GLOSAR

Audit energetic : Un audit energetic standard constă într-o analiză energetică cuprinzătoare a sistemelor energetice ale unei instalaţii. Acesta include, în special, elaborarea unei baze de referință pentru măsurarea consumului de energie, o evaluare a economiilor potențiale de energie, precum și o evaluare a raportului cost-eficacitate al măsurilor de conservare a energiei selectate în mod adecvat.

Autoritate de management : Organismul naţional, regional sau local desemnat de statul membru, care propune Comisiei spre adoptare programul operaţional și care este responsabil cu gestionarea și punerea în aplicare ulterioară a acestuia.

Eficienţă energetică : Eficienţa energetică se referă la utilizarea unor cantităţi mai mici de energie, menţinându-se în același timp un nivel echivalent al activității sau al serviciilor economice. Investiţiile în conservarea energiei și în eficienţa energetică asigură o rentabilitate economică și societală mai bună în comparaţie cu investiţiile în alimentarea cu energie. Eficienţa energetică sporește potenţialul de creștere economică, face întreprinderile mai competitive, reduce facturile la energie ale gospodăriilor și conduce la o dependenţă mai mică faţă de importurile de energie, precum și la emisii reduse.

Investiţie cu un bun raport cost-eficacitate : Alternativa cu cel mai mic cost pentru atingerea unui anumit nivel de performanţă sau alternativa cu cel mai ridicat nivel de performanţă pentru un anumit nivel al costurilor. Raportul cost-eficacitate poate fi, de asemenea, utilizat pentru compararea și ierarhizarea în funcție de priorități a proiectelor alternative în cadrul unui program. (Kreith, F., Goswami, Y.D., Handbook of Energy Efficiency and Renewable Energy, Taylor & Francis, Boca Raton, SUA, 2007). Cel mai bun raport între resursele utilizate și rezultatele obţinute constituie o cerinţă în cadrul finanțării acordate de UE [a se vedea articolul 27 alineatul (2) din Regulamentul financiar].

Metodologie de optimizare a costurilor pentru clădiri : Metodologia de optimizare a costurilor vizează crearea unui cadru juridic pentru sporirea cerinţelor minime ale statelor membre în materie de performanţă energetică a clădirilor, cu scopul de a se asigura adoptarea tuturor măsurilor raţionale din punct de vedere economic.

Perioadă simplă de amortizare : Perioada de amortizare este una dintre metodele de evaluare a raportului cost-eficacitate. Aceasta măsoară timpul scurs între momentul investiţiei iniţiale și momentul în care economiile acumulate sunt suficiente pentru a achita investiţia iniţială.

Planul naţional de acţiune pentru eficienţă energetică (PNAEE) : În cadrul planurilor naţionale de acţiune pentru eficienţă energetică, statele membre trebuie să explice modul în care intenţionează să atingă ţinta indicativă de 9 % de economii de energie până în 2016, astfel cum prevede Directiva 2006/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind eficienţa energetică la utilizatorii finali și serviciile energetice. PNAEE ar trebui să descrie măsurile destinate îmbunătăţirii eficienţei energetice, precum și pașii care trebuie adoptaţi pentru a respecta dispoziţiile cu privire la rolul exemplar al sectorului public și la furnizarea de informaţii și consultanţă pentru utilizatorii finali.

Politica de coeziune :

Politică a UE care vizează consolidarea coeziunii economice, teritoriale și sociale în cadrul UE prin reducerea diferenţei de dezvoltare în rândul diferitelor regiuni. Prezentul audit a vizat în special următoarele două fonduri:

(a) Fondul european de dezvoltare regională (FEDER), care investește în infrastructură, creează sau păstrează locuri de muncă și sprijină activităţile de dezvoltare locală ale întreprinderilor mici și mijlocii;

(b) Fondul de coeziune (CF), care consolidează coeziunea economică și socială prin finanţarea de proiecte în domeniul mediului și al transporturilor în statele membre cu un PIB pe cap de locuitor sub 90 % din media UE.

Program operaţional (PO) :

Un document prezentat de un stat membru și adoptat de Comisie care stabilește o strategie de dezvoltare cu un set coerent de priorităţi [denumite "axe prioritare" în Regulamentul (CE) nr. 1083/2006] care urmează să fie pusă în aplicare cu ajutorul unui fond al politicii de coeziune.

Axele prioritare includ un grup de operaţiuni care sunt corelate și au obiective măsurabile specifice. Acestea sunt defalcate în continuare pe măsuri. Măsurile (utilizate în raport și cu sensul de pași sau procese) se referă la un proiect sau grup de proiecte care sunt selectate de autoritatea de management (în conformitate cu anumite criterii adoptate de comitetul de monitorizare) și sunt puse în aplicare de unul sau mai mulţi beneficiari.

Unităţi de măsurare a energiei :

Tonă echivalent petrol (tep) este cantitatea de energie eliberată prin arderea unei tone de ţiţei, aproximativ 42 GJ.

Gigajoule (GJ)

Giga/mega/kilowatt oră (G/M/kWh)

SINTEZĂ

I. Costul consumului crescut de energie, epuizarea rezervelor de combustibili fosili și efectul activităţilor umane asupra schimbărilor climatice de la nivel mondial sunt vectori ai politicilor recente privind eficienţa energetică. Începând cu 2000, Uniunea Europeană, prin fondurile politicii de coeziune, a pus la dispoziţie aproximativ cinci miliarde de euro pentru cofinanţarea de măsuri privind eficienţa energetică în statele membre. Comisia Europeană și autorităţile naţionale și regionale sunt responsabile de buna gestiune financiară a acestor fonduri în conformitate cu sistemul "gestiunii partajate".

II. Curtea de Conturi Europeană a evaluat dacă investiţiile în eficienţa energetică efectuate în cadrul politicii de coeziune prezentau un bun raport cost-eficacitate. Pentru a putea furniza un răspuns, Curtea a întrebat dacă

(a) au fost stabilite, în cadrul programării și finanţării, condiţiile adecvate pentru a permite realizarea unor investiţii în eficienţa energetică cu un bun raport cost-eficacitate și dacă

(b) proiectele privind eficienţa energetică a clădirilor publice prezentau un bun raport cost-eficacitate.

III. Auditul a fost realizat în Republica Cehă, Italia și Lituania – ţările care au primit cele mai mari contribuţii din partea Fondului de coeziune și a Fondului european de dezvoltare regională pentru măsuri privind eficienţa energetică pentru perioada de programare 2007-2013 și care au alocat, de asemenea, cele mai mari sume pentru proiecte până în 2009. Auditul a inclus o examinare a patru programe operaţionale și a unui eșantion de 24 de proiecte de investiţii privind eficienţa energetică a clădirilor publice.

IV. Curtea a concluzionat că:

(a) nu au fost stabilite, în cadrul programării și finanţării, condiţiile adecvate pentru a permite realizarea unor investiţii în eficienţa energetică cu un bun raport cost-eficacitate, întrucât:

- programele operaţionale auditate nu au beneficiat de evaluări adecvate ale nevoilor pentru a identifica sectoarele specifice în care se pot obţine economii de energie și opţiunile pentru obţinerea acestor economii într-un mod care să asigure un bun raport cost-eficacitate, justificând astfel măsurile alese și costul acestora. Autorităţile naționale nu au asigurat integrarea acestora în planurile naţionale de acţiune pentru eficienţă energetică;

- conceptul de cost-eficacitate sau cel mai bun raport între resursele utilizate și rezultatele obţinute nu a fost un factor determinant în momentul în care statele membre au alocat finanţarea pentru măsuri privind eficienţa energetică și pentru proiecte concrete. De asemenea, acest concept nu a făcut parte din evaluarea Comisiei anterior aprobării programelor operaţionale;

- indicatorii de performanţă pentru măsurile privind eficienţa energetică nu erau adecvaţi pentru monitorizarea programelor. Orientările Comisiei privind monitorizarea nu au prevăzut indicatori cu privire la eficienţa energetică. Prin urmare, rezultatele măsurilor privind eficienţa energetică raportate de autorităţile de management la nivel individual nu sunt comparabile pe teritoriul UE și nu pot fi agregate.

