P8_TA(2017)0199

Punerea în aplicare a Directivei privind deșeurile miniere

Rezoluţia Parlamentului European din 27 aprilie 2017 referitoare la punerea în aplicare a Directivei privind deșeurile miniere (2006/21/CE) (2015/2117(INI))

(2018/C 298/17)

Parlamentul European,

— având în vedere Directiva 2006/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive și de modificare a Directivei 2004/35/CE (1) (denumită în continuare „directiva”),

— având în vedere Decizia 2009/335/CE a Comisiei din 20 aprilie 2009 de stabilire a orientărilor tehnice privind constituirea garanției financiare (2),

— având în vedere Decizia 2009/337/CE a Comisiei din 20 aprilie 2009 privind definirea criteriilor de clasificare a instalațiilor de gestionare a deșeurilor în conformitate cu anexa III la Directiva 2006/21/CE (3),

— având în vedere Decizia 2009/360/CE a Comisiei din 30 aprilie 2009 de completare a cerințelor tehnice pentru caracterizarea deșeurilor (4),

— având în vedere Decizia 2009/358/CE a Consiliului din 29 aprilie 2009 privind armonizarea și transmiterea periodică a informațiilor și chestionarul prevăzute la articolul 22 alineatul (1) litera (a) și articolul 18 din Directiva 2006/21/CE (5),

— având în vedere Decizia 2009/359/CE a Comisiei din 30 aprilie 2009 de completare a definiției deșeurilor inerte, în aplicarea articolului 22 alineatul (1) litera (f) din Directiva 2006/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive (6),

— având în vedere cel de al doilea raport al Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor privind punerea în aplicare a Directivei 2006/21/CE (COM(2016)0553),

— având în vedere Directiva 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului (7),

— având în vedere studiul de evaluare a punerii în aplicare la nivel european a „Directivei privind deșeurile miniere” din ianuarie 2017, realizat de Serviciul de Cercetare al Parlamentului European, inclusiv anexa 1 la acesta intitulată „Explorarea alternativelor la tehnologii care implică riscuri ridicate de mediu și de sănătate legate de gestionarea necorespunzătoare a deșeurilor din industriile extractive: Provocări, riscuri și oportunități pentru industria extractivă care apar în contextul conceptului de economie circulară” (8),

— având în vedere Rezoluția sa din 5 mai 2010 referitoare la interzicerea generală a utilizării tehnologiilor de minerit pe bază de cianuri în Uniunea Europeană (9),

— având în vedere Rezoluția sa din 8 octombrie 2015 referitoare la învățămintele desprinse din dezastrul nămolului roșu la cinci ani după accidentul din Ungaria (10),

— având în vedere comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor intitulată „Închiderea buclei – un plan de acțiune al UE pentru economia circulară” (COM(2015)0614),

— având în vedere studiul de fezabilitate al Comisiei referitor la conceptul privind un instrument comun european de partajare a riscurilor în caz de catastrofe industriale (11),

— având în vedere articolul 52 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere raportul Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară (A8-0071/2017),

A. întrucât, în urma a două accidente majore care au implicat deversarea de deșeuri periculoase din industriile extractive, s-a adoptat Directiva în scopul prevenirii și reducerii, în măsura în care este posibil, a oricăror efecte negative asupra mediului și a oricăror riscuri pentru sănătatea umană care rezultă din gestionarea deșeurilor din industriile extractive;

B. întrucât termenul de transpunere a directivei de către statele membre a expirat la data de 1 mai 2008 și aproape toate statele membre au înregistrat întârzieri în transpunerea directivei în legislația națională;

C. întrucât Comisia a lansat proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor de „conformitate” față de 18 state membre pentru netranspunerea corectă și completă a directivei; întrucât, în plus, patru cazuri erau încă în curs de examinare la sfârșitul lunii noiembrie 2016;

