–◻ Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar:

–☑ Propunerea/inițiativa nu are impact financiar asupra veniturilor.

(c) Comitetul privind aspectele legate de punerea în aplicare a Protocolului privind Irlanda/Irlanda de Nord;

Comitetul mixt se va reuni cel puțin o dată pe an, la cererea oricăreia dintre părți. Sub controlul Comitetului mixt își vor desfășura activitatea următoarele comitete specializate, respectiv un subcomitet pentru fiecare dintre părțile principale ale Acordului de retragere:

Acordul are drept temei articolul 50 alineatul (2) din TUE. În conformitate cu orientările Consiliului European (articolul 50) din 29 aprilie 2017, Acordul de retragere vizează:

Imediat după semnarea acordului, Comisia notifică celorlalte părți la acordurile internaționale, astfel cum se menționează la articolul 2 litera (a) punctul (iv) din acord, faptul că, sub rezerva intrării în vigoare a acordului, în cursul perioadei de tranziție, Regatul Unit este tratat ca un stat membru în sensul respectivelor acorduri internaționale.

Prin prezenta decizie se autorizează semnarea, în numele Uniunii Europene și al Comunității Europene a Energiei Atomice, a Acordului privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (denumit în continuare „acordul”), sub rezerva încheierii sale.

(5)Negocierile fiind încheiate, acordul ar trebui semnat în numele Uniunii, sub rezerva îndeplinirii procedurilor necesare pentru încheierea sa la o dată ulterioară.

(Text cu relevanță pentru SEE)

Acordul de retragere include un protocol privind Gibraltarul care abordează aspectele specifice pe care retragerea Regatului Unit din Uniune le creează în legătură cu Gibraltarul. Potrivit orientărilor Consiliului European din 29 aprilie 2017, „ niciun acord dintre Uniune și Regatul Unit nu se poate aplica teritoriului Gibraltar fără un acord între Regatul Spaniei și Regatul Unit”. Acest lucru a fost reamintit în cadrul directivelor suplimentare de negociere ale Consiliului din 29 ianuarie 2018 și al orientărilor Consiliului European din 14 martie 2018. În declarațiile din procesul-verbal al reuniunii Consiliului European din 25 noiembrie 2018 a fost inclusă următoarea declarație a Consiliului European și a Comisiei: „După retragerea Regatului Unit din Uniune, Gibraltarul nu va fi inclus în domeniul de aplicare teritorial al acordurilor care urmează să fie încheiate între Uniune și Regatul Unit. Cu toate acestea, acest lucru nu exclude posibilitatea de a avea acorduri separate între Uniune și Regatul Unit în ceea ce privește Gibraltarul. Fără a aduce atingere competențelor Uniunii și cu deplina respectare a integrității teritoriale a statelor sale membre, astfel cum se garantează la articolul 4 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, astfel de acorduri separate vor necesita un acord prealabil al Regatului Spaniei”. În plus, cu aceeași ocazie, Consiliul European și Comisia au emis o declarație interpretativă referitoare la articolul 184 din Acordul de retragere și la domeniul de aplicare teritorial al viitoarelor acorduri.

Protocolul privind Irlanda/Irlanda de Nord și cele 10 anexe ale sale prevăd dispozițiile necesare pentru așa-numita „soluție de ultim recurs” pentru evitarea unei frontiere strict controlate între Irlanda și Irlanda de Nord. Protocolul nu se aplică decât cu excepția cazului în care și până în momentul în care este înlocuit, integral sau parțial, printr-un acord ulterior. Protocolul creează un teritoriu vamal unic UE-Regatul Unit. Astfel se va evita necesitatea impunerii unor tarife, a unor cote sau a unor controale privind regulile de origine între Uniune și Regatul Unit. Protocolul prevede, de asemenea, o serie de măsuri care să asigure condiții de concurență echitabile între Uniune și Regatul Unit. În plus, protocolul asigură aplicarea în continuare în Irlanda de Nord a Codului vamal al Uniunii (CVU) care stabilește, printre altele, dispozițiile privind punerea în liberă circulație a produselor în UE. Acest lucru va garanta faptul că întreprinderile din Irlanda de Nord nu se vor confrunta cu restricții la introducerea de produse pe piața unică a UE. Protocolul prevede, de asemenea, că Regatul Unit, în ceea ce privește Irlanda de Nord, se va alinia în continuare la un set limitat de norme legate de piața unică a UE și care sunt indispensabile pentru evitarea unei frontiere strict controlate: legislația privind mărfurile, normele sanitare și fitosanitare („normele SPS”), normele privind producția agricolă, TVA-ul și accizele, precum și normele privind ajutoarele de stat. Există, de asemenea, dispoziții privind menținerea pieței unice a energiei electrice pe insula Irlanda. În temeiul protocolului, zona comună de călătorie dintre Irlanda și Regatul Unit, precum și drepturile și privilegiile asociate acesteia vor continua să se aplice în conformitate cu dreptul Uniunii, în special în ceea ce privește libera circulație a cetățenilor UE. De asemenea, cooperarea nord-sud va continua conform dispozițiilor protocolului, inclusiv în domeniul mediului, al sănătății, al agriculturii, al transporturilor, al educației și al turismului, precum și în domeniul energiei, al telecomunicațiilor, al radiodifuziunii, al pescuitului în apele interioare, al justiției și securității, al învățământului superior și al sportului.

Partea a patra (Dispoziții tranzitorii) stabilește o perioadă de tranziție în care întregul acquis al UE se va aplica Regatului Unit, cu unele excepții. În timpul tranziției, Regatul Unit nu va mai fi reprezentat în instituțiile Uniunii și nu va mai participa la procesul Uniunii de elaborare și luare a deciziilor. În plus, partea a patra stabilește dispozițiile tranzitorii aplicabile Regatului Unit în ceea ce privește acordurile internaționale încheiate de Uniune sau de statele membre, acționând în numele său, sau de Uniune și statele sale membre, acționând împreună. În conformitate cu articolul 129, Regatului Unit îi vor reveni obligații care rezultă din acordurile respective. Articolul 130 prevede un mecanism de consultare pentru stabilirea posibilităților de pescuit ale Regatului Unit în perioada de tranziție. Articolul 131 va asigura menținerea competenței depline a tuturor instituțiilor Uniunii în ceea ce privește Regatul Unit, inclusiv competența Curții de Justiție a Uniunii Europene. Articolul 132 prevede posibilitatea adoptării unei decizii unice de prelungire a perioadei de tranziție cu până la unul sau doi ani.

Sub controlul Comitetului mixt își vor desfășura activitatea următoarele comitete specializate, respectiv un subcomitet pentru fiecare dintre părțile principale ale Acordului de retragere:

Titlul 2 din partea a șasea a Acordului de retragere instituie un comitet mixt care va monitoriza în permanență punerea în aplicare, funcționarea și impactul prezentului acord. Comitetul mixt este alcătuit din reprezentanți ai Uniunii Europene și reprezentanți ai Regatului Unit care se vor reuni cel puțin o dată pe an, vor supraveghea și facilita punerea în aplicare și executarea acordului, vor decide cu privire la sarcinile comitetelor specializate, vor supraveghea activitatea acestora și vor modifica acordul în cazul în care acordul în sine prevede în mod expres acest lucru. Comitetul mixt poate lua decizii și formula recomandări doar dacă Uniunea și Regatul Unit sunt ambele de acord cu acest lucru. Comitetul mixt nu poate în niciun caz să restricționeze procesul decizional la nivelul Uniunii. Uniunea și Regatul Unit pot decide, prin intermediul Comitetului mixt, să modifice anumite aspecte ale acordului, numai în cazurile în care acest lucru este prevăzut în mod expres în acord. Atunci când părțile aprobă o astfel de decizie, aceasta trebuie să facă obiectul cerințelor și procedurilor lor interne respective aplicabile.

Întrucât Acordul de retragere asigură faptul că atât Uniunea, cât și Regatul Unit respectă obligațiile financiare care rezultă din întreaga perioadă în care Regatul Unit a fost membru al Uniunii, singurul impact bugetar al Acordului de retragere asupra Uniunii rezultă în principal din instituirea Comitetului mixt, alcătuit din reprezentanți ai Uniunii și ai Regatului Unit. Comitetul mixt va supraveghea și va facilita, printre altele, punerea în aplicare și executarea Acordului de retragere. Comitetul mixt se va reuni cel puțin o dată pe an, la cererea oricăreia dintre părți. În plus, ar putea apărea și costuri legate de posibila deschidere a unei proceduri de arbitraj în temeiul dispozițiilor privind soluționarea litigiilor prevăzute de acord. În cazul prelungirii perioadei de tranziție, Regatul Unit va contribui pentru această nouă perioadă la bugetul Uniunii, contribuția respectivă fiind tratată ca „venituri generale”. Fișa financiară legislativă anexată la prezenta propunere oferă detalii suplimentare privind impactul financiar estimat pentru bugetul Uniunii.

Aceste drepturi, libertăți și principii sunt pe deplin conservate și protejate în Uniune după retragerea Regatului Unit din Uniune. În plus, Acordul de retragere garantează că, ori de câte ori se face trimitere la dispoziții sau concepte ale dreptului Uniunii, acestea sunt interpretate și aplicate utilizând metodele și principiile generale de interpretare aplicabile în cadrul Uniunii, inclusiv interpretarea coerentă cu Carta drepturilor fundamentale. Acest lucru este deosebit de relevant pentru partea din acord referitoare la drepturile cetățenilor, care se bazează în mare măsură pe dreptul Uniunii.

În conformitate cu articolul 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană, Uniunea recunoaște drepturile, libertățile și principiile prevăzute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, care are aceeași valoare juridică cu cea a tratatelor. Totodată, drepturile fundamentale, astfel cum sunt garantate prin Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și astfel cum rezultă din tradițiile constituționale comune statelor membre, constituie principii generale ale dreptului Uniunii.

(Text cu relevanță pentru SEE)

COMISIA EUROPEANĂ Bruxelles, 5.12.2018 COM(2018) 833 final ANEXĂ

la Propunerea de decizie a Consiliului privind semnarea, în numele Uniunii Europene și al Comunității Europene a Energiei Atomice, a Acordului de retragere a Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice





PREAMBUL UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI COMUNITATEA EUROPEANĂ A ENERGIEI ATOMICE ȘI REGATUL UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD, ÎNTRUCÂT, la data de 29 martie 2017, ca urmare a rezultatului unui referendum desfășurat în Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord („Regatul Unit”) și a deciziei sale suverane de a părăsi Uniunea Europeană, Regatul Unit și-a notificat intenția de a se retrage din Uniunea Europeană („Uniunea”) și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice („Euratom”) în conformitate cu articolul 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană („TUE”), care se aplică Euratom în temeiul articolului 106a din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice („Tratatul Euratom”); DORIND să stabilească condițiile de retragere a Regatului Unit din Uniune și Euratom, ținând seama de cadrul relațiilor lor viitoare; LUÂND ACT de orientările din 29 aprilie și 15 decembrie 2017 și din 23 martie 2018 furnizate de Consiliul European, din perspectiva cărora Uniunea urmează să încheie acordul de stabilire a condițiilor pentru retragerea Regatului Unit din Uniune și Euratom;



REAMINTIND că, în conformitate cu articolul 50 din TUE, coroborat cu articolul 106a din Tratatul Euratom și sub rezerva condițiilor prevăzute de prezentul acord, dreptul Uniunii și al Euratom încetează în totalitate să se aplice Regatului Unit începând cu data intrării în vigoare a prezentului acord; SUBLINIIND faptul că obiectivul prezentului acord este de a asigura retragerea ordonată a Regatului Unit din Uniune și Euratom; RECUNOSCÂND că este necesar să se prevadă o protecție reciprocă pentru cetățenii Uniunii și resortisanții Regatului Unit, precum și pentru membrii de familie ai acestora, în cazul în care aceștia și-au exercitat drepturile la libera circulație înainte de o dată stabilită în prezentul acord, și să se asigure că drepturile care le revin în temeiul prezentului acord sunt executorii și se bazează pe principiul nediscriminării; recunoscând, de asemenea, că ar trebui protejate drepturile care rezultă din perioadele în care persoanele respective au beneficiat de asigurarea de securitate socială;

