Publicare a unei cereri de aprobare a unei modificări care nu este minoră a caietului de sarcini al unui produs, în temeiul articolului 50 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare

(2022/C 234/08)

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție la cererea de modificare în temeiul articolului 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (1), în termen de trei luni de la data prezentei publicări.

CERERE DE APROBARE A UNEI MODIFICĂRI CARE NU ESTE MINORĂ A CAIETULUI DE SARCINI AL UNEI DENUMIRI DE ORIGINE PROTEJATE/INDICAȚII GEOGRAFICE PROTEJATE

Cerere de aprobare a unei modificări în conformitate cu articolul 53 alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012

„Chianti Classico”

Nr. UE: PDO-IT-0108-AM03 — 20.3.2019

DOP (X) IGP ( )

1. Grupul solicitant și interesul legitim

Consorzio olio DOP Chianti Classico (consorțiul pentru uleiul cu DOP „Chianti Classico”), cu sediul în via Sangallo, 41 – loc. Sambuca – Tavernelle Val di Pesa- (FI).

Consorțiul sus-menționat îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 13 alineatul (1) din Decretul ministerial nr. 12511 din 14 octombrie 2013.

2. Statul membru sau țara terță

Italia

3. Rubrica din caietul de sarcini care face obiectul modificării (modificărilor)

☐ Denumirea produsului

☒ Descrierea produsului

☒ Aria geografică

☐ Dovada originii

☒ Metoda de obținere

☒ Legătura

☒ Etichetarea

☒ Eliberarea pentru consum; tipuri de ambalaje; inspecții.

4. Tipul modificării (modificărilor)

☒ Modificare a caietului de sarcini al unei DOP sau al unei IGP înregistrate, care nu trebuie considerată minoră în conformitate cu articolul 53 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012.

☐ Modificare a caietului de sarcini al unei DOP sau al unei IGP înregistrate pentru care nu a fost publicat un document unic (sau un echivalent al acestuia), modificare ce nu trebuie considerată minoră în conformitate cu articolul 53 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012.

5. Modificare (modificări)

Descrierea produsului:

— Se propun unele modificări ale articolului 10 din caietul de sarcini și ale punctului 3.2 din documentul unic.

Această modificare se referă la evaluarea chimică a uleiului de măsline extravirgin cu DOP „Chianti Classico”. Mai precis, se elimină analiza absorbției în ultraviolet și trimiterea la metoda analitică pentru nivelul total de polifenoli, se introduce analiza biofenolilor cu greutate moleculară mică, iar analiza nivelului total de tocoferoli se înlocuiește cu o analiză a alfa-tocoferolului.

Așadar, formularea actuală:

„Evaluare chimică

(a) Aciditate exprimată în acid oleic: ≤ 0,5 %;

(b) Număr de peroxizi: maximum 12 (mEq oxigen);

(c) Absorbție în radiații ultraviolete de maximum 2,1 pentru K232 și de maximum 0,2 pentru K270;

(d) Conținut ridicat de acid oleic: > 72 %;

(e) Total CMP (antioxidanți fenolici) de peste 150 ppm;

(f) Total tocoferoli de peste 140 ppm.”

se înlocuiește cu următorul text:

„Evaluare chimică

(a) Aciditate exprimată în acid oleic: ≤ 0,5 %;

(b) Număr de peroxizi: maximum 12 (mEq oxigen);

(c) Conținut ridicat de acid oleic: > 72 %;

(d) Total polifenoli de peste 150 ppm;

(e) Conținut de alfa-tocoferol de peste 140 ppm.”

Considerăm că analiza absorbției în ultraviolet poate fi eliminată.

Această analiză este efectuată pentru a determina valorile K270 și K232.

K270 este util pentru a evidenția prezența uleiului rafinat într-un ulei virgin, deoarece valoarea K270 crește atunci când uleiul se falsifică în acest mod.

După ani întregi de controale, este posibil să se excludă cu certitudine acest tip de falsificare a uleiurilor italiene cu DOP și/sau IGP și, prin urmare, preferăm înlocuirea acestei evaluări analitice cu alte metode mai utile pentru a proteja uleiul cu DOP „Chianti Classico” și pentru a mări valoarea acestuia.

K232 furnizează informații calitative privind gradul de oxidare a uleiului, iar această valoare crește atunci când uleiul se învechește.

Considerăm că aceste informații sunt furnizate în mod satisfăcător printr-o analiză a indicelui de peroxid, nu în ultimul rând pentru a evita creșterea costurilor pentru producători.

Prin urmare, scopul acestor modificări este de a îmbunătăți calitatea informațiilor analitice privind uleiul cu DOP „Chianti Classico”, fără a adăuga costuri suplimentare.