D. întrucât, la nici mai mult, nici mai puțin de unsprezece ani de la adoptarea directivei, Comisia nu a adoptat încă orientările privind inspecțiile, așa cum ar fi trebuit în conformitate cu dispozițiile de la articolul 22 alineatul (1) litera (c) din directivă; întrucât necesitatea să existe orientări robuste din partea Comisiei este evidențiată clar atât de absența unei definiții și a unor detalii cu privire la modalitatea în care ar trebui efectuată o inspecție, cât și de diversele interpretări date de statele membre cerințelor directivei;

E. întrucât zece state membre au raportat că pe teritoriul lor nu există instalații din categoria A;

F. întrucât limitările sistemului actual de raportare pe o perioadă de trei ani, scoase în evidență de disparitățile dintre informațiile furnizate de statele membre și probabila interpretare greșită a unora dintre dispozițiile directivei, au însemnat că din cauza calității nesatisfăcătoare a datelor disponibile nu a fost posibil să se contureze și să se evalueze punerea în aplicare a directivei în practică;

G. întrucât Decizia 2009/335/CE a Comisiei nu aduce atingere articolului 14 din directivă, ceea ce face necesar ca garanția financiară să se bazeze pe ipoteza că reabilitarea este realizată de o parte terță;

H. întrucât nu există nicio bază de date privind instalațiile de gestionare a deșeurilor extractive la nivelul UE;

I. întrucât deșeurile care provin din industria extractivă și de exploatare a carierelor constituie o proporție foarte mare din volumul total al deșeurilor produse în Uniunea Europeană (aproximativ 30 % în 2012), o parte dintre acestea fiind deșeuri periculoase,

J. întrucât UE depinde într-o foarte mare măsură de importul de materii prime din țări terțe și un număr semnificativ de resurse naturale sunt pe cale de a fi epuizate rapid; întrucât legislația în materie de mediu și sănătate în respectivele țări terțe este deseori mai puțin strictă decât în UE;

K. întrucât comunicarea Comisiei întitulată „Închiderea buclei – un plan de acțiune al UE pentru economia circulară” (COM(2015)0614) nu a prevăzut o revizuire legislativă a directivei;

L. întrucât tranziția către o economie circulară oferă importante beneficii intrinseci pentru mediu și este esențială pentru competitivitatea pe termen lung a UE,

1. regretă că statele membre (UE-27) ( 12 ) s-au confruntat cu anumite probleme de transpunere în ceea ce privește planificarea și/sau calitatea, și că, pentru moment, punerea în aplicare corespunzătoare a directivei nu poate fi preconizată, în practică, în toate statele membre, având în vedere existența unor proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor de „conformitate”, în curs de desfășurare;

2. invită statele membre în cauză și Comisia să asigure transpunerea și punerea în aplicare corectă și completă a directivei cât mai curând posibil; solicită Comisiei să ofere orientări suficiente statelor membre pentru a asigura această transpunere corectă și completă;

3. subliniază că lipsa unor orientări cu privire la inspecții, prevăzute la articolul 22 alineatul (1) litera (c) din directivă, nu numai că împiedică punerea în aplicare efectivă și eficientă a directivei în practică, ci, de asemenea, duce la existența unor diferențe între statele membre în privința costurilor de conformare și de punere în aplicare pentru operatori și autorități;

4. îndeamnă, prin urmare, Comisia să adopte cât de curând posibil orientări sectoriale specifice concrete, inclusiv o definiție, privind inspecțiile în industriile în care există deșeuri extractive, în orice caz nu mai târziu de sfârșitul lui 2017;

5. invită Comisia să asigure posibilitatea efectuării de inspecții neprogramate la fața locului de către autoritățile competente din statele membre;

6. consideră că sistemul actual de raportare în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) nu este adecvat scopului și este ineficient prin faptul că nu permite prezentarea și evaluarea imaginii de ansamblu în ceea ce privește punerea în aplicare, creând, totodată, o povară inutilă pentru statele membre și serviciile Comisiei și reducând, astfel, eficiența;

