RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 75/6

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Promovarea întreprinderilor inovatoare și cu rată înaltă de creștere”

(aviz din proprie inițiativă)

(2017/C 075/02)

Raportor: Antonio GARCÍA DEL RIEGO

Decizia Adunării Plenare 21 ianuarie 2016 Temei juridic Articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură Aviz din proprie inițiativă Secțiunea competentă Secțiunea pentru Uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială Data adoptării în secțiune 29 noiembrie 2016 Data adoptării în sesiunea plenară 14 decembrie 2016 Sesiunea plenară nr. 521 Rezultatul votului (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) 220/1/8

1. Concluzii și recomandări

1.1. CESE încurajează Comisia să depună în continuare eforturi pentru a elabora propuneri de politică ce vizează promovarea înființării unor întreprinderi inovatoare și cu rată înaltă de creștere și recomandă ca aceste inițiative să fie desfășurate, conduse și coordonate de o singură unitate, însărcinată cu evaluarea și monitorizarea politicilor inovatoare puse în aplicare de diferite direcții generale (DG) și cu realizarea unor sinergii între aceste politici. Aceste propuneri de politică ar trebui să consolideze piața unică, clusterele și ecosistemele în care sunt înființate întreprinderile noi cu capacitate de inovare, să dezvolte componenta de capitaluri proprii a piețelor europene de capital, să stimuleze o agendă universitară axată pe locuri de muncă pentru viitor și să reducă costurile și birocrația pe care le implică demararea unui nou proiect antreprenorial.

1.1.1. Comisia ar trebui să își continue activitatea de punere în aplicare a normelor existente privind piața unică; proiectele de armonizare pe termen lung, precum standardele de contabilitate și de insolvență și recunoașterea automată a calificărilor profesionale și universitare, o punere în aplicare accelerată a strategiei privind piața unică digitală și realizarea deplină a inițiativei privind uniunea piețelor de capital (1) ar ajuta foarte mult UE să beneficieze de întregul potențial al unei piețe unice veritabile. Comerțul electronic transfrontalier ar trebui stimulat prin norme contractuale transfrontaliere, simple și eficiente, care să reducă fragmentarea juridică în ceea ce privește legislația privind protecția consumatorilor, precum și costurile suportate de întreprinderi pentru respectarea legislației.

1.1.2. Finanțarea prin capitaluri proprii trebuie extinsă în continuare pentru a sprijini întreprinderile nou-înființate în faza de dezvoltare a acestora. Printre alți factori, acest lucru presupune un sistem fiscal mai neutru, care să aplice un tratament egal datoriilor și finanțării prin capitaluri proprii, permițând atât deductibilitatea dobânzilor, cât și a plăților de dividende (2). Întreprinderile nou-înființate ar trebui să aibă posibilitatea de a utiliza pachetele de opțiuni pe acțiuni pentru a atrage și păstra angajații talentați.

1.1.3. Ar trebui creată și promovată o cultură a capitalului propriu, care să includă inițiative educaționale și nonlegislative. Sistemul financiar european trebuie să dezvolte produse de investiții lichide adecvate investitorilor de retail pentru a-i încuraja să investească în mici întreprinderi inovatoare.

1.1.4. Reducerea birocrației inutile și a suprareglementării sunt, de asemenea, foarte importante pentru a reduce la minimum sarcinile administrative și pentru a evita costurile inutile și gestionarea ineficientă a timpului în întreprinderi.

1.1.5. Dezvoltarea unor noi forme de colaborare între universități și întreprinderi, care să implice atât întreprinderi mari, cât și întreprinderi mai mici, trebuie consolidată și accelerată în statele membre, prin luarea unor măsuri de politică noi, având drept obiectiv transformarea UE într-un magnet pentru talente.

1.1.5.1. CESE încurajează Comisia să elimine orice constrângeri juridice în ceea ce privește schimburile de studenți și de tineri antreprenori (3), de exemplu, prin crearea unui program Erasmus pentru tinerii antreprenori.

1.1.5.2. Pentru a face cunoscute întreprinderile promițătoare, CESE pledează pentru crearea unei baze de date de informații bazate pe platforme, integrată în Platforma europeană de consiliere în materie de investiții (EIAH) și Portalul european pentru proiecte de investiții (PEPI) (4). Aceasta ar include întreprinderile cu rată înaltă de creștere din UE, din sectoare diferite și selectate pe baza unor criterii obiective și transparente, și ar permite compararea întreprinderilor și stabilirea unor criterii de referință.

1.1.6. CESE consideră că diseminarea și evaluarea bunelor practici oferă informații valoroase pentru testarea unor noi politici (5).

