3.2.1

CESE ia notă de temele de reflecție menționate în Cartea verde în vederea îmbunătățirii în continuare a gestionării pescuitului în UE și dorește să formuleze următoarele observații generale: 3.2.1.1 Pentru a profita la maximum de resursele halieutice, CESE sprijină ideea de a face ca, până în 2015, gestionarea acestora să fie compatibilă cu obiectivul de randament maxim durabil (RMD), dar și de a trece după această dată la o gestionare într-un mod mai conservator, care să diminueze riscurile de epuizare a stocurilor și să garanteze o activitate de pescuit mai profitabilă. Acest lucru este valabil și pentru activitățile de pescuit mixte, împreună cu măsuri mai flexibile care să prevină pagube economice și sociale. De altfel, Comitetul se declară în favoarea eliminării totale și progresive a aruncării capturilor înapoi în mare. 3.2.1.2 CESE ar dori să avertizeze cu privire la orice repunere în discuție pripită a modului de gestionare a resurselor bazat pe sistemul capturii totale admisibile (TAC) și pe cotele de pescuit. În ciuda imperfecțiunilor de care dă dovadă, acest sistem nu poate fi înlocuit cu ușurință. Alternativa, care constă în favorizarea unei gestionări întemeiate pe controlarea efortului de pescuit sau pe introducerea drepturilor de pescuit, nu ar putea fi aplicată fără a se realiza în prealabil o evaluare riguroasă a impactului socioeconomic, prin care să se determine cât de întemeiată este o eventuală modificare a bazelor gestionării resurselor halieutice. 3.2.1.3 În plus, dacă reducerea efortului de pescuit ar trebui să se traducă prin stabilirea unor restricții privind numărul de zile consacrate activității de pescuit, Comitetul ar dori să reamintească faptul că introducerea unui astfel de sistem ar atrage inconveniente inacceptabile, întrucât ar expune lucrătorii la perioade punctuale de muncă excesivă, care favorizează oboseala și, în consecință, riscurile de accidentare. 3.2.1.4 Pe de altă parte, CESE manifestă unele rezerve cu privire la introducerea drepturilor de pescuit, întrucât s-ar putea face uz comercial de acestea, resursele naturale fiind în mod fundamental proprietatea societății, în ansamblul său. S-ar putea prevedea posibilitatea de transferare a drepturilor de pescuit, anual sau de mai multe ori pe an, cu condiția ca principiul de gestionare a cotelor de către autoritățile publice să nu mai fie pus în discuție. În funcție de contextul local, accesul la resurse ar putea fi stabilit pe baza unor criterii sociale și de mediu. În orice caz, transmiterea drepturilor de pescuit transferabile – individuale sau colective – nu ar trebui să aibă caracter permanent, nici să poată face obiectul speculei. 3.2.1.5 Capturile de pește care depășesc cotele ar putea fi astfel scăzute din cotele anului următor, cu condiția ca veniturile provenind din vânzarea acestor produse să fie direcționate către actorii dispuși să renunțe la o parte din cotele proprii, pentru a se ține astfel seama de excesul de capturi. 3.2.1.6 CESE estimează că stabilitatea relativă ar trebui să rămână una dintre pietrele de temelie ale PCP. Cu toate acestea, Comitetul remarcă faptul că se impune o reactualizare a acestui principiu, pentru a se ține seama de evoluțiile care au avut loc de la crearea sa în 1983. În orice caz, orice modificare a acestui sistem ar trebui să fie negociată între statele membre. Comunităților locale și regionale li s-ar putea acorda un acces preferențial, pe baza criteriilor sociale și de mediu. 3.2.1.7 Trebuie încurajată includerea PCP în politica maritimă integrată (PMI). CESE recomandă recunoașterea juridică a dreptului sectoarelor pescuitului și acvaculturii de a fi consultate în ceea ce privește planificarea spațiului maritim, precum și ca viitoarea PCP să prevadă mecanisme de compensare pentru întreprinderile din domeniul pescuitului și salariații acestora, expuși riscului de a pierde ocazii de pescuit. Este vorba, în special, de încurajarea în mod proactiv a formării profesionale, spre exemplu prin crearea unor circuite de formare integrate, și de cunoașterea holistică a mediului marin, pentru a impulsiona înființarea unor locuri de muncă durabile și reconversia profesională în cadrul clusterelor maritime. 3.2.1.8 Trebuie alocate mai multe resurse cercetării, în vederea îmbunătățirii cunoașterii mediului marin; este necesară, de asemenea, o mai bună valorificare a cunoștințelor pescarilor. 3.2.1.9 CESE remarcă faptul că nu au fost îndeplinite obiectivele PCP în ceea ce privește sprijinul financiar. Trebuie să se urmărească îndeplinirea obiectivului de durabilitate economică, cu condiția ca organizarea pieței să fie revizuită în profunzime. În plus, este necesar să se utilizeze ajutoarele publice pentru a sprijini tranziția industriilor de pescuit și de prelucrare din UE către un pescuit durabil, ceea ce implică luarea în considerare a consecințelor socioeconomice ale proceselor de restructurare. În cele din urmă, CESE se declară în favoarea stabilirii unei condiționări explicite între acordarea de finanțare comunitară și îndeplinirea obiectivelor strategice de către statele membre.