[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |

Bruxelles, 16.6.2008

COM(2008) 368 final

RAPORT AL COMISIEI

Raport privind politica în domeniul concurenței pentru anul 2007 {SEC(2008)2038}

1. În 2007, politica în domeniul concurenței a continuat să îmbunătățească funcționarea piețelor în avantajul consumatorilor și al întreprinderilor din Europa . Aceasta a dus, inter alia , la investigarea și sancționarea comportamentului anticoncurențial al participanților pe piață, precum și la combaterea structurilor de piață anticoncurențiale și la reglementarea sectoarelor-cheie ale economiei. Politica în domeniul concurenței a devenit și mai mult ancorată în programul general de reformă economică al Comisiei – Strategia de la Lisabona.

2. Prima secțiune a acestui raport oferă o prezentare generală a modului în care instrumentele politicii în domeniul concurenței , și anume antitrustul, concentrările economice și normele privind ajutoarele de stat, au fost dezvoltate și aplicate. Cea de-a doua secțiune se axează asupra modului în care aceste și alte instrumente au fost utilizate în anumite sectoare . A treia secțiune oferă o prezentare generală a cooperării în cadrul Rețelei europene în domeniul concurenței (REC) precum și cu instanțele judecătoreşti naționale . Secțiunea a patra se concentrează asupra activităților internaționale . În fine, în secțiunea a cincea este prezentată o scurtă descriere a cooperării interinstituționale . Informații suplimentare pot fi găsite în documentul de lucru al Comisiei și pe site-ul internet al Direcției Generale Concurență[1].

1. INSTRUMENTE

1.1. Antitrust — Articolele 81 și 82 CE

1 .1.1. Definirea normelor și politicilor in domeniul concurenței

3. Pe lângă sancțiunile aplicate pentru sancționarea și descurajarea cartelurilor , acțiunile eficace împotriva acestei forme extrem de periculoase de comportament anticoncurențial presupun existența unor oportunități oferite participanților pentru ca aceștia să denunțe cartelurile. Politica de clemență a Comisiei oferă anumite oportunități membrilor cartelurilor pentru a-și denunța activitățile ilegale. În decembrie 2006, a fost introdusă o Comunicare revizuită privind politica de clemență (comunicarea din 2006)[2]. Aceasta este cea de-a treia comunicare privind politica de clemență, care urmează versiunilor anterioare din 1996 și 2002. De la data introducerii sale și până la sfârșitul anului 2007, Comisia a primit 20 de cereri de imunitate[3] și 11 cereri de reducere a amenzilor în temeiul comunicării din 2006.

4. Cartea verde a Comisiei din 2005 privind acțiunile în despăgubire pentru încălcarea normelor comunitare antitrust s-a bucurat de sprijin substanțial într-o rezoluție a Parlamentului European care solicita Comisiei să elaboreze o carte albă cu propuneri detaliate care să asigure acțiuni în despăgubire mai eficiente pentru încălcarea normelor antitrust[4]. Cu ocazia elaborării cărții albe, Comisia a organizat consultări ample cu reprezentanții guvernelor statelor membre, cu judecători ai instanțelor naționale, cu reprezentanți ai industriei, ai asociațiilor de consumatori, ai comunității juridice și cu multe alte părți interesate.

1.1.2. Aplicarea normelor

5. Comisia a continuat să acorde o importanță deosebită descoperirii, investigării și sancționării cartelurilor, concentrându-se pe cartelurile grave , în special pe cele de dimensiuni europene sau mondiale. Comisia a adoptat opt decizii finale [5] în care a amendat 41[6] de întreprinderi cu suma totală de 3 334 de milioane EUR (în comparație cu șapte decizii finale și 41[7] de întreprinderi amendate cu suma totală de 1 846 de milioane EUR în 2006). În cazul „Ascensoare și scări rulante”, Comisia a aplicat cea mai mare amendă dată unui cartel până în prezent (992 de milioane EUR), precum și cea mai mare amendă aplicată unei întreprinderi pentru încălcarea normelor privind înțelegerile anticoncurențiale (477 de milioane EUR[8]).

6. Comisia a fost în măsură să descopere din proprie inițiativă un număr semnificativ de carteluri. Cazurile recente „Ascensoare și scări rulante”, „Elemente de fixare”, „Casete video profesionale” și „Sticlă plană” demonstrează că, deși politica de clemență a Comisiei este un instrument eficient de detectare a cartelurilor, pentru a demasca existența cartelurilor, Comisia nu se poate baza exclusiv pe probele oferite de solicitanții care colaborează în cadrul programului de clemență. Prin urmare, Comisia continuă să acorde o importanță deosebită acestor investigații ex officio care pot rezulta din monitorizarea pieței, anchete sectoriale, plângeri și prin intermediul autorităților naționale în domeniul concurenței din Rețeaua europeană în domeniul concurenței.

7. In urma anchetei sectoriale în domeniul serviciilor financiare lansate în 2005, Comisia a adoptat următoarele decizii de interzicere în temeiul articolului 81 din Tratatul CE in cazurile Groupement des Cartes Bancaires, Morgan Stanley/Visa și MasterCard, toate acestea referindu-se la sistemele de plată cu cardul (a se vedea punctul 2.2. de mai jos).

8. Comisia a continuat să sancționeze abuzurile de poziție dominantă, în special în industriile de rețea care sunt esențiale pentru concurența europeană. La 4 iulie, Comisia a adoptat o decizie împotriva operatorului spaniol istoric de telecomunicații Telefónica ca urmare a unui abuz de poziție dominantă extrem de grav pe piața spaniolă de servicii de acces la internet în bandă largă. Amenda aplicată a fost de 151 875 000 EUR. A fost sanționată reducerea marjelor de către Telefónica între prețurile cu ridicata percepute concurenților și prețurile cu amănuntul percepute propriilor clienți între 2001 și 2006.

9. La 11 octombrie, Comisia a adoptat o decizie în temeiul articolului 9 privind contractele pe termen lung de furnizare a gazului încheiate de Distrigas în Belgia. Conform acestei decizii, Comisia a dispus ca o serie de angajamente, propuse de Distrigas pentru a răspunde preocupărilor exprimate de Comisie în cursul unei anchete efectuate în temeiul articolului 82, să fie obligatorii din punct de vedere juridic până în 2011. Efectul acestor angajamente este crearea unei situaţii în care Distrigas sa nu „lege” un procent excesiv de clienți pe mai mult de un an în avans, acordând în același timp acestei întreprinderi un grad cât mai mare de flexibilitate în gestionarea propriului portofoliu de clienți.

1.2. Măsuri adoptate de statele membre

10. În iunie, Comisia a încheiat o procedură privind încălcarea dreptului comunitar în temeiul articolului 226 din Tratatul CE împotriva Republicii Cehe, care a limitat competențele Autorității cehe în domeniul concurenței de aplicare a articolelor 81 și 82 din Tratatul CE pentru comportamentele anticoncurențiale în sectorul comunicațiilor electronice[9]. În urma unui aviz motivat din luna martie[10], dispoziția contestată din Legea în domeniul concurenței din Cehia a fost abrogată, iar normele comunitare în domeniul concurenței pot fi acum aplicate în totalitate de către Autoritatea cehă în domeniul concurenței.

11. Preluarea controlului asupra Endesa în comun de către Enel și Acciona a fost notificată Comisiei la 31 mai și aprobată necondiționat la 5 iulie. Cu toate acestea, când Enel și Acciona au solicitat aprobarea Autorității de reglementare în domeniul energetic din Spania pentru preluare, autoritatea menționată anterior a condiționat aprobarea tranzacției de îndeplinirea anumitor obligații. La 5 decembrie, Comisia a adoptat o decizie în temeiul articolului 21 din Regulamentul CE privind concentrările economice [11] prin care se declara că decizia Autorității de reglementare în domeniul energetic din Spania, ulterior modificată parțial, încalcă dispoziția menționată anterior.

1.3. Controlul concentrărilor

1 .3.1. Definirea normelor și politicii

12. Pentru a oferi orientări mai bune referitor la aspectele jurisdicționale privind controlul concentrărilor, Comisia a adoptat la 10 iulie Comunicarea jurisdicțională consolidată a Comisiei în temeiul Regulamentului privind concentrările economice („comunicarea jurisdicțională” sau „comunicarea”)[12]. Comunicarea jurisdicțională înlocuiește cele patru comunicări anterioare din 1998[13] care abordau temele jurisdicționale din 1998 în cadrul regulamentului anterior privind concentrările economice (Regulamentul nr. 4064/89). Cu excepția trimiterilor, noua comunicare acoperă, prin urmare, într-un singur document toate aspectele jurisdicționale relevante pentru stabilirea competenței Comisiei în temeiul Regulamentului privind concentrările economice.

13. La 28 noiembrie, Comisia a adoptat Orientările privind evaluarea concentrărilor neorizontale în cadrul Regulamentului privind concentrările economice. Concentrările neorizontale includ concentrările verticale, precum preluarea unui furnizor de către un client (de exemplu, un producător de autovehicule preia un furnizor de cutii de viteză), și concentrările conglomerale care se referă la societăți ale căror activități sunt complementare sau interdependente (de exemplu, o societate care produce aparate de ras cumpără o societate care produce spumă de ras). Orientările privind evaluarea concentrărilor neorizontale vin în completarea orientărilor existente privind concentrările orizontale care se referă la fuziunile societăților concurente pe aceleași piețe.

14. Pentru a-și clarifica politica cu privire la măsurile corective în controlul concentrărilor, Comisia a lansat o consultare publică pe tema proiectului de comunicare revizuită privind măsurile corective. Măsurile corective reprezintă modificări aduse unei concentrări propuse de părțile care fuzionează pentru a elimina preocupările posibile privind concurența identificate de Comisie. Comunicarea revizuită privind măsurile corective va actualiza și înlocui comunicarea actuală.

1.3.2. Aplicarea normelor

15. S-a atins un număr record de cazuri de concentrări notificate Comisiei, și anume 402, înregistrându-se o creștere cu mai mult de 12% în comparație cu cele 356 de tranzacții notificate în 2006. În ultimul trimestru al anului, numărul notificărilor s-a diminuat atât în comparație cu trimestrele anterioare, cât și cu ultimul trimestru al anului 2006. Comisia a adoptat un număr total de 396 de decizii finale în 2007, din acestea 368 de operațiuni fiind autorizate necondiționat în prima etapă. Dintre aceste autorizări necondiționate în prima etapă, 238 (sau 65%) au fost adoptate în baza procedurii simplificate. Alte 18 tranzacții au fost autorizate în prima etapă cu anumite condiții.

16. Zece decizii au fost adoptate după investigații amănunțite în etapa a doua. Cinci dintre acestea au fost autorizate necondiționat, în timp ce în patru dintre cazuri autorizarea s-a acordat condiționat. O tranzacție – o concentrare orizontală care implica propunerea de preluare a Aer Lingus de către Ryanair – a fost interzisă (a se vedea punctul 2.7. de mai jos).

