[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 11.3.2010

COM(2010)84 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU ȘI PARLAMENTUL EUROPEAN

Raport privind progresele înregistrate în crearea pieței interne a gazului și energiei electrice

SEC(2010)251

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU ȘI PARLAMENTUL EUROPEAN

Raport privind progresele înregistrate în crearea pieței interne a gazului și energiei electrice

A. CONTEXT

La sfârșitul anului 2008 și în 2009, întreaga lume a fost afectată de criza financiară și economică. Criza a avut un impact direct asupra cererii de energie, provocând scăderi neprevăzute ale prețului petrolului pe piețele internaționale, și afectând astfel prețul gazului și pe cel al energiei electrice.

O dispută între două companii din afara UE (Gazprom din Rusia și Naftogaz din Ucraina) a dus la o criză a aprovizionării cu gaz fără precedent în Uniunea Europeană. În perioada 6-20 ianuarie 2009, aprovizionarea cu gaz rusesc a UE via Ucraina a fost întreruptă, fiind afectate mai multe state membre.

2009 a fost un an important și datorită adoptării, la data de 13 iulie, a celui de-al treilea pachet legislativ privind piața internă a energiei[1]. Acest set de texte juridice întărește cadrul de reglementare necesar pentru deplina eficiență a deschiderii pieței, în scopul asigurării unor prețuri cât mai joase posibil la energie, a unei mai bune securități energetice și a sustenabilității.

Raportul de față[2] aduce în discuție modul în care evoluțiile descrise mai sus au afectat piața europeană a energiei electrice și pe cea a gazelor naturale în anul care a trecut și efectele lor potențiale asupra evoluției viitoare a acestor piețe.

B. EVOLUȚII ÎN DOMENIILE PRINCIPALE, DEFICIENȚE CARE TREBUIE REMEDIATE

1. Implementarea legislației

Pentru a permite realizarea pieței interne a energiei electrice și a gazului și a pregăti terenul pentru implementarea celui de-al treilea pachet legislativ, este deosebit de important ca normele directivelor actuale să fie corect aplicate[3]. În iunie 2009, Comisia Europeană a inițiat proceduri pentru încălcarea legislației referitoare la energia electrică împotriva a 25 de state membre și pentru încălcarea legislației din sectorul gazelor împotriva a 21 de state membre. Principalele încălcări constau în lipsa transparenței, insuficiența eforturilor de coordonare ale operatorilor de sisteme de transport pentru a pune la dispoziție o capacitate maximă de interconectare, absența cooperării regionale, lipsa unor măsuri de aplicare a legislației din partea autorităților competente ale statelor membre și lipsa unor proceduri adecvate de soluționare a disputelor[4]. În octombrie 2009, Comisia a lansat noi proceduri de infringement împotriva a două state membre, legate de tranzitul și stocarea gazului[5].

În urma acțiunilor de infringement declanșate de Comisie, Curtea Europeană de Justiție a condamnat Suedia și Belgia pentru implementarea incorectă a prevederilor referitoare la competențele autorităților naționale de reglementare în materie de tarife de rețea[6]. Într-o altă cauză, Belgia a fost condamnată pentru că nu a desemnat un operator de sistem de transport în domeniul gazului[7].

În același timp, Comisia ajută statele membre să transpună noile directive din cel de-al treilea pachet corect și la timp (până la data de 3 martie 2011). Comisia a publicat note interpretative referitoare la separarea serviciilor, autoritățile naționale de reglementare, chestiuni legate de piața cu amănuntul și stocarea gazului[8].

2. Integrarea piețelor

Graficul 1 – Consumul brut lunar de energie electrică în UE-27

[pic]

Sursă: Statisticile energetice ale Eurostat

Impactul cel mai vizibil al crizei economice a fost reducerea semnificativă a consumului de gaz și energie electrică. Consumul de energie electrică din UE-27 a rămas relativ stabil de la an la an, dar a scăzut cu 12% în aprilie și cu 7% în mai. Ulterior acesta a început să se redreseze, însă a continuat să fie considerabil mai scăzut decât în anii anteriori.

Declinul consumului de gaz a fost încă și mai marcat. Între ianuarie și martie 2009, consumul de gaz din UE-27 a scăzut cu aproape un sfert. Această reducere s-a datorat în parte întreruperii aprovizionării cu gaze din Rusia via Ucraina, dar chiar și după această criză, în martie 2009, consumul de gaz din UE-27 a rămas cu 16% mai scăzut în raport cu nivelul din martie 2008.

