EXPUNERE DE MOTIVE

1.CONTEXTUL PROPUNERII

Motivele și obiectivele propunerii

Marea Adriatică (subzonele geografice 17 și 18 ale Comisiei Generale pentru Pescuit în Marea Mediterană) este o subzonă importantă în cadrul Mării Mediterane, care reprezintă aproximativ o treime din valoarea totală a debarcărilor. Speciile de pești pelagici mici (care înoată aproape de suprafață) sunt o componentă importantă a pescuitului în Marea Adriatică, constituind un venit economic ridicat pentru sectorul pescuitului în bazinul marin respectiv. Cele mai valoroase și căutate specii de pești pelagici mici în Marea Adriatică sunt hamsia și sardina.

Hamsia și sardina reprezintă aproape toate capturile rezultate în urma activităților de pescuit de specii pelagice mici, hamsia fiind cea mai valoroasă dintre cele două specii și cea care impulsionează pescuitul. Marea majoritate sunt capturate de Italia și Croația, în partea nordică a Mării Adriatice. Singurele alte state membre implicate în aceste activități de pescuit sunt Slovenia, care reprezintă mai puțin de 1 % din capturile totale, precum și Albania și Muntenegru, care au o fracțiune la fel de mică de capturi.3

În prezent, activitățile de pescuit de specii pelagice mici din Marea Adriatică sunt reglementate de mai multe cadre legale, la nivel național, la nivelul UE și la nivel internațional. Croația, Italia și Slovenia au adoptat toate planuri naționale de gestionare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1967/2006 al Consiliului din 21 decembrie 2006 privind măsurile de gestionare pentru exploatarea durabilă a resurselor halieutice în Marea Mediterană, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2847/93 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1626/94 (Regulamentul privind Marea Mediterană), care vizează navele de pescuit cu plasă-pungă și traulele pelagice, acestea reprezentând uneltele implicate în activitățile de pescuit de specii pelagice mici. La nivelul UE, este permisă aruncarea înapoi în mare a unei cantități limitate de capturi, în temeiul unui plan privind aruncarea capturilor înapoi în mare pe o perioadă de trei ani. Un plan de gestionare și măsuri de urgență succesive au fost adoptate la nivel internațional de către Comisia Generală pentru Pescuit în Marea Mediterană (CGPM).

În pofida acestor măsuri de gestionare, cele mai recente avize științifice indică faptul că hamsiile și sardinele din Marea Adriatică sunt în continuare supraexploatate și stocurile sunt susceptibile să scadă în continuare. Situația se înrăutățește pe măsură ce ne îndepărtăm de nivelurile durabile de pescuit și suntem departe de obiectivul de a exploata stocurile în vederea obținerii unei producții maxime durabile (MSY) până în 2020 cel mai târziu, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului („regulamentul de bază”). Conform celor mai recente avize științifice, capturile trebuie să descrească considerabil pentru ambele specii pentru a atinge niveluri durabile de pescuit.

Cadrul de gestionare existent se bazează, în primul rând, pe limitarea efortului și a capacității de pescuit, asociată cu o serie de măsuri suplimentare, de exemplu închiderile spațio-temporale și dimensiunile minime de debarcare. Cu toate acestea, măsurile exacte variază din punct de vedere geografic (între cele trei state membre și în ape internaționale) și au fost schimbate de mai multe ori în ultimii ani. De exemplu, perioadele închise (când pescuitul este interzis) diferă între cele trei state membre care au ieșire la Marea Adriatică și, de asemenea, au fost schimbate anual în ultimii cinci ani. Acest cadru de gestionare complex, care evoluează în permanență, face mai dificil ca industria pescuitului să aibă cunoștință de normele în vigoare și, prin urmare, să le pună în aplicare. Faptul că un singur stoc este gestionat în temeiul unor norme diferite în părți diferite ale arealului său este, de asemenea, mai puțin eficace. De exemplu, închiderea unei zone pentru pescuit în temeiul normelor naționale ale unui stat membru ar putea conduce la deplasarea efortului de pescuit în altă parte a Mării Adriatice și a stocului, unde pescuitul este permis la acel moment.

