RO    RO  
 COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 12.10.2011 
SEC(2011) 1154 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
REZUMAT AL EVALU ĂRII IMPACTULUI 
Politica agricol ă comună în perspectiv a anului 2020 
{COM(2011) 625} 
{COM(2011) 626} {COM(2011) 627} 
{COM(2011) 628} 
{COM(2011) 629} 
{SEC(2011) 1153} 
 
 
RO 2   RO Agricultura se afl ă la răscruce și în centrul aten ției publicului: Agricultura și politica 
agricolă comună (PAC) ale Uniunii Europene nu fac excep ție. Provoc ările, impacturile și 
soluțiile din lumea întreag ă diferă, dar, totodat ă, se face remarcat ă o temă comună: 
sustenabilitatea se afl ă în centrul tuturor solu țiilor. Iată de ce obiectivul primordial al 
viitoarei PAC ar trebui s ă fie competitivitatea sustenabil ă, astfel încât sectorul produc ției 
de alimente s ă devină viabil din punct de vedere economic, împreun ă cu gestionarea 
durabilă a resurselor naturale  din mediul terestru. 
Reformele precedente ale PAC au fost im pulsionate mai ales de nevoia de a r ăspunde 
unor provoc ări ce țineau în primul rând de agricultur ă, de la surplusurile uria șe la 
acordurile comerciale sau la crizele legate de siguran ța alimentar ă. Aceste reforme au 
fost utile pentru UE, atât la nivel intern, cât și la nivel interna țional. Dar multe dintre 
provocările cu care se confrunt ă în prezent agricultura din UE sunt generate de factori pe 
care aceasta nu îi poate controla și sunt necesare r ăspunsuri de politic ă mult mai ample. 
Viitoarea PAC nu ar mai trebui s ă vizeze activitatea unui segment mic, de și esențial, al 
economiei UE, ci ar trebui s ă aibă un impact asupra celei mai mari p ărți a teritoriului UE 
și asupra tuturor consumator ilor din UE, având o importan ță strategică pentru securitatea 
și siguranța alimentare, pentru mediu, pentru schimb ările climatice și pentru echilibrul 
teritorial. De asemenea, acest lucru ar permite PAC s ă-și sporeasc ă contribu ția la 
strategia Europa 2020. Aces t raport se concentreaz ă asupra consecin țelor poten țiale ale 
unei astfel de direc ții de politic ă.  
1. DEFINIREA PROBLEMEI  
În ultimele dou ă decenii, PAC a trecut printr-un proces substan țial de reform ă, care 
reflectă preocupările în schimbare ale societ ății, legate mai ales de mediu, de calitatea și 
siguranța alimentelor, de echilibrul teritorial, precum și de nevoile în continu ă evoluție 
ale economiei UE. Ca urmare a acestui proces, PAC ofer ă în prezent un cadru general 
care permite politicii s ă abordeze provoc ările legate de competitivitate și sustenabilitate 
cu care se confrunt ă agricultura și zonele rurale de pe întreg teritoriul UE. Acest cadru se 
prezintă sub forma a doi piloni complementari1. 
Pilonul I include instrumente legate de func ționarea pie țelor agricole și a lanțului de 
aprovizionare cu alimente [Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului], precum și 
de plățile directe [Regulamentul (CE)  nr. 73/2009 al Consiliului], condi ționate de 
cerințele de reglementare în materie de gestionare și de bunele condi ții agricole și de 
mediu2. Combinate, aceste m ăsuri oferă un nivel fundamental de sprijin fermierilor din 
UE, creând baza pentru men ținerea agriculturii sustenabile în întreaga UE. M ăsurile din 
primul pilon sunt obligatorii pentru statele membre și, cu foarte pu ține excep ții, nu exist ă 
cofinanțare. Se asigur ă astfel aplicarea unei polit ici comune în cadrul pie ței unice, 
monitorizat ă de un sistem integrat de administrare și control (IACS). 
                                                 
1 Pentru caracteristicile detaliate ale instrumentelor PAC și evoluția acestora, a se vedea o serie de 
note informative ale DG AGRI privind politica, la adresa 
http://ec.europa.eu/agriculture/analysis/perspec/app-briefs/index_en.htm  
2 Astfel cum sunt definite în anexele II și III la Regulamentul (CE) nr. 73/2009. 
 
