[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 22.12.2010

COM(2010) 815 final

2010/0395 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

privind normele financiare aplicabile bugetului anual al Uniunii

EXPUNERE DE MOTIVE

CONTEXTUL PROPUNERII

Prezenta propunere ia în considerare recentele evoluții legislative și politice privind Regulamentul financiar (denumit în continuare „RF”)[1].

1. Din motive de claritate juridică și pentru a facilita negocierile Parlamentului European și ale Consiliului (denumite în continuare „autoritatea legislativă”), aceasta reunește într-un text unic și într-un format legislativ standard (fără reformare) două propuneri anterioare ale Comisiei privind revizuirea RF, pe care le înlocuiește. Aceste două propuneri anterioare priveau, pe de o parte, revizuirea trienală a Regulamentului financiar [COM(2010)260 final], care răspundea mai ales necesității reale de revizuire a mecanismelor de punere în aplicare a bugetului, în contextul economic actual și având în vedere provocările politice viitoare, și, pe de altă parte, revizuirea RF pentru alinierea acestuia la Tratatul de la Lisabona [COM(2010)71 final], inclusiv obligațiilor statelor membre privind controlul intern și auditul și răspunderile care decurg din acestea în cadrul gestiunii partajate. Prin urmare, se retrag aceste două propuneri anterioare [COM(2010)260 final] și [COM(2010)71 final].

2. În plus, prezenta propunere încorporează, de asemenea, modificările aduse RF ca urmare a adoptării Regulamentului nr. 1081/2010 privind crearea Serviciul European de Acțiune Externă (denumit în continuare „SEAE”)[2].

1.1. PROCEDURA

De la intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, RF trebuie revizuit în conformitate cu procedura legislativă ordinară prevăzută la articolul 322 din TFUE. Pentru a permite autorității legislative să aibă o imagine de ansamblu a modificărilor propuse, normele de aplicare a Regulamentului financiar (denumite în continuare „NA”[3]) sunt prezentate, într-un document de lucru al serviciilor Comisiei, împreună cu RF într-un pachet unic. Normele de aplicare, ce conțin dispoziții mai detaliate care completează RF, vor fi adoptate în temeiul competențelor delegate Comisiei în conformitate cu articolul 290 din TFUE.

Prezenta propunere nu conține nicio modificare de substanță , comparativ cu cele două propuneri anterioare menționate la punctul 1 de mai sus. În consecință, documentul de lucru al serviciilor Comisiei privind normele de aplicare a RF [SEC(2010)], care a fost prezentat de Comisie în același timp cu revizuirea trienală, rămâne valabil în întregime.

1.2. CALENDAR

Ar trebui reamintit că prezenta revizuire a RF are loc în paralel cu pregătirea programelor ulterioare anului 2013. Prin urmare, prezenta propunere ar trebui să fie luată în considerare în acest context mai larg. Din acest motiv, este important ca toți actorii implicați în procesul legislativ, în special Parlamentul European și Consiliul, să mențină un calendar ambițios pentru prezenta revizuire și să convină asupra necesității de a asigura coerența între normele financiare înscrise în RF, precum și asupra conținutului temeiurilor juridice sectoriale. În acest scop, Parlamentul European și Consiliul ar trebui să ajungă la un acord privind pachetul (Regulamentul financiar și normele de aplicare) care ar putea intra în vigoare la 1.1.2012, ceea ce constituie un calendar foarte ambițios, având în vedere constrângerile inerente ale procedurii legislative ordinare.

OBIECTIVUL PROPUNERII

Bugetul reprezintă unul dintre instrumentele-cheie pentru punerea în aplicare a politicilor UE. Este prevăzut ca în 2011 să se aloce peste 126 de miliarde EUR politicilor UE, în beneficiul Uniunii și al cetățenilor acesteia. În contextul economic actual, este chiar și mai important ca mecanismele de punere în aplicare a bugetului să funcționeze în cel mai eficient mod și să faciliteze punerea în aplicare a politicilor UE, asigurând, în același timp, utilizarea judicioasă a banilor contribuabililor europeni. În special, este important ca aceste mecanisme să fie simple și transparente (mai ales pentru beneficiarii finali ai fondurilor UE), să prevadă posibilitatea mobilizării resurselor exterioare bugetului UE și, în același timp, să consolideze responsabilitatea Comisiei pentru execuția bugetului, astfel cum se prevede la articolul 317 din TFUE.

RF conține toate principiile și normele care guvernează execuția bugetului. Acesta are un caracter orizontal, fiind aplicabil tuturor domeniilor de cheltuieli și tuturor veniturilor.

2.1. BAZA UTILIZATă PENTRU EFECTUAREA PREZENTEI REVIZUIRI

RF ar trebui să conțină numai principiile fundamentale (RF, titlul II), precum și normele de bază ale gestiunii bugetare și financiare, rămânând ca detaliile să fie precizate în NA și în instrumentele juridice neobligatorii („soft law”), cum ar fi orientările interne. Aceste principii trebuie respectate în toate actele legislative[4] și de către toate instituțiile; principiile ar trebui să rămână stabile, iar derogările de la acestea ar trebui limitate strict la minimum necesar.

În ceea ce privește conținutul, ar trebui păstrate elementele-cheie ale reformelor financiare, în special: rolul actorilor financiari, importanța deciziei de finanțare adoptată de Colegiu în ceea ce privește cheltuielile operaționale, integrarea controalelor la nivelul serviciilor operaționale, funcția de audit intern, întocmirea bugetului pe activități, precum și modernizarea principiilor contabile și a normelor de bază aplicabile granturilor. Normele privind achizițiile ar trebui să fie păstrate în conformitate cu directivele privind achizițiile.

În plus, ar trebui să se țină cont de faptul că nu toate problemele întâlnite în aplicarea normelor implică modificări ale RF. În marea majoritate a cazurilor, dificultățile apărute în timpul consultărilor publice nu își au originea în Regulamentul financiar sau ar putea fi rezolvate prin interpretarea normelor. Dificultățile rezultă, de asemenea, din reglementările sectoriale, al căror nivel de detaliu și complexitate măresc semnificativ riscul de eroare sau de interpretare greșită.

În ceea ce privește modalitățile, orice modificare de substanță a fost evaluată în raport cu următoarele obiective de referință:

- reducerea sarcinii administrative pentru beneficiari, contractanți și parteneri de execuție;

- facilitarea efectului de pârghie al creditelor bugetare, în măsura posibilului;

- facilitarea îndeplinirii, de către Comisie, a obligației prevăzute la articolul 317 din tratat de a executa bugetul și de a realiza obiectivele de politică, prin îmbunătățirea instrumentelor de punere în aplicare și simplificarea normelor și a procedurilor;

- asigurarea bunei gestiuni financiare și protejarea intereselor financiare ale Uniunii împotriva fraudei și a altor activități ilegale[5].

2.2. NECESITATEA UNEI REFORME

Este necesar să se realizeze o reformă în vederea adaptării normelor financiare la noile cerințe de execuție bugetară (cofinanțare cu alți donatori, instrumente financiare specifice, parteneriate public-privat) sau în cazul în care principiile de bază creează un volum de muncă disproporționat (dobânzi la prefinanțare) sau pot compromite, în mod nejustificat, eficiența (interzicerea execuției bugetului prin intermediul organismelor din sectorul privat). De asemenea, trebuie să fie facilitată acordarea granturilor și atribuirea contractelor cu valori mici.

În plus, noua procedură aplicabilă NA, astfel cum este prevăzută în Tratatul de la Lisabona, ar trebui să conducă la o nouă articulare între RF și NA, ceea ce impune o revizuire completă a întregului set de norme financiare. În acest sens, unele dispoziții prevăzute în NA, care definesc în prezent excepții sau derogări de la dispozițiile RF ar trebui să fie introduse în RF propriu-zis, în timp ce NA ar trebui limitate la detalii tehnice și modalități de execuție[6].

În acest context, Comisia și-a întemeiat propunerea pe următoarele obiective:

- îmbunătățirea nivelului de flexibilitate în aplicarea principiilor bugetare, care ar trebui să corespundă mai bine nevoilor operaționale și să reducă sarcina administrativă inutilă care revine beneficiarilor fondurilor Uniunii;

- raționalizarea relațiilor cu partenerii de execuție, cărora Comisia le încredințează gestionarea programelor sau a unei părți din acțiunile de programare (proiecte), în special ținând seama de natura partenerului de execuție (state membre, agenții, BEI, operatori publici și privați etc.), precum și de riscurile financiare generate (proporționalitate);

- modificarea regimului granturilor, trecându-se de la o gestionare bazată pe costuri reale (resurse) la un sistem bazat pe performanță (rezultate), pentru a orienta mai precis obiectivele de politică și pentru a realiza o simplificare semnificativă a cerințelor procedurale și de documentare în beneficiul beneficiarilor, precum și pentru a facilita utilizarea sumelor forfetare;

- asigurarea bunei gestiuni financiare, lăsând, totodată, ordonatorilor de credite o marjă semnificativă de manevră, astfel încât aceștia să poată adapta mijloacele la constrângerile lor operaționale și la riscurile financiare cu care se confruntă;

- modernizarea sistemului de gestionare a riscurilor și de măsuri de control, astfel încât acestea să fie mai proporționale cu probabilitatea de apariției unor erori și cu costurile implicate.

2.3. ALINIEREA LA TRATATUL DE LA LISABONA

Tratatul de la Lisabona (Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene - TFUE), care a intrat în vigoare la 1 decembrie 2009, prevede schimbări importante în domeniile bugetar și financiar, ceea ce nu s-a mai întâmplat de zeci de ani. Aceste schimbări, care ar trebui transpuse în Regulamentul financiar, vizează, în special, următoarele aspecte:

- introducerea cadrului financiar multianual în tratat și legătura acestuia cu procedura bugetară anuală: în această privință, ca o consecință a introducerii cadrului financiar multianual în TFUE, unele dispoziții ale Acordului interinstituțional (AII) privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară ar trebui introduse în Regulamentul financiar;

- noua procedură bugetară anuală și eliminarea distincției dintre cheltuielile obligatorii și cele neobligatorii, aspecte care au un impact asupra dispozițiilor privind transferurile și doisprezecimile provizorii;

- noile dispoziții introduse la articolul 317 din TFUE privind obligațiile de control și de audit ale statelor membre în execuția bugetului, precum și punctul 44 din Acordul interinstituțional (AII) privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (a se vedea punctul 4.3.1. pentru detalii suplimentare).

Prezenta propunere permite, de asemenea, raționalizarea Regulamentului financiar în conformitate cu Tratatul de la Lisabona, atât prin adaptări tehnice, cât și prin eliminarea dispozițiilor caduce.

REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE

Propunerea se bazează pe rezultatele consultării publice din 19 octombrie 2009[7], care a permis colectarea a 235 de contribuții ale tuturor tipurilor de părți interesate care execută sau beneficiază de fonduri ale Uniunii, cum ar fi cetățeni, operatori publici și privați sau administrații regionale și naționale. În special, aceasta vizează să răspundă preocupării majore exprimate în cadrul acestei consultări publice, și anume sarcina administrativă excesivă impusă beneficiarilor de fonduri ale Uniunii.

În plus, Comisia s-a bazat pe experiența serviciilor sale operaționale, care au fost implicate într-o amplă consultarea internă, și pe învățămintele desprinse din reviziile anterioare.

CONȚINUTUL DETALIAT AL PROPUNERII

Prezenta revizuire urmărește trei obiective principale .

4.1. SIMPLIFICARE

În vederea simplificării procedurilor de acordare a granturilor și a trecerii la o abordare orientată mai mult către rezultate, Comisia propune facilitarea utilizării sumelor forfetare și a altor instrumente care îi permit să evalueze în mod rezonabil și să stabilească ex ante suma necesară pentru realizarea unui proiect. Pe viitor, grantul ar fi plătit, într-o mai mare măsură, pe baza unei astfel de evaluări ex ante , în cazul în care există dovada că proiectul a fost îndeplinit.

