RO    RO RO 
 
RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 5.9.2008 
SEC(2008) 2390  
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
Document de înso țire pentru 
  
Propunerea de 
 
DECIZIE A CONSILIULUI 
 
privind semnarea de c ătre Comunitatea European ă a Conven ției privind acordurile de 
alegere a forului 
 
REZUMATUL EVALU ĂRII IMPACTULUI 
  
 
{COM(2008) 538 final} 
{SEC(2008) 2389} 
 
RO 2   RO 1. A SPECTE PROCEDURALE șI CONSULTAREA P ĂRțILOR INTERESATE  
Evaluarea impactului a fost efectuat ă pe baza unui studiu elabor at pentru a contribui la 
evaluarea impactului ratific ării de către Comunitatea European ă a Conven ţiei de la Haga 
privind alegerea forului („ Study to Inform an Impact Assess ment on the Ratification of the 
Hague Convention on Choice-of-Court Agr eements by the European Community” ), care a 
fost realizat pentru Comisie de c ătre un contractant extern1, cu aportul grupului de coordonare 
între servicii instituit de c ătre Direcţia General ă Justiţie, Libertate şi Securitate. Reprezentan ţi 
ai Serviciului Juridic, Secretariatului General, DG ENTR, DG MARKT, DG SANCO şi DG 
INFSO au participat la lucr ările acestui grup. Prezenta evaluare  a impactului a fost revizuit ă 
de către Comitetul de evaluare a impactului (CEI). Recomand ările de îmbun ătăţire formulate 
de acesta au fost luate în considerare în cad rul unei versiuni revizuite a raportului.  
Evaluarea impactului s-a bazat pe studiul men ţionat, pe analiza literaturii relevante, a 
răspunsurilor la documentul consultativ al Co misiei din 2004 elaborat în vederea preg ătirii 
rundei finale de negocieri de la Haga, pe an alize ale rezultatelor s ondajelor efectuate de 
Camera Interna ţională de Comer ţ (CCI)2, de Asocia ţia Baroului American (ABA)3, precum şi 
pe analize ale statisticilor comercia le (provenite de la EUROSTAT). 
2. D EFINIREA PROBLEMEI  
În cadrul Comunit ăţii Europene, aspectele privind competen ţa judiciar ă internaţională a 
instanţelor, precum şi recunoa şterea şi executarea hot ărârilor în materie civil ă şi comercial ă 
sunt reglementate de Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competen ța judiciar ă, recunoa șterea și executarea hot ărârilor în materie civil ă și 
comercial ă („Regulamentul Bruxelles I”)
4. 
În conformitate cu jurispruden ța Curții Europene de Justi ție5, aspectele privind competen ța 
judiciară internațională, recunoașterea si executarea hot ărârilor în raport cu țările terțe țin de 
competen ța externă exclusivă a Comunit ății. Aceasta înseamn ă că statele membre nu mai sunt 
în măsură, fie individual, fie colectiv, s ă-şi asume obliga ţii internaţionale în raport cu ţările 
terţe în ceea ce prive şte materiile care ţin de competen ţa externă a Comunit ăţii. 
Încheierea Conven ţiei privind alegerea forului în cadrul Conferin ţei de la Haga de drept 
internaţional privat din 2005 a constituit o ocazie de  a crea la nivel mondial o alternativ ă 
judiciară pentru solu ţionarea litigiilor dintre întreprinderi, în cazurile în care p ărţile au 
încheiat un acord de alegere a forului. 
                                                 
1 GHK Consulting Ltd, Birmingham,  studiu disponibil la adresa 
http://ec.europa.eu/dgs/justice_home/evaluation/dg_coordination_evaluation_annexe_en.htm . 
2 Studiu al ICC privind practicile comerciale şi aspectele jurisdic ţionale (2003). 
3 Sondaj realizat în octombrie/noiembrie 2003 de sec ţiunea de drept interna ţional a ABA (Grupul de 
lucru ABA privind Conven ţia de la Haga privind alegerea forului)  
4 JO L 12, 16.1.2001, p.1. 
5 Hot ărârea Cur ții din 31 martie 1971, Cauza 22-70, Comisia contra Consiliului - Acordul European 
privind transportul rutier, Opinia 1/03 din 7 februarie 2006 privind competen ța Comunit ății de a încheia 
noua Conven ție de la Lugano privind competen ța judiciar ă, recunoa șterea și executarea hot ărârilor în 
materie civil ă și comercial ă. 
 