Graficul 2 – Consumul lunar de gaze naturale în UE-27

[pic]

Sursă: Statisticile energetice ale Eurostat

Volume și lichiditate pe piața angro

În raport cu reducerile drastice ale consumului de energie electrică și de gaze din prima jumătate a lui 2009, volumele de pe majoritatea piețelor angro au rezistat relativ bine. Deși lichiditatea a crescut în general, volumele tranzacționate pe platformele și bursele de gaze din UE rămân „slabe” în comparație cu piața energiei electrice. Pe piețele instrumentelor derivate pe energie electrică, criza financiară pare să fi contribuit la accelerarea trecerii la tranzacții compensate ca mijloc de reducere a riscului de contrapartidă. Un aspect pozitiv a fost dezvoltarea tranzacțiilor efectuate pe platforme în Germania datorită integrării zonelor de intrare-ieșire.

O altă tendință o constituie consolidarea burselor europene de energie electrică. EEX (European Energy Exchange) și Powernext au lansat împreună EPEX (European Power Exchange), o bursă la vedere în Franța, Germania și Elveția, în timp ce APX acoperă Țările de Jos, Belgia și Regatul Unit. În plus, Nord Pool Spot, EPEX Spot și OMEL (Spania) au lansat un proiect cu obiectivul de cuplare a prețurilor la nivel paneuropean. În Austria și Danemarca au fost create burse de gaze, iar Italia intenționează să creeze și ea o astfel de bursă la începutul anului 2010.

Graficul 3 – Lichiditatea pe piața angro la vedere de energie electrică

[pic]

Cadrul de reglementare aplicabil piețelor angro de energie electrică și gaze atrage din ce în ce mai mult atenția. În ceea ce privește reglementările europene în vigoare din domeniul financiar și din cel energetic, există îngrijorarea că actualul cadru de reglementare pentru aceste piețe nu asigură o supraveghere eficientă sau o transparență suficientă. Comisia examinează așadar posibilitatea unei inițiative legislative în acest domeniu în 2010. În plus, Comisia a lansat procedura pentru adoptarea unei decizii de modificare a liniilor directoare referitoare la transparență anexate la Regulamentul (CE) nr. 1775/2005.

Investiții în infrastructură

Cea de-a doua revizuire strategică a politicii energetice, publicată în noiembrie 2008[9], stabilește prioritățile UE în domeniul energetic pentru anii următori. Prioritatea în materie de infrastructură de gaze și energie electrică este dezvoltarea rețelelor de energie și mai ales eliminarea blocajelor transfrontaliere, a congestionării și a lacunelor din infrastructură.

Programul energetic european pentru redresare (PEER) contribuie la asigurarea și accelerarea investițiilor din sectorul energiei, având așadar un impact direct asupra economiei și a locurilor de muncă din UE. Acesta contribuie totodată la creșterea securității aprovizionării celor mai vulnerabile state membre și la conectarea „insulelor energetice” la restul pieței energetice din UE. Aprobat de Consiliu și de Parlamentul European[10], planul pune la dispoziție suma de 2,365 miliarde de euro pentru proiecte de interconectare a rețelelor de gaz și de energie electrică.

Lucrări realizate în cadrul inițiativelor regionale[11]

Inițiativele regionale din domeniul energiei electrice s-au axat pe îmbunătățirea alocării și a calculării pentru managementul congestiilor, armonizarea nivelurilor de transparență și integrarea echilibrării pieței. Regiunile din centru-est, centru-sud și centru-vest vor avea în curând un singur set de reguli de licitație la nivel regional. În regiunea centru-vest, biroul unic de licitații funcționează în prezent pe baza unor reguli de licitație armonizate. Pasul următor este implementarea cuplării piețelor pe baza fluxurilor. Cuplarea piețelor a fost introdusă și în cazul interconexiunilor dintre Germania și Danemarca și în prezent se are în vedere cuplarea piețelor la frontiera dintre Italia și Slovenia. Un consorțiu de burse de energie a început testarea conceptului de cuplare a prețurilor la nivel paneuropean.

Forumul de la Florența a aprobat lucrările Grupului de coordonare de proiecte (PCG) având ca obiectiv dezvoltarea unui model pentru armonizarea managementului coordonat al congestiilor la nivel interregional și, la momentul potrivit, la nivelul UE, și lucrările cu privire la propunerea unei foi de parcurs care să includă măsuri concrete. Activitățile viitoare se vor concentra asupra a trei proiecte de implementare în cadrul unui nou grup consultativ ad hoc.