În plus, Comisia propune revizuirea normelor care prevăd dobânzi la prefinanțare. Actualul RF impune o sarcină administrativă disproporționată beneficiarilor de granturi atunci când îi obligă să deschidă un cont bancar separat pentru a putea rambursa dobânda generată de fondurile primite. În practică, sumele în cauză sunt, adesea, foarte mici. Comisia propune inversarea actualei abordări: ca principiu, dobânda la prefinanțare nu ar trebui datorată Uniunii, cu excepția cazului în care acordul de grant, din motive de proporționalitate (de exemplu dacă sunt implicate sume foarte mari) și de bună gestiune financiară, prevede că dobânda trebuie să fie investită în proiect sau recuperată.

Referitor la normele privind achizițiile , prevederile legate de garanțiile bancare pe care trebuie să le furnizeze contractantul și procedurile de atribuire a contractelor cu valori mici sunt modificate în scopul simplificării.

4.2. OBțINEREA MAI MULTOR REZULTATE CU RESURSE LIMITATE (EFECT DE PÂRGHIE)

Comisia constată necesitatea de a crește efectul de pârghie al fondurilor Uniunii, luând în considerare două evoluții politice: orientările politice adoptate de Comisie, în 2009, pentru cel de al doilea mandat al președintelui Barroso, care au propus maximizarea investițiilor și elaborarea de instrumente financiare inovatoare, și constrângerile bugetare, atât la nivel național, cât și la nivelul Uniunii, care se vor repercuta asupra negocierilor privind viitorul cadru financiar multianual (după 2013).

În scopul obținerii unui efect de pârghie al fondurilor Uniunii sunt propuse mai multe instrumente, inclusiv:

- punerea în comun a fondurilor în domeniul relațiilor externe: împreună cu normele revizuite privind veniturile alocate externe, crearea unor fonduri fiduciare ale UE va permite punerea în comun a fondurilor provenite din surse multiple (state membre, bugetul Uniunii, țări terțe);

- sinergia cu fondurile proprii ale BEI: propunerea vizează să favorizeze utilizarea sistematică a instrumentelor mixte (fonduri ale UE/fonduri ale BEI pentru capitalul de risc, fonduri de garanție, împrumuturi pe termen lung), care iau în considerare statutul de „partener privilegiat” al BEI în temeiul Tratatului privind Uniunea Europeană și contribuția acesteia la consolidarea pieței interne;

- sinergia cu fondurile private și parteneriate public-privat (PPP): Comisia propune facilitarea creării de PPP, fie prin simpla delegare de către Comisie a unei entități private care a trecut cu succes un control ex ante (privind capacitatea de a gestiona fonduri publice în conformitate cu standardele bunei gestiuni financiare) sau prin intermediul unui act de bază care încredințează unui organism public al UE punerea în aplicare a unui PPP, în baza unui regulament-cadru flexibil;

- efectul de pârghie al premiilor în sectorul cercetării și dezvoltării (C&D) : desprinzând învățăminte din experiențele reușite din străinătate, Comisia propune clarificarea normelor în materie de acordare a premiilor care, în viitor, ar putea fi utilizate în mai mare măsură pentru a direcționa investițiile private în domeniul C&D.

4.3. CREșTEREA GRADULUI DE RESPONSABILITATE: RăSPUNDERILE PARTENERILOR DE EXECUțIE șI „RISCUL ADMISIBIL DE EROARE”

4.3.1. Reformarea diferitelor modalități de execuție

Propunerea vizează simplificarea diferitelor modalități de execuție (gestiune centralizată directă/indirectă, partajată, descentralizată și comună) pentru sporirea coerenței normelor aplicabile diferitelor modalități și pentru consolidarea responsabilității partenerilor de execuție, astfel încât să susțină Comisia în îndeplinirea răspunderilor care îi revin în temeiul tratatului.

Comisia propune un set de principii comune care se aplică în toate cazurile de gestiune indirectă, și anume de fiecare dată când Comisia încredințează unor părți terțe execuția bugetului Uniunii. Aceste principii (care pot fi completate de norme sectoriale) sunt următoarele:

- verificarea ex ante a capacității de a gestiona fonduri ale UE, luând în considerare în mod corespunzător riscurile specifice ale acțiunilor în cauză (flexibilitate și proporționalitate);

- obligații în materie de gestiune, de control și de audit (buna gestiune financiară);

- un lanț unic de responsabilitate, instituit, în special, prin intermediul declarațiilor anuale de asigurare de gestiune care trebuie semnate de partenerii de execuție ai Comisiei și o închidere periodică a conturilor.

Statele membre sunt cel mai important partener al Comisiei și au un rol crucial în execuția bugetului [articolul 317 alineatul (5) din TFUE]. Actualul RF și propunerea Comisiei iau în considerare acest aspect, prevăzând norme specifice, care reflectă principiile comune menționate.

Propunerea de gestiune partajată se bazează pe elemente deja existente și care s-au dovedit a fi funcționale în acest domeniu. Pe baza articolului 317 din TFUE, care prevede că RF stabilește obligațiile de control și de audit ale statelor membre în execuția bugetului, precum și răspunderile care decurg din acestea, propunerea definește funcțiile-cheie pe care trebuie să le îndeplinească sistemele de gestiune și control în cadrul gestiunii partajate. Statele membre dispun de o flexibilitate considerabilă în ceea ce privește adaptarea structurilor lor administrative existente la aceste funcții.

4.3.2. Introducerea conceptului de risc admisibil de eroare (RAE)

Până în prezent, criteriul de referință pentru măsurarea modului în care Comisia a gestionat riscul a fost pragul de semnificație standard de 2 %, aplicat de Curtea de Conturi întregului buget, indiferent de riscurile și de costurile controalelor necesare în fiecare domeniu de politică. Pentru a putea dispune de un criteriu mai adecvat de măsurare a gestiunii riscului de către Comisie, aceasta propune ca un RAE să fie decis de Consiliu și de Parlamentul European pentru fiecare domeniu de politică, în urma unei propuneri a Comisiei de evaluare a costului și a beneficiilor controalelor.

Prin urmare, un RAE definit pentru fiecare domeniu de politică ar fi un instrument util aflat la dispoziția Comisiei pentru a fi utilizat ex ante , în vederea ajustării modului în care aceasta gestionează programele, luând în considerare riscurile implicate. Acesta nu afectează modalitățile de control sau măsurile corective care sunt aplicate în cazul detectării unor erori. În plus, RAE nu ar necesita niveluri diferențiate de eroare admisibilă între statele membre, ci s-ar aplica unui domeniu de politică la nivelul Uniunii.

2010/0395 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

privind normele financiare aplicabile bugetului anual al Uniunii

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 322, coroborat cu Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a,

având în vedere propunerea Comisiei Europene[8],

având în vedere avizul Curții de Conturi[9],

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

întrucât:

3. Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene[10] a fost modificat de mai multe ori în mod substanțial. Din motive de claritate, cu ocazia noilor modificări, inclusiv pentru a le lua în considerare pe cele introduse de Tratatul de la Lisabona, Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 ar trebui înlocuit cu prezentul regulament.

4. Principiile bugetare și normele financiare care ar trebui respectate în toate actele legislative și de către toate instituțiile au fost stabilite în Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002. Principiile fundamentale, conceptul și structura regulamentului menționat anterior, precum și normele de bază ale gestiunii bugetare și financiare trebuie menținute. Derogările de la aceste principii fundamentale ar trebui revizuite și simplificate cât mai mult posibil, ținându-se cont de pertinența lor continuă, valoarea lor adăugată pentru bugetul anual al Uniunii (denumit în continuare „bugetul”) și sarcina pe care o impun părților interesate. Este necesar să se mențină și să se consolideze elementele-cheie ale reformei financiare: rolul actorilor financiari, integrarea controalelor în serviciile operaționale, auditorii interni, întocmirea bugetului pe activități, modernizarea principiilor și a normelor contabile, precum și principiile de bază referitoare la granturi.

5. Având în vedere natura și sarcinile sale specifice, în special independența sa în ceea ce privește gestionarea finanțelor proprii, Banca Centrală Europeană ar trebui exclusă din domeniul de aplicare al prezentului regulament.

6. Experiența practică a demonstrat că ar trebui incluse anumite norme în prezentul regulament în vederea alinierii acestuia la evoluția cerințelor în materie de execuție bugetară, precum cofinanțarea cu alți donatori, a sporirii eficienței ajutorului extern și a facilitării utilizării instrumentelor financiare specifice, cum ar fi cele încheiate cu Banca Europeană de Investiții, sau a execuției prin parteneriate public-privat.

7. Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 se limita la enunțarea principiilor generale și a normelor de bază care reglementează întregul sector bugetar prevăzut de tratate, în timp ce dispozițiile de aplicare erau definite în Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor detaliate de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene[11], pentru a îmbunătăți ierarhia normelor și lizibilitatea Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002. În temeiul Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUE”), Comisia poate obține o delegare pentru a adopta acte cu un domeniu de aplicare general, pentru a completa sau a modifica anumite elemente neesențiale ale actelor legislative. În consecință, unele dispoziții prevăzute de Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 ar trebui încorporate în prezentul regulament. Normele detaliate de aplicare a prezentului regulament adoptate de Comisie ar trebui limitate la detaliile tehnice și la modalitățile de execuție.

8. Cooperarea polițienească și judiciară în materie penală a devenit parte integrantă a altor politici și acțiuni interne ale Uniunii. Astfel, dispozițiile financiare specifice aplicabile acestei politici nu mai sunt justificate și, prin urmare, ar trebui să nu fie incluse în prezentul regulament.

9. În temeiul cadrului financiar multianual pentru perioada 2007-2013, stabilit prin Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară[12], Fondul de garantare pentru acțiuni externe nu mai face obiectul unui regim special. În prezent, plățile de la buget către acest fond sunt înscrise într-o linie bugetară specifică. Dispozițiile financiare specifice relevante nu mai sunt necesare și, prin urmare, ar trebui să nu fie incluse în prezentul regulament.

10. Normele care reglementează dobânda generată de prefinanțare ar trebui simplificate, deoarece determină o sarcină administrativă excesivă atât pentru beneficiarii fondurilor acordate de Uniune, cât și pentru serviciile Comisiei și creează neînțelegeri între serviciile Comisiei și operatori și parteneri. Din motive de simplificare, în special în ceea ce privește beneficiarii granturilor, și în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare, nu ar trebui să mai existe obligația de a genera dobândă la prefinanțare și de a recupera această dobândă. Cu toate acestea, ar trebui să se poată include o astfel de obligație într-un acord de delegare pentru a permite reafectarea dobânzilor generate de prefinanțare către programele gestionate de anumiți delegați sau recuperarea acestor dobânzi.

11. Normele în materie de reportare a veniturilor alocate ar trebui să țină seama de distincția dintre venituri alocate externe și interne. Pentru respectarea finalității definite de donator, veniturile alocate externe ar trebui reportate în mod automat și utilizate până la efectuarea tuturor operațiunilor legate de programul sau acțiunea pentru care acestea au fost alocate. În cazul în care veniturile alocate externe sunt încasate în ultimul an al programului sau al acțiunii, ar trebui să fie posibil ca acestea să fie utilizate și în primul an al programului următor sau al acțiunii următoare. Veniturile alocate interne ar trebui să poată fi reportate doar un an, cu excepția cazurilor în care se prevede altfel în actul de bază aplicabil sau în circumstanțe justificate în mod corespunzător.

12. În ceea ce privește doisprezecimile provizorii, ar trebui clarificate normele aplicabile în situația în care Parlamentul European decide să reducă valoarea cheltuielilor suplimentare care depășesc doisprezecimile provizorii adoptate de Consiliu în conformitate cu articolul 315 din TFUE.

