Prezenta propunere este în concordanță cu noul pact al Comisiei privind migrația și azilul, adoptat la 23 septembrie 2020, care a subliniat necesitatea de a aborda principalele deficiențe ale politicii UE privind migrația legală, răspunzând obiectivului general de a atrage competențele și talentele de care are nevoie UE.

Prezenta propunere vizează modificarea Directivei 2011/98/UE privind o procedură unică de solicitare a unui permis unic pentru resortisanții țărilor terțe în vederea șederii și ocupării unui loc de muncă pe teritoriul statelor membre și un set comun de drepturi pentru lucrătorii din țările terțe cu ședere legală pe teritoriul unui stat membru („Directiva privind permisul unic”). Prezenta propunere face parte din pachetul de măsuri privind competențele și talentele, înaintat ca urmare a Comunicării Comisiei, adoptată la 23 septembrie 2020, referitoare la un nou pact privind migrația și azilul (denumit în continuare „pactul”), care a subliniat necesitatea de a aborda principalele deficiențe ale politicii UE privind migrația legală, cu obiectivul general de a atrage competențele și talentele de care are nevoie UE. Printre aceste măsuri se numără și reformarea Directivei privind permisul unic, obiectivul urmărit fiind, astfel cum se prevede în pact, acela de a „examina modalitățile de simplificare și de clarificare a domeniului de aplicare al legislației”. Pachetul include, de asemenea, reformarea Directivei 2003/109/CE privind rezidenții pe termen lung și o comunicare însoțitoare care stabilește o nouă abordare în direcția unei politici ambițioase și durabile a UE în domeniul migrației legale, care să atragă talente în economiile noastre și să creeze canale sigure pentru a ajunge în Europa.

(2)anumite categorii de migranți nu intră sub incidența directivei sau a oricăror alte instrumente juridice ale UE;

3.1.Evaluările ex post/verificarea adecvării legislației existente

3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

În prima jumătate a anului 2021 au avut loc consultări specifice, în cadrul cărora au fost adresate întrebări mai tehnice cu privire la reformarea directivei. Unele dintre aceste consultări au fost efectuate de Comisie în mod independent, iar altele în contextul unui studiu comandat unui contractant extern. De asemenea, în cadrul evaluării impactului s-au adresat întrebări ad-hoc membrilor Rețelei europene de migrație.

În urma celor două consultări publice menționate mai sus s-au primit răspunsuri din partea cetățenilor UE, a organizațiilor și a resortisanților țărilor terțe (cu reședința în interiorul sau în afara UE), a asociațiilor și organizațiilor de întreprinderi, a organizațiilor neguvernamentale, a instituțiilor academice/de cercetare, a sindicatelor, a ministerelor și a entităților de servicii publice din UE. La consultările specifice au participat autorități competente din statele membre, asociații și organizații de întreprinderi, organizații neguvernamentale, mediul academic, practicieni în domeniul dreptului, grupuri de reflecție și entități ale serviciilor publice.

Principalele probleme identificate în cadrul consultărilor au fost luate în considerare și abordate în cadrul propunerii.

4.1.Obținerea și utilizarea cunoștințelor de specialitate

Evaluarea impactului privind reformarea directivei a fost elaborată pe baza unui studiu realizat de un contractant extern. De asemenea, au fost consultate cu privire la reformarea directivei o serie de grupuri de experți, și anume: Grupul de experți privind opiniile migranților în domeniul migrației, azilului și integrării – la 2 martie 2021, Rețeaua europeană a serviciilor publice de ocupare a forței de muncă – la 10 martie 2021, Grupul informal de experți al Comisiei privind migrația economică – la 14 aprilie 2021 și Rețeaua practicienilor în materie de migrație legală din UE – la 29 aprilie 2021. De asemenea, a fost consultată Rețeaua europeană de migrație, căreia i s-a adresat o întrebare ad-hoc.

