RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 107/64

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui program de susținere a continuării dezvoltării unei politici maritime integrate

COM(2010) 494 final – 2010/0257 (COD)

2011/C 107/13

Raportor: dl Jan SIMONS

La 20 octombrie 2010, în conformitate cu articolul 114 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Consiliul a hotărât să consulte Comitetul Economic și Social European cu privire la

Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui program de susținere a continuării dezvoltării unei politici maritime integrate

COM(2010) 494 final – 2010/0257 (COD).

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 2 februarie 2011.

În cea de-a 469-a sesiune plenară, care a avut loc la 16 și februarie 2011 (ședința din 16 februarie), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 111 voturi pentru și 2 abțineri.

1. Concluzii și recomandări

1.1 Comitetul consideră că propunerea de față constituie urmarea logică a unui proces care se va încheia la termen cu elaborarea unei politici maritime integrate și aprobă în general acest demers.

1.2 În ceea ce privește distribuția competențelor, Comitetul constată cu satisfacție că în propunerea Comisiei se menționează că este vorba de competențe partajate, cu excepția subiectelor care se referă la resursele biologice marine, unde Comisia dispune de competență exclusivă.

1.3 Comitetul ar dori să obțină de la Comisie clarificări în ceea ce privește temeiul juridic invocat, întrebându-se în ce măsură articolele 74 și 77, care nu urmează procedura legislativă obișnuită, sunt compatibile cu celelalte temeiuri juridice care, în ce le privește, urmează această procedură ordinară.

1.4 În opinia Comitetului, caracterul intersectorial și transfrontalier al activităților maritime și sinergiile între politicile sectoriale justifică în suficientă măsură adoptarea de măsuri care contribuie la o politică maritimă integrată. Ca atare, Comitetul consideră că principiul subsidiarității este respectat.

1.5 Acest aspect este valabil, în opinia Comitetului și în ceea ce privește respectarea – de către propunerea de față – a principiului proporționalității. Într-adevăr, resursele financiare disponibile pentru finanțarea acțiunilor necesare pentru perioada care a mai rămas (2011-2013) sunt insuficiente.

1.6 Și din cauza situației financiare dificile în care se găsește Uniunea, Comitetul consideră că evaluarea ex-ante a Comisiei din propunerea de față este insuficientă. CESE dorește să vadă Comisia prezentându-și o argumentație mai solidă, mai ales în legătură cu alegerea temelor și punctelor de acțiune concretă

1.7 Comitetul atrage atenția asupra faptului că propunerea nu precizează clar care sunt subvențiile de funcționare vizate sau preconizate în prima frază din articolul 5 alineatul (2). De asemenea, ar trebui menționat în considerente că nu este prevăzută preluarea finanțării infrastructurii maritime, a porturilor în special.

1.8 După cum se știe, Comitetul este adeptul unei abordări intersectoriale a guvernanței maritime. Deși propunerea de față nu tratează conținutul politicilor, Comitetul dorește, așa cum a indicat în avizele sale interioare și cum este prezentat pe scurt aici, în fragmentul „Observații specifice”, să atragă din nou atenția asupra temelor care merită atenție specială în cadrul politicii maritime integrate.

2. Introducere

2.1 La 29 septembrie 2010, Comisia a publicat „Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui program de susținere a continuării dezvoltării unei politici maritime integrate” [COM(2010) 494 final], solicitând Comitetului Economic și Social European, în conformitate cu articolul 304 din TFUE, elaborarea unui aviz pe această temă.

2.2 Comitetul răspunde cu entuziasm acestei propuneri, pe care o consideră o etapă logică în evoluția politicii maritime integrate, care își găsește sursa în publicarea comunicării Comisiei din 10 octombrie 2007 (Cartea albastră).

2.3 În această comunicare, Comisia pledează pentru dezvoltarea și implementarea unui proces decizional integrat, coerent și comun în ceea ce privește oceanele, mările, regiunile de coastă și sectoarele maritime.