RO 3   RO Pilonul II – politica de dezvoltare rural ă [Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al 
Consiliului] – include m ăsuri care vizeaz ă creșterea competitivit ății sectorului agricol, 
furnizarea de bunuri publice de mediu specifice și promovarea diversific ării activit ății 
economice și a calității vieții în zonele rurale. Aceste m ăsuri sunt în cea mai mare parte 
facultative, de natur ă contractual ă, cofinanțate și aplicate într-un cadru strategic care 
leagă acțiunea de politic ă de nevoile europene, na ționale, regionale și locale. 
Cadrul prezentat mai sus a r ăspuns provoc ărilor cu care s-a confruntat agricultura UE în 
ultimele dou ă decenii. Totu și, pentru ca politica s ă rămână relevantă, cadrul în care 
funcționează trebuie s ă se dovedeasc ă, de asemenea, capabil s ă răspundă principalelor 
provocări cu care se preconizeaz ă că se va confrunta agricultura UE în deceniul actual: 
presiuni economice, de mediu, și legate de schimb ările climatice, precum și aspectele 
teritoriale ale politicii. 
În ceea ce prive ște economia, agricultura se confrunt ă în prezent cu o deteriorare global ă 
a raportului de schimb comercial, care a fost mai accentuat ă mai ales în ultimii ani. În 
perioada 2004-2010, nivelul mediu al pre țurilor agricole mondiale a crescut cu 50 % fa ță 
de cel înregistrat în perioa da 1986-2003; în schimb, pre țurile energiei au crescut cu 
220 %, iar cele ale îngr ășămintelor cu 150 %, prezentând totodat ă cel mai ridicat nivel de 
volatilitate din ultimele trei decenii. 
Prețurile stabile mai mari ar putea oferi semnale de pia ță clare pentru sectorul agricol. 
Totuși, se preconizeaz ă că volatilitatea ridicat ă, încetinirea ritmului de cre ștere a 
productivit ății factorilor (ter en, energie, îngr ășământ, munc ă), transmiterea inegal ă și 
asimetrică a schimb ărilor prețurilor de-a lungul lan țului de aprovizionare cu alimente, 
precum și ponderea tot mai sc ăzută a agriculturii în valoarea ad ăugată a lanțului vor pune 
și mai mult ă presiune pe rentabilitatea fermelor  din UE, iar pentru ca sectorul s ă se 
adapteze într-un mod sustenabil vor fi necesare investi ții substan țiale în metode mai 
productive. 
În ceea ce prive ște mediul, principalele aspecte care afecteaz ă sustenabilitatea agriculturii 
din punctul de vedere al mediului s unt legate de intensificarea produc ției în anumite 
zone, în timp ce în alte zone  terenurile sunt abandonate sau prost gestionate, precum și de 
schimbarea practicilor agricole și forestiere și a modurilor de utilizare  a terenurilor. PAC 
joacă un rol important în men ținerea agriculturii sustenabile pe întreg teritoriul UE și în 
promovarea practicilor care nu d ăunează mediului și climei. 
Sustenabilitatea agriculturii din punctul de vedere al mediului este legat ă de deciziile 
agricultorilor de a produce sau nu, ce anume și cum, în vreme ce pre țurile pieței nu 
reflectă externalit ățile legate de produc ția agricol ă, iar în multe cazuri furnizarea de 
bunuri publice de mediu este insuficient ă. Toate acestea sunt deosebit de importante, 
deoarece agricultura modern ă implică multe presiuni asupra mediului. Din contr ă, 
anumite sisteme și practice agricole, precum cre șterea extensiv ă a animalelor și sistemele 
mixte, sistemele de culturi permanente tradi ționale sau agri cultura ecologic ă, sunt 
îndeosebi benefice pentru mediu și pentru îndeplinirea obie ctivelor legate de clim ă. 
PAC ar trebui s ă răspundă acestor provoc ări printr-o mai bun ă integrare a obiectivelor 
sale cu alte politici UE și prin ajustarea corespunz ătoare a propriilor m ăsuri. Strategia UE 
în domeniul biodiversit ății pentru 2020 necesit ă o mai bun ă integrare a biodiversit ății în 
sectoare-cheie precum agricultura și silvicultura, pentru a se îndeplini obiectivul principal 
 