1.4. Controlul ajutoarelor de stat

1.4.1. Definirea normelor și politicii

17. Comisia a continuat punerea în aplicare a Planului de acțiune în domeniul ajutoarelor de stat lansat în 2005. Comisia a adoptat o nouă metodă de stabilire a ratelor de referință și de scont [14] în conformitate cu principiile pieței, ținându-se seama de situația specifică a întreprinderilor sau a proiectului.

18. Comisia a lansat o consultare pe tema proiectului de Regulament de exceptare pe categorii în domeniul ajutoarelor de stat[15]. Acest regulament va simplifica și consolida într-un singur text cinci exceptări pe categorii existente pentru ajutorul acordat IMM-urilor: ajutorul pentru cercetare și dezvoltare în favoarea IMM-urilor, ajutorul pentru ocuparea forței de muncă, ajutorul pentru formare și ajutorul regional. În plus, domeniul de aplicare al exceptărilor pe categorii existente va fi extins pentru a acoperi anumite categorii de ajutoare noi. Comisia prevede adoptarea regulamentului de exceptare pe categorii în iunie 2008.

19. La 13 iunie, Comisia a hotărât prelungirea valabilității Comunicării privind cinematografia din 2001 până cel târziu la 31 decembrie 2009. Comunicarea privind cinematografia conține norme privind ajutorul de stat pentru producțiile cinematografice și alte producții audiovizuale.

20. În 2007, Comisia a lansat, de asemenea, procedura de revizuire a Comunicării Comisiei privind aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE ajutoarelor de stat sub forma garanțiilor . Proiectul de comunicare i) prevede clarificări privind condițiile în care se consideră că s-au acordat sau nu ajutoare sub formă de garanții și ii) cuantifică valoarea ajutorului în cauză în baza referințelor de piață și a analizei riscului. Se estimează că noua comunicare va fi adoptată de Comisie până la sfârșitul lunii mai 2008.

1.4.2. Aplicarea normelor

21. După numărul excepțional de ridicat de notificări privind ajutoarele de stat în 2006 (922), numărul de cazuri noi comunicate de statele membre a fost de 777 în 2007[16]. Acest număr se situează însă cu mult peste nivelul din 2004 și 2005. În afară de aceasta, scăderea este în conformitate cu angajamentul Comisiei de a facilita acordarea de ajutor prin exceptări pe categorii și de a-și concentra politica pe tipurile de ajutoare care denaturează cel mai mult concurența pe piața. În 2007, statele membre au reușit să introducă peste 1 100 de măsuri fără notificarea prealabilă a Comisiei[17]. Această situație se compară cu cele 410 măsuri de exceptare pe categorii din 2006.

22. În 2007, Comisia a adoptat 629 de decizii finale privind ajutoarele de stat[18]. În marea majoritate a cazurilor, Comisia a aprobat măsurile în lipsa unei investigații formale, concluzionând că ajutorul analizat este în conformitate cu normele privind ajutoarele de stat (87% din totalul deciziilor din 2007) sau că nu constituie ajutor de stat (5% din totalul deciziilor).

23. În 2007, Comisia a publicat două ediții ale Tabloului de bord privind ajutoarele de stat[19]. Versiunea actualizată în toamna anului 2007 [20] arată că, în ultimii șase ani, statele membre au avansat în direcția îndeplinirii obiectivului Consiliului European privind ajutoare mai puține și mai bine orientate . În special, statele membre ale UE-10 și-au reorientat treptat ajutoarele de stat către obiective orizontale de interes comun, precum dezvoltarea regională, cercetare și dezvoltare, IMM-uri și protecția mediului.

24. În cursul anului 2007, Comisia a aprobat hărțile ajutoarelor regionale [21] ale Bulgariei și României, precum și ale Belgiei, Ciprului, Danemarcei, Franței, Italiei, Țărilor de Jos și Portugaliei. Drept urmare, hărțile ajutoarelor regionale pentru perioada 2007–2013 sunt în prezent aprobate pentru toate statele membre. Comisia a autorizat ajutoare regionale pentru o serie de mari proiecte de investiții [22].

25. Notificările ajutoarelor pentru cercetare, dezvoltare și inovare în curs de soluționare la 1 ianuarie, precum și toate notificările noi primite în cursul anului de raportare au fost evaluate pe baza noului cadru [23]. Comisia a aprobat 48 de sisteme de cercetare și dezvoltare și/sau inovare notificate. În plus, aceasta a aprobat patru măsuri de ajutor ad hoc sub pragul stabilit, ceea ce a dus la o evaluare detaliată în conformitate cu capitolul 7 din cadrul comunitar. Comisia a adoptat opt decizii în care a fost efectuată o evaluare amănunțită a sumelor importante reprezentând ajutoare pentru proiecte în conformitate cu capitolul 7. Aceasta a autorizat un număr de proiecte finanțate de Agenția franceză pentru inovare industrială[24]. Comisia a aprobat 19 sisteme notificate în conformitate cu Orientările privind capitalul de risc[25].

26. Deși ajutorul pentru educaţie profesionala intră sub incidența unui regulament de exceptare pe categorii[26], Comisia trebuie să evalueze proiectele care depășesc 1 milion de EUR. În cazul GM Antwerp [27], Comisia a constatat că o parte din ajutorul de stat notificat era incompatibilă deoarece ar fi servit la finanțarea activităților de formare pe care beneficiarul le-ar fi desfășurat oricum, chiar și în lipsa ajutorului. În cazurile Fiat [28] și Club Med Guadeloupe [29] , Comisia a constatat că ajutorul era necesar și compatibil. În cazul DHL Leipzig/Halle [30], Comisia a inițiat o investigație, deoarece avea bănuieli că DHL ar fi trebuit oricum să ofere formare angajaților săi.

27. La 10 octombrie, Comisia a inițiat procedura de investigație formală cu privire la stimulentul financiar pentru achiziționarea de către societăți spaniole a unor participații importante la societăți străine [31]. Măsura fiscală permite societăților spaniole să amortizeze într-o perioadă de 20 de ani fondul comercial rezultat din achiziționarea de participații importante la societăți străine, în timp ce fondul comercial provenit din achiziționări interne nu beneficiază de o măsură similară.

28. Ajutorul pentru salvare și restructurare (S&R) acordat firmelor în dificultate poate fi considerat legitim numai dacă sunt îndeplinite condițiile comunitare stricte. În cursul anului 2007, Comisia a aplicat normele modificate prevăzute în Orientările din 2004 privind ajutoarele de stat pentru salvare și restructurare.

29. Într-o serie de cazuri de ajutoare pentru salvare, Comisia a subliniat din nou că astfel de ajutoare nu reprezintă altceva decât o măsură temporară de facilitare a pregătirii unui plan de restructurare sau de lichidare a societății. Prin urmare, în unele cazuri, Comisia a inițiat procedura formală deoarece ajutorul pentru salvare nu fusese rambursat în termenul legal de șase luni și nu fusese prezentat un plan de restructurare serios[32]. Comisia a aprobat o serie de cazuri de ajutor pentru restructurare[33]. În alte cazuri, Comisia a considerat că ajutorul este incompatibil[34] sau a deschis o investigație formală deoarece avea îndoieli cu privire la compatibilitatea ajutorului[35].

30. Comisia a înregistrat progrese semnificative în ceea ce privește punerea în aplicare mai eficientă și mai promptă a deciziilor de recuperare . Numărul deciziilor de recuperare nepuse încă în aplicare s-a redus de la 60 la sfârșitul lui 2006 la 47 la sfârșitul lui 2007. În 2007 au fost închise toate cele 23 de cazuri de recuperare și au fost adoptate 9 noi decizii de recuperare. Din totalul de 8,9 de miliarde EUR de ajutoare ilegale și incompatibile care trebuie recuperate în baza deciziilor adoptate începând cu anul 2000, aproximativ 8,2 de miliarde EUR (și anume, 91,2% din suma totală) au fost recuperate efectiv până la sfârșitul anului 2007. În plus, s-a mai recuperat suma de 2,4 de miliarde EUR reprezentând dobânzi de recuperare. Jurisprudența și politica din acest domeniu au fost, de asemenea, rezumate într-o comunicare a Comisiei[36].

1.5. Rolul politicii în domeniul concurenței în contextul politic mai larg

31. La 11 decembrie, Comisia a revizuit Strategia de la Lisabona[37] și a înaintat propuneri în perspectiva următorului ciclu de trei ani (2008–2010)[38]. Revizuirea își propune să includă și mai mult concurența în cadrul extins al Strategiei de la Lisabona . Un accent deosebit se pune pe necesitatea intensificării monitorizării sectoriale a pieței și îmbunătățirea reglementărilor acolo unde acestea sunt necesare, cu acordarea unei atenții speciale serviciilor–cheie și industriilor de rețea[39]. Aceste propuneri sunt în conformitate cu analiza pieței unice realizată de Comisie în cursul anului 2007. Importanța reformelor în domeniul concurenței este reflectată de numărul mare – în termeni relativi, dar și absoluți – de recomandări propuse spre aprobarea Consiliului în temeiul articolului 99 din Tratatul CE[40].

32. De exemplu, revizuirea propune ca politica în domeniul concurenței să contribuie la obiectivele Strategiei de la Lisabona în domeniul gazului, energiei electrice și serviciilor financiare prin acțiuni întreprinse ca urmare a anchetelor sectoriale lansate în 2005[41]. De asemenea, politica în domeniul concurenței este considerată un instrument complementar legat de eforturile de îmbunătățire a măsurilor de asigurare în timp util a interoperabilității și standardizării. Revizuirea menționează de asemenea „normele în domeniul concurenței” printre politicile la care UE poate contribui cu expertiza sa specifică de care ar putea beneficia partenerii săi cheie. Aceasta este puternic legată de necesitatea de a asigura o concurență loială și condiții de egalitate pe plan internațional[42].

2. EVOLUțII SECTORIALE

2.1. Energie

33. Concluzia Raportului final privind ancheta sectorială a piețelor europene ale gazului și energiei electrice, adoptat la 10 ianuarie[43], este că multe piețe ale energiei (i) rămân prea concentrate; (ii) sunt caracterizate de un nivel ridicat de integrare verticală (în special sub forma decuplării insuficiente a rețelelor și a activităților de aprovizionare), precum și de lipsa (iii) integrării transfrontaliere și a concurenței transfrontaliere și (iv) transparenței.

34. Având în vedere aceste constatări, Comisia a înaintat la 19 septembrie o propunere privind un al treilea pachet de liberalizare a pieței europene a energiei electrice și gazului[44]. Aceasta se concentrează în special pe (i) decuplarea eficientă a rețelelor de transmisie; (ii) consolidarea competențelor și a independenței autorităților de reglementare; (iii) cooperarea între autoritățile de reglementare și (iv) cooperarea între operatorii sistemului de transmisie.