1.2. Fondul european de investiții (FEI) și Banca Europeană de Investiții (BEI) sunt invitate să sprijine întreprinderile inovatoare cu capital de risc și capital inițial specific, pentru a facilita transferul tehnologic din universități și centre de cercetare. Acest lucru ar putea fi structurat sub forma unor garanții pentru primul împrumut, care ar contribui la depășirea dificultăților inițiale în materie de finanțare privată.

1.3. Fondul european pentru investiții strategice (FEIS), un fond de 21 de miliarde EUR, constituit din garanții ale Uniunii Europene și capital al Băncii Europene de Investiții, ar trebui să joace un rol important în ajutarea proiectelor inovatoare să se extindă și să se afirme pe piață. În plus, FEIS ar putea fi un model pentru bugetele viitoare ale UE, trecând de la o metodă tradițională de finanțare a proiectelor, bazată pe granturi, către un model mai eficient, bazat pe investiții, care ar genera multifinanțare pentru proiecte. FEIS a finanțat cu succes domenii relativ riscante, care ar fi putut fi ușor trecute cu vederea (6).

1.4. CESE solicită elaborarea unui set de instrumente de investiții mai cuprinzător pentru a stimula investițiile în faza de creștere, care să includă și „fonduri asimetrice”, care oferă profituri diferite pentru categorii diferite de investitori, precum și instrumente financiare alternative, cum ar fi finanțarea participativă (7). Ar trebui, de asemenea, să fie luată în considerare crearea de subpiețe pentru a facilita accesul pe piețe al IMM-urilor europene.

1.5. Comisia ar trebui să abordeze asimetriile de reglementare dintre Europa și SUA în ceea ce privește tratamentul investițiilor în software și să elimine constrângerile de reglementare care împiedică sectorul financiar european să investească în dezvoltarea digitală.

2. Analiza situației actuale

2.1. Întreprinderile mici și mijlocii (IMM) sunt un element-cheie al economiei europene, având o contribuție semnificativă la crearea de locuri de muncă și la creșterea economică (8).

2.1.1. În 2015, peste 22,3 milioane de IMM-uri din Uniunea Europeană reprezentau 99,8 % din totalul întreprinderilor nefinanciare, aveau 90 de milioane de angajați (66,9 % din numărul total de angajați), generau 57,8 % din valoarea adăugată totală (9) și ofereau 85 % din noile locuri de muncă. Europa trebuie să se asigure că se creează o nouă generație de IMM-uri care să le înlocuiască pe cele 200 000 care dau faliment anual (10), afectând 1,7 milioane de lucrători. Cu toate acestea, pentru viitoarea creștere economică, o importanță mai mare o au societățile care doresc să inoveze, să crească și să exporte.

2.2. Înființarea de întreprinderi noi, cu o rată înaltă de creștere, este de o importanță crucială datorită accentului pe care acestea îl pun pe inovare, în sectoare aflate în creștere rapidă și cu valoare adăugată ridicată. Aceste întreprinderi vor crea locuri de muncă în viitor și vor stimula creșterea productivității, o condiție esențială pentru îmbunătățirea standardelor de viață. Deși înregistrează progrese în anumite domenii, Europa rămâne în urmă în ceea ce privește trecerea de la faza de lansare la faza de extindere, ceea ce ar trebui să ducă, în cele din urmă, la creșterea economică și la crearea locurilor de muncă de care Europa are atâta nevoie (11).

2.3. Prezentul aviz din proprie inițiativă se concentrează pe întreprinderile în curs de extindere, și anume pe întreprinderile cu o rată înaltă de creștere, care înregistrează o creștere medie anuală a numărului de angajați (sau a cifrei de afaceri) mai mare de 20 % într-o perioadă de trei ani, și care au 10 sau mai mulți angajați la începutul perioadei de observație (12). O caracteristică importantă a întreprinderilor în curs de extindere este că modelele lor de afaceri sunt foarte scalabile. Scalabilitatea este capacitatea de creștere sub aspectul accesului pe piață, al veniturilor și al structurii, care este determinată, printre altele, de replicarea rapidă a modelului de afaceri pe diferite piețe sau de noi practici de management.

2.3.1. Un studiu OCDE efectuat în 11 țări (13) a demonstrat că întreprinderile în curs de extindere reprezintă mai puțin de 10 % din întreprinderile din toate cele 11 țări, dar creează până la două treimi din totalul de noi locuri de muncă (14).

2.4. Întreprinderile nou-înființate tind să fie mai puțin profitabile pe termen scurt și depind de finanțare externă. Dacă nu își pot finanța planurile de extindere, astfel de întreprinderi inovatoare nu reușesc să se extindă, existând riscul ca potențialul care stă la baza creșterii productivității și a creării de locuri de muncă să nu poată fi exploatat.