În domeniul gazului, inițiativele regionale s-au concentrat pe cinci priorități în 2009: noi capacități de interconectare, accesul la gazoducte, transparență, interoperabilitate și securitatea aprovizionării. Cele mai evidente exemple de progrese înregistrate în fiecare dintre aceste domenii prioritare sunt: lansarea unei proceduri de alocare de capacități ( open season ) pentru a evalua cererea de pe piață și a aloca capacități pentru interconexiunea dintre Franța și Spania; lansarea platformei secundare de capacități în Germania, Țările de Jos și Danemarca, pentru a oferi o capacitate fermă „pentru ziua următoare” ( day-ahead ); publicarea datelor zilnice referitoare la capacitatea de transport și la fluxurile din regiunea de nord-vest; examinarea modalităților de ameliorare a fluxurilor inversate din regiunea sud-sud-est; și încheierea unor acorduri privind punctele de interconectare și privind echilibrarea operațională, precum și implementarea practicilor comerciale comune ale asociației EASEE-gas. Lucrările care vizau securitatea aprovizionării s-au axat pe nivelul de pregătire al statelor membre, îmbunătățirea accesului la capacitățile de stocare și instalarea fluxurilor inversate.

Progresele realizate în implementarea inițiativelor regionale în materie de gaz și energie electrică contribuie fără îndoială la integrarea pieței. În unele cazuri, au fost obținute rezultate destul de însemnate, de exemplu în regiunea centru-vest. În anumite domenii, cum este echilibrarea, se pare că este mai dificil să se înregistreze progrese reale, în ciuda eforturilor neîntrerupte ale autorităților de reglementare și ale părților interesate. Mai mult, progresele înregistrate în majoritatea regiunilor au fost insuficiente pentru a asigura respectarea deplină a prevederilor reglementărilor actuale din domeniul gazului și energiei electrice, aceasta având ca rezultat declanșarea procedurilor de infringement în iunie 2009.

Rolul viitor al inițiativelor regionale

Reușita viitoare a inițiativelor regionale depinde de capacitatea acestora de a se adapta la o serie de provocări. Prima dintre acestea este de a armoniza abordarea de la bază spre vârf ( bottom-up ) a acestor inițiative cu abordarea mai degrabă inversă ( top-down ) a celui de-al treilea pachet legislativ, în special în ceea ce privește elaborarea unor linii directoare-cadru și a codurilor de rețea. În al doilea rând, există riscul apariției unor noi divergențe dacă regiunile implementează soluții diferite pentru probleme similare. Pentru a face față acestor provocări, Comisia intenționează să adopte o comunicare privind rolul și forma viitoare a inițiativelor regionale, care ar putea să abordeze chestiuni precum dezvoltarea unui model de piață comun, identificarea unei forme adecvate de participare a părților interesate și nevoia sprijinului politic al statelor membre în favoarea integrării regionale.

O evoluție pozitivă o constituie faptul că statele membre sunt din ce în ce mai implicate în integrarea regională. În iunie 2009, Comisia Europeană, împreună cu opt state membre de la Marea Baltică (Danemarca, Germania, Estonia, Letonia, Lituania, Polonia, Finlanda și Suedia), a semnat un memorandum de înțelegere referitor la Planul de interconectare a piețelor energiei din zona baltică ( Baltic Energy Market Interconnection Plan , BEMIP). În decembrie 2009 a fost semnat un Memorandum de înțelegere privind Forumul Europei Centrale și de Est pentru integrarea piețelor energiei electrice între Austria, Republica Cehă, Germania, Ungaria, Polonia, Slovacia și Slovenia.

3. Concentrare și consolidare

Pe piața angro de energie electrică s-a observat o ușoară tendință spre o concentrare mai puțin însemnată în termeni de capacitate. În perioada examinată, nu mai puțin de 10 state membre au înregistrat o scădere a indicelui Herfindahl-Hirschman (HHI). Această tendință a fost deosebit de pronunțată în Belgia, Slovenia și Slovacia, deși în Belgia și Slovacia piața rămâne extrem de concentrată. Progresele de pe piața din Slovenia au dus la o mai slabă concentrare a pieței. Aceste progrese sunt așadar vizibile mai degrabă la nivelul statelor membre decât la nivel regional. Nivelul ridicat de concentrare pe piața angro a energiei electrice este confirmat de faptul că în numai șapte state membre există o piață cu concentrare medie[12].

Pe piețele angro de gaz, concentrarea rămâne puternică. În 10 state membre, cei mai mari trei vânzători angro au o cotă de piață de 90% sau mai mult[13]. Cota de piață a celor mai mari trei companii a scăzut numai în cinci state membre (Belgia, Franța, Ungaria, Italia și Spania). Cota de piață globală a celor mai mari trei furnizori a crescut puternic în România, și mai ales în Bulgaria (+57%)[14].

