[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 3.3.2008

SEC(2008) 275

DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI

Document de însoțire al REGULAMENTULUI PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI privind introducerea pe piață și utilizarea furajelor SINTEZA EVALUĂRII IMPACTULUI {COM(2008) 124 final} {SEC(2008) 276}

SINTEZA EVALUĂRII IMPACTULUI

pentru propunerea de modernizare și simplificare a legislației privind circulația și utilizarea furajelor

1. Aspecte procedurale şI CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE

Prima etapă din cadrul proiectului de „revizuire a legislației în domeniul furajelor” a avut loc în 2003, atunci când Comisia a atribuit un studiu extern. După această etapă a urmat, în 2005, o consultare online privind elaborarea interactivă a politicilor. Pentru a strânge informații despre sarcinile administrative și alte impacturi, părților interesate și statelor membre li s-a trimis un chestionar în luna februarie 2007.

În paralel, au avut loc interviuri specializate cu scopul de a satisface mai bine cererea de informații, în special cu privire la impactul financiar. În plus, au existat în permanență discuții de grup între părțile interesate, statele membre și Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA). A fost constituit un grup de coordonare între serviciile Comisiei privind evaluarea impactului. Comitetul de evaluare a impactului din cadrul Comisiei a analizat proiectul de raport privind evaluarea impactului în cadrul reuniunii sale din 13 iunie 2007. Recomandările au fost adoptate, ceea ce a condus la îmbunătățirea în continuare a proiectului.

2. IDENTIFICAREA PROBLEMELOR

2.1. Sectorul hranei pentru animale din UE

În 2005, 5 milioane de fermieri au crescut animale cu o valoare totală de 129 miliarde de euro. Hrana pentru animale[1] constituie factorul de cost cel mai semnificativ, reprezentând 47% din valoarea produselor de origine animală din UE. Valoarea totală a furajelor combinate achiziționate a fost de 37 miliarde de euro. Industria europeană a hranei pentru animale (excluzând alimentele pentru animale de companie) oferă posibilități de angajare directă pentru aproximativ 100 000 de persoane în aproximativ 4 000 de fabrici.

Progresul tehnologic, îmbunătățirile în gestionarea exploatațiilor agricole și inovațiile au dus la o scădere continuă a ratelor de conversie a furajelor. De exemplu, pentru a produce 1 kg de ouă în 1968 erau necesare 3,1 kg de furaje, în timp ce în 2001 erau necesare doar 1,9 kg. Pe lângă avantajul economic, acest lucru se traduce prin mai puțin efluenți (dioxid de carbon, nitrat, amoniac) per unitate de producție.

Aproximativ 62 de milioane de gospodării din UE dețin animale de companie (majoritatea dețin 60 de milioane de pisici, 59 de milioane de câini). Mărimea pieței comunitare este estimată la aproximativ 6 milioane de tone de alimente pentru animale de companie, produse de aproximativ 450 de întreprinderi, cu o valoare de aproximativ 9 miliarde de euro pe an. Angajarea directă este estimată la 21 000 de persoane, iar cea indirectă la 30 000 de persoane.

2.2. Probleme

În prezent, circulația materiilor prime pentru furaje și a furajelor combinate este reglementată de cinci vechi directive ale Consiliului și aproximativ 50 de acte de modificare sau punere în aplicare. Situația a evoluat de o asemenea manieră încât legislația este actualmente extrem de dispersată, cu numeroase trimiteri încrucișate care îngreunează înțelegerea și punerea sa în aplicare în mod uniform. În plus, o proporție de numai 2,6% din furajele combinate din UE este supusă comerțului intracomunitar, ceea ce indică existența unor obstacole comerciale.

Enumerarea materiilor prime pentru furaje

Este important să existe denumiri precise și descrieri clare ale materiilor prime pentru furaje folosite pentru producerea de furaje combinate sau direct destinate pentru hrana animalelor. Caracteristicile specifice ale acestor materii prime sunt esențiale pentru a garanta eficacitatea produsului final. Chiar dacă există astfel de denumiri/descrieri pentru multe materii prime pentru furaje, listele nu sunt în niciun caz exhaustive. Principala preocupare o constituie noile materii prime pentru furaje, de exemplu coprodusele rezultate din prelucrarea alimentelor sau industria biocombustibililor. Tendința crescătoare a ofertei de coproduse pentru rații alimentare continuă datorită concurenței mai puternice pentru cereale de bază între furaje, produse alimentare și combustibili. Lipsa unor informații clare despre produse contribuie la o utilizare mai puțin optimă a acestor materii.

