RO    RO RO 
RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 20.5.2008 
SEC(2008) 1886 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
document de înso țire pentru 
 
Propuneri de 
 
REGULAMENT AL CONSILIULU I de stabilire a unor norme comune pentru schemele 
de sprijin direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a 
anumitor sisteme de ajut or pentru agricultori 
 
REGULAMENT AL CONSILIULUI privind modific ările aduse politicii agricole 
comune prin modificarea Regulament elor (CE) nr. 320/2006, (CE) nr. 1234/2007, 
(CE) nr. 3/2008 și (CE) nr. /2008 
 
REGULAMENT AL CONSILIULUI de mo dificare a Regulamentului (CE) 
nr. 1698/2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rural ă acordat din Fondul European 
Agricol pentru Dezvoltare Rural ă (FEADR) 
 
DECIZIE A CONSILIULUI de modificare a Deciziei 2006/144/CE privind orient ările 
strategice ale Comunit ății pentru dezvoltare rural ă (perioada de programare 2007-2013) 
 
Rezumatul studiului de impact  
  
{COM(2008) 306 final} 
{SEC(2008) 1885} 
RO 2   RO 1. INTRODUCERE  
Scopul evalu ării „stării de sănătate” a politicii agricole comune  (PAC) este de a constata 
efectele reformei PAC din 2003 și de a introduce modific ările necesare pentru a simplifica 
politica și a-i crește eficacitatea, permi țându-i să profite de oportunit ățile oferite în prezent de 
piață și să facă față noilor provoc ări.  
Primele indicii din evaluarea reform ei din 2003 sunt în general pozitive și arată faptul că o 
reformă fundamental ă a PAC pentru restul pe rioadei acoperite de perspectivele financiare 
actuale (respectiv pân ă în 2013) nu este nici necesar ă, nici de dorit. Cu toate acestea, alte 
evoluții, paralele, ale pie ței și ale politicii, împreun ă cu experien ța câștigată până în prezent 
prin implementarea reformei, arat ă că agricultura european ă trebuie să facă față unui mediu în 
schimbare rapid ă și că sunt necesare ajust ări ale PAC care nu puteau fi prev ăzute la momentul 
realizării reformei din 2003. 
Cele trei aspecte principale de politic ă abordate în evaluarea „st ării de sănătate” privesc cele 
trei regulamente de baz ă ale PAC: 
Regulamentul (CE) nr. 1782/2003, care trateaz ă toate aspectele legate de esen ța sprijinului 
acordat ast ăzi exploata țiilor agricole, respectiv Schema de Plat ă Unică (SPS), 
Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 care trateaz ă probleme legate de organizarea comun ă a 
pieței unice (Regulamentul unic OCP), 
Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 care trateaz ă probleme legate de politica de dezvoltare 
rurală (DR). 
Studiul de impact (SI) abordeaz ă aspectele men ționate anterior și analizeaz ă efectele 
potențiale ale modific ărilor propuse ale PAC, pe baza ma i multor studii, at ât interne cât și 
externe.  
S-a organizat consultarea public ă cu părțile interesate, care a inclus dou ă seminarii publice, 
unul privind prezentarea global ă a evaluării „stării de sănătate” și celălalt despre probleme 
legate de sectorul pr oduselor lactate. P ărțile interesate au fost invitate s ă participe la 
pregătirea propunerilor pe baza unui chestionar , ceea ce a avut ca rezultat un num ăr 
semnificativ de contribu ții cu larg ă reprezentare în cadrul statelor membre și al părților 
interesate. 
2. SCHEMA DE PLAT Ă UNICĂ 
Prin introducerea SPS, ajutoarele  decuplate au devenit elementu l central al reformei PAC din 
2003. Pentru implementarea SPS, statele membre au avut posibilitatea de a alege unul dintre 
cele două modele de baz ă: modelul istoric și modelul regional. Legisla ția curentă nu permite 
statelor membre s ă revină asupra deciziei luate și să își modifice alegerea. 
Totuși, pe măsură ce noi sectoare sunt incluse în SPS, în cadrul reformei PAC în desf ășurare, 
există din ce în ce mai pu ține motive a priori de a exclude o astfel de posibilitate. Pentru a 
evalua impactul poten țial al autoriz ării statelor membre de a opta pentru o rat ă fixă mai 
stabilă, s-au analizat patru scenarii alternative. 