În ceea ce privește clarificarea referitoare la nivelul total de polifenoli, propunem eliminarea trimiterii la metoda analitică elaborată de Stația Experimentală de la Milano, deoarece această metodă nu mai există și toate laboratoarele italiene autorizate să certifice uleiurile cu DOP utilizează o metodă identică și acreditată.

Analiza chimică a biofenolilor introduce o informație despre care știm acum că este foarte importantă pentru consumator, deoarece permite înțelegerea valorii reale din punctul de vedere al calității a unui ulei cu DOP „Chianti Classico”.

În locul unei analize generale a tocoferolilor (vitamine), care indică totalul acestor compuși într-un ulei, se introduce analiza alfa-tocoferolului, și anume unul dintre tocoferolii prezenți în mod normal.

Acest parametru este mai adecvat și mai semnificativ, deoarece numai alfa-tocoferolul reprezintă aproximativ 90-95 % din totalul tocoferolilor dintr-un ulei, iar puterea sa bioactivă este cea mai mare. Prin urmare, prin menținerea limitei minime de 140 ppm, dar specificând că aceasta se referă exclusiv la alfa-tocoferol, garantăm că uleiul are un conținut total de vitamine mai mare (celelalte vitamine sunt gama-tocoferolul, delta-tocoferolul și beta-tocoferolul).

Aria geografică

— Aria geografică este neschimbată. Modificarea vizează articolul 3 din caietul de sarcini al produsului și punctul 4 din documentul unic. Articolul respectiv pune în aplicare dispozițiile Legii regionale nr. 63 din 26 noiembrie 2019 privind înființarea comunei Barberino-Tavernelle, creată prin fuziunea comunelor Barberino Val di Elsa și Tavernelle Val di Pesa.

Așadar, formularea actuală:

„Aria de producție a uleiului «Chianti Classico» este formată din teritoriile administrative ale următoarelor comune de pe teritoriul provinciilor Siena și Florența: Castellina in Chianti, Gaiole in Chianti, Greve in Chianti și Radda in Chianti în întregime și, parțial, Barberino Val d’Elsa, Castelnuovo Berardenga, Poggibonsi, San Casciano in Val di Pesa și Tavarnelle Val di Pesa.”

se înlocuiește cu următorul text:

„Aria de producție a uleiului «Chianti Classico» este formată din teritoriile administrative ale următoarelor comune de pe teritoriul provinciilor Siena și Florența: Castellina in Chianti, Gaiole in Chianti, Greve in Chianti și Radda in Chianti în întregime și, parțial, Barberino-Tavarnelle, Castelnuovo Berardenga, Poggibonsi și San Casciano in Val di Pesa.”

Metoda de obținere

— Se modifică articolul 2 din caietul de sarcini și punctul 3.2 din documentul unic. În plus, aceste informații se mută la punctul 3 din documentul unic, unde sunt mai relevante.

Formularea:

„Uleiul de măsline extravirgin «Chianti Classico» este produs din fructele unor măslini care sunt înscriși în registru și aparțin soiurilor Frantoio, Correggiolo, Moraiolo și Leccino în proporție de cel puțin 80 % (separat sau împreună) și, în proporții care nu depășesc 20 %, din fructele unor ructele unor măslini din alte soiuri care sunt prezente în regiune și care trebuie să fie înscrise, de asemenea, în registrul toscan al germoplasmei măslinilor.”

se înlocuiește cu următorul text:

„Uleiul «Chianti Classico» este produs exclusiv din fructele unor măslini care se află în aria geografică de producție, situată în aria geografică delimitată la articolul 3 din caietul de sarcini al produsului, și care sunt înscriși în registru. Cel puțin 80 % din totalul plantelor oricărei exploatații trebuie să fie din soiurile «Frantoio», «Correggiolo», «Moraiolo», «Leccino», «Leccio del Corno» (fie separat, fie împreună), iar maximum 20 % din totalul măslinelor poate proveni din alte soiuri locale, care trebuie să fie înscrise întotdeauna în registrul toscan al germoplasmei măslinilor”.

Această clarificare este propusă pentru a preciza mai clar că este permisă înregistrarea parcelelor pe care s-a plantat un singur soi de măslini, chiar dacă acestea nu includ soiuri principale (Frantoio, Correggiolo, Leccino și Moraiolo). Pentru a respecta caietul de sarcini, cel puțin 80 % din totalul arborilor unei exploatații individuale de cultivare a măslinilor, luați în ansamblu, trebuie să fie din soiurile principale. Prin urmare, este posibilă înscrierea livezilor cu cultivare „minore” în registrul măslinilor pentru DOP „Chianti Classico”, cu condiția să se atingă procentele minime prevăzute în caietul de sarcini al produsului.