RO 3   RO În cadrul Comunit ăţii există un sistem previzibil de norme privind competen ţa judiciar ă 
bazată pe alegerea p ărţilor (acordurile de alegere a forului), precum şi privind recunoa şterea şi 
executarea hot ărârilor rezultate. Cu toate acestea, de îndat ă ce ne afl ăm în afara spa ţiului 
comunitar, aceast ă certitudine înceteaz ă pentru întreprinderile europene, din cauza num ărului 
limitat de tratate bilaterale sau multilaterale cu ţările terţe şi a absenţei unui sistem de norme 
aplicabile la nivel mondial.  
Această absenţă a certitudinii juridice poate constitui o „barier ă în calea comer ţului”. Un 
studiu a eviden ţiat că această incertitudine a întreprinderilor în ceea ce prive şte instanţele 
naţionale competente s ă soluţioneze o cauz ă privind un contract litigios, reprezint ă un 
obstacol pentru comer ţul mondial. 41% dintre companiile  consultate au precizat c ă 
incertitudinea privind instan ţa care trebuie s ă soluţioneze litigiile sau legea aplicabil ă 
contractului au influen ţat, la un moment dat, unele din deciziile comerciale importante. 
Această situaţie a fost mai frecvent ă în cazul marilor întreprinderi (47%), decât pentru cele de 
mici dimensiuni (26%). 
Totodată, orice ac ţiune întreprins ă de Comunitate privind ţările terţe ar trebui s ă protejeze 
valorile dezvoltate în cadrul Comunit ăţii care, datorit ă importan ţei pe care o prezint ă, trebuie 
protejate şi în afara Uniunii Europene.  
2.1. Rezumatul problemelor 
În acest domeniu de politic ă au fost identificate patru probleme principale: 
Problema 1  
Costul generat de incertitudinea juridic ă pentru agen ţii economici din UE, privind 
următoarele: 
• respectarea în cadrul UE a acordurilor de alegere a forului încheiate de c ătre aceştia, când 
este desemnat ă o instanţă din afara UE, precum și 
• respectarea în ţările terţe a acordurilor de alegere a forului, când instan ţa desemnat ă se află 
în UE. 
Problema 2  
Costurile pentru agen ţii economici generate de pr evizibilitatea insuficient ă, legate de: 
• posibilitatea recunoa şterii şi executării în cadrul UE a unei hot ărâri pronun ţate de o 
instanţă aleasă în afara UE; 
• posibilitatea recunoa şterii şi executării în afara UE a unei hot ărâri pronun ţate de o instan ţă 
aleasă în UE; 
Problema 3  
Costurile şi prejudiciile provocate unei p ărţi mai vulnerabile din UE, în cazul acord ării unei 
protecţii insuficiente, ca urmare a existen ţei unui acord de alegere a forului care desemneaz ă o 
instanţă din afara UE (de exemplu, alegerea unei instan ţe străine ar putea conduce la privarea 
părţii mai vulnerabile de protec ţia juridică oferită de dreptul comunitar).  
Problema 4  
Protecţia insuficient ă, într-un context global mai larg, a raporturilor juridice care sunt 
protejate în mod expres în cadrul UE prin normele privind competen ţa exclusiv ă (de exemplu, 
privind bunurile imobile, drepturi le de proprietate intelectual ă, etc.). 
 
