În plus, pentru a permite o analiză post factum, statele membre ar trebui să aibă în continuare obligația de a prezenta Parlamentului European, Consiliului și Comisiei un raport privind reintroducerea controlului la frontierele interne, după eliminarea controalelor. În plus, în cazul în care controalele la frontieră sunt menținute o perioadă mai lungă de șase luni, un astfel de raport ar trebui prezentat după douăsprezece luni și, ulterior, în fiecare an, atât timp cât sunt menținute controalele.

De asemenea, timp de patru săptămâni, Comisia a publicat pe site-ul său web evaluarea inițială a impactului și a primit feedback din partea Franței, a Croației, a Ucrainei și a unui expeditor anonim.

•Obținerea și utilizarea cunoștințelor de specialitate

Propunerea a ținut seama de dovezile pe care DG REGIO le-a colectat în urma efectuării studiilor The effects of COVID-19 induced border closures on cross-border regions - An empirical report covering the period March to June 2020 (Efectele închiderii frontierelor interne în contextul pandemiei de COVID-19 - Raport empiric cuprinzând perioada martie-iunie 2020) și 20 case studies covering the period March to June 2020 (20 de studii de caz cuprinzând perioada martie-iunie 2020).

Comisia s-a bazat, de asemenea, pe studiile privind costurile care ar trebui suportate în cazul inexistenței spațiului Schengen, elaborate de Parlamentul European, pe notificările din partea statelor membre privind reintroducerea temporară a verificărilor la frontierele interne și pe reacțiile publicului manifestate prin corespondența trimisă Comisiei.

•Evaluarea impactului

În conformitate cu politica sa privind o mai bună legiferare, Comisia a efectuat o evaluare a impactului în care a evaluat trei opțiuni de politică: Opțiunea 1 – Instrumente legislative fără caracter obligatoriu Această opțiune a vizat adoptarea de instrumente legislative fără caracter obligatoriu, bazate pe învățămintele desprinse din criza provocată de pandemia de COVID-19, și alte măsuri pentru a încuraja utilizarea unor acțiuni alternative în locul verificărilor la frontierele interne. Astfel, această opțiune a urmat abordarea anterioară a Comisiei în Comunicarea din 2016 intitulată „Înapoi la Schengen – o foaie de parcurs” și în Recomandarea privind efectuarea de verificări proporționale de către poliție și cooperarea polițienească în spațiul Schengen. În cadrul acestei opțiuni, s-a luat în considerare și adoptarea de instrumente legislative fără caracter obligatoriu privind o mai bună coordonare a măsurilor la frontierele externe în situații de criză. Obiectivele specifice ar fi urmat să fie îndeplinite printr-o Comunicare privind viitorul spațiului Schengen (așa-numita Strategie Schengen) și, eventual, prin actualizări ale recomandărilor relevante (în special ale Recomandării din 2017 privind verificările proporționale efectuate de poliție). Opțiunea 2 – Opțiune mixtă (modificări specifice ale Codului frontierelor Schengen combinate cu instrumente juridice neobligatorii). Această opțiune a urmărit să abordeze criticile formulate de cetățeni, de Parlamentul European și de statele membre cu privire la actualele verificări efectuate pe o perioadă îndelungată la frontierele interne și să răspundă totodată apelului din partea mediului academic. S-a preconizat că această opțiune va permite garantarea faptului că persoanele pot circula liber în spațiul Schengen fără obstacole inutile, datorită limitării cazurilor în care s-ar reintroduce verificări la frontierele interne. În ceea ce privește măsurile luate la frontierele externe, în cadrul acestei opțiuni s-a propus, ținând seama de orientările și recomandările adoptate ca răspuns la pandemia de COVID-19, să se elaboreze măsuri de atenuare de care ar trebui să se țină seama ori de câte ori ar fi inevitabilă o reintroducere a verificărilor la frontiere. În plus, această opțiune a implicat adoptarea unui temei juridic clar pentru impunerea și ridicarea unei interdicții de intrare în UE în cazul unei amenințări la adresa sănătății publice, pentru a asigura uniformitatea la frontierele externe în situația unei amenințări la adresa sănătății publice. Ideile dezvoltate în cadrul acestei opțiuni sunt preluate în prezenta propunere. Opțiunea 3 – Opțiunea mixtă 2 (modificări mai profunde ale Codului frontierelor Schengen combinate cu instrumente juridice neobligatorii). Această opțiune a analizat spațiul Schengen fără frontiere ca pe un spațiu integral care nu trebuie fragmentat ca urmare a deciziilor luate la nivelul statelor membre. Prin urmare, Comisia a propus abordarea provocărilor identificate exclusiv la nivelul UE, prevăzând că eventualele decizii privind reintroducerea verificărilor la frontierele interne ar necesita aprobarea prealabilă a uneia dintre instituțiile UE sau eliminarea completă a posibilității de reintroducere a verificărilor la frontierele interne. În ceea ce privește aplicarea măsurilor la frontierele externe în cazul amenințărilor la adresa sănătății publice, măsurile corective propuse nu ar diferi de opțiunea 2 (noi restricții privind călătoriile neesențiale către UE, aplicabile în situația unei amenințări la adresa sănătății publice). Rezultatul evaluării impactului Pe baza constatărilor raportului de evaluare a impactului, opțiunea 2 (abordarea mixtă) este considerată opțiunea preferată. Această alegere obține cel mai bun punctaj cumulativ în ceea ce privește eficacitatea, eficiența și proporționalitatea. Se bazează pe învățămintele desprinse din trecut și, în același timp, este suficient de ambițioasă. Aceasta respectă, de pe o parte, opiniile statelor membre cu privire la rolul verificărilor la frontiere în abordarea amenințărilor grave și, pe de altă parte, așteptările legitime ale cetățenilor UE și ale altor persoane care beneficiază de faptul că nu se fac verificări la frontierele interne în ceea ce privește menținerea spațiului Schengen ce facilitează libera circulație a persoanelor și a mărfurilor prin absența controalelor la frontierele interne. În ceea ce privește impactul economic, în special noul mecanism de planificare de contingență este de natură să faciliteze circulația și/sau să limiteze impactul negativ al controalelor la frontierele interne asupra pieței unice, oferind un răspuns la nivelul UE la situațiile de criză ce afectează mai multe sau toate statele membre și consolidând utilizarea de măsuri alternative, precum și de măsuri de atenuare, după caz. Ca atare, această opțiune poate fi esențială pentru limitarea impactului economic negativ al verificărilor la frontierele interne și, prin urmare, beneficiile economice ale acestei opțiuni ar putea fi semnificative. De asemenea, posibilitatea de a adopta o restricție de călătorie la nivelul UE pentru călătoriile neesențiale, aplicabilă la frontierele externe în situația unei amenințări la adresa sănătății publice, ar putea contribui la realizarea acestui obiectiv prin eliminarea unui motiv probabil pentru reintroducerea verificărilor la frontierele interne. Această opțiune asigură, de asemenea, efecte sociale pozitive, datorită planificării de contingență pentru spațiul Schengen și a conceptului consolidat de „măsură de ultimă instanță”, care se preconizează că vor limita utilizarea verificărilor la frontierele interne. Opțiunea preferată nu are niciun impact măsurabil asupra mediului. Pe de altă parte, această opțiune poate avea relativ cel mai mare impact direct asupra administrației. Acest lucru se datorează menținerii posibilității de a reintroduce temporar verificări la frontierele interne și adăugării de noi obligații, cum ar fi o evaluare a riscurilor, o notificare standardizată privind reintroducerea verificărilor la frontierele interne și obligația de a prezenta rapoarte periodice cu privire la aceste aspecte. Cu toate acestea, întrucât măsurile propuse în cadrul acestei opțiuni ar trebui să conducă la o reducere globală a utilizării verificărilor la frontiere, sarcina administrativă suplimentară ar trebui să fie limitată. Nu s-a efectuat nicio analiză specifică cu privire la măsurile propuse pentru combaterea instrumentalizării migranților, deoarece propunerea este menită să clarifice normele aplicabile în acest sens.