RO 4   RO și ambițios al UE. Unul dintre prin cipalele cinci obiective ale UE cuprinse în strategia 
Europa 2020 este reducerea emisiilor de gaze cu efect de ser ă. În cadrul pachetului 
energie/clim ă, UE s-a angajat de asemenea s ă sporească gradul de utilizare a energiei din 
surse regenerabile, pentru a ajunge în 2020 la  o pondere de 20 % din consumul total final 
de energie al UE. 
În sfârșit, în ceea ce prive ște provoc ările sociale, sectorul primar reprezint ă în continuare 
4,9 % din valoarea ad ăugată [și chiar mai mult, dac ă se ia în considerare industria 
(alimentar ă) conexă] și 15,7 % din ocuparea for ței de munc ă în zonele predominant 
rurale. În aceast ă privință poate fi deosebit de important rolul agriculturii, nu doar direct, 
ci și indirect – prin ge nerarea unor activit ăți economice suplimentare cu efecte 
multiplicatoare puternice, mai ales în sectorul prelucr ării alimentelor, în cel hotelier și de 
catering și în cel comercial. La rândul lor, aceste  sectoare sunt puterni c legate de restul 
economiei rurale, ajutând astfel, prin tre altele, zonele  rurale îndep ărtate, al c ăror acces la 
serviciile generale, precum școlile, asisten ța medical ă primară și băncile, este cel mai 
limitat. 
1.1. Valoarea ad ăugată a PAC pentru UE 
Valoarea ad ăugată a PAC const ă în capacitatea acesteia: 
– de a răspunde cu eficacitate pentru îndeplinirea u nor obiective transna ționale și pentru 
a face fa ță provocărilor transfrontaliere, precum atenuarea schimb ărilor climatice, 
sporirea biodiversit ății și contribu ția la coeziunea economic ă și socială, la dezvoltarea 
pieței unice și a politicii comerciale a UE, cu aj utorul unui set comun de norme, 
principii și obiective; 
– de a asigura o utilizare mai eficient ă a resurselor bugetare al e statelor membre în 
comparație cu coexisten ța unor politici na ționale (de exemplu, în compara ție cu o 
politică comună unică, 27 de politici diferite ar fi fost mai costisitoare și cu siguran ță 
mai puțin eficace, implicând niveluri de interven ție diferite, un risc major de 
denaturare a concuren ței); 
– de a contribui la dezvoltarea unei agriculturi europene competitive și echilibrate din 
punctul de vedere al mediului și al teritoriului, ceea ce co ntribuie în mod pozitiv la 
competitivitatea lan țului de aprovizionare cu alimente al Uniunii și a comer țului UE, 
precum și de a spori coeziunea zonelor ru rale prin încu rajarea unor ini țiative care s ă 
favorizeze dezvoltarea lor economic ă și socială. 
2. PRINCIPALELE OBIECTIVE DE POLITIC Ă ALE REFORMEI PAC 
Pentru ca PAC s ă facă față provocărilor legate de economie, mediu, schimb ările 
climatice și teritoriu, obiectivele sunt acelea de  a adapta actualul cadru PAC dup ă cum 
urmează: 
(1) Direcționarea m ăsurilor PAC spre cre șterea productivit ății și a competitivit ății 
sectorului agricol, prin:  
- îmbun ătățirea funcționării sistemului de consiliere, prin crearea unor re țele 
(de fermieri, consilieri, cercet ători, operatori din sectorul alimentar, 
 
RO 5   RO consumatori etc.) pentru crearea și transferul cuno ștințelor și prin 
încurajarea unor abord ări inovatoare în privin ța finanțării unor proiecte ce 
includ măsuri de dezvoltare rural ă 
- încurajarea unor ac țiuni comune, favorabile competitivit ății, în rândul 
fermierilor, pentru a încuraja utilizarea eficient ă a resurselor și dezvoltarea 
și comercializarea produselor 
- oferirea de stimulente pentru a u tiliza instrumente de gestionare a 
riscurilor și strategii de preven ție active 
(2) Îmbunătățirea performan țelor PAC în ceea ce prive ște mediul și schimbările 
climatice, prin: 
- creșterea num ărului suprafe țelor agricole care fac obiectul unor practici ce 
oferă beneficii din punctul de vedere al protec ției mediului și al combaterii 
schimbărilor climatice, precum și prin încurajarea adopt ării de către statele 
membre și fermieri a unor m ăsuri de agromediu mai avansate; 
(3) Sporirea eficacit ății și eficienței politicii, prin: 
- reechilibrarea sprijinului oferit prin pl ățile directe, pentru a reflecta mai 
bine obiectivul ajutorului pentru venit și performan ța de mediu 
- reducerea disparit ăților dintre statele membre și dintre fermieri în ceea ce 
privește nivelurile sprijinului acordat prin pl ăți directe. 
3. OPțIUNI DE POLITIC Ă 
În urma unei ample dezbateri publice și a unei serii de pozi ții exprimate din proprie 
inițiativă de institu ții ale UE și de anumite state membre, au fost formulate trei scenarii 
de politic ă coerente (de ajustare, de integrare și de redirec ționare) pentru a contribui la 
procesul de luare a deciziil or prin explorarea continuit ății evoluțiilor de politic ă posibile 
în cadrul unei abord ări holistice care analizeaz ă și potențialele interac țiuni și sinergii 
dintre liniile principale ale interven ției de politic ă, fiecare element fiind evaluat 
individual într-o anex ă specifică. 
• Scenariul de ajusta re se concentreaz ă asupra ajust ării PAC într-un mod limitat prin 
evidențierea elementelor care func ționează bine în actuala PAC și prin abordarea 
principalelor neajunsuri ale cadrului actual al politicii, f ără a schimba fundamental 
politica. 
• Scenariul de integrar e are scopul de a îmbun ătăți direcționarea sprijinului PAC spre 
obiectivele politicii, în special printr-o mai bun ă integrare a contribu țiilor diferitelor 
elemente de politic ă, inclusiv prin introducerea unor noi  elemente în cadrul politicii, 
precum și prin schimbarea structurii politicii. 
• Scenariul de redirec ționare limiteaz ă ținta interven țiilor de politic ă ale PAC la 
aspectele legate de mediu și schimbările climatice, porni nd de la presupunerea c ă 
menținerea capacit ății de produc ție se poate realiza pe baza încrederii în semnalele de 
 