HOTĂRÂTE să asigure o retragere ordonată prin diverse dispoziții de separare, cu scopul de a preveni perturbările și de a oferi securitate juridică cetățenilor și operatorilor economici, precum și autorităților judiciare și administrative din Uniune și din Regatul Unit, fără a exclude posibilitatea ca dispozițiile de separare relevante să fie înlocuite de acordul (acordurile) privind relațiile viitoare;

ÎNTRUCÂT atât Uniunea, cât și Regatul Unit au interesul de a stabili o perioadă de tranziție sau de punere în aplicare în decursul căreia – în pofida tuturor consecințelor retragerii Regatului Unit din Uniune în ceea ce privește participarea Regatului Unit la instituțiile, organismele, oficiile și agențiile Uniunii, în special a încheierii, la data intrării în vigoare a prezentului acord, a mandatelor tuturor membrilor instituțiilor, organismelor și agențiilor Uniunii care au fost desemnați, numiți sau aleși ca urmare a calității Regatului Unit de stat membru al Uniunii – dreptul Uniunii, inclusiv acordurile internaționale, ar trebui să se aplice Regatului Unit și în Regatul Unit și, ca regulă generală, cu același efect în ceea ce privește statele membre, pentru a evita perturbările în cursul perioadei în care va (vor) fi negociat (negociate) acordul (acordurile) privind relațiile viitoare; RECUNOSCÂND că, deși dreptul Uniunii se va aplica Regatului Unit și în Regatul Unit în cursul perioadei de tranziție, având în vedere particularitățile Regatului Unit în calitate de stat care s-a retras din Uniune, va fi important ca Regatul Unit să poată lua măsuri pentru a pregăti și a încheia noi acorduri internaționale în nume propriu, inclusiv în domenii care țin de competența exclusivă a Uniunii, cu condiția ca astfel de acorduri să nu intre în vigoare sau să nu se aplice în perioada respectivă, cu excepția cazului în care Uniunea autorizează acest lucru; REAMINTIND că Uniunea și Regatul Unit au convenit să își onoreze angajamentele reciproce asumate în perioada în care Regatul Unit a fost membru al Uniunii printr-un decont financiar unic;

ÎNTRUCÂT este esențial, pentru a garanta interpretarea și aplicarea corectă a prezentului acord și respectarea obligațiilor asumate în temeiul acestuia, să se stabilească dispoziții care să asigure guvernanța generală, în special norme obligatorii de soluționare a litigiilor și de asigurare a respectării care să respecte pe deplin autonomia ordinii juridice a Uniunii și a celei a Regatului Unit, precum și statutul de țară terță al Regatului Unit, RECUNOSCÂND că, în vederea unei retrageri ordonate a Regatului Unit din Uniune, este, de asemenea, necesar să se convină, prin protocoale distincte la prezentul acord, asupra unor aranjamente durabile care să abordeze situațiile foarte specifice legate de Irlanda/Irlanda de Nord și de zonele de suveranitate din Cipru; RECUNOSCÂND, de asemenea, că o retragere ordonată a Regatului Unit din Uniune necesită totodată stabilirea, într-un protocol distinct la prezentul acord, a unor dispoziții speciale privind Gibraltarul, aplicabile în special în cursul perioadei de tranziție, SUBLINIIND faptul că prezentul acord se bazează pe un echilibru global între beneficiile, drepturile și obligațiile care revin Uniunii și Regatului Unit; CONSTATÂND că, în paralel cu prezentul acord, părțile au făcut o Declarație politică de stabilire a cadrului viitoarelor relații dintre Uniunea Europeană și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, ÎNTRUCÂT este necesar ca atât Regatul Unit, cât și Uniunea să ia toate măsurile necesare pentru a începe cât mai curând posibil după 29 martie 2019 negocierile oficiale cu privire la unul sau mai multe acorduri care să reglementeze relațiile lor viitoare, pentru a se asigura că, în măsura posibilului, aceste acorduri se aplică de la încheierea perioadei de tranziție,

CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

PARTEA ÎNTÂI DISPOZIȚII COMUNE ARTICOLUL 1 Obiectiv Prezentul acord prevede condițiile de retragere a Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord („Regatul Unit”) din Uniunea Europeană („Uniunea”) și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice („Euratom”).

ARTICOLUL 2 Definiții În sensul prezentului acord, se aplică următoarele definiții:

(a) „dreptul Uniunii” înseamnă: (i) Tratatul privind Uniunea Europeană („TUE”), Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) și Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice („Tratatul Euratom”), astfel cum au fost modificate sau completate, precum și tratatele de aderare și Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, denumite împreună „tratatele”; (ii) principiile generale ale dreptului Uniunii; (iii) actele adoptate de instituțiile, organismele, oficiile și agențiile Uniunii; (iv) acordurile internaționale la care Uniunea este parte și acordurile internaționale încheiate de statele membre acționând în numele Uniunii;

(v) acordurile dintre statele membre, pe care le-au încheiat în calitate de state membre ale Uniunii; (vi) actele reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului European sau al Consiliului Uniunii Europene („Consiliul”); (vii) declarațiile făcute în cadrul conferințelor interguvernamentale la care au fost adoptat tratatele; (b) „state membre” înseamnă Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Croația, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Ungaria, Republica Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, România, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda și Regatul Suediei; (c) „cetățean al Uniunii” înseamnă persoanele care au cetățenia unui stat membru;



(d) „resortisant al Regatului Unit” înseamnă un resortisant al Regatului Unit, astfel cum este definit în Noua Declarație a Guvernului Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din 31 decembrie 1982 privind definirea noțiunii „resortisanți”, precum și în Declarația nr. 63 anexată la Actul Final al conferinței interguvernamentale care a adoptat Tratatul de la Lisabona; (e) „perioadă de tranziție” înseamnă perioada prevăzută la articolul 126; (f) „zi” înseamnă o zi calendaristică, cu excepția cazului în care există dispoziții contrare în prezentul acord sau în dispozițiile din dreptul Uniunii puse în aplicare prin prezentul acord. ARTICOLUL 3 Domeniul de aplicare teritorial (1) În absența unor dispoziții contrare în prezentul acord sau în dreptul Uniunii pus în aplicare prin prezentul acord, orice trimitere din prezentul acord la Regatul Unit sau la teritoriul său se interpretează ca fiind o trimitere la: (a) Regatul Unit;

(b) Gibraltar, în măsura în care dreptul Uniunii i se aplica înainte de data intrării în vigoare a prezentului acord; (c) Insulele Anglo-Normande și Insula Man, în măsura în care dreptul Uniunii li se aplica înainte de data intrării în vigoare a prezentului acord;

(d) zonele de suveranitate Akrotiri și Dhekelia din Cipru, în măsura necesară pentru a asigura punerea în aplicare a regimului prevăzut în Protocolul privind zonele de suveranitate ale Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord în Cipru, anexat la Actul privind condițiile de aderare a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace la Uniunea Europeană; (e) țările și teritoriile de peste mări enumerate în anexa II la TFUE care au relații speciale cu Regatul Unit, în cazul în care dispozițiile prezentului acord se referă la regimul special pentru asocierea țărilor și teritoriilor de peste mări la Uniune.

(2) În absența unor dispoziții contrare în prezentul acord sau în dreptul Uniunii pus în aplicare prin prezentul acord, orice trimitere din prezentul acord la statele membre sau la teritoriul acestora se interpretează ca incluzând teritoriile statelor membre cărora li se aplică tratatele, astfel cum se prevede la articolul 355 din TFUE. ARTICOLUL 4 Metode și principii referitoare la efectele,

punerea în aplicare și aplicarea prezentului acord (1) Dispozițiile din prezentul acord și dispozițiile din dreptul Uniunii puse în aplicare prin prezentul acord produc, în privința și pe teritoriul Regatului Unit, aceleași efecte juridice pe care le produc în Uniune și în statele sale membre. În consecință, persoanele juridice sau fizice pot, în special, invoca în mod direct dispozițiile cuprinse sau la care se face trimitere în prezentul acord și care îndeplinesc condițiile pentru a avea efect direct în temeiul dreptului Uniunii. (2) Regatul Unit asigură respectarea alineatului (1), inclusiv în ceea ce privește competențele necesare autorităților sale judiciare și administrative pentru a nu aplica dispoziții interne contradictorii sau incompatibile, prin intermediul legislației primare naționale.

(3) Dispozițiile prezentului acord care fac trimitere la dreptul Uniunii sau la noțiuni sau dispoziții din cadrul acestuia se interpretează și se aplică în conformitate cu metodele și principiile generale ale dreptului Uniunii. (4) Dispozițiile prezentului acord care fac trimitere la dreptul Uniunii sau la noțiuni sau dispoziții din cadrul acestuia se interpretează, în cadrul punerii în aplicare și executării lor, în conformitate cu jurisprudența relevantă a Curții de Justiție a Uniunii Europene pronunțată înainte de încheierea perioadei de tranziție.

(5) La interpretarea și aplicarea prezentului acord, autoritățile judiciare și administrative ale Regatului Unit țin seama în măsura cuvenită de jurisprudența relevantă a Curții de Justiție a Uniunii Europene pronunțată după încheierea perioadei de tranziție. ARTICOLUL 5 Buna-credință În deplin respect reciproc și cu bună-credință, Uniunea și Regatul Unit își acordă asistență reciprocă pentru îndeplinirea sarcinilor care rezultă din prezentul acord.

Uniunea și Regatul Unit iau toate măsurile corespunzătoare, generale sau speciale, pentru a asigura îndeplinirea obligațiilor care rezultă din prezentul acord și se abțin de la orice măsuri care ar putea pune în pericol realizarea obiectivelor prezentului acord. Prezentul articol nu aduce atingere aplicării dreptului Uniunii în temeiul prezentului acord, în special principiului cooperării loiale. ARTICOLUL 6 Trimiterile la dreptul Uniunii (1) Cu excepția părților a patra și a cincea, în absența unor dispoziții contrare în prezentul acord, toate trimiterile din prezentul acord la dreptul Uniunii se interpretează ca trimiteri la dreptul Uniunii, inclusiv astfel cum a fost modificat sau înlocuit și cum era aplicabil în ultima zi a perioadei de tranziție.

(2) În cazul în care, în prezentul acord, se face trimitere la acte ale Uniunii sau la dispoziții ale acestora, trimiterea respectivă se interpretează, după caz, ca fiind o trimitere la dreptul Uniunii sau la dispozițiile acestuia care, deși au fost înlocuite sau abrogate de actul menționat, continuă să se aplice în conformitate cu actul în cauză.

(3) În sensul prezentului acord, trimiterile la dispozițiile din dreptul Uniunii puse în aplicare prin prezentul acord se interpretează ca incluzând trimiterile la actele relevante ale Uniunii care completează sau pun în aplicare dispozițiile respective. ARTICOLUL 7 Trimiterile la Uniune și la statele membre (1) În sensul prezentului acord, toate trimiterile la statele membre și la autoritățile competente ale statelor membre cuprinse în dispozițiile din dreptul Uniunii puse în aplicare prin prezentul acord se interpretează ca incluzând Regatul Unit și autoritățile sale competente, mai puțin în ceea ce privește: (a) desemnarea, numirea sau alegerea membrilor instituțiilor, organismelor, oficiilor și agențiilor Uniunii, precum și participarea la procesul decizional și participarea la reuniunile instituțiilor; (b) participarea la procesul decizional și la guvernanța organismelor, oficiilor și agențiilor Uniunii;

(c) participarea la reuniunile comitetelor menționate la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului, ale grupurilor de experți ale Comisiei sau ale altor entități similare ori la reuniunile grupurilor de experți sau ale unor entități similare ale organismelor, oficiilor și agențiilor Uniunii, cu excepția cazului în care există dispoziții contrare în prezentul acord. (2) În absența unor dispoziții contrare în prezentul acord, orice trimitere la Uniune se interpretează ca incluzând Euratom.

