sistemului actual, nu este considerat ă o opțiune 
viabilă, dar se re ține ca termen de compara ție pentru celelalte op țiuni.  
– Opțiunea 3.2: Simplificarea sistemului, prin limitarea sa la una dintre cele dou ă opțiuni 
existente la ora actual ă: fie protec ția cu rezervarea denumirii, fie protec ția fără rezervarea 
denumirii.  
– Subopțiunea 3.2.1. Înregistrarea f ără rezervarea denumirii. Această 
subopțiune ar implica desființarea  protecției acordate denumirii. Utilizarea 
RO 6   RO denumirii înregistrate nu ar fi interzis ă decât dac ă apare înso țită de mențiunea 
„Specialitate tradi țională garantată” sau de simbolul Comunit ății.  
– Subopțiunea 3.2.2. Înregistrarea STG cu rezervarea denumirii. În cazul 
acesta, denumirea în sine ar fi protejat ă și ar putea fi folosit ă numai pentru 
produsele realizate în conformitate cu caietul de sarcini.  
– Opțiunea 3.3: Protejarea men țiunii „tradi țional” ca men țiune rezervat ă în cadrul 
standardelor de comercializare.  Această posibilitate este inclus ă în Opțiunea 1.4 de mai 
sus. 
– Opțiunea 3.4: Lipsa oric ărei acțiuni din partea UE: suspe ndarea sistemului actual.  
Reglementarea specialit ăților tradiționale ar fi l ăsată în sarcina sectorului  privat, a statelor 
membre și a regiunilor.  
3.4. Problema de politic ă 4: Sisteme de certificare private și naționale și noi 
sisteme de certificare ale UE 
În urma analizei tehnice, s-a eliminat o op țiune, și anume: 
– o opțiune legislativ ă, care să stabileasc ă norme sau un cadru de func ționare a sistemelor 
de certificare a calit ății alimentelor. Aceast ă opțiune este lipsit ă atât de eficien ță și de 
eficacitate, cât și de coeren ță cu alte obiective ale politic ii UE (de ex., simplificarea) și nu 
se bucură de acordul p ărților interesate. 
S-au reținut, pentru o analiz ă mai aprofundat ă, cinci opțiuni: 
– Opțiunea 4.1: Lipsa oric ărei acțiuni din partea UE = statu quo (plus continuarea 
studiilor) . Această opțiune reprezint ă continuarea situa ției actuale, UE r ămânând 
neimplicat ă direct în func ționarea sistemelor private și naționale/regionale de certificare. 
Opțiunea ar presupune și continuarea studiilor  pentru a în țelege mai bine natura și 
dimensiunile problemei.  
– Opțiunea 4.2: Elaborarea unor orient ări voluntare pentru func ționarea sistemelor de 
certificare, care ar pune în eviden ță abordările din perspectiva celor mai bune practici, 
conform unor criterii st abilite în acord cu p ărțile interesate.  
– Opțiunea 4.3: Elaborarea unor noi sisteme de  calitate ale UE, destinate unor domenii 
de politic ă specifice.  Comisia a elaborat deja sau are în preg ătire o serie de sisteme de 
certificare în mai multe domenii de politic ă. Fiecare nou sistem va trebui s ă fie evaluat în 
funcție de propriile sale merite.  
– Opțiunea 4.4: Stabilirea unor criterii comu ne pentru noile sisteme ale UE.  Ca 
alternativ ă la Opțiunea 4.3 și dat fiind num ărul de sisteme și de propuneri noi care apar, 
s-ar putea stabili criterii pentru a evalua  necesitatea unor noi si steme comunitare de 
certificare a produselor agricole și alimentare.  
– Opțiunea 4.5: Crearea unor men țiuni rezervate corespunz ătoare caietelor de sarcini. 
În cazurile în care se justific ă o interven ție directă a UE, ar putea fi mai simplu din punct 
de vedere administrativ s ă se asigure protecția mențiunilor rezervate . Se analizeaz ă 
această posibilitate în cadrul standa rdelor de comercializare (Op țiunea 1.4).  