2.4.1. O analiză a Băncii Mondiale (15) estimează că, în 2007, pe piețele dezvoltate s-a înregistrat o rată medie a creditelor neperformante pentru IMM-uri de 6,93 %, mai mare decât dublul ratei medii a creditelor neperformante pentru întreprinderi mari, care a fost de 2,54 %. Rata creditelor neperformante a crescut dramatic în timpul crizei în Portugalia, Spania, Italia și Irlanda, ajungând să fie cuprinsă între 10 % și 25 %.

2.4.1.1. Politicile care încurajează băncile să extindă acordarea de credite, incluzând și firmele mai riscante, în special întreprinderile debutante cu garanții limitate, ar putea duce la crearea unor bănci riscante, la contracția creditelor și la o instabilitate financiară în creștere (16).

2.5. Europa trebuie să se concentreze pe „finanțarea tranziției”, care în prezent nu funcționează.

2.5.1. Aceasta cuprinde patru capitole: faza de înființare (finanțată prin granturi, prin capital inițial, de familie și prieteni); faza de creștere a capitalului propriu (multifinanțare, microfinanțare, investitori providențiali); faza de creștere susținută (securitizare, capital privat, capital de risc, investitori instituționali, plasarea datoriei private) și faza de ieșire (achiziție, piețe de valori publice).

3. Elementele care stau la baza dezvoltării unui ecosistem de inovare favorabil întreprinderilor în curs de extindere

3.1. Ecosistemele inovatoare de succes, care încurajează întreprinderile în curs de extindere, sunt caracterizate prin rețele interconectate puternice formate din instituții de cercetare și de educație, marea industrie, investitorii de capital de risc, precum și prin existența unui talent creativ și antreprenorial (17).

3.1.1. În mod normal, întreprinderile noi sunt create în interiorul unor platforme tehnologice de pe lângă universități de înalt nivel, care acționează ca actori importanți în dezvoltarea unui mediu de afaceri dinamic, deoarece reprezintă o sursă de talente atât în materie de studenți, cât și în materie de cadre universitare. Clusterele puternice, bine conectate îmbunătățesc productivitatea întreprinderilor, trasează direcția de urmat și ritmul inovării și stimulează apariția unor noi întreprinderi. SUA și China, precum și anumite centre din Europa duc o luptă pe termen lung pentru a atrage talente și capital și pentru a stimula inovarea.

3.1.2. Totuși, fragmentarea pieței europene împiedică tranziția de la faza de întreprindere nou-înființată către cea de întreprindere în curs de extindere. În acest sens, este extrem de important să se faciliteze mobilitatea forței de muncă în întreaga UE, precum și să se atragă talente din țări terțe, generându-se un efect magnetic ce conduce la crearea unui cerc virtuos.

3.1.3. Ar putea fi încurajată instituirea unui program Erasmus pentru tinerii întreprinzători. Acesta este în conformitate cu principiul director al creșterii și creării de locuri de muncă și constituie o inițiativă care ar facilita mobilitatea și ar fi bine primită de către întreprinderi.

3.1.3.1. Recent s-au adoptat anumite politici pentru a atrage talente din afara UE. Cartea albastră, introdusă în 2009, a accelerat angajarea de lucrători calificați de către angajatori din UE (18). La nivel național, unele țări europene au creat deja proceduri specifice de acordare a vizelor pentru antreprenori, alte țări alăturându-li-se în prezent (19).

3.1.4. Un succes remarcabil al unei platforme tehnologice s-a înregistrat în cazul Oxbridge, care se referă la regiunea care include universitățile Oxford și Cambridge din Regatul Unit. Comunitatea din domeniul înaltei tehnologii din Regatul Unit a continuat să crească și să inoveze în perioada prelungită de recesiune și de stagnare economică dintre anii 2008 și 2012 (20).

3.1.4.1. Cu toate acestea, multe universități europene nu au poziția, structura sau înclinația necesare pentru a crea condițiile necesare pentru dezvoltarea proiectelor antreprenoriale în campus și pentru a promova acest program în fața guvernelor (21). Conducătorii universităților și guvernele ar trebui să dezvolte legături cu industria, investind în birouri de transfer de tehnologie în campusuri și în educație antreprenorială (22).