ARTICOLUL 8 Accesul la rețele, sisteme de informații și baze de date În absența unor dispoziții contrare în prezentul acord, la încheierea perioadei de tranziție Regatul Unit încetează să aibă dreptul de a accesa rețelele, sistemele de informații și bazele de date constituite în temeiul dreptului Uniunii. Regatul Unit ia măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că nu accesează nicio rețea, niciun sistem de informații sau nicio bază de date la care nu mai are drept de acces.

PARTEA A DOUA DREPTURILE CETĂȚENILOR TITLUL I DISPOZIȚII GENERALE ARTICOLUL 9

Definiții În sensul prezentei părți și fără a aduce atingere titlului III, se aplică următoarele definiții: (a) „membri de familie” înseamnă următoarele persoane, indiferent de cetățenia lor, care se încadrează în domeniul de aplicare personal prevăzut la articolul 10 din prezentul acord: (i) membrii de familie ai cetățenilor Uniunii sau membrii de familie ai resortisanților Regatului Unit, astfel cum sunt definiți la articolul 2 punctul 2 din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului;

(ii) alte persoane decât cele definite la articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE, a căror prezență este necesară pentru cetățenii Uniunii sau pentru resortisanții Regatului Unit pentru ca aceștia să nu fie privați de un drept de ședere acordat în temeiul prezentei părți; (b) „lucrători frontalieri” înseamnă cetățenii Uniunii sau resortisanții Regatului Unit care desfășoară o activitate economică în conformitate cu articolul 45 sau 49 din TFUE în unul sau mai multe state în care nu își au reședința; (c) „stat-gazdă” înseamnă: (i) în ceea ce îi privește pe cetățenii Uniunii și pe membrii de familie ai acestora – Regatul Unit, în cazul în care aceștia și-au exercitat dreptul de ședere în Regatul Unit în conformitate cu dreptul Uniunii înainte de încheierea perioadei de tranziție și continuă să își aibă reședința în Regatul Unit și după încheierea perioadei de tranziție; (ii) în ceea ce îi privește pe resortisanții Regatului Unit și pe membrii de familie ai acestora – statul membru în care aceștia și-au exercitat dreptul de ședere în conformitate cu dreptul Uniunii înainte de încheierea perioadei de tranziție și în care continuă să își aibă reședința și după încheierea perioadei de tranziție;

(d) „statul de desfășurare a activității profesionale” înseamnă:

(i) în ceea ce îi privește pe cetățenii Uniunii - Regatul Unit, în cazul în care aceștia au desfășurat în Regatul Unit o activitate economică ca lucrători frontalieri înainte de încheierea perioadei de tranziție și în care continuă să facă acest lucru și după încheierea perioadei de tranziție; (ii) în ceea ce îi privește pe resortisanții Regatului Unit - statul membru în care aceștia au desfășurat o activitate economică ca lucrători frontalieri înainte de încheierea perioadei de tranziție și în care continuă să facă acest lucru și după încheierea perioadei de tranziție; (e) „încredințare” înseamnă încredințare în sensul articolului 2 punctul 9 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului, inclusiv încredințarea dobândită prin hotărâre judecătorească, în temeiul legii sau printr-un acord în vigoare.

ARTICOLUL 10 Domeniul de aplicare personal (1) Fără a aduce atingere titlului III, prezenta parte se aplică următoarelor persoane: (a) cetățenilor Uniunii care și-au exercitat dreptul de ședere în Regatul Unit în conformitate cu dreptul Uniunii înainte de încheierea perioadei de tranziție și continuă să își aibă reședința în Regatul Unit și după încheierea perioadei de tranziție; (b) resortisanților Regatului Unit care și-au exercitat dreptul de ședere într-un stat membru în conformitate cu dreptul Uniunii înainte de încheierea perioadei de tranziție și continuă să își aibă reședința în acel stat membru și după încheierea perioadei de tranziție; (c) cetățenilor Uniunii care și-au exercitat dreptul de lucrători frontalieri în Regatul Unit în conformitate cu dreptul Uniunii înainte de încheierea perioadei de tranziție și continuă să facă acest lucru și după încheierea perioadei de tranziție; (d) resortisanților Regatului Unit care și-au exercitat dreptul de lucrători frontalieri într-un stat membru în conformitate cu dreptul Uniunii înainte de încheierea perioadei de tranziție și continuă să facă acest lucru și după încheierea perioadei de tranziție;



(e) membrilor de familie ai persoanelor menționate la literele (a)-(d), cu condiția ca aceștia să îndeplinească una dintre următoarele condiții: (i) și-au avut reședința în statul-gazdă în conformitate cu dreptul Uniunii înainte de încheierea perioadei de tranziție și continuă să își aibă reședința în statul-gazdă și după încheierea perioadei de tranziție; (ii) au fost direct înrudite cu o persoană menționată la literele (a)-(d) și și-au avut reședința în afara statului-gazdă înainte de încheierea perioadei de tranziție și îndeplinesc condițiile stabilite la articolul 2 punctul 2 din Directiva 2004/38/CE în momentul în care solicită dreptul de ședere în temeiul prezentei părți pentru a se alătura persoanei menționate la literele (a)-(d) de la prezentul alineat; (iii) sunt fiii naturali (fiicele naturale), născuți (născute) după încheierea perioadei de tranziție, ai (ale) uneia dintre persoanele menționate la literele (a)-(d) sau adoptați (adoptate) legal de o astfel de persoană după încheierea perioadei de tranziție, în statul-gazdă sau în alt stat, și îndeplinesc condițiile stabilite la articolul 2 punctul 2 litera (c) din Directiva 2004/38/CE în momentul în care solicită dreptul de ședere în temeiul prezentei părți pentru a se alătura persoanei menționate la literele (a)-(d) de la prezentul alineat, precum și una dintre următoarele condiții: – ambii părinți sunt persoane menționate la literele (a)-(d);

– unul dintre părinți este o persoană menționată la literele (a)-(d), iar celălalt este resortisant al statului-gazdă; sau – unul dintre părinți este o persoană menționată la literele (a)-(d) și are drepturi exclusive sau comune privind încredințarea copilului, în conformitate cu normele aplicabile de drept al familiei ale unui stat membru sau ale Regatului Unit, inclusiv cu normele de drept internațional privat aplicabile în temeiul cărora încredințarea stabilită în temeiul legii unui stat terț este recunoscută în statul membru sau în Regatul Unit, în special în ceea ce privește interesul superior al copilului și fără a aduce atingere funcționării normale a acestor norme de drept internațional privat aplicabile; (f) membrilor de familie care și-au avut reședința în statul-gazdă în conformitate cu articolele 12 și 13, cu articolul 16 alineatul (2) și cu articolele 17 și 18 din Directiva 2004/38/CE înainte de încheierea perioadei de tranziție și continuă să își aibă reședința în statul-gazdă și după încheierea perioadei de tranziție.

(2) Persoanele care intră sub incidența articolului 3 alineatul (2) literele (a) și (b) din Directiva 2004/38/CE a căror ședere a fost facilitată de statul-gazdă în conformitate cu legislația sa națională înainte de încheierea perioadei de tranziție în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din directiva menționată își păstrează dreptul de ședere în statul-gazdă în conformitate cu prezenta parte, cu condiția ca acestea să continue să își aibă reședința în statul-gazdă după încheierea perioadei de tranziție. (3) Alineatul (2) se aplică, de asemenea, persoanelor care intră sub incidența articolului 3 alineatul (2) literele (a) și (b) din Directiva 2004/38/CE care au solicitat facilitarea intrării și șederii înainte de încheierea perioadei de tranziție și a căror ședere este facilitată de statul-gazdă în conformitate cu legislația națională după încheierea perioadei de tranziție.

(4) Fără a aduce atingere vreunui drept de ședere pe care persoanele în cauză îl pot avea în nume propriu, statul-gazdă, în conformitate cu legislația sa națională și în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2004/38/CE, facilitează intrarea și șederea partenerului cu care persoana menționată la alineatul (1) literele (a)-(d) de la prezentul articol are o relație durabilă, atestată corespunzător, în cazul în care partenerul respectiv și-a avut reședința în afara statului­gazdă înainte de încheierea perioadei de tranziție, cu condiția ca relația să fi fost durabilă înainte de încheierea perioadei de tranziție și să continue în momentul în care partenerul solicită dreptul de ședere în temeiul prezentei părți. (5) În cazurile menționate la alineatele (3) și (4), statul-gazdă efectuează o examinare amănunțită a situației personale a persoanelor în cauză și justifică eventualul refuz al intrării sau șederii acestor persoane.

ARTICOLUL 11 Continuitatea șederii Continuitatea șederii în sensul articolelor 9 și 10 nu este afectată de absențe, astfel cum se menționează la articolul 15 alineatul (2). Dreptul de ședere permanentă dobândit în temeiul Directivei 2004/38/CE înainte de încheierea perioadei de tranziție nu se consideră pierdut prin absența din statul-gazdă pentru o perioadă precizată la articolul 15 alineatul (3). ARTICOLUL 12 Nediscriminarea În domeniul de aplicare al prezentei părți și fără a aduce atingere dispozițiilor speciale pe care le include, se interzice, în statul-gazdă și în statul de desfășurare a activității profesionale, discriminarea pe motiv de cetățenie sau naționalitate în sensul articolului 18 primul paragraf din TFUE a persoanelor menționate la articolul 10 din prezentul acord.



TITLUL II DREPTURI ȘI OBLIGAȚII CAPITOLUL 1 DREPTURI LEGATE DE ȘEDERE, DOCUMENTE DE ȘEDERE ARTICOLUL 13 Drepturi de ședere (1) Cetățenii Uniunii și resortisanții Regatului Unit au drept de ședere în statul-gazdă în conformitate cu limitările și condițiile prevăzute la articolele 21, 45 sau 49 din TFUE și la articolul 6 alineatul (1), la articolul 7 alineatul (1) litera (a), (b) sau (c), la articolul 7 alineatul (3), la articolul 14, la articolul 16 alineatul (1) sau la articolul 17 alineatul (1) din Directiva 2004/38/CE.

(2) Membrii de familie care sunt fie cetățeni ai Uniunii, fie resortisanți ai Regatului Unit au drept de ședere în statul-gazdă astfel cum se prevede la articolul 21 din TFUE și la articolul 6 alineatul (1), la articolul 7 alineatul (1) litera (d), la articolul 12 alineatul (1) sau (3), la articolul 13 alineatul (1), la articolul 14, la articolul 16 alineatul (1) sau la articolul 17 alineatele (3) și (4) din Directiva 2004/38/CE, sub rezerva limitărilor și a condițiilor prevăzute în dispozițiile respective.

(3) Membrii de familie care nu sunt nici cetățeni ai Uniunii, nici resortisanți ai Regatului Unit au drept de ședere în statul-gazdă în temeiul articolului 21 din TFUE și astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (2), la articolul 7 alineatul (2), la articolul 12 alineatul (2) sau (3), la articolul 13 alineatul (2), la articolul 14, la articolul 16 alineatul (2), la articolul 17 alineatul (3) sau (4) ori la articolul 18 din Directiva 2004/38/CE, sub rezerva limitărilor și a condițiilor prevăzute în dispozițiile respective. (4) Statul-gazdă nu poate impune alte limitări sau condiții decât cele prevăzute în prezentul titlu pentru dobândirea, păstrarea sau pierderea drepturilor de ședere de către persoanele menționate la alineatele (1), (2) și (3). Nu se prevede, în aplicarea limitărilor și a condițiilor prevăzute în prezentul titlu, nicio altă marjă de discreție decât cea în favoarea persoanei în cauză.