RO 6   RO piață și că obiectivul de a contribui la  vitalitatea zonelor rurale și la echilibrul teritorial 
ar fi îndeplinit de alte politici ale UE. 
Aceste scenarii sunt abord ări transversale care abordeaz ă, fiecare, cele trei mari obiective 
de politic ă ale viitoarei PAC descrise în sec țiunea precedent ă. Totuși, aceste scenarii 
accentueaz ă în propor ții diferite cele trei obiective și se bazeaz ă, într-o oarecare m ăsură, 
pe abordări diferite în ceea ce prive ște necesitatea interven ției prin politic ă. 
Astfel, aceste scenarii abordeaz ă, de asemenea, în moduri diferite riscul esen țial generat 
de absența interven ției de politic ă, și anume riscul e șecurilor pie ței, precum și riscul care 
decurge dintr-o interven ție de politic ă prost direc ționată, și anume e șecul politicii. Acest 
din urmă risc a stat la baza elimin ării altor scenarii de politic ă prezentate în timpul 
consultării publice. 
În ceea ce prive ște analizarea efectelor acestor scenarii, punctul de referin ță este 
constituit din statu-quo, care nu rezolv ă neajunsurile identificate în cursul definirii 
problemei, și din scenariul care contrazice realitat ea, acela de a nu avea nicio politic ă, 
ceea ce ar duce la probleme semnif icative legate de venituri și de mediu3. 
Scenariile sunt prezentate în func ție de schimb ările pe care le implic ă în cele trei mari 
domenii de interven ție, mai exact m ăsurile de pia ță [Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al 
Consiliului], pl ățile directe [Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului] și politica de 
dezvoltare rural ă [Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului]. 
Tabelul 1: Prezentare sumar ă a principalelor op țiuni de politic ă în funcție de scenariu 
și de instrumentul de politic ă 
 Instrumente de pia ță 
[Regulamentul (CE) 
nr. 1234/2007 al Consiliului]
 Plăți directe 
[Regulamentul (CE) 
nr. 73/2009 al Consiliului]
 Dezvoltare rural ă 
[Regulamentul (CE) 
nr. 1698/2005 al Consiliului]  
Ajustare: 
Evidențierea 
realizărilor PAC 
și abordarea 
principalelor neajunsuri
 Raționalizarea și 
simplificarea instrumentelor 
existente 
Îmbunătățirea 
cooperării între 
fermieri, cu respectarea normelor în materie de 
concurență
 Redistribuire; 
ecocondiționalitate 
consolidat ă Creștere moderat ă a 
bugetului; utilizat pentru competitivitate/inovare sau 
mediu
 
Integrare: 
Îmbunătățirea 
direcționării PAC Raționalizarea și 
simplificarea instrumentelor Redistribuire; nou ă 
structură a pl ăților 
directe; „ecologizare”
 Redistribuire între statele membre 
Inovarea, schimb ările 
                                                 
3 http://ec.europa.eu/agriculture/analysis/external/scenar2020ii/index_en.htm 
 
RO 7   RO spre obiective  existente 
Concentrare asupra 
lanțului alimentar și 
mai mult ă putere de 
negociere pentru fermieri (3 sub-opțiuni)
 Ecocondi ționalitate 
sporită; plafonare; 
schema pentru micii 
fermieri; schema pentru tinerii fermieri
 climatice și mediul ca 
principii îndrum ătoare; 
Direcționare strategic ă mai 
puternică și cadru strategic 
comun cu alte fonduri  
Redirecționare: 
Limitarea sferei 
de aplicare a 
intervențiilor 
PAC la aspectele de mediu
 Abolire  Renunțare treptat ă Finanțare sporit ă substanțial, 
concentrare asupra 
schimbărilor climatice și a 
mediului  
 