13. Conform tratatului, cadrul financiar multianual trebuie stabilit sub forma unui regulament. Prin urmare, este necesar să se încorporeze în prezentul regulament anumite dispoziții ale cadrului financiar multianual pentru perioada 2007-2013. În special, pentru a asigura disciplina bugetară, este necesar să se stabilească o legătură între cadrul financiar multianual și procedura bugetară anuală. De asemenea, este necesar să se includă dispoziții privind angajamentul asumat de Parlamentul European și de Consiliu de a respecta alocările creditelor de angajament stabilite în actele de bază pentru operațiuni structurale, dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit.

14. Derogarea referitoare la veniturile alocate ar trebui modificată astfel încât să țină seama, pe de o parte, de elementele specifice veniturilor alocate interne - provenite din creditele autorizate de autoritatea bugetară și, pe de altă parte, de cele ale veniturilor alocate externe - colectate de la diverși donatori și alocate de aceștia unui program specific sau unei acțiuni specifice. Mai mult, donatorilor externi ar trebui să li se permită să cofinanțeze acțiuni externe, în special acțiuni umanitare, chiar și în cazurile în care actul de bază nu prevede în mod expres o astfel de cofinanțare. Pentru a facilita gestionarea patrimoniului imobiliar, lista veniturilor alocate interne ar trebui să includă veniturile provenite din vânzarea de imobile sau din operațiuni asimilate.

15. În ceea ce privește prezentarea veniturilor alocate în proiectul de buget, ar trebui asigurată o mai mare transparență prin introducerea unei prevederi conform căreia veniturilor alocate trebuie incluse în proiectul de buget în limita valorilor care sunt sigure la data întocmirii acestuia.

16. În ceea ce privește principiul specificității, nu se mai face distincție între cheltuielile obligatorii și cele neobligatorii. Prin urmare, dispozițiile privind transferurile ar trebui adaptate în mod corespunzător.

17. De asemenea, normele care reglementează transferurile de credite ar trebui să fie simplificate și clarificate cu privire la anumite aspecte, deoarece s-au dovedit greu de aplicat sau neclare în practică. Este necesar să se asigure o mai bună execuție bugetară, în special în ceea ce privește creditele de plată, veniturile alocate și creditele administrative care sunt comune mai multor titluri. În acest scop, tipologia transferurilor ar trebui să fie simplificată și ar trebui să se permită o mai mare flexibilitate în cadrul procedurii de adoptare a anumitor transferuri. În special, posibilitatea acordată Comisiei de a decide cu privire la transferul creditelor bugetare neutilizate în caz de catastrofe și crize umanitare internaționale s-a dovedit relevantă și eficientă. Prin urmare, această posibilitate ar trebui extinsă la evenimente similare care se produc după 1 decembrie. În aceste cazuri, din motive de transparență, Comisia ar trebui să comunice imediat decizia sa autorității bugetare. Comisia ar trebui, de asemenea, să decidă în mod autonom, în anumite limite, cu privire la transferurile din rezerva pentru ajutoare de urgență.

18. În ceea ce privește dispozițiile referitoare la proporționalitate, ar trebui introdusă noțiunea de risc admisibil de eroare ca parte a evaluării riscurilor efectuată de ordonatorul de credite. Instituțiile ar trebui să fie în măsură de a se îndepărta de pragul general de semnificație de 2 % utilizat de Curtea de Conturi pentru a se pronunța în privința legalității și a regularității tranzacțiilor subiacente. Nivelurile de risc admisibil constituie pentru autoritatea care acordă descărcarea de gestiune o bază mai adecvată pentru evaluarea calității gestionării riscului de către Comisie. Prin urmare, Parlamentul European și Consiliul ar trebui, prin urmare, să determine nivelul riscului de eroare admisibil pentru fiecare domeniu de politică, ținând seama de costurile și beneficiile controalelor.

19. În sensul articolului 316 din TFUE, ar trebui să se prevadă că Parlamentul European și Consiliul împart aceeași secțiune din buget.

20. Procedura bugetară anuală modificată în temeiul TFUE ar trebui să se reflecte în prezentul regulament.

21. În ceea ce privește întocmirea bugetului, este important ca structura și prezentarea proiectului de buget elaborat de Comisie să fie definite clar. Conținutul introducerii generale care precede proiectul de buget ar trebui să fie mai detaliat. De asemenea, este necesar să se includă o dispoziție privind programarea financiară pentru anii următori, precum și privind posibilitatea prezentării de către Comisie a oricărui document de lucru care să permită susținerea solicitărilor bugetare.

22. În ceea ce privește caracteristicile specifice ale politicii externe și de securitate comune, ar trebui să se actualizeze formele pe care le pot avea actele de bază în temeiul TFUE și al titlurilor V și VI din Tratatul privind Uniunea Europeană. În plus, procedura de adoptare a măsurilor pregătitoare în domeniul acțiunii externe ar trebui adaptată la dispozițiile TFUE.

23. În ceea ce privește modalitățile de execuție, care reglementează în special condițiile de externalizare a competențelor de execuție către părți terțe, normele au devenit prea complexe de-a lungul anilor și ar trebui simplificate. În același timp, ar trebui să se mențină obiectivul inițial al externalizării pentru a asigura că, indiferent de modalitatea de execuție, cheltuielile sunt executate cu un nivel de control și transparență echivalent cu cel așteptat din partea serviciilor Comisiei. Prin urmare, ar trebui făcută o distincție clară între situațiile în care bugetul este executat direct, de către Comisie sau agențiile executive ale acesteia, și situațiile în care bugetul este executat indirect, prin intermediul unor părți terțe. Acest lucru ar trebui să permită instituirea unui regim comun pentru gestiune indirectă cu posibilitatea de adaptare a acestuia la normele specifice ale sectorului, în special în cazul în care bugetul este executat indirect de statele membre în cadrul gestiunii partajate. Acest regim comun ar trebui să includă, în special, principiile de bază care trebuie respectate de Comisie în cazul în care aceasta decide să execute bugetul indirect și principiile de bază care trebuie respectate de părțile cărora le-a fost încredințată execuția. Comisia ar trebui să fie în măsură să aplice normele și procedurile Uniunii sau să accepte aplicarea normelor și a procedurilor entității căreia i-a fost încredințată execuția, cu condiția ca această entitate să garanteze o protecție echivalentă a intereselor financiare ale Uniunii.

24. Normele privind evaluarea ex ante a entităților, altele decât statele membre care nu fac obiectul unei astfel de evaluări, ar trebui adaptate pentru a asigura că toate entitățile și persoanele cărora le-a fost încredințată execuția oferă un nivel de protecție a intereselor financiare ale Uniunii echivalent cu cel prevăzut de prezentul regulament. În cadrul sarcinilor de supraveghere ale Comisiei, este necesar să se prevadă o serie de obligații de control și de audit, inclusiv proceduri de închidere a conturilor pentru toate tipurile de gestiune bugetară.

25. Pentru a ține seama de nevoile operaționale și pentru a facilita execuția de către beneficiari potențiali sau parteneri de execuție, cerințele ar trebui să rămână proporționale cu riscurile specifice ale acțiunii și ale mediului de control general al acesteia. Natura sarcinilor și măsurile elaborate de Comisie în cadrul supravegherii și al sprijinirii executării acțiunii ar trebui luate în considerare atunci când se evaluează capacitatea părții sau a entității terțe de a îndeplini aceste cerințe. În plus, prezentul regulament ar trebui să includă noi instrumente financiare, precum instrumente financiare și parteneriate public-privat, în vederea îmbunătățirii execuției bugetului și a punerii în aplicare a politicilor.

26. Experiența dobândită în materie de instituționalizare a parteneriatelor public-privat (PPP) ca organisme ale Uniunii în temeiul articolului 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 demonstrează că ar trebui să se adauge noi posibilități care să lărgească oferta de instrumente, astfel încât să includă organisme ale căror norme sunt mai flexibile și accesibile partenerilor privați decât cele aplicabile instituțiilor Uniunii. Aceste posibilități ar trebui puse în aplicare prin gestiune indirectă. Una dintre acestea ar trebui să constea într-un organism instituit printr-un act de bază și supus unor norme financiare care ar trebui să țină seama de principiile necesare garantării bunei gestiuni financiare a fondurilor Uniunii. Aceste principii ar trebui adoptate într-un regulament delegat și ar trebui să se bazeze pe cele pe care trebuie să le respecte entitățile terțe cărora le-au fost încredințate sarcini de execuție bugetară. Altă posibilitate ar trebui să fie punerea în aplicare a PPP de către organisme de drept privat ale unui stat membru.

27. Obligațiile fundamentale de control și de audit care revin statelor membre atunci când execută bugetul indirect prin gestiune partajată, care sunt prevăzute în prezent doar de regulamente sectoriale, ar trebui introduse în prezentul regulament, în sensul articolului 317 din TFUE. Prin urmare, este necesară includerea de dispoziții care să stabilească un cadru coerent pentru toate domeniile de politică vizate, privind o structură administrativă armonizată la nivel național, obligații comune de gestiune și control pentru aceste structuri, o declarație anuală de asigurare în materie de gestiune însoțită de un aviz de audit independent și o declarație anuală a statelor membre prin care acestea își asumă responsabilitatea pentru gestionarea fondurilor Uniunii care le-au fost încredințate, precum și mecanisme de închidere a conturilor, de suspendare și de corecție financiară gestionate de Comisie. Dispozițiile detaliate ar trebui să fie în continuare prevăzute de regulamentele sectoriale.

28. Referitor la atribuțiile ordonatorului de credite delegat, anumite dispoziții ar trebui clarificate, în special în ceea ce privește procedurile de control intern pe care acesta le pune în aplicare ex ante și ex post și sarcinile de raportare ale acestuia. În această privință, conținutul raportului anual de activitate al acestuia ar trebui actualizat, ținându-se cont de practica ce constă în includerea informațiilor financiare și de gestiune necesare pentru a-și susține declarația de asigurare referitoare la îndeplinirea atribuțiilor sale.

29. Responsabilitățile contabilului Comisiei ar trebui clarificate, în special ar trebui precizat că acesta este singura persoană care are dreptul să definească normele contabile și planurile de conturi armonizate, în timp ce contabilii tuturor celorlalte instituții definesc procedurile contabile aplicabile în instituțiile lor.

30. Pentru a facilita punerea în aplicare a anumitor programe sau acțiuni încredințate instituțiilor financiare, ar trebui introdusă în prezentul regulament posibilitatea deschiderii de conturi fiduciare. Aceste conturi bancare ar trebui deschise în numele și în contul Comisiei în registrele unei instituții financiare. Acestea ar trebui gestionate de instituția financiară respectivă sub responsabilitatea ordonatorului de credite și ar trebui să poată fi deschise în alte monede decât euro.

31. În ceea ce privește operațiunile de venituri, este necesar să se raționalizeze normele de estimare a creanțelor pentru a se lua în considerare nevoile bugetare. Înregistrarea ar trebui să fie obligatorie atunci când veniturile scontate au un anumit grad de probabilitate și pot fi cifrate cu un grad rezonabil de aproximare. Simplificarea ar trebui realizată prin introducerea anumitor dispoziții specifice privind procedurile de ajustare sau anulare a unei estimări a creanțelor.

32. Normele privind recuperările ar trebui să fie atât simplificate, cât și consolidate. Clarificarea este necesară, în special, în vederea precizării faptului că anularea unei creanțe constatate nu implică renunțarea la un drept constatat al Uniunii. Mai mult, în vederea consolidării protejării intereselor financiare ale Uniunii, fondurile Uniunii care fac obiectul unei cereri de rambursare nu ar trebui tratate de statele membre într-o mod mai puțin favorabil decât cererile adresate de societățile publice la nivel național.

33. Având în vedere Comunicarea Comisiei privind gestionarea amenzilor percepute cu titlu provizoriu[13], amenzile, penalitățile și sancțiunile și orice venit generat de acestea ar trebui înregistrate ca venit bugetar în anul care urmează epuizării tuturor căilor de atac împotriva deciziilor care le impun. Ca excepție de la această regulă, o parte limitată la 2 % din valorile totale ale amenzilor sau penalităților care urmează a fi înscrise în buget ar trebui reținută pentru aprovizionarea fondului creat prin comunicarea menționată anterior.