ARTICOLUL 14 Dreptul de ieșire și de intrare (1) Cetățenii Uniunii și resortisanții Regatului Unit, membrii de familie ai acestora și alte persoane care își au reședința pe teritoriul statului-gazdă în conformitate cu condițiile stabilite în prezentul titlu au dreptul de a părăsi statul-gazdă și dreptul de a intra în statul-gazdă, astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (1) și la articolul 5 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2004/38/CE, cu un pașaport valabil sau cu o carte de identitate națională, în cazul cetățenilor Uniunii și al resortisanților Regatului Unit, și cu un pașaport valabil în cazul membrilor de familie ai acestora și al altor persoane care nu sunt cetățeni ai Uniunii sau resortisanți ai Regatului Unit. La cinci ani după încheierea perioadei de tranziție, statul-gazdă poate decide să nu mai accepte cărți de identitate naționale în scopul intrării sau al ieșirii de pe teritoriul său dacă astfel de cărți de identitate nu includ un cip care respectă standardele aplicabile ale Organizației Aviației Civile Internaționale privind identificarea biometrică. (2) Titularii unui document valabil eliberat în conformitate cu articolul 18 sau 26 nu au nevoie de viză de ieșire, de viză de intrare sau de o altă formalitate echivalentă.

(3) În cazul în care, după încheierea perioadei de tranziție, statul-gazdă le impune membrilor de familie care se alătură cetățeanului Uniunii sau resortisantului Regatului Unit să dețină o viză de intrare, statul-gazdă le acordă acestor persoane toate facilitățile pentru obținerea vizelor necesare. Aceste vize se eliberează gratuit, în cel mai scurt termen și pe baza unei proceduri accelerate. ARTICOLUL 15

Dreptul de ședere permanentă (1) Cetățenii Uniunii, resortisanții Regatului Unit și membrii de familie ai acestora care și-au avut reședința legală în statul-gazdă în conformitate cu dreptul Uniunii pentru o perioadă continuă de cinci ani sau pentru perioada precizată la articolul 17 din Directiva 2004/38/CE au drept de ședere permanentă în statul-gazdă în condițiile prevăzute la articolele 16, 17 și 18 din Directiva 2004/38/CE. Perioadele de ședere legală sau de muncă derulate în conformitate cu dreptul Uniunii înainte și după încheierea perioadei de tranziție se includ în calculul perioadei de vechime necesare pentru dobândirea dreptului de ședere permanentă. (2) Continuitatea șederii în scopul dobândirii dreptului de ședere permanentă se stabilește în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) și cu articolul 21 din Directiva 2004/38/CE.

(3) Odată dobândit, dreptul de ședere permanentă se pierde numai în cazul unei absențe din statul-gazdă pentru o perioadă care depășește cinci ani consecutivi. ARTICOLUL 16 Acumularea perioadelor Cetățenii Uniunii, resortisanții Regatului Unit și membrii de familie ai acestora care, înainte de încheierea perioadei de tranziție, și-au avut reședința legală în statul-gazdă în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 7 din Directiva 2004/38/CE pentru o perioadă de mai puțin de cinci ani au dreptul de a dobândi dreptul de ședere permanentă în condițiile prevăzute la articolul 15 din prezentul acord, odată ce au acumulat perioadele de ședere necesare. Perioadele de ședere legală sau de muncă derulate în conformitate cu dreptul Uniunii înainte și după încheierea perioadei de tranziție se includ în calculul perioadei de vechime necesare pentru dobândirea dreptului de ședere permanentă.

ARTICOLUL 17 Statut și modificări

(1) Dreptul cetățenilor Uniunii, al resortisanților Regatului Unit și al membrilor de familie ai acestora de a invoca în mod direct prezenta parte nu este afectat atunci când statutul acestora se schimbă, de exemplu de la student la lucrător, lucrător independent sau persoană inactivă din punct de vedere economic. Persoanele care, la încheierea perioadei de tranziție, beneficiază de drept de ședere în calitate de membri de familie ai unor cetățeni ai Uniunii sau ai unor resortisanți ai Regatului Unit nu pot să devină persoane dintre cele menționate la articolul 10 alineatul (1) literele (a)-(d). (2) Drepturile prevăzute în prezentul titlu pentru membrii de familie care se află în întreținerea cetățenilor Uniunii sau a resortisanților Regatului Unit înainte de încheierea perioadei de tranziție sunt menținute inclusiv după ce acestea încetează a mai fi în întreținere.

ARTICOLUL 18 Eliberarea documentelor de ședere (1) Statul-gazdă poate impune cetățenilor Uniunii sau resortisanților Regatului Unit, membrilor de familie ai acestora și altor persoane care își au reședința pe teritoriul său în conformitate cu condițiile stabilite în prezentul titlu să solicite un nou statut de rezident care să le confere drepturile prevăzute în prezentul titlu și un document care să ateste acest statut, care poate fi sub formă digitală. Solicitarea statutului de rezident face obiectul următoarelor condiții: (a) scopul procedurii de solicitare a statutului de rezident este de a verifica dacă solicitantul îndeplinește condițiile pentru a beneficia de drepturile de ședere prevăzute în prezentul titlu. În caz afirmativ, solicitantul are dreptul de a primi statutul de rezident și documentul care atestă acest statut; (b) pentru persoanele care își au reședința în statul-gazdă înainte de încheierea perioadei de tranziție, termenul de depunere a cererii nu poate fi mai mic de șase luni de la încheierea perioadei de tranziție. Pentru persoanele care au dreptul să își înceapă șederea în statul-gazdă după încheierea perioadei de tranziție în conformitate cu prezentul titlu, termenul pentru depunerea cererii este de trei luni de la data sosirii lor sau de la expirarea termenului menționat la primul paragraf, luându-se în calcul data cea mai târzie.

Se eliberează imediat un certificat care atestă solicitarea statutului de rezident;

(c) termenul pentru depunerea cererii menționate la litera (b) se prelungește automat cu un an în cazul în care Uniunea a notificat Regatului Unit sau în care Regatul Unit a notificat Uniunii probleme tehnice care împiedică statul-gazdă să înregistreze cererea sau să emită certificatul care atestă solicitarea menționat la litera (b). Statul-gazdă publică notificarea respectivă și furnizează persoanelor în cauză, în timp util, informații publice adecvate; (d) în cazul în care persoanele în cauză nu respectă termenul de depunere a cererii menționat la litera (b), autoritățile competente evaluează toate circumstanțele și motivele pentru nerespectarea termenului și permit persoanelor în cauză să depună o cerere într-un termen rezonabil dacă există motive întemeiate pentru nerespectarea termenului; (e) statul-gazdă se asigură că procedurile administrative pentru depunerea cererilor sunt neproblematice, transparente și simple și că se evită sarcinile administrative inutile; (f) formularele de cerere trebuie să fie scurte, simple, ușor de utilizat și adaptate la contextul prezentului acord; cererile depuse de familii în același timp sunt examinate împreună;

(g) documentul care atestă statutul se eliberează gratuit sau contra unei taxe care nu este mai mare decât cea impusă cetățenilor sau resortisanților statului-gazdă pentru eliberarea unor documente similare; (h) persoanele care, înainte de încheierea perioadei de tranziție, dețin un permis de ședere permanentă valabil eliberat în temeiul articolului 19 sau al articolului 20 din Directiva 2004/38/CE sau care dețin un document de imigrare național valabil care le conferă dreptul de ședere permanentă în statul-gazdă au dreptul să schimbe acest document, la cerere și în termenul menționat la litera (b) de la prezentul alineat, cu un nou document de ședere, după verificarea identității, a cazierului și o verificare de securitate în conformitate cu litera (p) de la prezentul alineat, precum și după confirmarea faptului că au în continuare reședința în statul membru respectiv; aceste noi documente de ședere se eliberează cu titlu gratuit; (i) identitatea solicitanților se verifică prin prezentarea unui pașaport sau a unei cărți de identitate naționale valabile în cazul cetățenilor Uniunii și al resortisanților Regatului Unit și prin prezentarea unui pașaport valabil în cazul membrilor de familie ai acestora și al altor persoane care nu sunt cetățeni ai Uniunii sau resortisanți ai Regatului Unit; acceptarea acestor documente de identitate nu este condiționată de alte criterii decât valabilitatea documentului. În cazul în care documentul de identitate este reținut de autoritățile competente ale statului-gazdă pe perioada analizării cererii, statul-gazdă returnează fără întârziere, la cerere, documentul respectiv înainte de luarea deciziei privind cererea;

(j) documentele justificative, altele decât actele de identitate, cum ar fi documentele de stare civilă, pot fi prezentate sub formă de copii. Originalele documentelor justificative pot fi cerute numai în cazuri specifice în care există îndoieli întemeiate cu privire la autenticitatea documentelor justificative prezentate; (k) statul-gazdă poate cere cetățenilor Uniunii și resortisanților Regatului Unit să prezinte, în plus față de documentele de identitate menționate la punctul (i) de la prezentul alineat, doar următoarele documente justificative, astfel cum sunt menționate la articolul 8 alineatul (3) din Directiva 2004/38/CE: (i) în cazul în care aceștia își au reședința în statul-gazdă în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2004/38/CE în calitate de lucrători sau de lucrători independenți, o confirmare de angajare din partea angajatorului sau un certificat de angajare ori o dovadă că aceștia desfășoară activități independente;

(ii) în cazul în care aceștia își au reședința în statul-gazdă în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Directiva 2004/38/CE în calitate de persoane inactive din punct de vedere economic, dovada că dețin resurse suficiente pentru ei înșiși și pentru membrii lor de familie pentru a nu deveni o povară pentru sistemul de asistență socială al statului-gazdă în timpul perioadei de ședere, precum și dovada că beneficiază de o asigurare medicală completă în statul-gazdă; sau

(iii) în cazul în care aceștia își au reședința în statul-gazdă în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2004/38/CE în calitate de studenți, dovada înscrierii la o instituție acreditată sau finanțată de statul-gazdă în baza legislației sau a practicilor sale administrative, dovada asigurării medicale complete, precum și o declarație sau mijloace echivalente de probă că dețin resurse suficiente pentru ei înșiși și pentru membrii lor de familie pentru a nu deveni o povară pentru sistemul de asistență socială al statului-gazdă în timpul perioadei de ședere. Statul-gazdă nu poate cere ca aceste declarații să precizeze valoarea resurselor. Referitor la condiția privind resursele suficiente, se aplică articolul 8 alineatul (4) din Directiva 2004/38/CE; (l) statul-gazdă poate cere membrilor de familie care intră sub incidența articolului 10 alineatul (1) litera (e) punctul (i), a articolului 10 alineatul (2) sau alineatul (3) din prezentul acord și care își au reședința în statul-gazdă în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (d) sau cu articolul 7 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE să prezinte, pe lângă documentele de identitate menționate la punctul (i) de la prezentul alineat, doar următoarele documente justificative menționate la articolul 8 alineatul (5) sau la articolul 10 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE: (i) un document care să ateste existența unei relații de familie sau a unui parteneriat înregistrat;

(ii) certificatul de înregistrare sau, în absența unui sistem de înregistrare, orice altă dovadă că cetățeanul Uniunii sau resortisantul Regatului Unit împreună cu care aceștia își au reședința locuiește efectiv în statul-gazdă; (iii) pentru descendenții în linie directă cu vârsta sub 21 de ani sau care se află în întreținere și pentru ascendenții în linie directă care se află în întreținere și pentru cei ai soțului/soției sau ai partenerului înregistrat, documente care să dovedească îndeplinirea condițiilor prevăzute la articolul 2 punctul 2 litera (c) sau (d) din Directiva 2004/38/CE; (iv) pentru persoanele menționate la articolul 10 alineatul (2) sau (3) din prezentul acord, un document eliberat de autoritatea competentă din statul-gazdă în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE. Referitor la condiția impusă membrilor de familie care sunt ei înșiși cetățeni ai Uniunii sau resortisanți ai Regatului Unit de a deține resurse suficiente, se aplică articolul 8 alineatul (4) din Directiva 2004/38/CE;

(m) statul-gazdă poate cere membrilor de familie care intră sub incidența articolului 10 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) sau a articolului 10 alineatul (4) din prezentul acord să prezinte, pe lângă documentele de identitate menționate la punctul (i) de la prezentul alineat, doar următoarele documente justificative menționate la articolul 8 alineatul (5) și la articolul 10 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE:

