[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |

Bruxelles, 29.10.2009

COM(2009)594 final

COMUNICARE A COMISIEI

„ELECTRA”Pentru o industrie electrotehnică competitivă și durabilăîn Uniunea Europeană

COMUNICARE A COMISIEI

„ELECTRA”Pentru o industrie electrotehnică competitivă și durabilăîn Uniunea Europeană

Introducere

Consiliul pentru competitivitate din mai 2009[1] a identificat industria electrotehnică (IET)[2] drept un sector fundamental pentru edificarea unei baze industriale competitive și solide în Uniunea Europeană (UE).

Electrotehnica este una din cele mai mari industrii la nivel mondial. Gama de produse pe care o acoperă începe de la bunuri de consum simple și ajunge la turbine industriale, rețele electrice și centrale electrice foarte sofisticate. În Uniunea Europeană, circa 200 000 de întreprinderi, în mare parte IMM-uri, sunt active în acest sector în care își desfășoară activitatea aproximativ 2,8 milioane de persoane. În 2008, producția totală a atins un total de 411 miliarde EUR, iar acest sector a contribuit cu 10% la totalul exporturilor UE, ceea ce a reprezentat un ușor excedent comercial[3].

Cu 21%, UE ocupă locul doi în clasamentul mondial al producției industriei electrotehnice, în urma Chinei (30%), dar înaintea Statelor Unite și Japoniei (19% în ambele cazuri). Pe planul valorii adăugate, UE se clasează pe locul doi, după Statele Unite, înaintea Japoniei și Chinei. Produsele industriei electrotehnice europene sunt reputate pentru calitatea și fiabilitatea lor. Totuși, concurența câștigă teren, în timp ce UE nu a reușit încă să își reducă întârzierea față de Statele Unite pe planul competitivității. UE are nevoie de o viziune special concepută pentru industria electrotehnică în vederea păstrării și îmbunătățirii competitivității ei la nivel mondial.

Viitorul industriei electrotehnice europene în calitate de producătoare de tehnologii destinate unei game largi de aplicații depinde de capacitatea ei de a profita de înaltul potențial de creștere al anumitor piețe specifice, cum ar fi infrastructura de aprovizionare cu energie, clădirile optimizate energetic, rețelele de transport, producția industrială și dezvoltarea tehnologiilor inteligente, pentru a răspunde nevoilor actuale și viitoare ale societății.

Prezenta comunicare descrie potențialul de creștere pe termen scurt și lung a acestor piețe și enumeră acțiunile și instrumentele de care are nevoie industria electrotehnică pentru a rămâne competitivă și, în același timp, pentru a-și pune potențialul în serviciul realizării obiectivelor UE pentru 2020 în materie de schimbări climatice. Comunicarea se inspiră din recomandările raportului Electra din 2008[4] și le examinează prin prisma politicilor existente și a celor planificate ale UE. Ea ține cont, de asemenea, de Planul european de relansare economică[5], axat pe viabilitatea pe termen scurt a întreprinderilor și păstrarea locurilor de muncă în Europa.

Transformarea provocărilor în oportunități

Cercetare, dezvoltare și inovare

În industria electrotehnică, accesul la cercetare, dezvoltare și inovare, precum și la resursele necesare finanțării acestor activități este insuficient. Acest fapt este legat în principal de proporția importantă a IMM-urilor în acest sector. În general, piețele și instituțiile financiare sunt prudente când este vorba de investiții în proiecte de cercetare și dezvoltare, în special în cazul în care sunt implicate IMM-uri. O serie de programe europene susțin cercetarea, dezvoltarea și inovarea, dar trebuie depuse eforturi pentru mai buna lor sincronizare[6] și coordonare, din punctele de vedere ale cererii și ofertei.

Partenerii din rețeaua „Entreprise Europe Network”[7] și organizațiile lor de grupuri[8] trebuie să își îmbunătățească și să își profesionalizeze serviciile de asistență, integrând, totodată, mai bine IMM-urile inovatoare. În general, grupurile răspund nevoilor industriei electrotehnice pentru că ele furnizează sau oferă acces serviciilor de sprijin personalizate, adaptate particularităților sectorului[9]. Ele permit facilitarea cooperării dintre IMM-uri și institutele de cercetare, promovarea drepturilor de proprietate intelectuală[10] și transferul de tehnologie. Aceste servicii ar trebui să reflecte recomandarea Comisiei privind gestionarea proprietății intelectuale în activitățile de transfer de cunoștințe și Codul de bune practici pentru universități și alte organizații publice de cercetare[11]. Întreprinderile din sector, la rândul lor, trebuie să susțină inițiativele grupurilor și să participe în mod mai dinamic la acestea.

Cercetarea și inovarea pot fi stimulate și prin instrumente fiscale, de exemplu prin stimulente fiscale sau cecuri-inovare, precum și prin îmbunătățirea condițiilor de investire a capitalului de risc, de exemplu pentru investitorii providențiali („business angels”) sau pentru investitorii transfrontalieri în capital de risc.

Preocupările privind capacitatea de inovare au fost determinante pentru alegerea industriei electrotehnice în cadrul activităților de monitorizare a pieței și sectoarelor de produse. O anchetă în curs urmărește definirea punctelor slabe prin studii de caz ilustrative, precum și analizarea lor dintr-o perspectivă mai largă. Ancheta va evalua modalitățile de îmbunătățire a inovării în vederea depășirii actualelor lacune[12].

Platformele tehnologice europene (PTE) sunt indicatori cheie ai evoluțiilor tehnologice; ele contribuie la îmbunătățirea activităților de cercetare de primă importanță pentru industrie și definesc foile de parcurs tehnologice. Fiecare platformă abordează necesitățile și provocările din domeniul ei tehnologic și ar trebui să înregistreze succese în domeniul respectiv în stadiul premergător concurenței (primele etape ale dezvoltării). Unele dintre aceste platforme sunt extrem de relevante pentru industria electrotehnică[13].

Planul european strategic privind tehnologia din domeniul energetic (STE)[14] are ca obiectiv accelerarea tehnologiilor cu emisii reduse de dioxid de carbon, precum și demonstrațiile și punerea în aplicare practice ale acestor tehnologii prin intermediul cooperării dintre mediile industriale, institutele de cercetare și administrațiile publice. El prevede un cadru referitor la captarea și stocarea carbonului și la alte provocări tehnologice importante care trebuie abordate pentru ca UE să își atingă obiectivele fixate pentru 2020 în materie de schimbări climatice. O mare parte dintre propuneri se referă direct la echipamente și tehnologii din industria electrotehnică.