În plus, Leccio del Corno, care a fost descoperit într-o exploatație agricolă din arie și este originar de acolo – mai precis, în comuna San Casciano Val di Pesa – se adăugă pe lista principalelor soiuri care trebuie să reprezinte cel puțin 80 % din totalul măslinilor adecvați pentru producția de măsline pentru uleiul cu DOP „Chianti Classico”. Caracteristicile calitative ale uleiului de măsline din soiul Leccio del Corno sunt foarte asemănătoare cu cele ale uleiului de măsline din soiurile principale, având note fructate intense și un gust puternic amar și picant.

Adăugarea soiului este justificată de ani întregi de analize, care arată că profilul organoleptic general al uleiului cu DOP „Chianti Classico” și profilul organoleptic general al uleiului produs doar din măsline din soiul Leccio del Corno, precum și caracteristicile chimice și fizice ale celui din urmă sunt în deplină concordanță cu caracteristicile produsului cu DOP „Chianti Classico”.

— Această modificare vizează articolul 5 din caietul de sarcini, care se referă la producție.

Formularea:

„Producția de ulei nu trebuie să depășească 650 kg per hectar în cazul livezilor cu o densitate de cel puțin 200 de plante. În cazul livezilor cu o densitate mai mică, producția nu trebuie să depășească 3,25 kg per plantă. Această limită nu trebuie să depășească 2 kg de ulei per plantă în livezile cu o densitate mai mare de 500 de plante per hectar.”

se înlocuiește cu următorul text:

„Producția de măsline nu trebuie să depășească: 20 kg per plantă în livezile cu o densitate de până la 250 de plante per hectar și per unitate agricolă; 12 kg per plantă în livezile cu o densitate cuprinsă între 251 și 500 de plante per hectar și per unitate agricolă; 8 kg per plantă în livezile cu o densitate mai mare de 501 plante per hectar și per unitate agricolă. În orice caz, producția maximă de ulei a unei exploatații per 100 kg de măsline nu poate depăși 20 %. Aceste limite trebuie respectate, de asemenea, în cazul amestecării măslinelor din loturi care provin din mai multe unități agricole. Producția determinată este producția medie a lotului prelucrat.”

Modificarea acestui articol marchează „conversia” de la ulei de măsline la măsline, cu referire la cele trei categorii ale densității de plantare deja existente la articolul 5, fără a introduce de facto restricții sau creșteri ale capacității de producție a unităților producătoare de ulei de măsline.

Scopul acestei modificări este de a facilita controalele asupra cultivatorilor de măsline.

— Această modificare vizează articolul 7 din caietul de sarcini, referitor la modalitățile de recoltare și de depozitare.

Formularea:

„Măslinele trebuie să fie desprinse direct de plantă, colectate, dacă este necesar, pe plase sau pânze și transportate și depozitate în cutii care pot fi stivuite și care sunt perforate pe 5 laturi, în straturi care nu depășesc 30 cm, în lăzi perforate sau în roabe. În cazul în care măslinele sunt depozitate, acest lucru se realizează în spații răcoroase și ventilate adecvate, timp de cel mult trei zile de la recoltare. Transportul până la moară se poate realiza în aceleași cutii sau în alte recipiente adecvate. Este interzisă utilizarea de saci sau de baloturi. În cazul în care se folosesc lăzi și/sau roabe, măslinele trebuie transportate la moară în ziua recoltării. Înainte de măcinare, depozitarea în moară trebuie să se realizeze în spații și în recipiente care garantează caracteristicile calitative ale produsului. Măslinele trebuie prelucrate în termen de 24 de ore de la livrarea la mori, care trebuie să fie situate pe teritoriul menționat la articolul 3 din prezentul caiet de sarcini și trebuie să fie adecvate în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 8 de mai jos.”

se înlocuiește cu următorul text:

„Măslinele trebuie să fie desprinse direct de plantă, colectate, dacă este necesar, pe plase sau pânze și transportate și depozitate în cutii care pot fi stivuite și care sunt perforate pe 5 laturi, în straturi care nu depășesc 30 cm, sau în lăzi perforate sau în roabe. În cazul în care măslinele sunt depozitate, acest lucru se realizează în spații răcoroase și ventilate adecvate, timp de cel mult trei zile de la recoltare. Transportul până la moară se poate realiza în aceleași cutii sau în alte recipiente adecvate. Este interzisă utilizarea de saci sau de baloturi. Înainte de măcinare, depozitarea în moară trebuie să se realizeze în spații și în recipiente care garantează caracteristicile calitative ale produsului. În cazul în care se folosesc pentru recoltare lăzi și/sau roabe, măslinele trebuie transportate la moară în ziua recoltării. Măslinele trebuie prelucrate în termen de 24 de ore de la livrarea la mori, care trebuie să fie situate pe teritoriul menționat la articolul 3 din prezentul caiet de sarcini și trebuie să fie adecvate în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 8 de mai jos.”

