RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 133/31

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Strategia de extindere a UE

[COM(2015) 611 final]

(2016/C 133/07)

Raportor: domnul Ionuț SIBIAN

La 10 noiembrie 2015, în conformitate cu articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia Europeană a hotărât să consulte Comitetul Economic și Social European cu privire la

Strategia de extindere a UE

[COM(2015) 611 final].

Secțiunea pentru relații externe, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 29 ianuarie 2016.

În cea de a 514-a sesiune plenară, care a avut loc la 17 și 18 februarie 2016 (ședința din 18 februarie), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 170 de voturi pentru, 14 voturi împotrivă și 11 abțineri.

1. Concluzii și recomandări

1.1. Comitetul Economic și Social European (CESE) susține accentul pus de Comisie pe elementele fundamentale din procesul de aderare, respectiv nevoia ca țările candidate să acorde prioritate reformelor privind statul de drept, drepturile fundamentale, funcționarea instituțiilor democratice (inclusiv reforma sistemelor electorale și reforma administrației publice), dezvoltarea economică și consolidarea competitivității. În procesul de monitorizare a progreselor, ar trebui acordată o atenție specială avertismentelor formulate de societatea civilă privind acțiunile și evoluțiile politice care aduc atingere statului de drept și standardelor democratice.

1.2. CESE încurajează ferm Comisia să mențină criteriul referitor la calitatea democrației participative, acesta fiind unul din principalele criterii politice ce trebuie evaluate. Ar trebui întreprinse în continuare acțiuni hotărâte pentru a asigura o activitate sistematică de creare a unor instituții pe deplin operaționale, cu participarea semnificativă a organizațiilor societății civile (OSC). Aceasta va contribui la combaterea riscului de acaparare a statului de către interesele politice, la sporirea gradului de conștientizare a responsabilității tuturor părților interesate implicate și la asigurarea caracterului incluziv și a transparenței în toate procesele de negociere și de reformă.

1.3. Scala de evaluare armonizată utilizată în procesul de raportare și accentul pus atât pe situația actuală, cât și pe progresul înregistrat de fiecare țară, sporesc transparența, permit punerea accentului specific pe domenii prioritare și ar trebui să aibă efecte pozitive asupra sensibilizării cu privire la procesul de aderare. De asemenea, aceasta pregătește terenul pentru un angajament sporit în fiecare țară, având în vedere gama mai largă de aspecte supuse examinării. Trebuie evaluat și contracarat riscul aferent de a distrage atenția de la problemele specifice cu care se confruntă țările. Coerența, regularitatea și impactul canalelor de comunicare actuale și ale mecanismelor de consultare între instituțiile UE și țările candidate sunt esențiale în acest sens.

1.4. CESE salută mesajul clar al Comisiei că o societate civilă influentă este o componentă esențială a oricărui sistem democratic și își confirmă sprijinul politic pentru crearea unui mediu propice și mult mai încurajator pentru societatea civilă, care să cuprindă un proces de substanță de consultare a societății civile în elaborarea politicilor. Acesta este un element esențial pentru îndeplinirea criteriilor politice în mod satisfăcător și ar putea, de asemenea, reprezenta un eventual criteriu de referință în cadrul negocierilor de aderare.

1.5. CESE consideră că Comisia, Consiliul și Parlamentul European ar trebui să își intensifice eforturile de comunicare pentru a explica cetățenilor europeni și partenerilor sociali avantajele și provocările politicii de extindere, iar organizațiile societății civile ar trebui să fie parteneri apropiați, implicați în transmiterea mesajelor în acest proces.

1.6. CESE reiterează necesitatea de a spori transparența și caracterul favorabil incluziunii al întregului proces de aderare (1). Comisia ar trebui să dea exemplu prin facilitarea accesului la documentele de negociere, cum ar fi rapoartele de misiune, avizele experților cu privire la legislația națională, rapoartele TAIEX (asistență tehnică și schimb de informații) și prin diseminarea publică a realizărilor și rezultatelor proiectelor finanțate de UE în regiune. Acest lucru va asigura un mijloc de sensibilizare cu privire la efectele asistenței UE și de valorificare a experiențelor dobândite deja în regiune.

