COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 20.7.2011 
SEC(2011) 950 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
REZUMATUL EVALU ĂRII IMPACTULUI 
care înso ţeşte documentul 
Propunere de Regulament 
privind cerin ţele pruden ţiale pentru institu ţiile de credit şi societăţile de investi ţii 
{COM(2011) 452 final} 
{SEC(2011) 949 final}  
 
RO 1   RO 1. CONTEXT  
Amploarea crizei financiare a dezv ăluit existen ţa unor riscuri inaccept abile în domeniul 
actualei reglement ări a institu țiilor financiare. Conform estim ărilor FMI, pierderile suportate 
de băncile europene în perioada 2007 - 2010 ca urmare a crizei se apropie de 1 000 miliarde 
EUR, respectiv de 8% din PIB-ul UE. 
Pentru a reface stabilitatea sectorului bancar și a asigura continuita tea fluxurilor de credit 
către economia real ă, atât UE, cât și statele sale membre au adoptat o gam ă largă de măsuri 
fără precedent, a c ăror factur ă de plată a fost, în ultim ă instanţă suportată de contribuabil. În 
acest context, pân ă în octombrie 2010, Comisia European ă (Comisia) a aprobat ajutoare de 
stat pentru institu țiile financiare în valoare de 4 600 miliarde EUR, din care peste 
2 000 miliarde EUR au fost efectiv utilizate în 2008 și 2009.  
Acest nivel de sprijin  fiscal acordat b ăncilor trebuie completat cu o reform ă solidă, care să 
remedieze deficien țele în materie de reglementare, eviden ţiate în cursul crizei. În acest sens, 
Comisia a propus deja, în octombrie 2008 (CRD1
 II) şi în iulie 2009 (CRD III), o serie de 
modificări ale reglement ărilor din domeniul bancar. Pachetul legislativ pe care acest raport îl 
însoţeste conţine elemente elaborate şi convenite la nivel global ale standardelor de capital 
bancar şi de lichiditate, cunoscute sub denumirea de Basel III. Serviciile Comisiei au 
participat activ, în numele statelor membre ale UE, la procesul de elaborare a acestora. 
Pachetul a fost extins pentru a include o propunere de armoni zare a altor dispozi ţii ale 
Directivei privind cerin ţele de capital, în vederea dezvolt ării în profunzime a pie ţei unice şi 
pentru a m ări eficacitatea supravegherii.  Prezentul raport se refer ă numai la evaluarea 
impactului m ăsurilor descrise mai jos. 
2. CONSULTAREA P ĂRțILOR INTERESATE  
Pe întreg parcursul proiectului, serviciile Comisiei au participat la lucr ările forumurilor 
internaţionale, în special ale Comitetului de la Basel pentru Supraveghere Bancar ă (Basel 
Committee on Banking Supervision  - BCBS), îns ărcinat cu elaborarea noilor m ăsuri de 
politică în domeniile lichidit ăţii şi riscului de credit al contra partidei, definirii capitalului 
reglementar şi prociclicit ăţii. Comitetul Bancar European şi Comitetul european al 
inspectorilor bancari ( Committee of European Banking Supervisors  – CEBS) au fost intens 
implicate şi consultate pe întreg parcursul proiectului.  
Ca suport al analizei impactului acestui pachet legislativ privind sector ul bancar al UE, CEBS 
a efectuat un studiu cantitativ de impact. La studiu au participat 246 de b ănci din 21 de ţări 
membre ale CEBS, din care 50 de b ănci din grupul 12 şi 196 de b ănci din grupul 2, care 
reprezintă împreună aproximativ 70 % din sectorul bancar consolidat al UE în termeni de 
capital. CEBS a furnizat, de asemenea, Comisiei consultan ţă tehnică în domeniul armoniz ării 
opţiunilor şi marjelor de discre ţie naţionale.  
                                                 
1 Directiva privind cerin țele de capital 
2 B ăncile din grupul 1 sunt cele care au un capital de rangul 1 de peste 3 000 miliarde EUR, sunt bine 
diversificate şi activeaz ă la scară internaţională. Toate celelalte b ănci sunt considerate ca apar ţinând 
grupului 2. 
 