RO 7   RO 4. ANALIZA IMPACTULUI  
Pentru fiecare problem ă de politic ă, opțiunile au fost analizate din punct de vedere al 
eficacității, eficien ței și coerenței, precum și în raport cu obiectivele politicii.  
Pentru opțiunea de politic ă nr. 1 (standardele de comercializare, inclusiv men ționarea 
locului de provenien ță agricolă pe etichete) , opțiunile preferate su nt 1.4 (dezvoltarea 
utilizării mențiunilor rezervate) și 1.3 (solu ția mixtă), în func ție de rezultate le unor studii 
ulterioare, și, în special pentru produsele agricole de baz ă, opțiunea 1.5 (extinderea 
menționării obligatorii a locului de provenien ță agricolă).  
Pentru opțiunea de politic ă nr. 2 (indica țiile geografice) , opțiunea 2.3 (clarificarea normelor 
DOP/IGP) și opțiunea 2.1.2 (combinarea sist emelor pentru vinuri, b ăuturi spirtoase și produse 
agricole într-unul  singur) prezint ă un înalt grad de eficacitate și de coeren ță. Eficiența 
opțiunii 2.3 (clarificarea normelor DOP/IGP) mai trebuie studiat ă. 
Pentru opțiunea de politic ă nr. 3 (specialit ățile tradiționale) , se prefer ă opțiunea 3.3 
(protejarea men țiunii „tradi țional” ca men țiune rezervat ă în cadrul standardelor de 
comercializare), urmat ă de opțiunea 3.2 (simplificarea sistemului).  
Pentru opțiunea de politic ă nr. 4 (sisteme private, na ționale și noi sisteme UE) , opțiunile 
preferate sunt  4.2 (orient ări) și 4.4 (criterii pentru noi sisteme), care se pot combina între ele. 
Opțiunea 4.5 (extinderea utiliz ării mențiunilor rezervate), care s-a situat foarte bine la toate 
criteriile, este abordat ă în cadrul problemei de politic ă nr. 1 (standarde de comercializare).  
RO 8   RO  
5. COERENțA GLOBAL Ă A POLITICILOR șI SINERGIIILE ÎNTRE OP țIUNILE PREFERATE  
Tabelul de mai jos (op țiuni preferate) arat ă modul în care op țiunile preferate contribuie la 
abordarea global ă a politicilor , sinergiile  care se creeaz ă între diferitele instrumente și 
clarificările juridice și procedurale care s-au identificat. 
Politici Op țiuni preferate 
în direcția sistemelor de 
certificare private și naționale  Opțiunea 4.2: orient ări pentru func ționarea 
sistemelor de certificare  
de asigurare a coeren ței în 
procesul elabor ării de noi sisteme 
ale UE  Opțiunea 4.4: criterii pentru noile sisteme ale UE  Abordarea global ă a 
politicilor 
dezvoltarea coerent ă a 
standardelor de comercializare 
ale UE  Opțiunea 1.3: solu ția mixtă (înlocuirea standardelor 
de comercializare cu un standard general și 
elaborarea unor norme detaliate în cadrul CEN) 
Opțiunea 1.4: Crearea unor men țiuni rezervate 
pentru etichetele de calitate  pe plan orizontal (cum 
ar fi „cu emisii reduse de carbon”)  
extinderea „men țiunilor 
rezervate” (din cadrul 
standardelor de comercializare)  Opțiunea 3.3: Protejarea termenului „tradi țional” ca 
mențiune rezervat ă (ca înlocuitor al sistemului 
specialităților tradiționale) 
Opțiunea 2.1.1: eficientizarea procedurilor pentru 
sistemul indica țiilor geografice și combinarea 
registrelor pentru vinuri, b ăuturi spirtoase și 
produse agricole într-un singur sistem utilizarea unor mecanisme de 
certificare comune pentru 
sistemele asem ănătoare  
Opțiunea 2.3 : Clarificarea normelor DOP-IGP  Sinergii 
implementarea coerent ă a 
menționării obligatorii a locului 
de provenien ță agricolă pe 
etichete Opțiunea 1.5: men ționarea locului de provenien ță 
agricolă pe etichete pe  baza unei abord ări sector cu 
sector 
Tabel: Op țiuni preferate 
Opțiunile preferate se pot combina între ele și reprezint ă împreună un pachet complet pentru 
dezvoltarea politicii  în domeniul calit ății produselor agricole. 