34. În ceea ce privește plățile și în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare, ar trebui clarificate diferitele tipuri de plăți. Mai mult, plățile de prefinanțare ar trebui lichidate periodic de ordonatorul de credite responsabil în conformitate cu normele contabile definite de contabilul Comisiei. În acest scop, ar trebui introduse dispoziții adecvate în contracte, decizii de grant, acorduri de grant, precum și în acorduri de delegare cu părți terțe.

35. Ar trebui să li se permită instituțiilor să își dea acordul prealabil pentru a accepta în mod oficial transmiterea documentelor printr-o procedură electronică. Mai mult, în conformitate cu deciziile Comisiei privind documentele electronice și digitalizate, dispozițiile financiare referitoare la verificări aplicabile angajamentelor ar trebui actualizate, recunoscând explicit valoarea juridică a bonurilor de comandă și a facturilor electronice pentru înregistrarea angajamentelor juridice.

36. Regulile de excludere ar trebui îmbunătățite în vederea consolidării protecției intereselor financiare ale Uniunii. Ar trebui adăugată trimiterea la spălarea de bani, astfel cum s-a prevăzut în Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii[14]. Mai mult, situațiile de excludere privind candidații sau ofertanții condamnați printr-o hotărâre cu valoare de res judicata pentru un delict legat de conduita lor profesională, pentru fraudă, corupție, participare la o organizație criminală, spălare de bani sau o infracțiune similară care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii ar trebui extinse la persoanele care au competență de reprezentare, de luare a deciziilor sau de control asupra acestor candidați și ofertanți. Cu toate acestea, din motive de proporționalitate, nu ar trebui excluși candidații și ofertanții care pot demonstra că au luat măsuri adecvate împotriva persoanelor respective care au competență de reprezentare. În cele din urmă, pentru a asigura continuitatea serviciului instituției, ar trebui introdusă o derogare de la obligația de excludere care să se bazeze pe motive de faliment sau situații analoage, greșeală profesională gravă și nerespectarea obligațiilor sociale, în cazul procedurilor negociate în care, din rațiuni tehnice sau artistice ori din rațiuni legate de protecția drepturilor exclusive, contractul nu poate fi atribuit decât unui anumit operator economic.

37. Cu toate că Banca Centrală Europeană (BCE) și Banca Europeană de Investiții (BEI) au fiecare propriul statut în cadrul Uniunii, utilizarea resurselor proprii are consecințe financiare la nivelul Uniunii. Prin urmare, acestea ar trebui să aibă acces la informațiile conținute în baza de date centrală destinată excluderii, care a fost creată pentru protejarea intereselor financiare ale Uniunii, precum și să țină cont de aceste informații atunci când le revine responsabilitatea de atribuire a contractelor în conformitate cu normele lor privind achizițiile. BCE și BEI ar trebui, de asemenea, să comunice Comisiei informații privind ofertanții care fac obiectul unei hotărâri definitive pentru fraudă sau infracțiuni similare care aduc atingere intereselor financiare ale Uniunii.

38. În ceea ce privește sancțiunile administrative și financiare, ar trebui introdus un temei juridic solid pentru publicarea deciziilor care se aplică acestor sancțiuni, în conformitate cu cerințele privind protecția datelor. Publicarea ar trebui să rămână facultativă din motive de protecție a datelor și de securitate juridică.

39. Din motive de claritate juridică și de simplificare, cadrul pentru acordarea și monitorizarea granturilor Uniunii ar trebui revizuit, în special dispozițiile specifice pentru punerea în aplicare a principiilor transparenței, tratamentului egal, cofinanțării, caracterului nonprofit, acordării degresive a granturilor de funcționare, interdicției efectului retroactiv și controlului.

40. În sensul cadrului pentru acordarea și monitorizarea granturilor Uniunii și din perspectiva experienței practice dobândite, regimul sumelor forfetare (sume forfetare, baremul standard pentru costurile unitare și tarife forfetare) ar trebui clarificat și diferențiat în mod clar de orice verificare ex post a costurilor reale. Măsurile de control ar trebui adaptate la această nouă abordare cu posibilitatea de a se solicita audituri operaționale și de a se extinde constatările la proiecte neauditate ale aceluiași beneficiar în cazul în care s-au detectat erori recurente în cadrul unor proiecte similare. În cele din urmă, ar trebui extinsă, în anumite condiții, posibilitatea ca un beneficiar să își redistribuie grantul sub formă de subvenții către părți terțe, în vederea facilitării punerii în aplicare corecte a programelor consacrate unui număr mare de persoane fizice care nu sunt accesibile decât prin două niveluri de distribuire. Ar trebui să se autorizeze redistribuirea în măsura în care beneficiarul de prim rang prezintă garanții corespunzătoare și se introduc în acordul de grant clauze adecvate menite să limiteze marja de apreciere pentru alegerea sub-beneficiarilor, precum și valoarea grantului acordat.

41. Ca nou tip de sprijin financiar, premiile ar trebui reglementate separat de regimul granturilor, prin norme specifice care să nu facă nicio trimitere la costurile previzibile. Premiile ar trebui să facă parte din programul anual de lucru și, dacă depășesc un anumit prag, ar trebui atribuite de către un beneficiar sau un contractant după aprobarea, de către Comisie, a condițiilor și criteriilor de atribuire.

42. Instrumentele financiare sunt tot mai utile pentru multiplicarea efectului fondurilor Uniunii atunci când acestea sunt puse în comun cu alte fonduri sau când prezintă un efect de pârghie. Întrucât aceste instrumente financiare nu pot fi asimilate serviciilor sau granturilor, ar trebui instituit un nou tip de sprijin financiar.

43. În ceea ce privește normele referitoare la contabilitate și conturi, prezentarea conturilor ar trebui simplificată, prevăzându-se ca în contabilitatea Uniunii să fie incluse doar situațiile financiare consolidate și contabilitatea bugetară agregată. De asemenea, ar trebui precizat faptul că procesul de consolidare nu vizează decât instituțiile finanțate de la buget, pentru a se lua în considerare statutul independent specific al BCE.

44. Pentru a separa clar atribuțiile și responsabilitățile contabilului Comisiei de cele ale contabililor instituțiilor sau organismelor ale căror conturi sunt consolidate, ar trebui să se prevadă faptul că raportul privind gestiunea bugetară și financiară din timpul exercițiului financiar trebuie pregătit de fiecare instituție sau organism, apoi transmis autorității bugetare și Curții de Conturi înainte de data de 31 martie a exercițiului financiar următor.

45. Este necesar să se actualizeze normele și principiile contabile ale Uniunii în vederea garantării coerenței acestora cu standardele internaționale de contabilitate pentru sectorul public.

46. Dispozițiile privind conturile provizorii și finale ar trebui actualizate, în special pentru a stabili informațiile de raportare care ar trebui să însoțească conturile transmise de contabilul Comisiei în scopul consolidării. Ar trebui menționată și scrisoarea de reprezentare care însoțește transmiterea, de către instituțiile și organismele finanțate de la buget, a conturilor lor finale către Curtea de Conturi, precum și scrisoarea de reprezentare care însoțește transmiterea conturilor consolidate finale ale Uniunii. În cele din urmă, ar trebui stabilit un termen mai scurt pentru prezentarea de observații de către Curtea de Conturi privind conturile provizorii ale celorlalte instituții în afara Comisiei și a organismelor finanțate de la buget, astfel încât instituțiile respective să își poată întocmi conturile finale ținând cont de observațiile Curții de Conturi.

47. În special, în ceea ce privește informațiile care trebuie prezentate de Comisie în contextul descărcării de gestiune, aceasta ar trebui să înainteze Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare a finanțelor Uniunii, bazat pe rezultatele obținute, în conformitate cu articolul 318 din TFUE. Prin urmare, în prezentul regulament ar trebui introduse dispoziții corespunzătoare privind acest raport, care să țină cont de cerințele de raportare existente.

48. În ceea ce privește dispozițiile specifice ale prezentului regulament referitoare la fondurile structurale, fondurile de coeziune, Fondul european pentru pescuit, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și fondurile din domeniul spațiului de libertate, securitate și justiție gestionate în cadrul gestiunii partajate, ar trebui menținute dispozițiile cu privire la rambursarea avansurilor și reconstituirea creditelor prevăzute în declarația Comisiei anexată la Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale privind fondurile structurale[15]. Mai mult, prin derogare de la regula reportării, ar trebui permisă reportarea, până la încheierea programului, a creditelor de angajament disponibile la sfârșitul exercițiului financiar, provenite din rambursarea avansurilor, precum și utilizarea creditelor de angajament respective atunci când alte credite de angajament nu mai sunt disponibile.

49. În plus, este necesar să se clarifice participarea Centrului Comun de Cercetare (CCC) la procedurile de achiziții și de acordare de granturi atunci când acesta desfășoară activități finanțate integral sau parțial de la buget, de la alte linii bugetare decât cele consacrate în mod obișnuit CCC în fondurile de cercetare. Atunci când participă la proceduri de achiziții și de acordare de granturi ca parte terță, CCC ar trebui să fie exceptat de la aplicarea dispozițiilor privind criteriile de excludere, sancțiunile administrative și financiare, capacitatea economică și financiară și constituirea de garanții. Mai mult, este necesar să se ia în considerare serviciile tehnico-științifice furnizate de CCC către alte instituții sau către serviciile Comisiei, prin intermediul unor acorduri administrative interne, care nu fac obiectul normelor privind achizițiile publice. În cele din urmă, pentru a realiza aceste sarcini în mod eficace, veniturile provenite din activitățile legate de sarcinile respective ar trebui să fie considerate, în mod excepțional, venituri alocate externe.

50. În ceea ce privește dispozițiile specifice referitoare la punerea în aplicare a acțiunilor externe, este necesară adaptarea acestora la modificările propuse privind modalitățile de execuție.

51. Pentru a consolida rolul internațional al Uniunii în materie de acțiuni externe și dezvoltare, precum și pentru a-și spori vizibilitatea și eficiența, Comisia ar trebui să fie autorizată să creeze și să gestioneze fonduri fiduciare europene pentru acțiuni de urgență, acțiuni ulterioare situațiilor de urgență sau acțiuni tematice. Cu toate că aceste fonduri fiduciare nu sunt integrate în buget, ele ar trebui gestionate în conformitate cu prezentul regulament, în măsura în care acest lucru este necesar pentru securitatea și transparența utilizării fondurilor Uniunii. În acest scop, Comisia ar trebui să prezideze un consiliu instituit pentru fiecare fond fiduciar pentru a asigura reprezentarea donatorilor și pentru a hotărî cu privire la utilizarea fondurilor. Mai mult, contabilul fiecărui fond fiduciar ar trebui să fie contabilul Comisiei.

52. În ceea ce privește entitățile cărora li s-a încredințat, prin gestiune indirectă, punerea în aplicare a acțiunilor externe, perioada de încheiere a contractelor și a granturilor de către aceste entități ar trebui limitată la trei ani de la semnarea acordului de delegare cu Comisia, cu excepția cazului în care există circumstanțe excepționale și externe specifice. Cu toate acestea, termenul respectiv nu ar trebui să se aplice programelor multianuale puse în aplicare în cadrul procedurilor referitoare la fondurile structurale. În cazul acestor programe multianuale, norme detaliate privind dezangajarea de credite ar trebui stabilite în legislația sectorială.

53. În ceea ce privește normele specifice privind achizițiile, aplicabile acțiunilor externe, este necesar să se permită resortisanților țărilor terțe să participe la proceduri de ofertare, în cazul punerii în aplicare a unui program fără act de bază și al existenței unor circumstanțe excepționale justificate în mod corespunzător.