RO 2   RO Serviciile Comisiei au organiza t în aprilie 2010 o audiere public ă şi au desf ăşurat patru 
consultări publice în perioada 2009 - 2011 cu privire la m ăsurile de politic ă incluse în 
pachetul legislativ3. Răspunsurile la consult ări constituie o important ă sursă de date şi de 
puncte de vedere ale p ărţilor interesate cu privire la impactul şi la eficacitatea m ăsurilor 
potenţiale. În plus, serviciile Comisiei au organizat ample consult ări separate cu sectorul 
bancar, inclusiv cu  Grupul de exper ți pe probleme bancare ( Group of Experts in Banking 
Issues ), cu diferite asocia ții ale băncilor și cu bănci din UE. 
3. DEFINIREA PROBLEMEI  
3.1. Administrarea riscul ui de lichiditate 
Criza financiar ă globală a eviden ţiat deficien ţe ale administr ării curente a riscului de 
lichiditate de c ătre institu ţii, inclusiv în cazul exerci ţiilor de simulare de criz ă şi al 
neconcordan ţelor dintre scaden ţele activelor şi cele ale pasivelor. Mai precis, practicile 
existente de administrare a risc ului de lichiditate s-au dove dit a fi inadecvate în ceea ce 
priveşte tratarea integral ă a riscurilor as ociate securitiz ării de tip „origina te-to-distribute”, 
utilizării instrumentelor financiare complexe și dependen ței de finan țarea interbancar ă cu 
instrumente cu scaden ță pe termen scurt. Ipotezele referitoare la lichiditatea pie ţei activelor şi 
la interacţiunea dintre lichiditatea pie ţei şi lichiditatea finan ţărilor s-au dovedit a fi eronate, în 
timp ce aspectele de comportament al institu ţiilor financiare au jucat, de asemenea, un rol 
copleşitor pe parcursul crizei. Ace şti factori au cont ribuit la dispari ţia mai multor institu ţii 
financiare4 şi au subminat puternic s ănătatea multor altora, amenin ţând stabilitatea financiar ă 
şi necesitând niveluri f ără precedent de sus ţinere cu lichidit ăţi din partea sectorului public şi a 
băncilor centrale. În perioada septembrie - decembrie 2008, împrumuturile acordate de BCE 
instituţiilor de credit din zona euro au crescut cu aproximativ 70 %, situându-se peste 800 
miliarde EUR. 
Deşi o serie de state membre impun în prezent anumite tipuri de standarde de reglementare 
cantitativă a lichidit ăţii, nu exist ă la nivelul UE reglement ări armonizate suficient de explicite 
privind nivelurile adecvate de lichiditate pe termen scurt și pe termen lung. Diversitatea 
standardelor na ționale actuale obstruc ţionează comunicarea dintre autorit ățile de supraveghere 
și impune institu țiilor transfrontaliere costuri de raportare suplimentare. 
3.2. Definirea capitalului 
La apariţia crizei, sistemul bancar al UE avea un capital insuficient din punct de vedere 
cantitativ și calitativ. Mai precis, anumite instrumente de capital şi, în special, instrumentele 
de capital hibride5 (instrumentele hibride) nu au corespuns a şteptărilor pieţelor şi autorităţilor 
de reglementare în ceea ce prive şte capacitatea lor de a absorbi pierderile6, de a rămâne 
disponibile7 şi de a asigura pl ăţi flexibile8 în condi ţii de func ţionare normal ă. De fapt, 
                                                 
3 A se vedea http://ec.europa.eu/internal_market/bank/regcapital/index_en.htm   
4 Bear Sterns, Lehman Brothers, Northe rn Rock, HBOS, Bradford and Bingley 
5 Instrumentele hibride sunt titluri care con ţin atât caracteristici de titlu de capital, cât şi de obliga ţiune.  
6 Instrumentul trebuie s ă fie disponibil pentru a abso rbi pierderile, atât în condi ţii de func ţionare normal ă, 
cât și în condi ţii de lichidare, şi pentru a sus ține fondurile deponen ților, dacă este necesar. 
7 Instrumentul trebuie s ă fie permanent disponibil, astfel încât s ă nu existe niciun dubiu în privin ţa 
capacităţii sale de a sus ţine deponen ții și alți creditori în perioade dificile. 
 
