RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 361/9

Concluziile Consiliului din 2 decembrie 2011 privind depistarea timpurie și tratarea tulburărilor de comunicare la copii, inclusiv utilizarea instrumentelor și a soluțiilor inovatoare e-sănătate

2011/C 361/04

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

1. REAMINTEȘTE că, în conformitate cu articolul 168 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, se asigură un nivel ridicat de protecție a sănătății umane la definirea și punerea în aplicare a tuturor politicilor și activităților Uniunii. Acțiunea Uniunii, care completează politicile naționale, are în vedere îmbunătățirea sănătății publice și prevenirea bolilor și afecțiunilor umane, precum și a cauzelor de pericol pentru sănătatea fizică și mentală. Uniunea și statele membre favorizează cooperarea cu țările terțe și cu organizațiile internaționale competente în domeniul sănătății publice;

2. REAMINTEȘTE că fiecare cetățean al UE, în special copiii, ar trebui să dispună de oportunități egale de dezvoltare. Acest lucru ar trebui realizat prin punerea la dispoziție a instrumentelor și procedurilor adecvate pentru prevenirea, detectarea, tratarea și monitorizarea problemelor de sănătate;

3. REAMINTEȘTE că unul dintre obiectivele Strategiei UE în materie de sănătate pentru 2008-2013 (1) este acela de a promova sistemele de sănătate dinamice și noile tehnologii, recunoscând că noile tehnologii pot îmbunătăți prevenirea bolilor, diagnosticarea și tratamentul, pot facilita siguranța pacienților și îmbunătăți coordonarea sistemelor de sănătate, utilizarea resurselor și durabilitatea;

4. REAMINTEȘTE Concluziile Consiliului privind echitatea și sănătatea în toate politicile: solidaritate în domeniul sănătății din 8 iunie 2010 (2) și Concluziile Consiliului privind asistența medicală sigură și eficientă prin intermediul e-sănătății din 1 decembrie 2009 (3);

5. SALUTĂ concluziile celui de al zecelea congres al Federației Europene a Societăților de Audiologie (EFAS) (4), desfășurat în perioada 22-25 iunie 2011 la Varșovia (Polonia), care evidențiază problema tulburărilor de comunicare la copii și rolul depistării timpurii și al intervenției, precum și concluziile Conferinței ministeriale privind e-sănătatea, desfășurată în perioada 10-12 mai 2011 la Budapesta (Ungaria), care a fost dedicată utilizării mai bune și mai largi a e-sănătății și a telemedicinei;

6. CONSTATĂ că există diferențe în materie de sănătate în interiorul și între statele membre ale UE, care sunt legate de diferiți factori, printre acestea numărându-se diferențele în educație, situația socioeconomică, condițiile de viață și de muncă, comportamentul în materie de sănătate și asistență medicală;

7. CONSTATĂ că prevenirea, depistarea timpurie, monitorizarea și supravegherea activă joacă un rol semnificativ în prevenirea apariției bolilor și a tulburărilor. Acest lucru este deosebit de important pentru copii, starea bună de sănătate a acestora fiind esențială pentru dezvoltarea lor corespunzătoare și influențând calitatea vieții și a situației lor sociale și economice în viitor;

8. CONSTATĂ că aptitudinea de a comunica este o competență umană complexă, care combină elemente fizice și mentale. O tulburare de comunicare poate fi descrisă ca o deficiență de auz, vedere și vorbire care influențează capacitatea de a primi, înțelege, produce și exprima informații verbale, non-verbale și grafice;

9. SUBLINIAZĂ faptul că tulburările de comunicare reprezintă o cauză importantă a handicapurilor pe termen lung, având un impact semnificativ asupra copilăriei. Deficiențele de auz, vedere și limbaj pot afecta unul din cinci copii din Uniunea Europeană și pot surveni în primele etape ale vieții, exercitând o influență nefavorabilă asupra dezvoltării corespunzătoare a persoanelor afectate. Prin urmare, întârzierile și tulburările cognitive care rămân nediagnosticate și netratate pot crea riscuri inutile pentru copii în ceea ce privește progresul lor educațional, social și economic pe parcursul vieții acestora;

10. CONSTATĂ faptul că tulburările de comunicare la copii ar trebui să fie identificate prin screening cât mai curând posibil. Începerea studiilor este momentul final pentru detectarea problemelor de acest tip, în scopul evitării sau al reducerii impactului negativ asupra limbajului și a dezvoltării cognitive a copiilor. Acest lucru este susținut de faptul că tulburările de auz, vedere și vorbire constituie motive importante pentru întârzierile în procesul de învățare și pentru dificultățile în dobândirea de competențe lingvistice, care sunt cruciale pentru abilitatea copiilor de a comunica în mod eficient;

11. REAMINTEȘTE că există dovezi multiple (care arată) că prevenirea, depistarea timpurie, monitorizarea și intervenția corespunzătoare în materie de tratare a tulburărilor de comunicare ar putea fi foarte eficiente pentru evitarea sau minimizarea consecințelor unor astfel de probleme. În conformitate cu datele OMS, jumătate din toate cazurile de surditate și de tulburări de auz pot fi evitate prin prevenire, diagnosticare și tratare timpurii. Conștientizarea problemei, abordările multidisciplinare integrate și coordonate, care trebuie să fie însoțite de o implicare activă a părinților pe tot parcursul procesului de dezvoltare a copilului, în cadrul instituțiilor de asistență medicală și de învățământ, sunt de o importanță deosebită;