Evaluările cadrului de gestionare existent au concluzionat că acesta este ineficace și insuficient pentru a garanta că stocurile vor fi pescuite în mod durabil până în 2020. Comitetul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP) al UE a recomandat ca administratorii să ia în considerare utilizarea restricțiilor privind capturile (sau debarcările) ca un instrument de gestionare mai eficace pentru peștii pelagici mici. Pentru stocurile de pești pelagici mici, care formează bancuri (apar în agregări dense), gestionarea pe baza efortului este considerată a fi mai riscantă. De exemplu, chiar dacă efortul este redus cu 20 %, acest lucru nu înseamnă neapărat o reducere de 20 % a capturilor sau a mortalității prin pescuit. Dacă o navă întâlnește un banc de pești pelagici mici, aceasta poate pescui o cantitate mare într-un timp scurt. Pe de altă parte, reducerea capturilor se traduce direct printr-o reducere echivalentă a mortalității prin pescuit.

Prezenta propunere abordează problema supraexploatării stocurilor de pești pelagici mici din cauza pescuitului nedurabil și a guvernanței ineficace. Obiectivul principal al planului multianual este de a readuce stocurile și sectorul pescuitului la un stadiu sănătos prin asigurarea caracterului durabil al pescuitului. Acest lucru va garanta faptul că sectorul pescuitului va putea să se bazeze în continuare pe această resursă pe termen lung. Planul multianual va facilita, de asemenea, introducerea obligației de debarcare prin furnizarea unei baze pentru derogări în anumite situații specifice. Stabilirea unui plan multianual va permite, de asemenea, utilizarea regionalizării, prin care statele membre din arealul bazinelor marine sunt implicate în conceperea și elaborarea normelor de gestionare pentru părțile interesate. Ideea este de a spori asumarea responsabilității pentru acestea de către operatorii din domeniul pescuitului, asigurarea respectării normelor și, în cele din urmă, eficacitatea acestora. Acest lucru va ușura, de asemenea, procesul de luare a deciziilor, făcându-l mai eficace și mai receptiv la circumstanțele aflate în schimbare și aducându-l mai aproape de părțile interesate în cazuri în care sunt în joc chestiuni foarte tehnice.

Un plan multianual ar include ratele-țintă ale mortalității prin pescuit, exprimate sub formă de intervale pentru fiecare stoc, în cazul în care sunt disponibile, care ar constitui baza pentru stabilirea limitelor de capturi anuale pentru stocurile respective. În plus, planul multianual ar include măsuri de salvgardare în scopul de a oferi un cadru pentru refacerea stocurilor în cazul în care acestea scad sub limitele biologice sigure.

Planul multianual se va aplica tuturor navelor de pescuit din UE, indiferent de participarea lor globală la pescuitul în Marea Adriatică (în ape UE și ape internaționale). Aceasta este în conformitate cu normele politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) și este în concordanță cu efectul navelor asupra stocurilor de pești vizate.

Următoarele dispoziții din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 („regulamentul de bază”) sunt relevante pentru planul multianual:

Articolele 9 și 10 din regulamentul de bază conțin dispoziții referitoare la obiectivele și conținutul planurilor multianuale. În conformitate cu articolul 10 din regulamentul de bază, planurile multianuale ar trebui să conțină ținte cuantificabile. Țintele respective ar trebui să fie completate cu dispoziții de salvgardare legate de un nivel de referință pentru conservare cu rol declanșator.

În temeiul articolului 15 din regulamentul de bază, obligația de debarcare se aplică activităților de pescuit de specii pelagice mici (și anume pescuitul de macrou, hering, stavrid negru, putasu, speciile de caproide, hamsie, argentină, sardine, șprot), oriunde în apele UE, începând cu 1 ianuarie 2015. În conformitate cu articolul 15 alineatul (5) din regulamentul de bază, detaliile punerii în aplicare a obligației de debarcare trebuie să fie specificate în planurile multianuale, inclusiv:

(a)dispoziții specifice privind activitățile de pescuit sau speciile care fac obiectul obligației de debarcare;

(b)precizarea excepțiilor de la obligația de debarcare;

(c)dispoziții pentru excepțiile de minimis de până la 5 % din capturile totale anuale din toate speciile care fac obiectul unei obligații de debarcare, pentru a evita costurile disproporționate de manipulare a capturilor nedorite.

În conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, statele membre cu un interes direct de gestionare pot prezenta recomandări comune pentru anumite măsuri care trebuie adoptate, în cazul în care Comisiei i-a fost conferită competența de a adopta acte delegate sau de punere în aplicare care vizează realizarea obiectivelor prevăzute în cadrul planului multianual.