7. subliniază, în acest sens, conceperea defectuoasă a instrumentului de colectare a datelor (chestionarul ( 13 ) ), care permite interpretări ambigue și, prin urmare, determină raportarea măsurilor adoptate la nivel național, mai degrabă decât a modului în care acestea sunt puse în practică, în special în ceea ce privește raportarea privind instalațiile de gestionare a deșeurilor din industriile extractive;

8. subliniază că unele dintre cifrele furnizate de statele membre privind numărul instalațiilor de pe teritoriul lor care au fost identificate ca intrând sub incidența directivei nu par plauzibile deoarece, în unele cazuri, acestea sunt relativ mici în comparație cu datele privind cantitatea totală de deșeuri din industriile extractive existentă la nivel național obținute de la alte surse de informații;

9. solicită reformarea în regim prioritar a mecanismului actual de raportare (inclusiv a chestionarului), în timp util pentru termenele viitoare pentru cea de a treia perioadă de raportare (2014-2017), astfel încât să fie posibilă o evaluare adecvată a punerii în aplicare a directivei în practică pe baza celei de a treia perioade de raportare și ulterior; solicită Comisiei, de asemenea, să includă în mecanismul de raportare o cerință în vederea furnizării tuturor datelor relevante privind impactul asupra mediului;

10. propune ca chestionarul din anexa III la Decizia 2009/358/CE a Comisiei să fie îmbunătățit astfel încât statele membre să fie obligate să raporteze date complete, actualizate și fiabile privind instalațiile de gestionare a deșeurilor din industriile extractive aflate pe teritoriul lor; propune ca abordarea de reformă aleasă să permită crearea unei baze de date europene a instalațiilor de gestionare a deșeurilor din industriile extractive și actualizarea ușoară a acesteia, dat fiind că acest lucru ar fi de importanță capitală pentru a schița, monitoriza și evalua o imagine completă a punerii în aplicare a directivei în practică la nivelul UE; ia act de faptul că s-ar putea analiza și alte abordări, cum ar fi folosirea drept model de urmat a unui raport național întocmit de o manieră exemplară în temeiul articolului 18 alineatul (1) din directivă, precum și de faptul că aceste îmbunătățiri nu ar mai trebui să permită interpretarea diferită de către statele membre a datelor care trebuie furnizate;

11. regretă faptul că Comisia a publicat doar un raport de punere în aplicare, care acoperă atât prima, cât și a doua perioadă de raportare (2008-2011 și 2011-2014), în loc să publice câte un raport din trei în trei ani astfel cum se prevede la articolul 18 alineatul (1) din directivă, lăsând astfel publicul, timp de mai mulți ani, fără informații cu privire la (ne)punerea în aplicare a prezentei directive, ceea ce de fapt a însemnat amânarea altor acțiuni menite să asigure punerea în aplicare pe deplin a prezentei directive care, să nu uităm, vizează o activitate economică cu efecte semnificative asupra mediului, sănătății și societății; invită Comisia să respecte cu strictețe intervalele de trei ani prevăzute pentru raportare;

12. recunoaște că majoritatea statelor membre au adoptat măsurile necesare pentru punerea în aplicare a dispozițiilor prevăzute în directivă; atrage atenția asupra faptului că diferențele dintre interpretările statelor membre arată că sunt necesare eforturi suplimentare pentru a se asigura că toate statele membre înțeleg și aplică conceptele de bază ale directivei într-un mod similar, asigurându-se astfel un mediu concurențial echitabil în întreaga UE;

13. salută planurile Comisiei de a emite orientări generale cu privire la punerea în aplicare a dispozițiilor stabilite în directivă, ceea ce ar permite îmbunătățiri atât la nivelul respectării, cât și al aplicării directivei, incluzând întregul ciclu de viață al unei instalații de gestionare a deșeurilor miniere, de la autorizare până la reabilitare și monitorizarea după închidere; atrage atenția asupra variațiilor mari în ceea ce privește interpretarea și confuziile legate de dispozițiile de bază ale directivei (de exemplu, dacă statele membre găzduiesc sau nu instalații care intră sub incidența directivei);