S-a considerat c ă trecerea la o  rată fixă la nivel european  pe hectar presupune o reform ă 
fundamental ă și o redistribuire major ă a ajutorului între stat ele membre. Transformarea 
RO 3   RO schemei de plat ă unică pe suprafa ță (SAPS), care este schema tranzitorie de plat ă pe suprafa ță 
în noile state membre, într-o schem ă permanent ă la nivel european ar contrazice filozofia 
însăși a ajutoarelor decuplate, deoarece, în acest caz, n-ar mai fi vorba de o schem ă bazată pe 
drepturi fixe. Cele dou ă variante de trecere c ătre o rată fixă prin armonizarea pl ăților la nivel 
regional, fie pe baza drepturilor, fie la hectar, par s ă răspundă aspectelor legate de echitate în 
ceea ce prive ște distribuirea ajutorului, minimizând în acela și timp impactul pe care 
reorientarea semnificativ ă a ajutorului l-ar avea as upra valorii terenurilor.  
Modificarea articolului 69 din regulamentul refer itor la SPS s-a considerat, de asemenea, a fi 
de dorit. Formulat ini țial în scopul de a facilita tranzi ția către ajutoarele decuplate, acest 
articol ar putea s ă înlesneasc ă și introducerea ajust ărilor necesare ca urmare a schimb ărilor 
propuse în cadrul evalu ării „stării de sănătate” a PAC. Provoc ările privesc mai ales riscurile la 
care unele regiuni ar fi s upuse prin eliminarea treptat ă a cotelor de lapte și prin continuarea 
decuplării, precum și necesitatea elabor ării unor politici privitoare la  gestionarea riscurilor. 
Prin aceast ă revizuire, statelor membre li s-ar putea permite s ă direcționeze o parte din 
ajutorul disponibi l în cadrul SPS c ătre sectoare și regiuni cu nevoi sp ecifice în domeniul 
economic, social sau al protec ției mediului, diminuând astfel  efectele negative asupra 
veniturilor, contribuind la vitalitatea zonelor rurale și promovând practicile agricole favorabile 
mediului. 
Pentru a evita riscul îndep ărtării de la orientarea general ă a PAC în favoarea decupl ării, este 
necesar să se dividă pachetul na țional rezultat în dou ă subplafoane distincte. Un subplafon ar 
putea fi destinat ajust ării ajutoarelor decuplate pentru trecerea c ătre plăți forfetare mai mari 
pentru acele regiuni în care eliminarea cotelor de lapte și continuarea decupl ării ar putea crea 
riscuri poten țiale, sau introducerii unor m ăsuri de gestionare a riscurilor care s ă corespund ă 
criteriilor „cutiei verzi”. Cel ălalt subplafon ar putea fi folosit pentru m ăsuri direc ționate de 
ajutor cuplat sau alte m ăsuri de gestionare a riscurilor. 
Deoarece ecocondi ționalitatea creeaz ă o legătură între ajutorul pentru exploata țiile agricole și 
respectarea legisla ției agricole, domeniul s ău de aplicare a fost cercet at pentru a se vedea dac ă 
cerințele de reglementare în mate rie de gestionare (CRMG) și bunele condi ții agricole și de 
mediu (BCAM) ar putea fi îmbun ătățite, dacă aspectele privind schimb ările climatice și 
gestionarea apei ar putea fi mai bine tratate și dacă beneficiile ecologice rezultate în urma 
scoaterii terenurilor din circuitul agricol ar putea fi mai bine men ținute prin 
ecocondiționalitate. S-au luat în considerare dou ă opțiuni. Prima op țiune a identificat acele 
cerințe a căror eliminare ar reduce formalit ățile administrative excesive, dar nu și impactul 
asupra ambi ției actuale de ecocondi ționalitate, cum ar fi cele n easociate direct cu activit ățile și 
terenurile agricole. Nerespectarea acestor cerin țe nu poate fi atribuit ă individual agricultorilor, 
deoarece intr ă în responsabilitatea statelor membre și nu a agricultorilor și sunt, în consecin ță, 
dificil de controlat în cadrul ecocondi ționalității. 