Planul european de redresare economică include „investițiile inteligente” în cercetare, destinate sprijinirii inovării în industriile producătoare, ale construcțiilor și autovehiculelor, care sunt afectate de criză în mod special, precum și abordării provocărilor de amploare în tranziția spre economia ecologică. Trei parteneriate public-privat, reprezentând în total peste 3,2 miliarde EUR, sunt în curs de instituire în vederea promovării interesului general, cu participarea și sub egida industriei în scopul selectării activităților strategice de cercetare în aceste trei sectoare. Acest lucru nu poate fi decât benefic pentru industria electrotehnică, care produce o mare parte din tehnologiile în cauză.

Înnoirea și menținerea competențelor: o necesitate

Dezvoltarea industriei electrotehnice este afectată, în special în sectorul cercetării și dezvoltării/inovării, de penuria de ingineri și alte tipuri de personal înalt calificat, specializați în proiectarea și producția tehnologiilor de vârf. UE trebuie să rezolve această problemă pentru a-și păstra avansul pe plan tehnologic.

Pe termen scurt, statele membre trebuie să stabilească sau să intensifice programe de formare profesională sau de burse de studii pentru a evita dispariția competențelor mâinii de lucru odată cu criza economică și pentru a contribui, dimpotrivă, la actualizarea lor în perspectiva redresării economice. Viitoarea competitivitate a sectorului și capacitatea lui de a produce tehnologii care să contribuie la realizarea obiectivelor UE în ceea ce privește schimbările climatice va depinde în mare parte de impactul crizei asupra resurselor umane actuale.

Pe termen lung, va fi vorba, pentru mediul industrial, partenerii sociali, autoritățile publice naționale și sistemele de învățământ și formare[15], de a reuși, de preferință în cooperare, să pună la dispoziție o mână de lucru înalt calificată și cu studii adecvate, îmbinând în mod corespunzător cunoștințele teoretice cu cele practice[16].

În acest scop, UE susține diferite măsuri, precum inițiativa „Noi competențe pentru noi locuri de muncă”[17], flexicuritatea[18], învățarea de-a lungul vieții[19] și competențele informatice[20]. Ea preconizează, în prezent, posibilitatea constituirii unor consilii la scară europeană și la nivel sectorial în materie de competențe și locuri de muncă; va fi vorba de platforme de schimburi de informații și bune practici între părțile interesate din sector, autoritățile publice naționale și autoritățile competente din domeniul învățământului și formării profesionale. Partenerii sociali europeni sunt conștienți, de asemenea, de miza asigurării unei mâini de lucru de înaltă calificare. Comisia va încuraja dialogul social sectorial european, în calitate de instrument al bunei guvernări și în domeniul industriei electrotehnice, pentru a contribui la stimularea dezvoltării competențelor și a îmbunătăți corespondența calificărilor. În plus, în această privință pot avea loc schimburi de experiențe pozitive cu alte sectoare care se confruntă cu aceleași provocări, cum ar fi sectoarele europene ale gazului și electricității.

UE abordează problema obstacolelor persistente din calea mobilității intracomunitare, în special în cazul cercetătorilor și persoanelor cu înaltă calificare, de exemplu prin intermediul foarte recentului parteneriat european pentru cercetători, lansat în cadrul Spațiului european de cercetare (ERA). ERA permite Europei să vorbească la unison în cadrul instanțelor internaționale, precum și cu principalii ei parteneri internaționali. La toate nivelurile, autoritățile publice promovează împreună coerența dintre activitățile lor de cooperare în domeniul cercetării și dezvoltării, elaborând, totodată, inițiative comune care conferă Europei rolul de lider în căutarea soluțiilor la provocările mondiale și în realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă[21]. În acest context, problema nerecunoașterii, în toată UE, a calificărilor inginerilor, nu este încă rezolvată.

O altă măsură importantă demnă de a fi semnalată este directiva privind cartea albastră[22], al cărei scop este de a răspunde evoluției nevoilor pe piața muncii din UE prin punerea în aplicare a unei proceduri suple și rapide care să permită afluxul unor resortisanți din țări terțe pentru a ocupa locuri de muncă de înaltă calificare.

Abordarea schimbărilor climatice și îmbunătățirea eficacității energetice

Industria electrotehnică este un producător strategic de tehnologii eficiente și ecologice. Contribuția substanțială a acesteia la îndeplinirea obiectivelor pentru 2020 privind schimbările climatice reprezintă o oportunitate de consolidare a competitivității ei pe viitor și a rolului său de lider mondial pe plan tehnologic[23]. Cea mai bună modalitate de a atinge aceste obiective este mizarea pe eficiența energetică în toate sectoarele pieței, utilizând din plin tehnologiile deja disponibile. În prezent, utilizarea directă a electricității în clădiri, industrie și transport reprezintă până la 23% din consumul total de energie al UE[24]. Potențialul total al economiilor de energie până în 2020 (față de 2005) se situează între 25% și 30%[25]. Deoarece aproximativ 80% din produsele instalate consumatoare de energie vor fi încă în funcțiune în 2020[26], nu este suficientă înlocuirea produselor, la sfârșitul ciclului de viață, cu modele mai eficiente: produsele actualmente în uz trebuie îmbunătățite pentru a utiliza tehnici mai eficiente din punct de vedere energetic.

Cele patru piețe principale pe care tehnologiile industriei electrotehnice pot avea un impact în privința cererii și ofertei de energie sunt următoarele:

- alimentarea cu energie electrică

- aplicațiile industriale

- transportul

- construcțiile.

Chiar dacă, în mare parte, elaborarea de noi produse și procese, precum și îmbunătățirea celor deja existente, pentru a încuraja adoptarea lor de către piață depind de industrie, autoritățile publice trebuie să pună la dispoziție cadrul corespunzător, prin înlăturarea obstacolelor de reglementare, sensibilizarea actorilor, mobilizarea resurselor și instrumentelor financiare, activarea forțelor pieței și stimularea dezvoltării, cercetării și inovării tehnologice. În pofida actualei crize economice, va trebui să se acorde o prioritate sporită investițiilor din sectoarele public și privat care sunt indispensabile pentru realizarea de importante economii de energie.

