Figura 2: Punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări: evaluare anuală efectuată în fiecare an începând din 2011, comparativ cu stadiul actual al punerii în aplicare

Deși fundamentele economiei s-au îmbunătățit semnificativ în ultimii ani, trebuie să consolidăm în continuare reziliența și potențialul de creștere care caracterizează economia europeană. Este crucial să se sporească creșterea potențială și să se consolideze marja de manevră bugetară pentru a contracara șocurile economice negative viitoare. Având în vedere riscurile mari și interdependente legate de perspectivele economice, este necesară intensificarea eforturilor pentru abordarea provocărilor și deficiențelor structurale care pot deveni mai numeroase ca urmare a scăderii ritmului creșterii economice. Promovarea și protejarea investițiilor în educație și competențe, într-o infrastructură de calitate și în inovare vor consolida potențialul de creștere al economiilor noastre și vor sprijini, în același timp, cererea agregată. Consolidarea respectării statului de drept, în special a sistemelor de justiție independente și a cadrelor anticorupție solide, este, de asemenea, crucială în acest context. În ceea ce privește finanțele publice, țările cu datorii mari ar trebui să aplice politici care să sporească rezervele bugetare și să înscrie în mod durabil ratele datoriei pe o traiectorie descendentă. În același timp, este important ca în acest moment să se utilizeze marja de manevră bugetară, acolo unde există. Ar trebui să se acorde o atenție deosebită asigurării capacității cheltuielilor și a regimului fiscal din toate statele membre de a promova creșterea, precum și efectelor de redistribuire ale acestora. În fine, o reechilibrare mai simetrică în întreaga zonă euro va ține sub control impactul negativ al reducerii gradului de îndatorare asupra creșterii economice și va face ca performanța noastră economică să depindă mai puțin de cererea externă.

Se preconizează că economia Uniunii Europene va continua să înregistreze creștere atât în acest an, cât și anul viitor, chiar dacă într-un ritm mai lent. Încetinirea estimată a creșterii economice în 2019 este cauzată, parțial, de impactul negativ considerabil al mediului extern asupra sectoarelor orientate către export. Unii factori specifici anumitor țări și sectoare (de exemplu, în industria autovehiculelor) au afectat, de asemenea, cifrele privind producția în unele economii europene mari. Incertitudinea legată de politicile interne și inversarea reformelor au afectat încrederea și perspectivele de creștere în unele țări. Se preconizează că locurile de muncă suplimentare și creșterea moderată a salariilor angajaților vor sprijini consumul și activitatea economică. Totodată, incertitudinile cu privire la perspectivele economice continuă să afecteze percepția populației. Se prevede că investițiile vor crește în continuare, dar într-un ritm mai lent, din cauza mediului extern mai puțin favorabil și a gradului de incertitudine privind politicile comerciale. În general, condițiile de finanțare favorabile și măsurile fiscal-bugetare de sprijin din unele state membre ar trebui să susțină și mai mult creșterea cererii interne.

Cu timpul, statele membre și-au îmbunătățit în mod semnificativ cadrele bugetare și în multe țări acestea sprijină aplicarea unor politici bugetare solide. Cu toate acestea, într-o serie de state membre reformele trebuie să continue pentru a stabili un cadru bugetar bine conceput și eficace. Croației și Spaniei li se recomandă să își consolideze cadrele bugetare. Austria și Belgia trebuie să își îmbunătățească și mai mult mecanismele de coordonare bugetară, iar în Polonia ar trebui efectuată o consolidare suplimentară a procedurilor bugetare. În același timp, în alte state membre, reformele au stagnat și este necesar un nou impuls pentru a revigora eforturile de reformă. În plus, este esențial ca în toate statele membre să se pună în permanență accentul pe implementare, pentru a se asigura faptul că la nivelul cadrelor bugetare este atins obiectivul de a obține sau de a menține o politică bugetară solidă.