4. EVALUAREA IMPACTULUI UNOR OP țIUNI DE POLITIC Ă ALTERNATIVE  
Scenariul de ajustare  presupune continuarea principiil or actualului cadru de politic ă 
bazat pe direc ționarea spre pia ță. Se preconizeaz ă că acest scenariu ar permite 
fermierilor, stimula ți de semnalele pie ței, să utilizeze mai bine instrumentele de politic ă 
disponibile pentru a- și spori competitivitatea, în vreme ce pl ățile directe redistribuite 
între statele membre i-ar ap ăra de fluctua țiile excesive ale veniturilor într-un mod mai 
eficace și echitabil, pe întreg teritoriul UE. Redistribuirea pl ăților directe în interiorul 
statelor membre (modelul regional) ar permite  acordarea unui sprijin sporit pentru zone 
agricole care s ă genereze beneficii pentru mediu și ar limita abandonarea terenurilor, dar 
presiunea economic ă tot mai mare ar încu raja intensificarea produc ției în regiunile cele 
mai fertile. M ăsurile de dezvoltare rural ă ar continua s ă vizeze aspectele rurale mai 
ample, dar rolul agriculturii în economie, în ocuparea for ței de munc ă și în dezvoltarea 
zonelor rurale ar sc ădea. 
Scenariul de integrare  propune un cadru de politic ă îmbunătățit, care să fie direcționat 
spre sprijinirea competitivit ății, a dezvolt ării durabile și a inovării în acest sector și care 
să vizeze promovarea unor condi ții în care fermierii, fie individual, fie în mod colectiv, 
să poată face față mai bine provoc ărilor viitoare legate de economie și de mediu. Pl ățile 
directe ar oferi un venit st abil, nu doar ducând la o redistribuire mai echilibrat ă, eficace și 
echitabilă, ci vizând în mod activ anumi ți beneficiari (de ținătorii unor ferme de mici 
dimensiuni, fermierii din regiuni cu c onstrângeri naturale , sectoarele amenin țate, 
persoanele nou intrate în sector etc.). De asemenea, o component ă de ecologizare ar 
promova în întreaga UE anumite practici de  mediu fundamentale, concentrându-se mai 
ales asupra fermelor – adesea cele  mai competitive – care s-au îndep ărtat de astfel de 
practici, dar și asupra fermierilor care se gândesc s ă renunțe la agricultur ă din cauza 
presiunilor economice ale momentului. 
În cadrul scenariului de redirecționare , renunțarea treptat ă la plățile directe ar duce la o 
restructurare puternic ă a sectorului și la ferme mai mari și care necesit ă investiții de 
capital mai mari. Intensificarea produc ției în regiunile cele mai fertile și abandonarea 
 