Sistemul european de comercializare a cotelor de emisii (ETS)[27], al cărui scop este reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră, poate stimula competitivitatea industriei electrotehnice, producătoare de tehnologii care limitează emisiile de CO2. O programare durabilă în cadrul acestui sistem poate contribui la reducerea emisiilor de CO2, stimula dezvoltarea de noi tehnologii („technology pull”), crea noi locuri de muncă și preveni „pierderile de producție” în UE și „scurgerile de carbon” în afara UE. În plus, începând cu 2013, veniturile publice generate de ETS – în cazul în care sunt utilizate direct, conform regulilor privind ajutoarele de stat – pot reprezenta o sursă de bază pentru investițiile cu impact maxim, reducând astfel riscul relocalizării operatorilor care emit CO2.

Producția, transportul și distribuția electricității

Centralele pe bază de combustibili fosili sunt principalele surse de energie electrică în UE-27, generând 53,6% din producția brută în 2006[28]. Totuși, eficacitatea producției electrice a acestor centrale este sub 40%, în medie[29]. Pierderile ating aproape 60% în faza producției, apoi între 5% și 10% în timpul transportului și distribuției, astfel încât doar 30% din producție ajunge la clienți în calitate de energie electrică utilizabilă[30]. Îmbunătățirile aduse instalațiilor în vederea măririi eficacității energetice medii în faza producției ar permite creșterea mediei de la 40% până la 60% și, prin utilizarea în paralel a tehnologiilor de producție combinată de căldură și electricitate[31], chiar până la 85%[32]. Dacă rezultatele vor fi concludente, astfel de centrale ar putea interesa și alte țări din lume, în special țările cu economii emergente, cum ar fi China, India și Brazilia. Întrucât asemenea echipamente sunt instalate, de obicei, pentru cel puțin 20–30 de ani, respectarea termenelor este esențială pentru obținerea rezultatelor scontate.

Sursele de energie regenerabilă sunt considerate, din ce în ce mai mult, drept soluții alternative pentru combustibilii fosili. Dezvoltarea lor ar putea fi benefică pentru industria electrotehnică și ar putea avea un impact asupra stabilității rețelelor, dar ar necesita dezvoltarea sistemelor de stocare dinamică a energiei pe scară largă. Se preconizează că directiva privind promovarea și utilizarea energiilor regenerabile[33] va duce la accelerarea integrării pe piață a tehnologiilor în cauză.

Rețelele electrice din UE trebuie modernizate pentru a le adapta la utilizarea energiilor regenerabile descentralizate și, mai general, pentru a îmbunătăți randamentul energetic[34]. Întreținerea și îmbunătățirea rețelelor eficace și fiabile, de primă importanță în societatea modernă, precum și pentru securitatea aprovizionării cu energie a UE, vor necesita investiții de amploare[35] în contoare și rețele inteligente care să permită gestionarea surselor de energie cu variații în spațiu și timp.

Statele membre ar trebui să accelereze acordarea autorizațiilor și permiselor pentru investiții în infrastructuri de mare capacitate și să coordoneze asemenea procese în cadrul cărora sunt planificate conectări transfrontaliere.

Pierderile din timpul transportului de energie pot fi reduse prin transformarea în curent continuu în cazul transportului pe distanțe lungi, în locul utilizării curentului alternativ, care este mai adaptat pentru conexiunile pe distanțe mai scurte. Utilizarea curentului continuu este indicată, în special, în cazul în care centrele de producție se află la mare distanță de centrele de consum sau în cazul operațiilor submarine, de exemplu pentru conectarea parcurilor eoliene cu rețelele continentale. Dacă industria nu va reuși să ajungă la un acord privind autoreglementarea, Comisia va lua în calcul posibilitatea propunerii, în conformitate cu directiva privind proiectarea ecologică[36], de punere în aplicare a unor măsuri destinate anumitor produse energofage utilizate în infrastructură. În acest context, Comisia studiază în prezent dacă este cazul să se adopte cerințe privind transformatoarele și echipamentul aferent.

Liniile aeriene generează preocupări în rândul opiniei publice în ceea ce privește expunerea la câmpuri electromagnetice de frecvență joasă, provocând, de asemenea, dezbateri legate de mediu. Instalarea de cabluri subterane ar putea fi o soluție în anumite cazuri[37], dar nu este o soluție larg răspândită. Acest aspect ar trebui să facă parte integrantă din strategia europeană privind rețelele de transport, creând astfel sinergii și reducând costurile și termenele[38]. Preocupările privind mediul, legate de legislația „Natura” (conservarea naturii), vor trebui luate, de asemenea, în considerare.

În general, în domeniul producției, transportului și distribuției de electricitate, forțele pieței în UE sunt încă prea puțin puternice, iar obstacolele de reglementare continuă să existe. În scopul stimulării concurenței, este indispensabil ca piața internă a energiei să fie complet liberalizată.

Aplicațiile industriale

Industria consumă 30% din cererea finală de energie în UE[39]. Prin modificarea anumitor procese de producție, se poate ajunge la economie de 30% și chiar de până la 65%[40]. Pentru a profita din plin de întregul potențialul al economiilor de energie, industria UE în ansamblu trebuie să ia în calcul, în cadrul unei decizii de gestiune strategică, investițiile în aplicații care necesită un consum scăzut de energie, prin utilizarea, de pildă, a modelului ISO de gestiune a energiei[41].

Economiile importante de energie pot fi obținute în cadrul a două procese de producție principale:

- Motoarele electrice utilizează până la 70% din electricitatea consumată în aplicațiile industriale, or jumătate dintre acestea ar putea fi echipate cu variatoare de viteză, permițând astfel economisirea a până la 50% din energie. În plus, numai 12% dintre motoare au comenzi electronice. O măsură de punere în aplicare adoptată în iulie 2009[42] în conformitate cu directiva privind proiectarea ecologică, destinată îmbunătățirii eficienței energetice și performanțelor de mediu ale motoarelor electrice, va reprezenta un element esențial în această privință.

- Cea mai mare parte a căldurii reziduale din procesele industriale ar putea fi recuperată și utilizată pentru producerea locală de electricitate prin intermediul turbinelor cu aburi.

În plus, industria comunitară în ansamblu și-ar putea îmbunătăți eficiența energetică prin utilizarea optimă a sarcinilor de consum scăzut și eficiență ridicată, precum sistemele de iluminat, motoarele, condensatoarele electrice, transformatoarele și cablurile prin utilizarea automatizărilor și dispozitivelor de control adecvate. Procedurile și instrumentele destinate monitorizării performanțelor și întreținerii sistemelor sunt, de asemenea, importante în această privință.

Transporturile

Sectorul transporturilor reprezintă circa 30% din cererea finală de energie[43] în UE. Economiile potențiale de energie sunt considerabile: de aproximativ 26% până în 2020, în comparație cu 2005[44]. Optimizarea logisticii din transporturi și gestionarea traficului pot duce la creșteri substanțiale ale eficienței energetice. Tehnologiile inovatoare din industria electrotehnică ajută la economisirea energiei și la reducerea emisiilor de CO2.