Creșterea incertitudinilor pe piețele mondiale subliniază importanța pieței unice. Buna funcționare a pieței unice este esențială pentru facilitarea unor inputuri de înaltă calitate pentru firme la prețuri competitive și pentru oferirea unor piețe mari și lichide furnizorilor de bunuri și servicii din UE. Nivelul relativ mai scăzut de integrare pe piețele de servicii a fost abordat în trecut, însă ritmul reformelor a fost adesea dezamăgitor. Costul de oportunitate al unei integrări insuficiente pe piețele serviciilor este tot mai mare, iar aceste costuri se propagă de la un stat membru la altul. În plus, sunt posibile îmbunătățiri și în anumite domenii ale piețelor de bunuri, în special în ceea ce privește aplicarea principiului recunoașterii reciproce. Crearea unei veritabile piețe unice de capital în Europa prin intermediul uniunii piețelor de capital va spori capacitatea sistemului financiar de a absorbi șocurile, prin diversificarea accesului la finanțare pentru întreprinderi, și va promova noi oportunități de investiții. Consolidarea pieței unice necesită eforturi suplimentare de reformă la nivelul statelor membre pentru a înregistra progrese în ceea ce privește integrarea dimensiunii sale digitale, energetice, legate de capitaluri și de transporturi. De exemplu, Italiei i se recomandă să aducă îmbunătățiri calității infrastructurii sale, ținând seama de disparitățile sale regionale.

Tendințele socioeconomice naționale ascund diferențe regionale, care în unele țări sunt semnificative. La o analiză retrospectivă, se constată că beneficiile creșterii economice nu au fost distribuite în mod egal între regiuni. Privind în perspectivă, provocările socioeconomice ale viitorului nu vor afecta toate segmentele societății în același mod. Astfel, recomandările din acest an se referă la disparitățile regionale și teritoriale, acolo unde este cazul, bazându-se pe constatările din rapoartele de țară din 2019. Scopul este de a identifica mai bine nevoile specifice de investiții și de a promova accelerarea convergenței economice și sociale cu ajutorul acelor investiții care vor fi cofinanțate din fondurile politicii de coeziune a UE în perioada 2021-2027.

Obiectivul general al recomandărilor este de a încuraja statele membre să își sporească potențialul de creștere prin modernizarea economiilor lor și să își consolideze în continuare reziliența. Având în vedere încetinirea preconizată, toate statele membre ar trebui să acorde prioritate reformelor care vizează o creștere durabilă și favorabilă incluziunii. În plus, economiile din ce în ce mai digitalizate și mai globalizate necesită investiții mai inteligente în infrastructura, inovarea, educația și competențele relevante. Mai mult decât atât, digitalizarea, piața forței de muncă în schimbare și îmbătrânirea populației, precum și ecologizarea economiei necesită eforturi suplimentare pentru sprijinirea creării de locuri de muncă de calitate și pentru asigurarea unor sisteme de protecție socială durabile, adecvate și incluzive.

Caseta 1. Situația actualizată a supravegherii în cadrul Pactului de stabilitate și de creștere Pe baza evaluării programelor de stabilitate și de convergență din 2019, Comisia a luat, de asemenea, o serie de măsuri în temeiul Pactului de stabilitate și de creștere. Comisia recomandă ca procedura aplicabilă deficitelor excesive să fie încheiată în cazul Spaniei. Aceasta înseamnă că niciun stat membru nu va mai intra sub incidența componentei corective a pactului. Comisia a adoptat rapoarte pentru Franța, Belgia, Cipru și Italia în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE, în care examinează respectarea de către acestea a criteriilor privind deficitul și datoria stabilite în tratat. În cazul Franței, ar trebui să se considere că în prezent criteriile privind deficitul și datoria sunt respectate. În cazul Belgiei, în urma analizei curente nu se poate concluziona pe deplin dacă este sau nu respectat criteriul datoriei. În ceea ce privește Cipru, Comisia consideră că nu ar trebui luate măsuri suplimentare care să ducă la o decizie privind existența unui deficit excesiv. În cazul Italiei, analiza sugerează că ar trebui să se considere că nu este respectat criteriul datoriei și că, prin urmare, trebuie aplicată procedura privind deficitele excesive. De asemenea, Comisia recomandă Consiliului să decidă că Ungaria și România nu au întreprins acțiuni eficace ca răspuns la recomandarea Consiliului din decembrie 2018 emisă în cadrul procedurii aplicabile abaterilor semnificative. În cazul României, această procedură a fost deschisă în iunie 2017 ca urmare a abaterilor semnificative observate în 2016. În cazul Ungariei, procedura aplicabilă abaterilor semnificative a fost deschisă în iunie 2018 ca urmare a abaterilor semnificative observate în 2017. În plus, Comisia adresează avertismente Ungariei și României cu privire la existența unei abateri semnificative de la traiectoria de ajustare necesară pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu în 2018. Acesta este cel de al treilea avertisment adresat României și cel de al doilea adresat Ungariei. Comisia recomandă Consiliului să adopte o recomandare ca Ungaria și România să ia măsurile adecvate în vederea corectării acestei abateri semnificative.