În ceea ce privește piața cu amănuntul a energiei electrice, cota de piață a celor mai mari trei companii din totalul pieței era de peste 80% în 14 state membre[15]. În raport cu perioada de referință anterioară, cota de piață a celor mai mari trei companii din ansamblul pieței cu amănuntul a energiei electrice a scăzut considerabil în Ungaria și Slovenia. În Slovacia, cota de piață a celor mai mari trei companii a crescut cu 25%, deși cota lor de piață totală nu a depășit 60%. Cât despre piața cu amănuntul a gazului, faptul că lipsesc cifre din 11 state membre face dificilă obținerea unei imagini de ansamblu corecte.

4. Tendințe la nivelul prețurilor

Prețul petrolului pe piața internațională a avut de suferit de pe urma crizei economice mondiale. În timp ce în iulie 2008 prețul țițeiului Brent atingea nivelul record de 92€ pe baril (147 USD), la sfârșitul lui 2008 acesta a scăzut până la 27€ pe baril (37 USD), adică cu aproximativ 70%. Prețul țițeiului Brent a crescut apoi în 2009, în ciuda cererii slabe. Această evoluție reflectă atât restricțiile în materie de aprovizionare impuse de OPEC, cât și o îmbunătățire a climatului de pe piață. La mijlocul anului 2009, țițeiul Brent se tranzacționa la aproximativ jumătate din prețul maxim din iulie 2008.

Graficul 4 – Evoluția prețului Brent în €/bbl[16]

[pic]

Sursă: Platts

Variațiile prețului petrolului au un impact direct asupra prețurilor angro la gaze, dat fiind că numeroase acorduri de furnizare de gaze pe termen lung corelează prețul acestora cu cel al petrolului. Prețurile angro ale gazelor influențează la rândul lor prețurile angro ale energiei electrice.

Prețurile pe platformele de negociere au fost considerabil mai mici decât cele corelate cu petrolul din contractele pe termen lung, aceasta datorită crizei economice, creșterii capacităților GNL în amonte și succesului gazului neconvențional în Statele Unite. Deși această diferență a pus presiune pe mecanismul de fixare a prețurilor pentru contractele pe termen lung de furnizare de gaze în Europa continentală, ea a creat totodată noi oportunități de concurență pentru furnizările flexibile negociate pe platformele lichide pentru gaze, acestea fiind mai ieftine decât contractele pe termen lung.

Graficul 5 – Prețuri comparate ale combustibililor concurenți (axa din stânga) și ale gazului (axa din dreapta)[17]

[pic]

Surse: Platts și BAFA

Raportul de analiză comparativă din 2008 a scos în evidență creșterile prețurilor la gaze și la energie electrică determinate de creșterea prețurilor petrolului pe piața internațională din primul semestru din 2008. Întrucât prețurile petrolului au început să scadă pe fondul crizei economice, era de așteptat o evoluție similară a prețurilor la gaze și la energie electrică la începutul lui 2009.

În prima jumătate a anului 2009, prețul gazului pentru consumatorii industriali a scăzut în majoritatea statelor membre (în medie cu 7-12%)[18]. În Lituania, Suedia și Polonia, prețurile au scăzut cu mai mult de 20%. În majoritatea statelor membre, gospodăriile au putut beneficia de o reducere cu aproximativ 8% la factura de gaz. În schimb, în Bulgaria și în Lituania, prețul gazului pentru gospodării a crescut cu 11% sau mai mult, probabil din cauza faptului că aceste state membre au prețuri reglementate, pe care au fost nevoite să le adapteze la prețurile pieței.

Prețurile la energie electrică au rămas relativ stabile în primul semestru din 2009 comparativ cu cel de-al doilea semestru din 2008. Consumatorii s-au confruntat cu majorări mai semnificative în Franța, Lituania, Letonia, Portugalia, Slovenia și Slovacia (consumatorii industriali) și în Luxemburg, Slovenia și Portugalia (consumatorii casnici); în schimb, prețurile energiei electrice au scăzut simțitor în Cipru, Danemarca, Irlanda, România și Suedia (consumatori industriali) și în Belgia, Cipru, Polonia, România și Suedia (consumatori casnici)[19].

În majoritatea statelor membre însă, prețurile din primul semestru din 2009 au continuat să fie mai ridicate decât în 2008, deși tendința prețurilor petrolului pare să indice o scădere mai semnificativă a prețurilor pentru utilizatorii finali. Aceasta se explică parțial prin decalajul temporar cu care variațiile prețurilor de pe piața petrolului se resimt în prețurile pentru utilizatorii finali. Cu toate acestea, se pare că reducerea observată a costurilor angro ale energiei electrice nu s-a reflectat pe deplin în prețurile plătite de utilizatorii finali.