A doua op țiune a luat în considerare extinde rea domeniului de aplicare a ecocondi ționalității 
prin includerea unor acte juridice im portante, relevante pentru activit ățile agricole, care s ă 
ajute la înfruntarea noilor provoc ări și la menținerea beneficiilor ecologice rezultate în urma 
scoaterii terenurilor din circuitul agricol. S-au examinat și modalit ăți de introducere a 
gestionării apei în domeniul de aplicare a ecocondi ționalității, de exemplu prin introducerea în 
BCAM. Pentru a men ține beneficiile ecologice rezultate în urma scoaterii terenurilor din 
circuitul agricol, s-a considerat necesar ă introducerea unei norme supl imentare privind benzile 
tampon, ca și consolidarea normei actuale de men ținere a caracteristicilor de peisaj. 
Ajutoarele par țial cuplate sunt disponibile în anumite sectoare. În scopul cre șterii 
competitivit ății și flexibilit ății față de cerințele pieței, ajutoarele cuplate r ămase ar trebui s ă 
RO 4   RO treacă la decuplarea integral ă. În unele cazuri, aceasta poate avea consecin țe în ceea ce 
privește vitalitatea zonelor rurale și beneficiile ecologice asigur ate de instrumentele politicii 
actuale. Concluzia analizei este c ă cel mai mare impact s-ar înregistra în acele sectoare și 
regiuni în care primele cuplate reprezint ă o parte important ă din marja agricultorului, cum 
sunt sectorul vacilor de lapte și sectorul ovin. În  sectorul cerealier și în alte sectoare de 
producție de carne de vit ă, impactul nu ar trebui s ă fie atât de semnificativ. 
În ceea ce prive ște limitarea pl ăților, situa ția este în prezent caracterizat ă de un num ăr mic de 
plăți foarte mari și un num ăr mare de pl ăți mici. A fost evaluat ă introducerea limitelor 
individuale pentru poten țialul său de ameliorare a egalit ății distribuirii pl ăților între 
agricultori. Analiza arat ă că o astfel de m ăsură ar afecta un num ăr foarte mic de exploata ții 
agricole, dintr-un num ăr limitat de state membre, mai ales cele din UE 10, si ar avea ca 
rezultat reduceri semnificative ale nivelelor de pl ăți directe din aceste state, precum și riscul 
dezmembr ării exploata țiilor pentru a evita pl afoanele. Pe de alt ă parte, limitele individuale 
progresive p ăstrează natura general ă a măsurii la nivelul UE având în acela și timp un impact 
mult mai pu țin pronun țat asupra reducerilor pl ăților directe și asupra veniturilor exploata țiilor 
afectate. 
A fost evaluat ă și creșterea limitei pl ăților mici, datorit ă meritelor pe care le-ar putea avea în 
reducerea sarcinii administrative excesive pentru  statele membre. Depinzând de nivelul la 
care este stabilit ă limita, procentul de beneficiari exclu și de la plat ă ar putea varia semnificativ 
de la un stat la altul. L ăsând statelor membre op țiunea de a fixa fie o suprafa ță minimă, fie o 
valoare minim ă, acestea ar putea s ă adapteze mai bine m ăsura la nevoile lor specifice. 
3. EXPLOATAREA OPORTUNIT ĂŢILOR OFERITE DE PIA ŢĂ 
Propunerile de interven ție în sectorul cerealier și de scoatere a terenurilor din circuitul agricol 
au fost evaluate din perspectiva capacit ății lor de a îmbun ătăți competitivitatea și capacitatea 
de adaptare a sectorului la cerin țele pieței, în condi țiile păstrării inteven ției ca mecanism de 
siguranță pentru cazuri de perturbare a pie ței, de a facilita adaptarea agricultorilor la condi țiile 
pieței și pentru a identifica m ăsuri care ar produce beneficii ecologice similare cu cele 
produse în urma scoaterii terenurilor din ci rcuitul agricol, în cazul în care aceast ă acțiune nu 
s-ar mai efectua. 
Reducerea la zero a cantit ăților supuse interven ției pentru toate cereal ele furajere faciliteaz ă 
sprijinul, dac ă este necesar, al întregii pie țe a cerealelor (având în vedere c ă prețurile la 
cereale evolueaz ă în paralel), f ără dezavantajul reducerii artificiale a competitivit ății orzului. 
