[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 18.7.2007

SEC(2007) 981

DOCUMENT DE LUCRU AL PERSONALULUI COMISIEI Document de însoţire pentru

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CĂTRE CONSILIU, CĂTRE COMITETUL ECONOMIC ŞI SOCIAL EUROPEAN ŞI CĂTRE COMITETUL REGIUNILOR Către o consolidare a pieţei interne a televiziunii mobile Rezumatul evaluării impactului {COM(2007) 409 final}{SEC(2007) 980}

REZUMAT

1. INTRODUCERE

PREZENTA EVALUARE A IMPACTULUI DESCRIE OPţIUNILE PE CARE COMISIA LE-A LUAT ÎN CONSIDERARE ÎN VEDEREA PREGăTIRII COMUNICăRII SALE „Către o consolidare a pieţei interne a televiziunii mobile” . Principalul obiectiv al comunicării este să sprijine piaţa incipientă a televiziunii mobile (M-TV) pe teritoriul UE. Momentul publicării comunicării a fost ales în aşa fel încât toate condiţiile să fie îndeplinite pentru a garanta succesul pătrunderii pe piaţă a acestor servicii în întreaga Uniune Europeană.

A fost desfăşurată o amplă consultare a părţilor interesate. În special, serviciile Comisiei au facilitat înfiinţarea unui grup industrial umbrelă, Consiliul european pentru difuzarea mobilă (European Mobile Broadcasting Council - EMBC) , care a reunit principalii operatori industriali interesaţi, inclusiv radiodifuzori, fabricanţi, furnizori de conţinut şi operatori de telecomunicaţii. În martie 2007, EMBC a formulat recomandări cu privire la tehnologie, spectrul de frecvenţe şi aspecte de reglementare.

2. TELEVIZIUNEA MOBILă: UN ELEMENT DE INTERES ÎN UE

TELEVIZIUNEA MOBILă REPREZINTă O NOUă TEHNOLOGIE CONVERGENTă CARE REUNEşTE, ÎN SPECIAL, DOUă SECTOARE MAJORE ALE INDUSTRIEI UE: comunicaţiile mobile şi audiovizualul . Această tehnologie prezintă un potenţial deosebit pentru creştere şi locuri de muncă în UE – nu numai pentru cele două sectoare industriale implicate în principal, dar şi pentru câteva domenii conexe, cum ar fi producţia de conţinut şi industria publicitară.

Se estimează că televiziunea mobilă va aduce benificii semnificative consumatorilor din UE, deoarece facilitează accesul acestora nu numai la programele TV, în orice loc şi la orice oră, dar şi la un conţinut audiovizual bogat, diversificat şi personalizat. Se vor dezvolta astfel noi moduri de utilizare a conţinutului audiovizual şi de interacţiune cu acesta, care ar putea transforma televiziunea mobilă dintr-o simplă platformă tehnologică într-un nou stil de viaţă.

Cu toate acestea, introducerea şi pătrunderea pe piaţa UE a serviciilor de televiziune mobilă au fost lente până în prezent, iar Europa riscă să îşi piardă avantajul competitiv în domeniul serviciilor mobile şi să piardă o oportunitate majoră pentru creştere şi inovaţie în cazul în care nu se realizează un grad suficient de coordonare în întreaga Europă. Cheia către o generalizare a acestor servicii inovatoare în Uniunea Europeană constă în stabilirea condiţiilor potrivite, care vor permite operatorilor să beneficieze pe deplin de avantajele pieţei interne europene, în special de economiile de scară necesare.

Din acest motiv, Comisia a identificat necesitatea unei strategii UE în domeniul televiziunii mobile , care abordează principalele aspecte de reglementare şi contribuie la orientarea acţiunilor industriei, ale autorităţilor locale şi ale tuturor părţilor interesate. Obiectivele comunicării şi ale evaluării aferente a impactului trebuie interpretate în contextul iniţiativei i2010 a Comisiei [1] şi al cadrului de reglementare UE pentru comunicaţiile electronice . Prezenta comunicare joacă, prin urmare, un rol cheie în promovarea pătrunderii pe piaţă a unor noi servicii inovatoare.