5. Independența operatorilor de rețea

Numărul statelor membre care au impus cerințe mai stricte decât cele în vigoare pentru separarea juridică și funcțională a operatorilor sistemelor de transport (OST) a rămas același.

În 2009 a apărut primul exemplu de OST transfrontalier în sectorul energiei electrice: E.ON a vândut rețeaua sa de transport de înaltă tensiune către OST public din Țările de Jos (TenneT). Exista deja un OST transfrontalier, și anume Gasunie, care deținea OST din Țările de Jos și Gasunie Deutschland din Germania. RWE a anunțat că va începe să vândă rețeaua de gaze în primul trimestru din 2010[20]. Aceste evoluții se înscriu în politica de concurență a Comisiei.

La nivelul distribuției, sistemul de separare a rămas relativ stabil, deși în unele state membre numărul de operatori de sisteme de distribuție s-a schimbat. Statele membre continuă să se folosească intens de derogările de la separarea la nivelul distribuției[21].

Este de așteptat ca mai multe state membre să fie nevoite să își adapteze cadrul juridic la noile cerințe de separare incluse în cel de-al treilea pachet legislativ.

6. Reglementarea efectivă de către autoritățile de reglementare

Autoritățile de reglementare ar trebui să dispună de prerogativele necesare pentru a impune respectarea normelor. De aceea, procedurile de infringement lansate în luna iunie s-au referit și la absența unor sisteme eficiente de sancțiuni la nivel național în cazul încălcării reglementărilor din domeniul gazului și al energiei electrice. Cel de-al treilea pachet legislativ poate schimba această situație, deoarece prevede norme care guvernează îndatoririle și prerogativele autorităților de reglementare. Acestea din urmă trebuie să promoveze crearea în Uniunea Europeană a unei piețe a gazului și a energiei electrice competitive, sigure și sustenabile din punct de vedere ecologic. În plus, Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER) va asigura controlul reglementar al chestiunilor transfrontaliere.

OST se pregătesc la rândul lor pentru implementarea celui de-al treilea pachet legislativ. Rețeaua europeană a operatorilor de sisteme de transport de energie electrică (ENTSOE) a devenit operațională în iulie 2009. Pentru sectorul gazului, a fost creată ENTSOG (Rețeaua europeană a operatorilor de sisteme de transport de gaze) în decembrie 2009. Statutele și regulamentele interne ale ambelor organizații vor trebui aprobate imediat ce regulamentele vor intra în vigoare, în martie 2011.

Al treilea pachet legislativ însărcinează Comisia cu identificarea priorităților pentru liniile directoare-cadru și codurile de rețea, după consultarea Agenției, a ENTSOE și ENTSOG și a altor părți interesate. În cadrul forumurilor de reglementare organizate în Madrid și Florența în 2009[22], s-a convenit ca lucrările să înceapă cu proiecte pilot, pentru a dobândi informații care să asigure eficiența și eficacitatea procesului. În cadrul proiectelor pilot, pentru gaz vor fi elaborate linii directoare-cadru și un cod de rețea pentru managementul congestiilor, iar pentru energia electrică vor fi elaborate linii directoare-cadru pentru conectarea la rețea. Comisia va lansa totodată lucrări referitoare la alte linii directoare-cadru și coduri.

7. Din perspectiva clienților

Cel de-al doilea forum cetățenesc pentru energie, organizat la Londra în septembrie 2009, a luat în discuție o serie de chestiuni menite să îmbunătățească piața cu amănuntul pentru consumatori[23]. Una dintre măsurile examinate a fost elaborarea unor modele de facturi și a unor recomandări privind cele mai bune practici de facturare. Forumul a adoptat recomandări privind cele mai bune practici de facturare, acestea având scopul de a le oferi cetățenilor UE facturi simple, clare și cu informații utile despre consumul de gaz și de energie electrică. Aceste recomandări au la bază practicile de facturare din mai multe țări ale UE. Forumul s-a axat totodată și pe tratarea reclamațiilor, contorizarea inteligentă și rolul OSD.