RO 4   RO 2.2. Amploarea problemelor 
Este dificil de apreciat amploa rea problemelor, întrucât nu exist ă statistici relevante iar datele 
empirice sunt limitate. În schimb, informa ţiile rezultate în urma consult ărilor arat ă că 
incertitudinea juridic ă legată de respectarea unui acord de alegere a forului şi de executarea 
hotărârilor ar putea afecta, în mod i ndirect, deciziile comerciale.  
În ceea ce prive şte problema 1, dou ă studii pe aceast ă temă au arătat că pentru o mare parte a 
întreprinderilor (apr oximativ 40%), incertitudinea privind instan ţa care ar urma s ă soluţioneze 
litigiile sau legea care ar fi aplicabil ă contractului au determinat, la un moment dat, unele din 
deciziile comerciale importante. 
În ceea ce prive şte problema 2, se estimeaz ă că aproximativ 40% di ntre întreprinderi 
întâmpină dificultăţi, uneori insurmont abile, pentru a ob ţine executarea şi recunoa şterea 
hotărârilor judiciare. 
Existenţa problemelor 3 şi 4 nu a fost eviden ţiată de rezultatele consult ărilor, însă aceasta nu 
înseamnă că ele nu exist ă.  
3. O BIECTIVE  
3.1. Obiectiv general  
Obiectivul general este de a combat e posibilele „bariere în calea comer ţului” prin reducerea 
incertitudinii juridice, si anume de a promova comer ţul interna ţional (extracomunitar) şi 
investiţiile prin reducerea incertitudinii ju ridice în contractele comerciale.  
3.2. Obiective specifice  
Obiectivul general este reflectat în patru obiective specifice, acestea fiind strâns legate de 
problemele eviden ţiate în sec ţiunea 2. Aceste obiective specifice stau la baza principalelor 
criterii de evaluare aplicate diferitelor op ţiuni strategice: 
(1) creşterea certitudinii juridice a agen ţilor economici din UE cu privire la respectarea 
preferinţei acestora pentru alegerea forului competent s ă soluţioneze litigiile 
comerciale interna ţionale; 
(2) creşterea previzibilit ăţii alegerii forului competent s ă soluţioneze disputele comerciale 
internaţionale în care sunt implica ţi agenţi economici din UE; 
(3) protejarea drepturilor agen ţilor economici din UE în cazul alegerii forului, atunci când 
aceştia sunt partea mai vulnerabil ă; 
(4) promovarea protec ţiei juridice acordate agen ţilor economici din UE, în virtutea 
legislaţiei comunitare, în fa ţa instanţelor competente s ă soluţioneze litigiile comerciale 
în afara UE, atunci când ace şti agenţi sunt parte în aceste litigii; 
Argumentele care fundamenteaz ă alegerea acestor obiective sp ecifice sunt prezentate în 
continuare. 
Obiectivul specific 1.  Ar fi în interesul p ărţilor la un contract interna ţional care au încheiat un 
acord de alegere a forului s ă se poată baza pe faptul c ă un asemenea acord va fi respectat de 
către forul ales sau de c ătre un alt for neales sesizat. 
Obiectivul specific 2.  Ar fi în interesul p ărţilor la un contract interna ţional care au încheiat un 
acord de alegere a forului s ă se poată baza pe faptul c ă soluţia pronun ţată de forul ales va fi 
respectată (susceptibil ă de a fi recunoscut ă şi executat ă) în ţările celor dou ă părţi şi/sau în ţara 
de executare.  
 