35. În domeniul antitrust , Comisia, în strânsă colaborare cu autoritățile naționale în domeniul concurenței[45], s-a axat asupra cazurilor privind blocarea pieței și înțelegerile secrete (împărțirea pieței) în sectoarele energiei electrice și gazului care constituie principalele aspecte de funcţionare defectuoasă a pieţei. Cazurile de blocare se referă la practicile întâlnite de-a lungul lanțului de producere, inclusiv la blocarea piețelor din aval prin contracte pe termen lung cu consumatorii de energie, la practicile abuzive de blocare a concurenților care doresc să acceseze rețelele (de exemplu, acumularea de capacități de rețea și imposibilitatea de a investi), la blocarea piețelor de desfacere cu amănuntul a energiei electrice prin creșterea costurilor concurenței prin intermediul sistemului de compensare[46] și la blocarea piețelor din aval prin controlul infrastructurii de import al gazelor și prin acorduri de achiziționare de gaze pe termen lung. Printre celelalte aspecte investigate se numără, de exemplu, alegațiile privind manipularea prețurilor pe piețele energiei electrice prin retragerea capacității de către producători. În Italia[47], Spania[48] și Franța, Comisia a constatat că există indicii conform cărora tarifele reglementate la energia electrică ar putea constitui ajutoare de stat pentru întreprinderile mari și mijlocii consumatoare de energie electrică.

2.2. Servicii financiare

36. La 10 ianuarie, Comisia Europeană a publicat Raportul final privind ancheta sectorială referitoare la piețele europene de servicii bancare cu amănuntul [49] care acoperă cardurile de plată și sistemele de plată (altele decât cu cardul), conturile curente și serviciile legate de acestea. Prin constatările făcute, s-a confirmat că piețele rămân fragmentate la nivel național, limitând alegerile clienților și rezultând în costuri mai ridicate pentru conturile curente, împrumuturi sau plăți. S-a constatat că variațiile importante ale prețurilor, ale marjelor de profit și ale tiparelor de vânzare între statele membre și gradul ridicat de omogenitate în interiorul statelor membre sunt simptomatice pentru existența în continuare a unor bariere în calea concurenței care constau in reglementări publice sau comportamente ale întreprinderilor.

37. Industria europeană a cardurilor de plată canalizează fluxuri de 1 350 de miliarde EUR pe an, generând comisioane bancare de aproximativ 25 de miliarde EUR. Industria cardurilor de plată este extrem de concentrată, presupunând comisioane și rentabilitate ridicate. Normele care reglementează rețelele (inclusiv duopolul Visa/MasterCard și sistemele naționale de carduri gestionate de principalele bănci interne) ridică probleme legate de concurență.

38. La 3 octombrie, Comisia a amendat Visa International și Visa Europe (Visa) cu 10,2 milioane EUR pentru refuzul de a admite Morgan Stanley în calitate de membru din martie 2000 până în septembrie 2006[50].

39. În decizia sa din 17 octombrie, Comisia a concluzionat că Groupement des Cartes Bancaires (CB) a încălcat articolul 81 din Tratatul CE[51]. Comisia a constatat că Groupement adoptase măsuri legate de preț care împiedicau în Franța emiterea de către unele bănci membre de carduri la prețuri competitive, păstrând astfel în mod artificial un preț ridicat la cardurile de plată și favorizând principalele bănci franceze.

40. La 19 decembrie, Comisia a adoptat o decizie de interzicere a comisioanelor interbancare multilaterale (CIM) percepute de MasterCard pentru plățile transfrontaliere cu cardul efectuate cu cardurile de debit și credit de consum MasterCard și Maestro între statele membre ale SEE (CIM intra-SEE)[52].

41. La 25 septembrie, Comisia a adoptat Raportul final privind ancheta sectorială în domeniul asigurărilor comerciale [53], care a fost dat publicității împreună cu un amplu document de lucru al serviciilor Comisiei conținând rezultatele complete. În domeniul ajutoarelor de stat , Comisia a aprobat la 18 iulie cele două cazuri de recapitalizare rămase în sectorul german Landesbank (WestLB și Nord/LB), concluzionând că acestea respectă testul investitorului privat în economia de piață [54]. În cursul verii, criza subprimelor a început să afecteze grav mai multe bănci europene, necesitând măsuri publice de sprijin considerabile pentru a menține băncile pe linia de plutire. Comisia a lansat investigații în două cazuri privind băncile germane IKB și Sachsen LB. La 5 decembrie, s-a adoptat o decizie privind banca engleză Northern Rock prin care se declara că ajutorul pentru salvare este compatibil cu normele privind ajutoarele de stat[55]. Sunt în curs de evaluare, de asemenea, alte măsuri suplimentare pentru sprijinirea băncii Northern Rock.

42. La 9 octombrie, Consiliul Ecofin a adoptat concluzii care sugerau o serie de acțiuni de îmbunătățire a acordurilor de stabilitate financiară , prin care, inter alia, Comisia și statele membre erau invitate să colaboreze în vederea stabilirii situației în care o criză bancară ar putea fi considerată de Comisie „o perturbare gravă a economiei” în conformitate cu Tratatul CE și cu normele privind ajutoarele de stat. De asemenea, acesta a invitat Comisia să aibă în vedere proceduri simplificate axate pe modul în care investigațiile privind ajutoarele de stat pot fi derulate cu rapiditate în condiții critice.

43. În ceea ce privește ajutoarele fiscale , Comisia a inițiat la 7 februarie procedura de investigație formală împotriva Groepsrentebox , caz notificat de autoritățile olandeze[56]. De asemenea, la 21 martie Comisia a inițiat procedurile împotriva unui sistem similar care era deja în vigoare în Ungaria[57]. Ambele sisteme reduc sarcinile fiscale asupra societăților cu privire la soldul net al dobânzii primite de la societăți afiliate și plătite acestora. Comisia a evaluat și a autorizat o serie de concentrări în sectorul serviciilor financiare. În cazurile ABN AMRO [58], Comisia a analizat propunerea de achiziționare a băncii olandeze ABN AMRO de către un consorțiu format din RBS, Fortis și Santander.

2.3. Comunicații electronice

44. Cadrul de reglementare stabilit în anul 2002 contribuie la o mai mare competitivitate a pieței comunicațiilor. În acest context, Comisia a recomandat[59] în decembrie ca numărul de piețe susceptibile de a face obiectul unei reglementări ex ante să fie redus cu mai mult de jumătate, de la 18 la 7. În prezent, este probabil ca reglementarea ex ante să fie eliminată în multe domenii și ca o mai mare parte a industriei să facă obiectul doar al normelor comunitare în domeniul concurenței.

45. În general, piețele telefoniei mobile tind să fie cu adevărat competitive la nivelul comerțului cu amănuntul. Cu toate acestea, piețele cu ridicata ale serviciilor de terminare a apelurilor în rețelele de telefonie mobilă și, în conformitate cu recomandarea anterioară privind piețele relevante[60], piețele serviciilor de acces în rețelele de telefonie mobilă și serviciilor de inițiere a apelurilor în rețelele de telefonie mobilă au fost recomandate pentru reglementare ex ante .

46. În cursul anului, Comisia a evaluat 170 de notificări ale autorităților naționale de reglementare și a adoptat 66 de scrisori cu observații și 49 de scrisori fără observații în conformitate cu mecanismul de consultare instituit prin articolul 7 din directiva-cadru[61]. În cinci cazuri, Comisia a exprimat îndoieli serioase cu privire la compatibilitatea măsurilor notificate cu legislația UE și a inițiat a doua etapă a investigațiilor în temeiul articolului 7 alineatul (4) din directiva-cadru. Într-unul dintre cazuri, Comisia a adoptat o decizie de veto.

47. Referitor la aplicarea legislației comunitare în domeniul concurenței în ceea ce privește comunicațiile electronice, cea mai importantă decizie adoptată de Comisie în 2007 a fost decizia din 4 iulie împotriva operatorului Telefónica (a se vedea punctul 1.1.2. de mai sus).

48. Reexaminarea cadrului de reglementare în cursul anului 2007 a avut drept rezultat propunerea de către Comisie, în luna noiembrie, a unui pachet de reglementări (din care fac parte două directive, un regulament de instituire a Autorității Europene de Reglementare a Pieței Comunicațiilor Electronice (EECMA) și Recomandarea privind piețele relevante)[62]. Cu excepția noii Recomandări privind piețele relevante, care a intrat în vigoare în decembrie, componentele legislative ale pachetului de reglementări propus vor intra în vigoare numai după adoptarea acestora de către Consiliu și Parlamentul European, care se estimează a avea loc în perioada 2010–2011.

49. Ca urmare a faptului că tarifele internaționale pentru serviciile în roaming au continuat să fie ridicate , Comisia a propus, în temeiul articolului 95 din Tratatul CE, un Regulament privind roamingul[63], care a intrat în vigoare la 30 iunie și va fi aplicabil trei ani. Ca urmare a acestui regulament, operatorii de telefonie mobilă din toate statele membre au fost obligați ca până la 30 iulie să le ofere clienților lor un eurotarif, care s-a aplicat automat începând cu 30 septembrie, cu excepția cazului în care clientul declara că nu optează pentru acest tarif. Eurotariful stabilește un plafon al prețului cu amănuntul pentru apelurile inițiate sau primite în străinătate[64]. Comisia trebuie să prezinte în 2008 un raport Consiliului și Parlamentului European cu privire la funcționarea regulamentului și, în special, cu privire la oportunitatea prelungirii valabilității acestuia și/sau extinderii domeniului de aplicare al acestuia pentru a acoperi și alte servicii, precum SMS-urile sau datele transmise în roaming.

50. Comisia a adoptat o serie de decizii privind sistemele de finanțare publică a comunicațiilor în bandă largă în zonele rurale sau îndepărtate fără acoperire sau doar cu acoperire limitată în bandă largă[65]. De asemenea, Comisia a acceptat, în condiții bine stabilite, intervenția statului în favoarea serviciilor avansate în bandă largă în zonele în care operatorii istorici ofereau doar parțial servicii de bază în bandă largă[66].

51. Comisia a efectuat o investigație preliminară în ceea ce privește proiectul „Wireless Prague”, primul caz de rețea municipală wireless evaluat de Comisie în baza normelor privind ajutoarele de stat[67]. În urma modificărilor aduse proiectului, Comisia a concluzionat că nu a fost implicat un ajutor de stat.

52. În domeniul controlului concentrărilor , Comisia s-a bazat pe o abordare dinamică în ceea ce privește piețele aflate într-un proces de evoluție rapidă, precum cele menționate în Syniverse/BSG [68], unde Comisia a evaluat piața în domeniul decontării pentru serviciile GSM de schimb de date în roaming. Caracteristicile pieței (precum disponibilitatea tehnologiei necesare concurenților pentru a intra pe piață) identificate în cursul unei investigații detaliate au determinat Comisia să adopte o decizie de autorizare, deși concentrarea a dus la o reducere a numărului de operatori care activează în prezent în Europa.