3. TEHNOLOGIILE TELEVIZIUNII MOBILE

CONCRET, „televiziunea mobilă” se referă la transmiterea conţinutului audiovizual către un dispozitiv mobil . O astfel de transmitere poate lua forme diferite, de la televiziunea în direct până la vizionarea decalată sau la cerere. În plus, transmiterea serviciilor de televiziune mobilă poate avea loc prin intermediul mai multor reţele, inclusiv cele de telefonie mobilă/celulară, de radiodifuziune terestră, de satelit şi de internet.

Există o distincţie cheie între televiziunea mobilă unicast („unu-la-unu”) şi broadcast („receptori multipli”) . Vizionarea la cerere sau transmisiunile decalate la cerere reprezintă exemple de televiziune unicast, în timp ce programele TV tradiţionale sunt în mod obişnuit broadcast. Televiziunea unicast este foarte răspândită la ora actuală şi majoritatea operatorilor utilizează reţelele existente de comunicaţii mobile (2,5 sau 3G/UMTS) pentru a furniza conţinutul TV către dispozitivele mobile.

Radiodifuziunea mobilă se află încă în stadiu incipient. Principala tehnologie utilizată pentru proiectele-pilot şi pentru lansările comerciale în materie de radiodifuziune digitală mobilă terestră în Europa este: DVB-H (Digital Video Broadcast transmission to Handheld terminals - difuzare video digitală mobilă) bazată pe standardele DVB-T. Alte tehnologii includ T-DMB (Terrestrial Digital Multimedia Broadcasting - difuzare digitală multimedia terestră, bazată pe standarde T-DAB) şi MediaFLO (Media Forward Link Only). Există, de asemenea, sisteme hibride de difuzare prin satelit/terestră , cum ar fi DVB-SH care utilizează benzile satelit.

La ora actuală, DVB-H este standardul cel mai răspândit în UE, fiind obiectul unor teste şi/sau oferte comerciale în 15 state membre. DVB-H este singurul standard care asigură compatibilitatea cu versiunile anterioare ale DVB-T, standardul utilizat pentru televiziunea digitală terestră în UE.

4. DOMENIU DE APLICARE

COMUNICAREA şI EVALUAREA AFERENTă A IMPACTULUI ABORDEAZă ASPECTE CARE APARţIN CADRULUI DE REGLEMENTARE PENTRU COMUNICAţIILE ELECTRONICE, CUM AR FI TEHNOLOGIILE şI STANDARDELE, REGIMURILE DE AUTORIZARE şI POLITICA ÎN CEEA CE PRIVEşTE SPECTRUL DE FRECVENţE RADIO şI SE CONCENTREAZă NUMAI PE radio difuzarea terestră a televiziunii mobile .

Aspectele referitoare la conţinut nu sunt abordate deoarece sunt deja tratate de o serie de iniţiative specifice legislative şi de politică în contextul politicii audiovizuale a UE. În special, propunerea în vederea adoptării unei noi directive privind serviciile mass-media audiovizuale se va aplica, de asemenea, conţinutului audiovizual oferit prin intermediul platformelor mobile.

Serviciile audiovizuale furnizate prin intermediul reţelelor mobile de comunicaţii , cum ar fi comunicaţiile mobile 3G/UMTS, se află, de asemenea, în afara domeniului de aplicare al comunicării şi al evaluării aferente a impactului, deoarece utilizarea acestor reţele nu determină apariţia unor noi aspecte de politică în ceea ce priveşte tehnologia, spectrul de frecvenţe şi regimurile de autorizare.

5. SITUAţIA PIEţEI ÎN UE

ASTăZI, PIAţA TELEVIZIUNII MOBILE SE AFLă ÎNCă ÎNTR-O ETAPă FOARTE TIMPURIE DE DEZVOLTARE, IAR OPERAţIUNILE COMERCIALE AU ÎNCEPUT NUMAI ÎN PATRU STATE MEMBRE: ITALIA, GERMANIA, FINLANDA şI REGATUL UNIT. TOTUşI, SE CONSTATă O ANUMITă ACCELERARE A INTRODUCERII SERVICIILOR. 2006 A FOST UN AN CHEIE ÎN CEEA CE PRIVEşTE PROIECTELE-PILOT şI ANUNţURILE. 2007 AR TREBUI Să DEVINă ANUL LANSăRILOR COMERCIALE, CAMPANII NAţIONALE FIIND PREVăZUTE ÎN GERMANIA, FRANţA şI SPANIA. 2008 reprezintă o dată ţintă pentru industrie în ceea ce priveşte serviciile de televiziune mobilă, datorită unor evenimente sportive importante, cum ar fi Campionatul European de Fotbal şi Jocurile Olimpice, care vor constitui un test important pentru aceste servicii noi.