(i) un document care să ateste existența unei relații de familie sau a unui parteneriat înregistrat; (ii) certificatul de înregistrare sau, în absența unui sistem de înregistrare, orice altă dovadă a șederii în statul-gazdă a cetățeanului Uniunii sau a resortisantului Regatului Unit căruia li se alătură în statul-gazdă; (iii) pentru soți/soții sau partenerii înregistrați, un document care să ateste existența unei relații de familie sau a unui parteneriat înregistrat înainte de încheierea perioadei de tranziție; (iv) pentru descendenții în linie directă cu vârsta sub 21 de ani sau care se află în întreținere și ascendenții în linie directă care se află în întreținere și pentru cei ai soțului/soției sau ai partenerului înregistrat, documente care să dovedească înrudirea cu cetățenii Uniunii sau cu resortisanții Regatului Unit înainte de încheierea perioadei de tranziție și îndeplinirea condițiilor prevăzute la articolul 2 punctul 2 litera (c) sau (d) din Directiva 2004/38/CE referitoare la vârstă sau la faptul că se află în întreținere;

(v) pentru persoanele menționate la articolul 10 alineatul (4) din prezentul acord, dovada existenței unei relații durabile cu cetățenii Uniunii sau cu resortisanții Regatului Unit înainte de încheierea perioadei de tranziție și a continuării acesteia după încheierea perioadei de tranziție; (n) pentru alte cazuri decât cele prevăzute la literele (k), (l) și (m), statul-gazdă nu cere solicitanților să prezinte documente justificative care depășesc ceea ce este strict necesar și proporțional pentru a dovedi îndeplinirea condițiilor privind dreptul de ședere în temeiul prezentului titlu; (o) autoritățile competente ale statului-gazdă ajută solicitanții să își dovedească eligibilitatea și să evite eventuale erori sau omisiuni în cererile lor; autoritățile le oferă solicitanților posibilitatea de a furniza dovezi suplimentare și de a corecta eventualele deficiențe, erori sau omisiuni; (p) verificarea cazierului și o verificare de securitate pot fi efectuate în mod sistematic în privința solicitanților, cu scopul exclusiv de a verifica dacă pot fi aplicate restricțiile prevăzute la articolul 20 din prezentul acord. În acest scop, la data depunerii cererii, solicitanților li se poate cere să declare condamnările penale anterioare care apar în cazierul lor judiciar în conformitate cu legislația statului în care s-a pronunțat condamnarea. În cazul în care consideră că acest lucru este esențial, statul-gazdă poate să aplice procedura prevăzută la articolul 27 alineatul (3) din Directiva 2004/38/CE în ceea ce privește consultarea altor state cu privire la cazierele judiciare anterioare;

(q) noul document de ședere include o declarație în care se atestă faptul că a fost eliberat în conformitate cu prezentul acord; (r) solicitantul trebuie să aibă acces la căi de atac judiciare și, după caz, administrative în statul-gazdă împotriva oricărei decizii prin care i se refuză acordarea statutului de rezident. Căile de atac permit examinarea legalității deciziei, precum și a faptelor și a împrejurărilor pe care se bazează decizia propusă. Respectivele căi de atac garantează faptul că decizia nu este disproporționată.

(2) În cursul perioadei menționate la alineatul (1) litera (b) de la prezentul articol și al eventualei sale prelungiri cu un an prevăzută la litera (c) de la alineatul menționat, se consideră că toate drepturile prevăzute în prezenta parte se aplică cetățenilor Uniunii sau resortisanților Regatului Unit, membrilor de familie ai acestora și altor persoane care își au reședința în statul­gazdă, în conformitate cu condițiile și sub rezerva restricțiilor prevăzute la articolul 20. (3) Până la adoptarea unei decizii finale de către autoritățile competente cu privire la cererile menționate la alineatul (1) și în așteptarea unei hotărâri definitive pronunțate în cazul unei căi de atac judiciare împotriva respingerii unei astfel de cereri de către autoritățile administrative competente, se consideră că solicitantului i se aplică toate drepturile prevăzute în prezenta parte, inclusiv articolul 21 privind garanțiile și dreptul la o cale de atac, sub rezerva condițiilor prevăzute la articolul 20 alineatul (4).

(4) În cazul în care un stat-gazdă a hotărât să nu impună cetățenilor Uniunii sau resortisanților Regatului Unit, membrilor de familie ai acestora și altor persoane care își au reședința pe teritoriul său în conformitate cu condițiile stabilite în prezentul titlu solicitarea noului statut de rezident menționat la alineatul (1) drept condiție pentru șederea legală, persoanele eligibile pentru acordarea dreptului de ședere în temeiul prezentului titlu au dreptul să obțină, în conformitate cu condițiile prevăzute în Directiva 2004/38/CE, un document de ședere care poate fi în formă digitală și care include o declarație în care se atestă faptul că a fost eliberat în conformitate cu prezentul acord. ARTICOLUL 19 Eliberarea documentelor de ședere în timpul perioadei de tranziție (1) În cursul perioadei de tranziție, un stat-gazdă poate permite ca cererile de solicitare a statutului de rezident sau a unui document de ședere, astfel cum sunt menționate la articolul 18 alineatele (1) și (4), să fie depuse în mod voluntar de la data intrării în vigoare a prezentului acord. (2) Deciziile de a accepta sau de a refuza astfel de cereri se iau în conformitate cu articolul 18 alineatele (1) și (4). Deciziile adoptate în temeiul articolului 18 alineatul (1) nu au efect până după încheierea perioadei de tranziție.

(3) În cazul în care o cerere depusă în temeiul articolului 18 alineatul (1) este acceptată înainte de încheierea perioadei de tranziție, statul-gazdă nu poate retrage decizia de acordare a statutului de rezident înainte de încheierea perioadei de tranziție invocând orice alte motive decât cele prevăzute în capitolul VI și la articolul 35 din Directiva 2004/38/CE. (4) În cazul în care o cerere este refuzată înainte de încheierea perioadei de tranziție, solicitantul poate depune din nou o cerere în orice moment înainte de expirarea perioadei prevăzute la articolul 18 alineatul (1) litera (b).

(5) Fără a aduce atingere alineatului (4), căile de atac prevăzute la articolul 18 alineatul (1) litera (r) sunt disponibile începând cu data oricărei decizii prin care se refuză o cerere menționată la alineatul (2) de la prezentul articol. ARTICOLUL 20 Restricții privind drepturile de ședere și de intrare (1) Conduita cetățenilor Uniunii sau a resortisanților Regatului Unit, a membrilor de familie ai acestora și a altor persoane care își exercită drepturile în temeiul prezentului titlu, în cazul în care această conduită a avut loc înainte de încheierea perioadei de tranziție, este analizată în conformitate cu capitolul VI din Directiva 2004/38/CE.

(2) Conduita cetățenilor Uniunii sau a resortisanților Regatului Unit, a membrilor de familie ai acestora și a altor persoane care își exercită drepturile în temeiul prezentului titlu, în cazul în care această conduită a avut loc după încheierea perioadei de tranziție, poate constitui un motiv pentru restrângerea dreptului de ședere de către statul-gazdă sau a dreptului de intrare în statul de desfășurare a activității profesionale, în conformitate cu legislația națională. (3) Statul-gazdă sau statul de desfășurare a activității profesionale poate adopta măsurile necesare pentru a refuza, a anula sau a retrage orice drept conferit prin prezentul titlu în caz de abuz de drept sau fraudă, astfel cum se prevede la articolul 35 din Directiva 2004/38/CE. Astfel de măsuri fac obiectul garanțiilor procedurale prevăzute la articolul 21 din prezentul acord. (4) Statul-gazdă sau statul de desfășurare a activității profesionale îi poate îndepărta de pe teritoriul său pe solicitanții care au depus cereri frauduloase sau abuzive, în conformitate cu condițiile prevăzute de Directiva 2004/38/CE, în special articolele 31 și 35, chiar înainte ca o hotărâre judecătorească definitivă să fi fost pronunțată în cazul unei căi de atac judiciare împotriva respingerii unei astfel de cereri. ARTICOLUL 21 Garanții și dreptul la o cale de atac

Garanțiile prevăzute la articolul 15 și în capitolul VI din Directiva 2004/38/CE se aplică în ceea ce privește deciziile statului-gazdă care restrâng drepturile de ședere ale persoanelor menționate la articolul 10 din prezentul acord.

ARTICOLUL 22 Drepturi conexe În conformitate cu articolul 23 din Directiva 2004/38/CE, indiferent de cetățenie, membrii de familie ai unui cetățean al Uniunii sau ai unui resortisant al Regatului Unit care au drept de ședere sau drept de ședere permanentă în statul-gazdă sau în statul de desfășurare a activității profesionale au dreptul să desfășoare o activitate salariată sau independentă în statul respectiv. ARTICOLUL 23 Egalitatea de tratament (1) În conformitate cu articolul 24 din Directiva 2004/38/CE, sub rezerva dispozițiilor speciale prevăzute în prezentul titlu și la titlurile I și IV din prezenta parte, toți cetățenii Uniunii sau resortisanții Regatului Unit care își au reședința pe teritoriul statului-gazdă în baza prezentului acord se bucură de egalitate de tratament cu resortisanții statului respectiv în domeniul de aplicare al prezentei părți. Beneficiază de acest drept și membrii de familie ai cetățenilor Uniunii sau ai resortisanților Regatului Unit care au drept de ședere sau drept de ședere permanentă.

(2) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), statul-gazdă nu este obligat să acorde dreptul la prestații de asistență socială în timpul perioadelor de ședere în baza articolului 6 sau a articolului 14 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2004/38/CE și nici nu este obligat ca, înainte de dobândirea dreptului de ședere permanentă în conformitate cu articolul 15 din prezentul acord, să acorde ajutoare pentru studii, inclusiv pentru formare profesională, constând în burse de studiu sau împrumuturi pentru studenți, unor persoane altele decât lucrători, lucrători independenți, persoane care își mențin acest statut și membri de familie ai acestora.

CAPITOLUL 2

DREPTURILE LUCRĂTORILOR ȘI ALE LUCRĂTORILOR INDEPENDENȚI ARTICOLUL 24 Drepturile lucrătorilor (1) Sub rezerva limitărilor prevăzute la articolul 45 alineatele (3) și (4) din TFUE, lucrătorii în statul-gazdă și lucrătorii frontalieri în statul sau statele de desfășurare a activității profesionale se bucură de drepturile garantate de articolul 45 din TFUE și de drepturile conferite prin Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului. Aceste drepturi includ: (a) dreptul de a nu fi discriminat pe motiv de cetățenie sau naționalitate în ceea ce privește încadrarea în muncă, remunerarea și alte condiții de muncă și de ocupare a forței de muncă; (b) dreptul de a iniția și de a desfășura o activitate în conformitate cu normele aplicabile resortisanților statului-gazdă sau ai statului de desfășurare a activității profesionale; (c) dreptul la asistența acordată de oficiile de ocupare a forței de muncă din statul-gazdă sau din statul de desfășurare a activității profesionale, în aceleași condiții ca cele oferite propriilor resortisanți;

(d) dreptul la egalitate de tratament în ceea ce privește condițiile de încadrare în muncă și de muncă, în special în ceea ce privește remunerarea, concedierea și, în caz de șomaj, reintegrarea profesională sau reangajarea; (e) dreptul la avantaje sociale și fiscale;

(f) drepturi colective; (g) drepturile și beneficiile acordate lucrătorilor naționali în materie de locuințe; (h) dreptul ca propriii copii să fie admiși în cadrul cursurilor de învățământ general, de ucenicie și de formare profesională în aceleași condiții ca și resortisanții statului-gazdă sau ai statului de desfășurare a activității profesionale, în cazul în care acești copii își au reședința pe teritoriul pe care lucrează lucrătorul. (2) În cazul în care un descendent direct al unui lucrător care nu își mai are reședința în statul-gazdă este școlarizat în statul respectiv, părintele care asigură îngrijirea efectivă a descendentului în cauză are dreptul de ședere în statul respectiv până când descendentul ajunge la vârsta majoratului și după această dată, în cazul în care descendentul continuă să aibă nevoie de prezența și de îngrijirea părintelui care asigură îngrijirea efectivă pentru a-și continua și finaliza școlarizarea.