RO 5   RO Obiectivul specific 3.  Ar fi în interesul Comunit ăţii ca solu ţiile adoptate s ă protejeze 
drepturile p ărţilor mai vulnerabile, atunci când sunt implica ţi agenţi economici din UE care 
încheie acorduri de alegere a forului. Realizar ea acestui obiectiv ar conduce atât la protejarea 
părţii mai vulnerabile, cât şi la garantarea mediului concuren ţial prin stimularea companiilor 
de dimensiuni mai reduse s ă încheie contracte interna ţionale.  
Obiectivul specific 4.  Ar fi util ca instan ţele din afara UE s ă asigure o protec ţie juridic ă 
similară celei acordate în cadrul UE. Asemenea efecte ar putea fi realizate printr-un proces de 
„imitaţie” prin care „familiarizarea cu practicile genereaz ă extinderea acestora” atunci când 
cazurile care implic ă întreprinderi din UE sunt judecate în fa ţa instanţelor din ţările terţe şi 
argumentele invocate de acestea sunt încorporate în legile şi practica respectivelor ţări terţe. 
Aceasta ar putea avea ca urmare cre şterea probabilit ăţii ca întreprinderile din UE s ă opteze 
pentru încheierea de  acorduri interna ţionale şi, astfel, s ă conducă la o posibil ă creştere a 
volumului schimburilor comerciale.  
4. O PțIUNI STRATEGICE  
Opţiune strategic ă Descrierea op țiunii strategice  
Opțiuni „statu- quo ”: 
Opțiunea 
strategică 1 statu-quo „pasiv” Comunitatea nu încheie conven ţia şi nici o nou ă 
iniţiativă nu este lansat ă pentru a r ăspunde 
obiectivelor strategice. 
Opțiunea 
strategică 2 statu-quo „activ” Comunitatea nu încheie conven ţia, însă sunt 
negociate acorduri bilaterale între Comunitate şi 
anumite ţări terţe care r ăspund obiectivelor 
strategice.  
Opţiuni non-legislative 
Opțiunea 
strategică 3 instituirea unei 
„asigurări publice” Asistenţă pentru instituirea şi finanţarea unei 
asigurări care acoper ă costurile suplimentare ale 
litigiilor (precum cost uri suplimentare ale 
proceselor desf ăşurate în ţări terţe şi pierderi 
financiare suportate de agen ţii economici din UE 
ca urmare a hot ărârilor care îi priveaz ă de drepturi 
pe care ace ştia le-ar avea dac ă şi-ar desfăşura 
activitatea în cadrul UE) ca urmare a incertitudinii în materie de alegere a forului.  
Opțiunea 
strategică 4 Furnizarea de informa ţii 
întreprinderilor cu 
privire la riscurile 
actuale care rezult ă din 
incertitudinea în materie de alegere a forului. Asistenţă pentru costurile legate de furnizarea de 
informaţii agenţilor economici din UE privind 
riscurile care rezult ă din incertitudinile actuale în 
materie de alegere a forului, în eventualitatea în care aceştia doresc s ă iniţieze schimburi comerciale 
cu ţările terţe, precum şi privind mijloacele practice 
aflate la dispozi ţia acestora pentru reducerea 
 
RO 6   RO Opţiune strategic ă Descrierea op țiunii strategice  
acestor riscuri.  
Opţiuni legislative6 
Opțiunea 
strategică 5 Încheierea Conven ţiei 
de către Comunitate f ără 
efectuarea niciunei 
declaraţii în temeiul 
articolului 21 al acesteia. Convenţia este încheiat ă de Comunitate f ără 
excluderea materiilor suplimentare din domeniul 
său de aplicare printr-o declara ţie efectuat ă în 
temeiul articolului 21 al acesteia. 
Opțiunea 
strategică 6a Încheierea Conven ţiei 
de către Comunitate cu 
efectuarea unei declaraţii în temeiul 
articolului 21, cu excluderea drepturilor de proprietate intelectual ă şi 
drepturilor conexe. Convenţia este încheiat ă de Comunitate cu 
efectuarea unei declara ţii în temeiul articolului 21 
al acesteia, cu excluderea drepturilor de proprietate 
intelectual ă şi drepturilor conexe din domeniul de 
aplicare al Conven ţiei. 
Opțiunea 
strategică 6b Încheierea Conven ţiei 
de către Comunitate cu 
efectuarea unei 
declaraţii în temeiul 
articolului 21 al acesteia, cu excluderea aspectelor privind contractele de asigurare. Convenţia este încheiat ă de Comunitate cu 
efectuarea unei declara ţii în temeiul articolului 21 
al acesteia, cu excluderea aspectelor privind 
asigurarea din domeniul de aplicare al Conven ţiei.  
Opțiunea 
strategică 7 Combinarea op ţiunilor 
strategice 6a şi 6b. Convenţia este încheiat ă de Comunitate cu 
efectuarea unei declara ţii în temeiul articolului 21 
al acesteia, cu excluderea din domeniul de aplicare al conven ţiei a drepturilor de proprietate 
intelectual ă şi drepturilor conexe, precum şi a 
aspectelor privind contractele de asigurare.  
                                                 
6 Conven ţia permite declara ţii de limitare a competen ţei (articolul 19), declara ţii de limitare a 
recunoaşterii şi executării (articolul 20), declara ţii cu privire la aspecte specifice (articolul 21) şi 
declaraţii reciproce privind acordurile neex clusive de alegere a forului (ar ticolul 22). Având în vedere 
faptul că în cadrul consult ărilor care au precedat adoptarea conven ţiei nu a fost sus ţinută ideea că 
declaraţiile permise la articolele 19 şi 20 trebuie folosite de Comunitate, şi că anumite state membre 
s-au opus includerii acordurilor neexclusive de alegerea forului, op ţiunile strategice prezentate în 
evaluarea impactului nu iau în  considerare posibilitatea efectu ări de declara ţii în temeiul articolelor 19, 
20 şi 22. 
 