(b) proiectele auditate privind eficienţa energetică a clădirilor publice nu prezentau un bun raport cost-eficacitate:

- deși toate proiectele auditate au înregistrat realizările fizice planificate, cum ar fi înlocuirea ferestrelor și a ușilor sau izolarea pereţilor și a acoperișurilor, costul raportat la eventualele economii de energie era ridicat. Un criteriu mai important decât eficienţa energetică era necesitatea renovării clădirilor publice. Deși proiectele auditate vizau economisirea de energie și îmbunătăţirea confortului, acestea nu au generat un bun raport între economiile de energie și costul corespunzător al investiţiilor. Perioada medie de amortizare planificată pentru investiţii era de aproximativ 50 de ani, interval care este mult prea lung având în vedere durata de viaţă a componentelor renovate și chiar a clădirilor însele;

- auditurile energetice fie nu erau obligatorii (Italia, Lituania), fie, în cazul în care erau impuse (Republica Cehă), opţiunile de investiţii recomandate în cadrul acestora erau mult prea costisitoare. În 18 dintre cele 24 de proiecte auditate, nu au putut fi verificate economiile reale de energie deoarece acestea nu au fost măsurate în mod fiabil.

V. Curtea recomandă Comisiei să se asigure că finanţarea acordată prin politica de coeziune pentru măsurile privind eficienţa energetică se supune următoarelor condiții: realizarea unei evaluări adecvate a nevoilor, efectuarea unei monitorizări regulate, utilizarea unor indicatori de performanţă comparabili, precum și utilizarea unor criterii transparente de selecţie a proiectelor și a unor costuri standard de investiţie pe unitate de energie care trebuie economisită, cu o perioadă simplă de amortizare maximă acceptabilă.

INTRODUCERE

EFICIENŢA ENERGETICĂ

1. Eficienţa energetică îmbunătăţită înseamnă utilizarea unor cantităţi mai mici de energie, menţinându-se în același timp un nivel echivalent al activității sau al serviciilor economice. Măsurile privind eficienţa energetică oferă posibilităţi încă nevalorificate de reducere a consumului de energie, diminuând efectele negative ale activităţilor umane și promovând securitatea energetică [1]. Eficienţa energetică îmbunătăţită este importantă pentru clădirile rezidenţiale, publice și comerciale, pentru industria producătoare, pentru transporturi și pentru generarea și distribuţia de energie.

2. Investiţiile tipice privind eficienţa energetică includ izolarea suplimentară a clădirilor, ferestre eficiente din punct de vedere energetic, reglarea termică, îmbunătăţirea sistemelor de încălzire centrală, a motoarelor industriale, a sistemelor cu aburi și electrice, generarea combinată a căldurii și energiei și recuperarea energiei din aerul ventilat și din materiale reciclate și deșeuri. În domeniul transporturilor, se poate obţine un impact semnificativ prin tranziţia de la transportul rutier la alte moduri de transport [2] și printr-o eficienţă îmbunătăţită a combustibililor.

3. După cum se arată în tabelul 1, potenţialul de eficienţă energetică este departe de a fi pe deplin exploatat (progresele au fost evaluate de Comisie printr-o comparaţie între proiecţiile inițiale realizate în 2007 și cele mai recente proiecţii din 2009). Numeroși factori împiedică investiţiile în eficienţa energetică. Cei mai importanţi sunt costurile iniţiale ridicate și beneficiile nesigure. Deciziile cu privire la investiţii sunt influenţate de preţurile la energie, de incertitudinea în materie de reglementare, de disponibilitatea subvenţiilor și de accesul la credite. Aceste bariere pot fi eliminate prin măsuri publice menite să contracareze eșecurile pieţei și pe cele în materie de reglementare.

OBIECTIVELE POLITICII UE

4. Promovarea eficienţei energetice este prevăzută la articolul 194 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în contextul instituirii și funcţionării pieţei interne și al necesităţii de a conserva și a îmbunătăţi mediul. În 2007, UE și-a stabilit o țintă neobligatorie de a economisi 20 % din consumul său primar de energie proiectat până în 2020 [3]. Cu toate acestea, potrivit evaluării realizate de Comisie [4] cu privire la politicile actuale (inclusiv cele care se află încă în faza de proiect), în lipsa unor măsuri suplimentare, UE va fi atins, în general, economii de energie de doar 9 % până în 2020 (a se vedea tabelul 1). Cele mai multe eforturi suplimentare pentru atingerea țintei de 20 % vor fi necesare pentru sectorul rezidenţial și cel terţiar (clădiri comerciale și publice) [5]. O nouă strategie energetică pentru perioada 2011-2020 necesită un angajament politic mai puternic, prin intermediul "unei definiţii clare a obiectivului" care trebuie atins și al "unei monitorizări puternice a conformităţii" legislaţiei UE, astfel cum este transpusă în legislaţia naţională [6].

TABELUL 1

EVOLUŢIILE PREVĂZUTE ȘI POTENŢIALUL DE ECONOMISIRE A ENERGIEI ÎN 2020

Sursa: Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, Evaluarea impactului, care însoţește Directiva Parlamentului European și a Consiliului privind eficienţa energetică și de modificare și abrogare ulterioară a Directivelor 2004/8/CE și 2006/32/CE, SEC(2011) 779 final.

| 2020 (bază de referință 2007) [Mtep] | 2020 (bază de referință 2009) [Mtep] | Progresele scontate în 2020 fără măsuri suplimentare (%) | Potenţialul economic în 2020 (%) |

| 1 | 2 | 3 [=(2-1)/1*100] | 4 |

Consumul intern brut minus consumul neenergetic final | 1842 | 1678 | -9 % | -20 % (ținta UE) |

Consumul final de energie, din care: | 1348 | 1214 | -10 % | -19 % |

Industrie | 368 | 327 | -11 % | -13 % |

Transporturi | 439 | 395 | -10 % | -21 % |

Rezidenţial | 336 | 310 | -8 % | -24 % |

Sectorul terţiar | 205 | 181 | -12 % | -17 % |

Transformarea, transportul și distribuţia de energie | 494 | 464 | -6 % | -35 % |

SPRIJINUL FINANCIAR ACORDAT PRIN POLITICA DE COEZIUNE

5. UE are la dispoziție o serie de programe de cheltuieli [7] pentru promovarea politicii privind eficienţa energetică. Cele mai importante surse de finanţare sunt fondurile politicii de coeziune [Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) și Fondul de coeziune (FC)]. În perioada de programare 2000-2006, FEDER și FC au sprijinit proiectele din domeniul eficienţei energetice cu suma de 306 milioane de euro [8]. În perioada de programare 2007-2013, alocările globale planificate pentru eficienţa energetică au crescut până în prezent de la 4192 de milioane de euro în 2008 la 5078 de milioane de euro în octombrie 2012 (a se vedea anexa I pentru defalcarea pe state membre în perioada 2000-2013). În perioada de programare 2014-2020, Comisia a propus ca alocarea să fie mai mare de 17 miliarde de euro [9].

GESTIUNEA PARTAJATĂ

6. În cadrul politicii de coeziune, Comisia emite orientări pentru elaborarea de programe operaţionale. La începutul perioadei de programare, aceasta negociază și aprobă programele operaţionale individuale propuse de statele membre. Sarcina Comisiei este, de asemenea, de a supraveghea instituirea și funcţionarea sistemelor de gestiune și de control din statele membre. Ulterior, rolul principal al acesteia este de a monitoriza punerea în aplicare a programului operaţional, dar nu este implicată în gestionarea zilnică a proiectelor individuale. Comisia primește rapoarte anuale privind punerea în aplicare din partea statelor membre și participă în cadrul comitetelor de monitorizare [10]. Comisia deține responsabilitatea finală pentru execuția bugetului [11].

7. Autorităţile de management, organismele intermediare și autorităţile de certificare de la nivel naţional, regional și local gestionează și monitorizează punerea în aplicare a programelor operaţionale [12]. Autorităţile de management sau organismele intermediare selectează proiectele și monitorizează punerea în aplicare a acestora. Finanţarea proiectelor face obiectul anumitor reguli și condiţii prevăzute parţial la nivelul UE [13] și parţial la nivelul statelor membre (criteriile pentru selecţia proiectelor, evaluarea costurilor, a beneficiilor și a eventualelor venituri ale proiectelor, precum și evaluările impactului economic, social și asupra mediului se realizează, de obicei, la nivelul statului membru, dar nu și pentru proiectele majore din perioada 2007-2013, în cazul cărora Comisia adoptă o decizie privind cofinanțarea proiectelor).

SFERA ȘI ABORDAREA AUDITULUI

8. Principala întrebare de audit a fost dacă investiţiile în eficienţa energetică efectuate în cadrul politicii de coeziune au înregistrat un bun raport cost-eficacitate. Pentru a răspunde la această întrebare, Curtea a examinat dacă:

- au fost stabilite, în cadrul programării și finanţării, condiţiile adecvate pentru a permite realizarea unor investiţii în eficienţa energetică cu un bun raport cost-eficacitate și dacă

- proiectele cofinanţate privind clădirile publice prezentau un bun raport cost-eficacitate.