2.4. Tehnologia informației

53. Comisia a continuat derularea procedurii împotriva Microsoft pentru a asigura respectarea deciziei din 2004[69] referitoare la condițiile de stabilire a prețului și la licența pentru informațiile privind interoperabilitatea în legătură cu primul abuz referitor la refuzul de a furniza informații. În articolul 5 din decizia din 2004 se prevede că aceste condiții trebuie să fie rezonabile și nediscriminatorii. În 2006, Comisia impusese deja Microsoft o penalitate cu titlu cominatoriu definitivă în valoare de 280,5 de milioane EUR pentru nefurnizarea de informații complete și exacte privind interoperabilitatea[70]. Prin urmare, la 1 martie, Comisia a emis o comunicare a obiecțiilor adresată Microsoft în care se prezenta evaluarea preliminară a Comisiei conform căreia Microsoft nu își respectase obligația de a furniza informații complete și exacte privind interoperabilitatea în condiții rezonabile și nediscriminatorii[71].

54. În urma hotărârii Tribunalului de Primă Instanță din 17 septembrie de respingere a elementelor de fond din cererea Microsoft de anulare a deciziei din 2004, la 22 octombrie Microsoft a anunțat o reducere substanțială a taxelor de licență. De asemenea, a prezentat o versiune actualizată a contractelor sale de licență relevante. De la acea dată, Comisia nu a mai avut obiecții privind respectarea de către Microsoft a deciziei din 2004[72].

55. La 26 iulie, Comisia a trimis întreprinderii Intel o comunicare a obiecțiilor în care era prezentată concluzia preliminară a Comisiei conform căreia Intel se angajase în trei tipuri de practici abuzive care aveau scopul de a exclude AMD, principalul concurent al Intel, de pe piața procesoarelor x86.

56. La 30 iulie, Comisia a trimis întreprinderii Rambus o comunicare a obiecțiilor în care era prezentată opinia preliminară conform căreia Rambus făcuse abuz de poziție dominantă solicitând redevențe nejustificate pentru utilizarea unor brevete pentru semiconductoarele pentru memoriile RAM dinamice (DRAMS)[73]. Opinia preliminară a Comisiei este aceea că Rambus a avut un comportament intenționat oneros în contextul procesului de stabilire a standardelor, acesta manifestându-se sub forma a ceea ce este cunoscut sub numele de „ambuscadă a brevetelor”[74].

57. La 30 august, Comisia a inițiat o procedură[75] împotriva Qualcomm Inc ., un producător american de chipset-uri și titularul drepturilor de proprietate intelectuală asupra standardelor CDMA și WCDMA pentru telefonie mobilă. Conform plângerilor primite, practicile Qualcomm de acordare a licențelor nu sunt corecte, rezonabile și nediscriminatorii și, de aceea, pot încălca normele comunitare în domeniul concurenței (articolul 82 din Tratatul CE).

58. În domeniul ajutoarelor de stat , Comisia a adoptat o decizie finală de aprobare a creditului fiscal francez în favoarea creării de jocuri video[76]. Această măsură a fost notificată în temeiul articolului 87 alineatul (3) litera (d) din Tratatul CE[77] și permite producătorilor de jocuri video care se supun impozitării în Franța să deducă 20% din costurile de producție eligibile pentru anumite jocuri video. Pentru prima dată jocurilor video li se aplică excepția culturală prevăzută la articolul 87 alineatul (3) litera (d).

2.5. Media

59. Comisia a continuat să monitorizeze tranziția de la difuzarea analogică la cea digitală . În iulie, aceasta a emis un aviz motivat[78] adresat Italiei, în urma unei plângeri depuse de asociația consumatorilor italieni, Altroconsumo[79]. Comisia consideră că legislația italiană contravine Cadrului de reglementare al Uniunii Europene pentru comunicațiile electronice[80].

60. În domeniul ajutoarelor de stat, Comisia a continuat să aplice abordarea adoptată în deciziile sale anterioare privind finanțarea publică pentru susținerea tranziției la difuzarea digitală. Comisia a aprobat trei sisteme de sprijin (două italiene[81] și unul spaniol[82]) pentru achiziționarea de decodoare digitale cu API[83] deschis și pentru acoperirea costurilor de adaptare a antenelor terestre analogice colective existente. Comisia a adoptat două decizii negative privind sistemele de subvenționare din Italia[84] și din landul german Renania de Nord-Westfalia[85].

61. Deși Comisia admite că, în conformitate cu Protocolul de la Amsterdam privind sistemul de serviciu public de radiodifuziune, statele membre au dreptul de a organiza și finanța serviciul public de radiodifuziune, aceasta este de părere că finanțarea organismelor publice de radiodifuziune prin intermediul contribuțiilor bugetare sau taxelor de licență constituie ajutor de stat[86]. Cu toate acestea, ajutoarele de stat acordate organismelor publice de radiodifuziune pot fi declarate compatibile dacă sunt îndeplinite cerințele prevăzute la articolul 86 alineatul (2) (așa cum se precizează în Comunicarea privind radiodifuziunea[87]).

62. Comisia a adoptat două decizii privind finanțarea organismelor publice de radiodifuziune în conformitate cu articolului 86 alineatul (2) din Tratatul CE completat cu Comunicarea privind radiodifuziunea. Prima decizie s-a referit la aprobarea finanțării de către Guvernul spaniol a măsurilor de reducere a forței de muncă puse în aplicare de organismul public de radiodifuziune din Spania, RTVE[88]. În cea de-a doua decizie, Comisia a închis investigația privind regimul general de finanțare în favoarea organismelor publice de radiodifuziune germane (ARD și ZDF)[89].

63. În aprilie, Comisia a trimis o comunicare a obiecțiilor principalelor case de producție muzicală și Apple cu privire la acordurile între fiecare casă de producție muzicală și Apple menite să limiteze vânzările online de muzică, încălcându-se astfel articolul 81. În timpul procedurii, Apple a anunțat că va uniformiza prețurile pe care le aplică pentru descărcarea melodiilor de la magazinele sale online iTunes din Europa înainte de mijlocul anului 2008, ceea ce va pune capăt tratamentului diferit al consumatorilor britanici. Pe această bază și pe baza clarificărilor ulterioare, Comisia a declarat închis acest caz.

64. Comisia continuă să acorde o deosebită importanță asigurării punerii la dispoziție a conținutului premium în condiții deschise și de transparență care să permită unui număr maxim de operatori să depună oferte pentru drepturi. În 2007, Comisia a închis investigația inițiată în temeiul articolului 81 din Tratatul CE privind cumpărarea în comun a drepturilor de difuzare TV a evenimentelor sportive de către Uniunea Europeană de Radiodifuziune (EBU) și de membrii acesteia.

65. În ceea ce privește controlul concentrărilor în sectorul media, poate fi subliniată fuziunea SFR/Tele2 [90]. Această concentrare a fost aprobată cu condiția îndeplinirii unor cerințe care să asigure o concurență efectivă pe piața franceză a canalelor de televiziune cu plată. În ceea ce privește industria muzicală, în cazul Sony/BMG-II [91] Comisia Europeană a acordat o aprobare de reglementare unei asociații în participațiune care reunea activitățile în domeniul muzical al Sony și Bertelsmann, după ce Tribunalul de Primă Instanță anulase decizia anterioară a Comisiei din 2004. De asemenea, sub rezerva măsurilor corective, Comisia a autorizat concentrarea între Universal și BMG în domeniul editării muzicale.

2.6. Industria de automobile

66. Comisia a continuat să monitorizeze permanent evoluțiile din acest domeniu inter alia prin intermediul rapoartelor privind prețul autovehiculelor[92]. Regulamentul de exceptare pe categorii pentru autovehicule [93] stabilește un anumit regim pentru sectorul automobilelor, care intenționează sa consolideze concurența între mărci.

67. Pentru a crește concurența pe piața pieselor de schimb, Comisia a adoptat la 13 septembrie patru decizii privind angajamentele [94] în temeiul articolului 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 care obligă patru producători de autovehicule (DaimlerChrysler, Toyota, General Motors și Fiat) ca până în mai 2010 să ofere informații tehnice despre reparațiile auto tuturor atelierelor de reparații auto independente din UE. Ulterior, Regulamentul privind emisiile vehiculelor[95] va impune o obligație producătorilor de vehicule conform căreia aceștia vor trebui să pună la dispoziție mecanici independenți cu acces standardizat la toate informațiile tehnice privind reparațiile.

68. După 2005 și 2006, 2007 a fost un alt an în care activitatea în domeniul concentrărilor în cadrul industriei de automobile s-a axat, în mare măsură, asupra segmentului furnizorilor de automobile. Protagonistele unei importante concentrări au fost cele două societăți germane Continental AG și Siemens VDO Automotive AG. Această concentrare a fost autorizată de Comisie la 29 noiembrie[96].

69. În 2007 au fost analizate o serie de ajutoare de stat în temeiul diferitelor cadre generale privind ajutoarele de stat, precum normele privind ajutorul regional și de restructurare[97]. De asemenea, Comisia a verificat condițiile de privatizare ale producătorilor de autovehicule aflați în proprietatea statului. În cazul Automobile Craiova, o fabrică de autovehicule din România (fostă Daewoo Craiova), Comisia a inițiat o procedură de investigație formală în temeiul articolului 88 alineatul (2) din Tratatul CE, deoarece condițiile care au însoțit privatizarea păreau de natură să confere un avantaj întreprinderii în curs de privatizare[98].

2.7. Transporturi

70. În sectorul transporturilor politica în domeniul concurenței urmărește să asigure funcționarea eficientă a piețelor care au fost liberalizate recent sau care se află în curs de liberalizare.

71. În domeniul transportului rutier , piețele internaționale, atât de călători, cât și de marfă, sunt în mare parte liberalizate. De asemenea, transportul rutier național de marfă este liberalizat printr-un Regulament al Consiliului privind cabotajul[99], în timp ce piețele naționale de transport pentru călători sunt în continuare protejate în mare măsură. La aplicarea normelor privind ajutoarele de stat în acest segment, Comisia și-a menținut politica de aprobare a ajutoarelor pentru a favoriza adoptarea de tehnologii mai ecologice, în special în ceea ce privește autovehiculele vechi[100]. Referitor la aplicarea normelor privind achizițiile publice și ajutoarele de stat contractelor de servicii publice și concesionărilor de servicii publice, a fost adoptat și va intra în vigoare în decembrie 2009 un regulament revizuit privind serviciile publice din domeniul transportului rutier[101].

72. A fost finalizată deschiderea pieței transportului feroviar de marfă . Cu toate acestea, una dintre problemele structurale încă existente se referă la reorganizarea/independența funcțiilor esențiale pentru accesul nediscriminatoriu la rețea și la lipsa capacității administrative și a independenței organismelor de reglementare în domeniul feroviar[102].

73. În ceea ce privește transportul feroviar de călători , Consiliul și Parlamentul au adoptat în cele din urmă, la 23 octombrie, cel de-al treilea pachet feroviar, punând capăt unui lung proces legislativ[103]. Cel de-al treilea pachet legislativ privind transportul feroviar va deschide transportul internațional de călători, inclusiv cabotajul.