RO 7   RO 4.1. Compararea op ţiunilor  
Criterii de 
evaluare È 
Opţiuni 
strategice Æ 1. statu-
quo „pasiv” 2. statu-quo „activ”
 3. oferirea unei „asigurări 
publice”
 4. Sporirea gradului de sensibilizare5. 
Încheiere fără 
excluderi
 6a. Încheiere cu excluderea drepturilor de proprietate intelectual ă
 6b. 
Încheiere cu excluderea contractelor de asigurare
 7. 
6a +6b  
Creşterea certitudinii 
juridice a agen ţilor 
economici din UE cu 
privire la respectarea 
preferinţei acestora 
pentru alegerea forului competent s ă 
soluţioneze litigiile 
comerciale internaţionale.
 0 √ 0 0 √√√ √√√ √√√ √√ 
Creşterea 
previzibilit ăţii 
alegerii forului în 
rezolvarea disputelor 
comerciale internaţionale care 
privesc agen ţi 
economici din UE.
 0 √ 0 0 √√√ √√√ √√√ √√ 
Protejarea drepturilor 
agenţilor economici 
din UE în cazul alegerii forului atunci când ace ştia 
sunt partea mai 
vulnerabil ă.
 0 √ √ √ √√ √√√ √√√ √√√ 
Promovarea 
protecţiei juridice 
acordate agen ţilor 
economici din UE, în virtutea legisla ţiei 
comunitare, în fa ţa 
instanţelor 
competente s ă 
soluţioneze litigiile 
comerciale în afara UE, atunci când aceşti agenţi sunt 
părţi în aceste litigii.
 0 √ 0 0 √√ √√ √√ √ 
Beneficii economice 
și sociale  0 √√ √√ √√ √√ √√√ √√√ √√√ 
Costuri economice și 
sociale  0 0 Efecte 
posibile asupra concurenţe
i
 0 Conflicte 
cu politicile comunitareConflicte cu 
politicile comunitare
 Conflicte cu politicile comunitare
 0 
 
RO 8   RO Costuri de punere în 
aplicare  0 Foarte 
scăzute Ridicate  Scăzute spre 
ridicate  Foarte scăzute Foarte 
scăzute Foarte 
scăzute Foarte 
scăzute 
Conflicte cu 
politicile comunitare  Nu Nu Nu Nu Potențiale Potențiale Potențiale 0 
Opțiunea preferat ă Nu Nu Nu Nu Nu Nu  Nu  Da. 
4.2. Op țiunea preferat ă 
În lumina evalu ării prezentate în tabelul 4.1, op ţiunea strategic ă preferată este opţiunea 7, care 
presupune încheierea conven ţiei de către Comunitate, cu efectuarea în temeiul articolului 21 a 
declaraţiilor privind drepturile de proprietate intelectual ă şi drepturile conexe, precum şi 
aspectele privind contractele de asigurare. Cu toate c ă opţiunile strategice 5, 6a şi 6b ating 
rezultate u şor superioare în îndeplinirea  obiectivelor st rategice (cu excep ţia obiectivului 
strategic de a prot eja drepturile agen ţilor economici din UE ), acestea dau na ştere la posibile 
conflicte cu politicile comunitare. Op ţiunea strategic ă 7 nu dă naştere la asemenea conflicte şi, 
prin urmare, este op ţiunea preferat ă. De asemenea, se preconizeaz ă ca aceast ă opţiune să 
genereze mai multe beneficii economice şi sociale.  
4.3. Amploarea posibil ă şi natura efectelor op ţiunii preferate  
Obiectivul general al op ţiunii strategice preferate este de a reduce incertitudinea juridic ă 
pentru agen ţii economici din UE. În acest sens, încheierea conven ţiei ar trebui s ă stimuleze 
comerţul interna ţional şi, astfel, s ă contribuie la reducer ea costurilor bunurilor şi serviciilor în 
cadrul UE.  
Incertitudinea juridic ă reprezint ă doar unul din multiplii  factori care limiteaz ă comerţul 
internaţional. Op ţiunea preferat ă ar reduce incertitudinea juridic ă, însă nu ar elimina-o. Mai 
precis, op ţiunea preferat ă ar creşte probabilitatea  ca acordurile de alegere a forului şi 
hotărârile pronun ţate de instan ţele alese s ă fie respectate şi executate.  
4.4. Costurile op țiunii preferate  
Opţiunea preferat ă va presupune doar costuri reduse de  punere în aplicare, legate de 
pregătirea instrumentelor legislative privind semnarea şi încheierea conven ţiei de către 
Comunitate. Cu toate acestea, având în vedere c ă această convenţie va genera beneficii pentru 
Comunitate doar în condi ţiile ratific ării acesteia de c ătre partenerii comerciali ai UE, vor fi 
necesare anumite resurse administrative şi diplomatice pentru încurajarea şi negocierea cu 
eventualele p ărţi contractante.  
Vor rezulta costuri suplimentare din monitorizarea punerii în aplicare (func ţionării) 
convenţiei, o data ce aceasta va fi încheiat ă de Comunitate.  
Opţiunea preferat ă nu va genera costuri administ rative sau de conformare pentru 
întreprinderile din UE implicate în comer ţul interna ţional. Includerea acor durilor de alegere a 
forului în cadrul contractelor  sau folosirea în continuare a metodelor alternative de solu ţionare 
a conflictelor va r ămâne la latitudine a întreprinderilor. 
4.5. Valoarea ad ăugată pentru UE  
Opţiunea preferat ă ar genera o important ă valoare ad ăugată pentru UE. În primul rând, ar 
exista un set unic de norme aplicabile agen ţilor economici din UE, în  fiecare stat membru şi, 
astfel, condi ţiile de egalitate în cadrul UE create de Regulamentul Bruxelles I ar fi extinse, în 
mod efectiv, la statele contractante ale conven ţiei. În al doilea rând, încheierea unei serii de 
acorduri bilaterale care s ă prevadă diferite derog ări ar putea avea efect e negative în ceea ce 
priveşte certitudinea juridic ă, în măsura în care este probabil ca partenerii comerciali 
 