Reacții ale clienților – schimbarea operatorilor

Din informațiile furnizate cu privire la procentul de consumatori care au schimbat operatorul, este dificil de obținut o imagine de ansamblu a acestui fenomen în toate statele membre. Pentru energia electrică, în statele membre care au furnizat informații, procentele globale pentru întreaga piață cu amănuntul au rămas în linii mari similare celor din 2007, cu excepția Germaniei, unde acest procent a crescut cu 1,4%, și a Suediei, unde procentul a crescut la 11,3%. Procentul anual de schimbare a operatorului în rândul marilor consumatori industriali a fost destul de semnificativ în Republica Cehă, de 45%, în creștere cu 12% față de anul anterior. În Suedia, Țările de Jos, Italia și Marea Britanie s-au înregistrat cele mai mari rate de schimbare a operatorului la întreprinderile mici și consumatorii casnici[24]. Dacă se ia în considerare rata anuală de schimbare a operatorului per volum furnizat, aceasta a depășit 10% la marii utilizatori industriali din Austria, Bulgaria, Germania, Luxemburg, Polonia, România și Irlanda[25].

În ceea ce privește gazul, sunt disponibile puține date coerente referitoare la schimbarea furnizorului. Dintre țările care au raportat date referitoare la schimbarea operatorului per contor eligibil pentru întreaga piață cu amănuntul, Țările de Jos și Franța, cu 9,1%, respectiv 9,8%, au înregistrat cele mai mari rate. Marea Britanie, Franța și Țările de Jos sunt piețele cele mai active în termeni de schimbare a operatorului pentru întreprinderile mici și consumatorii casnici, cu rate de 18,9%, 9,8%, respectiv 9,1%[26]. Dintre țările care au raportat cifre per volum, rata din Danemarca pentru întreaga piață cu amănuntul a scăzut de la 29% la 16%, iar cea din Spania a înregistrat o scădere similară, până la 6%. Ungaria, unde 11,8% dintre consumatori au schimbat operatorul, este cea mai activă piață pentru întreprinderile mici și consumatorii casnici[27].

Nivelurile de schimbare a operatorului variază semnificativ de la un stat membru la altul, pe unele piețe mature (cum ar fi Regatul Unit) înregistrându-se o activitate mai intensă, iar pe altele o activitate redusă sau inexistentă. La nivelul întreprinderilor mici și al consumatorilor casnici, cifrele raportate sugerează că consumatorii de energie electrică tind să fie mai activi decât consumatorii de gaz.

Prețuri reglementate

Coexistența piețelor deschise de energie și a prețurilor reglementate este încă frecventă în statele membre. Mai mult de jumătate din statele membre au prețuri reglementate. Statele membre care au prețuri reglementate pentru energie electrică și gaz sunt: Bulgaria, Danemarca, Estonia, Franța, Grecia, Ungaria, Irlanda, Italia, Lituania, Polonia, Portugalia, România și Slovacia. În Letonia și Cipru este reglementat prețul energiei electrice, dar nu și cel al gazului. În ceea ce privește consumatorii casnici, numărul de gospodării acoperite reprezintă o proporție semnificativă a populației în unele cazuri, precum în Franța și Italia. În majoritatea statelor membre, reglementarea prețurilor nu se limitează la consumatorii casnici[28].

În plus, Comisia a trimis scrisori de somare Greciei, Lituaniei, Poloniei, Portugaliei și României, deoarece aceste țări mențin un sistem de prețuri reglementate care contravine directivelor UE privind energia electrică și gazele[29]. Alte proceduri de infringement referitoare la prețurile reglementate sunt în curs împotriva Estoniei, Irlandei, Italiei și Franței.

Task force pentru implementarea rețelelor inteligente pe piața internă a energiei

Implementarea unor sisteme mai active și mai inteligente de transport și distribuție sub forma rețelelor inteligente este esențială pentru dezvoltarea viitoare a pieței interne a energiei. Rolul task force-ului, care a fost creat în noiembrie 2009, este de a oferi consultanță în materie de strategie și reglementare la nivel european și de a coordona primele eforturi în direcția implementării rețelelor inteligente conform prevederilor din cel de-al treilea pachet legislativ în domeniul energiei. Acest task force va face bilanțul perspectivelor și evoluțiilor tehnologice ale altor grupuri de părți interesate și va înainta raportul final în primul semestru din 2011.

C. SECURITATEA APROVIZIONĂRII

Directiva 2005/89/CE privind măsurile menite să garanteze siguranța aprovizionării cu energie electrică și investițiile în infrastructuri se axează în principal pe aspectele legate de monitorizare și raportare aferente transportului și nivelului adecvat al capacității de producție. Scopul directivei este de a alinia politicile statelor membre astfel încât să nu existe diferențe semnificative care să ducă la denaturarea concurenței. În 2009, toate statele membre au notificat transpunerea integrală a prevederilor directivei în legislația națională.

