Investiția Euratom în construirea ITER aduce beneficii importante industriei și comunității de cercetare europene. Între ianuarie 2008 (începutul activităților ITER) și decembrie 2016, întreprinderea „Fusion for Energy” a atribuit 839 de contracte și de granturi în valoare de circa 3,8 miliarde EUR, răspândite în întreaga Europă. Aproximativ 300 de întreprinderi, inclusiv IMM-uri, din aproximativ 20 de state membre ale UE și din Elveția, precum și aproximativ 60 de organizații de cercetare, implicate în cercetare și dezvoltare și în tehnologii de ultimă oră, precum și în proiectarea și fabricarea de componente pentru ITER, au beneficiat de această investiție în activitățile ITER. În plus, Organizația ITER, precum și agențiile interne și industriile altor membri ITER au semnat, de asemenea, contracte cu industria europeană pentru a sprijini fabricarea propriilor componente pentru ITER.

În iulie 2010, Consiliul UE a mandatat Comisia Europeană să aprobe, în numele Euratom, scenariul de referință actual privind ITER, care s-a bazat pe presupunerea că lucrările de construcție a ITER ar urma să fie finalizate în etapa așa-numitei „prime plasme”, în 2020. Consiliul UE a impus un plafon bugetar pentru faza de construcție de 6,6 miliarde EUR (la valorile din 2008) până în 2020. Aceste resurse includ, de asemenea, costurile administrative ale întreprinderii comune „Fusion for Energy (F4E)” a Euratom. Costurile pentru ITER trebuie să fie privite în contextul unei transformări semnificative a mediului energetic în Europa, astfel cum figurează în strategia uniunii energetice pentru care, conform estimărilor, ar fi necesare aproximativ 200 de miliarde EUR pe an în următorii zece ani.

În plus, în funcție de estimările costurilor stabilite de „Fusion for Energy”, pe baza abordării progresive, o sumă suplimentară21 de 2,1 miliarde EUR va fi necesară în perioada 2021-2025 pentru a acoperi costurile contribuțiilor în natură ale Euratom necesare pentru realizarea primei plasme, inclusiv componentele de pe calea critică, cum ar fi incinta vidată și clădirile, precum și costul aferent stadiilor inițiale ale activităților de proiectare și de construcție pentru componentele aflate sub responsabilitatea Euratom, necesare pentru fazele de asamblare ulterioare.

Revizuirea costului proiectului pentru fiecare membru ITER, inclusiv pentru Euratom, (resursele din bugetul UE și din partea Franței și a membrilor „Fusion for Energy”) are, în esență, două componente: (a) revizuirea contribuțiilor în numerar ale fiecărui membru la Organizația ITER pentru cota acesteia din construcții, asamblare și exploatare și (b) revizuirea resurselor necesare pentru achiziționarea respectivelor contribuții în natură pe care fiecare stat membru se angajează să le livreze proiectului, precum și costurile administrative pentru fiecare agenție internă. Pe lângă cele 6,6 miliarde EUR (la valorile din 2008) prevăzute în buget pentru construcție până în 2020 conform scenariului de referință anterior, resursele de care are nevoie Euratom pentru a permite finalizarea cu succes a instalației și demararea fazei de exploatare la capacitate au fost estimate în prezenta secțiune: (1) pe baza solicitării de numerar prezentate Consiliului ITER de către Organizația ITER în noiembrie 2016 și (2) pe baza estimărilor „Fusion for Energy” prezentate în cadrul Consiliului său de administrație din decembrie 2016 (toate valorile menționate sunt valori din 2008, cu excepția cazului în care se precizează altfel; tabelele incluse prezintă estimările atât la valorile din 2008, cât și la valori actualizate), precum și (3) pe baza preconizării unei conformități integrale cu angajamentele de ordin juridic în cadrul Acordului ITER, conform cărora contribuția Euratom nu este afectată direct de Brexit (a se vedea, de asemenea, pagina 3). De asemenea, se presupune că Franța, ca țară-gazdă, va continua să furnizeze 20 % din contribuția Euratom.