1.7. Comisia ar trebui să asigure o creștere substanțială a sprijinului financiar, inclusiv pentru proiecte din cadrul Facilității pentru societatea civilă, care vizează consolidarea capacității organizațiilor societății civile (inclusiv dezvoltarea expertizei în materie de politică și sprijinul în vederea creșterii capacității de monitorizare) și promovarea profesionalismului și independenței mass-mediei. Cooperarea regională și dezvoltarea de rețele ar trebui sprijinite în continuare, valorificându-se experiențele pozitive din regiune, cu includerea unor instrumente care să faciliteze cooperarea și colaborarea între organizațiile neguvernamentale (ONG-uri) și partenerii sociali (inclusiv organizații de afaceri), având la bază dialogul civic și perspectiva de învățare.

1.8. Consolidarea capacității partenerilor sociali de a participa activ la dialogul social ar trebui să fie o prioritate a programelor de asistență ale UE. Este nevoie de sprijin pentru ca ei să aibă acces la oportunitățile de finanțare și să își poată dezvolta capacitatea de a se implica în mod eficient în toate chestiunile economice, sociale și juridice, inclusiv în cadrul negocierilor de aderare la UE. Ar trebui consolidate structura organizatorică a acestora, comunicarea lor internă și capacitatea de a furniza servicii membrilor.

1.9. CESE solicită consolidarea rolului comitetelor consultative mixte (CCM) ale societății civile. Comitetele consultative mixte ar trebui să încerce să se plaseze în negocieri pe pozițiile neocupate de alte organisme și să se concentreze pe un număr restrâns de domenii. În acest sens, CESE solicită un schimb mai bun de informații între CCM-uri și Comisie, Consiliu și Parlamentul European.

1.10. CESE le solicită autorităților din regiune să sprijine partenerii sociali și alte organizații ale societății civile pe picior de egalitate și să implice îndeaproape acești actori în strategiile lor naționale, în politicile desfășurate și structurile de negociere în vederea aderării la UE, precum și în programarea și punerea în aplicare a proiectelor finanțate de UE. În contextul pregătirii pozițiilor naționale de negociere și al armonizării legislațiilor, ar trebui efectuate regulat evaluări ale impactului reglementărilor, în vederea identificării riscurilor legate de ajustare. Este esențială implicarea actorilor nestatali, inclusiv a comunității de afaceri, a sindicatelor și a reprezentanților grupurilor sociale.

1.11. Toate țările din regiune ar trebui să instituie consilii naționale pentru integrare europeană care să reunească cu regularitate autoritățile politice la nivel înalt și principalele organizații ale societății civile, astfel încât procesul de integrare în UE să fie mai transparent și promovat pe scară mai largă.

1.12. Nu sunt suficiente evoluțiile pozitive înregistrate în unele țări în ceea ce privește cadrul și mecanismele de dialog și de cooperare între guvern și organizațiile societății civile. Punerea efectivă în aplicare a dispozițiilor legislative, transparența și coerența procesului de consultare ar trebui recunoscute drept priorități de către guvernele naționale, iar progresele înregistrate trebuie monitorizate în mod corespunzător.

1.13. CESE invită autoritățile politice să colaboreze cu organizațiile societății civile în momentul introducerii reformelor și punerii în aplicare a legislației cu privire la aspecte-cheie, cum ar fi gestionarea cazurilor de corupție la nivel înalt, o mai bună supraveghere a procedurilor de achiziții publice și îmbunătățirea cadrului juridic pentru finanțarea partidelor politice. În plus, face apel la țările din regiune să îmbunătățească normele privind libertatea de acces la informații și punerea în practică a acestora, să adopte și să pună în aplicare legi privind avertizarea în interes public și să eficientizeze în practică sistemul de protecție a denunțătorilor. Trebuie sensibilizat publicul cu privire la posibilitățile de raportare a actelor de corupție, iar organizațiile societății civile pot fi un partener de nădejde în acest sens. În plus, ar fi de dorit să fie structurat dialogul social tripartit, cu acordul părților, în vederea monitorizării acordurilor încheiate.