2.4 Abordarea intersectorială a guvernanței maritime se află în centrul conceptului de politică maritimă integrată, care pune în prim plan sinergiile între politicile din domeniul mediului, al transportului maritim, al energiei, al cercetării, al industriei, al pescuitului și al politicii regionale.

2.5 Cartea albastră era însoțită de un plan de acțiune în care Comisia propunea anumite acțiuni în vederea formulării politicii maritime integrate.

2.6 Consiliul European din 14 decembrie 2007 și-a exprimat în această reuniune sprijinul pentru ideea unei politici maritime integrate a UE, după care Comisia a adoptat, la 15 octombrie 2009, un raport privind evoluția acestei chestiuni.

2.7 Printre măsurile indicate în planul de acțiune propus în 2007, în acest raport sunt menționate cele care au fost deja adoptate, subliniindu-se și orientările pentru faza următoare a punerii în aplicare.

2.8 În concluziile sale din 16 noiembrie 2009, Consiliul Afaceri Generale sublinia cât era de importantă finanțarea dezvoltării și implementării politicii maritime integrate, invitând „Comisia să prezinte propunerile necesare pentru finanțarea acțiunilor politicii maritime integrate în cadrul Perspectivei financiare curente, în vederea intrării în vigoare a acestora până în anul 2011”.

2.9 Comisia conchide că atât dezvoltarea, cât și implementarea în continuare a politicii maritime integrate sunt în pericol din cauza insuficienței fondurilor pentru finanțarea acțiunilor necesare în perioada rămasă (2011-2013), menționând că finanțarea este necesară ca „să urmărească obiectivele principale stabilite în Cartea albastră a Comisiei și aprobate de Consiliul Afaceri Generale în concluziile sale din 16 noiembrie 2009”.

2.10 Dat fiind că nu toate prioritățile și scopurile politicii maritime integrate sunt acoperite de alte fonduri ale Uniunii, este necesară instituirea unui program de sprijinire a continuării dezvoltării politicii maritime integrate.

2.11 Comisia consideră că implementarea programului în țările terțe trebuie să contribuie la îndeplinirea obiectivelor de dezvoltare ale țării beneficiare și să concorde cu alte instrumente de cooperare ale UE, inclusiv cu obiectivele și prioritățile politicilor UE în domeniu.

2.12 În opinia Comisiei, obiectivele prezentei propuneri de regulament nu pot fi îndeplinite în măsură suficientă de către statele membre acționând individual, datorită dimensiunilor și efectelor acțiunilor care urmează să fie finanțate în cadrul programului. Aceste obiective pot fi mai bine îndeplinite la nivelul Uniunii, pentru că aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității menționat la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană și din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

2.13 Comisia consideră că, în ceea ce privește principiul proporționalității prezenta propunere de regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor stabilite.

2.14 Scopul prezentei propuneri de regulament este instituirea unui program de susținere a continuării dezvoltării unei politici maritime integrate.

3. Observații generale

3.1 În unele avize anterioare (1), Comitetul a apreciat modul în care Comisia intenționează să ajungă la o politică maritimă integrată. Propunerea de față este o etapă logică în evoluția acestui proces.

3.2 Într-adevăr, propunerea de regulament definește în special obiectivele generale și specifice ale programului, acțiunile eligibile pentru finanțare și posibilele modalități de finanțare. De asemenea, propunerea prevede o evaluare care trebuie efectuată înainte de sfârșitul anului 2014 și înființarea unui comitet consultativ care să asiste Comisia în elaborarea programelor anuale de lucru. Pentru execuția programului din perioada 2011-2013, Comisia estimează o sumă necesară de 50 de milioane de euro. Comitetul împărtășește opinia conform căreia aceste măsuri sunt necesare.

3.3 Propunerea Comisiei urmărește să delimiteze un cadru ce cuprinde o serie de instrumente tehnice, nefiind în niciun caz o propunere cu instrumente politice. De asemenea, această propunere nu are în vedere finanțarea infrastructurii maritime, incluzând aici porturile. Comitetul consideră că acest punct trebuie precizat în textul propunerii, de exemplu în cuprinsul considerentelor.