La 19 aprilie 2021, Comisia a trimis evaluarea impactului Comitetului de control normativ, care a emis un aviz favorabil cu observații. Observațiile se refereau la (i) lipsa unor dovezi suficiente privind punctele forte și punctele slabe ale măsurilor-cheie actuale din Codul frontierelor Schengen, (ii) caracterul vag al descrierii opțiunilor de politică și al opțiunii alese a fi pusă în aplicare și (iii) nivelul insuficient de dezvoltat al analizei impactului. Pentru a răspunde acestor observații, Comisia, în special, a detaliat datele cantitative și informațiile privind opiniile părților interesate pe tot parcursul raportului, pentru a consolida argumentele calitative invocate cu privire la beneficiile eliminării controalelor la frontierele interne. A stabilit mai clar deficiențele procesului din 2020 din perspectiva Schengen, mecanismul integrat al UE pentru un răspuns politic la crize fiind axat în primul rând pe aspectele legate de sănătate înainte de a trece la alte aspecte, cum ar fi controlul frontierelor, subliniind că, deși controalele la frontiere pot fi un instrument eficient, eliminarea treptată creează probleme semnificative și a arătat într-un mod mai detaliat că măsurile alternative sunt mai puțin costisitoare decât controalele la frontiere, obținând adesea același rezultat. În plus, Comisia a consolidat diferitele opțiuni avute în vedere. În cele din urmă, au fost incluse informații detaliate suplimentare cu privire la obiectivul propunerii anterioare din 2017, la învățămintele desprinse în urma negocierilor și la noua perspectivă adusă de criza provocată de pandemia de COVID-19. Mai multe informații cu privire la modul în care recomandările Comitetului de control normativ sunt reflectate în raportul de evaluare a impactului pot fi găsite la punctul 3 din anexa I la evaluarea impactului.

•Adecvarea reglementărilor și simplificarea