1.14. Autoritățile politice din țările din regiune ar trebui să promoveze și să sprijine funcționarea unor instituții de reglementare puternice și independente, în special a unei instituții a Ombudsmanului după modelul Albaniei și al Serbiei, precum și a instituțiilor responsabile de libertatea accesului la informație, protecția vieții private, combaterea corupției, auditare și alegeri. CESE subliniază că instituția Ombudsmanului poate avea o contribuție decisivă, completând activitatea organizațiilor societății civile active în domeniul drepturilor fundamentale, în special în ce privește protecția minorităților.

1.15. Luând în considerare nivelul foarte ridicat al șomajului în rândul tinerilor în Balcanii de Vest, CESE recomandă extinderea „Garanției UE pentru tineret” la statele candidate din această regiune. „Garanția pentru tineret” ar trebui finanțată din fondurile UE relevante. Ar trebui instituit un sistem dual de învățământ în cooperare cu partenerii sociali, inclusiv cu camerele de comerț și industrie și diverse asociații de întreprinderi.

1.16. Deși UE dorește asumarea unui rol sporit din partea guvernelor în distribuirea fondurilor UE, finanțarea pentru societatea civilă nu ar trebui să fie canalizată în principal prin intermediul autorităților, deoarece ar putea duce la situații în care există un conflict de interese. UE ar trebui să sprijine crearea unor sisteme de finanțare mai independente. Modelele de fundații independente/fonduri pentru sprijinirea societății civile pot fi un mecanism mai adecvat de distribuire a fondurilor UE. Cerințele fundamentale care trebuie urmărite îndeaproape includ: transparența în procesul de alocare și utilizare a fondurilor, tratamentul egal și evitarea conflictelor de interese și/sau a intervenției politice în alocarea fondurilor publice.

1.17. Consolidarea capacității organizațiilor societății civile la nivel național (sub formă de centre de resurse, sprijin pentru coaliții, programe de dezvoltare a expertizei etc.), lărgirea razei de impact a asistenței (în special în afara capitalelor și la organizațiile de la nivel local) și promovarea participării organizațiilor societății civile ar trebui să fie, conform experienței CESE, în continuare priorități de finanțare atât ale Comisiei, cât și ale nivelului național.

2. Evaluarea globală a agendei de extindere și implicarea organizațiilor societății civile

2.1. CESE recunoaște că politica de extindere a UE joacă un rol esențial în ceea ce privește asigurarea păcii, securității și stabilității în Europa. Agenda de extindere din 2015 stabilește pentru prima dată o perspectivă pe termen mediu în domeniul acestei politici. În ciuda mesajului foarte clar că niciuna dintre țările candidate nu va fi pregătită să adere la UE în timpul mandatului actualei Comisii, este esențial ca țările din Balcanii de Vest să beneficieze în continuare de o perspectivă clară a aderării la UE, iar progresele și eforturile lor să fie măsurate, monitorizate și sprijinite, pe baza unor criterii de referință precise, care să se bazeze pe perspectiva a ceea ce vor și trebuie să realizeze aceste țări.

2.2. Includerea societății civile într-o secțiune separată a criteriilor politice în rapoartele de țară și, într-o anumită măsură, integrarea în continuare a rolului societății civile în capitolele de negocieri reprezintă un pas pozitiv. În procesul de monitorizare a progresului și evaluare a situației existente în materie de creare a unui mediu favorabil pentru societatea civilă, Comisia ar trebui să urmărească îndeaproape integrarea orientărilor sale privind sprijinul UE pentru societatea civilă din țările candidate. Orientările ar trebui, de asemenea, să fie un punct de referință și un ghid pentru țările în curs de aderare.