3.3.1 În prima frază din articolul 5 alineatul (2) al propunerii examinate este menționată posibilitatea acordării unor subvenții de funcționare în cadrul programului, în plus față de subvențiile pentru acțiuni. Comitetul observă că, deși sinteza resurselor cuprinsă în propunere oferă indicații privind cadrul programului, textul însuși al propunerii nu precizează clar ce tip de subvenție de funcționare este preconizată.

3.3.2 De asemenea, pentru a evita ca regulile privind concurența prevăzute de tratat să fie încălcate de Comisia însăși, Comitetul recomandă ca acest aspect să fie menționat explicit chiar în textul propunerii, concurența transfrontalieră fiind o realitate aproape cotidiană în domeniul maritim. În acest sens, nu trebuie scăpat din vedere faptul că fiecare stat membru trebuie să aibă în continuare posibilitatea de a-și sprijini sectorul de transport maritim.

3.4 Comitetul constată cu satisfacție că propunerea se bazează pe principiul partajării competențelor, cu excepția temelor care se referă la protecția bogățiilor biologice marine, care țin de competența exclusivă a Comisiei.

3.5 Comitetul ar dori să obțină de la Comisie clarificări în ceea ce privește temeiul juridic invocat. Articolele 74 și 77 nu urmează procedura legislativă obișnuită. Comitetul se întreabă în ce măsură temeiurile juridice utilizate de Comisie sunt compatibile cu celelalte temeiuri juridice care sunt conforme procedurii legislative ordinare. În acest sens, trebuie subliniat și că procedurile prevăzute de articolele 74 și 77 nu reprezintă proceduri legislative în sensul articolului 289 din TFUE.

3.6 Comitetul consideră că natura transfrontalieră a activităților maritime și sinergiile între politicile sectoriale justifică luarea unor măsuri în domeniul politicii maritime integrate, cum ar fi cele privind cercetarea, contribuția la proiectele-pilot, promovarea și facilitarea politicii maritime integrate în statele membre la nivelul Uniunii Europene.

3.7 Argumentarea evaluării ex-ante a Comisiei nu este, în opinia Comitetului, punctul forte al propunerii. Dacă se iau în considerare celelalte opțiuni disponibile, CESE consideră neconvingătoare motivarea alegerii opțiunii 2, adică o contribuție financiară modestă a UE, în vederea explorării altor opțiuni și a continuării implementării treptate a politicii maritime integrate. Comitetul recomandă Comisiei să găsească o argumentație mai solidă, în special în ceea ce privește alegerea temelor și a punctelor de acțiune concretă.

3.8 Comitetul consideră că acțiunile cuprinse în propunerea Comisiei, așa cum sunt menționate în articolul 4, nu conduc la realizarea în suficientă măsură a obiectivelor formulate anterior. CESE propune Comisiei elaborarea unor orientări mai clare în privința aspectelor în legătură cu care este nevoie de mai multă coordonare și precizie în ceea ce privește responsabilitățile și competențele, cu respectarea principiului subsidiarității.

3.9 Comisia propune ca, înainte de 31 decembrie 2014, să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare ex-post. Comitetul sprijină această propunere, dar atrage atenția asupra necesității unei evaluări ex-ante mai aprofundate, pentru a putea constata ex-post că obiectivele urmărite au fost atinse.

4. Observații specifice

4.1 După cum se știe, Comitetul este adeptul unei abordări intersectoriale a guvernanței maritime. În acest context, CESE subliniază importanța colaborării tuturor părților implicate. Participarea activă la acțiunile întreprinse a părților interesate reprezintă cheia succesului acestor acțiuni. Esențial pentru atingerea obiectivelor este apelul la participare și informarea cu privire la rezultatele politicii maritime integrate la nivelul statelor membre și în relațiile dintre acestea.

4.2 Deși propunerea examinată nu se referă la substanța politicilor, Comitetul dorește să-și reafirme poziția – exprimată în unele avize anterioare – cu privire la următoarele aspecte care cer o atenție specială în cadrul politicii maritime integrate:

4.2.1 Este necesară o evaluare echilibrată între, pe de o parte, preocupările ecologice ale regiunilor costiere ale UE și, pe de altă parte, nevoile comerțului internațional, care se concretizează printr-o creștere a transportului maritim.