Tabelul 1 – situaţia actuală în UE -27

Tehnologie | State membre în care este utilizată tehnologia |

Teste | Lansări comerciale |

DVB-H | AT, BE, CZ, DE, ES, FR, HU, IE, LT, LU, NL, PT, SE, SI, UK | IT, FI |

DMB/DAB-IP | FR , IE, NL, UK | DE, UK |

MediaFLO | FR, UK |

5.1. Probleme identificate

Serviciile Comisiei au identificat trei domenii principale care sunt importante pentru succesul introducerii televiziunii mobile în UE: 1) tehnologie şi standarde, 2) mediul de reglementare, în special regimurile de autorizare şi 3) disponibilitatea şi armonizarea spectrului de frecvenţe. Dimensiunea pieţei interne este relevantă în toate domeniile.

5.1.1. Tehnologie

Peisajul european actual se caracterizează prin prezenţa mai multor standarde de transmitere a televiziunii mobile. Ne confruntăm cu problema fragmentării potenţiale a pieţei, care rezultă din multitudinea de opţiuni tehnice pentru televiziunea mobilă. În trecut au fost dezbătute aspecte similare cu privire la interoperabilitatea comunicaţiilor mobile, a televiziunii interactive şi a televiziunii de înaltă definiţie (HDTV), modurile de abordare variind între armonizarea standardelor (GSM, UMTS) şi promovarea acordurilor industriale (eticheta „HD ready”).

Fragmentarea pieţei europene riscă să ducă la pierderea economiilor de scară, la o pătrundere mai lentă pe piaţă a serviciilor şi la echipamente mai scumpe. În cazul tehnologiilor noi, cum ar fi televiziunea mobilă, este foarte important pentru pătrunderea lor pe piaţă şi pentru exploatarea acestor tehnologii să se atingă o masă critică într-o perioadă rezonabilă de timp.

În ceea ce priveşte tehnologia, întrebarea cheie avansată în cadrul evaluării impactului este: ce trebuie făcut pentru a se obţine cât mai curând posibil economii de scară (piaţă internă), astfel încât industria şi consumatorii din Europa să poată beneficia de introducerea serviciilor de televiziune mobilă?

5.1.2. Regimuri de autorizare

Abordările naţionale cu privire la autorizarea serviciilor de televiziune mobilă variază considerabil. Acest lucru a fost confirmat într-un exerciţiu de investigare lansat de serviciile Comisiei în 2006.

În multe state membre, televiziunea mobilă intră sub incidenţa regimului general aplicabil radiodifuziunii. În altele, nu există reguli specifice, sau cadrul de reglementare pentru aceste servicii noi este în curs de dezbatere încă. Această situaţie generează un grad ridicat de incertitudine a reglementării şi, în unele cazuri, un vid legislativ care afectează negativ potenţialii operatori de televiziune mobilă.

Regimurile de acordare a licenţelor trebuie să răspundă logicii pieţii interne, iar obiectivul ar fi asigurarea unui mediu concurenţial echitabil care să permită diverşilor operatori să concureze în condiţii similare. Este necesar un anumit grad de coerenţă al demersurilor de reglementare pe teritoriul UE pentru a clarifica normele aplicabile şi pentru a crea un mediu de reglementare favorabil investiţiei şi inovaţiei.

În ceea ce priveşte regimurile de autorizare, întrebarea cheie avansată în cadrul evaluării impactului este: ce trebuie făcut pentru ca serviciile de televiziune mobilă să poată beneficia de un mediu de reglementare propice pe teritoriul UE?