Comisia a elaborat, de asemenea, un proiect de orientări privind ajutoarele de stat pentru întreprinderile feroviare [104] pentru a spori certitudinea și transparența juridică în legătură cu deschiderea pieței, aflată în curs.

74. Transportul maritim reprezintă aproximativ 50% din comerțul extern de bunuri, în termeni cantitativi, și aproximativ 20% din comerțul între statele membre. În 2007, Comisia a promovat o convergență strânsă a sistemelor de ajutoare din transportul maritim pentru a asigura, pe cât posibil, condiții de egalitate în Europa, inclusiv pentru activitățile de remorcare și dragare[105]. La 13 septembrie 2007, Comisia a adoptat spre consultare publică un proiect de orientări privind aplicarea articolului 81 din Tratatul CE serviciilor de transport maritim[106].

75. În domeniul transportului aerian , la 19 octombrie Comisia a invitat părțile interesate să își exprime observațiile cu privire la angajamentele propuse de opt membri ai alianței aeriene SkyTeam, și anume Aeromexico, Alitalia, CSA Czech Airlines, Delta Air Lines, KLM, Korean Air, Northwest Airlines și Air France[107]. Aceste angajamente își propun să răspundă preocupărilor exprimate de Comisie în temeiul articolului 81 din Tratatul CE în comunicarea obiecțiilor din 15 iunie 2006[108].

76. La 27 iunie, Comisia a adoptat o decizie de interzicere a propunerii de preluare a Aer Lingus de către Ryanair . Această achiziționare le-ar fi reunit pe cele două companii aeriene principale cu sediul în Irlanda, care au concurat puternic între ele. Atât Ryanair, cât și Aer Lingus au fost de departe cele mai mari companii aeriene care au oferit zboruri pe distanțe scurte către și din Irlanda. Poziția acestora a fost deosebit de puternică pe rutele către și din Dublin, unde entitatea rezultată în urma fuziunii ar fi acoperit aproximativ 80% din întregul trafic intraeuropean.

77. În cursul anului 2007, Comisia a încheiat ancheta privind sprijinul guvernamental acordat unui operator de transport aflat în dificultate ( Cyprus Airways [109]) și a concluzionat că planul de restructurare prezentat de autoritățile cipriote era compatibil cu piața comună. În ceea ce privește cazul de lungă durată Olympic Airways/Airlines, Comisia a inițiat o nouă procedură de investigație cu privire la presupusul ajutor de stat acordat acestei societăți începând cu anul 2005[110].

78. La 30 aprilie, Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii au semnat un acord de instituire a unui spațiu aerian deschis între UE și SUA [111]. Acest acord, care intră în vigoare la 30 martie 2008, permite consolidarea sectorului aviatic din UE prin recunoașterea tuturor companiilor aeriene europene ca fiind „operatori comunitari de transport aerian” și permițând astfel oricărui operator comunitar de transport aerian să opereze zboruri între orice locație din UE și orice locație din SUA fără nicio restricție de preț sau capacitate. Acesta cuprinde, de asemenea, dispoziții privind consolidarea colaborării în domeniul concurenței între Comisie și Departamentul Transporturilor din SUA.

2.8. Servicii poștale

79. Comisia a negociat activ propunerea sa în conformitate cu procedura de codecizie (articolul 251 din Tratatul CE)[112]. În urma primei lecturi a Parlamentului, Consiliul a ajuns la un acord politic în cursul Consiliului Telecomunicații și Energie, care a avut loc la Luxemburg la 1 octombrie. Pe baza acestui acord, Consiliul a adoptat formal la 8 noiembrie poziția comună. Cu toate acestea, poziția comună stabilește ca dată de începere a deschiderii pieței anul 2011 și, pentru unele state membre, anul 2013.

80. În domeniul ajutoarelor de stat , Comisia a analizat, în special, compensațiile pentru obligațiile de serviciu public acordate operatorilor poștali pentru a se asigura că aceste compensații nu depășesc costurile reale de îndeplinire a obligațiilor de serviciu public și că nu sunt utilizate pentru subvenționarea încrucișată a activităților comerciale.

81. Atunci când o compensație pentru un serviciu de interes economic general nu îndeplinește condițiile prevăzute în jurisprudența Altmark [113] și, prin urmare, se încadrează în categoria ajutoarelor de stat, aceasta poate fi totuși declarată compatibilă cu Tratatul CE, în conformitate cu articolul 86 alineatul (2)[114]. Condițiile în care o compensație pentru un serviciu de interes economic general poate fi declarată compatibilă au fost prezentate în Cadrul comunitar pe anul 2005[115]. Cadrul prevede, în special, că o astfel de compensație nu poate să depășească costurile suportate pentru îndeplinirea obligațiilor de serviciu public.

82. Printre deciziile de acordare de ajutoare de stat, pot fi menționate două autorizații în favoarea poștei britanice (acordate la 7 martie[116] și la 29 noiembrie[117]). De asemenea, Comisia a decis deschiderea unei investigații formale împotriva Germaniei pentru a stabili dacă Deutsche Post AG a primit compensații excesive pentru îndeplinirea obligațiilor sale de serviciu universal[118].

83. Comisia a acordat o atenție deosebită ajutoarelor de stat sub formă de garanții nelimitate . La 25 aprilie, Comisia a luat oficial notă de acordul Poloniei de a pune capăt garanției de stat nelimitate de care beneficia poșta poloneză[119]. La 29 noiembrie, Comisia a decis inițierea unei investigații detaliate pentru a verifica dacă La Poste , poșta franceză, în calitate de organism de drept public, beneficiază de o garanție de stat nelimitată[120]. Într-un alt caz privind La Poste , Comisia a acordat o autorizație condiționată pentru ajutor de finanțare a pensiilor[121].

3. REțEAUA EUROPEANă ÎN DOMENIUL CONCURENțEI șI INSTANțELE JUDECăTOREșTI NAțIONALE – PREZENTARE GENERALă A COOPERăRII

84. Anul 2007 a fost cel de al treilea an complet de punere în aplicare a sistemului de implementare a dreptului comunitar al concurenței introdus prin Regulamentul nr. 1/2003. În 2007 a fost consolidată cooperarea între membrii Rețelei europene în domeniul concurenței, si anume între autoritățile naționale în domeniul concurenței ale statelor membre UE și Comisie. Intensitatea, domeniul de aplicare și potențialul real al cooperării în cadrul Rețelei europene în domeniul concurenței depășesc obligațiile legale stabilite în Regulamentul nr. 1/2003.

85. Printre domeniile-cheie de politică dezbătute în cadrul Rețelei europene în domeniul concurenței s-au numărat competența autorităților naționale în domeniul concurenței de a nu aplica, în conformitate cu articolele 81 și 82 din Tratatul CE, măsurile de stat anticoncurențiale (în urma hotărârii CIF [122] a Curții Europene de Justiție).

86. În 2007, a continuat procesul de convergență observat în contextul Regulamentului nr. 1/2003. Pe lângă și mai presus de obligațiile juridice care rezultă din punerea în aplicare a regulamentului, există o tendință privind o mai mare apropiere a legislațiilor și politicilor naționale de procedură.

87. Un prim exemplu al acestei tendințe către o mai mare convergență este Programul-model al Rețelei europene în domeniul concurenței în materie de clemență [123]. Acest program, care a fost dezvoltat în cursul anului 2006 în cadrul Grupului de lucru privind clemența al Rețelei europene în domeniul concurenței, a obținut deja rezultate foarte încurajatoare în anul care a urmat aprobării sale.

88. Un alt exemplu îl constituie faptul că un număr mare de autorități naționale în domeniul concurenței au acum competența de a adopta decizii privind angajamentele în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul nr. 1/2003. Drept urmare, în 2007 s-a putut observa o creștere semnificativă a numărului acestor decizii din totalul deciziilor comunicate Comisiei în temeiul articolului 11 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1/2003 (29 de decizii privind angajamentele în 2007 în comparație cu 7 în 2006).

89. Comisia a fost informată în temeiul articolului 11 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1/2003 cu privire la aproximativ 140 de noi investigații lansate de autoritățile naționale în domeniul concurenței[124]. Au fost observate categorii de cazuri inter alia în sectorul energetic, alimentar și media. Serviciile Comisiei au examinat sau au oferit consultanță într-un număr foarte mare de cazuri provenite de la autoritățile naționale în domeniul concurenței, dând curs informațiilor furnizate în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) sau cererilor informale . Până în prezent, Comisia nu a făcut uz de posibilitatea de a retrage unei autorități naționale în domeniul concurenței competența într-un anumit caz prin inițierea de proceduri în temeiul articolului 11 alineatul (6).

90. În temeiul articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1/2003, care permite judecătorilor naționali să solicite Comisiei informațiile de care dispune sau un aviz privind aplicarea normelor comunitare în domeniul concurenței, Comisia a emis trei avize adresate judecătorilor naționali : două ca răspuns la cererile din partea instanțelor suedeze și unul adresat unei instanțe din Spania.

91. Articolul 15 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1/2003 solicită statele membre ale UE să transmită Comisiei o copie a oricărei hotărâri scrise emise de instanțele judecătoreşti naționale cu privire la aplicarea articolelor 81 sau 82 din Tratatul CE. Comisia a primit copii a circa 50 de hotărâri emise în 2007, care au fost publicate pe site-ul internet al DG Concurență[125].

92. La articolul 15 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1/2003 se prevede că, atunci când este necesar în vederea aplicării consecvente a articolelor 81 sau 82 din Tratatul CE, Comisia poate trimite din proprie inițiativă observații scrise instanțelor judecătoreşti din statele membre și poate, de asemenea, face observații orale cu permisiunea instanței în cauză. Comisia a hotărât să intervină în calitate de amicus curiae în temeiul articolului 15 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1/2003 într-un caz din Olanda privind deductibilitatea fiscală a amenzilor aplicate de Comisie pentru încălcarea normelor în domeniul concurenței.

93. Sunt extrem de importante formarea și educarea continue ale judecătorilor naționali în ceea ce privește legislația comunitară în domeniul concurenței pentru a asigura aplicarea eficientă și consecventă a acestor norme. Începând cu 2002, Comisia a cofinanțat 35 de proiecte de formare, prin care s-a asigurat formarea a aproximativ 3 500 de judecători până la sfârșitul anului 2007. La 25 septembrie, a fost adoptat un nou temei juridic[126]. Pe baza programului de lucru pentru anul 2007, la sfârșitul lui 2007 a fost lansată o cerere de propuneri pentru formarea judecătorilor naționali în ceea ce privește legislația comunitară în domeniul concurenței[127].