9. Răspunsul la întrebarea cu privire la programare și finanţare a implicat analiza programelor operaţionale relevante, a evaluărilor ex ante ale acestora și a modului de stabilire a priorităților în cadrul politicii privind eficienţa energetică la nivel naţional și în cadrul sectoarelor economice individuale. De asemenea, răspunsul a necesitat o analiză cu privire la atingerea țintelor naționale referitoare la eficienţa energetică și la impactul fondurilor politicii de coeziune asupra atingerii acestor ținte, o analiză cu privire la disponibilitatea cofinanţării naţionale și private, precum și o examinare a altor mecanisme naţionale de sprijin financiar.

10. Rezultatele auditului prezentate în acest raport special sunt bazate pe o examinare a patru programe operaţionale finanţate prin Fondul de coeziune sau prin Fondul european de dezvoltare regională în Republica Cehă, Italia și Lituania. Trei dintre programele operaţionale auditate sunt aferente perioadei de programare 2007-2013 [14], iar unul este aferent perioadei de programare 2000-2006 [15]. Până la sfârșitul anului 2011, aceste ţări au alocat 1199,3 milioane de euro pentru proiecte privind eficienţa energetică în cadrul programelor operaţionale corespunzătoare (33 % din valoarea totală a proiectelor selectate la acel moment în cadrul fondurilor politicii de coeziune alocate pentru eficienţa energetică în perioada de programare 2007-2013, a se vedea, de asemenea anexa I).

11. Pentru a răspunde la întrebarea cu privire la raportul cost-eficacitate al proiectelor privind clădirile publice, în cadrul auditului au fost examinate 24 de proiecte de investiţii finalizate în sectorul clădirilor publice. Auditul proiectelor a implicat o analiză a propunerilor de proiect și o examinare a realizărilor și rezultatelor proiectelor cu scopul de a verifica raportul cost-eficacitate al acestora.

OBSERVAŢII

PLANIFICARE ȘI FINANŢARE

PROGRAMELE OPERAŢIONALE NU SE BAZAU PE EVALUĂRI ADECVATE ALE NEVOILOR

12. Programele operaţionale ar trebui să se bazeze pe evaluări ale nevoilor și, pentru măsurile privind eficienţa energetică, acestea ar trebui să ţină cont de planurile naţionale și regionale de acţiune pentru eficienţă energetică. Astfel de evaluări ale nevoilor ar trebui să constea în evaluări ale consumului de energie de către utilizatorii finali din toate sectoarele, în identificarea potenţialului de economisire a energiei existent în cadrul economiei și în stabilirea de obiective și de metode adecvate pentru a se evalua succesul planului, astfel cum se arată în cele definite și promovate de Agenția Internațională a Energiei [16]. Potențialul de economisire a energiei ar trebui explorat în măsura în care prezintă un bun raport cost-eficacitate.

13. De asemenea, Comisia a încurajat statele membre să se asigure că investiţiile relevante din cadrul politicii de coeziune erau integrate în totalitate în strategiile naţionale privind eficienţa energetică și, după caz, să consulte autorităţile de management cu privire la măsurile relevante, în special la nivel regional și local, în vederea includerii acestora în planurile naţionale de acţiune pentru eficienţă energetică [17].

14. Programele operaţionale auditate includeau un număr de acţiuni care se bazau pe orientările strategice comunitare, pe cadrele naţionale strategice de referinţă și pe planurile și priorităţile strategice naţionale. Axele prioritare privind eficienţa energetică erau conforme atât cu orientările strategice comunitare, cât și cu cadrele naţionale strategice de referinţă, dar orientările generale ale acestora nu au contribuit la transformarea programelor operaţionale în instrumente solide de dezvoltare economică, astfel cum se descrie în continuare.

15. Autorităţile naționale nu au stabilit o legătură între programele operaţionale și planurile naţionale de acţiune pentru eficienţă energetică. Niciunul dintre programele operaţionale auditate nu includea sau nu era precedat de o evaluare adecvată a nevoilor care să cuprindă o descriere și o analiză detaliate cu privire la potenţialul global de economisire a energiei existent în cadrul economiei, pe sector și pe regiune, care să identifice potenţialul de economisire a energiei existent în cadrul economiei și care să stabilească obiectivele și metodele adecvate pentru monitorizarea atingerii obiectivelor programului. Prin urmare, nu era clar motivul pentru care diferitele sectoare ar fi trebuit finanţate și în ce măsură potenţialul de economisire a energiei ar fi putut fi atins prin intermediul instrumentelor de piaţă existente și al subvenţiilor publice, incluzând FEDER și FC. În consecință, programele operaţionale nu identificau sectoarele specifice în care puteau fi obţinute economii de energie și opţiunile pentru obţinerea respectivelor economii, justificând prin aceasta măsurile alese și costul acestora.

16. Ca exemplificare, tabelul 2 oferă o privire de ansamblu asupra contribuţiei programelor operaţionale la obiectivele privind economisirea de energie ale celor trei state membre auditate. Ținta privind economiile de energie stabilită în cadrul Programului operațional pentru mediu (Republica Cehă) este de 21,7 % din nivelul-țintă privind economiile de energie stabilit prin Planul național de acțiune pentru eficiență energetică până în 2016. În celelalte două ţări, se așteaptă ca programele operaţionale să aibă doar un rol minor. În ceea ce privește Programul operațional pentru Basilicata, nu a fost stabilită nicio țintă privind economiile de energie.

17. În momentul aprobării programelor operaţionale, Comisia nu a solicitat statelor membre să își justifice alocarea de fonduri pentru măsurile privind eficienţa economică prin rezultatele evaluărilor nevoilor.

TABELUL 2

CONTRIBUŢIA PLANIFICATĂ A FONDURILOR POLITICII DE COEZIUNE LA OBIECTIVELE PRIVIND ECONOMIILE DE ENERGIE ALE STATELOR MEMBRE SELECTATE

Sursa: Programe operaţionale, PNAEE-uri (2007), calcule efectuate de Curte.

Statul membru | Programul operaţional (alocări pentru eficiența energetică) | Nivelul-țintă privind economiile de energie ale SM până în 2016 (în GJ), astfel cum este stabilit în PNAEE (2007) | Nivelul-țintă privind economiile de energie pentru programul operaţional (în GJ) | % |

Republica Cehă | Mediu | 7143120 | 1550000 (în 2007, iniţial 430000) | 21,7 (6) |

Italia | Basilicata | 45477720 | Nu a fost stabilit | Nu se aplică |

PO interregional pentru energie | 52500 | 0,1 |

Lituania | Promovarea coeziunii (renovarea clădirilor publice) | 13669200 | 360000 | 2,6 |

RAPORTUL COST-EFICACITATE NU A FOST UN FACTOR DETERMINANT ÎN MOMENTUL ALOCĂRII FINANŢĂRII PENTRU MĂSURILE PRIVIND EFICIENŢA ENERGETICĂ

18. O analiză a raportului cost-eficacitate compară costurile (investiţiilor sau ale altor tipuri de cheltuieli) cu rezultatele care urmează să fie obţinute. Observaţiile cu privire la raportul cost-eficacitate ar trebui să reprezinte un factor major în deciziile cu privire la cheltuielile publice [18]. Conceptul de cost-eficacitate ar trebui utilizat în special în momentul ierarhizării în funcție de priorități a proiectelor privind eficienţa energetică. Comisia a subliniat că obiectivul de economisire a 20 % din consumul proiectat de energie al UE până în 2020 poate fi realizat prin introducerea de măsuri care să înregistreze un bun raport cost-eficacitate, ceea ce înseamnă că investiţiile efectuate vor fi amortizate prin facturi la energie reduse pe perioada de viaţă a măsurilor privind economiile de energie sau, adesea, chiar mult mai devreme [19].

19. Statele membre trebuie să asigure adoptarea măsurilor de îmbunătățire a eficienței energetice de către sectorul public, punându-se accentul asupra măsurilor cu un bun raport cost-eficacitate care generează cele mai mari economii de energie în cel mai scurt interval de timp [20]. Dat fiind nivelul redus al realizării proiectate a țintei de 20 % (a se vedea punctul 4), alocarea finanţării și selecţia proiectelor ar trebui să vizeze maximizarea eficacității în raport cu costurile (a se vedea caseta pentru practica actuală raportată în Belgia și în Danemarca).