5.1.3. Spectrul de frecvenţe

Un factor cheie care influenţează succesul exploatării televiziunii mobile este accesul în timp util la spectrul de frecvenţe radio . Asigurarea fără întârziere a disponibilităţii tipurilor cerute de resurse de spectru de frecvenţe radio în toate regiunile Europei reprezintă o provocare majoră. Pentru a atinge acest obiectiv, este necesar: 1) să se identifice fără întârziere resursele importante de spectru de frecvenţe radio; 2) să se evalueze eventualele necesităţi de armonizare sau de coordonare, la nivel european, pentru a permite printre altele obţinerea economiilor de scară; 3) să se anticipeze cererea viitoare pentru aceste resurse identificate de spectru de frecvenţe radio, în termeni cantitativi şi calitativi, precum şi să se asocieze aceste resurse cu evoluţia disponibilităţii spectrului de frecvenţe la nivel european.

În acest stadiu, au fost identificate două benzi principale de spectru ca fiind relevante pentru televiziunea mobilă şi necesitând o examinare la nivelul UE : aşa numita bandă L şi spectrul UHF.

Un factor critic al disponibilităţii spectrului UHF este renunţarea la radiodifuziunea terestră analogică în această parte a spectrului. Termenul limită 2012 pentru renunţarea la radiodifuziunea analogică terestră, care a fost validată de către Consiliu şi Parlamentul European, ar trebui să fie respectată de către majoritatea statelor membre. O comunicare a Comisiei privind dividendul digital , prevăzută pentru cel de-al patrulea trimestru al anului 2007, va prezenta strategia Comisiei în ceea ce priveşte utilizarea spectrului de frecvenţe ca urmare a renunţării la radiodifuziunea analogică şi se va referi, în special, la banda UHF.

Spectrul UHF (470-862 MHz) este spectrul preferat de majoritatea operatorilor, datorită caracteristicilor sale tehnice. Cu toate acestea, utilizarea acestui spectru este limitată de diverse politici naţionale privind dividendul digital şi de o lipsă de coordonare în cadrul UE. Serviciile Comisiei au cerut statelor membre să identifice o subbandă pentru televiziunea mobilă în cadrul dividendului digital.

Banda L (1452-1492 MHz) poate reprezenta o soluţie de rezervă pentru câteva pieţe unde nu există nicio altă bandă de spectru disponibilă. La ora actuală, utilizarea acestei benzi este limitată la anumite tehnologii. Comisia a propus deschiderea accesului la această bandă pentru a permite utilizarea unui mai mare număr de tehnologii[2].

În ceea ce priveşte spectrul, întrebarea cheie avansată în evaluarea impactului este: ce trebuie făcut pentru a asigura disponibilitatea unui spectru de frecvenţe adecvat pentru televiziunea mobilă în UE?

6. OPţIUNI STRATEGICE

Pentru fiecare dintre cele trei domenii principale de politică identificate (regimuri de autorizare tehnologică şi spectru de frecvenţe), evaluarea impactului identifică şi evaluează trei opţiuni strategice principale, astfel cum sunt rezumate în tabelul de mai jos:

Tabelul 2: Opţiuni strategice

Aspect/Domeniu de acţiune | Tehnologie | Regimuri de autorizare | Spectrul de frecvenţe |

Opţiuni strategice | Opţiunea strategică 1 | Stabilirea unui standard obligatoriu pe teritoriul UE | O autorizare unică, valabilă în întreaga Uniune Europeană | Atribuire armonizată a frecvenţelor |

Opţiunea strategică 2 | Încurajarea industriei cu privire la adoptarea unui standard comun; în absenţa unui acord, va fi impus un standard comun | Cadru fără caracter obligatoriu | Măsuri juridice fără caracter obligatoriu („soft law”) |

Opţiunea strategică 3 | Menţinerea situaţiei actuale | Nu se întreprinde nimic (adică nu se ia nicio măsură specifică) | Nu se întreprinde nimic (adică nu se ia nicio măsură specifică) |

7. CONCLUZII

Principalele concluzii ale analizei detaliate a fiecărei opţiuni sunt rezumate în cele ce urmează.