4.2.2 Ca urmare a celor două mari catastrofe maritime provocate de navele Erika (în 1999) și Prestige (în 2002) și larg mediatizate, Comitetul consideră că ar trebui elaborat un plan de acțiune în cazul celui mai pesimist scenariu („worst case scenario”). Însă, în ciuda unui amplu pachet legislativ, care cuprinde circa 15 noi regulamente și directive, efortul depus de statele membre rămâne insuficient în ceea ce privește două aspecte importante:

— crearea de instalații portuare suficient de echipate pentru recepția reziduurilor de hidrocarburi ale navelor maritime, a căror absență determină încă deversarea hidrocarburilor în mare;

— crearea de porturi de refugiu în număr suficient pentru navele în dificultate, precum și neclaritățile referitoare la responsabilitățile și competențele în caz de calamitate.

Măsurile de remediere a acestor deficiențe ar trebui incluse în lista obiectivelor eligibile pentru finanțare.

4.2.3 Dată fiind ratificarea între timp a Convenției Națiunilor Unite privind dreptul mării (United Nations Convention on the Law of the Sea - UNCLOS) de către toate statele membre ale UE, implementarea acesteia trebuie monitorizată. Convenția face de acum înainte parte integrantă din acquis-ul UE, iar Comitetul consideră că țărilor terțe care n-au făcut-o încă trebuie să li se ceară să o ratifice și să o pună în aplicare, mai ales în cazul mărilor dintre unele state membre ale UE și unele state terțe care au încheiat cu UE acorduri de asociere sau care au început negocieri de aderare.

4.2.4 În vederea asigurării bunei funcționări a procesului, Comitetul propune să se organizeze – cel puțin o dată pe an – o reuniune la nivel de miniștri a Uniunii pentru Mediterana pe problemele politicii maritime integrate. Comitetul speră că, în viitor, această practică va putea fi extinsă rapid și la alte bazine maritime, precum Marea Baltică, Atlanticul de Nord și Marea Neagră.

4.2.5 Comitetul consideră că, în vederea consolidării dimensiunii internaționale a politicii maritime integrate, Comisia ar trebui să acorde mai multă atenție îmbunătățirii condițiilor de muncă pe mare, precum și securității navelor și performanțelor ecologice ale acestora.

4.2.6 În vederea asigurării bunei funcționări a pieței maritime integrate, Comitetul dorește să atragă atenția asupra necesității unei mai bune cooperări între serviciile de inspecție, paza de coastă și marinele naționale ale statelor membre, de preferință prin intermediul Agenției Europene pentru Siguranță Maritimă.

4.2.7 Pentru aceasta este nevoie și de existența unei structuri comune de schimb de informații referitoare la domeniul maritim și a unui sistem integrat de supraveghere maritimă. În avizul său pe această temă (2), CESE subliniază că un astfel de sistem trebuie creat, astfel încât, pe termen lung, să poată fi furnizate date acurate, actualizate, de calitate și care să-și merite prețul.

4.2.8 Comitetul reamintește că, într-un aviz anterior (3), a subliniat deja rolul pe care îl poate juca în punerea în aplicare a deciziilor politice în domeniul maritim, în special în ceea ce privește amenajarea spațiului maritim. Cu ocazia prezentului aviz, CESE dorește să-și reitereze angajamentul.

Bruxelles, 16 februarie 2011 Președintele Comitetului Economic și Social European Staffan NILSSON

(1) JO C 44, 11.2.2011, p. 173.

JO C 255, din 22.9.2010, p. 103.

JO C 306, din 16.12.2009, p. 46.

JO C 277, din 17.11.2009, p. 20.

JO C 211, din 19.8.2008, p. 31.

JO C 168, din 20.7.2007, p. 50.

(2) JO C 44, 11.2.2011, p. 173.

(3) JO C 211, din 19.8.2008, p. 31.