RO 8   RO terenurilor în zonele mai pu țin avantajoase ar avea consecin țe negative pentru mediu. 
Orientarea politicii spre m ăsuri de mediu legate de dezvoltarea rural ă ar atenua aceste 
probleme, dar nu ar contribui la cre șterea sustenabilit ății agriculturii în întreaga UE. 
Renunțarea treptat ă la plățile directe ar duce la falimentul multor exploata ții agricole și ar 
pune și mai mult ă presiune asupra viabilit ății zonelor rurale, din cauza cre șterii șomajului 
și intensific ării migrației. 
4.1. Sarcina administrativ ă  
Anumite componente ale unui nou model pentru pl ățile directe, de exemplu plafonarea, 
definirea „fermierilor activi” și „ecologizarea” ar putea fi împov ărătoare, implicând 
cerințe suplimentare în materie de control. Pe de alt ă parte, schema pentru micii fermieri 
ar reduce substan țial cerințele administrative aferente cererii și acordării plăților directe 
unor astfel de beneficiari. 
Eliminarea actualei suprapuneri dintre ac țiunile de agromediu disponibile cu sprijin 
specific în cadrul pilonului I și al dezvolt ării rurale și o soluție uniform ă pentru sprijinul 
cuplat ar duce la simplificare. Totu și, introducerea unui eventual proces de aprobare de 
către Comisie ar constitui o povar ă mai mare, mai ales pentru serviciile Comisiei. 
O mai bun ă direcționare a pl ăților către fermierii activi ar neces ita stabilirea cu mare 
atenție și precizie a unor defini ții, în cooperare cu statele membre, și a unor criterii de 
selecție la nivelul statului membru, care s ă fie integrate în registrul IACS. Acest lucru ar 
necesita un efort administrativ considerab il din partea statelor membre, precum și, 
bineînțeles, din partea fermierilor, deoarece ace știa din urm ă ar trebui s ă își dovedeasc ă 
eligibilitatea, furnizând informa ții suplimentare detaliate și, eventual, s ă depună 
documente justificative împreun ă cu cererea. 
4.2. Dimensiunea interna țională 
Reformele succesive ale PAC au diminuat considerabil impactul denaturant al politicii 
asupra pie țelor interna ționale. Toate scenariile analizate ar trebui s ă aibă efecte minime 
asupra pie țelor globale (inclusiv asupra țărilor în curs de dezvoltare). Acesta este 
rezultatul combinat al preced entelor reforme PAC, precum și al nivelului actual și al 
nivelului preconizat pentru viitor al pre țurilor mondiale, factori care au subminat pozi ția 
UE pe pie țele agricole, minimizând șansele acesteia de a influen ța prețul de 
tranzacționare. 
4.3. Compararea op țiunilor 
Toate cele trei op țiuni vizeaz ă o agricultur ă mai competitiv ă, durabilă și rezistent ă în 
zone rurale dinamice și, prin urmare, țintesc spre o mai bun ă aliniere a PAC la strategia 
Europa 2020, mai ales din punc tul de vedere al utiliz ării eficiente a resurselor. În acest 
scop, va fi esen țial să se îmbun ătățească productivitatea agricol ă prin cercetare, transfer 
de cunoștințe și promovarea în general a abord ărilor bazate pe colaborare. A șadar, 
inovarea este foarte important ă, inclusiv viitorul parteneria t european pentru inovare 
referitor la productivitatea și sustenabilitatea ag riculturii, ca precondi ție de bază în cadrul 
tuturor op țiunilor de politic ă. Acest element transversal este  prezent în toate cele trei 
opțiuni și, prin urmare, nu face parte din compara ția de mai jos. 
 
RO 9   RO Din punct de vedere buge tar, este clar c ă, până la urmă, opțiunea bazat ă pe 
redirecționare  este cea care ar solicita cel mai pu țin bugetul UE, deoarece s-ar renun ța 
treptat la pl ățile directe. Aceast ă opțiune acord ă prioritate direc ționării spre pia ță și, prin 
urmare, acceler ării procesului de ajustare structural ă a sectorului, pentru o rentabilitate 
sporită a întreprinderilor. De asemenea, aceast ă opțiune ar expune sectorul unor riscuri 
mai mari în ceea ce prive ște stabilitatea pie ței, în absen ța unor mecanisme de siguran ță 
corespunz ătoare și a unor instrumente adecvate de gestionare a riscurilor, precum și 
riscului ca, din cauza presiunii asupra veniturilor fermelor, s ă scadă cheltuielile pentru 
inovare. Ajustarea structural ă în condițiile opțiunii bazate pe redirec ționare ar implica un 
cost social și de mediu semnificativ. Veniturile ar sc ădea cu 25 %, iar produc ția s-ar 
concentra în zonele și sectoarele cele mai profitabile. 
Chiar dac ă s-ar dubla cheltuielile pentru m ăsuri de mediu mai bine țintite în cadrul 
dezvoltării rurale, nu s-ar ajunge la o gestionare durabil ă a terenurilor pe întregul teritoriu 
UE, deoarece politica ar pier de efectul de levier al pl ăților directe îmbinate cu cerin țele 
privind ecocondi ționalitatea. În plus, având în vedere amploarea consecin țelor sociale 
negative, mai ales în zonele și sectoarele care depind cel mai mult de pl ățile directe 
(precum culturile de câmp extinse și fermele de lapte și produse lactate, fermele 
extensive de bovine, ovine și caprine), utilizarea temporar ă a măsurilor din cadrul axei 1, 
menită a sprijini restructurarea, nu ar putea compensa pierderile generate de renun țarea 
treptată la plățile directe. Absen ța măsurilor din cadrul axei 3 ar putea amenin ța structura 
zonelor rurale, mai ales în cazul economiilor rurale diversificate, periclitând echilibrul teritorial. Aceste rezultate nu sunt noi, ci oglindesc rezultatele similare ale celor dou ă 
studii prospective „Scenar 2020”. 
La celălalt capăt al spectrului, opțiunea bazat ă pe ajustare  ar permite cel mai bine 
continuitatea politicii, cu îmbun ătățiri limitate, dar tangibile, di n punctul de vedere atât al 
competitivit ății agriculturii, cât și al performan ței de mediu, prin redistribuirea pl ăților 
directe, printr-o ecocondi ționalitate consolidat ă, prin simplificarea și raționalizarea 
instrumentelor de pia ță, prin sprijinirea abord ărilor bazate pe cooperare, precum și prin 
canalizarea unor resurse suplimentare spre noi provoc ări în cadrul dezvolt ării rurale. 
Principalul element nou din cadrul op țiunii bazate pe ajustare este reechilibrarea pl ăț
ilor 
directe între statele membre și în interiorul acestora, mai multe op țiuni diferite fiind 
analizate în acest scop. Problema este cum s ă se asigure o distribuire mai echitabil ă și un 
sprijin mai bine țintit în conformitate cu  obiectivele politicii, îns ă fără a genera tulbur ări 
majore. Convergen ța spre o rat ă mai uniform ă ar aduce beneficii mai ales statelor 
membre care în prezent se afl ă cu mult sub media UE. 
Trecerea spre un model regional (împreun ă cu includerea „terenurilor goale”) ar 
reechilibra sprijinul între tipurile de ferme, mai ales în statele membre care utilizeaz ă în 
prezent un model istoric, sprijinul fiind î ndreptat mai ales spre sistemele de produc ție mai 
extensive. Mai exact, o astfel de redistribuire ar fi benefic ă pentru erbivore, vin și 
horticultur ă, dar nefavorabil ă culturilor de câmp și fermelor mixte și de lapte și produse 
lactate. 
Totuși, există mari îndoieli privind capacitatea op țiunii bazate pe ajustare de a aborda, în 
viitor, provoc ările importante legate de clim ă și mediu, sprijinind astfel sustenabilitatea 
agriculturii înse și pe termen mai lung. 
 