2.3. CESE reafirmă faptul că dialogul social este esențial pentru dezvoltarea economică a Balcanilor de Vest și a UE. Provocările specifice cu care se confruntă partenerii sociali ar trebui luate în considerare în mod mai sistematic și în detaliu în evaluările și rapoartele de țară. Ar trebui acordată o atenție deosebită protejării drepturilor în materie de securitate socială și ocupare a forței de muncă.

2.4. CESE apreciază intenția Comisiei de a pune un accent mai puternic pe ocuparea forței de muncă și provocările de ordin social în cadrul viitoarelor lucrări privind programele de reformă economică elaborate de țările candidate. Organizațiile societății civile ar trebui, de asemenea, să facă parte din acest proces, iar opiniile și cunoștințele de specialitate ar trebui luate în considerare atât la nivel național, cât și la nivelul UE, evitându-se situațiile în care organizațiile societății civile sunt doar informate cu privire la strategiile sau planurile de acțiune care au fost deja decise. Autoritățile naționale ar trebui să fie obligate să asigure implicarea efectivă a organizațiilor societății civile.

2.5. Angajarea societății civile în procesul de aderare se face prin (1) implicarea ei directă în negocierile efective (adică în evaluare, pregătirea pozițiilor naționale și supravegherea evoluțiilor), (2) dialogul social și civil în materie de formulare a politicilor și armonizare legislativă cu acquis-ul, (3) participarea la programarea fondurilor de preaderare și (4) monitorizarea independentă a progreselor și efectelor sociale ale proceselor de reformă. Îndeplinirea acestor sarcini presupune un sprijin financiar adecvat, prin intermediul guvernului național și al fondurilor de preaderare ale UE.

2.6. Creșterea nivelului de conștientizare în privința rolului societății civile și includerea partenerilor sociali în procesul de aderare au constituit pentru CESE atât o misiune, cât și o provocare. Într-o serie de țări, guvernele și-au menținut atitudinea negativă față de societatea civilă, motiv pentru care recomandările comitetelor consultative mixte (CCM) au avut un ecou limitat. Cu toate acestea, CCM-urile au creat oportunități privind schimburile directe dintre societatea civilă și funcționarii și politicienii UE și ai țărilor respective, în ciuda faptului că ele au influențat prea puțin politicile guvernamentale. Având în vedere aceste lucruri, CCM-urile ar avea foarte multe de câștigat de pe urma unei susțineri mai ferme din partea Comisiei, Consiliului și Parlamentului European, astfel încât principalele preocupări cu privire la consecințele naționale ale aderării, formulate în urma dialogului civil și social din țările vizate, să se facă auzite în toate forurile de decizie relevante.

2.7. Astfel cum a arătat Comisia, CESE subliniază importanța de a asigura cooperarea regională și de a stimula dezvoltarea economică regională și conectivitatea, acestea fiind elemente esențiale ale acordurilor de stabilizare și de asociere și ale procesului de extindere. În acest scop, s-a înregistrat o evoluție pozitivă în cooperarea regională dintre organizațiile de afaceri ale societății civile, odată cu semnarea Acordului privind Forumul pentru investiții al camerelor de comerț (2). Ideea care a stat la baza Forumului pentru investiții al camerelor de comerț este de a implica comunitatea de afaceri din regiune, prin intermediul camerelor de comerț, în punerea în aplicare a proiectelor de importanță pentru prosperitatea economică a țărilor din Balcanii de Vest, în conformitate cu prioritățile Procesului de la Berlin.