4. ACTIVITățI INTERNAțIONALE

94. În contextul extinderii , țările candidate trebuie să îndeplinească o serie de cerințe în domeniul concurenței ca o condiție a aderării la Uniunea Europeană, printre care se numără adoptarea unei legislații naționale compatibile cu acquis -ul comunitar. De asemenea, acestea trebuie să instituie capacitățile administrative necesare și să facă dovada unui istoric credibil de punere în aplicare. DG Concurență oferă asistență și suport tehnic țărilor candidate pentru a îndeplini aceste cerințe și monitorizează permanent modul în care țările candidate sunt pregătite pentru aderare.

95. În 2007, relațiile de cooperare au fost deosebit de strânse cu Croația și Turcia. Aceste două țări candidate trebuie să îndeplinească „criteriile de referință” înainte de a putea începe negocierile de aderare cu privire la capitolul „Concurență”. DG Concurență a oferit asistență țărilor din Balcanii de Vest pentru ca acestea să își alinieze normele în domeniul concurenței la legislația UE.

96. Comisia cooperează pe bază bilaterală cu numeroase autorități în domeniul concurenței , în special cu autoritățile principalilor parteneri comerciali ai Uniunii Europene. Uniunea Europeană a încheiat acorduri de cooperare speciale în domeniul concurenței cu Statele Unite, Canada și Japonia.

97. În cursul anului, DG Concurență și Comisia coreeană pentru comerț echitabil s-au întâlnit de mai multe ori pentru a negocia un acord de cooperare bilateral în domeniul concurenței.

98. În afară de aceasta, DG Concurență a jucat un rol activ în negocierile în curs privind acordurile de comerț echitabil cu India și Coreea de Sud și, în ceea ce privește partea comercială a acordurilor de asociere , cu Comunitatea Andină, pentru a asigura faptul că practicile anticoncurențiale (inclusiv ajutoarele de stat) nu afectează comerțul și alte beneficii economice urmărite în aceste acorduri.

99. DG Concurență a continuat să dețină un rol important în cadrul Rețelei internaționale în domeniul concurenței.

5. COOPERAREA INTERINSTITUțIONALă

100. Comisia a continuat cooperarea cu celelalte instituții comunitare, în conformitate cu acordul sau protocoalele respective încheiate de instituțiile în cauză[128].

101. Ca în fiecare an, Parlamentul European a elaborat din proprie inițiativă un raport având ca subiect Raportul anual al Comisiei privind politica în domeniul concurenței pe anul anterior; raportul a fost elaborat în urma unui schimb de opinii pe problemele discutate în raportul Comisiei.

102. De asemenea, Comisia a participat la dezbaterile din Parlamentul European privind inițiativele politice ale Comisiei, precum cele referitoare la reforma în domeniul ajutoarelor de stat (în special privind orientările în domeniul protecției mediului și propunerea de regulament general de exceptare pe categorii) și ancheta în sectorul serviciilor financiare. Comisarul pentru concurență și/sau directorul general cu responsabilități în domeniul concurenței au/a avut schimburi periodice de opinii cu comisiile parlamentare competente pentru a dezbate aspecte legate de politica în domeniul concurenței.

103. De asemenea, Comisia cooperează îndeaproape cu Consiliul, informându-l cu privire la principalele inițiative de politică în domeniul concurenței, precum cele privind reforma ajutoarelor de stat și anchetele în sectorul energetic și al serviciilor financiare, luând parte la reuniunile grupurilor de lucru ale Consiliului care dezbat aspecte legate de politica în domeniul concurenței și menținând legături strânse cu președințiile respective.

104. De asemenea, Comisia informează Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor cu privire la principalele inițiative de politică și participă la dezbaterile care pot avea loc la comitetele menționate anterior pe teme precum cele referitoare la adoptarea de către Comitetul Economic și Social European a raportului anual având ca subiect Raportul anual al Comisiei privind politica în domeniul concurenței.

[1] http://ec.europa.eu/comm/competition/index_en.html

[2] Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amenzi şi reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înţelegeri, JO C 298, 8.12.2006, p. 17.

[3] Dacă s-au primit mai multe cereri de imunitate pentru aceeaşi presupusă încălcare, prima cerere va fi considerată drept cerere de imunitate, iar cele ulterioare drept cereri pentru reducerea amenzilor, cu excepţia cazului în care prima cerere este respinsă.

[4] Rezoluţia Parlamentului European din 25 aprilie 2007 privind Cartea verde privind acţiunile în despăgubire pentru încălcarea normelor comunitare antitrust (2006/2207 (INI)) este disponibilă la:http://www.europarl.europa.eu/oeil/file.jsp?id=5378362

[5] Cazul COMP/38.899, Gas Insulated Switchgear (Întrerupătoare cu izolare gazoasă), decizia Comisiei din 24.1.2007; cazul COMP/38.823, Elevators and Escalators (Ascensoare şi scări rulante), decizia Comisiei din 21.2.2007; cazul COMP/37.766, Netherlands Beer, decizia Comisiei din 18.4.2007; cazul COMP/39.168, Hard Haberdashery: Fasteners (Feronerie: elemente de fixare), decizia Comisiei din 19.9.2007; cazul COMP/38.710, Bitumen Spain (Bitum Spania), decizia Comisiei din 3.10.2007; cazul COMP/38.432, Professional Videotapes (Casete video profesionale), decizia Comisiei din 20.11.2007; cazul COMP/39.165, Flat Glass (Sticlă plană), decizia Comisiei din 28.11.2007; cazul COMP/38.629, Chloroprene Rubber (Cauciuc cu cloropren), decizia Comisiei din 5.12.2007.

[6] Această cifră nu include societăţile cărora li s-a acordat imunitate la amenzi pentru cooperarea în temeiul Comunicării privind politica de clemenţă.

[7] Această cifră cuprinde două întreprinderi în cazul cărora deciziile au fost readoptate.

[8] Aplicată grupului ThyssenKrupp.

[9] A se vedea comunicatul de presă IP/07/956, 28.6.2007.

[10] A se vedea comunicatul de presă IP/07/400, 23.3.2007.

[11] A se vedea IP/07/1858, 5.12.2007, şi IP/08/164, 31.1.2008.

[12] Comunicarea jurisdicţională consolidată a Comisiei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi. Comunicarea jurisdicţională este disponibilă pe site-ul internet al DG Concurenţă la http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/legislation/draft_jn.html

[13] Acestea sunt (i) Comunicarea privind conceptul de concentrare (JO C 66, 2.3.1998, p. 5); (ii) Comunicarea privind conceptul de întreprindere în comun cu funcţionalitate deplină (JO C 66, 2.3.1998, p. 1); (iii) Comunicarea privind conceptul de întreprinderi implicate (JO C 66, 2.3.1998, p. 14) şi (iv) Comunicarea privind calculul cifrei de afaceri (JO C 66, 2.3.1998, p. 25).

[14] Nepublicată încă în JO.

[15] JO C 210, 8.9.2007, pp. 14–40.

[16] Din cele 777 de notificări, 53% au vizat, în principal, sectoarele producţiei şi serviciilor, 33% - agricultura, 8% - transporturile şi 6% - pescuitul.

[17] Numai în domeniul agriculturii, numărul măsurilor de exceptare pe categorii a crescut de la 119 în 2006 la 496 în 2007. De asemenea, statele membre au înaintat în jur de 200 de măsuri în baza recent introdusei exceptări pe categorii pentru ajutorul regional.

[18] În această cifră se încadrează: decizii privind absenţa unui ajutor de stat, decizii de a nu ridica obiecţii, decizii pozitive, decizii condiţionate şi decizii negative.

[19] http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/studies_reports/studies_reports.html Un tablou de bord online conţine versiunile electronice ale tuturor tablourilor de bord, precum şi un set de indicatori-cheie şi o gamă largă de tabele statistice.

[20] COM(2007) 791 final, 13.12.2007, Tabloul de bord privind ajutorul de stat, actualizare din toamna anului 2007.

[21] http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/regional_aid/regional_aid.cfm

[22] Printre acestea se numără înfiinţarea a două fabrici de produse chimice (cazurile N 898/2006, Repsol Polimeros ; N 899/2006, Artensa .); trei proiecte separate de investiţii în sectorul celulozei şi hârtiei din Portugalia (cazurile N 900/2006, CELBI ; N 838/2006, Soporcel; N 564/2006, About the future ); extinderea unei electrocentrale din Ungaria (cazul N 907/2006, Mátrai Erőmű .); o fabrică producătoare de module de energie solară din Germania (cazul N 863/2006, Avancis ); extinderea unei fabrici producătoare de autovehicule din Slovacia (cazul N 857/2006, Kia Motors Slovakia ) şi un proiect de investiţii în sectorul auto din Republica Cehă (cazul N 661/2006, Hyundai Motor Manufacturing Czech ). De asemenea, Comisia a autorizat ajutorul german către AMD pentru transformarea şi extinderea fabricilor sale existente de plăci pentru microprocesoare din Dresda (cazul N 810/2006, AMD Dresden ).

[23] JO C 323, 30.12.2006, p. 1.

[24] Două dintre proiecte priveau ajutorul pentru cercetare şi dezvoltare („ NanoSmart ” şi „ HOMES ”) însumând 119 de milioane EUR (cazurile N 185/2007, JO C 284, 27.11.2007, p. 3 şi N 89/2007, JO C 275, 16.11.2007, p. 3). Alte proiecte aprobate au cuprins: 26,5 de milioane EUR ajutor pentru programul de cercetare şi dezvoltare NeoVal (cazul N 674/2006, JO C 120, 31.5.2007, p. 2); 37,6 de milioane EUR ajutor pentru proiectul de cercetare şi dezvoltare „ Télévision Mobile Sans Limite ” (cazul N 854/2006, JO C 182, 4.8.2007, p. 5); 31 de milioane EUR ajutor pentru programul de cercetare şi dezvoltare OSIRIS (cazul N 349/2007, JO C 304, 15.12.2007, p. 5).

[25] JO C 194, 18.8.2006, pp. 2–22.

[26] Regulamentul (CE) nr. 68/2001 al Comisiei privind aplicarea articolelor 87 şi 88 din Tratatul CE la ajutoarele pentru formare (JO L 10, 13.1.2001, p. 20).

[27] Cazul C 14/2006, Ajutor pentru formare pentru General Motors Antwerp (JO L 243, 18.9.2007, p. 71).

[28] Cazul N 541/2006, Fiat Auto S.p.A. (JO C 220, 20.9.2007, p. 2).

[29] Cazul N 206/2007, Ajutor pentru formare pentru Club Med Guadeloupe (JO C 284, 27.11.2007, p. 5).

[30] Cazul C 18/2007, Ajutor pentru formare pentru DHL Leipzig (JO C 213, 12.9.2007, p. 28).

[31] JO C 311, 21.12.2007, p. 21.

[32] A se vedea Ottana [cazul C 11/2007, Aiuto alla ristrutturazione di Ottana Energia Srl (JO C 122, 2.6.2007, p. 22)]; Ixfin (cazul C 59/2007, Aiuto al salvataggio alla Ixfin SpA (decizia din 11.12.2007, nepublicată încă)) şi New Interline (cazul C 13/2007, Aiuto al salvataggio della New Interline SpA (JO C 120, 31.5.2007, p. 12)).