RO 3   RO respectarea de c ătre instrumentele hibride a celor trei cr iterii de mai sus, în UE, a fost impus ă 
prin politica Comisiei de „împ ărțire a sarcinii” ( burden sharing ), cu ocazia evalu ării măsurilor 
de recapitalizare a b ăncilor naționale.  
De asemenea, lista ajust ărilor capitalului reglementar s-a dovedit a fi incomplet ă, deoarece un 
număr de elemente din bilan ț, precum participa țiile minoritare și activele privind impozitul 
amânat, al c ăror poten țial de absorb ție a pierderilor este mai pu țin sigur într-o func ționare 
normală în perioade dificile, au fost efectiv înl ăturate de c ătre participan ții la piață din ratele 
capitalului raportate de institu ții. Diferen țele dintre statele membre în ceea ce prive ște 
aplicarea ajust ărilor reglementare au obstruc ționat și mai mult comparabilitatea și 
credibilitatea m ăsurării capitalului de rangul 1. În consecin ță, ratele de capital de rangul 1 
raportate nu au reflectat capacitatea institu țiilor de a absorbi pierderile crescânde. Ca urmare a 
acestui fapt, în multe țări, guvernele au fost nevoite s ă acorde un sprijin masiv sectorului 
bancar.  
3.3. Riscul de credit al contrapartidei 
Criza a eviden țiat o serie de deficien țe ale reglement ării actuale a riscul ui de credit al 
contrapartidei9 care decurge din instrumentele fina nciare derivate, din acordurile repo10 și din 
activitățile de finan țare prin titluri11. Criza a ar ătat, de asemenea, c ă dispozițiile existente nu 
au asigurat buna administrare și capitalizarea adecvat ă pentru acest tip de risc. Normele 
actuale nu au asigurat nici suficiente stimulente  pentru migrarea contractelor cu instrumente 
derivate OTC compensate bilateral c ătre compensarea multilateral ă prin intermediul 
contrapartidelor centrale12. 
3.4. Prociclicitatea credit ării 
Efectele prociclice sunt definite ca fiind acele ef ecte care tind s ă urmeze direc ția ciclului 
economic și să îl amplifice. Natura ciclic ă a împrumuturilor bancare are o serie de surse 
interconectate, printre care se num ără atât deficien țe ale pieței, cât și deficiențe reglementare.  
Una din caracteristicile actualelor cerin țe minime de capital bazate pe risc, este varia ția 
acestora pe durata ciclului economic. Dac ă instituțiile de credit și societăţile de investi ții pot 
îndeplini aceste cerin țe, nu exist ă nicio restric ție reglementar ă explicită cu privire la nivelul de 
risc pe care și-l pot asuma și, deci, cu privire la efectul de levier. Lipsa unei astfel de restric ții 
și faptul c ă cerințele de capital nu au fost sensibil e la acumularea riscului la nivel 
macroeconomic au condus la o acumulare  a dezechilibrelor financiare care a gr ăbit apariția 
pierderilor grave legate de credite și, după ce ciclul economic s-a întors, a declan șat o 
dăunătoare spiral ă a deprecierii.  
                                                                                                                                                         
8 Instrumentul trebuie s ă conțină caracteristici care permit am ânarea sau anularea necumulativ ă a plății 
cupoanelor sau dividendelor în perioade dificile. 
9 Riscul ca o contrapartid ă la o tranzac ție să intre în stare de nerambursare înainte de decontarea final ă a 
fluxurilor de numerar ale tranzac ției respective.  
10 Într-un acord repo (acord de r ăscumpărare), împrumutatul accept ă să vândă un titlu unui împrumut ător 
și să cumpere acela și titlu de la acela și împrumut ător la un pre ț fix, la o dat ă ulterioară. 
11 În timp ce obiectivul unui acord repo este luarea sau darea cu împrumut de numerar, în finan țarea prin 
titluri, obiectivul este ob ținerea temporar ă a unui titlu în alte scopuri, cum ar fi acoperirea pozi țiilor 
scurte. 
12 O entitate care se interpune între contrapartidele la contracte tranzac ționate pe una sau mai multe pie țe 
financiare, devenind cump ărătorul pentru orice vânz ător și vânzătorul pentru orice cump ărător.  
 