3.1.5. Spin-off-urile create ca urmare a unor transferuri de tehnologie dinspre universități se confruntă cu dificultăți de extindere din cauza lipsei de bani și de gestionare specializată. Prin urmare, este crucial ca acestea să poată conta pe un sprijin public instituțional pentru a depăși reticența inițială a furnizorilor de fonduri private de a investi în spin-off-uri cu profil tehnic, ca urmare a faptului că acestea sunt percepute ca fiind prea tehnice și riscante și, deseori, nu sunt bine înțelese.

3.2. Deși au un nivel similar de educație, cetățenii europeni creează întreprinderi noi mult mai rar decât cei din SUA. Printre multiplele cauze ale acestei situații se numără nivelul ridicat de aversiune față de risc, sarcinile administrative, dezvoltarea slabă a culturii celei de-a doua șanse, dezvoltarea slabă a programelor de educație antreprenorială și lipsa culturii capitalului privat. O atenție deosebită trebuie acordată dezvoltării timpurii a unei culturi antreprenoriale la nivelul învățământului primar și secundar.

3.2.1. De fapt, în privința înființării de întreprinderi noi, europenii se tem cel mai mult de riscul de faliment: 43 % în Europa față de 19 % în SUA. În SUA (23), regimul destul de eficient și lipsit de sancțiuni privind falimentul întreprinderilor, precum și o acceptare, în general, mai extinsă a eșecului în afaceri contribuie la disponibilitatea de a-și asuma riscuri. Dezvoltarea unei culturi mai antreprenoriale ar trebui să devină o prioritate atât pentru factorii de decizie, cât și pentru instituțiile de învățământ.

3.2.1.1. Un studiu recent demonstrează că întreprinderile înființate de persoane care încep o nouă afacere în urma unui eșec înregistrează o cifră de afaceri mai mare și o creștere a numărului de angajați și au mai multe șanse de a obține finanțare externă (24). În Spania, doar 20 % dintre antreprenorii care înființează pentru prima dată o întreprindere reușesc, iar cei care se află la a doua încercare reușesc într-o proporție uimitoare, de 80 %.

3.3. De multe ori, societățile inovatoare și cu o rată înaltă de creștere sunt mai susceptibile să se confrunte cu un refuz din partea băncilor când solicită un credit, deoarece nu dispun de capital, care constituie un element-cheie al evaluărilor creditelor bancare (25). Prin urmare, finanțarea prin capitaluri proprii este fundamentală pentru întreprinderile nou-înființate și pentru societățile cu planuri importante de extindere, dar ale căror fluxuri de lichidități sunt nesigure sau fac obiectul unor previziuni negative. În consecință, creditarea bancară trebuie completată prin îmbunătățirea diversității și flexibilității surselor de finanțare, punând un accent deosebit pe rolul finanțării prin capitaluri proprii.

3.4. În Europa ar trebui creată și promovată o cultură a capitalului propriu, iar sistemele financiare europene trebuie să dezvolte produse de investiții potrivite pentru investitorii de retail și să asigure lichiditățile necesare pentru ca aceștia să investească în mici întreprinderi inovatoare.

3.4.1. Din cauza lipsei finanțării într-o etapă ulterioară, întreprinderile nou-înființate europene nu pot ține pasul în materie de creștere cu omoloagele lor din SUA și trebuie să genereze venituri mai devreme pentru a se menține active, în caz contrar fiind vândute prematur, la preț redus. Într-adevăr, până în 2009, doar 5 % dintre întreprinderile europene create de la zero începând din 1980 se numărau printre primele 1 000 în materie de capitalizare bursieră. În SUA, procentul era de 22 % (26).

3.4.1.1. Demn de remarcat este faptul că mai mult de jumătate din întregul capital de risc de la nivel mondial se acordă în SUA și numai 15 % în Europa. Mai exact, în 2013 s-a acordat capital de risc în valoare de 26 de miliarde EUR în SUA și de 5 miliarde EUR în Europa, în timp ce investitorii providențiali în afaceri au acordat 6 miliarde EUR întreprinderilor nou-înființate europene și 20 de miliarde EUR întreprinderilor nou-înființate în SUA.

3.4.1.2. Prin urmare, UE suferă de un deficit major în privința finanțării din partea investitorilor providențiali și a finanțării din fonduri cu capital de risc, care înregistrează o rată de trei și, respectiv, de cinci ori mai mare în SUA. Aceasta este o diferență crucială, deoarece acest tip de capital este necesar pentru a transforma firmele în întreprinderi mai mari și cu mai multe realizări.