Pentru a clarifica fraza, se introduce cuvântul „sau” după „30 cm”.

Adăugarea penultimului paragraf are scopul de a preciza că transportul măslinelor la moară trebuie să se efectueze în ziua recoltării în cazul în care se folosesc lăzi sau roabe ca recipiente de depozitare pentru măslinele recoltate. Această modificare este necesară pentru a asigura prelucrarea rapidă a măslinelor care prezintă cel mai mare risc de a fi deteriorate.

— Această modificare vizează articolul 8 din caietul de sarcini, referitor la metoda de extracție a uleiului și la formarea loturilor.

Formularea:

„După curățarea măslinelor cu apă sau aer la temperatura mediului, uleiul «Chianti Classico» trebuie extras prin metode mecanice și fizice fiabile și constante. Temperatura instalațiilor de extracție trebuie controlată astfel încât să nu depășească 27 °C.”

se înlocuiește cu următorul text:

„După curățarea măslinelor cu apă, cu sau fără aer, la temperatura mediului, uleiul «Chianti Classico» trebuie extras prin metode mecanice și fizice fiabile și constante. Temperatura instalațiilor de extracție trebuie controlată astfel încât să nu depășească 27 °C.”

Această adăugire este necesară pentru a clarifica faptul că atât apa, cât și aerul pot fi utilizate în etapa de curățare.

Legătura

— Acest punct nu este o modificare în adevăratul sens al cuvântului. Legătura nu figurează în caietul de sarcini actual, ci doar în documentul unic publicat. Prin urmare, textul din documentul unic trebuie introdus într-un articol specific din caietul de sarcini.

Textul introdus în caietul de sarcini are următorul conținut:

„Legătura Articolul 18 Teritoriul pe care se produce uleiul «Chianti Classico» este caracterizat de trăsături climatice și hidrogeologice specifice, fiind clar delimitat din punct de vedere geografic încă din secolul al XIV-lea. Aria de producție este o zonă foarte omogenă din punctul de vedere al terenurilor și al climei, fiind caracterizată de toamne călduțe și uscate ce lasă locul unor ierni aspre. Per ansamblu, mediul prezintă caracteristici care permit cultivarea măslinului la limita zonei în care este prezent în mod natural, situație care a influențat și continuă să influențeze procesul de formare și coacere a măslinelor. Potrivit tehnicilor de cultivare aplicate dintotdeauna pe acest teritoriu, măslinele se recoltează direct din pomi atunci când ajung la maturitate. Condițiile termice influențează, de asemenea, tipologia formei plantelor de măslin (în general extinse și sub formă de pocal) adoptată de agricultorii locali, care permite coroanelor să câștige volum pentru o mai bună repartizare a căldurii și a luminii în interiorul coroanei, factori care favorizează dezvoltarea măslinilor pe parcursul unor perioade scurte din an. Uleiul extravirgin «Chianti Classico» este produs din măsline obținute din soiuri cultivate în mod tradițional în Toscana și se distinge prin profilul său senzorial datorat mai ales gustului intens, amar și picant, îmbinat cu note fructate perceptibile prin miros. Caracteristicile chimice și organoleptice ale uleiului de măsline extravirgin «Chianti Classico» DOP sunt legate de condițiile climatice ale ariei de producție, care influențează direct cantitatea de fenoli prezentă în produs și calitatea acestora, măsura în care sunt percepute gustul amar și cel picant, precum și intensitatea gustului fructat. Având în vedere necesitatea de a proteja fructele de primele geruri tomnatice, a luat naștere tradiția recoltării timpurii a măslinelor (adică înaintea coacerii depline a fructelor). Deși duce la obținerea unei cantități mai reduse de ulei, această practică permite culegerea măslinelor atunci când conținutul de polifenoli este încă ridicat și contribuie la intensificarea notelor de amar și picant care sunt perceptibile prin gust și care fac ca uleiul «Chianti Classico» să fie ușor de recunoscut. În plus, grație variațiilor de temperatură semnificative ce caracterizează acest teritoriu toamna, uleiul de măsline extravirgin «Chianti Classico» se distinge și printr-o aromă fructată foarte distinctă. O recunoaștere importantă a ariei de producție s-a datorat unui edict promulgat în 1716 de marele duce Cosimo III, edict care trasa granițele actuale ale teritoriului, cu scopul recunoașterii calităților și caracteristicilor deosebite ale producțiilor de vin și de ulei obținute în regiune; un fel de DOP avant la lettre. În 1819, Trattato teorico – pratico completo sull’ulivo (Tratat teoretic – practic complet despre măslin), de G. Tavanti, enumera principalele soiuri deja existente în zona «Chianti Classico».”

Etichetarea

— Modificarea vizează articolul 17, „Denumire și prezentare”, din caietul de sarcini al produsului și punctul 3.6 din documentul unic.

