RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 322/9

Publicarea unei cereri în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare

2012/C 322/05

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție la cererea de înregistrare în temeiul articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului (1). Declarațiile de opoziție trebuie să parvină Comisiei în termen de șase luni de la data prezentei publicări.

DOCUMENT UNIC

REGULAMENTUL (CE) NR. 510/2006 AL CONSILIULUI

„ACEITE DE NAVARRA”

NR. CE: ES-PDO-0005-0695-29.04.2008

IGP ( ) DOP ( X )

1. Denumire:

„Aceite de Navarra”

2. Statul membru sau țara terță:

Spania

3. Descrierea produsului agricol sau alimentar:

3.1. Tip de produs:

Clasa 1.5. Uleiuri și grăsimi (unt, margarină, ulei etc.)

3.2. Descrierea produsului căruia i se aplică denumirea de la punctul 1:

Ulei de măsline extravirgin obținut din măslinele din următoarele varietăți: Arróniz, Empeltre și Arbequina. Varietatea autohtonă Arróniz este considerată varietatea principală, iar ponderea sa în cupajul uleiului este mai mare de 10 % (amestec de uleiuri sau de măsline).

Extracția se realizează exclusiv prin procedee mecanice sau alte procedee fizice care nu afectează uleiul, însă păstrează gustul, aroma și caracteristicile fructului din care este obținut.

Uleiurile prezintă următoarele caracteristici fizico-chimice:

— aciditate: maximum 0,3°;

— indice de peroxid: maximum 15 mEq O2;

— capacitate de absorbție a razelor ultraviolete (K270): maximum 0,15;

— capacitate de absorbție a razelor ultraviolete (K232): maximum 2;

— compoziția acizilor grași: minimum 72 % acid oleic.

Din punct de vedere organoleptic, „Aceite de Navarra” este un ulei cu atribut fructat verde mediu până la intens, cu atribut amar și picant caracteristic, foarte echilibrat, de intensitate scăzută până la medie, fără însă a fi dulce, conform următorilor parametri:

— valoarea medie a atributului fructat (Mf): minimum 4,5;

— valoarea medie a defectului (Md): 0;

— valoarea medie a atributului amar: peste 1,5 și sub 4,0;

— valoarea medie a atributului picant: peste 2,0 și sub 4,0.

3.3. Materii prime (numai pentru produsele prelucrate):

—

3.4. Hrană pentru animale (numai pentru produsele de origine animală):

—

3.5. Etape specifice ale producției care trebuie să se desfășoare în aria geografică delimitată:

Operațiunile privind cultivarea, producția și presarea măslinelor care se folosesc la obținerea „Aceite de Navarra” trebuie să se desfășoare exclusiv în aria geografică de producție specificată la punctul 4.

3.6. Norme specifice privind felierea, răzuirea, ambalarea etc.:

—

3.7. Norme specifice privind etichetarea:

—

4. Delimitarea concisă a ariei geografice:

Aria protejată cuprinde 135 de comune, enumerate mai jos în ordine alfabetică:

Comunele:

Abaigar, Abárzuza, Aberin, Ablitas, Adiós, Aibar, Allín, Allo, Ancín, Andosilla, Añorbe, Aras, Arcos (Los), Arellano, Arguedas, Armañanzas, Arróniz, Artajona, Artazu, Ayegui, Azagra, Azuelo, Barásoain, Barbarin, Bargota, Barillas, Beire, Belascoáin, Berbinzana, Biurrun-Olcoz, Buñuel, Busto (El), Cabanillas, Cadreita, Caparroso, Cárcar, Carcastillo, Cascante, Cáseda, Castejón, Cintruénigo, Cirauqui, Corella, Cortes, Desojo, Dicastillo, Enériz, Eslava, Espronceda, Estella, Etayo, Ezprogui, Falces, Fitero, Fontellas, Funes, Fustiñana, Gallipienzo, Garinoain, Guesálaz, Guirguillano, Igúzquiza, Javier, Larraga, Lazagurría, Leache, Legarda, Legaria, Leoz, Lerga, Lerín, Lezáun, Liédena, Lodosa, Lumbier, Luquin, Mañeru, Marcilla, Mélida, Mendavia, Mendaza, Mendigorría, Metauten, Milagro, Mirafuentes, Miranda de Arga, Monteagudo, Morentin, Mues, Murchante, Murieta, Murillo El Cuende, Murillo El Fruto, Muruzábal, Názar, Obanos, Oco, Olejua, Olite, Olóriz, Orísoain, Oteiza, Peralta, Piedramillera, Pitillas, Puente La Reina, Pueyo, Ribaforada, Sada, San Adrián, San Martín de Unx, Sangüesa, Sansol, Santacara, Sartaguda, Sesma, Sorlada, Tafalla, Tiebas-Muruarte de Reta, Tirapu, Torralba del Río, Torres del Rio, Tudela, Tulebras, Ucar, Ujué, Unzué, Uterga, Valtierra, Viana, Villafranca, Villamayor de Monjardín, Villatuerta, Yerri, Yesa și ținutul Bardenas Reales.