[33] A se vedea, de exemplu, Javor Pivka [cazul C 19/2006, Ajutor de restructurare pentru Javor Pivka, decizia Comisiei din 10.7.2007 (nepublicată încă)] şi Novoles Straza [cazul C 20/2006, Ajutor de restructurare pentru Novoles Straza, decizia Comisiei din 10.7.2007 (nepublicată încă)] (ambele aprobate în temeiul orientărilor din 1999 privind salvarea şi restructurarea), Techmatrans [cazul C 6/2007, Ajutor de restructurare pentru Techmatrans , decizia Comisiei din 28.11.2007 [nepublicată încă)] şi Bison-Bial (cazul C 54/2006, Ajutor de restructurare pentru Bison-Bial , decizia Comisiei din 12.9.2007 (nepublicată încă)].

[34] A se vedea, de exemplu, Nuova Mineraria Silius [cazul C 16/2006, Ajutor de restructurare pentru Nuova Mineraria Silius (JO L 185, 17.7.2007, p. 18)] şi Biria [cazul C 38/2005, Biria Gruppe (JO L 183, 13.7.2007, p. 27)].

[35] A se vedea, de exemplu, Legler [cazul C 39/2007, Aiuto di stato per la ristrutturazione del gruppo Legler (JO C 289, 11.12.2007, p. 22)], FagorBrandt [cazul C 44/2007, Ajutor de restructurare pentru FagorBrandt (JO C 275, 16.11.2007, p. 18)] sau Fluorite di Silius [cazul C 60/2007, Ajutor pentru Fluorite di Silius S.p.A , decizia Comisiei din 11.12.2007 (nepublicată încă)].

[36] Pentru o punere în aplicare eficientă a deciziilor Comisiei de obligare a statelor membre să recupereze ajutorul de stat ilegal şi incompatibil (JO C 272, 15.11.2007).

[37] În Comunicarea Comisiei privind obiectivele strategice pentru perioada 2005–2009 se menţionează că „principala prioritate de astăzi este restabilirea creşterii dinamice durabile în Europa în conformitate cu Strategia Lisabona” . COM(2005) 12 final, p. 3.

[38] Comunicarea Comisiei către Consiliul European: Raport strategic cu privire la Strategia de la Lisabona reînnoită pentru creştere şi locuri de muncă: lansarea noului ciclu (2008-2010) - În pas cu schimbarea PARTEA I (COM(2007) 803 final).

[39] Propunerea privind programul comunitar de la Lisabona 2008–2010 (COM(2007) 804 final). A se vedea în special obiectivul 5: Comunitatea va consolida piaţa unică, va creşte competitivitatea în domeniul serviciilor şi va lua noi măsuri în vederea integrării pieţei serviciilor financiare.

[40] A se vedea Recomandarea Comisiei din 11 decembrie pentru o recomandare a Consiliului privind actualizarea în 2008 a orientărilor generale ale politicilor economice ale statelor membre şi ale Comunităţii (COM(2007) 803 final).

[41] A se vedea obiectivul 5 menţionat anterior, precum şi obiectivul 8 privind energia şi schimbările climatice. A se vedea, de asemenea, anexa cu enumerarea măsurilor la nivel comunitar privind aceste obiective.

[42] A se vedea secţiunea 3.4 din raportul strategic menţionat anterior.

[43] Comunicarea Comisiei: investigaţie efectuată în temeiul articolului 17 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 în sectoarele europene ale gazului şi energiei electrice (raport final), COM(2006) 851 final, şi Raportul DG Concurenţă privind ancheta sectorială din sectorul energiei electrice, SEC(2006) 1724.

[44] Acest pachet cuprinde următoarele propuneri: propunere de Directivă a Parlamentului European şi a Consiliului din 26 iunie 2003 de modificare a Directivei 2003/54/CE privind normele comune pentru piaţa internă de energie electrică, COM(2007) 528; propunere de Directivă a Parlamentului European şi a Consiliului din 26 iunie 2003 de modificare a Directivei 2003/55/CE privind normele comune pentru piaţa internă în sectorul gazelor naturale, COM(2007) 529; propunere de Regulament al Parlamentului European şi al Consiliului de instituire a unei Agenţii pentru cooperarea autorităţilor de reglementare în domeniul energetic, COM(2007) 530; propunere de Regulament de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1228/2003 (energie electrică), COM(2007) 531; propunere de Regulament de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1775/2005 (gaze), COM(2007) 532.

[45] A fost înfiinţat un subgrup special pentru energie ca parte a cooperării din cadrul Reţelei europene în domeniul concurenţei (REC). În 2007, acest subgrup a analizat experienţele naţionale privind măsurile corective în domeniul concurenţei.

[46] Sistemul de compensare are rolul de a asigura că intrările şi retragerile din reţea sunt identice, astfel încât sistemul să rămână în echilibru.

[47] Decizia din 20 noiembrie în cazul C 36/A/2006 privind ajutorul de stat, nepublicată încă în JO, dar disponibilă pe site-ul internet http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/

[48] În ceea ce priveşte Franţa, a se vedea Decizia din 13.6.2007 în cazul C17/2007 privind ajutorul de stat, JO C 164, 18.7.2007, p. 9, şi, în ceea ce priveşte Spania, a se vedea Decizia din 24.1.2007 în cazul C3/2007 privind ajutorul de stat, JO C 43, 27.2.2007, p. 9.

[49] IP/07/114, 31.1.2007 şi MEMO/07/40, 31.1.2007.

[50] Cazul COMP/37.860.

[51] http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/38606/dec_en.pdf

[52] IP/07/1959, 19.12.2007 şi MEMO/07/590, 19.12.2007.

[53] IP/07/1390, 25.9.2007.

[54] JO C 4, 9.1.2008, p. 1. Acest test evaluează dacă, în condiţii similare, un investitor privat desfăşurându-şi activitatea în condiţiile normale ale unei economii de piaţă ar fi încheiat tranzacţia în cauză (de exemplu, oferirea de împrumuturi sau fonduri băncii) şi dacă ar fi procedat astfel în condiţii similare.

[55] IP/07/1859, 5.12.2007.

[56] IP/07/154, 7.2.2007.

[57] IP/07/375, 21.3.2007.

[58] Cazul COMP/M.4843, Activele RBS/ABN AMRO, decizia Comisiei, 19.9.2007, şi cazul COMP/M.4844, Activele Fortis/ABN AMRO, decizia Comisiei, 3.10.2007.

[59] Recomandarea Comisiei din 17.12.2007 privind pieţele relevante de produse şi de servicii din sectorul comunicaţiilor electronice, JO L 344, 28.12.2007, p. 65. Recomandarea privind pieţele relevante este o parte importantă a cadrului de reglementare. Aceasta enumără acele pieţe unde, în opinia Comisiei, reglementarea ex ante este instrumentul adecvat pentru promovarea concurenţei, a investiţiilor şi a posibilităţii consumatorilor de a alege. În conformitate cu politica în domeniul concurenţei, principalul obiectiv al reexaminării a fost acela de a evalua cazurile în care reglementarea ex ante este în continuare necesară şi în care aceasta poate fi eliminată.

[60] Recomandarea Comisiei C(2003) 497 din 11.2.2003, JO L 114, 8.5.2003, p. 45.

[61] Directiva 2002/21/CE din 7.3.2002 a Parlamentului European şi a Consiliului, JO L 108, 24.4.2002, p. 33.

[62] Propunere de Directivă a Parlamentului European şi a Consiliului de modificare a Directivelor 2002/21/CE privind un cadru de reglementare comun pentru reţelele şi serviciile de comunicaţii electronice, 2002/19/CE privind accesul la reţelele de comunicaţii electronice şi la infrastructura asociată, precum şi interconectarea acestora şi 2002/20/CE privind autorizarea reţelelor şi serviciilor de comunicaţii electronice (COM(2007) 697), propunere de Directivă a Parlamentului European şi a Consiliului de modificare a Directivei 2002/22/CE privind serviciul universal şi drepturile utilizatorilor legate de reţelele şi serviciile de comunicaţii electronice, a Directivei 2002/58/CE privind prelucrarea datelor personale şi protejarea confidenţialităţii în sectorul comunicaţiilor publice şi a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 privind cooperarea în materie de protecţie a consumatorului (COM(2007) 698) şi propunerea de Regulament al Parlamentului European şi al Consiliului de instituire a Autorităţii Europene de Reglementare a Pieţei Comunicaţiilor Electronice (COM(2007) 699); pentru o prezentare generală, a se vedea site-ul internet al DG Societatea Informaţională: http://www.ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/proposals/index_en.htm

[63] Regulamentul (CE) nr. 717/2007 al Parlamentului European şi al Consiliului din 27 iunie 2007 privind roaming-ul în reţelele publice de telefonie mobilă (JO L 171, 29.6.2007, p. 32).

[64] 0,49 EUR fără TVA pentru apelurile iniţiate şi 0,24 EUR fără TVA pentru apelurile primite; aceste plafoane ale preţurilor vor fi reduse şi mai mult în 2008 şi 2009.

[65] Cazurile N 475/2007, National Broadband Scheme Ireland (Sistemul naţional de bandă largă din Irlanda) , decizia Comisiei din 25.9.2007; N 473/2007, Broadband connections for Alto Adige (Conexiuni în bandă largă pentru Alto Adige) , decizia Comisiei din 11.10.2007; N 570/2007, Broadband in rural areas of Baden-Württemberg (Bandă largă în zonele rurale din Baden-Württemberg) , decizia Comisiei din 23.10.2007; N 442/2007, Aid in favour of broadband in remote areas of Veneto (Ajutor pentru banda largă în zonele îndepărtate ale Veneto) , decizia Comisiei din 23.10.2007.

[66] Cazurile N 746/2006, North Yorkshire NYNET Project United Kingdom (Proiectul North Yorkshire NYNET Regatul Unit) , decizia Comisiei din 21.2.2007; N 890/2006, Aide du Sicoval pour un réseau de très haut debit , decizia Comisiei din 10.7.2007.

[67] Cazul NN 24/2007, Prague Municipal Wireless Network (Reţea wireless a municipiului Praga) , decizia Comisiei din 30.5.2007.

[68] Cazul COMP/M.4662, Syniverse/BSG , decizia Comisiei din 4.12.2007.

[69] Decizia Comisiei din 24 mai 2004 privind procedura în temeiul articolului 82 din Tratatul CE şi al articolului 54 din Acordul privind Spaţiul Economic European împotriva Microsoft Corporation, cazul COMP/37.792, Microsoft (JO L 32, 6.2.2007, p. 23).

[70] http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/37792/art24_2_decision.pdf

[71] http://ec.europa.eu/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=MEMO/07/90

[72] http://ec.europa.eu/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/07/1567 La 27 februarie 2008, Comisia a impus Microsoft o plată cominatorie în valoare de 899 de milioane EUR pentru nerespectarea deciziei din 2004 înainte de 22 octombrie 2007. În această decizie adoptată în temeiul articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1/2003 se constată că înainte de 22 octombrie 2007 Microsoft a stabilit preţuri excesive pentru accesul la documentaţia de interfaţă aferentă serverelor pentru grupurile de lucru (a se vedea IP/08/318, 27.2.2008).