Planurile de redresare adoptate de statele membre și destinate atenuării efectelor crizei în sectorul industriei autoturismelor[45] au un impact nu doar asupra economiilor de energie și emisiilor de CO2 , ci și asupra locurilor de muncă legate de aceste activități din industria electrotehnică.

Inițiativa în favoarea autovehiculelor ecologice din cadrul Planului european de redresare oferă o posibilitate de a lua măsuri atât în privința tehnologiei autovehiculelor, cât și în privința infrastructurii de distribuție și a furnizării de energie. Este vorba de un ansamblu de măsuri destinate crizei din sectorul european al autovehiculelor. Elementul central este electrificarea transportului rutier și urban, inclusiv diferitele tipuri de activități de cercetare sprijinite de PTE precum ETRAC (Consiliul consultativ european pentru cercetare în transportul rutier) și EPoSS (Platforma tehnologică europeană de integrare a sistemelor inteligente). Inițiativa implică credite acordate de BEI producătorilor de autoturisme și furnizorilor, destinate finanțării inovării, precum și a cercetării în contextul Programului-cadru 7, în parteneriate public-privat (corespunzând unui efort total de cercetare în valoare de 1 miliard EUR). Unele state membre au introdus, de asemenea, măsuri axate asupra cererii în vederea stimulării achiziționării de vehicule noi și casării vehiculelor mai vechi.

Având în vedere importanța reducerii emisiilor de carbon generate de transporturile rutiere, precum și prețul și securitatea aprovizionării cu petrol, autoturismele electrice pot fi, într-adevăr, o alternativă pentru motoarele cu combustie internă clasice care utilizează combustibili fosili. Pe termen lung, producția de serie mare a vehiculelor electrice va sprijini producătorii de autovehicule să respecte obligațiile comunitare în privința emisiilor de CO2 în cazul autoturismelor private[46] și va contribui la reducerea în ansamblu a emisiilor de CO2, cu condiția ca electricitatea să fie obținută din surse regenerabile sau cu conținut redus de carbon. Pe lângă emisiile reduse de gaze cu efect de seră, aceste vehicule au avantajul de a nu elimina, în gazele de evacuare, substanțe poluante precum particulele și oxizii de azot; ele sunt, de asemenea, mai silențioase. Vehiculele electrice ar putea fi utilizate pentru stocarea energiei într-un sistem de distribuție a energiei și, în consecință, pot contribui la eliminarea vârfurilor de sarcină din rețea. Conform raportului intermediar CARS21[47], pe termen scurt și mediu, tehnologiile hibride (autoturisme hibride și autoturisme reîncărcabile) vor fi probabil utilizate în paralel cu cele având motoare cu combustie internă. Pe termen mediu și lung, vehiculele complet electrice și vehiculele pe bază de hidrogen sunt cele mai promițătoare opțiuni. Totuși, sunt necesare încă eforturi susținute pentru a transforma autoturismele electrice într-o opțiune viabilă din punct de vedere comercial. Un obstacol important este costul vehiculelor electrice, care este generat de costul bateriilor de mare densitate, de investițiile permanente din cercetare și dezvoltare și de economiile de scară reduse în primele etape ale lansării pe piață Autonomia redusă și infrastructura de reîncărcare limitată sunt probleme practice pentru consumatori. În fine, este necesar să se asigure funcționarea corectă a pieței interne a vehiculelor electrice prin adoptarea unor cerințe de omologare armonizate.

Construcțiile

Clădirile comerciale, publice și rezidențiale reprezintă circa 40% din cererea finală totală de energie, din care 27% este energie electrică[48]. Economiile potențiale de energie ar putea atinge 30% până în 2020, raportat la anul 2005[49]. Cea mai mare parte a acestei energii este utilizată pentru încălzire (centrale termice, încălzitoare de apă) și iluminat. Eficiența energetică a iluminatului este abordată în două măsuri[50], în conformitate cu directiva privind proiectarea ecologică, în timp ce, în următoarele luni ar urma să fie adoptate noi norme privind eficiența energetică minimă și etichetarea centralelor termice și a încălzitoarelor de apă. Instalațiile și sistemele pentru iluminatul public și privat consumă 20% din cererea finală totală de electricitate. Industriile iluminatului au un potențial de economisire a energiei de între 30% și 65%[51]. Tehnologiile moderne, cum ar fi diodele emițătoare de lumină (LED), ar putea duce la economii de ordinul a 30% din consumul actual până în 2015 și de până la 50% până în 2025[52].

Sistemele de gestiune a energiei pot reduce substanțial amprenta de carbon a clădirilor. Principala provocare este conceperea soluțiilor aplicabile clădirilor actuale, întrucât până la 80% dintre acestea vor fi încă în uz în 2020. Randamentul investițiilor va fi un factor determinant pentru proprietari și locatarii lor. Deseori, investitorul nu este utilizatorul clădirii, ceea ce înseamnă că primele cheltuieli pot fi mai importante pentru el decât eficiența energetică de-a lungul duratei de viață a clădirii. Sunt necesare educarea profesioniștilor din sectorul construcțiilor, informarea consumatorilor, utilizarea stimulentelor pentru renovarea și izolarea clădirilor private, angajamentul autorităților naționale pentru îmbunătățirea eficienței energetice a clădirilor publice, precum și stabilirea de norme și coduri. În această privință, directiva privind performanța energetică a clădirilor (EPBD) și revizuirea acesteia reprezintă instrumente comunitare esențiale în materie de eficiență energetică a clădirilor.

S-ar putea obține rezultate în urma utilizării produselor suple și cu eficiență superioară (aparatură electrocasnică, sisteme de încălzire, de ventilație etc.), a optimizării sarcinilor transformatoarelor și variatoarelor de viteză, a instalării detectoarelor pentru activarea pompelor și ventilatoarelor în centrele comerciale, precum și a utilizării sistemelor de automatizare și control. În afara optimizării sistemelor tehnice ale clădirilor și a generării de economii de energie, acestea permit și îmbunătățirea siguranței și securității. Acțiunile de sensibilizare, programele de formare, achizițiile publice și măsurile fiscale în favoarea celor mai performante produse vor contribui la atingerea acestor obiective[53]. Clădirile actuale au cea mai mare marjă de îmbunătățire, dar prezintă și puncte slabe, cum ar fi siguranța. Comisia va lansa o analiză destinată evaluării posibilităților de îmbunătățire a siguranței instalațiilor electrice din clădiri, ameliorând, totodată, eficiența lor energetică și permițând integrarea în siguranță a surselor de energie regenerabilă și a noilor servicii precum încărcarea vehiculelor electrice.