Piața forței de muncă, educație și politici sociale

Condițiile de pe piața forței de muncă se îmbunătățesc în continuare. Rata ocupării forței de muncă în UE înregistrează un nivel record, iar rata șomajului nu a fost niciodată atât de mică în acest secol. În același timp, există în continuare diferențe considerabile între țări, regiuni și grupuri de populație. Pentru a îmbunătăți funcționarea pieței forței de muncă, Belgiei, Bulgariei, Ciprului, Finlandei, Greciei, Ungariei, Irlandei, Sloveniei și Spaniei li se recomandă să întreprindă acțiuni clar orientate prin care să îmbunătățească eficacitatea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă și/sau să consolideze capacitatea serviciilor de ocupare a forței de muncă. Polonia, Portugalia și Spania ar trebui să soluționeze problema ratei ridicate a lucrătorilor cu contracte temporare, promovând în același timp tranziția către locuri de muncă cu contract pe durată nedeterminată.

Rata participării femeilor pe piața forței de muncă continuă să crească, dar persistă inegalități de gen în materie de ocupare a forței de muncă și de remunerare. Acest lucru este adesea cauzat de factori de descurajare a muncii, de mecanisme insuficiente prin care să se asigure un echilibru între viața profesională și cea privată sau de lipsa unor structuri accesibile ca preț de îngrijire a copiilor și de îngrijire pe termen lung. Austriei, Republicii Cehe, Estoniei, Germaniei, Irlandei, Italiei, Poloniei și Slovaciei le-au fost adresate recomandări cu privire la aceste aspecte.

Accesul la educație și formare de calitate este esențial pentru a le oferi tuturor cetățenilor abilități și competențe, într-o perspectivă de învățare pe tot parcursul vieții care ia în considerare nevoile viitoare. Investițiile în capitalul uman sunt esențiale pentru promovarea unei creșteri durabile, bazate pe utilizarea intensivă a cunoașterii și favorabile incluziunii, în contextul creșterii deficitului și neconcordanțelor în materie de competențe și al unui mediu profesional în schimbare. Cu toate acestea, în cazul mai multor grupuri de populație nivelul competențelor rămâne scăzut. Prin urmare, multor state membre li se recomandă să își consolideze și modernizeze sistemele de învățământ și formare. De exemplu Bulgaria, Croația, Republica Cehă, Estonia, Franța, Grecia, Irlanda, Italia, Letonia, Lituania, Polonia, Portugalia, Slovacia și Slovenia ar trebui să aibă în vedere orientarea către viitor a dobândirii competențelor, inclusiv a măsurilor de promovare a învățării în rândul adulților. Belgiei, Bulgariei, Ciprului, Croației, Greciei, Lituaniei, Portugaliei, României și Spaniei li se recomandă să îmbunătățească relevanța sistemelor lor de învățământ și formare pentru piața forței de muncă. Spaniei i se recomandă, de asemenea, să reducă rata de părăsire timpurie a școlii, iar Ciprului, Greciei și Letoniei li se recomandă sporirea capacității educației și formării profesionale. În mai multe state membre sunt necesare eforturi suplimentare de îmbunătățire a calității și a caracterului incluziv al sistemelor de învățământ și formare, acordându-se o atenție deosebită grupurilor dezavantajate, în timp ce Republica Cehă și Italia ar trebui să consolideze atractivitatea profesiei de cadru didactic.

Situația socială continuă să se îmbunătățească, dar persistă lacune în ceea ce privește acoperirea sistemelor de protecție socială și accesul la servicii. Rata sărăciei este în scădere, dar rămâne la un nivel ridicat în unele state membre. Sărăcia persoanelor încadrate în muncă reprezintă, de asemenea, o provocare în mai multe state membre. În plus, unele grupuri dezavantajate, cum ar fi persoanele cu handicap și cele provenite dintr-un context de migrație, se confruntă cu provocări persistente. Asigurarea unui acces adecvat la protecție socială pentru lucrătorii cu contracte atipice și lucrătorii care desfășoară o activitate independentă este crucială pentru bunăstarea forței de muncă și pentru buna funcționare a piețelor forței de muncă. Bulgariei, Estoniei, Ungariei, Letoniei, Portugaliei, României și Spaniei li se recomandă să ia măsuri de îmbunătățire a acoperirii, adecvării sau eficacității plasei de siguranță socială, inclusiv a sistemelor de venit minim, în timp ce Croației și Greciei li se recomandă să realizeze reforme mai cuprinzătoare ale sistemelor de prestații sociale. În Bulgaria, Estonia și Finlanda este necesară îmbunătățirea accesului la servicii sociale de calitate. Una dintre recomandările adresate Țărilor de Jos este de a promova o protecție socială adecvată pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă. Republicii Cehe și Letoniei li s-au adresat recomandări specifice de promovare a acordării de sprijin persoanelor cu handicap.