RO 10   RO Opțiunea bazat ă pe integrare încearcă să răspundă nevoii de a avea o PAC mai 
ecologică, incluzând o component ă de „ecologizare” a pl ăților directe. Provocarea const ă 
în proiectarea ac estei „ecologiz ări” în așa fel încât s ă se obțină beneficii considerabile 
legate de mediu și schimbările climatice și să se asigure utilizarea sustenabil ă a resurselor 
naturale, f ără subminarea echilibrului te ritorial în întreaga UE și a competitivit ății pe 
termen lung a sectorului agricol și fără complicarea excesiv ă a gestion ării plăților directe. 
Analiza arat ă că toate acestea sunt posibile, de și nu poate fi evitat ă o oarecare sarcin ă 
administrativ ă. Impactul negativ asupra veniturilor care rezult ă din aceast ă opțiune 
rămâne, în medie, moderat (dar variaz ă considerabil între statele membre, regiuni și 
sistemele agricole). Acest impact negativ ar fi exacerbat de o m ăsură mai ambi țioasă de 
diversificare a culturilor, dar ar  fi atenuat în cazul unor dispozi ții mai ambi țioase 
aplicabile zonelor de interes ecologic, datorit ă impactului asupra pie ței. 
De asemenea, componenta de ecologizar e ar elibera fonduri alocate dezvolt ării rurale, 
care astfel pot fi utilizate pentru m ăsuri de agromediu și climatice mai sofisticate. Astfel, 
efectul combinat al m ăsurilor ecologice și al celor destinate z onelor defavorizate, în 
cadrul ambilor piloni, poate spori semnificativ contribu ția PAC la furnizarea de bunuri 
publice, de și cu pre țul unor eforturi administrative suplimentare necesare pentru 
gestionarea unei structuri mai complexe și pentru evitarea dubl ării măsurilor. Cu condi ția 
obținerii unui echilibru adecvat în privin ța proiectării măsurilor și a implement ării lor în 
statele membre, aceast ă opțiune protejeaz ă cel mai bine echilibrul  teritorial, abordând 
problema sustenabilit ății pe termen lung a agriculturii și a zonelor rurale. 
Din opțiunea bazat ă pe integrare face parte și o schimbare semnificativ ă a politicii de 
dezvoltare rural ă. Rezultatul ar trebui s ă fie o politic ă mai eficace care s ă dea rezultate 
care să corespund ă priorităților strategiei Europa 2020 într-un cadru comun cu celelalte 
fonduri ale UE, cu condi ția ca posibilit ățile oferite s ă fie bine utilizate de statele membre 
și de regiuni la nivelul program ării și ca coordonarea mai strâns ă cu celelalte fonduri s ă 
nu elimine sinergiile cu pilonul I. De asemenea, distribuirea sp rijinului pentru dezvoltare 
rurală ar reflecta mai bine obiectivele de politic ă, ținând cont totodat ă de distribuirea 
actuală.  
În sfârșit, o mai bun ă direcționare a sprijinului cu ajutorul diferitelor componente ale 
plăților directe (mai ales plafonarea,  schema pentru micii fermieri și mai buna definire a 
„fermierilor activi”) poate contribui la ob ținerea unei eficacit ăți sporite din punctul de 
vedere al ajutorului pentru venit și al furniz ării de bunuri publice de mediu. În ceea ce 
privește lanțul de aprovizionare cu alimente, trebuie g ăsit un echilibru între sporirea 
puterii de negociere a fermierilor și asigurarea competitivit ății și a unor performan țe mai 
bune ale întregului lan ț.  
Opțiunea bazat ă pe integrare ar maximiza valoarea ad ăugată la nivelul UE  prin 
menținerea unei agriculturi sust enabile pe întreg teritoriul UE, prin rezolvarea 
problemelor transfrontaliere importante, precum schimb ările climatice și prin 
consolidarea solidarit ății între statele membre. Toate aces tea ar fi urmate de o ajustare și 
apoi de o redirec ționare.  
Din punctul de vedere al raportului cost-eficacitate , opțiunea bazat ă pe integrare ar utiliza 
cel mai bine bugetul, maximizând valoarea ad ăugată la nivelul UE. Pe de alt ă parte, 
opțiunea bazat ă pe ajustare ar solicita bugetul UE în tr-un mod la fel de semnificativ, f ără 
 