Proceduri de autorizare pentru furaje

Pentru bioproteine (produse bogate în proteine, fabricate prin intermediul anumitor procese tehnice), gama de materii incluse în această categorie s-a schimbat o dată cu intrarea în vigoare a regulamentului privind aditivii furajeri. Prin această schimbare, există preocuparea legată de faptul că procedura de autorizare înainte de introducerea pe piață pentru bioproteinele rămase este prea oneroasă și disproporționată în raport cu orice posibile preocupări legate de siguranță. În plus, a fost exprimată preocuparea că în temeiul legislației actuale, noile materii prime pentru furaje (de exemplu plantele exotice) nu necesită autorizare. Deși a priori nu există nicio dovadă că aceste produse suscită preocupări legate de siguranță, ele sunt adesea transportate fără a avea o identitate clară.

Etichetarea furajelor combinate pentru animalele destinate producției de alimente

În prezent, legislația impune ca materiile prime pentru furaje utilizate în furajele combinate destinate altor animale decât cele de companie să fie enumerate în ordine descrescătoare a procentajelor de masă, cu o toleranță de +/- 15%. Compoziția specifică a unui furaj combinat este, în esență, considerată de reprezentanții industriei drept proprietate intelectuală, iar obligația de a o divulga oferă concurenților posibilitatea de a profita de investițiile realizate în dezvoltarea produsului. În consecință, mulți consideră că o declarație deschisă descurajează investițiile în cercetare și dezvoltare pentru furaje noi. Normele privind etichetarea aditivilor furajeri din furajele combinate sunt învechite, fiind reglementate de un articol din directiva abrogată privind aditivii, care necesită o simplificare.

Etichetarea hranei pentru animalele de companie

A fost exprimată preocuparea legată de faptul că legislația actuală privind etichetarea hranei pentru animalele de companie nu abordează în mod adecvat nevoile consumatorilor în materie de informații referitoare la conținutul componentelor specifice ale produsului final. Acest lucru poate să încurce, sau mai rău, să inducă în eroare clienții în ceea ce privește conținutul hranei pe care aceștia o dau animalelor lor de companie.

3. OBIECTIVE

Propunerea se înscrie în programul permanent al Comisiei de simplificare. Astfel, propunerea are ca obiective generale:

( să ducă la o claritate juridică și la o aplicare armonizată,

( să faciliteze buna funcționare a pieței interne,

( să simplifice cerințele tehnice și să elimine sarcinile administrative inutile,

( să crească competitivitatea sectorului agricol și al hranei pentru animale din UE și

( să permită utilizatorilor furajelor să facă o alegere în cunoștință de cauză, fără a fi indus în eroare prin etichetarea modernă.

Obiectivele operaționale sunt următoarele:

( în ceea ce privește etichetarea materiilor prime pentru furaje: buna funcționare a pieței interne prin denumiri clare și o informare adecvată a clienților

( în ceea ce privește procedurile de autorizare: proceduri proporționale cu riscul care să garanteze că noile materii prime pentru furaje sunt specificate în mod adecvat.

( în ceea ce privește etichetarea hranei pentru animalele de fermă: creșterea inovației și a competitivității prin reducerea cerințelor inutile de etichetare și actualizarea etichetării aditivilor furajeri;

( în ceea ce privește etichetarea hranei pentru animalele de companie: îmbunătățirea etichetelor și modernizarea normelor.

4. EVALUAREA PRINCIPALELOR PROBLEME DE POLITICă

În mod cert, un nou regulament amănunțit ar asigura consistență și claritate în întreg sectorul hranei pentru animale din UE.

4.1. Enumerarea materiilor prime pentru furaje

Opțiunea 1: Ștergerea listei neexhaustive a materiilor prime pentru furaje

Opțiunea 2: Menținerea situației actuale

Opțiunea 3: Extinderea listei neexhaustive actuale a materiilor prime pentru furaje

Opțiunea 4: elaborarea de către părțile interesate a unei liste a materiilor prime pentru furaje la nivelul UE (cod al bunelor practici)

Impactul[2] tuturor opțiunilor asupra siguranței alimentelor/hranei pentru animale pare să fie neutru. Lista materiilor prime pentru furaje cuprinzând denumirea, descrierea și constituenții analitici ce vor fi etichetați este considerată a fi mai degrabă un instrument de identificare a produselor decât unul de siguranță a hranei pentru animale. În ceea ce privește drepturile utilizatorilor, simpla ștergere a listei actuale ar putea duce la o mai slabă identificare a produselor, în timp ce completarea listei ar spori calitatea informațiilor destinate utilizatorilor. Pentru a optimiza procesele de producție ale utilizatorilor de furaje, extinderea listei ar duce la o mai mare acoperire a materiilor prime furajere și ar asigura un nivel mai mare de detaliu. În mod similar, codul de bune practici ar îmbunătăți specificațiile și informațiile privind materiile prime pentru furaje.