Utilizarea mai larg ă a „men țiunilor rezervate”, în special ca înlocuitor al sistemului 
specialităților tradiționale, ar da na ștere unor sinergii importante. Totodat ă, s-ar crea sinergii 
și prin elaborarea unor orient ări pentru sistemele private și naționale, care ar pu tea fi aplicate 
și sistemelor UE. Criteriile pentru  n o i l e  s i s t e m e  U E  a r  u r m a  s ă prevină incoeren țele cu 
actualele sisteme și standarde de comercializare ale UE. Se creeaz ă corelații și prin sistemul 
comun de certificare propus pentru indica țiile geografice și prin propunerea de implementare 
coerentă, prin intermediul standardelor de comercializare, a men ționării obligatorii pe 
etichete, în toate sectoarele, a locului de provenien ță agricolă. 
RO 9   RO  
Opțiuni Standarde de 
comercializare Indicații 
geografice Specialități 
tradiționale Sisteme private și 
naționale și noi 
sisteme UE 
Opțiunea 1.3: 
soluția mixtă   
X    
Opțiunea 1.4: 
mențiuni rezervate 
pentru etichetele 
de calitate pe plan 
orizontal   
X  Corelare: 
protejarea 
termenului 
„tradițional” ca 
mențiune 
rezervată în 
cadrul 
standardelor de 
comercializare  Corelare: noile 
sisteme propuse 
ar putea include 
mențiunile 
rezervate 
Opțiunea 1.5: 
menționarea 
locului de 
provenien ță 
agricolă pe 
etichete   
X Corelare: se 
aplică IGP-urilor, 
dacă materia 
primă provine 
din alt loc decât 
IGP    
Opțiunea 2.1.1: 
eficientizarea sistemului 
indicațiilor 
geografice și 
combinarea 
sistemelor   
 
 
X   
Opțiunea 2.3 : 
Clarificarea normelor DOP-
IGP   
 
X   
Opțiunea 3.3: 
Protejarea 
termenului 
„tradițional” ca 
mențiune rezervat ă  Corelare: 
utilizarea 
mecanismului 
standardelor de 
comercializare    
X  
Opțiunea 4.2: 
orientări pentru 
funcționarea 
sistemelor de 
certificare   Corelare: 
orientările se vor 
aplica și 
sistemului UE  Corelare: 
orientările se vor 
aplica și 
sistemului UE  
 
X 
Opțiunea 4.4: 
criterii pentru noi sisteme ale UE Corelare: se evit ă 
inițiativele 
incoerente de 
etichetare din 
noile sisteme  Corelare: se 
reduce la 
minimum 
incoerența cu 
sistemul existent  Corelare: se 
reduce la 
minimum 
incoerența cu 
sistemul existent  
X 
Tabel: Corelarea op țiunilor preferate  
RO 10   RO 6. MONITORIZARE șI EVALUARE  
Prezentul studiu de impact este r ealizat în contextul unei comunic ări care stabile ște orientări 
strategice. A șadar, în viitorul imediat, progresul va fi testat prin elaborarea și adoptarea 
acestor orient ări. 
Pentru progresul politicii în sine, se propun provizoriu câ țiva indicatori prin cipali de progres 
care vor fi dezvolta ți în cursul elabor ării fiecărei inițiative în parte.