Evaluarea independentă a gestionării Organizației ITER din 2013 a recomandat schimbări în gestionarea proiectului și elaborarea unui calendar și a unui plan de resurse mai realist. În martie 2015, Consiliul ITER a adoptat decizii privind restructurarea gestionării și un plan de acțiune sub conducerea unui nou director general. Acest plan prevedea o reorganizare completă a Organizației ITER, în strânsă cooperare cu agențiile interne, înghețând proiectarea pentru a permite construirea de clădiri și alte componente și crearea unui fond de rezervă. Acest fond a fost creat pentru a acoperi costurile suplimentare suportate de agențiile interne din cauza modificărilor inițiate de Organizația ITER în ceea ce privește proiectarea componentelor. Dispozițiile pentru utilizarea sa au fost adoptate de Consiliul ITER în 2015 și punerea în aplicare a acestuia se află sub responsabilitatea directă a directorului general al Organizației ITER. Fondul este finanțat din contribuțiile în numerar ale membrilor ITER în funcție de cota lor în faza de construcție (45 % pentru Euratom). Euratom a asigurat faptul că contribuția sa la fondul de rezervă se încadrează în bugetul său plafonat pentru ITER până în 2020. Începând din 2021, Organizația ITER a estimat o contribuție totală la fondul de rezervă, pe care Euratom o ia în considerare atunci când estimează contribuția în numerar (pentru mai multe detalii, a se vedea documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește prezenta comunicare). Fondul creează un stimulent pentru Organizația ITER de a reduce cât mai mult posibil modificările și, prin urmare, acționează ca o măsură de atenuare a riscurilor.

În prezent, Elveția este singura țară nemembră a Euratom care este asociată la activitățile Euratom pentru ITER prin „Fusion for Energy”. Elveția este asociată activităților legate de fuziune din 1978, ceea ce îi permite să beneficieze de contracte și granturi cu întreprinderea „Fusion for Energy” și cu Organizația ITER și să poată fi asociată la programul de cercetare al Euratom privind fuziunea.

Cifrele din tabelul de mai sus reprezintă contribuția totală a Euratom la construirea ITER. O imagine de ansamblu completă asupra repartizării estimate a resurselor europene necesare pentru proiectul ITER este prezentată în tabelul 4 din documentul de lucru al serviciilor Comisiei. Acest tabel prezintă, de asemenea, estimarea mediei costurilor de administrare a proiectului care îi revin Comisiei Europene, a costurilor administrative ale întreprinderii comune „Fusion for Energy” și a costurilor „Fusion for Energy” pentru alte activități legate de ITER.

Combinând valoarea totală estimată a contribuției în numerar și în natură la Organizația ITER, contribuția suplimentară totală a Euratom (prin bugetul „Fusion for Energy”) începând din anul 2021 și până la sfârșitul anului 2035 este estimată acum la aproximativ 5,7 miliarde EUR (8,4 miliarde EUR la valoarea actuală). Adăugând costurile operaționale ale gestionării întreprinderii comune „Fusion for Energy” (până la 0,8 miliarde EUR), alte activități ale „Fusion for Energy”, precum modulul de acoperire experimental și abordarea extinsă (0,5 miliarde EUR) și media costurilor de administrare a proiectului care îi revin Comisiei Europene (0,13 miliarde EUR), valoarea totală a resurselor Euratom pentru aceeași perioadă este estimată la 7,1 miliarde EUR (10,4 miliarde EUR la valoarea actuală). Trebuie să se ia notă de faptul că Consiliul ITER din noiembrie 2016 a solicitat Organizației ITER să facă economii suplimentare de costuri.