CASETĂ

EXEMPLE DE UTILIZARE A CONCEPTULUI DE COST-EFICACITATE ÎN DOUĂ STATE MEMBRE

În Belgia, în cadrul planului de acţiune al regiunii flamande intitulat "Gestionarea energiei în clădirile guvernului flamand", toate investiţiile regionale cu o perioadă de amortizare de șapte ani sau mai mică trebuie implementate în termen de trei ani. Prima etapă trebuie evaluată în termen de cinci ani pentru a decide dacă și, în caz afirmativ, cum poate fi implementată o a doua etapă de investiţii cu o perioadă de amortizare de 10 ani sau mai mică. În Danemarca, instituţiile guvernamentale trebuie să pună în aplicare măsuri privind economiile de energie cu perioade de amortizare de până la cinci ani [21].

20. În niciunul dintre programele operaţionale auditate, raportul cost-eficacitate nu era un factor determinant pentru alocarea de fonduri pentru investiţii în eficienţa energetică. Autorităţile de management au explicat că alocarea fondurilor politicii de coeziune pentru proiecte privind eficienţa energetică a fost decisă pe baza estimărilor guvernului cu privire la consumul de energie și la reducerea sa planificată de către guvern și, de asemenea, într-o anumită măsură, pe baza modelului de absorbţie a creditelor în regiuni în perioada de programare anterioară. Cu toate acestea, nu au fost incluse proiecţii privind costurile investiţiilor pentru astfel de reduceri. Programele operaţionale auditate nu furnizau nicio analiză care ar fi putut clarifica modul în care fondurile fuseseră alocate pentru fiecare prioritate sau măsură.

21. Comisia nu a solicitat statelor membre, în momentul evaluării programelor operaţionale, să își justifice alocarea de fonduri pentru măsuri privind eficienţa energetică pe baza raportului cost-eficacitate al acestora și nici nu a ţinut cont de această cerinţă în cadrul consultărilor sale interservicii și în cuprinsul comentariilor formulate pe marginea proiectelor de programe operaționale prezentate de autoritățile de management spre aprobare.

22. În versiunea iniţială a Programului operațional pentru mediu (Republica Cehă), costul investiţiei era prevăzut să se ridice la 722 de euro pentru fiecare GJ economisit, ceea ce ducea la o perioadă simplă de amortizare de 61 de ani (o dată cu a doua realocare, costul scădea la 339 de euro/GJ, iar perioada de amortizare la 28 de ani) [22]. În Italia, indicatorii de performanţă și valorile acestora nu erau fiabile. În cadrul Programului operațional pentru Basilicata aferent perioadei 2000-2006, indicatorul de economisire a energiei se referea doar la clădirile rezidenţiale. În cadrul Programului operațional interregional pentru energie, ținta de economisire a energiei era redusă, conducând la o perioadă de amortizare foarte lungă (de la 288 la 444 de ani, în funcţie de preţul energiei). În cadrul Programului operațional pentru promovarea coeziunii (Lituania), costul unui GJ economisit era estimat la 861 de euro, cu o perioadă de amortizare de 72 până la 96 de ani, în funcţie de preţul energiei (a se vedea tabelul 3). Perioadele de amortizare sunt mult prea lungi având în vedere durata de viaţă a componentelor recondiţionate ale clădirilor, precum și a clădirilor însele.

DEFICIENŢE EXISTENTE LA NIVELUL CRITERIILOR DE SELECŢIE A PROIECTELOR

23. Criteriile de selecţie utilizate de autorităţile de management ar trebui să fie transparente și ar trebui să asigure acordarea de sprijin pentru proiectele privind eficienţa energetică care prezintă un bun raport cost-eficacitate. Autorităţile ar trebui să stabilească o valoare standard sau acceptată pentru fiecare parametru selectat, cum ar fi perioada simplă de amortizare (maximă) pentru o investiţie sau costul pe unitate de energie economisită, ceea ce ar contribui la direcţionarea fondurilor către investiţii cu un bun raport cost-eficacitate.

24. Autorităţile de management nu au urmărit să se asigure că proiectele selectate furnizau cel mai bun raport între reducerea consumului de energie și investiţiile realizate. Criteriile de selecţie utilizate prezentau un număr de deficienţe, după cum se explică la punctele următoare.

25. În cadrul Programului operațional pentru mediu (Republica Cehă), criteriile de selecţie erau obiective și transparente și i-au ajutat pe beneficiarii potențiali să estimeze dacă vor avea succes. Fiecare propunere de proiect era verificată pe baza a două criterii ecologice (costul unui GJ economisit și costul anual al reducerii emisiilor de CO2) și pe baza a trei criterii tehnice (procentul de energie economisită în comparaţie cu situaţia iniţială, costul renovării și standardul de energie obţinut după finalizarea proiectului). În plus, economiile de energie proiectate pe cinci ani erau deduse din costul total eligibil al proiectului. Cu toate acestea, chiar dacă criteriile de selecţie a proiectelor erau obiective și includeau costul pentru un GJ economisit, valoarea acceptabilă s-a situat între 200 și 560 de euro pe GJ, indicând o perioadă de amortizare de 17 până la 47 de ani, mult mai lungă decât pentru programele de stat (a se vedea nota de subsol 22).

TABLE 3

COSTUL UNUI GJ ECONOMISIT ÎN CADRUL A PATRU PROGRAME OPERAŢIONALE AUDITATE

Sursa: Programele operaţionale, calcule efectuate de Curte.

Statul membru | Programul operaţional (alocări pentru eficiența energetică) | Nivelul-țintă privind economiile de energie al programului operaţional (în GJ) | Buget (în milioane de euro) | Costul unui GJ economisit (in euro) | Amortizare (în ani) |

Republica Cehă | Mediu | 1550000 (430000) [9999] | 525 (310) [9999] | 339 (722) [9999] | 28 (61) [9999] |

Italia | Basilicata | Nu a fost stabilit | 26 (17) [9999] | Nu se aplică | Nu se aplică |

PO interregional pentru energie | 52500 | 764 | 14560 | 288-444 |

Lituania | Promovarea coeziunii | 360000 | 310 | 861 | 72-96 |

26. În cadrul Programului operațional pentru Basilicata (Italia), autoritatea de management a adoptat, ca unic criteriu de evaluare, raportul dintre cantitatea estimată de energie economisită de-a lungul duratei de viaţă a investiţiei și costul total eligibil. Cantitatea de energie economisită era calculată de către autoritatea de management. Prin utilizarea acestui raport, autoritatea de management intenţiona să selecteze proiecte care ar genera, eventual, cea mai ridicată rentabilitate în raport cu costul total al proiectului. Întrucât calculele nu au ţinut cont de starea actuală a clădirilor în cauză (adică de clasa energetică a acestora sau de consumul real de energie) și, prin urmare, s-au bazat pe estimările cu privire la economiile de energie în loc să se bazeze pe date fiabile obținute în urma auditurilor energetice, este greu de concluzionat dacă proiectele selectate ofereau soluţii cu un bun raport cost-eficacitate.

27. În cadrul Programului operațional interregional pentru energie (Italia), autoritatea de management impunea ca, în vederea selectării, un proiect să fie exemplar, în conformitate cu Programul operațional interregional și cu obiectivele planurilor regionale privind energia, "pregătit" (pentru începerea activităţii) și inovator în ceea ce privește tehnologia și materialele, în timp ce cantitatea de energie economisită și costurile suportate, precum și raportul dintre acestea, nu constituiau un factor determinant în selecţie.

28. În cadrul Programului operațional pentru promovarea coeziunii (Lituania), au fost utilizate la nivel regional și naţional diferite criterii de selecţie a proiectelor pentru proiecte similare din sectorul clădirilor publice. Pentru două măsuri din trei, deși consumul de energie constituia principalul criteriu de selecţie, nu a fost solicitat un audit energetic. Prin urmare, au fost selectate pentru finanţare proiecte cu privire la clădirile publice cu cel mai mare consum de energie. Astfel de criterii care nu includ costul energiei economisite nu pot totuși să determine care clădire poate avea cel mai bun raport între economiile de energie și costuri și, ca atare, vor conduce doar din întâmplare la proiecte cu un bun raport cost-eficacitate.

INDICATORI DE PERFORMANŢĂ NECORESPUNZĂTORI ȘI MONITORIZARE NEADECVATĂ

29. Gestionarea oricărui program de cheltuieli sau a oricărui proiect de dezvoltare ar trebui să prevadă obiective raţionale și să stabilească indicatori verificabili în mod obiectiv pentru atingerea acestora. În contextul investiţiilor în eficienţa energetică efectuate în cadrul politicii de coeziune, autorităţile de management ar trebui să stabilească un sistem de indicatori de performanţă pertinenţi și măsurabili [23]. Cu ajutorul Comisiei, acestea ar trebui să elaboreze orientări pertinente cu scopul de a facilita monitorizarea realizărilor proiectelor, cum ar fi cantitatea și costul energiei economisite sau contribuţia acestora la atingerea obiectivelor politicii în domeniul eficienţei energetice. Datele colectate ar trebui să aibă o calitate acceptabilă în ceea ce privește pertinenţa, comparabilitatea și fiabilitatea [24].