14. este deosebit de preocupat de realizarea incompletă a procesului de clasificare și autorizare corespunzătoare a instalațiilor din categoria A, care implică riscuri mai mari, și avertizează că nu există planuri de urgență externe pentru aproximativ 25 % dintre instalațiile din categoria A situate pe teritoriul UE; solicită, prin urmare, statelor membre să finalizeze clasificarea adecvată a instalațiilor de pe teritoriile lor și să adopte planurile de urgență externe care lipsesc, nu mai târziu de sfârșitul lui 2017;

15. este îngrijorat de faptul că, pe baza rapoartelor naționale transmise în temeiul articolului 18 alineatul (1) din directivă, un număr semnificativ de state membre ale UE pare să nu fi identificat corect instalațiile care intră sub incidența directivei, în special în cazul instalațiilor care ar trebui clasificate ca făcând parte din categoria A;

16. subliniază importanța obținerii de informații despre starea iazurilor de decantare existente; invită statele membre să îmbunătățească siguranța digurilor, cu scopul de a proteja sănătatea umană și mediul, în special în cazul instalațiilor din categoria A;

17. subliniază importanța implicării comunităților locale vizate chiar din etapa de planificare a proiectelor de gestionare a deșeurilor din industriile extractive care utilizează substanțe periculoase, precum și importanța garantării transparenței și a implicării reale a cetățenilor pe întreg parcursul procedurii de autorizare și atunci când se actualizează o autorizație deja eliberată sau condițiile de autorizare; reiterează importanța Convenției Espoo și a Convenției de la Aarhus în acest sens; invită Comisia să pună la dispoziție o bază de date a bunelor practici pentru o mai bună implicare a comunităților locale;

18. invită Comisia să propună măsuri mai eficace de protejare a mediului și a sănătății cetățenilor, deoarece unele state membre s-au dovedit a fi incapabile până în prezent să împiedice poluarea solului și a apelor de către unii operatori;

19. ia act de sarcinile administrative inutile ce revin autorităților și operatorilor în ceea ce privește gestionarea deșeurilor inerte și a solurilor nepoluate și invită Comisia și statele membre să evite dublarea proceselor de autorizare, luând în considerare caracteristicile sectorului și implicațiile de sănătate, de siguranță și de mediu;

20. îndeamnă Comisia să verifice modul în care articolul 14 din directivă și Decizia 2009/335/CE a Comisiei au fost aplicate în statele membre și dacă instrumentele de garanție financiară instituite sunt suficiente și adecvate;

21. atrage atenția asupra rezoluției sale din 5 mai 2010 menționată mai sus referitoare la interzicerea generală a utilizării tehnologiilor de minerit pe bază de cianuri în Uniunea Europeană, în special având în vedere stadiul deficitar al punerii în aplicare în ceea ce privește autorizarea instalațiilor de categoria A, și își reiterează solicitarea adresată Comisiei de a propune cât de curând posibil interzicerea completă a utilizării tehnologiilor de minerit pe bază de cianuri în Uniunea Europeană, în special având în vedere disponibilitatea unor alternative netoxice, cum ar fi ciclodextrina ( 14 ) ; solicită ca statele membre să asigure imediat cea mai bună gestionare posibilă a iazurilor de decantare pentru cianuri;

22. îndeamnă întreprinderile și autoritățile competente relevante să țină seama de tehnologiile avansate disponibile în timpul procesului de autorizare a instalațiilor de gestionare a deșeurilor extractive, în special în ceea ce privește proiectarea iazurilor de decantare, ținând seama de cele mai ridicate standarde de mediu; invită statele membre să colecteze și să analizeze datele furnizate pentru procedura de autorizare, să le compare cu impactul efectiv asupra mediului al unei instalații de gestionare a deșeurilor miniere aflate în exploatare și, atunci când este necesar, să aducă modificările necesare cerințelor de autorizare;

23. invită Comisia să asigure o finanțare suficientă pentru cercetarea și inovarea în domeniul administrării instalațiilor de gestionare a deșeurilor miniere cu scopul de a îmbunătăți siguranța acelor instalații;