Prin introducerea achizi țiilor publice, s-ar simplifica procedurile de interven ție în cazul 
cerealelor și s-ar armoniza cu cele aplicab ile în cadrul altor organiz ări comune a pie țelor. 
Eliminarea obliga ției de scoatere a terenurilo r din circuitul agricol ar readuce probabil în sfera 
producției o suprafa ță corespunzând aproximativ unei jum ătăți din suprafa ța aflată în prezent 
sub aceast ă obligație. S-a sugerat c ă beneficiile ecologice rezultate în urma scoaterii 
terenurilor din circuitul agricol ar putea fi men ținute prin introducerea unei suprafe țe de 
„compensare/prioritate de mediu”, cu anumite caracteristici de peisaj, reprezentând un procent 
fix din suprafa ța totală. Totuși, o astfel de m ăsură ar încerca s ă rezolve în acela și fel, în toate 
statele membre, o problem ă a cărei distribu ție este în prezent foarte diferit ă de la un stat la 
altul, astfel încât compensarea pierde rilor pentru mediu nu s-ar efectua neap ărat în locul în 
care acestea s-au produs. Caracteristi cile peisajului ar putea fi ma i bine avute în vedere decât 
în prezent de c ătre statele membre, pe baza une i liste extinse de BCAM, dac ă procentul fix de 
scoatere a terenurilor din circuitul agricol, apli cabil tuturor agricultorilor, ar fi înlocuit cu 
RO 5   RO norme noi, care s ă reflecte aceste caracteris tici. Mai mult, consolidarea m ăsurii de scoatere a 
terenurilor din circuitul agricol în cadru l celui de-al doilea pilon ar permite ob ținerea 
beneficiilor ecologice acolo unde  sunt cel mai mult necesare, dar impactul va depinde de 
prevederile respective din progr amele de dezvoltare rural ă existente în diferitele state 
membre.  
Cotele de lapte împiedic ă atingerea obiectivelor PAC în sect orul produselor lactate, având în 
vedere că reflectă încă preocupările de acum 20 de ani, în loc s ă profite de oportunit ățile 
actuale. S-a evaluat el iminarea lor treptat ă și au fost comparate mai multe op țiuni, având ca 
referință opțiunea de men ținere a cotelor. În acest din urm ă caz, limitarea produc ției 
combinată cu cererea m ărită duce la cre șterea pre țului laptelui, dar nu sunt stimulate 
competitivitatea și capacitatea de adaptare la cerin țele pieței a produc ătorilor și procesatorilor. 
Pe de altă parte, în op țiunea de eliminare a cotelor, când acestea vor fi ri dicate în 2015-2016, 
producția va cre ște rapid pentru a r ăspunde cererii și va provoca o puternic ă scădere a 
prețului. Scăderea prețurilor și răspunsul produc ției sunt mai pu țin drastice în ambele op țiuni 
de eliminare treptat ă, dar amploarea ajust ărilor difer ă. Creșterea anual ă mai redus ă a cotei 
permite o ajustare mai lent ă a prețului de-a lungul perioadei de tranzi ție, dar în ambele 
scenarii de eliminare treptat ă prețul untului scade rapid pân ă la nivelul de interven ție. 
Tranziția către eliminarea treptat ă a cotelor de lapt e are efecte sociale și de mediu. O tranzi ție 
fără probleme, în cadrul scenariilor de eliminare treptat ă, previne restructurarea rapid ă și 
permite preg ătirea și ajustarea unor m ăsuri însoțitoare, destinate solu ționării problemelor 
sociale și de mediu care pot apare.  
În final, pentru o list ă de mici scheme de ajutor, op țiunea de status quo contrazice sensul 
reformei PAC în ceea ce prive ște competitivitatea, adaptarea la cerin țele pieței și simplificarea 
schemei de ajutor. De și decuplarea integral ă ar avea un impact pozitiv asupra veniturilor 
exploatațiilor agricole din major itatea regiunilor, datorit ă eficienței mai ridicate a transferului 
asigurată de ajutoarele directe, aceasta ar put ea afecta, totu și, regiuni specifice în care 
producția locală este vital ă pentru viabilitatea lan țului agroalimentar local sau pentru mediu. 