30. Autorităţile de management nu aveau la dispoziţie date de referinţă cu privire la potenţialul de economisire a energiei în sectoarele selectate pentru investiţii în momentul în care și-au elaborat programele operaţionale. În lipsa acestor date, factorii de decizie nu au avut informaţii pentru a estima în ce măsură ar putea contribui un program la realizarea unui obiectiv de politică și, prin urmare, nu au putut decide dacă un program ar trebui sau nu finanţat.

31. Indicatorii de performanţă pentru măsurile privind eficienţa energetică nu erau adecvaţi pentru monitorizarea corespunzătoare a programelor. Deși utilizarea indicatorilor de performanţă era obligatorie pentru autorităţile de management, tipul de indicator nu era prevăzut. Drept rezultat, autorităţile de management auditate au utilizat metodologii și unităţi de măsurare diferite. Prin urmare, rezultatele măsurilor privind eficienţa energetică nu sunt comparabile pe teritoriul UE și nu pot fi agregate.

32. În cadrul Programului operațional pentru mediu (Republica Cehă), indicatorul pentru măsura privind eficienţa energetică era cantitatea totală de energie (în GJ) economisită cu ajutorul măsurii respective. Datele se raportau la nivel de proiect și, apoi, erau agregate. Aceste date erau exacte și fiabile întrucât erau calculate de auditori certificaţi în domeniul energiei. Cu toate acestea, doar obiectivele privind realizările tehnice (înlocuirea ferestrelor și a ușilor, suprafața în m2 a pereţilor și a acoperișurilor izolate) erau obligatorii pentru proiecte, în timp ce țintele de economisire a energiei nu erau obligatorii.

33. În Italia, nu au fost stabilite nici valoarea de referinţă cu privire la potenţialul de economisire a energiei, nici metodologia privind măsurarea. În cadrul Programului operațional pentru Basilicata, indicatorul privind realizările fizice pentru economiile de energie era numărul de proiecte, iar indicatorul de rezultat (economii de energie în GJ/an) se baza pe estimări teoretice. În cadrul Programului operațional interregional pentru energie, absenţa datelor de referinţă cu privire la potenţialul de economisire a energiei era reflectată de indicatori de impact nesiguri. Indicatorii de rezultat și cei privind realizările fizice nu beneficiau de o metodologie de măsurare și, prin urmare, valorile-ţintă ale acestora nu erau justificate.

34. În cadrul Programului operațional pentru promovarea coeziunii (Lituania), erau stabiliţi indicatori pentru programul operaţional și pentru axele prioritare și măsurile acestuia. Creșterea sau reducerea finanţării disponibile pentru eficiența energetică nu a condus întotdeauna la modificarea valorii indicatorilor, așa cum ar fi de așteptat în mod normal. La nivelul axelor prioritare, indicatorii se refereau la scăderea intensităţii energetice, iar la nivelul măsurilor, indicatorii priveau numărul de proiecte și cantitatea de energie economisită, nu însă și costul energiei economisite.

35. Orientările Comisiei privind monitorizarea nu au prevăzut indicatori recomandaţi sau obligatorii cu privire la eficienţa energetică [25]. În plus, fondurile politicii de coeziune promovează o eficienţă energetică îmbunătăţită în cadrul multor altor rubrici pe lângă eficienţa energetică (electricitate, gaze, produse petroliere și diferite infrastructuri). Comisia nu a monitorizat contribuţia acestor măsuri la realizarea obiectivului de economisire a energiei până în 2020 și nici nu a prevăzut utilizarea unor astfel de indicatori de performanţă în sectorul eficienţei energetice [26].

PUNEREA ÎN APLICARE A PROIECTELOR PRIVIND CLĂDIRILE PUBLICE

EFICIENŢA ENERGETICĂ NU CONSTITUIA OBIECTIVUL PRINCIPAL

36. Municipalităţile și regiunile ar trebui să aibă planuri bazate pe evaluări ale nevoilor, care să includă inventare ale tuturor clădirilor lor și ale costurilor energetice ale acestora. De asemenea, municipalitățile și regiunile ar trebui să ierarhizeze în funcție de priorități clădirile cu cel mai ridicat potenţial de economisire energetică. Această strategie ar acorda prioritate finanţării măsurilor de eficienţă energetică pentru clădirile cu cel mai ridicat potenţial de economisire a energiei.

37. Municipalităţile sau regiunile nu aveau planuri bazate pe evaluări adecvate ale nevoilor. Potrivit autorităţilor de management, clădirile erau, în general, privite ca "pregătite" pentru finanţare dacă necesitau recondiţionare și dacă documentaţia acestora respecta cerinţele.

38. Proiectele selectate pentru finanţare nu aveau obiective raţionale în ceea ce privește raportul cost-eficacitate, și anume costul pe unitate de energie economisită. Obiectivele proiectelor erau economisirea de energie și îmbunătăţirea confortului, dar acestea nu erau selectate pentru finanţare pe baza potenţialului lor de a obţine avantaje financiare prin economisirea de energie, compensând astfel costurile suportate (a se vedea anexa II pentru perioadele de amortizare pentru proiectele auditate).

39. Niciuna dintre ţările auditate nu aprobase cerinţe minime de performanţă energetică privind nivelurile optime din punctul de vedere al costurilor pentru clădiri și elementele acestora și nici nu colecta în mod sistematic date despre profilurile de consum energetic ale clădirilor existente. Cu toate că standardele naţionale în construcţii stabilesc limite pentru valorile termice ale clădirilor și ale materialelor de construcţii, beneficiarii au utilizat abordări, tehnologii și materiale flexibile pentru a obţine diferite clase de performanţă energetică.

40. Autorităţile de management nu au oferit îndrumări pentru punerea în aplicare a măsurilor privind eficienţa energetică, cum ar fi specificații pentru lucrări, tehnologii care să fie utilizate și costuri sau raporturi optime costuri-beneficii care să fie realizate.

AUDITURILE ENERGETICE NU ERAU ÎNTOTDEAUNA OBLIGATORII SAU NU ERAU DE BUNĂ CALITATE

41. Un audit energetic standard include elaborarea unei baze de referință pentru măsurarea consumului de energie al unei instalații, o evaluare a economiilor de energie, precum și o evaluare a raportului cost-eficacitate al măsurilor de conservare a energiei selectate în mod adecvat, iar acesta ar trebui efectuat anterior deciziei cu privire la finanţare. Auditorul din domeniul energiei ar trebui să propună doar opţiuni care duc la conformitatea cu normele tehnice existente. Comisia susţine auditurile energetice, întrucât acestea pot fi un instrument adecvat pentru realizarea economiilor de energie, în special în sectorul clădirilor și al industriei. Din acest motiv, câteva state membre au introdus audituri energetice în sectorul public și le-au făcut obligatorii [27].

42. În Republica Cehă, auditurile energetice erau obligatorii pentru clădirile publice cu un consum energetic mai mare de 1500 GJ/an. Beneficiarii se bazau în totalitate pe recomandările acestor audituri. Auditorul energetic recomanda, în general, o opţiune pentru investiţii foarte costisitoare, deoarece aceasta promitea economii de energie mai mari decât opţiunile mai ieftine. Nu se propunea nicio opţiune cu un bun raport cost-eficacitate.

43. În Italia, proiectele nu erau precedate de un audit energetic. Beneficiarului proiectului nu i se solicita să monitorizeze consumul energetic înainte și după finalizarea proiectului.

44. În Lituania, auditurile energetice nu erau suficient de detaliate în ceea ce privește datele referitoare la clădiri înainte de renovare. Prin urmare, nu era posibilă verificarea avantajelor reale ale proiectelor [28]. Probleme similare au fost observate în raportul de monitorizare cu privire la punerea în aplicare a programului de modernizare a clădirilor rezidenţiale [29]. În plus, nu era solicitată nicio evaluare de referinţă cu privire la performanţa energetică înainte de punerea în aplicare a proiectului. Doar pentru două dintre cele opt proiecte auditate fuseseră efectuate audituri energetice anterior demarării proiectelor, iar restul de șase proiecte au fost auditate din punct de vedere energetic după demararea lucrărilor de renovare.