(3) Lucrătorii frontalieri salariați se bucură de dreptul de intrare și de ieșire din statul de desfășurare a activității profesionale în conformitate cu articolul 14 din prezentul acord și își păstrează drepturile de care au beneficiat ca lucrători în statul respectiv, cu condiția să îndeplinească una din condițiile prevăzute la articolul 7 alineatul (3) literele (a), (b), (c) și (d) din Directiva 2004/38/CE, chiar dacă nu își mută reședința în statul de desfășurare a activității profesionale. ARTICOLUL 25 Drepturile lucrătorilor independenți (1) Sub rezerva limitărilor prevăzute la articolele 51 și 52 din TFUE, lucrătorii independenți beneficiază în statul-gazdă, iar lucrătorii frontalieri independenți beneficiază în statul-gazdă sau în statul de desfășurare a activității profesionale de drepturile garantate de articolele 49 și 55 din TFUE. Aceste drepturi includ: (a) dreptul de a începe și de a desfășura activități ca lucrător independent și de a înființa și gestiona întreprinderi în condițiile stabilite de statul-gazdă pentru propriii resortisanți, astfel cum se prevede la articolul 49 din TFUE; (b) drepturile prevăzute la articolul 24 alineatul (1) literele (c)-(h) din prezentul acord.

(2) Articolul 24 alineatul (2) se aplică descendenților în linie directă ai lucrătorilor independenți. (3) Articolul 24 alineatul (3) se aplică lucrătorilor frontalieri independenți.

ARTICOLUL 26 Eliberarea unui document care să specifice drepturile lucrătorilor frontalieri Statul de desfășurare a activității profesionale poate impune cetățenilor Uniunii și resortisanților Regatului Unit care au drepturi ca lucrători frontalieri în temeiul prezentului titlu să solicite un document care să certifice faptul că dețin astfel de drepturi în temeiul prezentului titlu. Acești cetățeni ai Uniunii și resortisanți ai Regatului Unit au dreptul să li se elibereze un astfel de document.

CAPITOLUL 3 CALIFICĂRI PROFESIONALE ARTICOLUL 27

Calificările profesionale recunoscute (1) Recunoașterea de către statul-gazdă sau de către statul de desfășurare a activității profesionale, înainte de încheierea perioadei de tranziție, a calificărilor profesionale, astfel cum sunt definite la articolul 3 punctul 1 litera (b) din Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului, ale cetățenilor Uniunii sau ale resortisanților Regatului Unit, precum și ale membrilor de familie ai acestora, își păstrează efectele în statul respectiv, inclusiv dreptul de a-și exercita profesia în aceleași condiții ca și resortisanții statului respectiv, în cazul în care o astfel de recunoaștere s-a efectuat în conformitate cu oricare dintre următoarele dispoziții: (a) titlul III din Directiva 2005/36/CE în ceea ce privește recunoașterea calificărilor profesionale în contextul exercitării libertății de stabilire, dacă o astfel de recunoaștere s-a încadrat în sistemul general de recunoaștere a calificărilor, în sistemul de recunoaștere a experienței profesionale sau în sistemul de recunoaștere pe baza coordonării condițiilor minime de formare;

(b) articolul 10 alineatele (1) și (3) din Directiva 98/5/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește admiterea în profesia de avocat în statul-gazdă sau în statul de desfășurare a activității profesionale; (c) articolul 14 din Directiva 2006/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește autorizarea auditorilor statutari din alt stat membru; (d) Directiva 74/556/CEE a Consiliului în ceea ce privește acceptarea dovezilor referitoare la cunoștințele și aptitudinile necesare pentru inițierea sau desfășurarea de activități de către lucrătorii independenți și intermediari în domeniul comerțului și distribuției de produse toxice sau de activități de utilizare profesională a produselor toxice.

(2) Recunoașterea calificărilor profesionale în sensul alineatului (1) litera (a) de la prezentul articol include: (a) recunoașterea calificărilor profesionale care au beneficiat de articolul 3 punctul 3 din Directiva 2005/36/CE; (b) deciziile de acordare a unui acces parțial la o activitate profesională în conformitate cu articolul 4f din Directiva 2005/36/CE; (c) recunoașterea calificărilor profesionale în scopul stabilirii, în temeiul articolului 4d din Directiva 2005/36/CE.



ARTICOLUL 28 Proceduri aflate în desfășurare pentru recunoașterea calificărilor profesionale În ceea ce privește examinarea de către o autoritate competentă din statul-gazdă sau din statul de desfășurare a activității profesionale a cererilor de recunoaștere a calificărilor profesionale depuse înainte de încheierea perioadei de tranziție de către cetățeni ai Uniunii sau resortisanți ai Regatului Unit și în ceea ce privește decizia referitoare la aceste cereri se aplică articolul 4, articolul 4d în ceea ce privește recunoașterea calificărilor profesionale în scopul stabilirii, articolul 4f și titlul III din Directiva 2005/36/CE, articolul 10 alineatele (1), (3) și (4) din Directiva 98/5/CE, articolul 14 din Directiva 2006/43/CE și Directiva 74/556/CEE. Se aplică, de asemenea, articolele 4a, 4b și 4e din Directiva 2005/36/CE în măsura relevantă pentru finalizarea procedurilor de recunoaștere a calificărilor profesionale în scopul stabilirii în temeiul articolului 4d din directiva respectivă.

ARTICOLUL 29 Cooperarea administrativă privind recunoașterea calificărilor profesionale (1) În ceea ce privește cererile în curs menționate la articolul 28, Regatul Unit și statele membre cooperează pentru a facilita aplicarea articolului 28. Cooperarea poate cuprinde schimbul de informații, inclusiv informații privind măsurile disciplinare sau sancțiunile penale adoptate sau orice alte circumstanțe grave și specifice care pot avea consecințe asupra desfășurării activităților care intră sub incidența directivelor menționate la articolul 28. (2) Prin derogare de la articolul 8, pentru o perioadă care nu depășește nouă luni de la încheierea perioadei de tranziție, Regatul Unit are dreptul să utilizeze Sistemul de informare al pieței interne în ceea ce privește cererile menționate la articolul 28, în măsura în care acestea se referă la proceduri de recunoaștere a calificărilor profesionale în scopul stabilirii în temeiul articolului 4d din Directiva 2005/36/CE.

TITLUL III

COORDONAREA SISTEMELOR DE SECURITATE SOCIALĂ ARTICOLUL 30 Persoanele care beneficiază de acoperire (1) Prezentul titlu se aplică următoarelor persoane: (a) cetățenilor Uniunii cărora li se aplică legislația Regatului Unit la încheierea perioadei de tranziție, precum și membrilor de familie și urmașilor acestora; (b) resortisanților Regatului Unit cărora li se aplică legislația unui stat membru la încheierea perioadei de tranziție, precum și membrilor de familie și urmașilor acestora; (c) cetățenilor Uniunii care își au reședința în Regatul Unit și cărora li se aplică legislația unui stat membru la încheierea perioadei de tranziție, precum și membrilor de familie și urmașilor acestora;

(d) resortisanților Regatului Unit care își au reședința într-un stat membru și cărora li se aplică legislația Regatului Unit la încheierea perioadei de tranziție, precum și membrilor de familie și urmașilor acestora; (e) persoanelor care nu intră sub incidența literelor (a)-(d), dar sunt:

(i) cetățeni ai Uniunii care desfășoară o activitate salariată sau independentă în Regatul Unit la încheierea perioadei de tranziție și cărora, în baza titlului II din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului, li se aplică legislația unui stat membru, precum și membrii de familie și urmașii acestora; sau (ii) resortisanți ai Regatului Unit care desfășoară o activitate salariată sau independentă într­unul sau mai multe state membre la încheierea perioadei de tranziție și cărora, în baza titlului II din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, li se aplică legislația Regatului Unit, precum și membrii de familie și urmașii acestora; (f) apatrizilor și refugiaților care își au reședința într-un stat membru sau în Regatul Unit, care se află într-una dintre situațiile descrise la literele (a)-(e), precum și membrilor de familie și urmașilor acestora;

(g) resortisanților țărilor terțe, precum și membrilor de familie și urmașilor acestora, care se află într-una din situațiile descrise la literele (a)-(e), dacă îndeplinesc condițiile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 859/2003 al Consiliului. (2) Persoanele menționate la alineatul (1) beneficiază de acoperire atât timp cât continuă, fără întrerupere, să se afle într-una dintre situațiile prevăzute la alineatul respectiv, care implică în același timp atât un stat membru, cât și Regatul Unit. (3) Prezentul titlu se aplică, de asemenea, persoanelor care nu intră sau care nu mai intră sub incidența alineatului (1) literele (a)-(e) de la prezentul articol, dar care intră sub incidența articolului 10 din prezentul acord, precum și membrilor de familie și urmașilor acestora. (4) Persoanele menționate la alineatul (3) beneficiază de acoperire atât timp cât continuă să aibă drept de ședere în statul gazdă în temeiul articolului 13 din prezentul acord sau dreptul la muncă în statul de desfășurare a activității profesionale în temeiul articolului 24 sau 25 din prezentul acord. (5) Atunci când prezentul articol face trimitere la membrii de familie și urmași, aceste persoane intră sub incidența prezentului titlu numai în măsura în care le revin drepturi și obligații în această calitate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 883/2004.

ARTICOLUL 31 Norme privind coordonarea în materie de securitate socială

(1) Normele și obiectivele prevăzute la articolul 48 din TFUE, în Regulamentul (CE) nr. 883/2004 și în Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului se aplică persoanelor care intră sub incidența prezentului titlu. Uniunea și Regatul Unit țin seama în mod corespunzător de deciziile și recomandările Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială de pe lângă Comisia Europeană, instituită prin Regulamentul (CE) nr. 883/2004 („Comisia administrativă”), enumerate în partea I din anexa I la prezentul acord. (2) Prin derogare de la articolul 9 din prezentul acord, în sensul prezentului titlu se aplică definițiile de la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004.

(3) În ceea ce îi privește pe resortisanții țărilor terțe care îndeplinesc condițiile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 859/2003, precum și pe membrii de familie sau pe urmașii acestora care intră sub incidența prezentului titlu, trimiterile la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 și la Regulamentul (CE) nr. 987/2009 din prezentul titlu se interpretează ca trimiteri la Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului și, respectiv, la Regulamentul (CEE) nr. 574/72 al Consiliului. Trimiterile la dispozițiile specifice din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 și Regulamentul (CE) nr. 987/2009 se interpretează ca trimiteri la dispozițiile corespunzătoare din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 și Regulamentul (CEE) nr. 574/72.