RO 4   RO 3.5. Opțiuni, marje de discre ție și minimă armonizare 
În 2000, șapte directive bancare au fost  înlocuite cu Directiva bancar ă consolidat ă. Această 
directivă a fost reformat ă în 2006 (Directiva privind cerin țele de capital), odat ă cu 
introducerea cadrului Basel II în UE. În consecin ță, dispozițiile Directivei privind cerin țele de 
capital includ un num ăr semnificativ de op țiuni13 și marje de discre ție14. Directiva privind 
cerințele de capital este și o directiv ă „de minim ă armonizare”, acest lucru însemnând c ă 
statele membre pot ad ăuga norme pruden țiale mai stricte, ceea ce d ă naștere unei practici 
denumite „gold plating” (transpunere excesiv ă).  
În consecin ță, există un nivel ridicat de divergen ță între modurile de implementare a normelor 
de către statele membre și, ulterior, de aplicare a acestora de c ătre autorit ățile de supraveghere 
naționale, ceea ce creeaz ă în mod deosebit dificult ăți pentru societ ățile cu activitate 
transfrontalier ă. Acest fapt are ca efect, de asemenea, o lips ă a clarității juridice și un mediu 
concurențial inechitabil.  
4. OBIECTIVE  
Obiectivul principal al acestei ini țiative este de a asigura înt ărirea eficacit ății reglement ării 
capitalului bancar și lichidității în UE și limitarea efectelor adve rse ale acesteia asupra 
încrederii în b ănci și asupra prociclicit ății sistemului financiar, men ținând în acela și timp 
poziția competitiv ă a sectorului bancar al UE. Din acest obiectiv decurg urm ătoarele patru 
obiective de politic ă generale:  
- creșterea stabilit ății financiare, 
- îmbunătățirea protec ției intereselor deponen ților, 
- asigurarea competitivit ății internaționale a sectorului bancar al UE, 
- reducerea prociclicit ății sistemului financiar. 
5. OPțIUNI DE POLITIC Ă: ANALIZ Ă șI COMPARA țIE 
Au fost evaluate și comparate, în total, 27 de op țiuni de politic ă, în vederea solu ționării 
diverselor probleme identificate. În prezenta sec țiune este expus impactul a șteptat al m ăsurilor 
de politic ă în fiecare domeniu, precum și impactul cumulativ al întregii propuneri.  
5.1. Riscul de lichiditate 
Pentru a îmbun ătăți reziliența pe termen scurt a profilului de risc de lichiditate al institu țiilor 
financiare, în 2015 va fi introdus  un indicator de lichiditate ( Liquidity Coverage Ratio  – 
LCR), dup ă o perioad ă de observare și după ce se efectueaz ă o revizuire pentru a aplica orice 
ajustări necesare atât compozi ției, cât și calibrării sale, și pentru a verifica dac ă există efecte 
                                                 
13 Posibilitatea acordat ă autorităților competente sau statelor me mbre de a alege, dintr-o gam ă de 
alternative, modul de a se conforma unei dispozi ții date.  
14 Posibilitatea acordat ă autorităților competente sau statelor membre de a decide dac ă aplică sau nu o 
dispoziție dată. 
 