54. În ceea ce privește dispozițiile specifice privind creditele administrative, instituțiile ar trebui să poată dezvolta o politică imobiliară pe termen lung și să profite de rate inferioare ale dobânzii datorită ratingului de credite favorabil al Uniunii pe piața financiară. În acest scop, acestea ar trebui autorizate să contracteze împrumuturi în afara bugetului pentru achiziționarea de bunuri imobiliare. Astfel, ar fi posibilă remedierea complexității sistemului actual, reducându-se costurile și îmbunătățindu-se transparența.

55. În ceea ce privește programele-cadru de cercetare, având în vedere experiența practică, domeniul de aplicare a procedurii speciale de selecție a persoanelor fizice ca experți ar trebui clarificat, întrucât asistența oferită de aceștia este necesară pentru evaluarea propunerilor de proiecte, a cererilor de grant, a proiectelor și a procedurilor de ofertare și pentru furnizarea de expertiză și de consultanță.

56. Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 290 din tratat în vederea stabilirii unor norme detaliate de aplicare a prezentului regulament, un regulament financiar-cadru pentru organismele instituite în temeiul TFUE și al Tratatului Euratom și un regulament financiar-tip pentru parteneriatele public-privat, în scopul de a stabili principiile necesare asigurării unei bune gestiuni financiare.

57. Revizuirea prezentului regulament ar trebui efectuată numai atunci când acest lucru este necesar. Revizuirile prea frecvente generează costuri disproporționate de ajustare a structurilor și a procedurilor administrative la noile norme. În plus, nu ar fi timp suficient pentru a putea ajunge la o concluzie valabilă în urma aplicării normelor în vigoare.

58. Pentru a asigura continuitatea punerii în aplicare a programelor curente, dispozițiile privind obligațiile de control și de audit care revin statelor membre atunci când acestea execută bugetul indirect prin gestiunea partajată ar trebui să se aplice doar generației următoare de regulamente sectoriale,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

PARTEA I DISPOZIȚII COMUNE

TITLUL I OBIECT ȘI DOMENIU DE APLICARE

Articolul 1 Obiect

Prezentul regulament stabilește normele privind întocmirea și execuția bugetului anual al Uniunii (denumit în continuare „bugetul”), precum și prezentarea și auditarea conturilor.

Articolul 2 Domeniu de aplicare

Orice dispoziție privind execuția veniturilor și a cheltuielilor bugetare, menționată într-un alt act legislativ, trebuie să respecte principiile bugetare prevăzute în titlul II.

Prezentul regulament se aplică Parlamentului European, Consiliului European și Consiliului, Comisiei Europene, Curții de Justiție a Uniunii Europene și Curții de Conturi Europene, Comitetului Economic și Social European, Comitetului Regiunilor, Ombudsmanului European, Autorității Europene pentru Protecția Datelor și Serviciului European de Acțiune Externă [denumite în continuare „instituția” („instituțiile”)].

Prezentul regulament nu se aplică Băncii Centrale Europene.

Prezentul regulament se aplică execuției cheltuielilor administrative referitoare la creditele prevăzute în buget pentru Agenția de Aprovizionare a Euratom.

TITLUL IIPRINCIPII BUGETARE

Articolul 3 Principii bugetare

Întocmirea și execuția bugetului respectă principiile unității, exactității bugetare, anualității, echilibrului, unității de cont, universalității, specificității, bunei gestiuni financiare, care necesită un control intern eficace și eficient, și al transparenței, în conformitate cu prezentul regulament.

CAPITOLUL 1 PRINCIPIILE UNITĂȚII ȘI EXACTITĂȚII BUGETARE

Articolul 4 Definiția bugetului

1. Bugetul este un instrument care, pentru fiecare exercițiu financiar, prevede și autorizează toate veniturile și cheltuielile considerate necesare pentru Uniune și pentru Comunitatea Europeană a Energiei Atomice.

2. Veniturile și cheltuielile Uniunii cuprind:

(a) veniturile și cheltuielile Uniunii, inclusiv cheltuielile administrative care decurg pentru instituții din dispozițiile Tratatului privind Uniunea Europeană referitoare la politica externă și de securitate comună și cheltuielile operaționale generate de punerea în aplicare a dispozițiilor respective, atunci când acestea sunt efectuate de la buget;

(b) cheltuielile și veniturile Comunității Europene a Energiei Atomice.

Articolul 5 Norme care guvernează principiile unității și exactității bugetare

1. Sub rezerva articolului 80, nu se colectează venituri și nu se efectuează cheltuieli decât dacă sunt înregistrate într-o linie bugetară.

2. Nu se poate angaja sau autoriza nicio cheltuială peste creditele autorizate.

3. Niciun credit nu poate fi înregistrat în buget dacă nu corespunde unei cheltuieli considerate necesare.

4. Dobânzile generate de fondurile care sunt proprietatea Uniunii nu sunt datorate Uniunii, cu excepția cazului în care se prevede altfel în acordurile încheiate cu entitățile cărora le-a fost încredințată execuția enumerate la articolul 55 alineatul (1) litera (b) punctele (ii)-(viii), precum și în deciziile sau acordurile de grant încheiate cu beneficiarii. În aceste cazuri, astfel de dobânzi se reutilizează în favoarea programului corespunzător sau se recuperează.

CAPITOLUL 2 PRINCIPIUL ANUALITĂȚII

Articolul 6 Definiție

Creditele înregistrate în buget se autorizează pentru un exercițiu financiar care începe la data de 1 ianuarie și se încheie la data de 31 decembrie.

Articolul 7 Tip de credite

1. Bugetul conține credite diferențiate, formate din credite de angajament și credite de plată, și credite nediferențiate.

2. Creditele de angajament acoperă costurile totale ale angajamentelor juridice asumate în cursul exercițiului financiar curent, sub rezerva articolului 83 alineatul (2) și a articolului 180 alineatul (2).

3. Creditele de plată acoperă plăți efectuate pentru onorarea angajamentelor juridice asumate în cursul exercițiului financiar curent și/sau al exercițiilor financiare anterioare.

4. Alineatele (1) și (2) nu aduc atingere dispozițiilor speciale din partea II titlurile I, IV și VI. Ele nu împiedică angajarea globală a creditelor și nici asumarea angajamentelor bugetare pe tranșe anuale.

Articolul 8 Norme contabile aplicabile veniturilor și creditelor

1. Veniturile unui exercițiu financiar se înregistrează în contabilitate pentru exercițiul financiar pe baza sumelor încasate în cursul exercițiului financiar. Cu toate acestea, resursele proprii ale lunii ianuarie a următorului exercițiu financiar pot fi plătite în avans, în temeiul Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului[16].

2. Înregistrările referitoare la resursele proprii provenite din taxa pe valoarea adăugată, resursele suplimentare bazate pe produsul național brut și alte contribuții financiare pot fi adaptate în conformitate cu regulamentul menționat în alineatul (1).

3. Creditele autorizate pentru un anumit exercițiu financiar pot fi utilizate numai pentru acoperirea cheltuielilor angajate și plătite în exercițiul financiar în cauză și pentru acoperirea sumelor datorate pentru angajamente din exercițiile financiare anterioare.

4. Angajamentele se înregistrează în contabilitate pe baza angajamentelor juridice asumate până la data de 31 decembrie, sub rezerva angajamentelor globale menționate la articolul 83 alineatul (2) și a acordurilor menționate la articolul 180 alineatul (2) și încheiate cu țările terțe, care se înregistrează în contabilitate pe baza angajamentelor bugetare asumate până la data de 31 decembrie.

5. Plățile se înregistrează în contabilitatea unui exercițiu financiar pe baza plăților efectuate de contabil până la data de 31 decembrie a exercițiului financiar în cauză.

6. Prin derogare de la alineatele (3), (4) și (5), cheltuielile Secțiunii Garantare a Fondului European de Garantare Agricolă se înregistrează în contabilitatea unui exercițiu financiar în conformitate cu normele stabilite în partea II titlul I.

Articolul 9 Anularea și reportarea creditelor

1. Creditele care nu au fost utilizate până la sfârșitul exercițiului financiar pentru care au fost înregistrate se anulează.

Cu toate acestea, ele pot fi reportate numai pentru exercițiul financiar următor, printr-o decizie adoptată de instituția în cauză până la data de 15 februarie, în conformitate cu alineatele (2) și (3), sau pot fi reportate în mod automat, în conformitate cu alineatul (4).

2. Pentru creditele de angajament diferențiate și pentru creditele de angajament nediferențiate încă neangajate la închiderea exercițiului financiar se pot reporta:

(a) sumele corespunzătoare creditelor de angajament pentru care au fost finalizate până la data de 31 decembrie cea mai mare parte a etapelor pregătitoare din procedura de angajare. Sumele în cauză pot fi apoi angajate până la data de 31 martie a exercițiului financiar următor;

(b) sumele care sunt necesare în cazul în care autoritatea legislativă adoptă un act de bază în ultimul trimestru al exercițiului financiar, iar Comisia nu a putut angaja până la data de 31 decembrie creditele prevăzute în acest scop în buget.

3. Pentru creditele de plată se pot reporta sumele necesare pentru acoperirea angajamentelor existente sau a angajamentelor legate de creditele de angajament reportate, dacă creditele prevăzute pentru liniile relevante din bugetul pentru exercițiul financiar următor nu acoperă nevoile. Instituția în cauză utilizează mai întâi creditele autorizate pentru exercițiul financiar în curs și nu utilizează creditele reportate înainte de epuizarea primelor credite.

4. Creditele nediferențiate care corespund unor obligații contractate în mod corespunzător la închiderea exercițiului financiar se reportează automat numai pentru exercițiul financiar următor.

5. Instituția în cauză informează Parlamentul European și Consiliul (denumite în continuare „autoritatea bugetară”) până la data de 15 martie cu privire la decizia de reportare luată și precizează, pentru fiecare linie bugetară, modul în care criteriile prevăzute la alineatele (2) și (3) au fost aplicate pentru fiecare reportare.

6. Fără a aduce atingere articolului 10, creditele plasate în rezervă, precum și creditele pentru cheltuieli cu personalul nu se pot reporta.

Articolul 10 Norme privind reportarea veniturilor alocate

Veniturile neutilizate și creditele disponibile la data de 31 decembrie provenind din veniturile alocate menționate la articolul 18 se reportează după cum urmează:

(a) veniturile alocate externe sunt reportate în mod automat și trebuie utilizate în totalitate până la efectuarea tuturor operațiunilor legate de programul sau acțiunea pentru care acestea au fost alocate; veniturile alocate externe încasate în ultimul an al programului sau al acțiunii pot fi utilizate în primul an al programului sau al acțiunii următoare;

(b) veniturile alocate interne nu se reportează decât în limita unui an, cu excepția cazurilor în care se prevede altfel în actul de bază aplicabil sau în circumstanțe excepționale justificate în mod corespunzător; trebuie utilizate mai întâi creditele corespunzătoare disponibile.

Articolul 11 Dezangajarea creditelor

Fără a aduce atingere articolele 170 și 174, în cazul în care se dezangajează sume ca urmare a neaplicării totale sau parțiale a acțiunilor pentru care fuseseră afectate, în orice exercițiu financiar ulterior celui în care creditele au fost înregistrate în buget, creditele corespunzătoare se anulează.

Articolul 12 Angajarea creditelor

Creditele înregistrate în buget pot fi angajate cu efect de la data de 1 ianuarie, de îndată ce bugetul a fost adoptat în forma finală, în afara cazului în care se prevede altfel în partea II titlurile I și VI.

Articolul 13 Norme aplicabile în cazul adoptării cu întârziere a bugetului

1. În cazul în care bugetul nu a fost adoptat definitiv la începutul exercițiului financiar, articolul 315 primul paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUE”) se aplică angajării și plății cheltuielilor care au putut fi înregistrate într-un anumit capitol din buget în cadrul executării ultimului buget adoptat în mod corespunzător.

2. Se pot asuma angajamente pe capitole până la maximum un sfert din creditele totale autorizate în capitolul relevant pentru exercițiul financiar anterior, plus o doisprezecime pentru fiecare lună scursă.