24. invită Comisia să se folosească de ocazia revizuirii documentului de referință privind cele mai bune tehnici disponibile (BREF) în contextul conceptului de „economie circulară” pentru a acorda prioritate standardelor de mediu mai ridicate și utilizării eficiente a resurselor la definirea bunelor practici care urmează să fie incluse în planurile de gestionare a deșeurilor miniere;

25. invită Comisia să încurajeze recuperarea materiilor prime critice inclusiv din deșeurile miniere, astfel cum se definește în planul de acțiune al UE pentru economia circulară;

26. ia act cu regret de tendința din mineritul european de a se orienta către resurse de grad inferior, aflate mai în profunzime, care determină extragerea unei cantități mai mari de materie pentru a produce metalul-țintă; solicită ca statele membre să utilizeze deșeurile de steril cât se poate de mult pentru a înlocui materialul de rocă virgin atunci când este posibil; este foarte preocupat de eficiența procesului de prelucrare chimică, întrucât un raport mai scăzut de minereu/rocă-gazdă înseamnă că se produce mai mult steril și, prin urmare, mai multe deșeuri miniere pe tona de metal-țintă;

27. subliniază că, în perspectiva tranziției UE către o economie circulară, reducerea utilizării resurselor și promovarea reutilizării și reciclării sunt esențiale; invită Comisia să analizeze posibilitatea stabilirii unor ținte în acest scop, bazate pe o evaluare a întregului ciclu de viață;

28. subliniază faptul că extracția „cuprinzătoare” ar putea deveni principiul de bază, având în vedere, cu toate acestea, constrângerile tehnice și de piață, precum și potențialele costuri indirecte, cum ar fi amprenta de carbon; sugerează ca deșeurile din minerit și procesare să fie analizate și separate pentru eliminare, cu scopul de a facilita recuperarea lor ulterioară;

29. invită Comisia și autoritățile competente din statele membre să continue să investească în cercetare și în dezvoltarea unor procese alternative viabile de aprovizionare a UE cu materii prime și materii prime secundare și de prevenire a deșeurilor din activitățile de minerit;

30. subliniază că patrimoniul istoric al instalațiilor abandonate de gestionare a deșeurilor miniere ar putea reprezenta, pe termen mediu sau scurt, o amenințare gravă la adresa sănătății umane sau a mediului; solicită Comisiei să facă dovadă de o transparență deplină pentru a clarifica toate derogările de la directivă de care beneficiază statele membre și lacunele care mai există în ceea ce privește amplasamentele de deșeuri istorice și remedierea acestora; în acest sens, invită Comisia ca, împreună cu statele membre, să elaboreze un plan de acțiune privind reabilitarea completă a acestor amplasamente, ținând seama de exemplele de bune practici și de posibilele avantaje ale conceptului de „economie circulară”, dacă este aplicat la gestionarea deșeurilor din industriile extractive, incluzând măsuri pentru a monitoriza fazele de după închiderea acestor amplasamente;

31. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului și Comisiei.

(1) JO L 102, 11.4.2006, p. 15.

(2) JO L 101, 21.4.2009, p. 25.

(3) JO L 102, 22.4.2009, p. 7.

(4) JO L 110, 1.5.2009, p. 48.

(5) JO L 110, 1.5.2009, p. 39.

(6) JO L 110, 1.5.2009, p. 46.

(7) JO L 143, 30.4.2004, p. 56.

(8) Număr PE: 593.788.

(9) JO C 81 E, 15.3.2011, p. 74.

(10) Texte adoptate, P8_TA(2015)0349.

(11) Studiu pentru analizarea fezabilității creării unui fond pentru a acoperi răspunderea pentru mediul înconjurător și pierderile cauzate de accidentele industriale, DG ENV, 17 aprilie 2013.

(12) Cf. notei de subsol nr. 3 din expunerea de motive din raportul A8-0071/2017.

(13) Anexa III la Decizia 2009/358/CE a Comisiei.

(14) Liu et al. (2013) – „Selective isolation of gold facilitated by second-sphere coordination with α-cyclodextrin”, Nature Communications.