RO 9   RO importanţi ai UE să dorească ca bunurile şi serviciile acestora s ă fie comercializate în cadrul 
UE şi cu alţi parteneri, conform acelora şi norme privind acordurile de alegere a forului. 
Costurile încheierii conven ţiei sunt foarte reduse, în timp  ce posibilele beneficii economice 
sunt importante. Exist ă doar câteva posibile dezavantaje în ceea ce prive şte încheierea 
convenţiei. Acestea ar putea include, de exemplu, obliga ţia prevăzută de Conven ţie de a 
respecta în cadrul UE hot ărârile controversate pronun ţate de instan ţele ţărilor terţe. Cu toate 
acestea, exist ă întotdeauna posibilitatea de a refuza recunoa şterea unor asemenea hot ărâri în 
baza unor motive legate de ordinea public ă [în temeiul articolului 9 litera (e) din conven ţie], şi 
se poate preconiza ca num ărul acestor hot ărâri să scadă în mod treptat, datorit ă procesului de 
„convergen ţa” a jurispruden ţei. 
5. M ONITORIZAREA șI EVALUAREA  
Conferinţa de la Haga de drept interna ţional privat, sub auspiciile c ăreia a fost elaborat ă 
convenţia, are drept practic ă consacrat ă organizarea de reuniuni periodice ale comisiilor 
speciale, în vederea evalu ării punerii practice în  aplicare a conven ţiilor, pentru a monitoriza şi 
evalua succesul acestora. 
În plus fa ţă de aceast ă monitorizare institu ţională, ca şi parte contractant ă, Comunitatea ar 
trebui să-şi dezvolte propriile mecanisme de monitorizare şi evaluare.  
Nu există surse de informare pertinente prestabilite care s ă permită evaluarea exact ă a 
dimensiunii şi naturii problemelor existente şi, astfel, care s ă facă posibilă monitorizarea 
viitoare a m ăsurii în care aceste probleme au fost atenuate. 
În aceste condi ţii, soluţia optimă ar fi adoptarea aceleia şi proceduri ca şi pentru celelalte 
instrumente legislative din domeniu, de exemplu prin revizuirea conven ţiei la intervale 
regulate (de exemplu, la fiecare patru ani), sprijin ite de un studiu al unui contractant extern.