Având în vedere competiția mai puternică pentru materii prime între furaje, produse alimentare și combustibili, mai multe coproduse din industria alimentară sau industria biocombustibililor sunt utilizate pentru furaje. Prin urmare, opțiunile 3 și 4 au un impact pozitiv din punct de vedere al informațiilor comerciale, ținând cont de lipsa unei definiții adecvate a acestor produse. Presupunând că părțile interesate pot remedia această lipsă de informare între întreprinderi mai bine decât organul legislativ, opțiunea 4 pare să ducă la rezultate mai bune decât opțiunea 3. IMM-urile ar putea profita de pe urma listei amănunțite, având acces liber la informații îmbunătățite privind materiile prime pentru furaje.

Ștergerea listei actuale ar reduce sarcina administrativă. Extinderea listei de către organul legislativ ar crește în mod semnificativ sarcina administrativă. Opțiunea 4 ar implica, de asemenea, costuri considerabile, dar mult mai mici.

Concluzie: Evaluarea sprijină stabilirea unei liste detaliate a materiilor prime pentru furaje prin co-reglementare, deoarece valoarea adăugată se referă în principal la elemente cantitative ale comercializării furajelor.

4.2. Proceduri de autorizare pentru furaje[3]

Opțiunea 1-1: Bioproteine – abandonarea procedurii de autorizare înainte de introducerea pe piață

Opțiunea 1-2: Bioproteine - menținerea situației actuale

Opțiunea 1-3: Bioproteine – simplificarea procedurii de autorizare

Opțiunea 2-1: Furaje noi - menținerea situației actuale

Opțiunea 2-2: Furaje noi – solicitarea procedurii de autorizare înainte de introducerea pe piață

Opțiunile 1-2 și 2-2, care necesită o procedură de autorizare înainte de introducerea pe piață pentru bioproteine și materii prime furajere noi rămase ar genera rezultate ușor mai bune cu privire la siguranța alimentelor/hranei pentru animale. Opțiunea 1-3 a obținut un calificativ mai bun decât opțiunea 1-1 deoarece, chiar și în cazul unei proceduri mai simple, aspectele legate de siguranță ar fi acoperite.

În ceea ce privește drepturile utilizatorilor și transparența pieței, se consideră că opțiunile 1-2 și 2-2 (simplificate în opțiunea 1-3) produc rezultate ușor mai bune datorită cerinței de evaluare a riscurilor.

Având în vedere impactul economic pozitiv al opțiunilor 1-1 și 2-1, acestea par să aibă un impact favorabil asupra locurilor de muncă. În ceea ce privește comerțul cu țările terțe, opțiunile 1-1 și 2-1 ar facilita importurile, ținând cont de posibila diferența de autorizare a acestor produse în interiorul și în afara granițelor UE. În mod similar, competitivitatea ambelor întreprinderi care pun în circulație aceste produse, precum și cea a potențialilor cumpărători ar fi influențată într-un mod foarte pozitiv de opțiunile 1-1 și 2-1 și ușor pozitiv de opțiunea 1-3. În acord cu impactul asupra competitivității, opțiunile 1-1 și 2-1 ar putea propulsa activitățile de cercetare și dezvoltare pentru comercializarea de noi materii prime pentru furaje. De obicei, IMM-urile nu au resursele necesare pentru a prezenta cererile de autorizare și documentele justificative aferente. Prin urmare, opțiunile 1-1 și 2-1 le-ar permite să-și extindă domeniul potențial de afaceri.

Impactul asupra sarcinii administrative trebuie evaluat pentru posibila întreprindere producătoare, pentru instituția care asigură evaluarea riscurilor (EFSA) și pentru autoritățile competente în ceea ce privește demersurile legate de procesul de autorizare și controalele pe piață. Opțiunile 1-2 (simplificată în opțiunea 1-3) și 2-2 generează costuri semnificative în fiecare domeniu.