Ținând cont de actuala criză, ar trebui acordată o prioritate sporită investițiilor statelor membre destinate îmbunătățirii eficienței energetice a clădirilor publice precum birourile, spitalele și școlile. Până în prezent, măsurile luate de statele membre pentru sprijinirea investițiilor în favoarea eficienței energetice, în special pentru reducerea consumului de energie al clădirilor, reprezintă un volum de stimulente fiscale de circa 20 miliarde EUR, adică 0,16% din PIB-ul UE, pe perioada 2009 – 2010[54].

Răspunsul la nevoile societății – piețe în creștere

Nevoile actuale și viitoare ale cetățenilor UE sunt dictate, printre altele, de schimbările demografice datorate îmbătrânirii populației, care impun existența unor sisteme de sănătate fiabile și reactive, construcția de infrastructuri adaptate la „viața inteligentă” și la asistența pentru autonomia la domiciliu, precum și o atenție sporită acordată securității. În consecință, industria electrotehnică are multe posibilități de a elabora tehnologii inovatoare pentru viitoarele infrastructuri și aplicații necesare abordării acestor nevoi sociale într-un interval de timp destul de scurt.

Următoarele aplicații contribuie la îndeplinirea acestor cerințe, se bazează în mare parte pe baza tehnologică și industrială europeană și depind mai mult decât celelalte piețe de crearea unor condiții pentru un cadru favorabil prin intermediul măsurilor specifice ale autorităților publice.

Produse electromedicale

Cererea de îngrijiri medicale de calitate și de tratamente de vârf este în creștere. Sistemele de sănătate online vor fi esențiale pentru că permit un schimb de informații îmbunătățit între profesioniștii din sector și pacienți, permițând astfel deschiderea către pacienți a serviciilor medicale. Prin dezvoltarea noilor sisteme de sănătate online, industria electrotehnică nu numai că va veni în sprijinul pacienților, dar va crea și importante atuuri concurențiale la nivel mondial. Comisia este decisă să încurajeze dezvoltarea de noi sisteme de comunicare online în domeniul sănătății, de exemplu prin soluții standardizate.

Clădiri adaptate la „viața inteligentă”și la asistența pentru autonomia la domiciliu

Creșterea prețurilor energiei și a numărului gospodăriilor cu o singură persoană lucrând la domiciliu va contribui la dezvoltarea acestei piețe. Acești factori vor încuraja dezvoltarea tehnologiilor precum accesul și comanda la distanță interoperabile și „clădirile mai ecologice”, inclusiv tehnologiile active și pasive eficiente din punct de vedere energetic.

Securitate

UE se confruntă cu o creștere a amenințărilor la adresa securității, sub forma atacurilor teroriste și a migrației clandestine. Industria electrotehnică a UE poate contribui la sporirea securității prin furnizarea soluțiilor tehnice necesare[55] îmbunătățirii securității pentru cetățeni, infrastructură și utilități publice la frontierele UE, precum și în cadrul operațiunilor de gestiune a crizelor[56].

Piața internă și standardizarea

Prin principiile ei de reglementare uniformă, piața internă facilitează substanțial libera circulație a aparatelor electrice. Măsurile recente destinate creării unui nou cadru legislativ (NLF) pentru armonizarea dispozițiilor legale comunitare aplicabile produselor ar trebui să faciliteze comercializarea produselor industriei electrotehnice și ale altor industrii. În acest cadru, Comisia va elabora, până la sfârșitul lui 2010, un proiect de propunere privind obligațiile operatorilor economici și rolul organismelor notificate, în vederea îmbunătățirii coerenței legislației din domeniu. Alt element al noului cadru legislativ, regulamentul privind acreditarea și supravegherea pieței (RAMS) (Regulamentul 765/2008), care intră în vigoare la 1 ianuarie 2010, ar trebui să consolideze sistemele de supraveghere a pieței în materie de produse. Aceste măsuri ar trebui să sporească și credibilitatea marcajului CE.

Standardizarea este o condiție prealabilă pentru funcționarea regulilor europene aplicabile în materie de produse electrice. Standardele cu caracter neobligatoriu și specificațiile tehnice completează cerințele legislației comunitare. Cu sprijinul Organizațiilor Europene de Standardizare (OES), printre care se numără și CENELEC[57], noile tehnologii se răspândesc prin aplicarea standardelor electrotehnice, deschizând accesul la inovare.

OES trebuie să producă, în continuare, standardele necesare facilitării adoptării, de către piață, a sistemelor și produselor eficiente din punct de vedere energetic și ecologice, în special a echipamentelor electrice, electronice, mecanice și din domeniul TIC. În acest scop, OES trebuie să accentueze integrarea aspectelor de protecție a mediului și de eficiență energetică în cadrul procesului de standardizare[58] și să stabilească priorități în programele de lucru și în mandatele aferente. Activitățile de standardizare trebuie să devină, de asemenea, parte integrantă a proiectelor de cercetare și dezvoltare în cadrul programelor-cadru.

Concluzii și monitorizare

Prezenta comunicare trece în revistă domeniile care prezintă un potențial de creștere și în care industria electrotehnică își poate aduce o contribuție importantă. Politicile europene în materie de climat și energie, în special, ar trebui să fie văzute ca o oportunitate, pentru industria electrotehnică, de a crea noi întreprinderi, noi industrii și noi locuri de muncă, mai ales în timpul recesiunii. Punerea în aplicare integrală a măsurilor subliniate în continuare ar trebui să încurajeze investițiile pe termen lung în infrastructura energetică și să asigure un capital uman cu înaltă calificare, întărind astfel baza tehnologică a UE.

Ar trebui menționat și faptul că, în cadrul agendei de la Lisabona, Comisia efectuează actualmente o operație de supraveghere a piețelor de produse și a sectoarelor, în cadrul monitorizării Revizuirii pieței unice[59], inclusiv în ceea ce privește aparatele de radio, TV și de comunicații și aparatura de uz casnic, precum și în privința vânzării cu amănuntul a aparatelor electrice de uz casnic, radiourilor și televizoarelor. Industria electrotehnică a fost selectată pentru această anchetă sectorială amănunțită întrucât ea face parte din sectoarele în care s-au constatat probleme de funcționare a pieței și care sunt, în plus, importante fie din punct de vedere economic, fie datorită contribuției aduse la îmbunătățirea capacității de ajustare a economiei europene. Rezultatele finale ale acestor analize sunt așteptate până la sfârșitul lui 2009.