În cadrul exercițiului său de monitorizare, Comitetul pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică[30] ia în discuție caracterul adecvat pe termen scurt al ofertei de energie electrică. Analiza indică faptul că, în majoritatea țărilor, echilibrul dintre producție și sarcină este considerat ca fiind în general adecvat pentru a garanta funcționarea în siguranță a sistemului în condiții normale.

În sectorul gazului, Comisia a propus un nou regulament la 16 iulie 2009[31], care va abroga totodată Directiva 2004/67/CE. Regulamentul se concentrează asupra acțiunilor preventive și a pregătirilor pentru managementul situațiilor de criză, astfel încât să se poată acționa în mod eficient și coordonat în întreaga UE în cazul unei crize și al întreruperii aprovizionării. Regulamentul prevede totodată standarde pentru infrastructură (indicatorul n-1), pentru aprovizionare și pentru mecanismele de fluxuri inversate. Comisia are convingerea că acest regulament va fi adoptat în 2010.

O provocare majoră în contextul crizei economice este menținerea investițiilor în infrastructura energetică. Criza financiară ar putea duce la amânarea sau anularea investițiilor în infrastructura energetică, iar în acest caz UE s-ar confrunta cu un risc sporit de a nu dispune deloc sau în timp util de infrastructuri suficiente pentru a satisface cererea viitoare de aprovizionare. Acest lucru este deosebit de îngrijorător în condițiile în care sectorul energetic trebuie remodelat pentru a face față provocărilor schimbărilor climatice și ale securității energetice. Pentru a contribui la reducerea acestui risc și la redresarea economică, UE facilitează finanțarea proiectelor de infrastructură energetică prin intermediul Planului de redresare economică. Concret, acest plan prevede suma de 2,365 miliarde EUR pentru sprijinirea unor proiecte cheie de interconectare a rețelelor de energie electrică și de gaze. Angajamentul Comisiei în favoarea încurajării investițiilor în infrastructură va continua cu adoptarea, la sfârșitul lui 2010, a unui pachet de măsuri legate de infrastructură.

D. CONCLUZII

Criza financiară a avut un impact semnificativ asupra pieței interne a energiei în perioada analizată. Pe de o parte, criza pune presiune asupra investițiilor planificate – din cauza posibilelor dificultăți de finanțare și a incertitudinilor legate de ofertă – și a dus la scăderea cererii, mai pronunțată pentru gaze decât pentru energie electrică. Pe de altă parte, criza a creat noi oportunități de concurență, dat fiind că pe platformele lichide de negociere a gazului este disponibil mai mult gaz la prețuri mai scăzute. În plus, oferta excedentară de pe piața de gaze ar putea deschide calea unei situații în care prețurile gazelor pentru consumatorul final vor fi bazate pe cerere și ofertă și nu pe prețul petrolului.

Deși reducerea consumului de gaze și de energie electrică a afectat prețurile pentru utilizatorii finali, acestea nu reflectă integral diminuarea prețurilor angro ale energiei. Per ansamblu, prețurile din prima jumătate a lui 2009 au rămas mai ridicate decât în prima jumătate din 2008. Tendința prețurilor cu amănuntul a fost destul de diferită, indicând poate un nivel insuficient de integrare a acestei piețe.

Acțiunile autorităților naționale de reglementare tind să reorienteze atenția către consumator, inclusiv prin introducerea contoarelor inteligente, elemente-cheie ale viitoarelor rețele inteligente de pe piața de energie. Această tendință este binevenită pentru participarea mai activă a consumatorilor pe piața internă a energiei, pentru sporirea eficienței energetice și integrarea la scară largă a energiilor regenerabile, precum și pentru introducerea unor noi servicii energetice, creșterea transparenței pieței și facilitarea schimbării furnizorului.

Totodată, cooperarea dintre bursele europene de energie și tendința actuală de intensificare a schimburilor sunt semne promițătoare ale unei bune funcționări a piețelor. Cu toate acestea, chiar dacă există semnale pozitive pe piața cu amănuntul și pe cea angro, gradul de concentrare a pieței nu s-a schimbat foarte mult.

În acest context, Comisia oferă stimulente pentru investiții, care se vor reflecta în pachetul de măsuri privind infrastructura. Cel de-al treilea pachet legislativ, adoptat în 2009, prevede totodată norme sectoriale mai clare și stimulente în favoarea investițiilor. Comisia se pregătește pentru aplicarea celui de-al treilea pachet elaborând, alături de ERGEG, ENTSO-E și ENTSO-G, linii directoare-cadru și coduri pilot. Implementarea la timp și corectă a celui de-al treilea pachet legislativ în legislațiile naționale va demonstra angajamentul statelor membre în favoarea pieței interne a energiei. Între timp, Comisia va sprijini statele membre în implementarea acestui al treilea pachet și va urmări în continuare implementarea corectă și integrală a celui de-al doilea, inclusiv prin lansarea unor proceduri formale de infringement.