PROIECTELE AU ÎNREGISTRAT REALIZĂRI FIZICE, DAR LA UN COST RIDICAT ÎN RAPORT CU ENERGIA EVENTUAL ECONOMISITĂ

45. Toate proiectele auditate au înregistrat realizări fizice (de exemplu, înlocuirea ferestrelor și a ușilor, izolarea pereţilor și a acoperișurilor) la un standard adecvat și în cantitatea planificată. Toate proiectele auditate au obţinut beneficii, cum ar fi întreţinerea clădirilor și creșterea confortului (de exemplu, reducerea zgomotului, a infiltraţiilor apei/vântului) sau o respectare mai bună a cerinţelor legale actuale în ceea ce privește siguranţa (de exemplu, ușile de ieșire).

46. Pentru 18 dintre cele 24 de proiecte auditate, autorităţile de management nu au putut specifica în ce măsură acestea și-au atins obiectivele în ceea ce privește economiile de energie, deoarece economiile de energie nu fuseseră măsurate în mod fiabil. În cadrul programelor operaţionale auditate în Italia și în Lituania, economia de energie rezultată era estimată doar de autoritatea de management sau de beneficiar. Doar în Republica Cehă, măsurătorile erau efectuate de auditori calificaţi în domeniul energiei. Rezultatele definitive ale proiectelor din Republica Cehă și Lituania ar trebui evaluate după trei ani de la finalizarea proiectului. Cu toate acestea, sistemul de monitorizare nu funcţiona încă la momentul auditului.

47. Potrivit rapoartelor preliminare ale auditorilor din domeniul energiei, toate proiectele auditate din Republica Cehă, cu excepţia unuia, și-au atins obiectivele privind reducerea consumului energetic [30], economiile reale de energie chiar depășindu-le pe cele planificate. Cu toate acestea, toate proiectele auditate reprezentau investiţii costisitoare, cu perioade de amortizare care depășeau durata de viaţă a componentelor individuale sau a clădirilor. Perioada de amortizare pentru proiectele auditate varia de la 27 la 148 de ani, cu o medie de 52 de ani.

48. În cadrul programului Basilicata (Italia), nu a fost posibilă evaluarea în mod fiabil a beneficiilor proiectelor auditate. Nu fuseseră efectuate audituri energetice și nu fuseseră colectate date cu privire la consumul energetic înainte și după proiecte. Economisirea unui GJ a fost planificată să coste 252 de euro în medie în cadrul celor șase proiecte auditate. Pentru cinci dintre cele șase proiecte, beneficiarii au furnizat auditorilor anumite date privind consumul energetic, care au indicat faptul că proiectele ar putea conduce la o perioadă de amortizare medie de aproximativ 50 de ani.

49. În cadrul Programului operațional interregional pentru energie (Italia), doar un proiect fusese finalizat până la sfârșitul anului 2011 [31]. În cadrul cererii de proiect, beneficiile au fost estimate la un milion de euro/an, ceea ce ar fi condus la o perioadă simplă de amortizare de zece ani. Se estimează că, după finalizare, proiectul va genera economii de energie doar de aproximativ 500000 de euro/an (beneficiarul a făcut o eroare de calcul în cererea de proiect), ceea ce reprezintă o perioadă simplă de amortizare de 19 ani.

50. În Lituania (Programul operațional pentru promovarea coeziunii), costurile reale ale investiţiilor în cadrul proiectelor auditate se situau între 56 și 488 de euro per m2 de suprafaţă încălzită, adică de câteva ori mai mari decât prognoza de 31,85 euro pe m2 din cadrul Planului Național de Acțiune pentru Eficiență Energetică pentru perioada 2006-2010. S-a susținut că cinci dintre cele opt proiecte auditate au obţinut economiile de energie planificate, însă aceste economii nu erau măsurate în mod fiabil [32]. În trei cazuri, rezultatele nu fuseseră încă măsurate [33]. Pentru proiectele auditate, perioada simplă de amortizare planificată varia de la opt la 156 de ani, cu o medie de 58 de ani (a se vedea anexa II pentru rezultatele tuturor proiectelor auditate).

CONCLUZII ȘI RECOMANDĂRI

51. Nu au fost stabilite, în cadrul programării și finanţării, condiţiile adecvate pentru a permite realizarea unor investiţii în eficienţa energetică cu un bun raport cost-eficacitate, investiții care să utilizeze fondurile politicii de coeziune, deoarece:

(a) programele operaţionale auditate nu au beneficiat de evaluări adecvate ale nevoilor pentru a identifica sectoarele specifice în care se pot obţine economii de energie și opţiunile pentru obţinerea acestor economii într-un mod care să asigure un bun raport cost-eficacitate, justificând astfel măsurile alese și costul acestora. Autorităţile naționale nu au asigurat integrarea acestora în planurile naţionale de acţiune pentru eficienţă energetică (a se vedea punctele 12-17);

(b) conceptul de cost-eficacitate sau cel mai bun raport între resursele utilizate și rezultatele obţinute nu a fost un factor determinant în momentul în care statele membre au alocat finanţarea pentru măsuri privind eficienţa energetică și pentru proiecte concrete. De asemenea, acest concept nu a făcut parte din evaluarea Comisiei anterior aprobării programelor operaţionale (a se vedea punctele 18-22, 23-28);

(c) indicatorii de performanţă pentru măsurile privind eficienţa energetică nu erau adecvaţi pentru monitorizarea programelor. Orientările Comisiei privind monitorizarea nu au prevăzut indicatori cu privire la eficienţa energetică. Prin urmare, rezultatele măsurilor privind eficienţa energetică raportate de autorităţile de management la nivel individual nu sunt comparabile pe teritoriul UE și nu pot fi agregate (a se vedea punctele 29-35).

52. Proiectele auditate privind eficienţa energetică a clădirilor publice nu prezentau un bun raport cost-eficacitate.

(a) deși toate proiectele auditate au înregistrat realizările fizice planificate, cum ar fi înlocuirea ferestrelor și a ușilor sau izolarea pereţilor și a acoperișurilor, costul raportat la eventualele economii de energie era ridicat. Un criteriu mai important decât eficienţa energetică era necesitatea renovării clădirilor publice. Deși proiectele auditate vizau economisirea de energie și îmbunătăţirea confortului, acestea nu au generat un bun raport între economiile de energie și costul corespunzător al investiţiilor. Perioada medie de amortizare planificată pentru investiţii era de aproximativ 50 de ani, interval care este mult prea lung având în vedere durata de viaţă a componentelor renovate și chiar a clădirilor însele (a se vedea punctele 18-22, 23-28, 36-40, 45-50);

(b) auditurile energetice fie nu erau obligatorii (Italia, Lituania), fie, în cazul în care erau impuse (Republica Cehă), opţiunile de investiţii recomandate în cadrul acestora erau mult prea costisitoare. În 18 dintre cele 24 de proiecte auditate, nu au putut fi verificate economiile reale de energie deoarece acestea nu au fost măsurate în mod fiabil (a se vedea punctele 41-44).

RECOMANDĂRI

Comisia ar trebui să prezinte inițiativele necesare, inclusiv elaborarea unor propuneri suplimentare de regulamente, pentru a se asigura că finanţarea acordată prin politica de coeziune pentru măsurile privind eficienţa energetică în următoarea perioadă de programare se supune următoarelor condiții:

(1) Stabilirea unei evaluări adecvate a nevoilor la nivel de program. O astfel de evaluare a nevoilor ar trebui să evalueze consumul de energie de către utilizatorii finali din toate sectoarele, să identifice potenţialul de economisire a energiei existent în cadrul economiei și să stabilească obiective și metode adecvate pentru evaluarea succesului planului energetic. Aceasta ar trebui să identifice soluţii cu un bun raport cost-eficacitate în fiecare sector.

(2) Monitorizarea regulată și utilizarea de indicatori de performanţă comparabili. Fiecare program operaţional care abordează proiecte de eficienţă energetică ar trebui monitorizat periodic în ceea ce privește evoluţia costului pe unitate de energie economisită și perioada de amortizare planificată și obţinută de programul operaţional. De asemenea, datele colectate ar trebui să aibă o calitate acceptabilă în ceea ce privește pertinenţa, comparabilitatea și fiabilitatea. Datele cu privire la economiile de energie generate de măsurile sprijinite prin fondurile politicii de coeziune ar trebui colectate de autoritățile naționale și agregate de Comisie. Ar trebui identificată contribuţia fondurilor politicii de coeziune la ținta de economisire a 20 % din consumul primar de energie al UE până în 2020.