ARTICOLUL 32 Situații speciale care beneficiază de acoperire (1) În situațiile enumerate în continuare în limitele stabilite la prezentul articol, în măsura în care se referă la persoane care nu intră, sau care nu mai intră, sub incidența articolului 30, se aplică următoarele norme: (a) următoarele persoane intră sub incidența prezentului titlu pentru a putea beneficia și cumula perioadele de asigurare, de încadrare în muncă, de activitate independentă sau de ședere, inclusiv drepturile și obligațiile care rezultă din aceste perioade în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 883/2004: (i) cetățenii Uniunii, precum și apatrizii și refugiații care își au reședința într-un stat membru și resortisanții țărilor terțe care îndeplinesc condițiile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 859/2003, cărora li se aplica legislația Regatului Unit înainte de încheierea perioadei de tranziție, precum și membrii de familie și urmașii acestora;

(ii) resortisanții Regatului Unit, precum și apatrizii și refugiații care își au reședința în Regatul Unit și resortisanții țărilor terțe care îndeplinesc condițiile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 859/2003, cărora li se aplica legislația unui stat membru înainte de încheierea perioadei de tranziție, precum și membrii de familie și urmașii acestora;

în scopul cumulării perioadelor, se iau în considerare perioadele finalizate atât înainte, cât și după încheierea perioadei de tranziție, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 883/2004; (b) normele prevăzute la articolele 20 și 27 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se aplică în continuare persoanelor care, înainte de încheierea perioadei de tranziție, au solicitat autorizarea să primească un tratament medical planificat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 883/2004, până la încheierea tratamentului. Procedurile de rambursare corespunzătoare se aplică chiar și după încheierea tratamentului. Aceste persoane și persoanele care le însoțesc au dreptul de a intra și de a ieși din statul în care se efectuează tratamentul medical în conformitate cu articolul 14, mutatis mutandis; (c) normele prevăzute la articolele 19 și 27 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se aplică în continuare persoanelor care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 883/2004 și care se află la încheierea perioadei de tranziție într-un stat membru sau în Regatul Unit, până la încheierea șederii lor. Procedurile de rambursare corespunzătoare se aplică, de asemenea, chiar și după încheierea șederii sau a tratamentului;

(d) atât timp cât sunt îndeplinite condițiile, normele prevăzute la articolele 67, 68 și 69 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se aplică în continuare în ceea ce privește acordarea prestațiilor familiale la care există dreptul la încheierea perioadei de tranziție pentru următoarele persoane: (i) cetățenii Uniunii, apatrizii și refugiații care își au reședința într-un stat membru, precum și resortisanții țărilor terțe care îndeplinesc condițiile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 859/2003 și își au reședința într-un stat membru, cărora li se aplică legislația unui stat membru și au membri de familie care au reședința în Regatul Unit la încheierea perioadei de tranziție; (ii) resortisanții Regatului Unit, apatrizii și refugiații care își au reședința în Regatul Unit, precum și resortisanții țărilor terțe care îndeplinesc condițiile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 859/2003 și își au reședința în Regatul Unit, cărora li se aplică legislația Regatului Unit și au membri de familie care au reședința într-un stat membru la încheierea perioadei de tranziție; (e) în situațiile prevăzute la litera (d) punctele (i) și (ii) de la prezentul alineat, pentru persoanele care, la încheierea perioadei de tranziție, au drepturi în calitate de membri de familie în temeiul Regulamentului (CE) nr. 883/2004, cum ar fi drepturi derivate pentru prestații în natură în caz de boală, regulamentul menționat și dispozițiile corespunzătoare din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 continuă să se aplice atât timp cât sunt îndeplinite condițiile respective.

(2) Dispozițiile de la titlul III capitolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 în ceea ce privește prestațiile de boală se aplică persoanelor care beneficiază de prestații în temeiul alineatului (1) litera (a) de la prezentul articol. Prezentul alineat se aplică mutatis mutandis în ceea ce privește prestațiile familiale acordate în temeiul articolelor 67, 68 și 69 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004.

ARTICOLUL 33 Resortisanții Islandei, Liechtensteinului, Norvegiei și Elveției (1) Dispozițiile prezentului titlu aplicabile cetățenilor Uniunii se aplică resortisanților Islandei, Principatului Liechtenstein, Regatului Norvegiei și Confederației Elvețiene, cu condiția ca: (a) Islanda, Principatul Liechtenstein, Regatul Norvegiei și Confederația Elvețiană, după caz, să fi încheiat și să aplice acorduri corespunzătoare cu Regatul Unit care se aplică cetățenilor Uniunii; și (b) Islanda, Principatul Liechtenstein, Regatul Norvegiei și Confederația Elvețiană, după caz, să fi încheiat și să aplice acorduri corespunzătoare cu Uniunea care se aplică resortisanților Regatului Unit.

(2) După ce este notificat de Regatul Unit și Uniunea Europeană cu privire la data intrării în vigoare a acordurilor menționate la alineatul (1) de la prezentul articol, Comitetul mixt înființat prin articolul 164 („Comitetul mixt”) stabilește data de la care dispozițiile prezentului titlu se aplică resortisanților Islandei, Principatului Liechtenstein, Regatului Norvegiei și Confederației Elvețiene, după caz. ARTICOLUL 34 Cooperarea administrativă (1) Prin derogare de la articolul 7 și de la articolul 128 alineatul (1), de la data intrării în vigoare a prezentului acord, Regatul Unit are statut de observator în cadrul Comisiei administrative. În cazul în care punctele de pe ordinea de zi care au legătură cu prezentul titlu se referă la Regatul Unit, acesta poate trimite un reprezentant care să fie prezent, cu rol consultativ, la reuniunile Comisiei administrative și la reuniunile organismelor menționate la articolele 73 și 74 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 în care sunt discutate aceste puncte.

(2) Prin derogare de la articolul 8, Regatul Unit participă la Schimbul electronic de informații privind securitatea socială (EESSI) și suportă costurile aferente.

ARTICOLUL 35 Rambursare, recuperare și compensare Dispozițiile din Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009 referitoare la rambursare, recuperare și compensare continuă să se aplice în ceea ce privește evenimentele care, în măsura în care privesc persoane care nu intră sub incidența articolului 30: (a) au avut loc înainte de încheierea perioadei de tranziție: sau (b) au loc după încheierea perioadei de tranziție și privesc persoane care, în momentul producerii evenimentului, intrau sub incidența articolului 30 sau 32.

ARTICOLUL 36 Evoluția dreptului și adaptări ale actelor Uniunii (1) În cazul în care Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009 sunt modificate sau înlocuite după încheierea perioadei de tranziție, trimiterile din prezentul acord la aceste regulamente se interpretează ca trimiteri la regulamentele respective modificate sau înlocuite, în conformitate cu actele enumerate în partea II din anexa I la prezentul acord.

Comitetul mixt revizuiește partea II din anexa I la prezentul acord și o aliniază la orice act care modifică sau înlocuiește Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009 de îndată ce Uniunea adoptă un astfel de act. În acest scop, cât mai curând posibil după adoptare, Uniunea informează Regatul Unit în cadrul Comitetului mixt cu privire la actele care modifică sau înlocuiesc regulamentele respective. (2) Prin derogare de la alineatul (1) al doilea paragraf, Comitetul mixt evaluează efectele unui act care modifică sau înlocuiește Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009 în cazul în care actul respectiv: (a) modifică sau înlocuiește aspectele reglementate de articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004; sau

(b) transformă o prestație în numerar într-o prestație care poate fi exportată, în cazul în care acea prestație în numerar nu putea fi exportată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 883/2004 la încheierea perioadei de tranziție, sau transformă o prestație în numerar într-o prestație care nu poate fi exportată, în cazul în care acea prestație în numerar putea fi exportată la încheierea perioadei de tranziție; sau (c) transformă o prestație în numerar într-o prestație care poate fi exportată pe durată nelimitată, în cazul în care prestația în numerar putea fi exportată doar pe durată limitată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 883/2004 la încheierea perioadei de tranziție, sau transformă o prestație în numerar într-o prestație care poate fi exportată pe durată limitată, în cazul în care acea prestație în numerar putea fi exportată pe durată nelimitată, în temeiul regulamentului menționat, la încheierea perioadei de tranziție. În evaluarea sa, Comitetul mixt examinează cu bună-credință amploarea modificărilor menționate la primul paragraf de la prezentul alineat, importanța menținerii bunei funcționări a Regulamentelor (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009 între Uniune și Regatul Unit, precum și importanța existenței unui stat competent în ceea ce privește persoanele fizice care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 883/2004. În cazul în care Comitetul mixt decide astfel în termen de șase luni de la primirea informațiilor furnizate de Uniune în temeiul alineatului (1), partea II din anexa I la prezentul acord nu este aliniată la actul menționat la primul paragraf de la prezentul alineat.

În sensul prezentului alineat: (a) „care poate fi exportată” înseamnă plătibilă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 883/2004 unei persoane sau în legătură cu o persoană care își are reședința într-un stat membru sau în Regatul Unit, în cazul în care instituția responsabilă pentru acordarea prestației nu este situată acolo; „care nu poate fi exportată” se interpretează în consecință; și (b) „care poate fi exportată pe durată nelimitată” înseamnă o prestație care poate fi exportată atât timp cât condițiile care generează drepturile sunt îndeplinite.

(3) În sensul prezentului acord, Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009 se interpretează ca incluzând adaptările enumerate în partea III din anexa I la prezentul acord. În cel mai scurt termen posibil după adoptarea oricăror modificări ale dispozițiilor interne relevante pentru partea III din anexa I la prezentul acord, Regatul Unit informează Uniunea cu privire la aceste modificări în cadrul Comitetului mixt. (4) În sensul prezentului acord, deciziile și recomandările Comisiei administrative se interpretează ca incluzând deciziile și recomandările enumerate în partea I din anexa I. Comitetul mixt modifică partea I din anexa I pentru a reflecta orice nouă decizie sau recomandare adoptată de Comisia administrativă. În acest scop, în cel mai scurt termen posibil după adoptarea deciziilor și recomandărilor Comisiei administrative, Uniunea informează Regatul Unit cu privire la aceste modificări în cadrul Comitetului mixt. Comitetul mixt efectuează aceste modificări la propunerea Uniunii sau a Regatului Unit.

TITLUL IV ALTE DISPOZIȚII ARTICOLUL 37 Publicitate Statele membre și Regatul Unit difuzează informații privind drepturile și obligațiile persoanelor care intră sub incidența prezentei părți, în special prin campanii de sensibilizare realizate, după caz, în mass-media națională și locală și prin alte mijloace de comunicare. ARTICOLUL 38 Dispoziții mai favorabile

(1) Prezenta parte nu aduce atingere actelor cu putere de lege și actelor administrative aplicabile într-un stat-gazdă sau în statul de desfășurare a activității profesionale care ar fi mai favorabile persoanelor în cauză. Prezentul alineat nu se aplică titlului III.

(2) Articolul 12 și articolul 23 alineatul (1) nu aduc atingere zonei comune de călătorie dintre Regatul Unit și Irlanda în ceea ce privește tratamentul mai favorabil care poate rezulta din aceste dispoziții pentru persoanele în cauză. ARTICOLUL 39 Protecția pe tot parcursul vieții Persoanele care intră sub incidența prezentei părți beneficiază de drepturile prevăzute în titlurile relevante din prezenta parte pe durata vieții lor, cu excepția cazului în care nu mai îndeplinesc condițiile prevăzute în titlurile respective.

PARTEA A TREIA DISPOZIȚII PRIVIND SEPARAREA TITLUL I

MĂRFURILE INTRODUSE PE PIAȚĂ ARTICOLUL 40 Definiții În sensul prezentului titlu, se aplică următoarele definiții: (a) „punere la dispoziție pe piață” înseamnă furnizarea unei mărfi spre distribuire, consum sau utilizare pe piață în cursul unei activități comerciale, fie în schimbul unei plăți, fie gratuit; (b) „introducere pe piață” înseamnă prima punere la dispoziție a unei mărfi pe piață în Uniune sau în Regatul Unit;

(c) „furnizarea unei mărfi spre distribuire, consum sau utilizare” înseamnă că o marfă existentă și identificabilă în mod individual, după etapa de fabricație, face obiectul unui acord scris sau verbal încheiat între două sau mai multe persoane juridice sau fizice pentru transferul dreptului de proprietate, al oricărui alt drept real sau al posesiei cu privire la marfa în cauză sau aceasta face obiectul unei oferte adresate unei/unor persoane juridice sau fizice pentru încheierea unui astfel de acord; (d) „punere în funcțiune” înseamnă prima utilizare a unei mărfi în Uniune sau în Regatul Unit de către utilizatorul final în scopul pentru care a fost destinată sau, în cazul echipamentelor maritime, montarea la bord; (e) „supravegherea pieței” înseamnă activitățile desfășurate și măsurile luate de autoritățile de supraveghere a pieței pentru a se asigura că mărfurile respectă cerințele aplicabile și că nu pun în pericol sănătatea, siguranța sau alte aspecte referitoare la protecția intereselor publice; (f) „autoritate de supraveghere a pieței” înseamnă o autoritate a unui stat membru sau a Regatului Unit care este responsabilă cu supravegherea pieței pe teritoriul său;



(g) „condiții pentru comercializarea mărfurilor” înseamnă cerințele privind caracteristicile mărfurilor, cum ar fi nivelurile de calitate, performanță, siguranță sau dimensiunile, inclusiv cerințele privind compoziția acestor mărfuri sau privind terminologia, simbolurile, testarea și metodele de testare, ambalarea, marcarea, etichetarea și procedurile de evaluare a conformității utilizate în legătură cu aceste mărfuri; sintagma acoperă, de asemenea, cerințele privind metodele și procesele de producție, în cazul în care acestea au un efect asupra caracteristicilor produsului; (h) „organism de evaluare a conformității” înseamnă un organism care desfășoară activități de evaluare a conformității, inclusiv etalonarea, testarea, certificarea și inspectarea; (i) „organism notificat” înseamnă un organism de evaluare a conformității autorizat să îndeplinească sarcini de evaluare a conformității ca parte terță în temeiul legislației Uniunii care armonizează condițiile pentru comercializarea mărfurilor; (j) „produse de origine animală” înseamnă produse de origine animală, subproduse de origine animală și produse derivate, astfel cum sunt menționate la articolul 4 punctele 29, 30 și 31 din Regulamentul (UE) 2016/429 al Parlamentului European și al Consiliului și, respectiv, furaje de origine animală, alimente și furaje care conțin produse de origine animală.