RO 11   RO aceeași ambiție din punctul de vedere al  rezultatelor, în vreme ce op țiunea bazat ă pe 
redirecționare ar produce economii bugetare, reducând îns ă în acela și timp în mod 
semnificativ amploarea și valoarea ad ăugată a acțiunii la nivelul UE.  
Tabelul 1: Compararea op țiunilor în func ție de obiectiv, de valoarea ad ăugată la nivelul 
UE și de raportul cost-eficacitate.  
 Ajustare  Integrare  Redirecționare  
Producția alimentar ă fiabilă ++ +++ + 
Gestionarea durabil ă a resurselor 
naturale și politicile climatice + +++ ++ 
Dezvoltarea teritorial ă echilibrat ă ++ +++ + 
Valoarea ad ăugată la nivelul UE ++ +++ + 
Raportul cost-eficacitate + ++ + 
Din compara ția de mai sus rezult ă că opțiunea preferabil ă este cea bazat ă pe integrare, 
urmată de cea bazat ă pe ajustare și, în sfârșit, de cea bazat ă pe redirec ționare. Aceast ă 
evaluare coincide cu preferin țele exprimate în cadrul consult ării publice (a se vedea 
anexa 9). În vreme ce s-ar putea ca op țiunea bazat ă pe ajustare s ă nu fie suficient de bine 
țintită și ca opțiunea bazat ă pe redirec ționare să fie prea riscant ă, opțiunea bazat ă pe 
integrare pare a reprezenta echilibrul adecvat, deoarece ar direc ționa treptat PAC spre 
obiectivele strategiei Eu ropa 2020, iar acest ec hilibru va trebui s ă se regăsească în 
implementarea diverselor elemente. 
5. MONITORIZAREA șI EVALUAREA COSTURILOR , BENEFICIILOR șI OBțINERII 
EFECTELOR DORITE  
În viitor, va fi important s ă se consolideze monitorizarea și evaluarea PAC, inclusiv în 
ceea ce prive ște elementele noi, precum ecologizarea, care țin de proiectarea politicii și 
care sunt introduse în pilonul I. De asem enea, viitorul sistem de monitorizare și evaluare 
pentru dezvo ltarea rural ă ar trebui s ă reflecte mai bine abordarea strategic ă consolidat ă, 
cu indicatori comuni baza ți pe obiective și priorități, și să faciliteze utilizarea evalu ării ca 
instrument de gestionare pe durata întregii perioade de programare. 
În plus, monitorizarea și evaluarea celor doi piloni ar trebui unificate într-un cadru 
comun, pentru a m ăsura performan ța PAC în întregul ei în cadr ul strategiei Europa 2020. 
În acest scop, este în desf ășurare un proces care vizeaz ă dezvoltarea unui set comun de 
indicatori lega ți de obiectivele de politic ă, care ar fi format din:  
– indicatori de impact lega ți de obiectivele generale; 
– indicatori de rezultat lega ți de obiectivele specifice; 
– indicatori de realizare lega ți de cheltuielile din cadrul  diverselor instrumente. 
 
RO 12   RO În plus, în vederea abord ării lipsei anumitor date, de ex emplu privind indicatorii de 
sustenabilitate, se prevede lansarea  unui proiect p ilot care ar da na ștere unui proces care, 
prin completarea datelor lips ă privind indicatorii la nivelul fermei, ar permite 
monitorizarea și evaluarea în condi ții mai bune a reformelor implementate.