„Pe al doilea rând, «de lege și de normele comerciale» se înlocuiește cu un termen mai adecvat, și anume «de legislația în vigoare».

Se elimină cuvântul «imediat», care se referă la plasarea cuvintelor «Denominazione di Origine Protetta» după denumire, și se permite utilizarea acronimului «DOP».

Formularea:

«Pe lângă mențiunile obișnuite prevăzute de lege și de normele comerciale, pe etichetele recipientelor, menționate la articolul anterior, trebuie să figureze mențiunea „Olio Extravergine di Oliva Chianti Classico”, urmată imediat de mențiunea „Denominazione di Origine Protetta” (denumire de origine protejată), precum și de anul de producție, toate acestea fiind tipărite cu caractere clare și indelebile, în conformitate cu articolul 6 din prezentul caiet de sarcini. La denumirea menționată nu se permite adăugarea niciunei calificări neprevăzute în mod expres în prezentul caiet de sarcini. În schimb, este autorizată utilizarea mărcilor unor cooperative sau a denumirilor de întreprinderi, de exploatații sau de ferme, sau a unor indicații toponimice care fac referire la locul real al producției măslinelor. Denumirea produsului trebuie să figureze pe etichetă cu caractere clare și indelebile, într-o culoare net deosebită de cea a etichetei. Dimensiunea caracterelor grafice utilizate pentru eventualele mențiuni complementare nu poate depăși în niciun caz 50 % din dimensiunea caracterelor utilizate pentru denumirea de origine protejată.»

se înlocuiește cu următorul text:

«Pe lângă mențiunile obișnuite prevăzute de legislația în vigoare, pe etichetele aplicate pe recipiente, menționate la articolul anterior, trebuie să figureze mențiunea „Olio Extravergine di Oliva Chianti Classico” și mențiunea „Denominazione di Origine Protetta” (denumire de origine protejată) sau acronimul „DOP”, însoțite de anul de producție, tipărite în mod evident și cu caractere indelebile, în conformitate cu articolul 6 din prezentul caiet de sarcini.»

Este interzisă adăugarea oricărei mențiuni laudative care nu este prevăzută în mod expres în prezentul caiet de sarcini. Totuși, este permisă utilizarea mărcilor unor grupuri de producători, a denumirilor unor societăți comerciale, domenii și exploatații agricole și a unor indicații toponimice care fac referire la localități autentice unde se produc măsline.

Pe etichetă, denumirea produsului trebuie să figureze cu caractere clare, indelebile, în culori care să contrasteze puternic cu culoarea etichetei. Dimensiunea caracterelor grafice utilizate pentru orice alte mențiuni complementare nu poate depăși 50 % din dimensiunea caracterelor utilizate pentru denumirea de origine protejată.”

Scopul acestor modificări este de a permite adaptarea modului de introducere a acestor mențiuni la tipul de etichetă.

Eliberarea pentru consum; tipuri de ambalaje; inspecții

Eliberarea pentru consum

— Această modificare vizează articolul 13 din caietul de sarcini al produsului; aceste informații se introduc, de asemenea, la punctul 3.5 din documentul unic privind momentul eliberării pentru consum și termenul-limită pentru îmbuteliere.

Formularea:

„Uleiul «Chianti Classico» se poate îmbutelia până la data de 31 octombrie a anului succesiv anului de producție și se poate elibera pentru consum până în luna februarie a anului următor. Anul producției trebuie evidențiat întotdeauna în mod clar pe eticheta uleiului «Chianti Classico».”

se înlocuiește cu următorul text:

„Uleiul «Chianti Classico» se poate îmbutelia până la data de 31 ianuarie a celui de al doilea an succesiv anului de producție. Anul producției trebuie evidențiat întotdeauna în mod clar pe eticheta uleiului «Chianti Classico».”

Se propune eliminarea cerinței de a elibera uleiul pentru consum (adică vânzarea de către unitatea de ambalare) până la 28 februarie, deoarece s-a demonstrat că această restricție este excesivă și limitează activitatea comercială. Informarea corectă a consumatorului este garantată, în orice caz, de obligația de a indica clar anul pe etichetă și, mai ales, de prezența pe etichetă a datei de expirare a uleiului. Se propune, de asemenea, ca data de 31 ianuarie a celui de al doilea an succesiv anului de recoltare să fie specificată ca termen-limită pentru îmbuteliere.

Prin natura sa și în situația noastră, uleiul se păstrează mai bine în vrac decât îmbuteliat. Prin urmare, producătorii preferă, în general, să efectueze îmbutelierea ca răspuns la comenzi și să încerce să reducă la minimum numărul de sticle sau cutii de ulei din stoc. Scopul este de a păstra prospețimea și calitatea produsului.