Acțiunile specifice preconizate sunt următoarele:

Sectorul ar trebui să: își întărească eforturile în materie de cercetare și dezvoltare, de exemplu prin îmbunătățirea eficienței energetice a echipamentului din rețelele electrice și centralele electrice, în special cele pe bază de combustibili fosili. investească în automatizări și TIC în cadrul aplicațiilor industriale. opteze pentru acorduri voluntare asupra performanței energetice a produselor, care nu intră în conflict cu legislația comunitară, atunci când această acțiune poate permite atingerea obiectivelor strategice mai rapid sau cu costuri mai reduse decât în cazul cerințelor obligatorii. dezvolte armonizarea sistemelor de control al „caselor inteligente”, inclusiv a sistemelor de contorizare inteligentă, permițând crearea de rețele între anumite aparate de uz casnic, precum și mai buna gestiune a sarcinilor electrice în paralel cu un control îmbunătățit al temperaturii. Un bun exemplu este proiectul de „casă inteligentă” (smart home)[60] sprijinit de Comisie. Serviciile de utilități publice sunt încurajate să: consolideze în mod proactiv rețelele electrice, permițând integrarea unei game largi de surse de producție a energiei electrice, inclusiv a surselor centralizate și descentralizate[61], precum și a echipamentelor din centralele electrice, în scopul reducerii cererii de energie primară și a emisiilor de CO2, pentru a asigura o funcționare corectă a pieței interne a energiei, precum și securitatea aprovizionării. Statele membre sunt invitate să: faciliteze noile conexiuni energetice transnaționale care permit o mai bună utilizare a capacităților existente, sub responsabilitatea sectorului și pe baza conceptelor lui. Ar trebui acordată o atenție specială instalării sistemelor de cabluri electrice subterane. promoveze soluții care să încurajeze consumatorii să instaleze în vechile și noile clădiri tehnologii care economisesc energia, una din soluții fiind reprezentată de stimulentele pentru înlocuirea vechilor lor aparate cu altele mai eficiente. se asigure că produsele comercializate respectă legislația în vigoare. Comisia va: evalua, în cooperare cu organizațiile europene de standardizare, dacă este necesar ca activitățile de standardizare să acopere cerințele directivei „Clădiri” și să sprijine punerea în aplicare a altor dispoziții legale în materie de eficiență energetică, cum ar fi directiva privind proiectarea ecologică, directiva privind etichetarea energetică și regulamentul etichetării ecologice. continua să susțină modelul ISO de gestiune a energiei[62], care va furniza organizațiilor și întreprinderilor un cadru larg acceptat pentru a integra eficiența energetică în modul lor de gestionare. lansa o analiză destinată evaluării posibilităților de îmbunătățire a siguranței instalațiilor electrice din clădiri, ameliorând, totodată, eficiența lor energetică și permițând integrarea în siguranță a surselor de energie regenerabilă și a altor aplicații noi. |

4. Comisia va monitoriza îndeaproape aceste acțiuni și măsuri, precum și impactul lor, în cooperare cu părțile interesate, care ar trebui să prezinte progresele înregistrate în concretizarea lor. În conformitate cu concluziile Consiliului Competitivitate din mai 2009, Comisia va întocmi, în 2012, un raport privind punerea în aplicare a măsurilor propuse.

Anexa I Inițiative ale UE care prezintă un interes pentru industria electrotehnică

Politicile UE care prezintă cel mai mare interes pentru industria electrotehnică sunt următoarele:

- pachetul privind clima și energia, inclusiv sistemul de comercializare a cotelor de emisie (ETS) și Directiva 2009/31/CE privind stocarea geologică a dioxidului de carbon[63].

- piața internă a electricității[64], Comunicarea „O politică energetică pentru Europa”[65], Decizia 1364/2006/CE de stabilire a orientărilor pentru rețelele energetice transeuropene (TEN-E) și Cartea verde privind TEN-E[66], ca parte a celei de-a doua analize strategice privind energia[67], prezentată în noiembrie 2008.

- „Planul de acțiune privind consumul și producția durabile și politica industrială durabilă (SIP)”[68], al cărui obiectiv este îmbunătățirea performanței energetice și ecologice a produselor, prin utilizarea de stimulente (de exemplu, achiziții publice sau măsuri fiscale) pentru promovarea produselor performante.

- directiva privind proiectarea ecologică a produselor consumatoare de energie (EuP)[69], care a dus la o serie de măsuri de punere în aplicare destinate anumitor produse. Planul de acțiune privind consumul și producția durabile și politica industrială durabilă (PCD/PID) include anumite propuneri pentru extinderea domeniului de aplicare a directivei EuP, revizuirea regulamentului etichetării ecologice și a regulamentului privind sistemul comunitar de management ecologic și audit, precum și o comunicare privind achizițiile publice ecologice.

- planul de acțiune privind eficiența energetică (EEAP)[70], în care sunt incluse 85 de măsuri legislative și alte măsuri care urmează să fie adoptate între 2007 și 2012 și care vizează produsele, aparatele, clădirile, sectorul transportului, transformarea energiei, finanțarea, stimulentele etc. EEAP va fi revizuit în 2009. În noiembrie 2008, Comisia a adoptat comunicarea privind eficiența energetică[71], laolaltă cu propunerile de revizuire a directivei privind etichetarea energetică și reformarea directivei privind performanța energetică a clădirilor.

- cea de-a doua analiză strategică privind energia[72], adoptată în noiembrie 2008, care actualizează și expune în detaliu soluțiile aplicabile industriei electrotehnice și altor industrii.

- planul de acțiune pentru tehnologii ecologice (ETAP)[73], care abordează tema ecotehnologiilor și produselor ecologice avansate care trebuie utilizate în deciziile de investiții și achiziții. Sunt prevăzute, de asemenea, facilități de plată.

- politica de coeziune 2007 – 2013, în temeiul căreia statele membre pot acorda sprijin financiar industriei electrotehnice, astfel cum se propune în prezenta comunicare. Orientările strategice ale Comunității acordă prioritate inovării, sprijinirii IMM-urilor și dezvoltării durabile. Drept răspuns la criza financiară și economică, politica de coeziune permite statelor membre să accelereze și să mărească sprijinul acordat serviciilor și tehnologiilor cu emisii reduse de carbon[74]. De exemplu, o propunere de amendament la regulamentul FEDR permite statelor membre să consacre până la 4% din contribuția lor totală la FEDR investițiilor în eficiența energetică și în energia regenerabilă în domeniul construcțiilor de locuințe.