Necesarul estimat pentru întreprinderea „Fusion for Energy” în etapa de construcție a proiectului din 2021 până la prima plasmă în 2025 va fi, așadar, de aproximativ 3,9 miliarde EUR (valoarea din 2008).

III.3 O bază solidă pentru a reuși în construirea ITER, sprijinită de analize independente și de angajamentul continuu al membrilor ITER

Evoluții recente importante oferă o bază bună pentru ca proiectul ITER să avanseze pe calea succesului, chiar dacă riscurile persistă. Proiectarea finală pentru componentele necesare în vederea realizării primei plasme a ajuns la 89 %, în timp ce cea pentru alte componente decât cele pentru prima plasmă este de 71 %, în conformitate cu informațiile furnizate de către Organizația ITER. Maturitatea conceptului oferă o mai mare fiabilitate noului calendar și resurselor aferente estimate care au fost elaborate într-o strânsă colaborare între agențiile interne și Organizația ITER și, prin urmare, iau în considerare capacitățile tehnice și constrângerile financiare ale membrilor ITER și ale agențiilor interne. Un nou nivel de cooperare între Organizația ITER și agențiile interne este sprijinit de instrumente nou introduse, destinate să facă față mai bine modificărilor din cadrul proiectului, care altfel ar putea duce la întârzieri sau la cheltuieli suplimentare.

O apreciere pozitivă a progreselor realizate atât de noua conducere a ITER cât și de proiectul în sine a fost confirmată de Grupul de analiză al Consiliului ITER, care a concluzionat în raportul său că revizuirea calendarului a fost benefică pentru proiect și a fost realizată într-un mod profesionist și bine articulat. În plus, evaluarea gestionării Organizației ITER din 2015 a recunoscut, de asemenea, eficacitatea eforturilor pentru avansarea proiectului, recunoscând îmbunătățirile din domeniul gestionării, inclusiv în cadrul proceselor decizionale, precum și o mai bună cooperare și integrare a activităților între Organizația ITER și agențiile interne. În general, evaluarea a afirmat că aceste schimbări au condus la o accelerare a evoluției proiectului.

În paralel, schimbările la nivel european s-au intensificat la începutul anului 2016, odată cu numirea unui nou director al „Fusion for Energy” cu know-how industrial, care a aliniat obiectivele întreprinderii comune la cele ale Organizației ITER, acordând o atenție riguroasă măsurilor de gestionare a riscurilor și de limitare a costurilor. Modificări suplimentare sunt în curs de desfășurare pentru a realiza mai bine contribuția Euratom la ITER la timp și în limitele bugetului disponibil și pentru a identifica eventualele riscuri și măsurile de atenuare a acestora. Modificările introduse cu privire la funcționarea și practicile „Fusion for Energy” sunt în conformitate cu recomandările formulate de Curtea de Conturi Europeană (CCE), precum și de serviciul de audit intern (IAS) al Comisiei. Până în prezent, întreprinderea „Fusion for Energy” a abordat 83 % din recomandările CCE și ale IAS, care în prezent este auditorul intern al întreprinderii „Fusion for Energy” în conformitate cu o recomandare a CCE. Consolidarea și îmbunătățirea rezultatelor financiare ale întreprinderii comune „Fusion for Energy” au fost confirmate în procedurile anuale de descărcare de gestiune de către Parlamentul European, pe baza revizuirii anuale a conturilor de către CCE, care a confirmat în mod constant regularitatea și conformitatea conturilor întreprinderii comune „Fusion for Energy”.

În iunie 2016, consiliul de conducere al întreprinderii „Fusion for Energy” a lansat un exercițiu de evaluare la nivel înalt privind planificarea pentru livrarea componentelor aflate sub responsabilitatea Euratom și a resurselor aferente. Rezultatele acestei revizuiri, prezentate în decembrie 2016, au confirmat capacitatea „Fusion for Energy” de a livra contribuția Euratom la noul calendar al ITER la timp și în mod coerent cu abordarea progresivă. Această revizuire subliniază, de asemenea, capacitatea întreprinderii comune de a furniza componentele necesare în cadrul actualului buget disponibil până în 2020, precum și al previziunilor de cost pentru perioada următoare. Cu toate acestea, provocările în materie de proiectare și de fabricație, care afectează în special calea critică, continuă să existe și ar putea avea un impact asupra calendarului revizuit.