[73] DRAMS reprezintă memoria „funcţională” a calculatorului.

[74] A se vedea http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/index/by_nr_77.html#i38_636

[75] A se vedea http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/39247/proceedings.pdf

[76] Cazul C 47/2006, Crédit d’impôt mis en place par la France pour la création de jeux vidéo , decizia Comisiei din 11.12.2007.

[77] Această dispoziţie prevede că „ajutoarele destinate să promoveze cultura şi conservarea patrimoniului, în cazul în care acestea nu afectează condiţiile privind schimburile comerciale şi concurenţa în Comunitate într-o măsură care să contravină interesului comun” pot fi declarate compatibile cu piaţa comună.

[78] A doua etapă a procedurii privind încălcarea dreptului comunitar în conformitate cu articolul 226 din Tratatul CE.

[79] IP/07/1114, 18.7.2007.

[80] Directiva 2002/77/CE a Comisiei din 16 septembrie 2002 privind concurenţa pe pieţele de reţele şi servicii de comunicaţii electronice (JO L 249, 17.9.2002, p. 21).

[81] Cazurile N 270/2006 Subsidy to digital decoders with open API ( Subvenţie pentru decodoarele digitale cu standard deschis pentru API ) (JO C 80, 13.4.2007) şi N 107/2007 Subsidies to idTV — Italy ( Subvenţii pentru idTV — Italia ) (JO C 246, 20.10.2007).

[82] Cazul N 103/2007, Support for the acquisition of digital decoders and for the adaptation of antennas in Soria (Ajutor pentru achiziţionarea de decodoare digitale şi pentru adaptarea antenelor în Soria) , decizia Comisiei din 25.9.2007 (JO C 262, 1.11.2007).

[83] „API deschis” descrie interfeţele avansate de programare (API) care facilitează interoperabilitatea, mai exact portabilitatea conţinutului interactiv între mecanismele de redare cu funcţionalitate completă a conţinutului intact.

[84] Cazul C 52/2005 (ex NN 88/2005), Subsidy to digital decoders in Italy (Subvenţie pentru decodoare digitale în Italia) (JO L 147, 8.6.2007).

[85] Cazul C 34/2006 (ex N 29/2005), Introduction of digital terrestrial television (DVB-T) in North Rhine-Westphalia (Introducerea televiziunii terestre digitale (DVB-T) în Renania de Nord-Westfalia) , decizia Comisiei din 23.10.2007, nepublicată încă.

[86] În conformitate cu condiţiile stabilite în hotărârea privind Altmark : cauza C-280/00 (referinţă pentru o hotărâre preliminară a Bundesverwaltungsgericht): Altmark Trans GmbH, Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH [2003] REC I-7747.

[87] Comunicarea Comisiei privind aplicarea normelor privind ajutoarele de stat serviciilor publice de radiodifuziune (JO C 320, 15.11.2001, p. 5).

[88] Textul integral al deciziei este publicat în limba engleză: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/NN-8-2007-WLWL-07.03.2007.pdf

[89] Textul integral al deciziei este publicat în limba engleză:http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/E-3-2005-WLWL-en-24.04.2007.pdf

[90] Cazul COMP/M.4504, SFR/Tele2 , decizia Comisiei, 18.7.2007.

[91] Cazul COMP/M.3333, Sony/BMG-II , decizia Comisiei, 3.10.2007.

[92] Cel mai recent raport privind preţul autovehiculelor a fost publicat la 27 iulie 2007:http://ec.europa.eu/comm/competition/sectors/motor_vehicles/prices/2007_05_full.pdf

[93] Regulamentul (CE) nr. 1400/2002 al Comisiei din 31 iulie 2002 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale şi practici concertate în sectorul autovehiculelor (JO L 203 du 1.8.2002, p. 30).

[94] A se vedea, de exemplu, Decizia Comisiei din 13.9.2007 privind o procedură în temeiul articolului 81 din Tratatul CE (cazul COMP/39.140, DaimlerChrysler ) (JO L 317, 5.12.2007, p. 76).

[95] Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European şi al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce priveşte emisiile provenind de la vehiculele uşoare pentru pasageri şi de la vehiculele uşoare comerciale (Euro 5 şi Euro 6) şi privind accesul la informaţiile referitoare la repararea şi întreţinerea vehiculelor (JO L 171, 29.6.2007, p. 1).

[96] Cazul COMP/M.4878, Continental/Siemens VDO , decizia Comisiei, 29.11.2007.

[97] A se vedea punctul 1.4.2. de mai sus.

[98] Cazul C 46/2007, Privatisation of Automobile Craiova, Romania (Privatizarea Automobile Craiova, România) (JO C 248, 23.10.2007, p. 25).

[99] Regulamentul (CEE) nr. 3118/93 al Consiliului din of 25 octombrie 1993 de stabilire a condiţiilor în care transportatorii nerezidenţi pot să opereze servicii de transporturi rutiere naţionale de marfă în interiorul unui stat membru, JO L 279, 12.11.1993, pp. 1–16.

[100] Decizia Comisiei N 649/2006, JO C 139, 23.6.2007, p. 13.

[101] Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European şi al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar şi rutier de călători şi de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1191/69 şi nr. 1107/70 ale Consiliului, JO L 315, 3.12.2007, p. 1.

[102] A se vedea Raportul Comisiei privind punerea în aplicare a primului pachet feroviar (COM(2006) 189 final din 3 mai 2006). A se vedea Recomandarea Comisiei din 11 decembrie cu privire larecomandarea Consiliului cu privire la actualizarea în 2008 a orientărilor generale pentru politicile economice ale statelor membre şi ale Comunităţii (COM(2007) 803 final). A se vedea, în special, recomandarea cu privire la Franţa şi Germania.

[103] Directiva 2007/58/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 23 octombrie 2007 de modificare a Directivei 91/440/CEE a Consiliului privind dezvoltarea căilor ferate comunitare şi a Directivei 2001/14/CE privind alocarea capacităţilor de infrastructură feroviară şi tarifarea utilizării infrastructurii feroviare, JO L 315, 3.12.2007, p. 44; Directiva 2007/59/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 23 octombrie 2007 privind certificarea mecanicilor de locomotivă care conduc locomotive şi trenuri în sistemul feroviar comunitar, JO L 315, 3.12.2007, p. 51; Regulamentul (CE) nr. 1371/2007 al Parlamentului European şi al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind drepturile şi obligaţiile călătorilor din transportul feroviar, JO L 315, 3.12.2007, p. 14.

[104] http://ec.europa.eu/dgs/energy_transport/state_aid/consultation_ms_en.htm

[105] N 93/2006, JO C 300, 12.12.2007, p. 22.

[106] JO C 215 , 14.9.2007, p. 3; a se vedea, de asemenea, comunicatul de presă IP/07/1325, 13.9.2007.

[107] IP 07/1558, 19.10.2007.

[108] MEMO/06/243, 19.6.2006.

[109] C 10/06, neraportat încă.

[110] C 61/07, neraportat încă.

[111] JO L 134, 25.5.2007, p. 4.

[112] La 18 octombrie 2006, Comisia a înaintat o propunere de deschidere completă către concurenţă până în 2009 a pieţelor comunitare de servicii poştale, în conformitate cu termenul-limită de referinţă stabilit în actuala Directivă privind serviciile poştale.

[113] Cauza C-280/00, Altmark Trans GmbH [2003] REC I-7747.

[114] În temeiul articolului 86 alineatul (2), întreprinderile care îndeplinesc un serviciu de interes economic general pot evita aplicarea normelor în domeniul concurenţei dacă aplicarea acestora obstrucţionează îndeplinirea de jure sau de facto a sarcinilor specifice ce le sunt atribuite.

[115] Cadrul comunitar pentru ajutoarele de stat sub forma compensaţiilor pentru obligaţia de serviciu public (JO C 297, 29.11.2005, p. 4).

[116] Cazul N 822/2006, Debt payment funding to Post Office Limited (Finanţarea acordată Post Office Limited pentru plata datoriilor) (JO C 80, 13.4.2007, p. 5).

[117] Cazul N 388/2007, Post Office Ltd: Transformation ( Post Office Ltd : Transformare). Decizia este disponibilă pe site-ul internet al DG Concurenţă http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/ nepublicată încă în JO.

[118] Cazul C 36/2007, Complaint against the German State for unlawful State aid to Deutsche Post (Plângere împotriva statului german pentru ajutor de stat ilegal acordat Deutsche Post ) (JO C 245, 19.10.2007 p. 21). Acest ajutor s-a adăugat ajutorului despre care se decisese deja că este incompatibil în Decizia Comisiei din 19 iunie 2002 privind măsurile puse în aplicare de Germania pentru Deutsche Post AG (JO L 247, 14.9.2002, p. 27).

[119] Cazul E12/2005, Unlimited State guarantee in favour of Poczta Polska (Garanţia de stat nelimitată în favoarea Poczta Polska ) (JO C 284, 27.11.2007).

[120] Cazul C 56/2007 (ex E15/2005), Garantie illimitée de l’Etat en faveur de La Poste. Decizia este disponibilă pe site-ul internet al DG Concurenţă http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/ nepublicată încă în JO.

[121] Cazul C 43/2006, Projet de réforme du financement des retraites des fonctionnaires de La Poste française. Decizia este disponibilă pe site-ul internet al DG Concurenţă (http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii) nepublicată încă în JO.

[122] Cauza C -198/01 Consorzio Industrie Fiammiferi (CIF) şi Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato [2003] REC I-8055.

[123] Programul-model al Reţelei europene în domeniul concurenţei este disponibil la http://ec.europa.eu/comm/competition/ecn/index_en.html împreună cu o listă a celor mai frecvente întrebări (MEMO/06/356).

[124] Aproximativ 45% se refereau la aplicarea articolului 81 din Tratatul CE, 31,5% se refereau la aplicarea articolului 82 din Tratatul CE şi 23,5% se referau la aplicarea atât a articolului 81, cât şi a articolului 82 din Tratatul CE.

[125] http://ec.europa.eu/comm/competition/elojade/antitrust/nationalcourts/

[126] Decizia nr. 1149/2007/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 25 septembrie 2007 de instituire, pentru perioada 2007-2013, a programului specific Justiţie civilă (JO L 257, 3.10.2007, p. 16).

[127] Bugetul prevăzut pentru aceste finanţări nerambursabile de acţiune în 2007 este de 800 000 EUR.

[128] Acord-cadru din 26 mai 2005 privind relaţiile dintre Parlamentul European şi Comisie; Protocol de cooperare între Comisia Europeană şi Comitetul Economic şi Social European din 7 noiembrie 2005; Protocol de cooperare între Comisia Europeană şi Comitetul Regiunilor din 17 noiembrie 2005.