Tehnologie

Pentru a răspunde la provocarea tehnologică, adoptarea unui standard comun în UE ar prezenta avantaje în ceea ce priveşte economiile de scară, adoptarea rapidă a televiziunii mobile, costurile reduse ale terminalelor şi competitivitatea în UE. Pentru a atinge acest obiectiv, un acord industrial cu privire la un standard comun, împreună cu posibilitatea acţiunii legislative pentru a declara un standard obligatoriu, ( opţiunea 2 ) ar fi mai adecvat la ora actuală decât o decizie administrativă cu privire la un anumit standard ( opţiunea 1 ). Un proces care să implice industria s-ar adapta mai uşor la progresul tehnologic şi ar reduce probabil „costurile de migraţie” – adică acele costuri pentru operatorii din industrie care au investit deja în diferite standarde sau în multistandard. În plus, sarcinile administrative ale autorităţilor UE şi ale autorităţilor naţionale ar fi reduse.

Acest proces ar putea fi, de asemenea, însoţit de acţiuni de sprijin şi de promovare din partea Comisiei, precum şi de elemente de coreglementare în cazul în care acestea sunt necesare, cum ar fi publicarea unui standard în lista standardelor. Comisia ar monitoriza cu regularitate progresul industriei în această privinţă şi ar evalua dacă progresul către obţinerea unui standard comun este satisfăcător.

Regimuri de autorizare

În ceea ce priveşte regimurile de autorizare , o autorizaţie paneuropeană pentru televiziunea mobilă ( opţiunea 1 ) ar fi, teoretic, cea mai bună opţiune pentru a obţine un mediu concurenţial echitabil la nivelul UE. Cu toate acestea, la ora actuală, nu există nici un mecanism juridic care să permită punerea în funcţiune a unui astfel de sistem de autorizare paneuropean. Propunerile Comisiei publicate pentru consultare în contextul revizuirii actuale a cadrului de reglementare al comunicaţiilor electronice conţin, printre altele, dispoziţii care prevăd autorizarea serviciilor la nivelul UE. Totuşi, în cazul în care sunt aprobate, astfel de propuneri ar intra în vigoare prea târziu pentru a putea fi aplicabile pentru televiziunea mobilă. La momentul actual, s-ar părea că opţiunea 2 , prin care Comisia ar pune în funcţiune, utilizând măsuri juridice fără caracter obligatoriu („soft law”), un cadru juridic pentru autorizarea serviciilor de televiziune mobilă, este cea mai potrivită pentru atingerea unui mediu concurenţial echitabil şi a unei certitudini juridice pentru serviciile de televiziune mobilă în Europa.

Spectrul de frecvenţe

O abordare europeană armonizată cu privire la identificarea şi alocarea benzilor de frecvenţă pentru televiziunea mobilă ( opţiunea 1 ) ar prezenta avantajul asigurării certitudinii la nivelul întregii Uniuni Europene în ceea ce priveşte disponibilitatea spectrului de frecvenţe pentru aceste servicii şi deci al oferirii posibilităţii de a exploata, încă de la început, un potenţial mare de piaţă. Această situaţie, la rândul ei, ar consolida considerabil argumentele comerciale în favoarea televiziunii mobile, deoarece spectrul de frecvenţe constituie un factor critic.

În cazul în care armonizarea este posibilă, o acţiune la nivelul UE ar părea cea mai potrivită soluţie, după cum a fost eveluată în cazul benzii L. În cazul în care armonizarea se dovedeşte dificilă, cel puţin pe parcursul etapei iniţiale, ca în cazul bandei UHF, se poate recurge la măsurile juridice fără caracter obligatoriu („soft law”) ( opţiunea 2 ) pentru a încuraja statele membre să acţioneze coordonat, dacă şi când se deschid posibilităţi pentru banda UHF. Astfel, o combinaţie a opţiunilor 1 şi 2 , în funcţie de benzile de frecvenţă, ar părea să servească mai bine obiectivul prin care se asigură disponibilitatea în Europa a unui spectru de frecvenţe adecvat pentru serviciile de televiziune mobilă.

În fiecare caz, scopul a fost să se găsească abordarea cea mai puţin dificilă în vederea obţinerii obiectivelor dorite.

[1] i2010 / COM(2005) 229(http://ec.europa.eu/information_society/eeurope/i2010/docs/communications/com_229_i2010_310505_fv_en.pdf).

[2] Comitetul pentru spectrul de frecvenţe radio (2006): mandat al Comisiei privind banda L(http://ec.europa.eu/information_society/policy/radio_spectrum/docs/current/mandates/EC%20Mandate%20to%20CEPT%20on%20L_Band%20Oct%202006.pdf).