În ceea ce privește membrii ITER, ca urmare a finalizării noului calendar și a estimării resurselor aferente, aceștia sunt în prezent implicați în obținerea resurselor necesare pentru proiect. Au fost lansate proceduri interne în China, Coreea, Japonia și Rusia. Ipoteza de bază în procesul decizional politic al tuturor membrilor ITER este că Europa își va menține poziția de lider și sprijinul pentru proiectul ITER.

Departamentul Energiei din Statele Unite ale Americii a publicat în mai 2016 un raport pentru Congres cu privire la ITER, subliniind realizările pozitive din cadrul proiectului și pledând în același timp pentru continuarea reformelor în curs. Raportul recunoștea că luna decembrie 2025 era data cel mai devreme realizabilă din punct de vedere tehnic pentru prima plasmă („early finish date”), remarcând, în același timp, că riscul de derapaje în calendar s-ar putea materializa în continuare. O analiză detaliată a proiectului până în etapa primei plasme, efectuată de Departamentul Energiei din Statele Unite ale Americii în ianuarie 2017, a confirmat, de asemenea, că calendarul de desfășurare a proiectului până la prima plasmă ar trebui să prevadă o întârziere de 24 de luni. Cu toate acestea, Statele Unite ale Americii au fost de acord să participe în continuare la proiect, cu o revizuire suplimentară în 2019.

Această reorientare a proiectului a fost esențială pentru menținerea sprijinului și a angajamentului față de proiect al tuturor membrilor ITER.

IV. Monitorizarea și abordarea riscurilor inerente ale ITER

ITER, ca un prim proiect internațional de mare anvergură la frontiera cunoașterii tehnologice, este expus unor riscuri inerente în ceea ce privește previzibilitatea calendarului pe termen lung și a costurilor, dar și în ceea ce privește stabilitatea gestionării și a guvernanței.

Noul calendar și estimările costurilor aferente, împreună cu modificările aduse în materie de gestionare și de guvernanță, oferă în prezent mai multă încredere în legătură cu finalizarea cu succes a construirii ITER. Rămân de abordat provocări importante, în special finalizarea clădirilor și a incintei vidate, ambele fiind contribuții ale Euratom care se află pe calea critică a proiectului. O gestionare solidă a riscurilor este, prin urmare, esențială pentru proiectul în cauză și mai ales pentru succesul noului scenariu de referință, în special pentru a aborda riscurile rămase, atât în ceea ce privește calendarul, cât și resursele. În special, evaluatorii independenți atât ai Organizației ITER cât și ai întreprinderii comune „Fusion for Energy” indică faptul că finalizarea până în decembrie 2025 a primei plasme este cea mai apropiată dată realizabilă din punct de vedere tehnic și nu include situațiile neprevăzute. Pentru a se asigura fiabilitatea calendarului, ar trebui inclus o marjă rezonabilă pentru situații neprevăzute. În special, bugetul estimativ al „ Fusion for Energy” până la prima plasmă a fost considerat rezonabil, cu o posibilă incertitudine de 10 % din cauza întârzierilor de ansamblu ale proiectului.