Acest aspect indic ă necesitatea unei tranzi ții cu grade variabile, în func ție de sector. 
A fost efectuat ă, de asemenea, o analiz ă privind modul optim de a lua în considerare nevoia 
crescândă a agricultorilor de instrumente de gestionare a riscurilor, datorit ă impactului m ărit 
al schimb ărilor climatice și al adapt ării produc ției într-un grad din ce în ce mai ridicat la 
cerințele pieței. Introducerea unor instrumente noi de gestionare a riscurilor ar trebui s ă 
contribuie la stabilizar ea veniturilor exploata țiilor agricole, f ără să introduc ă formalit ăți 
administrative excesive sau costuri bugetare prea ridicate. 
Riscurile legate de pre țuri sunt suficient acoperite prin interven ția cu mecanism de siguran ță și 
prin flexibilitatea pe care o asigur ă decuplarea, astfel încât nu este nevoie de instrumente 
suplimentare de gestionare în domeniul riscurilor legate de pre țuri. Extinderea SPS asupra 
unor sectoare care în prezent sunt ex cluse, ar putea, de asemenea, s ă contribuie la atenuarea 
fluctuației prețurilor pentru popula ția agricolă. 
RO 6   RO În ceea ce prive ște nevoia în cre ștere de instrumente de ges tionare a riscurilor de produc ție, un 
sistem la nivel european nu poate fi considerat  fezabil în acest stadiu. Un asemenea sistem ar 
fi foarte costisitor și ar presupune o sarcin ă administrativ ă excesivă atât pentru agricultori, cât 
și pentru statele membre. Având în vedere heterogenitatea riscurilor și crizelor care confrunt ă 
UE, măsurile heterogene reprezint ă cea mai potrivit ă soluție pentru a-i ajuta pe agricultori s ă 
înfrunte situa țiile de criz ă. O armonizare la nivelul UE a schemelor de ajutor finan țate în 
prezent din ajutoarele de stat  ar putea contribui la cre șterea transparen ței la nivelul statelor 
membre, ca și la îndeplinirea obiectivului  PAC de asigurare a stabilit ății veniturilor popula ției 
agricole.  
Introducerea unor instrumente noi de  gestionare a riscur ilor în cadrul instrumentelor PAC deja 
existente, ca op țiune în cadrul articolului  69 revizuit, nu ar avea efecte asupra bugetului UE. 
Contribuțiile naționale ar r ămâne la latitudinea statelor  membre, iar introducerea m ăsurii ar fi 
opțională. În plus, programele de dezvoltare rural ă conțin măsuri direct asociate gestion ării 
riscurilor în sectorul agricol și forestier, care asigur ă un sprijin complementar pentru ac țiuni 
preventive în domeniul investi țiilor materiale și în domeniul form ării capitalului uman. 
4. RĂSPUNSURI LA NOILE PROVOC ĂRI 
Comunicarea privind evaluarea „st ării de sănătate” a semnalat un num ăr de provoc ări, noi sau 
deja existente, cu care se confrunt ă PAC (cum ar fi schimb ările climatice, gestionarea apei și 
biodiversitatea) și consider ă că, pentru a r ăspunde acestora, un instrument cheie este 
dezvoltarea rural ă. Examinarea programelor de dezvoltare rural ă arată că măsurile existente 
prevăd deja mai multe solu ții de abordare a noilor provoc ări și că statele membre au inclus un 
număr semnificativ de astfel de m ăsuri în programele lor de dezvoltare rural ă pentru perioada 
2007-2013. 
Analiza impactului op țiunilor propuse pentru abordarea „noilor provoc ări” prin intermediul 
măsurilor de dezvoltare rural ă s-a concentrat asupra modului în care aceste propuneri pot 
îmbunătăți capacitatea de r ăspuns a UE la respectivele provoc ări, prin utilizarea, într-un grad 
mai mare, de c ătre statele membre a m ăsurilor referitoare la cel de-al doilea pilon. Au fost 
examinate patru variante, destin ate atragerii unor fondur i suplimentare, prin modulare, pentru 
măsurile existente referitoare la „noi provoc ări”, cu obliga ția de a raporta noua finan țare și cu 
indicatori ai m ăsurilor în domeniile în care au fost identificate „noile provoc ări”.  