Prin urmare, ținând cont de cele de mai sus, pentru a depăși eventualele probleme legate de conservarea și comercializarea uleiului cu DOP „Chianti Classico”, pentru a preveni apariția unor astfel de probleme în viitor și având în vedere că uleiul cu DOP „Chianti Classico” trebuie să aibă, în orice caz, o dată de expirare pe etichetă, considerăm oportună specificarea datei de 31 ianuarie a celui de al doilea an succesiv anului de recoltare ca fiind noul termen-limită pentru îmbuteliere.

— Această modificare vizează articolul 15 din caietul de sarcini, referitor la noul termen-limită pentru îmbuteliere pentru tipurile de depozitare a uleiului care nu este supus filtrării pentru limpezire.

Formularea:

„Prin derogare de la primul alineat al prezentului articol, uleiul care respectă normele prevăzute în caietul de sarcini poate fi îmbuteliat până la data de 31 octombrie a anului succesiv anului de recoltare a măslinelor, în cazul în care este supus filtrării pentru limpezire până la data de 31 decembrie a anului de producție și, în orice caz, până la data depunerii cererii de certificare.”

se înlocuiește cu următorul text:

„Prin derogare de la primul alineat al prezentului articol, uleiul care respectă normele prevăzute în caietul de sarcini poate fi îmbuteliat până la data de 31 ianuarie a celui de al doilea an succesiv anului de recoltare a măslinelor, în cazul în care este supus filtrării pentru limpezire până la data de 31 decembrie a anului de producție și, în orice caz, până la data depunerii cererii de certificare.”

Se propune ca data de 31 ianuarie a celui de al doilea an succesiv anului de recoltare să fie specificată ca termen-limită pentru îmbuteliere.

Această modificare este rezultatul modificării aduse articolului 13 de mai sus.

Fraza eliminată are următorul conținut:

„În cazul în care uleiul nu a fost supus imediat filtrării pentru limpezire până la data de 31 decembrie a anului recoltării, acesta trebuie, de asemenea, depozitat în gaz inert.”

Se propune eliminarea cerinței de depozitare a uleiului nefiltrat sub pătură de gaz inert, menținându-se în același timp termenul-limită pentru ambalare la 45 de zile de la data certificării.

Uleiul nefiltrat depozitat sub pătură de gaz inert își păstrează caracteristicile, spre deosebire de uleiul nefiltrat depozitat fără gaz inert. Cu toate acestea, se consideră că impunerea obligației operatorilor de a îmbutelia uleiul în termen de 45 de zile de la data certificării poate oferi consumatorului o protecție cuprinzătoare. În cazul în care îmbutelierea nu are loc în termen de 45 de zile, controalele chimice și organoleptice trebuie repetate.

Tipuri de ambalaje

— Se modifică articolul 16 din caietul de sarcini și punctul 3.5 din documentul unic.

Formularea actuală:

„Uleiul «Chianti Classico» trebuie să fie ambalat în aria de producție în recipiente de sticlă sau de metal care respectă volumele stabilite, a căror capacitate nominală nu poate depăși 5 (cinci) litri. De asemenea, sunt admise ambalajele de sticlă, metal sau PET mai mici de 100 ml, cu condiția ca prezentarea lor într-un alt ambalaj să permită respectarea capacităților totale autorizate de normele în vigoare. Ambalajele trebuie închise ermetic, astfel încât la deschiderea ambalajului să se rupă sigiliul de garanție.”

se înlocuiește cu următorul text:

„Uleiul «Chianti Classico» trebuie să fie ambalat în aria de producție menționată la articolul 3, în recipiente din materiale și cu volume permise din punct de vedere legal. Ambalajul trebuie închis conform legii și trebuie să poarte un sigiliu de garanție. Pentru recipientele cu o capacitate mai mică de 100 ml, capacitatea poate fi omisă.”

Se propune să se permită utilizarea recipientelor din diferite materiale și cu diferite capacități pentru a permite operatorilor să răspundă mai bine cerințelor pieței.

De asemenea, acest lucru permite operatorilor să aplice sigiliul de garanție în cel mai adecvat mod, în funcție de tipul de recipient.

Inspecții

— Se introduce un articol specific în caietul de sarcini, referitor la inspecții. Acesta include toate informațiile despre organismul de control.

Noul articol are următorul conținut:

„Inspecții Articolul 19 Conformitatea produsului cu caietul de sarcini este verificată de organismul de control, în conformitate cu dispozițiile legislației UE în vigoare. Organismul de control responsabil este Valoritalia Srl, cu sediul social la adresa Via Piave 24, 00187 Roma, Tel.: +390645437975; Fax +390645438908; E-mail: info@valoritalia.it.”