Nu numai investițiile, ci și implementarea unor sisteme mai active de transport și distribuție sub forma contoarelor inteligente și a rețelelor inteligente, sunt esențiale pentru dezvoltarea pieței interne a energiei.

Dacă va fi necesar, Comisia nu se va limita la reglementarea sectorului energiei și își va exercita prerogativele care îi sunt conferite în temeiul dreptului concurenței.

UE trebuie să facă față unor provocări majore în strategia sa pentru o politică energetică sustenabilă, competitivă și sigură. O piață internă a energiei care funcționează corect este esențială pentru a transmite investitorilor semnalele adecvate și pentru a putea reacționa la încetinirea generală a activității economice. Comisia depune eforturi pentru a garanta că piața energiei aduce beneficii concrete consumatorilor de energie electrică și gaze din întreaga Uniune.

[1] Acest pachet cuprinde cinci noi texte juridice: Directiva 2009/72/CE privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE; Directiva 2009/73/CE privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE; Regulamentul (CE) nr. 713/2009 de instituire a Agenției pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei; Regulamentul (CE) nr. 714/2009 privind condițiile de acces la rețea pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1228/2003; Regulamentul (CE) nr. 715/2009 privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1775/2005.

[2] Sursele datelor care stau la baza raportului sunt de două tipuri: rapoartele naționale transmise de autoritățile naționale de reglementare și datele furnizate de Eurostat privind prețurile pentru utilizatorii finali. Rapoartele naționale au fost transmise Comisiei în cea de-a doua jumătate a anului 2009 și acoperă în principal anul 2008; datele Eurostat disponibile au fost cele referitoare la primul semestru din 2009 și au fost extrase la 26 ianuarie 2010.

[3] Directiva 2003/54/CE și Directiva 2003/55/CE.

[4] IP/09/1035, a se vedea: http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/1035&format=HTML&aged=0&language=RO&guiLanguage=en

[5] IP/09/1490, a se vedea: http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/1490&language=en

[6] Cauza C-274/08 (Suedia) și cauza C-474/08 (Belgia).

[7] Cauza C-475/08.

[8] http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/interpretative_notes/interpretative_note_en.htm

[9] Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor - A doua revizuire strategică a politicii energetice: Un plan de acțiune al UE pentru securitate și solidaritate în domeniul energiei, COM(2008) 781 final.

[10] Regulamentul (CE) nr. 663/2009 (JO L 200, 31.7.2009).

[11] A se vedea și raportul ERGEG cu privire la stadiul inițiativelor regionale, „Safeguarding the move to a single EU energy market”, noiembrie 2009.

[12] A se vedea tabelele 3.1 și 3.2 din anexa tehnică.

[13] A se vedea tabelul 4.2 din anexa tehnică.

[14] A se vedea tabelul 4.1 din anexa tehnică.

[15] A se vedea tabelul 3.4 din anexa tehnică.

[16] A se vedea și Raportul anual din 2009 al observatorului pieței energiei, TREN/69693/2009, figura 30, p. 27.

[17] A se vedea și Raportul anual din 2009 al observatorului pieței energiei, TREN/69693/2009, figura 52, p. 48.

[18] Comparativ cu prețurile din al doilea semestru al lui 2008. A se vedea tabelul 5.13 din anexa tehnică.

[19] A se vedea tabelele 5.7 și 5.9 din anexa tehnică.

[20] IP/09/410, a se vedea: http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/410&format=HTML&aged=0&language=RO&guiLanguage=en

[21] A se vedea figura 7.4 din anexa tehnică.

[22] www.ec.europa.eu/energy/gas_electricity/index_en.html

[23] A se vedea MEMO/09/429 al Comisiei din 30.9.2009.

[24] A se vedea tabelul 2.2 din anexa tehnică.

[25] A se vedea tabelul 2.1 din anexa tehnică.

[26] A se vedea tabelul 2.4 din anexa tehnică.

[27] A se vedea tabelul 2.3 din anexa tehnică.

[28] A se vedea tabelele 2.5 și 2.6 din anexa tehnică.

[29] A se vedea IP/09/1035 http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/1035&format=HTML&aged=0&language=RO&guiLanguage=en

[30] A se vedea http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/cross-border_committee_en.htm

[31] A se vedea COM(2009) 363 final.