Într-o serie de țări sunt în curs reforme ale sistemelor de sănătate pentru a asigura faptul că toate categoriile de populație au acces la asistență medicală, sporind în același timp rentabilitatea și sustenabilitatea acestora. Statele membre ar trebui să își continue eforturile, acordând prioritate conceperii atente a măsurilor cuprinzătoare și accelerând adoptarea și punerea în aplicare a reformelor privind furnizarea de servicii de sănătate. Adesea sunt necesare investiții suplimentare pentru a sprijini și a pune în aplicare reformele sistemelor de sănătate. În acest context, Austriei, Bulgariei, Ciprului, Republicii Cehe, Greciei, Finlandei, Ungariei, Italiei, Letoniei, Lituaniei, Maltei, Poloniei, României, Slovaciei și Sloveniei li se recomandă să îmbunătățească eficacitatea, accesibilitatea și sustenabilitatea asistenței medicale.

Dialogul social este un factor-cheie al conceperii și punerii în aplicare cu succes a politicilor. Implicarea partenerilor sociali și a altor părți interesate îmbunătățește asumarea politicilor și duce la rezultate mai bune și mai durabile în materie de politică. Pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori, unele state membre au luat măsuri pentru a spori oportunitățile menite să asigure un dialog structurat și participarea organizațiilor patronale și sindicale la acesta. Deși nu există vreun model care să servească drept referință, dialogul social poate fi îmbunătățit, iar partenerii sociali pot fi implicați mai mult în elaborarea politicilor într-o serie de alte state membre, cum ar fi Ungaria, Polonia și România, în Croația și Grecia persistând, de asemenea, provocări importante.

Investițiile, politicile în materie de competitivitate și îmbunătățirea mediului de afaceri pentru a crește productivitatea

În paralel cu progresele Planului de investiții pentru Europa („Planul Juncker”), elaborarea unei agende globale a UE privind politica de investiții rămâne un element esențial pentru abordarea creșterii actuale și viitoare. De la lansarea Planului de investiții pentru Europa, au fost și continuă să fie mobilizate fonduri publice și private substanțiale pentru investiții în toate sectoarele strategice ale economiei UE, ceea ce a impulsionat în mod considerabil creșterea și crearea de locuri de muncă. Se prevede ca, până în luna mai 2019, Planul Juncker să genereze investiții de aproape 400 de miliarde EUR și să creeze 750 000 de locuri de muncă, această cifră urmând să ajungă la 1,4 milioane de locuri de muncă până în 2020. Pe lângă mobilizarea investițiilor, Planul Juncker a creat rezerve de proiecte relevante și s-a concentrat asupra măsurilor ce vizau instituirea unui mediu de afaceri mai favorabil investițiilor.

Fondurile politicii de coeziune a UE ar trebui utilizate în mod optim pentru a consolida investițiile în domeniile de politică relevante. Acest lucru ar trebui, de asemenea, să contribuie la reducerea disparităților regionale persistente la nivelul UE. În acest context, rapoartele și recomandările specifice fiecărei țări din acest an oferă orientări specifice pentru programarea fondurilor UE în cadrul următorului cadru financiar multianual.

Accentul pus în acest an pe investiții în analizele efectuate în cadrul semestrului european a contribuit la identificarea acelor priorități în materie de investiții din statele membre care au cea mai mare rentabilitate macroeconomică și la evidențierea blocajelor structurale și în materie de reglementare care reprezintă un obstacol în calea potențialului de creștere pe termen lung. Creșterea investițiilor constatată în ultimii ani a fost inegală între sectoare, țări și tipuri de active. Există în continuare diferențe între investițiile din sectorul public și cele din sectorul privat: investițiile private au crescut în mod constant începând din 2013, ajungând în prezent la media dinaintea crizei, în timp ce investițiile publice au început să crească doar din 2017. În plus, chiar dacă s-a înregistrat o creștere a investițiilor în toate statele membre, în unele dintre acestea, ratele de investiții sunt în continuare cu mult sub media pe termen lung anterioară crizei.