DOCUMENT UNIC

„Chianti Classico”

Nr. UE: PDO-IT-0108-AM03 — 20.3.2019

DOP (X) IGP ( )

1. Denumirea (denumirile) [a (ale) DOP sau IGP]

„Chianti Classico”

2. Statul membru sau țara terță

Italia

3. Descrierea produsului agricol sau alimentar

3.1. Tipul de produs [enumerat în anexa XI]

Clasa 1.5. Uleiuri și grăsimi (unt, margarină, uleiuri etc.)

3.2. Descrierea produsului căruia i se aplică denumirea de la punctul 1

„Chianti Classico” este un ulei de măsline extravirgin care, la momentul eliberării pentru consum, prezintă următoarele caracteristici:

Evaluare chimică

(a) Aciditate exprimată în acid oleic: ≤ 0,5 %;

(b) Număr de peroxizi: maximum 12 (mEq oxigen);

(c) Conținut ridicat de acid oleic: > 72 %;

(d) Total polifenoli de peste 150 ppm;

(e) Conținut de alfa-tocoferol de peste 140 ppm.

Evaluare organoleptică

Uleiul trebuie:

— să aibă o culoare care variază de la verde intens la verde cu nuanțe aurii;

— să aibă aromă fructată, specifică uleiului de măsline.

Mai exact, fișa rezultatelor testului de degustare trebuie să se prezinte după cum urmează:

(a) fructat verde 3-8

(b) amar 2-8

(c) picant 2-8

3.3. Hrană pentru animale (doar în cazul produselor de origine animală) și materii prime (doar în cazul produselor prelucrate)

Uleiul de măsline extravirgin „Chianti Classico” este produs din fructele unor măslini care sunt înscriși în registru. În orice exploatație, din totalul măslinilor respectivi, cel puțin 80 % trebuie să fie din soiurile „Frantoio”, „Correggiolo”, „Moraiolo”, „Leccino” și „Leccio del Corno”, separat sau împreună, iar maximum 20 % din totalul măslinelor poate proveni din alte soiuri locale, care trebuie să fie înscrise întotdeauna în registrul toscan al germoplasmei măslinilor.

3.4. Etape specifice ale producției care trebuie să se desfășoare în aria geografică delimitată

Toate etapele procesului de producție, de cultivare, de recoltare și de extracție a uleiului trebuie să se desfășoare exclusiv în aria geografică de producție menționată la punctul 4.

3.5. Norme specifice privind felierea, răzuirea, ambalarea etc. a produsului la care se referă denumirea înregistrată

Uleiul de măsline „Chianti Classico” se poate ambala până la data de 31 ianuarie a celui de al doilea an succesiv anului de producție. Anul de producție trebuie să fie întotdeauna marcat clar pe etichetă.

Uleiul de măsline extravirgin „Chianti Classico” trebuie să fie ambalat în aria de producție menționată la articolul 4, în recipiente din materiale și cu volume permise din punct de vedere legal. Ambalajul trebuie închis conform legii și trebuie să poarte un sigiliu de garanție. Pentru recipientele cu o capacitate mai mică de 100 ml, capacitatea poate fi omisă.

Ambalarea uleiului de măsline extravirgin „Chianti Classico” trebuie să se desfășoare în aria de producție pentru a se garanta controlarea în condiții optime a originii produsului și pentru a se evita ca transportul în vrac al uleiului în afara ariei de producție să cauzeze deteriorarea și pierderea caracteristicilor specifice definite la punctul 3.2, mai ales a gustului tipic cu note amare și picante al uleiului de măsline extravirgin „Chianti Classico”, gust datorat conținutului de antioxidanți fenolici și profilului substanțelor aromatice. Acțiunea oxigenului din aer în cursul operațiunilor de transfer dintr-un recipient în altul, de pompare, de transport și de descărcare, operațiuni care s-ar repeta mai frecvent în cazul ambalării în afara ariei de producție, poate duce la pierderea caracteristicilor specifice ale uleiului de măsline extravirgin „Chianti Classico” descrise la punctul 3.2.

3.6. Norme specifice privind etichetarea produsului la care se referă denumirea înregistrată

Pe lângă mențiunile obișnuite prevăzute de legislația în vigoare, pe etichetele aplicate pe recipiente trebuie să figureze mențiunea „Olio Extravergine di Oliva Chianti Classico” și mențiunea „Denominazione di Origine Protetta” (denumire de origine protejată) sau acronimul „DOP”, însoțite de anul de producție, tipărite în mod evident și cu caractere indelebile.

Este interzisă adăugarea oricărei mențiuni laudative care nu este prevăzută în mod expres în prezentul caiet de sarcini. Totuși, este permisă utilizarea mărcilor unor grupuri de producători, a denumirilor unor societăți comerciale, domenii și exploatații agricole și a unor indicații toponimice care fac referire la localități autentice unde se produc măsline.