5. Legătura cu aria geografică:

5.1. Specificitatea ariei geografice:

Clima ariei geografice delimitate este influențată de trei factori:

— faptul că aria este mărginită, de la vest la est, de lanțurile muntoase Codés, Lókiz, Urbasa, Andía, Perdón, Aláiz, Izco și Leyre care formează o barieră naturală în calea vânturilor umede care suflă dinspre Cantabria;

— influența vântului predominant din nord-est, cunoscut sub numele de „Cierzo”;

— latitudinea: între paralelele 41° 54′ și 42° 49′ nord.

Aria este integrată aproape în totalitate în depresiunea râului Ebro, unde se întâlnesc altitudini mai mici de 600 m și este delimitată la nord de bariera de lanțuri muntoase care o protejează de vânturile umede care, împreună cu „Cierzo”, determină nivelul scăzut al precipitațiilor (cea mai mare parte a teritoriului în cauză se află sub nivelul de 400 mm pe an). Alte caracteristici ale ariei geografice sunt perioada lungă de zile însorite (2 500 de ore însorite pe an), o medie de mai mult de 120 de zile fără nori pe an și diferențe foarte mari de temperatură între vară și iarnă, precum și pe parcursul unei zile, mai ales toamna (variații de până la 18 °C).

Din cauza vântului „Cierzo”, verile sunt mai secetoase și iernile mai friguroase.

Perioada fără înghețuri este de 190 de zile, iar primele înghețuri de toamnă apar în a doua jumătate a lunii octombrie.

Din punct de vedere edafologic, aria geografică este compusă din soluri moderat profunde până la profunde, al căror regim hidric variază de la periodic percolativ la nepercolativ. Solurile sunt compuse în principal din marnă, argilă, gips și calcar. Sunt de culoare maro, calcaroase și carbonatate, caracteristici care se explică atât prin originea solurilor, cât și prin absența decalcifierii datorată nivelurilor scăzute de precipitații.

Factori istorici și umani

În regiunea Navarra, măslinii au făcut parte din peisajul local încă din timpul romanilor, iar utilizarea uleiului de măsline a constituit un mijloc de schimburi culturale și de păstrare a tradiției, ajungând în zilele noastre unul dintre produsele alimentare de bază.

Cultura de măslini din regiunea Navarra a atins apogeul în prima parte a secolului al XX-lea, când funcționau mai mult de 60 de prese de ulei, ceea ce permitea obținerea unui ulei de calitate, motiv pentru care uleiurile navareze au primit diferite distincții, de exemplu uleiul de Cascante, care a fost premiat la Expoziția universală de la Sevilla din 1929.

Întinderea maximă a suprafeței cultivabile a fost atinsă în 1967 când s-a ajuns la 8 682 ha. Ulterior, suprafața a fost redusă până la 2 297 ha în 1995.

Din 1995 încoace a avut loc o revigorare a culturii de măslini în contextul progreselor în ceea ce privește procedeele de extracție, al modernizării și grupării preselor în același loc și al creșterii semnificative a capacității de presare.

Capacitatea actuală a preselor de ulei din Navarra este mai mare în comparație cu potențialul maxim de producție, ceea ce permite, în prezent și pe viitor, presarea măslinelor la momentul optim.

Structura parcelară a suprafeței agricole din Navarra a fost dintotdeauna influențată de caracterul său minifundiar (exploatare la scară mică). Acest caracter minifundiar rămâne o trăsătură aparte esențială a culturilor permanente și mai ales a culturilor de măslini. Terenul este foarte divizat, astfel că cele 5 344 ha actuale sunt împărțite în mai mult de 19 500 parcele care sunt cultivate de mai mult de 8 000 de cultivatori de măslini (date pentru anul 2010 provenind de la Departamentul de dezvoltare rurală și mediu).

Cultivarea măslinilor în această zonă a fost și rămâne o activitate eminamente socială, care se bazează pe implicarea întregii familii în realizarea diferitelor sarcini legate de cultură, dar mai ales în ceea ce privește recoltarea.