2.8. CESE are motive serioase de îngrijorare din cauza regreselor considerabile din mai multe țări în ceea ce privește libertatea de asociere, de întrunire și de exprimare și independența mass-mediei (3) (în special în Muntenegru, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, Turcia, dar și în Serbia, în ceea ce privește cadrul legislativ pentru libertatea de întrunire). Acestea sunt condiții preliminare pentru instituirea unor democrații solide și dezvoltarea unei societăți civile dinamice. În acest sens, este susținută cu fermitate aplicarea în totalitate a Orientărilor 2014-2020 ale DG Extindere privind dezvoltarea societății civile în țările implicate în procesul de aderare și cele privind sprijinul UE pentru libertatea și integritatea mass-mediei pe aceeași perioadă. O provocare încă prezentă constă însă în identificarea modului în care mass-media poate menține contactul cu publicul din UE, care trebuie și el informat corespunzător cu privire la sensul și dinamica politicii de extindere.

2.9. Rolul organizațiilor societății civile în formularea și monitorizarea politicilor și, în general, în asigurarea unei democrații funcționale este esențial. Atacurile la adresa legitimității și responsabilității organizațiilor societății civile lansate în 2015 (în special la adresa organizațiilor de supraveghere și a organizațiilor independente ale jurnaliștilor care monitorizează îndeaproape procesele politice critice și care denunță fraudele electorale și corupția politică) în unele din țările candidate reprezintă un motiv serios de îngrijorare. Prin urmare, CESE recunoaște necesitatea de a stimula comunicarea și dialogul în cadrul tuturor proceselor și în special de a se stabili contactul cu cetățenii, atât dinspre UE, cât și dinspre țările candidate.

2.10. În ceea ce privește statul de drept și drepturile fundamentale, trebuie pus accentul pe aspectele legate de grupurile dezavantajate și vulnerabile și minorități, în special minoritatea romă. Trebuie să se obțină rezultate clare în acest domeniu, precum și cu privire la progresele în domeniul relațiilor interetnice și cel al protecției și drepturilor minorităților (în domeniul educației, accesului la mass-media, în ceea ce privește folosirea limbilor minorităților în administrația publică etc.).

2.11. CESE a analizat, în avizul său din 10 decembrie 2015 (4), propunerea Comisiei pentru o listă a țărilor de origine sigure și susține principiile prevăzute în avizul respectiv. Includerea în lista țărilor de origine sigure trebuie să se bazeze pe o evaluare aprofundată. În lumina rapoartelor actuale din mass-media referitoare la returnarea discutabilă a refugiaților în regiunile de criză, tratarea cu responsabilitate a drepturilor acestor refugiați este, de asemenea, relevantă pentru chestiunea țărilor terțe sigure.

2.12. Politica de extindere trebuie să răspundă exhaustiv la provocarea de a-i informa pe cetățenii europeni cu privire la importanța crucială a acesteia pentru securitatea și prosperitatea întregului continent, acest lucru putând contribui la calmarea temerilor pe care perspectiva unei noi extinderi le poate genera, odată cu alte forme de xenofobie, mai ales într-o perioadă de criză economică și în actuala criză a refugiaților.

2.13. Instituțiile UE au pus la punct mai multe canale de consultare a societății civile, în scopul culegerii de dovezi privind evoluția reformelor legate de aderare: corespondență online, consultări anuale ale societății civile la Bruxelles, întâlniri în țările vizate, informări și evenimente publice cu ocazia vizitelor efectuate de reprezentanți ai UE. De asemenea, Comisia s-a arătat receptivă față de rapoartele independente de monitorizare elaborate de organizațiile societății civile. Însă Comisia a mai recunoscut și că a avut o atitudine mult mai proactivă față de ONG-uri decât față de sindicate și de asociațiile de întreprinderi. Prin urmare, CESE face apel la Comisie să-și îmbunătățească abordarea și să ia măsuri suplimentare, în conformitate cu recomandările formulate în avizul CESE „Îmbunătățirea transparenței și a caracterului incluziv al procesului de aderare la Uniunea Europeană” (REX/401).