4.2.Evaluarea impactului

În conformitate cu politica sa privind o mai bună legiferare, Comisia a efectuat, în cadrul activității de elaborare a propunerii, o evaluare a impactului. Evaluarea impactului a analizat trei opțiuni de politică, cu niveluri diferite de intervenție a UE:

Opțiunea 1: acțiuni de îmbunătățire a eficacității directivei. Această opțiune de politică ar implica noi acțiuni fără caracter legislativ menite să consolideze punerea în aplicare a directivei, cum ar fi realizarea de analize comparative și studii specifice privind anumite aspecte ale punerii în aplicare a directivei și elaborarea unor orientări fără caracter obligatoriu referitoare la interpretarea dispozițiilor Directivei privind permisul unic, orientări care ar urma să aibă forma unui manual, recomandări referitoare la aspecte care nu sunt considerate în prezent ca fiind reglementate de procedura privind permisul unic și promovarea unor proiecte inovatoare.

Opțiunea 2: revizuirea legislativă de bază a directivei. Această opțiune de politică ar avea ca scop simplificarea procedurii de solicitare și clarificarea categoriilor de lucrători din țările terțe care intră sub incidența directivei, precum și includerea beneficiarilor de protecție în conformitate cu legislația națională în domeniul de aplicare al directivei. Această opțiune ar include, de asemenea, adoptarea de măsuri legislative fără caracter obligatoriu (de exemplu recomandări) pentru a îmbunătăți și a armoniza punerea în aplicare a drepturilor la egalitatea de tratament prevăzute în Directiva privind permisul unic.

Opțiunea 3: Revizuirea legislativă a directivei astfel cum se prevede în cadrul opțiunii 2, completată de reglementarea drepturilor și a protecției. Această opțiune ar include modificările legislative preconizate în cadrul opțiunii 2 și, în plus, ar urmări să îmbunătățească și să clarifice unele drepturi la egalitatea de tratament (acces la locuință, prestații familiale), să asigure faptul că permisul nu este legat doar de un singur angajator, astfel încât să se evite modificările excesiv de frecvente ale permisului, și să îmbunătățească protecția împotriva exploatării prin muncă printr-o acțiune legislativă.

Pe baza unei evaluări a impacturilor sociale și economice, a eficacității și a eficienței opțiunilor de politică, a fezabilității lor politice și a acceptării lor de către părțile interesate, opțiunea preferată este opțiunea 3.

Opțiunea 3 implică un set amplu de măsuri de politică ce ar remedia actualele deficiențe ale directivei, ar simplifica și ar raționaliza în și mai mare măsură procedura unică de solicitare, ar consolida drepturile la egalitatea de tratament și ar îmbunătăți în continuare coerența directivei cu legislația mai amplă a UE privind migrația legală, prin clarificarea categoriilor de lucrători din țările terțe care nu intră sub incidența directivei. În plus, opțiunea 3 extinde domeniul de aplicare personal al directivei la beneficiarii de protecție în temeiul legislației naționale care în prezent nu intră pe deplin sub incidența dispozițiilor privind egalitatea de tratament și extinde domeniul de aplicare material al directivei pentru a include dispoziții privind inspecția muncii, monitorizarea și sancțiunile împotriva angajatorilor în cazul încălcării dispozițiilor naționale adoptate în temeiul acestei directive.

Evaluarea impactului a arătat că opțiunea 3 va fi foarte eficace în atingerea obiectivelor și în reconcilierea unei mari părți a opiniilor exprimate în cadrul consultărilor cu părțile interesate. În plus, opțiunea 3 are potențialul de a aduce avantaje societale, deoarece includerea beneficiarilor de protecție în conformitate cu legislația națională în domeniul de aplicare al directivei le-ar conferi acestora un set consolidat de drepturi, dat fiind faptul că în prezent ei nu beneficiază sau beneficiază numai într-o anumită măsură de egalitatea de tratament. Această opțiune ar contribui, de asemenea, la asigurarea unei protecții sporite împotriva exploatării pentru toți lucrătorii din țările terțe care intră sub incidența directivei. Prin urmare, opțiunea 3 asigură un bun echilibru între extinderea domeniului de aplicare personal și material al directivei și sporirea simplificării.

În plus, opțiunea de politică preferată ar răspunde cel mai bine recomandărilor formulate în cadrul verificării adecvării și obiectivelor Pactului privind migrația și azilul, prezentat de Comisie. Această opțiune ar asigura, de asemenea, coerența cu jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene. Deși pactul a anunțat că revizuirea directivei ar urma să examineze modalitățile de simplificare și de clarificare a domeniului de aplicare al legislației, inclusiv condițiile de admisie și de ședere pentru lucrătorii cu un nivel scăzut de calificare și pentru cei cu un nivel mediu de calificare, opțiunea de a include astfel de condiții a fost respinsă într-un stadiu incipient al procesului de evaluare a impactului.