Totuși, limitările bugetului de dezvoltare rural ă, ca urmare a deciziei din 2005 asupra 
perspectivelor financiare, reprezint ă un obstacol pentru realizar ea obiectivelor celui de-al 
doilea pilon în actuala perioad ă bugetară. Consolidarea resurselor bugetare este necesar ă, de 
asemenea, pentru a r ăspunde nevoii de eforturi suplim entare pentru abordarea noilor 
provocări identificate în comunicarea evalu ării „stării de sănătate” a PAC.  
RO 7   RO Analiza nivelelor alternative de  modulare a evaluat impactul asupra transferurilor bugetare 
nete între statele membre și asupra nivelului fondurilo r de dezvoltare rural ă ale acestora, ca și 
impactul asupra venitur ilor pentru sectoarele și exploata țiilor agricole în cauz ă. Scopul a fost 
ilustrarea impactului poten țial al opțiunilor, având în vedere c ă nu s-a decis înc ă modul de 
distribuire a fondurilor modulat e între statele membre, odat ă ce noile state membre se vor 
alătura sistemului. S-au analizat mai multe op țiuni, presupunând în toate cazurile o cre ștere 
totală a fondurilor modulate pe paliere anuale egale începând din 2009, dar luând în 
considerare estim ări diferite în ceea ce prive ște contribu țiile noilor state membre. Op țiunea 
reținută este o variant ă a ideii sus ținute de Parlamentul European, care, prin introducerea unui 
element progresiv în modulare, bazat pe diferite praguri de pl ăți, răspunde necesit ății de 
echitate privind limitele individuale ale produc ătorilor.  
5. CONCLUZII  
Continuarea aplic ării PAC actuale arat ă că, așa cum a fost reformat în 2003, cadrul politic 
general în vigoare contribuie ac tiv la îndeplinirea principalelor obiective ale PAC. Analiza 
evidențiază domenii în care ajustarea polit icilor curente ar conduce la solu ții mai adecvate.  
În legătură cu Schema de Plat ă Unică, punerea sa în aplicare și extinderea treptat ă a decuplării 
la noi sectoare conduce la necesitatea de a permite statelor membre s ă-și ajusteze modelul 
propriu de SPS în sensul trecerii c ătre plăti forfetare. O asemenea m ăsură ar putea r ăspunde 
preocupărilor sociale privind distribuirea inegal ă a plăților între agricultori. 
Continuarea decupl ării, la fel ca și continuarea sprijinirii produc ătorilor din sect oare care nu 
sunt încă integrate în SPS, ar putea cre ște semnificativ capacitatea de adaptare a PAC la 
cerințele pieței, dar în unele sectoare decuplarea ar putea necesita m ăsuri tranzitorii care s ă 
răspundă preocupărilor economice, sociale sau de mediu. Solu ția ar putea consta în revizuirea 
articolului 69 și în introducerea de m ăsuri tranzitorii. 
Revizuirea domeniului de  aplicare al ecocondi ționalității ar putea contribui la atenuarea 
sarcinilor administrative excesive, precum și la abordarea noilor provoc ări care nu existau 
încă în 2003. De asemenea, beneficiile ecologice re zultate în urma scoaterii terenurilor din 
circuitul agricol ar putea fi men ținute prin efectul combinat al ajust ărilor ecocondi ționalității 
și al măsurilor de dezvoltare rural ă. 
În privința piețelor agricole, eliminarea treptat ă a cotelor de lapte și eliminarea m ăsurii de 
scoatere a terenurilor din circuitul agricol vor permite agricultorilor s ă se adapteze mai bine la 
condițiile pieței. 
În final, examinarea program elor de dezvoltare rural ă a arătat ca setul actual de m ăsuri, 
disponibil în cadrul acestor progra me, este suficient pentru a r ăspunde noilor provoc ări. Cel 
mai bun mod de a consolida rolul acestor m ăsuri în cadrul politicii de dezvoltare rural ă constă 
în crearea de mecanisme care s ă stimuleze statele membre s ă le foloseasc ă mai des, ca și în 
prevederea de finan țări suplimentare ob ținute prin modulare progresiv ă.