Pe etichetă, denumirea produsului trebuie să figureze cu caractere clare, indelebile, în culori care să contrasteze puternic cu culoarea etichetei. Dimensiunile caracterelor grafice utilizate pentru eventualele mențiuni suplimentare nu pot depăși 50 % din dimensiunile caracterelor utilizate pentru denumirea produsului.

4. Delimitarea concisă a ariei geografice

Aria de producție a uleiului „Chianti Classico” este formată din teritoriile administrative ale următoarelor comune de pe teritoriul provinciilor Siena și Florența: Castellina in Chianti, Gaiole in Chianti, Greve in Chianti și Radda in Chianti în întregime și, parțial, Barberino-Tavarnelle, Castelnuovo Berardenga, Poggibonsi și San Casciano in Val di Pesa.

Această arie corespunde teritoriul delimitat ca arie de producție pentru vinul „Chianti Classico”, prevăzut în decretul interministerial din 31 iulie 1932 publicat în Gazzetta Ufficiale della Republica Italiana (Monitorul Oficial al Italiei) nr. 209 din 9 septembrie 1932.

5. Legătura cu aria geografică

Specificitatea ariei geografice

Teritoriul pe care se produce uleiul „Chianti Classico” este caracterizat de trăsături climatice și hidrogeologice specifice, fiind clar delimitat din punct de vedere geografic încă din secolul al XIV-lea.

Aria de producție este o zonă foarte omogenă din punctul de vedere al terenurilor și al climei, fiind caracterizată de toamne călduțe și uscate ce lasă locul unor ierni aspre. Per ansamblu, mediul prezintă caracteristici care permit cultivarea măslinului la limita zonei în care este prezent în mod natural, situație care a influențat și continuă să influențeze procesul de formare și coacere a măslinelor.

Potrivit tehnicilor de cultivare aplicate dintotdeauna pe acest teritoriu, măslinele se recoltează direct din pomi atunci când ajung la maturitate.

Condițiile termice influențează, de asemenea, tipologia formei plantelor de măslin (în general extinse și sub formă de pocal) adoptată de agricultorii locali, care permite coroanelor să câștige volum pentru o mai bună repartizare a căldurii și a luminii în interiorul coroanei, factori care favorizează dezvoltarea măslinilor pe parcursul unor perioade scurte din an.

Specificitatea produsului

Uleiul extravirgin „Chianti Classico” este produs din măsline obținute din soiuri cultivate în mod tradițional în Toscana și se distinge prin profilul său senzorial datorat mai ales gustului intens, amar și picant, îmbinat cu note fructate perceptibile prin miros.

Legătura cauzală dintre aria geografică și calitatea sau caracteristicile produsului (pentru DOP) sau o calitate anume, reputația sau alte caracteristici ale produsului (pentru IGP)

Caracteristicile chimice și organoleptice ale uleiului de măsline extravirgin „Chianti Classico” DOP sunt legate de condițiile climatice ale ariei de producție, care influențează direct cantitatea de fenoli prezentă în produs și calitatea acestora, măsura în care sunt percepute gustul amar și cel picant, precum și intensitatea gustului fructat.

Având în vedere necesitatea de a proteja fructele de primele geruri tomnatice, a luat naștere tradiția recoltării timpurii a măslinelor (adică înaintea coacerii depline a fructelor). Deși duce la obținerea unei cantități mai reduse de ulei, această practică permite culegerea măslinelor atunci când conținutul de polifenoli este încă ridicat și contribuie la intensificarea notelor de amar și picant care sunt perceptibile prin gust și care fac ca uleiul „Chianti Classico” să fie ușor de recunoscut. În plus, grație variațiilor de temperatură semnificative ce caracterizează acest teritoriu toamna, uleiul de măsline extravirgin „Chianti Classico” se distinge și printr-o aromă fructată foarte distinctă.

O recunoaștere importantă a ariei de producție s-a datorat unui edict promulgat în 1716 de marele duce Cosimo III, edict care trasa granițele actuale ale teritoriului, cu scopul recunoașterii calităților și caracteristicilor deosebite ale producțiilor de vin și de ulei obținute în regiune; un fel de DOP avant la lettre. În 1819, Trattato teorico – pratico completo sull’ulivo (Tratat teoretic – practic complet despre măslin), de G. Tavanti, enumera principalele soiuri deja existente în zona „Chianti Classico”.

Trimitere la publicarea caietului de sarcini

Textul integral al caietului de sarcini este disponibil la adresa: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

sau

accesând direct pagina principală a site-ului Ministerului Politicilor Agricole, Alimentare și Forestiere (www.politicheagricole.it) și făcând clic pe „Qualità” (în partea superioară dreaptă a ecranului), apoi pe „Prodotti DOP IGP STG” (pe laterala stângă a ecranului) și apoi pe „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

(1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.