În plus, toți resortisanții țărilor terțe, indiferent de nivelul lor de calificare, intră deja sub incidența directivei în ceea ce privește procedura referitoare la permisul unic și drepturile aferente. Majoritatea părților interesate consultate și-au exprimat scepticismul cu privire la necesitatea de a reglementa condițiile de admisie a lucrătorilor cu un nivel scăzut de calificare și a celor cu un nivel mediu de calificare deoarece, în opinia lor, acestea sunt abordate în mod suficient de legislația națională și de procedura privind permisul unic. De asemenea, experții au exprimat punctul de vedere potrivit căruia, întrucât directiva este o directivă „procedurală” orizontală, aceasta nu constituie instrumentul juridic adecvat în vederea introducerii unor condiții de admisie numai pentru anumite categorii de lucrători.

Avizul Comitetului de control normativ

La 22 septembrie 2021, evaluarea impactului a fost prezentată Comitetului de control normativ (CCN), iar la 20 octombrie 2021 a avut loc o reuniune. Comitetul a emis un aviz pozitiv cu rezerve la 25 octombrie 2021. Comitetul a evidențiat o serie de aspecte ale evaluării impactului care trebuiau remediate. Mai precis, Comitetul a solicitat clarificări suplimentare cu privire la domeniul de aplicare restrâns al inițiativei, care ar putea genera așteptări nefondate în ceea ce privește impactul probabil al măsurilor propuse. În plus, Comitetul a solicitat mai multe detalii referitoare la principalele diferențe dintre opțiuni în ceea ce privește alegerile în materie de politică și îmbunătățirea analizei menite să stabilească dacă sunt posibile abordări alternative măsurilor propuse. Comitetul a solicitat, de asemenea, clarificări cu privire la modul în care măsurile propuse ar afecta piețele naționale ale forței de muncă și sistemele administrative ale statelor membre.

Aceste observații, precum și alte observații mai detaliate furnizate de comitet au fost luate în considerare în versiunea finală a evaluării impactului, care, de exemplu, conține o descriere îmbunătățită a posibilelor efecte ale măsurilor specifice propuse asupra atractivității pieței forței de muncă din UE în ansamblu, precum și asupra piețelor naționale ale forței de muncă și asupra sistemelor administrative ale statelor membre. Opțiunile de politică au fost revizuite pentru a urmări domeniile tematice identificate în definirea problemei. Totodată, observațiile Comitetului au fost luate în considerare în cadrul propunerii de directivă de mai jos.

4.3.Adecvarea reglementărilor și simplificarea

Prezenta propunere vizează simplificarea procedurii de solicitare, permițând ca cererile să fie depuse atât în statul membru de destinație, cât și dintr-o țară terță, precum și stabilirea faptului că termenul de patru luni prevăzut în directivă include eliberarea vizei necesare menționate la articolul 4 alineatul (3) și timpul de care au nevoie autoritățile competente pentru a verifica situația pe piața muncii. Pe baza modificărilor propuse, resortisantul unei țări terțe care deține un permis unic ar trebui să aibă dreptul de a-și schimba angajatorul în perioada de valabilitate a respectivului permis, ceea ce ar trebui să contribuie, de asemenea, la reducerea sarcinii administrative prin limitarea necesității de a depune din nou o cerere în cazul schimbării locului de muncă. De asemenea, propunerea vizează îmbunătățirea unor drepturi la egalitatea de tratament și clarificarea categoriilor de lucrători din țările terțe care intră sub incidența directivei. În plus, propunerea extinde domeniul de aplicare al directivei la beneficiarii de protecție în conformitate cu legislația națională și îmbunătățește protecția lucrătorilor din țările terțe prin introducerea unor dispoziții privind facilitarea depunerii plângerilor, monitorizarea și sancțiunile. Propunerea introduce noi dispoziții în vederea îmbunătățirii protecției lucrătorilor din țările terțe care ar putea fi descurajați să depună plângeri împotriva angajatorilor lor de teama pierderii permisului de ședere, asigurându-se faptul că, cel puțin pentru o perioadă de trei luni de la disponibilizare, resortisantul țării terțe are dreptul de ședere legală pe teritoriul statului membru.