ARTICOLUL 41 Menținerea circulației mărfurilor introduse pe piață (1) Mărfurile care au fost introduse legal pe piață în Uniune sau în Regatul Unit înainte de încheierea perioadei de tranziție: (a) pot fi puse la dispoziție în continuare pe piața Uniunii sau a Regatului Unit și pot circula între aceste două piețe până când ajung la utilizatorul final; (b) în cazul în care se prevede astfel în dispozițiile aplicabile ale dreptului Uniunii, pot fi puse în funcțiune în Uniune sau în Regatul Unit.

(2) În ceea ce privește mărfurile menționate la alineatul (1), se aplică cerințele prevăzute la articolele 34 și 35 din TFUE și dreptul relevant al Uniunii care reglementează comercializarea mărfurilor, inclusiv condițiile de comercializare a mărfurilor aplicabile mărfurilor în cauză. (3) Alineatul (1) se aplică tuturor mărfurilor existente și identificabile în mod individual în sensul titlului II partea a treia din TFUE, cu excepția circulației următoarelor produse între piața Uniunii și piața Regatului Unit sau viceversa: (a) animale vii și material germinativ; (b) produse de origine animală.

(4) În ceea ce privește circulația animalelor vii sau a materialului germinativ între un stat membru și Regatul Unit sau viceversa, se aplică dispozițiile din dreptul Uniunii enumerate în anexa II, cu condiția ca data plecării să fi fost anterioară încheierii perioadei de tranziție. (5) Prezentul articol nu aduce atingere posibilității ca Regatul Unit, un stat membru sau Uniunea să adopte măsuri pentru a interzice sau a restrânge punerea la dispoziție pe piață a unei mărfi menționate la alineatul (1) sau a unei categorii de astfel de mărfuri, în cazul și în măsura în care dreptul Uniunii permite acest lucru. (6) Dispozițiile prezentului titlu nu aduc atingere normelor aplicabile referitoare la modalitățile de vânzare, proprietatea intelectuală, regimurile vamale, tarifele și taxele. ARTICOLUL 42 Dovada introducerii pe piață În cazul în care un operator economic invocă articolul 41 alineatul (1) cu privire la o anumită marfă, operatorului respectiv îi revine sarcina de a demonstra, pe baza unor documente relevante, că marfa a fost introdusă pe piață în Uniune sau în Regatul Unit înainte de încheierea perioadei de tranziție.



ARTICOLUL 43 Supravegherea pieței (1) Autoritățile de supraveghere a pieței din statele membre și autoritățile de supraveghere a pieței din Regatul Unit își transmit fără întârziere informațiile relevante colectate în ceea ce privește mărfurile menționate la articolul 41 alineatul (1) în contextul activităților lor de supraveghere a pieței. În special, acestea își comunică reciproc și transmit Comisiei Europene informațiile privind mărfurile care prezintă un risc grav, precum și măsurile luate cu privire la mărfurile neconforme, inclusiv informațiile relevante obținute din rețelele, sistemele de informații și bazele de date constituite în temeiul dreptului Uniunii sau al legislației Regatului Unit în legătură cu mărfurile respective. (2) Statele membre și Regatul Unit transmit fără întârziere orice solicitare din partea autorităților de supraveghere a pieței din Regatul Unit sau, respectiv, dintr-un stat membru către un organism de evaluare a conformității stabilit pe teritoriul lor, în cazul în care această solicitare se referă la o evaluare a conformității efectuată de organismul respectiv în calitatea sa de organism notificat înainte de încheierea perioadei de tranziție. Statele membre și Regatul Unit se asigură că aceste solicitări sunt tratate prompt de organismul de evaluare a conformității respectiv.

ARTICOLUL 44 Transferul dosarelor și al documentelor privind procedurile aflate în desfășurare Regatul Unit transferă fără întârziere autorității competente a unui stat membru care a fost desemnată în conformitate cu procedurile prevăzute în dreptul Uniunii toate dosarele sau documentele relevante legate de evaluările, aprobările și autorizațiile aflate în desfășurare în ziua precedentă intrării în vigoare a prezentului acord și desfășurate de o autoritate competentă din Regatul Unit în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 528/2012, Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, Directiva 2001/83/CE și Directiva 2001/82/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului.

ARTICOLUL 45

Punerea la dispoziție de informații cu privire la procedurile anterioare de autorizare

a medicamentelor (1) La cererea motivată a unui stat membru sau a Agenției Europene pentru Medicamente, Regatul Unit pune fără întârziere la dispoziție dosarul autorizației de introducere pe piață a unui medicament autorizat de o autoritate competentă din Regatul Unit înainte de încheierea perioadei de tranziție, în cazul în care dosarul respectiv este necesar pentru evaluarea unei cereri de autorizație de introducere pe piață în conformitate cu articolele 10 și 10a din Directiva 2001/83/CE sau cu articolele 13 și 13a din Directiva 2001/82/CE. (2) La cererea motivată a Regatului Unit, un stat membru pune fără întârziere la dispoziție dosarul autorizației de introducere pe piață a unui medicament autorizat de o autoritate competentă dintr-un stat membru înainte de încheierea perioadei de tranziție, în cazul în care dosarul respectiv este necesar pentru evaluarea unei cereri de autorizație de introducere pe piață în Regatul Unit în conformitate cu cerințele legislative ale Regatului Unit, în măsura în care cerințele legislative respective reproduc circumstanțele prevăzute la articolele 10 și 10a din Directiva 2001/83/CE sau la articolele 13 și 13a din Directiva 2001/82/CE.

ARTICOLUL 46 Punerea la dispoziție a informațiilor deținute de organismele notificate

stabilite în Regatul Unit sau într-un stat membru (1) Regatul Unit se asigură că informațiile deținute de un organism de evaluare a conformității stabilit în Regatul Unit în legătură cu activitățile sale în calitate de organism notificat în temeiul dreptului Uniunii înainte de încheierea perioadei de tranziție sunt puse fără întârziere, la cererea deținătorului certificatului, la dispoziția unui organism notificat stabilit într-un stat membru indicat de deținătorul certificatului. (2) Statele membre se asigură că informațiile deținute de un organism notificat stabilit într-un stat membru în legătură cu activitățile sale înainte de încheierea perioadei de tranziție sunt puse fără întârziere, la cererea deținătorului certificatului, la dispoziția unui organism de evaluare a conformității stabilit în Regatul Unit indicat de deținătorul certificatului.

TITLUL II REGIMURI VAMALE ÎN CURS

ARTICOLUL 47 Statutul de mărfuri unionale (1) Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului se aplică în ceea ce privește mărfurile unionale menționate la articolul 5 punctul 23 din regulamentul respectiv, în cazul în care mărfurile respective circulă de pe teritoriul vamal al Regatului Unit pe teritoriul vamal al Uniunii sau viceversa, cu condiția ca această circulație să fi început înainte de încheierea perioadei de tranziție și să se încheie după această dată. O circulație a mărfurilor care a început înainte de încheierea perioadei de tranziție și care se încheie după această dată este tratată ca o circulație în interiorul Uniunii în ceea ce privește cerințele în materie de acordare a licențelor de import și export prevăzute de dreptul Uniunii.

(2) În sensul alineatului (1), prezumția statutului vamal de mărfuri unionale menționată la articolul 153 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 nu se aplică. Statutul vamal de mărfuri unionale al mărfurilor respective, precum și faptul că circulația menționată la alineatul (1) a început înainte de încheierea perioadei de tranziție trebuie să fie dovedite pentru fiecare circulație de către persoana interesată prin oricare dintre tipurile de dovadă menționate la articolul 199 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 al Comisiei. Dovada începerii circulației se face cu ajutorul unui document de transport referitor la mărfuri. (3) Alineatul (2) nu se aplică în cazul mărfurilor unionale care sunt transportate pe cale aeriană și care au fost încărcate sau transbordate pe un aeroport situat pe teritoriul vamal al Regatului Unit pentru a fi transportate către teritoriul vamal al Uniunii ori care au fost încărcate sau transbordate pe un aeroport situat pe teritoriul vamal al Uniunii pentru a fi transportate către teritoriul vamal al Regatului Unit, în cazul în care aceste mărfuri sunt transportate în baza unui document de transport unic eliberat în oricare dintre teritoriile vamale în cauză, cu condiția ca circulația pe cale aeriană să fi început înainte de încheierea perioadei de tranziție și să se încheie după această dată.

(4) Alineatul (2) nu se aplică în cazul mărfurilor unionale care sunt transportate pe cale maritimă și care au fost transportate între porturi situate pe teritoriul vamal al Regatului Unit și porturi situate pe teritoriul vamal al Uniunii de un serviciu de transport maritim regulat, astfel cum se menționează la articolul 120 din Regulamentul delegat (UE) 2015/2446 al Comisiei, cu condiția ca: (a) voiajul între porturile de pe teritoriul vamal al Regatului Unit și porturile de pe teritoriul vamal al Uniunii să fi început înainte de încheierea perioadei de tranziție și să se încheie după această dată; și (b) nava care prestează serviciul de transport maritim regulat să fi făcut escală într-unul sau mai multe porturi de pe teritoriul vamal al Regatului Unit sau de pe teritoriul vamal al Uniunii înainte de încheierea perioadei de tranziție. (5) Atunci când, în timpul voiajului menționat la alineatul (4) litera (a), nava care prestează serviciul de transport maritim regulat face escală într-unul sau mai multe porturi de pe teritoriul vamal al Regatului Unit după încheierea perioadei de tranziție: (a) pentru mărfurile încărcate înainte de încheierea perioadei de tranziție și descărcate în aceste porturi, statutul vamal de mărfuri unionale nu se modifică;



(b) pentru mărfurile încărcate în porturi în care se face escală după încheierea perioadei de tranziție, statutul vamal de mărfuri unionale nu se modifică dacă acesta este demonstrat în conformitate cu alineatul (2). ARTICOLUL 48 Declarația sumară de intrare și declarația prealabilă la ieșire (1) Regulamentul (UE) nr. 952/2013 se aplică în ceea ce privește declarațiile sumare de intrare care au fost depuse, înainte de încheierea perioadei de tranziție, la un birou vamal de primă intrare în conformitate cu titlul IV capitolul I din regulamentul menționat, iar declarațiile respective produc aceleași efecte juridice pe teritoriul vamal al Uniunii și pe teritoriul vamal al Regatului Unit după încheierea perioadei de tranziție. (2) Regulamentul (UE) nr. 952/2013 se aplică în ceea ce privește declarațiile prealabile la ieșire care au fost depuse în conformitate cu titlul VIII capitolul I din regulamentul menționat înainte de încheierea perioadei de tranziție și, după caz, dacă mărfurile au fost eliberate în conformitate cu articolul 194 din regulamentul menționat înainte de încheierea perioadei de tranziție. Declarațiile respective produc aceleași efecte juridice pe teritoriul vamal al Uniunii și pe teritoriul vamal al Regatului Unit după încheierea perioadei de tranziție.

ARTICOLUL 49 Încetarea depozitării temporare sau a regimurilor vamale (1) Regulamentul (UE) nr. 952/2013 se aplică în ceea ce privește mărfurile neunionale care, la încheierea perioadei de tranziți