- propunerea de directivă privind emisiile industriale (IPPC)[75], care reformează șapte directive actuale într-un unic instrument legislativ clar și coerent. Ea se va traduce prin avantaje semnificative pentru mediu și sănătatea umană datorită reducerii emisiilor industriale în întreaga UE, în special printr-o aplicare mai adecvată a celor mai bune tehnici disponibile.

- Studiul de fezabilitate în curs de desfășurare legat de crearea consiliilor sectoriale pentru ocuparea forței de muncă și competențe la nivel european, care ar putea duce la crearea unor astfel de consilii pentru industria electrotehnică, în cazul în care reprezentanții sectorului sprijină o astfel de inițiativă.

Anexa II Finanțarea comunitară a activităților industriei electrotehnice |

Următoarele instrumente sunt surse potențiale de subvenții, împrumuturi, garanții la împrumuturi, capital de investiții, capital privat, asistență tehnică, subvenții la dobândă sau capital de risc.

- Fondurile politicii de coeziune – pentru perioada 2007 – 2013, statele membre au intenția să aloce peste 10 miliarde EUR din aceste fonduri proiectelor în materie de energie durabilă, de exemplu infrastructurii, cogenerării, energiilor regenerabile, eficienței energetice, precum și formării și serviciilor, inclusiv auditurilor în domeniul performanței energetice. Această sumă va fi completată cu fonduri publice naționale și, în anumite cazuri, cu fonduri private, care pot duce la dublarea sumei inițiale.În plus, politica de coeziune oferă cel mai important sprijin comunitar pentru IMM-uri, de circa 55 miliarde EUR, care include accesul la capital, servicii elaborate în favoarea întreprinderilor, crearea de întreprinderi, inițiative de constituire a grupurilor, măsuri de stimulare a cercetării și dezvoltării, tehnologii și procese ecologice etc. Și această sumă urmează să fie completată cu capitaluri publice și private la nivel național.

- Al șaptelea program-cadru pentru cercetare și dezvoltare tehnologică[76]: 2,35 miliarde EUR pentru perioada 2007 – 2013, alocate energiei nenucleare, cum ar fi producerea de energie regenerabilă, tehnologiile de captare și stocare a CO2, tehnologiile nepoluante pe bază de cărbune, rețelele inteligente de energie, eficiența energetică și economiile de energie, precum și cunoașterea în serviciul politicii energetice.

- Programul pentru competitivitate și inovare (CIP)[77]: o sumă de 700 de milioane EUR în cadrul programului său operațional „Energie inteligentă – Europa” pentru perioada 2007 – 2013 este rezervată sprijinirii măsurilor din domeniile energiilor cu emisii reduse de carbon, tehnologiilor inovatoare, eficienței energetice și surselor de energie regenerabile, utilizării raționale a resurselor de energie și legislației în materie de energie.

- Rețelele energetice transeuropene TEN-E[78]: 155 de milioane EUR de-a lungul perioadei 2007 – 2013 în favoarea promovării interconectării și interoperabilității infrastructurilor de electricitate și gaz.

- Politica agricolă comună[79]: 3 miliarde EUR pentru investițiilor ecologice în domeniile dezvoltării rurale, cum ar fi culturile energetice perene, centralele de bioenergie, îmbunătățirea eficienței energetice a maşinilor sau sursele de energie regenerabile destinate utilizării locale sau în cadrul exploatației agricole[80].

- Fondul Social European[81] promovează întărirea capacităților și formarea profesională în scopul limitării lipsei de personal calificat în domeniul tehnologiilor ecologice și eficiente din punct de vedere energetic.

Surse suplimentare eventuale:

- Numeroase state membre încurajează consumatorii să achiziționeze produse eficiente din punct de vedere energetic, prin intermediul bonurilor de reducere pentru cumpărători sau al deducerilor din impozitele pe venitul personal. În cazul în care aceste stimulente sunt acordate fără discriminare pe baza originii produsului, ele nu reprezintă, în general, un ajutor de stat. Ajutoarele de stat în sprijinul tehnologiilor ecologice sau al economiei de energie pot fi acordate cu respectarea condițiilor precizate în Orientările comunitare privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului[82], adoptate în ianuarie 2008 ca parte a pachetului de măsuri privind schimbările climatice. Ajutoarele de stat pentru sprijinirea cercetării și dezvoltării tehnologice, grupurilor de întreprinderi, acțiunilor inovatoare, precum și angajării temporare a personalului cu înaltă calificare pot fi acordate IMM-urilor și întreprinderilor mari cu respectarea condițiilor precizate în Cadrul comunitar privind ajutoarele de stat pentru cercetare, dezvoltare și inovare[83].

- Regulamentul general de exceptare pe categorii de ajutoare („RGEC”)[84] lasă statelor membre o mare libertate de alegere în ceea ce priveşte acordarea, în mod simplificat și rapid, a ajutoarelor în favoarea protecției mediului , fără notificarea Comisiei.

- Un rezumat concis al legislației privind posibilitățile de sprijinire a IMM-urilor, nu numai în domeniul protecției mediului, ci și, de exemplu, în ceea ce privește stimularea activităților de cercetare și dezvoltare/inovare tehnologică, crearea grupurilor de întreprinderi sau măsurile legate de capitalul de risc, este disponibil în „Manualul privind normele referitoare la ajutoarele de stat comunitare pentru IMM-uri”[85].

- Garanțiile reprezintă o altă formă de ajutor de stat pentru încurajarea finanțării private[86].

- La 17 decembrie 2008, Comisia a adoptat un cadru temporar privind ajutoarele de stat, autorizând statele membre să faciliteze accesul întreprinderilor la finanţare prin intermediul garanţiilor subvenţionate şi subvenţiilor sub formă de împrumuturi, pentru ca întreprinderile să investească în produse care depăşesc normele de mediu ale UE. Acest cadru promovează tehnologiile nepoluante şi eficienţa energetică.[87].

[1] Doc. 10082/09.

[2] Mai multe amănunte privind gama de produse incluse în acest sector pot fi găsite la adresa: http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electrareport_annex1.pdf.

[3] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=0,1136217,0_45571467&_dad=portal&_schema=PORTAL.

[4] http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electra.htm. Raportul ELECTRA a fost întocmit cu sprijinul Comisiei Europene, dar nu reflectă în mod necesar opinia Comisiei.