RO 5   RO nedorite asupra sector ului bancar, a pie țelor financiare și a economiei. Având în vedere 
definiția LCR inclus ă în Basel III, respectarea pe  termen lung a acestei cerin țe în UE ar trebui 
să producă o creștere anual ă netă a PIB între 0,1 % și 0,5 %, datorit ă reducerii frecven ței 
preconizate a crizelor sistemice.  
Pentru a solu ționa problemele de finan țare care decurg din neconcordan ța de maturitate dintre 
active și pasive, Comisia ia în considerare introducerea unui i ndicator de finan țare netă stabilă 
(Net Stable Funding Ratio  - NSFR). Înainte de a se  decide calibrarea final ă și transformarea 
sa în standard minim începând din 2018, NSFR, împreun ă cu implica țiile sale, va fi amplu 
monitorizat.  
5.2. Definirea capitalului 
Propunerile înn ăspresc criteriile de eligib ilitate a instrumentelor de capital pentru diferitele 
niveluri de capital reglementar și revizuiesc în prof unzime aplicarea ajust ărilor reglementare. 
Ajustările reglementare revizuite reduc capitalul  comun de rangul 1 eligibil (CET1) cu 42 % 
pentru băncile din grupul 1 și cu 33 % pentru b ăncile din grupul 2. Aceste reduceri sunt 
induse de ajust ările pentru fond comercial ( goodwill ), pentru investi ții semnificative în alte 
instituții financiare și pentru active privind impozitul amânat.  
Noile cerin țe minime privind CET1 și capitalul de rangul 1 vor fi implementate progresiv 
începând din 2013 și până în 2015 vor atinge 4,5 % și, respectiv, 6 %. Revizuirile ajust ărilor 
reglementare vor fi introduse în perioada 2014 – 2019. Se au în vedere și clauze de p ăstrare a 
drepturilor ob ținute, referitoare la instrumentele de  capital care nu mai îndeplinesc noile 
cerințe de eligibilitate. 
5.3. Riscul de credit al contrapartidei 
Cerințele de administrare și de capitalizare a riscului de cr edit al contrapartidei vor fi 
consolidate. Propunerile vor spori, de as emenea, stimulentele pentru compensarea 
instrumentelor tranzac ţionate pe pie ţe nereglementate (OTC) prin contrapartide centrale. Se 
estimează că propunerile vor afecta mai ales cele mai mari b ănci din UE. 
Revizuirea tratamentului riscului de credit al contrapartidei și, în special, introducerea unor 
cerințe de fonduri proprii mai ridicate pentru contra ctele bilaterale cu instrumente financiare 
derivate, pentru a reflecta riscul mai mare pe care aceste contracte îl reprezint ă pentru 
sistemul financiar, face parte integrant ă din eforturile Comisiei de a asigura eficien ța, 
siguranța și soliditatea pie țelor instrumentelor financiare derivate. Aceast ă revizuire 
completeaz ă alte iniţiative de reglementare în domeniu al e Comisiei, în special propunerea de 
Regulament privind instrumentele financiare  derivate OTC, contrapartidele centrale şi 
registrele centrale de tranzac ții, adoptat ă de Comisie la 15 septembrie 2010. 
5.4. Măsuri de politic ă anticiclice 
Propunerile referitoare la rezerv ele de capital includ o rezerv ă de conservare a capitalului şi o 
rezervă de capital anticiclic ă. Rezerva de conservare a capitalului (CET1) de 2,5 % a activelor 
ponderate la risc (RWA) urm ăreşte să asigure capacitatea b ăncilor de a absorbi pierderile în 
perioadele dificile care ar putea dura mai mul ţi ani. Se presupune c ă băncile vor acumula un 
astfel de capital în peri oadele economice favorabile. B ăncile care nu îndeplinesc ţinta de 
rezervă de capital se vor confrunta cu restric ții în ceea ce prive şte distribu ţia discreționară a 
câştigurilor ( şi anume, plata dividendelor) pân ă la atingerea acestei ţinte.  
 