3.4.1.3. Principalul motiv este gradul ridicat de fragmentare a sectorului capitalului de risc al UE de-a lungul frontierelor naționale. Ridicându-se la aproximativ 60 de milioane de euro, fondul mediu european cu capital de risc reprezintă doar jumătate din cel al SUA, iar 90 % din investițiile de capital de risc din UE se concentrează în numai opt state membre (Danemarca, Finlanda, Franța, Germania, Țările de Jos, Spania, Suedia și Regatul Unit) (27). Din cauza diversității normelor din statele membre, firmele cu capital de risc din întreaga Europă se confruntă cu costuri ridicate în obținerea de fonduri. Ca urmare, ele sunt mici și au mai puțin capital pentru a sprijini întreprinderile în creștere. Dacă piețele de capital de risc din Europa ar fi avut amploarea celor din SUA, între 2008 și 2013, întreprinderile ar fi putut beneficia de fonduri suplimentare în valoare de 90 de miliarde EUR (28).

3.4.1.4. La fel de problematică este implicarea insuficientă a investitorilor privați. De-a lungul ultimului deceniu, sectorul european al capitalului de risc s-a bazat din ce în ce mai mult pe instituțiile din sectorul public, care au contribuit la 31 % (29) din totalul investițiilor în 2015, față de numai la 15 % (30) în 2007. Scopul nu ar trebui să fie mai puțini bani din sectorul public, ci mai multe surse din sectorul privat. Baza investitorilor trebuie extinsă și diversificată pentru ca sectorul să devină autonom pe termen lung.

3.4.1.5. Pentru a stimula parteneriatele public-privat, ar putea fi avute în vedere fonduri asimetrice. Acestea sunt fonduri de capital de risc prin care investitorii primesc condiții și randamente diferite, în funcție de obiectivele lor de investiții, recunoscând diferitele interese ale partenerilor în cadrul unor colaborări diferite. Ele există deja în Finlanda, Grecia, Regatul Unit și Țările de Jos.

3.4.2. Ar trebui, de asemenea, luată în considerare crearea de subpiețe pentru a facilita accesul pe piețe al IMM-urilor europene. Acestea ar trebui să permită costuri de cotare reduse și o abordare flexibilă, adaptată la nevoile întreprinderilor mici, dinamice. Exemple demne de urmat sunt Alternative Investment Market (AIM) de la Londra, Nouveau Marché de la Paris sau Mercado Alternativo Bursatil (MAB) de la Madrid. Acest sistem flexibil de reglementare poate fi o sabie cu două tăișuri. Întreprinderile mici pot avea acces mai ușor la bursa de valori pentru deschiderea capitalului către noi acționari, dar, pe de altă parte, investitorii neexperimentați s-ar putea confrunta cu dificultăți în evaluarea profilului de risc exact al unei întreprinderi.

3.4.3. Reglementarea specifică unui sector limitează, uneori, capacitatea întreprinderilor din UE de a investi în dezvoltarea tehnologică, în comparație cu omoloagele lor din SUA. De exemplu, între entitățile financiare europene, americane și elvețiene există o asimetrie de reglementare în ceea ce privește investițiile necesare în software și în alte active necorporale, care sunt esențiale pentru dezvoltarea digitală.

3.4.3.1. Sectorul bancar este, de departe, cel mai mare sector IT din lume: cheltuielile pentru inovare în IT se ridică la 700 de miliarde USD – sectorul financiar cheltuie 1 din 5 euro și realizează 5 % până la 10 % din investiții (31). În consecință, băncile sunt atât un actor major în procesul de transformare digitală, cât și principalul finanțator al economiei digitale.

3.4.3.2. Cadrul de reglementare sancționează însă investițiile acestora în domeniul IT, atât de necesare. Reglementarea financiară ar trebui să trateze software-ul ca pe un activ obișnuit și nu ar trebui să oblige băncile din UE să deducă această investiție din considerente legate de cerința de capital.

3.5. Diferitele regimuri de impozitare din statele membre și diferențele existente între diversele tipuri de finanțare reprezintă un obstacol pentru dezvoltarea piețelor paneuropene de capital, afectându-i atât pe investitori, cât și pe emitenți.

3.5.1. Majoritatea sistemelor de impozitare a întreprinderilor din Europa favorizează mai degrabă finanțarea prin îndatorare decât prin capitaluri proprii, permițând deducerea cheltuielilor cu dobânzile; nu se aplică nicio deducere pentru plata dividendelor în cazul capitalului propriu. Astfel de tendințe de îndatorare pot fi abordate prin deduceri fiscale atât pentru costurile cu capitalul propriu, cât și pentru cele ale finanțării prin îndatorare (32).

3.5.1.1. Stimulentele fiscale joacă un rol important în furnizarea de finanțare pentru întreprinderile nou-înființate cu o rată înaltă de creștere și mai multe guverne din lume acordă scutiri fiscale pentru persoanele fizice și societățile care investesc în întreprinderi nou-înființate din domeniul înaltei tehnologii sau în fonduri cu capital de risc eligibile (33).

