COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN în conformitate cu articolul 294 alineatul (6) din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene privind poziția în primă lectură a Consiliului în vederea adoptării Directivei Parlamentului European și a Consiliului privind sistemele de garantare a depozitelor [reformare] 2010/0207 (COD) /* COM/2014/0140 final - 2010/0207 (COD) */





2010/0207 (COD) COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN în conformitate cu articolul 294 alineatul (6) din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene privind poziția în primă lectură a Consiliului în vederea adoptării Directivei Parlamentului European și a Consiliului privind sistemele de garantare a depozitelor [reformare] 2010/0207 (COD) (Text cu relevanță pentru SEE) 1. Istoricul dosarului Data transmiterii propunerii [document COM(2010)368 final – 2010/0207 (COD)] Parlamentului European și Consiliului: || 12.7.2010. Data avizului Băncii Centrale Europene: || 17.2.2011. Data avizului Comitetului Economic și Social European: || ---- Data poziției în primă lectură a Parlamentului European: || 16.2.2012. Data transmiterii propunerii modificate: || nu se aplică. Data aprobării acordului politic în cadrul Coreper: Data adoptării poziției Consiliului: || 20 decembrie 2013. 3 martie 2014. 2. Obiectul propunerii Comisiei În prezent există sisteme de garantare a depozitelor (SGD) în toate statele membre, în temeiul Directivei 94/19/CE (Directiva privind SGD). SGD trebuie să acorde compensații deponenților până la plafonul de 100 000 EUR pentru depozitele bancare care sunt indisponibile. SGD sunt un instrument important pentru păstrarea încrederii în sistemul bancar și evitarea retragerilor masive de depozite. În iulie 2010, Comisia a adoptat propunerea legislativă de reformare a Directivei privind SGD. Propunerea avea drept scop: – să îmbunătățească accesul deponenților la garanție, prin reducerea termenelor de rambursare, înființarea de puncte de contact unice pentru cazurile în care băncile nu­și pot onora obligațiile la nivel transfrontalier și mai buna informare a fiecărui deponent; – să introducă norme de finanțare pentru SGD, care impun în special finanțarea ex ante obligatorie de către sectorul bancar; – să armonizeze și mai mult plafonul de garantare; – să precizeze rolul SGD în cadrul de gestionare a crizelor. 3. Observații privind poziția Consiliului 3.1. Observații generale În cursul trilogului din 17 decembrie 2013 s-a ajuns la un acord politic între colegislatori. La 20 decembrie 2013, Coreper a aprobat acordul politic. La 10 ianuarie 2014, Comisia ECON a trimis Coreper o scrisoare în care confirma că nu are obiecții. 3.2. Cursul dat amendamentelor introduse de Parlamentul European (1) Plafonul de garantare: Parlamentul European a urmărit menținerea unui plafon mai ridicat de garantare a depozitelor constituite înainte de 31 decembrie 2010 și deținute de către deponenți cu reședința într-un stat membru care, înainte de 1 ianuarie 2008, avea un SGD statutar cu un plafon de garantare de până la 300 000 EUR. Acordul politic clarifică acest amendament. Ca urmare a compromisului, statele membre cu un plafon de garantare de până la 300 000 EUR ar urma să aplice acest plafon mai ridicat până la 31 decembrie 2018. Comisia consideră că această clarificare este utilă și respectă esența amendamentului Parlamentului European. (2) Termenele de rambursare: Parlamentul European a sugerat că statele membre ar putea menține actuala perioadă de rambursare de 20 de zile lucrătoare până la sfârșitul anului 2016, când ar urma să fie redusă la cinci zile lucrătoare. În perioada de tranziție ar urma să se asigure, la cerere, o „rambursare de urgență” de până la 5 000 EUR. Conform acordului politic, termenele de rambursare ar urma să fie reduse în trei etape: – cincisprezece zile lucrătoare începând de la 1 ianuarie 2019; – zece zile lucrătoare începând de la 1 ianuarie 2021 și, în cele din urmă, – șapte zile lucrătoare începând de la 1 ianuarie 2024. (3) Finanțarea: Parlamentul European a solicitat atingerea, într-o perioadă de 15 ani, a unui nivel urmărit al fondurilor SGD de 1,5 % din depozitele garantate (în loc de 1,5 % din depozitele eligibile[1] într-o perioadă de 10 ani, conform propunerii Comisiei). Acordul politic prevede atingerea, într-o perioadă de 10 ani, a unui nivel urmărit de 0,8 % din depozitele garantate. Partea din angajamentele de plată care poate fi luată în calcul în vederea atingerii nivelului urmărit a crescut de la procentajul de 