În ceea ce privește comercializarea acestui ulei, un loc important îl ocupă autoconsumul, inclusiv în cadrul preselor care nu funcționează ca și cooperative.

Cele trei varietăți, Arróniz, Empeltre și Arbequina, coexistă încă din antichitate în procentaje variabile, în funcție de zonă. Se întâlnesc frecvent măslini dintr-o varietate în parcele destinate altei varietăți, mai ales în parcelele vechi, în ideea că astfel se favorizează polenizarea (e vorba de acei măslini cunoscuți sub numele de „măslini masculi”).

5.2. Specificitatea produsului:

Caracterul unic al „Aceite de Navarra” se datorează prezenței varietății autohtone Arróniz în cupajul uleiului într-un procentaj mai mare de 10 % împreună cu varietățile Empeltre și Arbequina, ceea ce îi conferă un profil caracteristic, conform următorilor parametri:

— uleiuri cu un atribut amar și picant caracteristic, foarte echilibrat, de intensitate scăzută până la medie fără însă a fi dulce (atribut amar de intensitate scăzută până la medie, care se încadrează în jurul valorilor de la 1,5 la 4,0 și cu atribut picant de intensitate scăzută până la medie, care se încadrează în jurul valorilor de la 2,0 la 4,0);

— uleiuri cu atribut fructat verde mediu până la intens, cu valori mai mari de 4,5;

— uleiuri cu un procentaj ridicat de acid oleic (mai mare de 72 %).

5.3. Legătura cauzală dintre aria geografică și calitatea sau caracteristicile produsului (pentru DOP) sau o calitate anume, reputația sau alte caracteristici ale produsului (pentru IGP):

Caracteristicile specifice produsului „Aceite de Navarra” descrise la punctele 3.2 și 5.2 din prezentul document sunt datorate în principal folosirii varietății autohtone Arróniz în obținerea respectivului ulei.

Aria în care varietatea Arróniz crește natural și exclusiv corespunde ariei geografice definite la punctul 4. Această varietate se adaptează perfect la climatul specific al zonei datorită rezistenței sporite la secetă și la frigurile din timpul iernii (a se vedea documentul intitulat „Varietăți de măsline din Spania”, publicat de Ministerul Mediului în 2005).

Prezența varietății Arróniz, în stare pură sau în amestec cu varietățile Empeltre și Arbequina, conferă uleiurilor atribute amare și picante caracteristice și foarte echilibrate și care fac ca „Aceite de Navarra” să nu fie dulce.

În același timp, prezența varietății Arróniz, gradul de coacere a măslinei la momentul recoltării, latitudinea și condițiile climatice ale ariei reprezintă factorii care influențează compoziția acizilor grași ai uleiului cu numele de „Aceite de Navarra”, ceea ce duce la un procentaj ridicat al acidului oleic, în speță mai mare de 72 %.

Faptul că măslina este culeasă devreme, când este relativ verde, pentru a se evita înghețurile timpurii, cât și condițiile pedoclimatice (soluri calcaroase, climat uscat și însorit datorită barierei de munți și vântului „Cierzo”), conferă uleiului caracteristici organoleptice extraordinare, care se definesc printr-o medie a atributului fructat verde mai mare de 4,5.

Culegerea măslinelor la momentul optim de coacere – atunci când sunt relativ verzi (mai jos de 4 pe o scară de la 1 la 10) –, fapt care afectează direct calitățile organoleptice specifice ale uleiului, este posibilă datorită proprietăților naturale specifice ale ariei geografice:

— oscilațiile mari de temperatură între zi și noapte în perioada de coacere, ceea ce permite o coacere lentă și progresivă a celor trei varietăți;

— cât și factorilor umani specifici zonei:

— distribuția proprietății (la scară foarte redusă) și disponibilitatea forței de muncă de tip familial;

— capacitatea supradimensionată a preselor de ulei, ceea ce permite presarea măslinelor la momentul optim.

Toți acești factori au contribuit la obținerea unui ulei cu caracteristici proprii, atât în ceea ce privește compoziția chimică, cât și referitor la evaluarea organoleptică.

Trimitere la publicarea caietului de sarcini:

[Articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006]

http://www.cfnavarra.es/agricultura/COYUNTURA/marcas_calidad_diferenciada/pliego-condiciones/120328_Pliego_Condiciones_DOP_Aceite_Navarra.pdf

(1) JO L 93, 31.3.2006, p. 12.