3.5.1.2. Introducerea de programe de opțiune pe acțiuni a fost dintotdeauna avantajoasă pentru angajați și antreprenori în cazul unei întreprinderi nou-înființate, deoarece deseori aceasta trebuie să renunțe la compensații salariale. În majoritatea statelor membre, tratamentul fiscal al opțiunilor pe acțiuni este extrem de punitiv, acestea fiind tratate ca venituri normale și impozitate la o rată marginală. Ar trebui încurajat un tratament fiscal preferențial pentru opțiunile pe acțiuni, într-un mod similar cu sistemele de opțiuni pe acțiuni ale salariaților (Incentive Stock Options – ISO) (34) aplicate în SUA.

3.5.2. Pentru întreprinderi este costisitor să își îndeplinească obligațiile privind taxa pe valoarea adăugată (TVA), în special dacă efectuează vânzări transfrontaliere de bunuri și servicii. CESE ia notă cu satisfacție de anunțul făcut de Comisie în cadrul strategiei sale privind piața unică digitală, potrivit căruia, până la sfârșitul anului 2016, va înainta propuneri legislative referitoare la reducerea sarcinilor administrative ce revin întreprinderilor ca urmare a diferitelor regimuri de TVA. Printre aceste măsuri, Comisia propune introducerea unui prag până la care să se instituie scutirea de TVA, pentru a sprijini întreprinderile nou-înființate și microîntreprinderile (35).

3.6. Exploatarea întregului potențial al pieței unice este esențială pentru ca întreprinderile nou-înființate să își poată oferi serviciile și produsele pe întreg teritoriul UE de la bun început și să se extindă rapid pentru a concura pe piețe internaționale.

3.6.1. Instituirea de norme contractuale transfrontaliere simple și eficiente pentru consumatori și întreprinderi reprezintă o prioritate a strategiei privind piață unică digitală. Astfel de norme ar favoriza e-comerțul transfrontalier în UE, prin eliminarea fragmentării juridice în domeniul normelor de drept în materie de contracte de consum. Înlăturarea barierelor din cauza diferențelor între normele de drept în materie de contracte ar stimula consumul în UE cu 18 miliarde EUR, iar produsul intern brut ar crește cu 4 miliarde EUR față de nivelul actual (36).

3.7. Sarcinile administrative inutile provoacă și ele costuri suplimentare și gestionarea ineficientă a timpului pentru antreprenori.

3.7.1. În perioada 2013-2015, costurile medii pentru înființarea unei întreprinderi în UE reprezentau 4,1 % din PIB-ul pe cap de locuitor, în timp ce, în SUA, reprezentau 1,17 % (37).

3.7.2. În ceea ce privește perioada necesară pentru înființarea unei întreprinderi în UE, în medie, înregistrarea durează 11,6 zile. În SUA, o întreprindere este înființată în doar 6 zile.

3.8. Asimetria în materie de informare este un alt motiv pentru care Europa nu produce suficiente întreprinderi cu rată înaltă de creștere. Investitorii nu dispun de o imagine completă a tuturor oportunităților de investiții. În plus, investitorii din afara UE se confruntă cu limitări suplimentare atunci când încearcă să înțeleagă specificul diferitelor piețe naționale. Un portal special, integrat cu Platforma europeană de consiliere în materie de investiții (EIAH) și cu Portalul european pentru proiecte de investiții (PEPI) (38), ar contribui la asigurarea vizibilității proiectelor cu rată înaltă de creștere și la reducerea asimetriei în materie de informare.

4. Exemplu de bune practici din rândul numeroaselor exemple existente în prezent

4.1. Numeroase țări au dezvoltat bune practici pentru a sprijini întreprinderile nou-înființate și pe cele în curs de extindere. CESE recomandă Comisiei să studieze cu atenție posibilitățile de aplicare a acestor bune practici la nivel european.

4.1.1. Germania cere firmelor să se înregistreze la una dintre camerele de comerț germane (IHK), care, la rândul său, le oferă sprijin și consiliere (39).

4.1.2. Trebuie examinate schemele guvernamentale de garantare a împrumuturilor, precum cele din Italia, Polonia și Franța, precum și cofinanțările din partea statului, de tipul celor din Germania și Suedia (40).

4.1.3. Regatul Unit aplică, prin schemele sale EIS, SEIS și VCT (41), programe de stimulare fiscală pentru a crește fluxul de fonduri în active mai riscante.

4.1.4. Regiunea Piemont din Italia a dezvoltat rețele în 12 clustere industriale, aducând laolaltă întreprinderi, universități și administrația locală (42).