Plățile se pot efectua lunar pe capitole până la cel mult o doisprezecime din creditele autorizate în capitolul relevant pentru exercițiul financiar anterior.

Nu se poate depăși limita creditelor prevăzute în proiectul de buget aflat în pregătire.

3. În cazul în care continuitatea acțiunii Uniunii și nevoile de gestiune necesită acest lucru, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, poate autoriza două sau mai multe doisprezecimi provizorii atât pentru angajamente, cât și pentru plăți, în plus față de cele puse în mod automat la dispoziție în temeiul alineatelor (1) și (2). Fără întârziere, Consiliul transmite Parlamentului European decizia de autorizare.

Decizia intră în vigoare la treizeci de zile de la data adoptării, cu excepția cazului în care Parlamentul European, hotărând cu majoritatea membrilor săi, decide să reducă aceste cheltuieli în termenul de treizeci de zile.

În cazul în care Parlamentul European decide să reducă aceste cheltuieli, Consiliul își revizuiește decizia de autorizare, luând în considerare suma aprobată de Parlamentul European.

Doisprezecimile suplimentare se autorizează integral și nu sunt divizibile.

CAPITOLUL 3 PRINCIPIUL ECHILIBRULUI

Articolul 14 Definiție și domeniu de aplicare

1. Veniturile și creditele de plată din buget trebuie să se afle în echilibru.

2. În cadrul bugetului, Uniunea și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, precum și organismele create de Uniune menționate la articolul 200, nu pot face împrumuturi.

Articolul 15 Soldul exercițiului financiar

1. Soldul fiecărui exercițiu financiar se înscrie în bugetul exercițiului financiar următor ca venit, în cazul unui excedent, sau ca credit de plată, în cazul unui deficit.

2. Estimările acestor venituri sau credite de plată se înregistrează în buget în cursul procedurii bugetare și printr-o scrisoare rectificativă prezentată în conformitate cu articolul 35. Acestea se stabilesc în conformitate cu regulamentul Consiliului de punere în aplicare a deciziei privind sistemul de resurse proprii ale Uniunii.

3. După prezentarea conturilor pentru fiecare exercițiu financiar, diferențele față de estimările făcute se înregistrează în bugetul exercițiului financiar următor cu ajutorul unui buget rectificativ consacrat exclusiv acestor diferențe. În acest caz, proiectul de buget rectificativ trebuie prezentat de Comisie în termen de 15 zile de la prezentarea conturilor provizorii.

CAPITOLUL 4 PRINCIPIUL UNITĂȚII DE CONT

Articolul 16 Utilizarea monedei euro

Cadrul financiar multianual și bugetul se întocmesc și se execută în euro, iar conturile se prezintă în euro. Cu toate acestea, pentru fluxurile de numerar menționate la articolul 65, contabilul și, în cazul conturilor de avans, administratorii conturilor de avans, și, pentru gestionarea administrativă a Comisiei și a Serviciului European de Acțiune Externă (denumit în continuare „SEAE”), ordonatorul de credite responsabil este autorizat să efectueze operațiuni în monede naționale în conformitate cu regulamentul delegat menționat la articolul 199.

CAPITOLUL 5 PRINCIPIUL UNIVERSALITĂȚII

Articolul 17 Definiție și domeniu de aplicare

Veniturile totale acoperă creditele totale de plată, sub rezerva articolului 18. Toate veniturile și cheltuielile se înregistrează integral fără a fi compensate între ele, sub rezerva articolului 20.

Articolul 18 Venituri alocate

1. Veniturile alocate externe și veniturile alocate interne se utilizează pentru finanțarea unor cheltuieli specifice.

2. Următoarele elemente constituie venituri alocate externe:

(a) contribuțiile financiare din partea statelor membre la anumite programe de cercetare în temeiul regulamentului Consiliului de punere în aplicare a deciziei privind sistemul de resurse proprii ale Uniunii;

(b) contribuțiile financiare din partea statelor membre, a țărilor terțe, inclusiv, în ambele cazuri, din partea agențiilor publice și parapublice ale acestora, a persoanelor juridice sau a persoanelor fizice pentru anumite proiecte sau programe de asistență externă finanțate de Uniune și gestionate de Comisie în numele acestora;

(c) dobânzile pentru depozite și amenzile prevăzute în regulament vizând accelerarea și clarificarea aplicării procedurii privind deficitul excesiv;

(d) veniturile alocate pentru un anumit scop, precum veniturile din fundații, subvenții, donații și moșteniri, inclusiv veniturile alocate specifice fiecărei instituții;

(e) contribuțiile la activitățile Uniunii din partea țărilor terțe sau a diferitelor organisme;

(f) veniturile alocate menționate la articolul 173 alineatul (2) și la articolul 175 alineatul(2).

3. Următoarele elemente constituie venituri alocate interne:

(a) veniturile provenite de la părți terțe pentru livrări de bunuri, prestări de servicii sau efectuarea de lucrări la cererea acestora;

(b) veniturile din vânzarea de vehicule, echipamente, instalații, materiale și aparatură științifică și tehnică, înlocuite sau casate după amortizarea completă a valorii contabile a acestora;

(c) veniturile obținute din rambursarea sumelor plătite în mod necuvenit;

(d) încasările din livrări de bunuri, prestări de servicii sau efectuarea de lucrări pentru alte departamente, instituții sau organisme, inclusiv indemnizațiile de delegație plătite în numele altor instituții sau organisme și rambursate de acestea;

(e) plățile asigurărilor încasate;

(f) veniturile din vânzarea, închirierea sau orice alt contract privind drepturile legate de bunuri imobiliare;

(g) veniturile din vânzarea publicațiilor și a filmelor, inclusiv a celor pe suport electronic.

4. De asemenea, actul de bază aplicabil poate dispune alocarea pentru anumite cheltuieli a veniturilor pe care le prevede. Cu excepția cazurilor în care se prevede altfel în actul de bază aplicabil, aceste venituri constituie venituri alocate interne.

5. Bugetul include linii pentru înregistrarea veniturilor alocate externe și a veniturilor alocate interne și indică, în măsura posibilului, cuantumul acestora.

Veniturilor alocate pot fi înregistrate în proiectul de buget numai în limita valorilor care sunt sigure la data întocmirii acestuia.

Articolul 19 Donații

1. Comisia poate accepta orice donație în favoarea Uniunii, precum fundații, subvenții, cadouri și moșteniri.

2. Acceptarea unor donații în valoare de 50 000 EUR sau mai mult, care implică o taxă financiară, inclusiv costuri de monitorizare care depășesc 10 % din valoarea donației acordate, este supusă spre aprobare Parlamentului European și Consiliului, care hotărăsc în această privință în termen de două luni de la primirea cererii din partea Comisiei. Dacă nu s-a formulat nicio obiecție în acest termen, Comisia ia o decizie definitivă privind acceptarea.

Articolul 20 Norme privind deducerile și ajustări datorate cursului de schimb

1. Regulamentul delegat menționat la articolul 199 poate preciza cazurile în care anumite venituri pot fi deduse din cereri de plată, care apoi sunt ordonanțate în suma netă.

2. Costul produselor și serviciilor furnizate Uniunii care includ taxe rambursate de țări terțe în temeiul acordurilor relevante se impută bugetului cu suma care cuprinde taxele. Rambursările ulterioare ale taxelor sunt considerate venituri alocate în conformitate cu articolului 18 alineatul (2).

3. Se pot face ajustări cu privire la diferențele de curs de schimb apărute în execuția bugetară. Rezultatul final, profit sau pierdere, se înregistrează în soldul exercițiului financiar.

CAPITOLUL 6 PRINCIPIUL SPECIFICITĂȚII

Articolul 21 Dispoziții generale

1. Creditele se alocă integral unor destinații specifice pe titluri și capitole; capitolele sunt subîmpărțite în articole și rubrici.

2. În cadrul propriei secțiuni din buget, Comisia poate efectua, în mod autonom, transferuri de credite în conformitate cu articolul 23 sau, în cazurile prevăzute la articolul 24, solicită aprobarea autorității bugetare pentru a efectua transferuri de credite.

3. Creditele pot fi transferate numai către linii bugetare pentru care bugetul a autorizat credite sau care poartă o mențiune simbolică „pro memoria” .

4. Creditele corespunzătoare veniturilor alocate pot fi transferate numai dacă aceste venituri sunt utilizate în scopul pentru care sunt alocate.

Articolul 22 Transferuri efectuate de alte instituții decât Comisia

1. Orice instituție, în afară de Comisie, poate efectua, în cadrul propriei secțiuni de buget, transferuri de credite:

(a) de la un titlu la altul, până la o limită de cel mult 10 % din creditele exercițiului financiar indicat în linia din care se efectuează transferul;

(b) de la un capitol la altul și de la un articol la altul, nelimitat.

2. Cu trei săptămâni înainte de efectuarea transferurilor menționate la alineatul (1), instituțiile informează autoritatea bugetară cu privire la intențiile de transfer. În cazul unor motive bine întemeiate, formulate în acest termen de oricare componentă a autorității bugetare, se aplică procedura prevăzută la articolul 24.

3. Orice instituție, cu excepția Comisiei, poate propune autorității bugetare, în cadrul propriei secțiuni de buget, transferuri de la un titlu la altul care depășesc limita de 10 % din creditele pentru exercițiul financiar aferente liniei din care urmează să fie efectuat transferul. Aceste transferuri se efectuează în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 24.

4. Orice instituție, cu excepția Comisiei, poate efectua, în cadrul propriei secțiuni din buget, transferuri în cadrul articolelor, fără a informa în prealabil autoritatea bugetară.

Articolul 23 Transferuri interne efectuate de Comisie

1. În cadrul propriei secțiuni din buget, Comisia poate efectua în mod autonom :

(a) transferuri de credite de angajament în cadrul fiecărui capitol;

(b) transferuri de credite de plată în cadrul fiecărui titlu;

(c) în ceea ce privește cheltuielile de personal și cheltuielile administrative, care sunt comune mai multor titluri, transferuri de credite de la un titlu la altul;

(d) transferuri de credite între capitolele aceluiași titlu, în ceea ce privește cheltuielile operaționale, până la o limită totală de 10 % din creditele exercițiului financiar respectiv înscrise în linia din care se face transferul.

2. În cadrul propriei secțiuni de buget, Comisia poate decide să efectueze următoarele transferuri de credite de la un titlu la altul, cu condiția să informeze imediat autoritatea bugetară cu privire la decizia luată:

(a) transferul creditelor de la titlul „provizioane” menționat la articolul 43, atunci când singura condiție pentru deblocarea rezervei este ca un act de bază să fie adoptat în conformitate cu procedura legislativă ordinară prevăzută la articolul 294 din TFUE;

(b) în cazuri excepționale, justificate în mod corespunzător, de catastrofe și crize umanitare internaționale, care se produc după data de 1 decembrie a exercițiului bugetar, Comisia poate transfera creditele bugetare neutilizate în exercițiului bugetar curent, încă disponibile în titlurile bugetare de la poziția 4 din cadrul financiar multianual în titlurile bugetare referitoare la ajutorul pentru gestionarea crizelor și operațiunile de ajutor umanitar.

Articolul 24 Transferuri ale Comisiei prezentate autorității bugetare

1. Comisia prezintă simultan Parlamentului European și Consiliului propunerea de transferuri.

2. Autoritatea bugetară decide cu privire la transferurile de credite în conformitate cu alineatele (3)-(6), în afara cazului în care se prevede altfel în partea II titlul I.

3. Cu excepția cazurilor de urgență, Consiliul, cu majoritate calificată, și Parlamentul European iau o decizie în privința propunerii Comisiei în termen de șase săptămâni de la data la care aceste două instituții au primit propunerea pentru fiecare transfer care le-a fost prezentat.