IV.1 Măsuri de abordare a riscurilor la nivelul global al proiectului

Noua echipă de conducere a Organizației ITER a adoptat principii de gestionare a riscurilor care sunt aplicate și în alte proiecte de construcție de mari dimensiuni, în special pentru a respecta termenul prevăzut pentru prima plasmă în 2025. În prezent se lucrează cu o abordare cantitativă pentru gestionarea riscurilor, cu privire la probabilitatea apariției riscurilor, impactul acestora (în luni și în euro) și definirea acțiunilor de atenuare. Sunt abordate toate clasele de risc principale, precum și potențiale noi riscuri. A fost instituit un comitet de gestionare a riscurilor și oportunităților asociate proiectului, iar registrul privind riscurile asociate proiectului continuă să fie îmbunătățit și este în prezent accesibil pentru întregul personal al Organizației ITER și al agențiilor interne. Cu toate acestea, sunt necesare progrese suplimentare pentru a îngheța interfețele componentelor, deoarece aceasta are un rol esențial în reducerea riscurilor de derapaje în calendar și de creștere a costurilor.

Un element important al acestui sistem este setul de etape introdus pentru prima oară de Consiliul ITER în noiembrie 2015 și dezvoltat ulterior în iunie 2016, pe baza căruia evoluția proiectului și conformitatea sa cu calendarul pot fi mai bine monitorizate. Acest lucru va permite ca abaterile în executarea proiectului să fie identificate și soluționate mai devreme. Consiliul ITER a decis, de asemenea, să efectueze analize de risc periodice semestriale în profunzime, axate pe domenii critice ale proiectului, începând cu gestionarea riscurilor în 2017. Aceste evaluări reprezintă o altă modalitate de a identifica posibile riscuri și de a le soluționa înainte ca acestea să aibă un impact negativ.

În același timp, guvernanța Organizației ITER trebuie îmbunătățită pentru o supraveghere eficientă a proiectului. În acest sens, în noiembrie 2016 Consiliul ITER a aprobat reducerea numărului de subcomitete, raționalizarea funcțiilor acestora și eliminarea suprapunerilor. În 2017, Comisia va analiza alte posibilități de simplificare pentru a concentra guvernanța asupra chestiunilor strategice și de realizare a obiectivelor.

IV.2 Măsuri de abordare a riscurilor în ceea ce privește participarea europeană

În paralel cu o strategie cuprinzătoare pentru reușita proiectului ITER, Euratom, statele sale membre și Elveția, ca membri ai întreprinderii „Fusion for Energy”, trebuie să depună în continuare eforturi substanțiale pentru a îmbunătăți performanța întreprinderii comune.

În cadrul „Fusion for Energy” are loc o schimbare de cultură. Aceasta se concentrează asupra responsabilității în materie de costuri, asupra introducerii unor sisteme de raportare care să abordeze mai bine riscurile potențiale și asupra introducerii unor etape pe baza cărora executarea contribuției Euratom să fie mai bine monitorizată. În ceea ce privește riscurile asociate costurilor, în primăvara anului 2015 întreprinderea „Fusion for Energy” a inițiat un exercițiu major de revizuire a propriei estimări a costurilor la momentul finalizării, pe baza informațiilor din contractele individuale și din pachetele de lucrări. În urma acestui exercițiu a fost adoptat un registru al riscurilor din punctul de vedere al costurilor. Noua conducere a întreprinderii „Fusion for Energy” se concentrează pe limitarea creșterii costurilor și a întârzierilor apărute în cele mai critice două domenii ale contribuției Euratom (clădirile și incinta vidată), consolidează controlul proiectului și actualizează costurile estimate pentru finalizarea sistemelor majore pe o bază lunară. Comisia va solicita „Fusion for Energy” să caute în continuare măsuri de limitare a costurilor, inclusiv o strategie cuprinzătoare privind declarațiile de cheltuieli din partea contractanților.

Pe baza lecțiilor deja învățate și a rezultatelor revizuirii intermediare din 2017 a „Fusion for Energy”, Comisia va continua să își consolideze supravegherea întreprinderii comune, reflectată printr-un nou acord administrativ care să ancoreze nu numai modificările care rezultă din noul Regulament financiar, care a intrat în vigoare în 2016, dar și o raportare și o monitorizare eficace.