[5] COM (2008) 800.

[6] Ministudiu „Synergies between EU instruments supporting innovation” (sinergii între instrumentele europene care sprijină inovarea), iunie 2008.

[7] http://www.enterprise-europe-network.ec.europa.eu/index_en.htm.

[8] COM(2008) 652.

[9] Inițiativa Europe INNOVATM: http://www.europe-innova.org/index.jsp.

[10] http://www.ipr-helpdesk.org/.

[11] C(2008) 1329.

[12] http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/publication13083_en.pdf.

[13] Lista este disponibilă la adresa: http://cordis.europa.eu/technology-platforms/individual_en.html.

[14] COM (2007) 723.

[15] COM (2008) 865.

[16] http://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=89&newsId=529&furtherNews=yes.

[17] COM (2008) 868.

[18] http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=102&langId=en

[19] http://ec.europa.eu/education/index_en.htm.

[20] COM (2007) 496; http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/ict/e-skills/index_en.htm.

[21] http://ec.europa.eu/research/era/index_en.html.

[22] Directiva 2009/50/CE a Consiliului din 25 mai 2009, JO L 155, 18.6.2009.

[23] http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electrareport_annex3.pdf – conform estimărilor, valorile pieței în domeniile aprovizionării cu energie și automatizării vor crește, respectiv, de la 22 miliarde EUR la 34 miliarde EUR și de la 58 miliarde EUR la 84 miliarde EUR între 2005 și 2020.

[24] COM (2005) 265.

[25] COM (2006) 545.

[26] http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electrareport.pdf.

[27] Document nr. 17271/1/08 — Concluziile președinției din decembrie 2008.

[28] http://ec.europa.eu/energy/publications/doc/statistics/part_2_energy_pocket_book_2009.pdf p.30.

[29] „Energy Technology Perspectives 2008” (Perspectivele tehnologiei din domeniul energiei în 2008) a Agenției Internaționale a Energiei.

[30] „Energy Technology Perspectives 2008” (Perspectivele tehnologiei din domeniul energiei în 2008) a Agenției Internaționale a Energiei.

[31] Directivele 2004/8/CE și 2007/74/CE.

[32] „Energy Technology Perspectives 2008” (Perspectivele tehnologiei din domeniul energiei în 2008) a Agenției Internaționale a Energiei.

[33] Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009, JO L 140, 5.6.2009, p. 16 – 62.

[34] Rețelele electrice actuale sunt concepute, în principal, pentru distribuția unidirecțională a energiei electrice.

[35] http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electrareport_annex2.pdf.

[36] Directiva 2005/32/CE privind proiectarea ecologică a produselor consumatoare de energie (EuP); JO L 121, 22.7.2005.

[37] Rețelele electrice subterane au o capacitate limitată de înlocuire a liniilor aeriene, în special deoarece au o sarcină capacitivă ridicată care trebuie compensată la fiecare 50 km aproximativ.

[38] COM (2007) 135.

[39] COM (2005) 265.

[40] http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electra.htm.

[41] http://www.iso.org/iso/pressrelease.htm?refid=Ref1122.

[42] Regulamentul (CE) nr. 640/2009 al Comisiei.

[43] Cartea verde privind eficiența energetică.

[44] COM (2006) 545.

[45] http://ec.europa.eu/enterprise/automotive/pagesbackground/competitiveness/index.htm.

[46] În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 443/2009 de stabilire a standardelor de performanță privind emisiile pentru autoturismele noi, ca parte a abordării integrate a Comunității de a reduce emisiile de CO2 generate de vehiculele ușoare. A se consulta site-ul următor: http://ec.europa.eu/environment/air/transport/co2/co2_home.htm.

[47] Conferința la nivel înalt de evaluare intermediară a CARS 21 – Concluzii și raport.

[48] Cartea verde privind eficiența energetică.

[49] COM(2006) 545.

[50] Regulamentul (CE) nr. 244/2009 al Comisiei și Regulamentul (CE) nr. 245/2009 al Comisiei.

[51] Agenția franceză pentru mediu și gestionarea energiei.

[52] COM(2008) 241.

[53] COM(2008) 660.

[54] http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/publication15666_en.pdf pp. 57 - 63 și p.72.

[55] http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electrareport_annex3.pdf.

[56] A se vedea, de asemenea, COM(2009) 149 privind protecția infrastructurilor critice de informație.

[57] http://www.cenelec.eu.

[58] Comunicare „Integrarea aspectelor de mediu în standardizarea europeană” COM(2004) 130 final.

[59] http://ec.europa.eu/citizens_agenda/docs/sec_2007_1517_en.pdf

[60] http://www.smartenergyhome.eu/ .

[61] COM(2008) 241 și Revizuirea actualizată a strategiei energetice.

[62] http://www.iso.org/iso/pressrelease.htm?refid=Ref1122.

[63] JO L 140, 5.6.2009.

[64] COM(2007) 528.

[65] COM(2007) 1.

[66] COM(2008) 782.

[67] http://ec.europa.eu/energy/strategies/2008/2008_11_ser2_en.htm.

[68] COM(2008) 397.

[69] 2005/32/CE.

[70] COM(2006) 545.

[71] COM(2008) 772.

[72] http://ec.europa.eu/energy/strategies/2008/2008_11_ser2_en.htm.

[73] COM(2004) 38.

[74] COM(2008) 876 „Politica de coeziune: investiții în economia reală”.

[75] COM(2007)843 final.

[76] http://cordis.europa.eu/fp7/home_en.html.

[77] http://ec.europa.eu/cip/index_en.htm.; http://ec.europa.eu/energy/intelligent/index_en.html.

[78] Decizia 1364/2006/CE.

[79] http://ec.europa.eu/agriculture/bioenergy/index_en.htm.

[80] Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 și Regulamentul (CE) nr. 1974/2006.

[81] http://ec.europa.eu/employment_social/esf/index_en.htm.

[82] http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/legislation/horizontal.html.

[83] JO C 323 din 30.12.2006, p. 1.

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2006:323:0001:0026:EN:PDF.

[84] Regulamentul (CE) nr. 800/2008 din 6 august 2008 al Comisiei de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața comună în aplicarea articolelor 87 și 88 din tratat (Regulament general de exceptare pe categorii de ajutoare), JO L 214, 9.8.2008, p. 3.

[85] http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/sme_handbook.pdf.

[86] 2008/C 155/02.

[87] COM(2008) 800 p.10, modificată la 25 February 2009, JO C 83, 7.4.2009. Versiunea consolidată: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2009:083:0001:0015:EN:PDF