4.1.5. În Regiunea bască din Spania, cooperativa Elkar-Lan încurajează crearea altor cooperative printr-o analiză completă a viabilității proiectului, prin formare, precum și prin asigurarea accesului la subvenții și ajutoare financiare (43).

4.1.6. Digitalizarea serviciilor guvernamentale, după cum o demonstrează cazul Estoniei, ar putea fi un pas înainte în facilitarea creșterii întreprinderilor de înaltă tehnologie inovatoare. La scară europeană, dezvoltarea e-guvernării ar avea un impact decisiv.

4.1.7. În era economiei bazate pe date, un avantaj competitiv poate consta în activele necorporale, care sunt dificil de evaluat și valorificat prin mecanisme de finanțare tradiționale. Oficiul Regatului Unit pentru Proprietate Intelectuală a dezvoltat metode de a identifica și măsura aceste active din perspectiva fluxului de lichidități (44).

4.1.8. În Regatul Unit, o echipă din cadrul Tech City UK, numită „Future Fifty”, sprijină întreprinderile digitale aflate în faza de creștere din Regatul Unit, care sunt calificate pe primele 50 de locuri. Programul oferă acces la expertiza din cadrul guvernului și sectorului privat, stabilește legături cu investitorii instituționali din Regatul Unit și oferă sprijin adaptat pentru a ajuta întreprinderile să crească rapid și să se pregătească pentru IPO (45), M&A și extinderea la nivel internațional (46).

4.1.9. În 2015, guvernul federal al SUA a pus în aplicare sistemul STEM, care își propune să îi îndrepte pe copii către știință, tehnologie, inginerie și matematică. Un element-cheie este dedicat pregătirii studenților pentru nevoile viitoare ale pieței forței de muncă (47). Se pune un accent tot mai mare pe competențe transferabile și STEAM, „A” fiind abrevierea de la „Arts” (artă/creativitate).

5. Inițiativele Comisiei Europene de promovare a creării și a dezvoltării întreprinderilor nou-înființate

5.1. Comisia Europeană a depus un efort remarcabil pentru a sprijini antreprenorii, desfășurând mai multe inițiative în ultimii câțiva ani, împreună cu mai multe direcții generale care au condus procesul, și anume DG CONNECT (48), DG EAC (49), DG GROW (50), DG RTD (51) și DG FISMA (52).

5.2. Multe din aceste inițiative sunt recente și este încă prea devreme pentru a le evalua efectele. Cu toate acestea, CESE consideră că Comisia se află pe calea cea bună și o încurajează să își continue activitatea în această direcție, întotdeauna cu consultarea părților interesate relevante de la nivel european și național.

Bruxelles, 14 decembrie 2016. Președintele Comitetului Economic și Social European Georges DASSIS

(1) CESE și-a exprimat sprijinul față de inițiativele privind uniunea piețelor de capital în avizele sale „Planul de acțiune privind edificarea unei Uniuni a piețelor de capital” (JO C 133, 14.4.2016, p. 17), „Securitizarea” (JO C 82, 3.3.2016, p. 1), și „Prospectul” (JO C 177, 18.5.2016, p. 9).

(2) CESE a solicitat în repetate rânduri măsuri pentru a elimina favorizarea îndatorării în cadrul sistemului de impozitare a societăților, de exemplu, în avizul său „Fonduri pentru întreprinderi/mecanisme alternative de finanțare” (JO C 451, 16.12.2014, p. 20).

(3) A se vedea avizul CESE „Implicarea universităților în modelarea Europei” (JO C 71, 24.2.2016, p. 11).

(4) Platforma europeană de consiliere în materie de investiții (European Investment Advisory Hub): http://www.eib.org/eiah/index.htm

Informații privind Portalul european pentru proiecte de investiții (European Investment Project Portal): https://ec.europa.eu/eipp/desktop/en/index.html

(5) A se vedea punctul 4.

(6) Forumul Digital European, From Start-up to Scale-up: Growing Europe’s Digital Economy, Sergey Filippov și Paul Hofheinz, 2016, pp. 3-5.

(7) Ibid, p. 5.

(8) Definiția dată de UE IMM-urilor (JO L 124, 20.5.2003, p. 36).

(9) http://www.eif.org/news_centre/publications/eif_annual_report_2015.pdf

(10) Bankruptcy and second chance for honest failed entrepreneurs – European Commission’s policy (Falimentul și acordarea unei a doua șanse antreprenorilor insolvabili onești – politica Comisiei Europene), Ziua Antreprenorului, 12 noiembrie 2015.