10 % sugerat de Parlament la 30 %. Dacă fondurile ex-ante sunt insuficiente, SGD ar urma să colecteze contribuții ex post din partea sectorului bancar și, în ultimă instanță, să aibă acces la mecanisme de finanțare alternative, cum ar fi împrumuturi acordate de entități publice sau private. Acordul politic aprobă principiul propus inițial, conform căruia contribuțiile băncilor trebuie să fie ponderate la risc. Cu toate acestea, anexa propusă inițial privind calcularea ponderărilor la risc ar urma să fie înlocuită cu orientări ale Autorității Bancare Europene (ABE). (4) Utilizarea fondurilor: acordul politic menține principiul, astfel cum a fost propus de Comisie și aprobat de Parlament, conform căruia fondurile SGD trebuie să fie utilizate în primul rând pentru a rambursa deponenții, dar, în anumite condiții, pot fi utilizate și pentru prevenirea falimentelor bancare sau pentru măsuri de rezoluție. În ceea ce privește prevenirea falimentelor bancare, sunt prevăzute condiții calitative similare cu cele introduse de Parlament, care asigură în special că: – sistemul dispune de sisteme și proceduri adecvate pentru selectarea și punerea în practică a unor măsuri alternative și pentru monitorizarea riscurilor aferente; – măsurile sunt însoțite de condiții impuse instituției de credit sprijinite, care includ cel puțin monitorizarea mai strictă a riscurilor și drepturi suplimentare de verificare pentru SGD, iar – măsurile instituite de către SGD sunt însoțite de angajamente asumate de instituția de credit sprijinită, în vederea garantării accesului la depozitele garantate. Cu toate acestea, acordul politic introduce garanții suplimentare pentru a evita hazardul moral și a asigura fonduri suficiente pentru sistem, cum ar fi cerința de a nu fi fost luată nicio măsură de rezoluție cu privire la instituția de credit. 3.3. Măsuri noi introduse de acordul politic (1) Finanțare: acordul politic introduce două elemente principale care nu figurează în rezoluția legislativă a Parlamentului în primă lectură. În primul rând, compromisul aliniază Directiva privind SGD la acordul politic referitor la Propunerea de directivă privind redresarea și rezoluția băncilor[2] prin introducerea posibilității de a colecta contribuții la SGD existente pentru a acoperi costurile legate de riscul sistemic, de faliment și de rezoluția instituțiilor financiare. Aceste fonduri vor permite luarea în calcul a contribuțiilor băncilor pentru atingerea nivelului urmărit, cu condiția ca acestea să nu fie deja luate în calcul pentru fondurile de rezoluție și ca SGD să aibă efectiv dreptul la aceste sume. În plus, acordul politic prevede posibilitatea Comisiei de a autoriza statele membre să aibă un nivel urmărit între 0,5 și 0,8 % din depozitele garantate, în următoarele condiții: (a) reducerea se bazează pe ipoteza că este puțin probabil ca o parte semnificativă a mijloacelor disponibile să fie utilizată pentru alte măsuri decât cele de menținere a accesului deponenților la depozite în contextul rezoluției sau al unor proceduri naționale de insolvență și (b) sectorul bancar din statul membru respectiv este foarte concentrat, o mare cantitate de active fiind deținute de un număr redus de instituții de credit sau grupuri bancare. Acestea sunt supuse supravegherii consolidate și, având în vedere dimensiunile lor, este posibil să facă obiectul unor proceduri de rezoluție în caz de faliment. (2) Utilizarea fondurilor: acordul politic prevede, de asemenea, o opțiune națională de a utiliza fondurile SGD în contextul unor proceduri naționale de insolvență, cu condiția ca costurile suportate de SGD să nu depășească valoarea netă a compensațiilor acordate deponenților instituției de credit în cauză care beneficiază de garanție. 4. Concluzie Deși acordul politic diferă de propunerea Comisiei într-o măsură considerabilă, acesta atinge obiectivele propunerii inițiale a Comisiei. Prin urmare, Comisia susține poziția Consiliului, care reflectă acordul politic din 17 decembrie 2013, astfel încât colegislatorii să poată adopta textul final într-o etapă timpurie a celei de a doua lecturi, înainte de sfârșitul legislaturii. [1] Depozitele garantate sunt depozitele eligibile situate sub plafonul de garantare de 100 000 EUR. [2] Propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a întreprinderilor de investiții și de modificare a Directivelor 77/91/CEE și 82/891/CE, a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE și 2011/35/CE și a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010, COM(2012) 280 final, 6.6.2012.