RO 6   RO Prin intermediul rezervei de capital anticiclice se dore şte atingerea obiectivului 
macropruden ţial mai larg de a proteja sectorul bancar şi economia real ă de riscurile sistemice 
care decurg din evolu ţia de tip expansiune-contrac ţie a creditului agregat. Aceasta va fi 
aplicată prin ajustarea m ărimii rezervei de capital stabilite pr in rezerva de c onservare cu un 
procent suplimentar de 2,5 %. 
În vederea limit ării acumul ării excesive a efectului de levier în bilan țurile institu țiilor de 
credit și ale societ ăţilor de investi ții și a reducerii în acest mod a ciclicit ăţii creditării, Comisia 
propune, de asemenea, introducerea unei rate  a efectului de levier independent ă de riscuri, ca 
element al revizuirii pruden ţiale. Înainte ca aceast ă rată să devină, eventual, o cerin ţă 
obligatorie general ă la 1 ianuarie 2018, implica ţiile sale vor fi monitorizate.  
5.5. Corpus de norme unic 
Propunerile armonizeaz ă abordările naționale divergente în mate rie de supraveghere prin 
eliminarea op țiunilor și a marjelor de discre ţie. Unele domenii specifice, unde practica de 
gold-plating  este determinat ă de considera ţii de evaluare a riscului, de caracterul specific al 
pieţei sau al produselor şi de cadrul juridic al statului membru, sunt exceptate.  
5.6. Impactul cumulat al pachetului  
În completarea propriei evalu ări a impactului Basel III, Comisi a a analizat o serie de studii 
elaborate atât de sectorul public, cât și de cel privat.  
Se estimeaz ă că prezentul pachet împreun ă cu CRD III vor conduce la cre şterea activelor 
ponderate la risc cu 24,5 % în cazul b ăncilor din grupul 1 şi cu procentul mai modest de 4,1 % 
în cazul b ăncilor din grupul 2. Având în vedere  nivelurile de capital ale b ăncilor din UE în 
2009, se estimeaz ă că deficitul de capital CET1 fa ţă de nivelul necesar în deplinirii noii cerin ţe 
minime şi rezervei de conservare va fi nesemnificativ pân ă în 2013, de 84 miliarde EUR pân ă 
în 2015 şi de 460 miliarde EUR15 până în 2019, respectiv echivale nt cu 2,9 % din activele 
ponderate la risc ale sectorului bancar. 
Cu scopul de a da b ăncilor timpul necesar pentru a re ţine o parte mai mare din profitul 
propriu, a cre şte eficien ţa operaţională, a emite noi tiluri de capital şi a lua alte m ăsuri 
necesare ajust ării, noile cerin ţe de capital prev ăd o perioad ă de tranzi ţie de opt ani. Având în 
vedere analizele comitetului de la Basel, ale BCE şi ale serviciilor Comisiei, tranzi ţia către 
standarde mai înalte de capital şi lichiditate va avea numai un impact limitat asupra 
rezultatelor agregate. 
În termeni de impact economic pe termen lung, analiza efectuat ă de comitetul de la Basel a 
constatat clar existen ţa unor beneficii economice nete pe termen lung ale Basel III, sub forma 
unei creşteri anuale economice nete a PIB-ului UE situat ă între 0,3 % şi 2 %. Aceste beneficii 
provin din reducerea frecven ţei estimate a viitoarelor crize sistemice şi sunt optime în cazul 
unei calibr ări a CET1 în intervalul 6 % - 9 %. 
Un alt model elaborat de Comisie şi de cercet ători universitari a constatat c ă propunerile vor 
reduce cu 29 % pân ă la 89 % probabilitatea unei crize bancare sistemice în șapte state 
membre, dac ă băncile recapitalizeaz ă la o rată a capitalului total de cel pu țin 10,5 %.  
                                                 
15 Din aceast ă cifră, 37 miliarde EUR (capital de rangul 1) poate fi atribuit ă propunerii CDR III. 
 
RO 7   RO În plus, analiza comitetului de la Basel a ar ătat că cerinţele mai mari de capital, inclusiv de 
rezervă de capital anticiclic ă, și de lichiditate ar trebui, de asemenea, s ă reducă amplitudinea 
ciclurilor economice normale. Acest fapt are o relevan ţă deosebită în cazul IMM-urilor care 
depind de finan ţarea bancar ă pe tot parcursul ciclului economic.  
6. MONITORIZARE șI EVALUARE  
Se estimeaz ă ca modific ările propuse vor intra în  vigoare în 2013. La m ăsurarea progreselor 
obţinute în realizarea obiectivelor de politic ă specifice î şi vor aduce contribu ţia şi grupurile de 
lucru ale comitetului de la Basel şi ale Autorit ăţii bancare europene (ABE), care 
monitorizeaz ă dinamica pozi ţiilor capitalului bancar la nivel global şi, respectiv, la nivelul 
UE. ABE va institui dispozi ţii speciale pentru a asigura col ectarea datelor ne cesare pentru 
monitorizarea ratei efectului de levier şi a noilor cerin ţe de lichiditate, astfel încât aceste 
măsuri de politic ă să fie finalizate la timp.