4. Propunerea de transfer se aprobă dacă, în termen de șase săptămâni, este valabil oricare dintre următoarele cazuri:

(a) Parlamentul European și Consiliul o aprobă;

(b) fie Parlamentul European, fie Consiliul o aprobă și cealaltă instituție se abține de la luarea unei decizii;

(c) Parlamentul European și Consiliul se abțin de la luarea unei decizii sau nu au luat o decizie contrară propunerii Comisiei.

5. Termenul de șase săptămâni menționat la alineatul (4) se reduce la trei săptămâni, cu excepția unei cereri contrare a Parlamentului European sau a Consiliului, în oricare dintre următoarele cazuri:

(a) transferul reprezintă mai puțin de 10 % din creditele aferente liniei din care se efectuează transferul și nu depășește 5 milioane EUR;

(b) transferul privește numai credite de plată și suma totală a transferului nu depășește 100 de milioane EUR.

6. Dacă fie Parlamentul European, fie Consiliul a modificat transferul, în timp ce cealaltă instituție l-a aprobat sau s-a abținut de la luarea unei decizii, sau dacă Parlamentul European și Consiliul au modificat transferul, se consideră aprobată suma mai mică acceptată fie de Parlamentul European, fie de Consiliu, cu excepția cazului în care Comisia își retrage propunerea.

Articolul 25 Transfer reglementat de dispoziții speciale

1. Transferurile în cadrul titlurilor din buget consacrate Fondului european de garantare agricolă, fondurilor structurale, Fondului de coeziune, Fondului european pentru pescuit, Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și cercetării fac obiectul unor dispoziții speciale prevăzute în partea II titlurile I, II și III.

2. Deciziile cu privire la transferurile destinate să permită utilizarea rezervei pentru ajutoare de urgență sunt luate de autoritatea bugetară la propunerea Comisiei sau de Comisie până la o limită de cel mult 10 % din creditele exercițiului financiar respectiv înscrise în linia din care se face transferul.

Se aplică procedura prevăzută la articolul 24 alineatele (3) și (4). Dacă propunerea Comisiei nu a întrunit acordul Parlamentului European și al Consiliului și dacă nu se poate ajunge la o poziție comună cu privire la utilizarea acestei rezerve, Parlamentul European și Consiliul se abțin să ia o decizie cu privire la propunerea de transfer a Comisiei.

CAPITOLUL 7 PRINCIPIUL BUNEI GESTIUNI FINANCIARE

Articolul 26 Principiile economiei, eficienței și eficacității

1. Creditele bugetare se utilizează în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare, și anume în conformitate cu principiile economiei, eficienței și eficacității.

2. Principiul economiei prevede ca resursele utilizate de instituție pentru desfășurarea activităților sale să fie puse la dispoziție în timp util, în cantitatea și la calitatea adecvate și la cel mai bun preț.

Principiul eficienței vizează cel mai bun raport între resursele utilizate și rezultatele obținute.

Principiul eficacității vizează îndeplinirea obiectivelor specifice stabilite și obținerea rezultatelor scontate.

3. Pentru toate sectoarele de activitate incluse în buget se stabilesc obiective specifice, măsurabile, realizabile, relevante și datate. Realizarea acestor obiective se monitorizează prin indicatori de performanță pentru fiecare activitate, iar fiecare autoritate însărcinată cu efectuarea cheltuielilor transmite informații autorității bugetare în această privință. Aceste informații sunt furnizate anual și cel mai târziu în documentele care însoțesc proiectul de buget.

4. Pentru a îmbunătăți procesul decizional, instituțiile efectuează evaluări ex ante și ex post , conform orientărilor furnizate de Comisie. Aceste evaluări se aplică tuturor programelor și activităților care implică cheltuieli semnificative, iar rezultatele evaluării sunt comunicate autorităților însărcinate cu efectuarea cheltuielilor, autorităților legislative și bugetare.

Articolul 27 Fișa financiară obligatorie

1. Orice propunere sau inițiativă înaintată autorității legislative de către Comisie, de către Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (denumit în continuare „Înaltul Reprezentant”) sau de către un stat membru, care poate avea un impact asupra bugetului, inclusiv schimbarea numărului de posturi, trebuie să fie însoțită de o fișă financiară și de evaluarea prevăzută la articolul 26 alineatul (4).

Orice modificare adusă unei propuneri sau inițiative înaintate autorității legislative, care poate avea implicații considerabile asupra bugetului, inclusiv schimbarea numărului de posturi, trebuie să fie însoțită de o fișă financiară întocmită de instituția care propune modificarea.

2. Pentru a reduce riscurile de fraudă și nereguli, fișa financiară menționată la alineatul (1) prezintă informații privind sistemul de control intern instituit, o evaluare a riscurilor implicate, precum și măsurile existente sau planificate de prevenire a fraudei și de protecție împotriva acesteia.

Articolul 28 Controlul intern al execuției bugetare

1. Bugetul se execută pe baza unui control intern eficace și eficient, corespunzător fiecărui mod de gestiune și în conformitate cu reglementările sectoriale relevante.

2. În scopul execuției bugetului, controlul intern este definit drept un proces aplicabil la toate nivelurile gestiunii și menit să asigure în mod rezonabil realizarea următoarelor obiective:

(a) eficacitatea, eficiența și economia operațiunilor;

(b) fiabilitatea informațiilor;

(c) protecția activelor și a informațiilor;

(d) prevenirea, depistarea și corectarea fraudelor și a neregulilor;

(e) buna gestionare a riscurilor legate de legalitatea și regularitatea tranzacțiilor aferente, avându-se în vedere caracterul multianual al programelor, precum și natura plăților respective.

Articolul 29 Riscul admisibil de eroare

Autoritatea legislativă hotărăște, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 322 din TFUE, cu privire la un nivel al riscului admisibil de eroare la un nivel adecvat de agregare a posturilor bugetare. Decizia respectivă este luată în considerare în cursul procedurii anuale de descărcare de gestiune, în conformitate cu articolul 157 alineatul (2).

Nivelul riscului admisibil de eroare se bazează pe o analiză a costurilor și a beneficiilor controalelor. Statele membre, precum și entitățile și persoanele menționate la articolul 55 alineatul (1) litera (b), prezintă Comisiei, la cerere, un raport privind costurile controalelor suportate de acestea, precum și numărul și amploarea activităților finanțate de la buget.

Nivelul riscului admisibil de eroare este monitorizat îndeaproape și este revizuit în cazul în care survin schimbări majore în mediul de control.

CAPITOLUL 8 PRINCIPIUL TRANSPARENȚEI

Articolul 30 Publicarea conturilor, a bugetelor și a rapoartelor

1. Bugetul se întocmește și se execută și conturile se prezintă în conformitate cu principiul transparenței.

2. La ordinul președintelui Parlamentului European, bugetul și bugetele rectificative se publică, în forma finală în care au fost adoptate, în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Bugetul se publică în termen de trei luni de la data la care este declarat adoptat definitiv.

Conturile anuale consolidate și raportul privind gestiunea bugetară și financiară întocmite de fiecare instituție se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Articolul 31 Publicarea beneficiarilor fondurilor Uniunii și a altor informații

1. Informațiile cu privire la operațiunile de împrumut și de credit contractate de Uniune în beneficiul unor terțe părți se includ într-o anexă la buget.

2. Comisia pune la dispoziție, într-un mod corespunzător, informațiile privind beneficiarii fondurilor provenite de la bugetul pe care îl deține aceasta, atunci când bugetul este executat în mod centralizat și direct de către departamentele sale sau de către delegațiile Uniunii în conformitate cu articolul 53 al doilea paragraf, precum și informațiile referitoare la beneficiarii fondurilor furnizate de entitățile cărora le sunt delegate sarcini de execuție a bugetului în cadrul altor moduri de gestiune.

3. Aceste informații sunt puse la dispoziție cu respectarea întocmai a cerințelor de confidențialitate, în special protecția datelor cu caracter personal prevăzută de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului[17] și de Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului[18], precum și a cerințelor de securitate, ținând seama de specificul fiecărui mod de gestiune menționat la articolul 53 și, după caz, în conformitate cu normele sectoriale relevante.

TITLUL IIIÎNTOCMIREA ȘI STRUCTURA BUGETULUI

CAPITOLUL 1 ÎNTOCMIREA BUGETULUI

Articolul 32 Estimările veniturilor și ale cheltuielilor

Parlamentul European, Consiliul European și Consiliul, Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Curtea de Conturi, Comitetul Economic și Social, Comitetul Regiunilor, Ombudsmanul, Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor și SEAE întocmesc o estimare a veniturilor și a cheltuielilor lor, pe care o transmit Comisiei înainte de data de 1 iulie a fiecărui an.

SEAE întocmește o estimare a veniturilor și cheltuielilor sale, pe care o transmite Comisiei înainte de data de 1 iulie a fiecărui an. Înaltul Reprezentant organizează consultări cu membrii Comisiei responsabili pentru politica de dezvoltare, politica de vecinătate și cooperarea internațională, ajutorul umanitar și reacția la situații de criză, având ca obiect responsabilitățile care revin fiecăruia dintre aceștia.

De asemenea, aceste instituții transmit estimările respective autorității bugetare pentru informare până la data de 1 iulie a fiecărui an. Comisia întocmește propriile sale estimări, pe care le transmite, de asemenea, autorității bugetare până la aceeași dată.

Pentru întocmirea propriilor sale estimări, Comisia utilizează informațiile menționate la articolul 33.

Articolul 33 Bugetul estimat al organismelor menționate la articolul 200

Până la data de 31 martie a fiecărui an, fiecare organism menționat la articolul 200 transmite Comisiei și autorității bugetare, în conformitate cu actul său constitutiv, o estimare a veniturilor și a cheltuielilor sale, inclusiv schema de personal, precum și proiectul său de lucru.

Articolul 34 Proiect de buget

1. Comisia înaintează Parlamentului European și Consiliului o propunere care conține proiectul de buget cel târziu la data de 1 septembrie a anului care precede execuția bugetară.

Proiectul de buget conține o situație generală rezumativă a cheltuielilor și veniturilor Uniunii și consolidează estimările menționate la articolul 32.

Proiectul de buget este structurat și prezentat conform articolelor 41-46.

Fiecare dintre secțiunile proiectului de buget este precedată de o introducere redactată de instituția vizată.

Comisia redactează introducerea generală la proiectul de buget. Introducerea generală cuprinde tabele financiare care prezintă principalele date pe titluri și justificările privind modificările creditelor de la un exercițiu financiar la altul pe categoriile de cheltuieli din cadrul financiar multianual.

2. Dacă este cazul, Comisia anexează la proiectul de buget o programare financiară pentru anii următori.

Programarea financiară se actualizează după adoptarea bugetului pentru a include rezultatele procedurii bugetare și orice altă decizie relevantă.

3. Comisia anexează , de asemenea, la proiectul de buget orice document de lucru pe care îl consideră util pentru susținerea solicitărilor sale bugetare.

4. În conformitate cu articolul 8 alineatul (5) din Decizia 2010/427/UE din 26 iulie 2010 privind organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă[19] și pentru a asigura transparența bugetară în domeniul acțiunii externe a Uniunii, Comisia transmite autorității bugetare, împreună cu proiectul de buget, un document de lucru care prezintă, în mod cuprinzător:

(a) toate cheltuielile administrative și operaționale legate de acțiunile externe ale Uniunii, inclusiv sarcinile din cadrul politicii externe și de securitate comune (PESC) și al politicii de securitate și apărare comune, care sunt finanțate de la buget;

(b) cheltuielile administrative globale ale SEAE pentru exercițiul anterior, defalcate pe cheltuieli pentru fiecare delegație și cheltuieli pentru administrația centrală a SEAE; împreună cu cheltuielile operaționale defalcate pe zone geografice (regiuni, țări), domenii tematice, delegații și misiuni ale Uniunii.