(3) Utilizarea unor criterii transparente de selecţie a proiectelor și a unor costuri de investiţie standard pe unitate de energie care trebuie economisită (utilizând o unitate de măsurare și o metodologie unificate). Comisia ar trebui să stabilească o perioadă simplă de amortizare maximă acceptabilă pe baza perioadelor obișnuite de depreciere pentru investiţiile privind eficienţa energetică. Pentru aceasta, ar putea fi introduse niveluri optime din punctul de vedere al costurilor pentru clădirile de referinţă din statele membre care respectă dispoziţiile Directivei 2010/31/UE privind performanţa energetică a clădirilor. În cazul în care, la nivel naţional, nu au fost prevăzute încă nivelurile optime de referinţă, din punctul de vedere al costurilor, pentru clădiri, auditurile energetice ar trebui utilizate drept criteriu principal de selecţie pentru proiectele privind eficienţa energetică.

Prezentul raport a fost adoptat de Camera II, condusă de domnul Harald NOACK, membru al Curţii de Conturi, la Luxemburg, în ședinţa sa din 14 noiembrie 2012.

Pentru Curtea de Conturi

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Președinte

[1] COM(2006) 545 final din 19 octombrie 2006 – Plan de acţiune pentru eficienţa energetică: realizarea potenţialului.

[2] Ibidem.

[3] Concluziile președinţiei Consiliului European din 8- 9 martie 2007, doc. 7224/1/07 REV 1. Acest obiectiv se transpune într-o economie de 368 de milioane de tone echivalent petrol (Mtep) de energie primară (consumul intern brut minus consumurile neenergetice) până în 2020, în comparaţie cu consumul proiectat din anul respectiv de 1842 Mtep, ceea ce presupune un nivel de consum de 1474 Mtep. Acest obiectiv a fost reconfirmat de Consiliul European din iunie 2010 ( 17/6/2010 nr.: EUCO 13/10) și este preluat în noua directivă privind eficiența energetică.

[4] SEC(2011) 277 final din 8 martie 2011.

[5] Clădirile rezidenţiale, comerciale și publice sunt responsabile pentru aproximativ 40 % din consumul de energie și au cel mai mare potenţial de economisire a energiei. Clădirile aflate în proprietate publică sau ocupate de autorităţi de stat reprezintă aproximativ 12 % (ca suprafaţă) din parcul imobiliar al UE, iar planul pentru eficienţă energetică subliniază importanţa măsurilor privind eficienţa energetică în sectorul public [Sursa: COM(2006) 545 final]. Ar trebui remarcat faptul că, în acest sector, spre deosebire, de exemplu, de sectorul transporturilor, sunt deja disponibile soluţiile tehnologice necesare pentru o societate cu emisii reduse de carbon.

[6] COM(2010) 639 final din 10 noiembrie 2010 – Energie 2020 – Strategie pentru o energie competitivă, durabilă și sigură.

[7] Al șaptelea program-cadru de cercetare (PC7), Programul Energie inteligentă – Europa (EIE) și Instrumentul financiar pentru eficienţa energetică (IFEE).

[8] Comisia Europeană (2009), Ex-post Evaluation of Cohesion Policy Programmes 2000-2006 Co-financed by the ERDF (Objectives 1 and 2) – Work Package 5B: Environment and Climate Change [Evaluarea ex post a programelor politicii de coeziune din perioada 2000-2006 cofinanţate de FEDER (obiectivele 1 și 2) – Pachetul de lucru 5B: Mediu și schimbările climatice], p. 43.

[9] Potrivit propunerii Comisiei, în regiunile mai dezvoltate și în cele de tranziţie, cel puţin 80 % din resursele FEDER trebuie să se concentreze pe eficienţa energetică și pe energia din surse regenerabile, pe cercetare și inovare și pe competitivitatea IMM-urilor, iar cel puțin 20 % din acestea trebuie cheltuite pentru eficienţa energetică și energia din surse regenerabile; în regiunile mai puţin dezvoltate, cel puţin 50 % din resursele FEDER trebuie să se concentreze pe aceste trei domenii, iar cel puțin 6 % din acestea trebuie cheltuite pe eficienţa energetică și energia din surse regenerabile. [Sursa: COM(2011) 614 final din 6 octombrie 2011, p. 4].

[10] Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziţii generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 (JO L 210, 31.7.2010, p. 25).

[11] Articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 326, 26.10.2012, p. 13) și articolul 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO C 326, 26.10.2012, p. 47).

[12] Rezumatul legislaţiei UE cu privire la sistemele de gestiune și de control pentru asistenţa acordată prin fondurile politicii de coeziune poate fi consultat la adresa: http://europa.eu/legislation_summaries/regional_policy/management/g24241_en.htm

[13] Regulamentul (CE) nr. 1083/2006.

[14] Programul operațional pentru mediu (Republica Cehă), Programul operațional interregional pentru energie (Italia) și Programul operațional pentru promovarea coeziunii (Lituania).

[15] Programul operațional pentru Basilicata (Italia).

[16] OCDE/AIE (2008), Energy Efficiency Policy Recommendations (Recomandări privind politica în materie de eficienţă energetică), Paris.

[17] SEC(2009) 889 final din 23 iunie 2009 – Sinteza evaluării finale a tuturor celor 27 de planuri naţionale de acţiune pentru eficienţă energetică, astfel cum se prevede în Directiva 2006/32/CE privind eficienţa energetică la utilizatorii finali și serviciile energetice, p. 47.

[18] Articolul 27 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind aplicabil bugetului al Comunităţilor Europene (JO L 248, 16.9.2002, p. 1).

[19] SEC(2011) 277 final.

[20] Articolul 5 din Directiva 2006/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind eficienţa energetică la utilizatorii finali și serviciile energetice și de abrogare a Directivei 93/76/CEE a Consiliului (JO L 114, 27.4.2006, p. 64).

[21] Planul de acţiune flamand pentru eficienţă energetică (2007) și Planul de acţiune pentru conservarea energiei din surse regenerabile (2005), Danemarca (www.ec.europa.eu/energy).

[22] Pentru comparaţie, programul anual al statului ceh pentru sprijinirea economiilor de energie și a utilizării surselor regenerabile de energie, în prezent Programul EFEKT, funcţionează începând din 1991. Perioada simplă de amortizare pentru investiţii a variat între cinci ani (industrie), șapte ani (sectorul terţiar) și 21 de ani (gospodării), cu un cost mediu al unui GJ economisit de 74 de euro în perioada 2005-2007.

[9999] După realocarea fondurilor.

[23] Articolul 27 alineatul (3) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 prevede că, pentru toate sectoarele de activitate incluse în bugetul UE, se stabilesc obiective specifice, măsurabile, realizabile, relevante și cu termene-limită. Realizarea acestor obiective trebuie monitorizată prin indicatori de performanţă.

[24] Avizul nr. 7/2011 al Curții de Conturi (JO C 47, 17.2.2012, p. 1).

[25] Documentul de lucru nr. 2 al Comisiei, intitulat "Noua perioadă de programare 2007-2013, orientări indicative privind metode de evaluare: Indicatori de monitorizare și evaluare", august 2006.

[26] Documentul de lucru al Comisiei intitulat "Indicatori de rezultat și obiective, către un nou sistem de monitorizare și evaluare în cadrul politicii de coeziune a UE", iunie 2011, nepublicat.

[27] SEC(2009) 889 final, p. 36 și 59.

[28] Aceasta nu este solicitată în cadrul metodologiei pentru audituri energetice și audituri privind resursele energetice și consumul de apă rece în clădirile publice, aprobată prin Ordinul nr. 4-184 din 29 aprilie 2008 al Ministerului Economiei.

[29] Monitorizarea programului de renovare a blocurilor de locuinţe. Instituţia publică "Kompetencijų centras", raport comandat de HUDA, 2009.

[30] Proiectul Kladno.

[31] Proiectul Spitalul Cardarelli, Napoli.

[32] Proiectele Palanga, Gargzdai, Garliava, Alytus și Spitalul Universitar din Vilnius.

[33] Proiectele Klaipeda, institutul de oncologie Kaunas și Vilnius Mykolas Marcinkevicius.

--------------------------------------------------

ANEXA I

ALOCAREA FONDURILOR POLITICII DE COEZIUNE PENTRU EFICIENŢA ENERGETICĂ ÎN PERIOADA 2000-2013 șI PENTRU PROIECTELE SELECTATE ÎN PERIOADA 2007-2011

Notă: O rată de selecţie peste 100 % înseamnă că fondurile au fost realocate din cadrul altor priorităţi sau măsuri din același program operaţional sau dintr-un alt program operaţional.