2.14. Organizațiile societății civile din Balcanii de Vest depun eforturi continue pentru a-și asigura o minimă sustenabilitate financiară. Ele se bazează în principal pe venituri din fonduri din străinătate și de la bugetul de stat, inclusiv încasări din loterii, în timp ce surse alternative de finanțare sunt rareori utilizate. Sprijinul acordat de stat, financiar și nefinanciar, este deseori distribuit prin mecanisme netransparente și este insuficient. Prin urmare, organizațiile societății civile trebuie să-și diversifice constant sursele de finanțare pentru a-și asigura independența financiară și sustenabilitatea. Dacă acestea se bazează pe una sau două resurse financiare, ele devin excesiv de dependente de disponibilitatea acestor resurse, ceea ce nu le furnizează suficiente garanții financiare și autonomie.

2.15. Recunoașterea valorii economice a organizațiilor societății civile în țările candidate presupune colectarea de date semnificative și, chiar mai important, să se întreprindă acțiuni pentru promovarea acestor organizații și sensibilizarea cu privire la rolurile acestora. Datele și statisticile oficiale cu privire la persoanele încadrate în muncă și voluntariat în organizațiile societății civile în țările din Balcanii de Vest rămân limitate. Legislația muncii tratează în continuare organizațiile societății civile în același mod ca pe alți angajatori; cu toate acestea, ele nu sunt incluse în mod suficient în acele politici de ocupare a forței de muncă care creează stimulente pentru potențialii angajatori. Acest tratament discriminatoriu al organizațiilor societății civile se datorează faptului că statul nu recunoaște societatea civilă ca fiind unul dintre sectoarele care generează locuri de muncă. Eforturile recente din partea organizațiilor societății civile de a colecta date și de a evalua obstacolele specifice în fiecare țară (5) ar trebui luate în considerare cu atenție de către autoritățile naționale și de Comisie atunci când stabilesc priorități în domeniul statisticilor.

Bruxelles, 18 februarie 2016. Președintele Comitetului Economic și Social European Georges DASSIS

(1) Recomandări detaliate sunt incluse în Avizul din 2014 al CESE pe tema „Îmbunătățirea transparenței și a caracterului incluziv al procesului de aderare la Uniunea Europeană” (JO C 451, 16.12.2014, p. 39).

(2) Forumul pentru investiții al camerelor de comerț, ca organizație nonprofit a camerelor de comerț și industrie de la nivel național din țările din Balcanii de Vest, Slovenia și Croația, a fost constituit cu ocazia Conferinței pentru Balcanii de Vest, desfășurată la Viena în august 2015.

(3) Rețeaua balcanică pentru dezvoltarea societății civile, „Enabling Environment for Civil Society Development & Progress Reports and Enlargement Strategy 2015 Background Analysis” http://www.balkancsd.net/novo/wp-content/uploads/2015/11/202-1-BCSDN-2015-Enlargement-Package-Background-Analysis.pdf; Human Rights Watch „A Dangerous Profession: Media Under Threat”, 15 iulie 2015, https://www.hrw.org/node/279063; Reporteri fără frontiere despre Macedonia http://en.rsf.org/macedonia.html

(4) Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de constituire a unei liste comune la nivelul UE a țărilor de origine sigure în sensul Directivei 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale, precum și de modificare a Directivei 2013/32/UE, COM(2015) 452 final (JO C 71, 24.2.2016, p. 82).

(5) Studiul Economic Value of the Non-Profit Sector in the Countries of the Western Balkans & Turkey („Valoarea economică a sectorului nonprofit în țările din Balcanii de Vest și Turcia”) realizat de Dubravka Velat și publicat în decembrie 2015 de Balkan Civil Society Development Network (BCSDN), este disponibil la adresa: http://www.balkancsd.net/economic-value-of-the-non-profit-sector-in-the-western-balkans-and-turkey/63-12-report-on-the-economic-value-of-the-non-profit-sector-in-the-wbt_final/