De asemenea, documentul de lucru prezintă:

(a) numărul de posturi pentru fiecare grad din fiecare categorie și numărul de posturi permanente și temporare, inclusiv efectivele de personal contractual și local autorizate în limitele creditelor bugetare în fiecare dintre delegațiile Uniunii, precum și în administrația centrală a SEAE;

(b) eventualele majorări sau reduceri ale numărului de posturi pe grade și pe categorii în cadrul administrației centrale a SEAE și în cadrul tuturor delegațiilor Uniunii, comparativ cu exercițiul anterior;

(c) numărul de posturi autorizate pentru exercițiul financiar respectiv, numărul de posturi autorizate pentru exercițiul anterior, precum și numărul de posturi ocupate de diplomați detașați din statele membre și de personal din cadrul Consiliului și al Comisiei;

(d) o imagine detaliată a întregului personal angajat în cadrul delegațiilor Uniunii în momentul prezentării proiectului de buget, inclusiv o defalcare pe zone geografice, țări și misiuni, făcând distincția între posturile prevăzute în schema de personal, agenții contractuali, agenții locali și experții naționali detașați, precum și creditele solicitate în proiectul de buget pentru aceste alte categorii de personal, inclusiv estimările corespunzătoare privind numărul echivalent de posturi cu normă întreagă care ar putea fi utilizate în limitele creditelor solicitate.

Articolul 35 Scrisoare rectificativă la proiectul de buget

Până la convocarea Comitetului de conciliere menționat la articolul 314 din TFUE, din inițiativă proprie sau la cererea altor instituții, fiecare cu privire la propria sa secțiune, Comisia poate prezenta simultan Parlamentului European și Consiliului scrisori rectificative la proiectul de buget pe baza unor informații noi care nu erau disponibile în momentul întocmirii proiectului, inclusiv o scrisoare rectificativă de actualizare a estimărilor privind cheltuielile din domeniul agriculturii.

Articolul 36 Aprobarea rezultatului obținut de Comitetul de conciliere

Odată ce Comitetul de conciliere a ajuns la un acord privind un text comun, Parlamentul European și Consiliul depun eforturi pentru a aproba, cât mai curând posibil, rezultatul obținut de Comitetul de conciliere, în conformitate cu articolul 314 alineatul (6) din TFUE și în conformitate cu regulamentele lor interne de procedură.

Articolul 37 Adoptarea bugetului

1. Președintele Parlamentului European declară adoptarea definitivă a bugetului în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 314 alineatul (9) din TFUE și la articolul 177 alineatul (7) din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice (denumit în continuare „Tratatul Euratom”).

2. De îndată ce a fost declarată adoptarea definitivă a bugetului, de la data de 1 ianuarie a exercițiului financiar următor sau de la data declarării adoptării definitive a bugetului, dacă aceasta din urmă este ulterioară datei de 1 ianuarie, fiecare stat membru este obligat să pună la dispoziția Uniunii plățile datorate în condițiile prevăzute în regulamentul Consiliului de punere în aplicare a deciziei privind sistemul resurselor proprii ale Uniunii.

Articolul 38 Proiecte de bugete rectificative

1. În cazul unor circumstanțe inevitabile, excepționale sau neprevăzute, Comisia poate prezenta proiecte de bugete rectificative.

În circumstanțele amintite în paragraful anterior, cererile de bugete rectificative ale altor instituții decât Comisia se transmit acestei instituții.

Înainte de a prezenta un proiect de buget rectificativ, Comisia și celelalte instituții examinează posibilitățile de realocare a creditelor relevante, ținând seama de orice execuție insuficientă a creditelor preconizată.

2. Cu excepția unor circumstanțe excepționale, Comisia prezintă simultan Parlamentului European și Consiliului orice proiect de buget rectificativ cel târziu la data de 1 septembrie a fiecărui an. Ea poate anexa, de asemenea, un aviz privind cererile de bugete rectificative ale altor instituții.

3. Parlamentul European și Consiliul deliberează ținând cont de urgența acestora.

Articolul 39 Transmiterea anticipată a estimărilor și a proiectelor de buget

Comisia și autoritatea bugetară pot conveni să stabilească anumite date pentru transmiterea estimărilor și pentru adoptarea și transmiterea proiectelor de buget. Cu toate acestea, un asemenea acord nu poate avea ca efect scurtarea sau prelungirea termenelor de examinare a acestor texte, în temeiul articolului 314 din TFUE și al articolului 177 din Tratatul Euratom.

CAPITOLUL 2 STRUCTURA ȘI PREZENTAREA BUGETULUI

Articolul 40 Structura bugetului

Bugetul cuprinde următoarele:

(a) o situație generală a veniturilor și a cheltuielilor;

(b) secțiuni separate subdivizate în situații ale veniturilor și cheltuielilor pentru fiecare instituție.

Consiliul European și Consiliul împart aceeași secțiune din buget.

Articolul 41 Clasificarea bugetului

1. Autoritatea bugetară clasifică veniturile Comisiei și veniturile și cheltuielile celorlalte instituții în funcție de natura sau destinația lor în titluri, capitole, articole și posturi.

2. Situația cheltuielilor din secțiunea aferentă Comisiei se prezintă pe baza unui nomenclator adoptat de autoritatea bugetară și care prevede o clasificare în funcție de destinații.

Fiecare titlu corespunde unui domeniu de politică, iar un capitol corespunde, de regulă, unei activități.

Fiecare titlu poate cuprinde credite operaționale și credite administrative.

Creditele administrative ale unui titlu se grupează într-un singur capitol.

Articolul 42 Interzicerea veniturilor negative

Bugetul nu poate cuprinde venituri negative.

Resursele proprii plătite conform deciziei Consiliului privind sistemul de resurse proprii ale Uniunii se consideră sume nete și se prezintă ca atare în situația rezumativă a veniturilor bugetare.

Articolul 43 Provizioane

1. Fiecare secțiune din buget poate să includă un titlu denumit „provizioane”. Creditele se înregistrează la acest titlu în următoarele două situații:

(a) în cazul în care nu există niciun act de bază pentru acțiunea respectivă în momentul întocmirii bugetului;

(b) în cazul în care există motive serioase de incertitudine cu privire la caracterul adecvat al creditelor sau la posibilitatea executării, în condiții conforme cu buna gestiune financiară, a creditelor înregistrate în liniile respective.

Creditele din acest titlu nu pot fi utilizate decât după un transfer în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23 alineatul (1) litera (d), atunci când adoptarea actului de bază se face în conformitate cu articolul 294 din TFUE și cu procedura prevăzută la articolul 24 pentru toate celelalte cazuri.

2. În cazul unor dificultăți serioase de execuție, Comisia poate propune, în cursul exercițiului financiar, transferul unor credite în titlul denumit „provizioane”. Autoritatea bugetară ia o decizie cu privire la aceste transferuri în condițiile prevăzute la articolul 24.

Articolul 44 Rezerva negativă

Secțiunea Comisiei din buget poate include o „rezervă negativă” limitată la o sumă maximă de 200 de milioane EUR. Această rezervă, care se înregistrează într-un titlu separat, poate cuprinde atât credite de angajament, cât și credite de plată.

Această rezervă trebuie stabilită înainte de sfârșitul exercițiului financiar printr-un transfer în conformitate cu procedura stabilită la articolele 21 și 23.

Articolul 45 Rezerva pentru ajutoare de urgență

1. Secțiunea Comisiei din buget include o rezervă pentru ajutoarele de urgență pentru țări terțe.

2. Rezerva menționată la alineatul (1) se aplică înainte de sfârșitul exercițiului financiar prin intermediul unui transfer în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 24 și 25.

Articolul 46 Prezentarea bugetului

1. Bugetul prezintă:

(a) în situația generală a veniturilor și cheltuielilor:

(i) veniturile estimate ale Uniunii în exercițiul financiar în cauză;

(ii) veniturile estimate pentru exercițiul financiar anterior și veniturile exercițiului n - 2;

(iii) creditele de angajament și creditele de plată pentru exercițiul financiar în cauză;

(iv) creditele de angajament și creditele de plată pentru exercițiul financiar anterior;

(v) cheltuielile angajate și cheltuielile plătite în exercițiul n - 2;

(vi) comentarii adecvate pentru fiecare subdiviziune, astfel cum se prevede la articolul 41 alineatul (1);

(b) în fiecare secțiune a bugetului, veniturile și cheltuielile se prezintă în structura în care apar și la litera (a);

(c) în ceea ce privește personalul:

(i) pentru fiecare secțiune din buget, o schemă de personal care stabilește numărul de posturi pentru fiecare grad din fiecare categorie și din fiecare departament și numărul de posturi permanente și temporare, autorizate în limitele creditelor bugetare;

(ii) o schemă de personal pentru personalul remunerat din creditele destinate cercetării și dezvoltării tehnologice pentru acțiunile directe și o schemă de personal pentru personalul remunerat din aceleași credite pentru acțiunile indirecte; schemele de personal se clasifică în funcție de categorie și de grad, făcându-se o distincție între posturile permanente și cele temporare, autorizate în limitele creditelor bugetare;

(iii) în ceea ce privește personalul științific și tehnic, clasificarea se poate face în funcție de grupe de grade, în conformitate cu condițiile stabilite în fiecare buget; schema de personal trebuie să specifice numărul personalului tehnic sau științific cu calificare înaltă căruia i se acordă avantaje speciale conform prevederilor specifice ale Statutului funcționarilor;

(iv) o schemă de personal care stabilește numărul de posturi, pe grade și pe categorii, pentru fiecare organism menționat la articolul 200 care beneficiază de un grant de la buget. Pe lângă numărul de posturi autorizate pentru exercițiul financiar, schemele de personal prevăd și numărul de posturi autorizate pentru exercițiul financiar precedent;

(d) în ceea ce privește operațiunile de împrumut și de credit:

(i) în situația generală a veniturilor, liniile bugetare corespunzătoare operațiunilor în cauză, destinate înregistrării eventualelor rambursări din partea unor beneficiari care inițial nu și-au îndeplinit această obligație, ducând la activarea garanției de bună execuție. Aceste linii poartă o mențiune simbolică „pro memoria” și sunt însoțite de observațiile adecvate;

(ii) în secțiunea Comisiei:

- liniile bugetare care conțin garanțiile de bună execuție ale Uniunii pentru operațiunile în cauză. Aceste linii poartă o mențiune simbolică „pro memoria” , atât timp cât nu apare o cheltuială efectivă care trebuie acoperită din resurse definitive;

- comentarii care indică trimiterile la actul de bază și volumul operațiunilor prevăzute, durata și garanțiile financiare asigurate de Uniune pentru derularea acestor operațiuni;

(iii) într-un document anexat secțiunii Comisiei, cu titlu indicativ:

- operațiunile de capital în curs și gestionarea datoriilor în curs;

- operațiunile de capital și gestionarea datoriilor pentru exercițiul financiar în cauză;

(e) cuantumul total al cheltuielilor PESC se înscrie într-un singur capitol bugetar, intitulat PESC și format din articole bugetare specifice. Aceste articole acoperă cheltuielile PESC și conțin linii bugetare specifice care identifică cel puțin misiunile unice majore.

2. Pe lângă documentele menționate la alineatul (1), autoritatea bugetară poate anexa la buget orice alt document relevant.

Articolul 47 Norme privind schema de personal

1. Schema de personal descrisă la articolul 46 alineatul (1) litera (c) constituie o limită absolută pentru fiecare instituție sau organism; nu se poate face nicio încadrare de personal peste limita stabilită.

Cu toate acestea, cu excepția gradelor AD 16, AD 15 și AD 14, fiecare instituție sau organism poate modifica schema de personal cu până la 10 % din posturile autorizate, cu următoarele două condiții:

(a) să nu fie afectat volumul creditelor pentru personal corespunzător unui exercițiu financiar complet;

(b) să nu fie depășită limita numărului total de posturi autorizate de schema de personal.

Cu trei săptămâni înainte de efectuarea modificărilor menționate la al doilea paragraf, instituțiile informează autoritatea bugetară despre intențiile lor. Dacă există motive întemeiate formulate în acest termen de una din componentele autorității bugetare, instituțiile se abțin de la efectuarea modificărilor, aplicâ