12. CONSTATĂ că expunerea la zgomot excesiv conduce la o prevalență ridicată a pierderii auzului la copii. Aceasta include utilizarea incorectă a echipamentelor audio-vizuale, astfel cum a fost confirmat de Comitetul științific al UE pentru riscuri sanitare emergente și noi (5);

13. SUBLINIAZĂ că acțiunile curente pentru prevenirea, detectarea, diagnosticarea, tratarea și monitorizarea tulburărilor de comunicare la copii ar trebui să fie adaptate în permanență la metodele care ar conduce la un raport cost-eficacitate mai bun;

14. CONSIDERĂ că screeningul universal al auzului, vederii și vorbirii în conformitate cu metodele bazate pe dovezi ar trebui să fie inclus cât mai devreme posibil în cadrul programelor de sănătate și al acțiunilor la nivel național și/sau regional și/sau local, pentru a contribui la crearea de oportunități educaționale, sociale și economice egale pentru copii;

15. CONSIDERĂ că e-sănătatea este un instrument important pentru îmbunătățirea calității asistenței medicale. E-sănătatea poate contribui la creșterea eficienței și a accesibilității depistării, diagnosticării și tratamentului în domeniul tulburărilor de comunicare. Soluțiile de diagnosticare inovatoare și sistemele de gestionare a datelor pot fi utilizate în toate fazele detectării și monitorizării tulburărilor de comunicare. Introducerea serviciilor de e-sănătate poate facilita analiza și schimbul de date în scopuri științifice, epidemiologice și organizaționale între statele membre. Telemedicina poate fi un instrument eficient pentru prevenire, educație și formare;

16. CONSIDERĂ că acțiunile integrate și coordonate pot ajuta statele membre la reducerea decalajelor în domeniul tulburărilor de comunicare la copii;

17. INVITĂ statele membre: — să acorde în continuare prioritate depistării timpurii prin screening și monitorizare a tulburărilor de auz, vedere și vorbire la copii în cadrul politicilor și al programelor de sănătate naționale și/sau regionale și/sau locale, prin luarea în considerare a unei abordări multidisciplinare; — să ia în considerare promovarea prevenirii pierderii auzului la copii cauzate de zgomot; — să își intensifice eforturile de sensibilizare a opiniei publice cu privire la tulburările de comunicare la copii; — să își consolideze cooperarea în domeniul tulburărilor de comunicare prin schimbul de informații, cunoștințe, experiență și cele mai bune practici, inclusiv prin utilizarea instrumentelor din domeniul e-sănătății și al tehnologiilor inovatoare, pentru a obține soluțiile cele mai eficiente din punct de vedere al costurilor, pentru a asigura egalitatea de șanse pentru copii și pentru a satisface nevoile individuale ale pacienților;

18. INVITĂ statele membre și Comisia: — să ia în considerare includerea condițiilor care necesită o concentrare specială de expertiză sau de resurse în domeniul tulburărilor de comunicare la copii în cadrul activităților care urmează să fie desfășurate cu privire la rețelele europene de referință (ERN), în conformitate cu dispozițiile Directivei 2011/24/UE privind aplicarea drepturilor pacienților în cadrul asistenței medicale transfrontaliere (6); — să promoveze cooperarea și schimbul de rezultate ale cercetării, de cunoștințe și de dovezi în legătură cu tulburările de comunicare și să ia în considerare acest aspect în mod corespunzător în contextul inițiativelor actuale ale Uniunii Europene privind e-sănătatea, inclusiv al rețelei de e-sănătate, în conformitate cu articolul 14 din Directiva 2011/24/UE privind aplicarea drepturilor pacienților în cadrul asistenței medicale transfrontaliere;

19. INVITĂ Comisia: — să evidențieze importanța tulburărilor de comunicare ca factor care afectează dezvoltarea ființelor umane și să acorde o atenție adecvată acestei probleme în acțiunile sale viitoare; — să adopte criteriile și condițiile necesare rețelelor europene de referință, până la sfârșitul anului 2013, în conformitate cu dispozițiile Directivei 2011/24/UE privind aplicarea drepturilor pacienților în cadrul asistenței medicale transfrontaliere, ținând seama, printre altele, de experiența în ceea ce privește cooperarea între centrele specializate pentru tratamentul tulburărilor de comunicare.

(1) 14689/07 [COM(2007) 630 final].

(2) 9947/10.

(3) JO C 302, 12.12.2009, p. 12.

(4) „The European Consensus Statement on Hearing, Vision and Speech Screening in Pre-school and School-age Children” (Declarație în urma Consensului european privind screeningul auzului, văzului și vorbirii la copiii de vârstă preșcolară și școlară).

(5) CSRSEN al UE: „Riscuri potențiale pentru sănătate determinate de expunerea la sunetele emise de playerele audio personale și de telefoanele mobile cu funcție muzicală”. Cea de a 26-a reuniune plenară din 23 septembrie 2008.

(6) Directiva 2011/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2011 privind aplicarea drepturilor pacienților în cadrul asistenței medicale transfrontaliere (JO L 88, 4.4.2011, p. 45).