Sursa: Baza de date a DG Politica Regională SF 2000-2006, SFC2007, Raportul anual 2011 referitor la punerea în aplicare a proiectelor selectate.

Statul membru | Suma alocată 2000-2006 (euro) | Suma alocată 2007-2013 (euro) | Fondurile totale alocate în statul membru 2000-2013 (euro) | Fondurile totale alocate în statul membru/fondurile totale alocate (%) | Proiectele selectate 2007-2011 (euro) | Proiectele selectate 2007-2011 (%) |

Republica Cehă [1] | 9225386 | 942214473 | 951439859 | 17,7 | 342658632 | 36,4 |

Italia | 35298133 | 838592232 | 873890365 | 16,2 | 417305116 | 49,8 |

Polonia [1] | 11410880 | 499012133 | 510423013 | 9,5 | 389379855 | 78,0 |

Lituania [1] | 31815678 | 370508149 | 402323827 | 7,5 | 439300937 | 118,6 |

Germania | 11969823 | 373182646 | 385152469 | 7,1 | 307047003 | 82,3 |

Ungaria [1] | 7181475 | 328531227 | 335712702 | 6,2 | 163856263 | 49,9 |

Franța | 25596690 | 291167688 | 316764378 | 5,9 | 177008914 | 60,8 |

Bulgaria [2] | 0 | 258104621 | 258104621 | 4,8 | 74144427 | 28,7 |

România [2] | 0 | 253241727 | 253241727 | 4,7 | 60131969 | 23,7 |

Regatul Unit | 23362973 | 150657204 | 173420177 | 3,2 | 167360699 | 111,1 |

Spania | 39941325 | 110048101 | 146803260 | 2,7 | 33326165 | 30,3 |

Cooperare transfrontalieră în UE | 4029659 | 119642025 | 123671684 | 2,3 | 164027992 | 137,1 |

Grecia | 42623511 | 71170000 | 113793511 | 2,1 | 492363482 | 691,8 |

Slovenia [1] | 0 | 105700000 | 105700000 | 2,0 | 73707906 | 69,7 |

Letonia [1] | 21048774 | 60220000 | 81268774 | 1,5 | 106078878 | 176,2 |

Slovacia [1] | 1334466 | 78584184 | 79918650 | 1,5 | 64760737 | 82,4 |

Portugalia | 0 | 74200883 | 74200883 | 1,4 | 49599067 | 66,8 |

Irlanda | 22864270 | 19000000 | 41864270 | 0,8 | 22346186 | 117,6 |

Țările de Jos | 793076 | 34250000 | 35043076 | 0,7 | 19917049 | 58,2 |

Estonia [1] | 2568584 | 28760241 | 31328825 | 0,6 | 27844967 | 96,8 |

Finlanda | 190740 | 24243917 | 24434657 | 0,5 | 6926847 | 28,6 |

Belgia | 5271426 | 18976147 | 24247573 | 0,5 | 9375338 | 51,0 |

Malta [1] | 0 | 12550000 | 12550000 | 0,2 | 3096758 | 24,7 |

Suedia | 0 | 9173788 | 9173788 | 0,2 | 1057737 | 11,5 |

Austria | 2864306 | 6156013 | 9020319 | 0,1 | 17383781 | 282,4 |

Cooperare interregională în UE | 6891928 | 0 | 6891928 | 0,1 | 0 | 0 |

Luxemburg | 0 | 504873 | 504873 | 0,01 | 1744838 | 345,6 |

Cipru [1] | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Danemarca | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Total | 306283104 | 5078392272 | 5384675376 | 100 % | 3632051543 | 71,5 |

[1] Alocări începând din 2004.

[2] Alocări începând din 2007.

--------------------------------------------------

ANEXA II

PERIOADA DE AMORTIZARE șI ECONOMIILE DE ENERGIE REALIZATE PRIN PROIECTE ÎN REPUBLICA CEHĂ, ITALIA șI LITUANIA

Sursa: Auditurile energetice și rezultatele efective ale proiectelor, calculele efectuate de auditori pe baza datelor furnizate de auditurile energetice, perioada de evaluare între 25 și 50 de ani.

Proiect | Scop | Situaţia privind economiile de energie după primul an | Perioada de amortizare planificată (în ani) | Perioada de amortizare efectivă/estimată (în ani) |

Uherské Hradiště | Izolarea pereţilor și a acoperișului și înlocuirea ferestrelor într-o casă de cultură și într-o școală | Realizate | 42 | 35 |

Karviná | Izolarea pereţilor și a acoperișului și înlocuirea ferestrelor într-un liceu | Realizate | 93 | 78 |

Frýdek-Místek | Izolarea pereţilor și a acoperișului și înlocuirea ferestrelor într-un liceu | Realizate | 40 | 30 |

Sokolov | Izolarea pereţilor și a acoperișului și înlocuirea ferestrelor în două școli primare, o grădiniţă și un centru de recreere | Realizate | 86 | 81 |

Sokolov II | Izolarea pereţilor și a acoperișului și înlocuirea ferestrelor într-o școală primară | Realizate | 30 | 26 |

Volyně | Proiect complex de izolare a pereţilor și a acoperișului, de înlocuire a ferestrelor și de înlocuire a centralei termice pe bază de cărbune într un institut de învățământ superior și de formare profesională și în cămine | Realizate | 148 (46) [1] | 146 (26) [1] |

Kladno | Izolarea pereţilor și a acoperișului și înlocuirea ferestrelor în opt grădiniţe | Nerealizate | 27 | 32 |

Plzeň | Izolarea pereţilor și a acoperișului și înlocuirea ferestrelor într-o școală primară și într-un liceu | Realizate | 55 | 48 |

Melfi | Înlocuirea ferestrelor într-o școală secundară | Nu se aplică | 20 | Nu se aplică |

Matera | Înlocuirea ferestrelor la serviciile centrale ale Provinciei Matera | Măsurate în mod nefiabil | 42 | 104 |

Grassano | Înlocuirea ferestrelor într-o școală primară | Măsurate în mod nefiabil | 28 | 56 |

Sant'Arcangelo | Înlocuirea ferestrelor în clădirea principală a comunei Sant’Arcangelo | Măsurate în mod nefiabil | 37 | 17 |

ENEA-Rotondella | Înlocuirea ferestrelor în clădirea cantinei centrului ENEA din Trisaia | Măsurate în mod nefiabil | 21 | 10 |

Policoro | Înlocuirea ferestrelor într-o școală primară din Policoro | Măsurate în mod nefiabil | 33 | 53 |

Napoli | Măsuri privind furnizarea care au ca scop creșterea eficienţei în producţie și distribuţie, precum modernizarea centralelor termice și înlocuirea dispozitivelor tehnice, a conductelor și a sistemelor de alimentare cu apă caldă și rece și aer utilizate în special în clădirea principală a spitalului | Măsurate în mod nefiabil | 10 | 19 |

Palanga | Palanga Vladas Jurgutis Renovarea unei școli secundare | Măsurate în mod nefiabil | 40 | 21 |

Gargždai | Viliaus Gaigalaitis Renovarea unui cămin de bătrâni | Măsurate în mod nefiabil | 49 | 36 |

Klaipėda | Klaipėda Renovarea unei școli de turism | Nu se aplică | 156 | Nu se aplică |

Garliava | Creșterea eficienţei în ceea ce privește consumul de energie în Spitalul departamentului Kaunas din Garliava | Măsurate în mod nefiabil | 57 | 31 |

Kaunas | Renovarea Centrului de Oncologie din cadrul Universităţii Medicale Kaunas | Nu se aplică | 8 | Nu se aplică |

Vilnius | Renovarea parţială a Spitalului Mykolas Marcinkevičius și a sistemelor de inginerie, îmbunătăţindu-le caracteristicile energetice | Măsurate în mod nefiabil | 63 | 21 |

Alytus | Creșterea eficienţei energetice a Centrului de Formare Profesională din Alytus | Măsurate în mod nefiabil | 26 | 23 |

Vilnius | Izolarea acoperișului și renovarea sistemelor de încălzire și de ventilaţie ale Unităţii Clinice Operative Santariškių din cadrul Spitalului Universitar din Vilnius | Nu se aplică | 66 | Nu se aplică |

Medie | | | 51 | |

[1] Auditorul energetic a utilizat preţul pentru lignit (85,45 CZK/GJ) ars iniţial în cazanul reconstruit; în comparaţie, auditorul a utilizat preţul mediu pentru energie de 279 CZK/GJ plătit de școală pentru alimentarea cu energie în ansamblu.

--------------------------------------------------