(11) O întreprindere nou-înființată este definită în mod obișnuit ca o acțiune antreprenorială concepută pe ideea de căutare a unui model de afaceri repetabil si scalabil. Aceste întreprinderi nou-create au de obicei un puternic caracter inovator și se bazează în general pe idei, tehnologii sau modele de afaceri inexistente până la acea dată. În schimb, o întreprindere în curs de extindere este una care crește și se dezvoltă rapid din perspectiva accesului pe piață, a venitului și a numărului de angajați. A se vedea Octopus High Growth Small Business Report 2015 (Londra: Octopus, 2015).

(12) https://www.linkedin.com/pulse/20141201163113-4330901-understanding-scale-up-companies

(13) Regatul Unit, Finlanda, Spania, Italia, SUA, Canada, Norvegia, Țările de Jos, Danemarca, Noua Zeelandă, Austria.

(14) Supporting investors and growth firms – T. Aubrey, R. Thillaye și A. Reed, 2015, p. 11.

(15) http://siteresources.worldbank.org/INTFR/Resources/BeckDemirgucKuntMartinezPeria.pdf

(16) Supporting investors and growth firms – T. Aubrey, R. Thillaye și A. Reed, 2015, p. 21.

(17) Tataj, D., Innovation and Entrepreneurship. A Growth Model for Europe beyond the Crisis [„Inovare și spirit antreprenorial. Un model de creștere pentru Europa după criză”], Tataj Innovation Library, New York, 2015.

(18) https://www.apply.eu/directives/

(19) http://tech.eu/features/6500/European-start-up-visa

(20) www.cambridge.gov.uk/sites/default/files/documents/cnfe-aap-io-employment-sector-profile.pdf

(21) Clustering for Growth, How to build dynamic innovation clusters in Europe, p. 11.

(22) A se vedea avizul CESE pe tema „Implicarea universităților în modelarea Europei” (JO C 71, 24.2.2016, p. 11).

(23) Bankruptcy and second chance for honest failed entrepreneurs – European Commission’s policy (Falimentul și acordarea unei a doua șanse antreprenorilor insolvabili onești – politica Comisiei Europene).

(24) Studiu efectuat de Kathryn Shaw, profesor la Stanford Graduate School of Business.

(25) Supporting investors and growth firms – T. Aubrey, R. Thillaye și A. Reed, 2015, p. 40.

(26) http://eref.knowledge-economy.net/uploads/documents/Born%20to%20Grow.pdf

(27) Comisia Europeană, Cartea verde privind crearea uniunii piețelor de capital, op. cit.

(28) Ibid.

(29) http://www.investeurope.eu/media/476271/2015-european-private-equity-activity.pdf

(30) http://www.investeurope.eu/media/340371/141109_EVCA_FOF_scheme.pdf

(31) Federația Bancară Europeană, 16 septembrie 2016.

(32) Serena Fatica, Thomas Hemmelgarn and Gaëtan Nicodème, The Debt-Equity Tax Bias: Consequences and Solutions, European Commission Taxation Papers/Working Paper 33-2012: http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/gen_info/economic_analysis/tax_papers/taxation_paper_33_en.pdf

(33) A se vedea punctul 4.3.

(34) https://www.law.cornell.edu/cfr/text/26/1.422-2

(35) http://europa.eu/rapid/press-release_MEMO-16-1024_en.htm

(36) http://europa.eu/rapid/press-release_IP-15-6264_en.htm

(37) www.theglobaleconomy.com/USA/Cost_of_starting_business

(38) A se vedea nota de subsol 4.

(39) http://www.dihk.de/en

(40) Supporting investors and growth firms – T. Aubrey, R. Thillaye și A. Reed, 2015, p. 36.

(41) Enterprise Investment Scheme – EIS (Programul de investiții în întreprinderi), Seed Enterprise Investment Scheme – SEIS (Programul de investiții în întreprinderi debutante) și Venture Capital Trust – VCT (Fondul de capital-risc).

(42) cordis.europa.eu/piedmont/infra-science_technology_en.html

(43) www.elkarlan.coop

(44) https://www.gov.uk/government/publications/banking-on-ip

(45) Ofertă publică inițială sau lansarea pe piața de valori.

(46) http://futurefifty.com/

(47) https://www.whitehouse.gov/the-press-office/2015/03/23/fact-sheet-president-obama-announces-over-240-million-new-stem-commitmen

(48) Planul de acțiune „Antreprenoriat 2020”.

(49) Programul Erasmus.

(50) Strategia privind piața unică.

(51) Orizont 2020 – Programul pentru cercetare și inovare.

(52) Uniunea piețelor de capital.