Concluzie: Valoarea adăugată a unei proceduri de autorizare înainte de introducerea pe piață în ceea ce privește siguranța hranei pentru animale nu atinge un nivel care să justifice, fie pentru bioproteine, fie pentru noile materii prime pentru furaje, dispoziția conform căreia toate acestea ar trebui supuse unei astfel de proceduri. Astfel, bioproteinele și noile materii prime pentru furaje ar fi materii prime pentru furaje normale care circulă sub responsabilitatea operatorului din sectorul hranei pentru animale și supravegherea autorităților competente.

4.3. Etichetarea furajelor combinate pentru animalele destinate producției de alimente

Opțiunea 1-1: Materii prime pentru furaje - menținerea situației actuale

Opțiunea 1-2: Materii prime pentru furaje – indicarea în ordine descrescătoare a greutății

Opțiunea 2-1: Aditivi furajeri - menținerea situației actuale

Opțiunea 2-2: Aditivi furajeri – declararea obligatorie a denumirilor

Deși declararea procentajelor materiilor prime pentru furaje (opțiunea 1-1) a fost introdusă ca o măsură de sănătate publică și de siguranță a hranei pentru animale, cadrul de lucru elaborat ulterior pentru punerea în aplicare a legislației generale în domeniul alimentar sugerează că valoarea adăugată a declarării procentajelor din punct de vedere a siguranței hranei pentru animale este marginală. Având în vedere, pe de o parte, principiul de bază conform căruia toți aditivii furajeri trebuie să fie siguri și autorizați, iar pe de altă parte că trasabilitatea este asigurată grație sistemelor de identificare atât a producătorului, cât și a lotului efectiv, un potențial impact negativ al opțiunii 2-2 este considerat a fi marginal.

Pe termen mediu, opțiunile 1-2 și 2-1 ar duce la creșterea gradului de ocupare a forței de muncă în industria hranei pentru animale grație impacturilor economice pozitive.

Opțiunea 1-1 (simplificată în opțiunea 2-2) este considerată a fi foarte negativă pentru competitivitatea industriei UE a hranei pentru animale, lucru care s-ar repercuta și asupra crescătorilor de animale din UE. În ceea ce privește transparența pieței, diferența dintre un procentaj obligatoriu combinat cu o toleranță semnificativă și ordinea descrescătoare pare să fie marginală. Se consideră că obligația etichetării tuturor aditivilor are un efect pozitiv asupra transparenței pentru client, deși există voci care avertizează asupra supraîncărcării etichetelor.

Deoarece în afara granițelor UE nu se cunoaște vreun sistem în vigoare comparabil cu declararea obligatorie a procentajelor, renunțarea la această normă ar putea facilita comerțul cu țările terțe.

Se consideră că opțiunea 1-2 are un impact foarte pozitiv asupra cercetării și dezvoltării, ducând la creșterea inovațiilor și a investițiilor în industria hranei pentru animale. Impactul negativ asupra protejării know-how-ului a fost menționat pentru opțiunea 1-1 și pentru etichetarea obligatorie a tuturor aditivilor furajeri incorporați în furajele combinate (opțiunea 2-2). IMM-urile care comercializează cu succes furaje specializate grație unor investiții extraordinare în dezvoltarea produselor ar putea avea de suferit de pe urma opțiunilor 1-1 și 2-2.

Impactul opțiunilor 1-1 și 2-2 asupra sarcinii administrative din industrie pare să fie mai puțin semnificativ, ținând cont de stadiul actual al sistemelor de ambalare. Pentru statele membre, s-a semnalat că opțiunea 1-1 (simplificată în opțiunea 2-2) implică o sarcină administrativă semnificativă și dificultăți în verificarea analitică a valorilor etichetate.

Concluzie: Rezultatele evaluării impactului sprijină eliminarea declarării obligatorii a procentajelor în greutate a materiilor prime furajere din furajele combinate, lucru combinat, pe de o parte, cu posibilitatea indicării voluntare a procentajelor, iar pe de altă parte, cu obligativitatea de a oferi, la cerere, mai multe informații cumpărătorilor.

În general, etichetarea aditivilor furajeri din furajele combinate ar fi obligatorie numai în cazul aditivilor sensibili. Ceilalți aditivi ar putea fi etichetați în mod voluntar, posibil în conformitate cu un cod al bunelor practici elaborat de părțile interesate și aprobat prin procedura de comitologie.

4.4. Etichetarea hranei pentru animalele de companie

Opțiunea 1: Menținerea situației actuale și actualizarea etichetelor pentru aditivi

Opțiunea 2: Indicarea tuturor materiilor prime pentru furaje în ordine descrescătoare a greutății și a denumirilor tuturor aditivilor furajeri

Opțiunea 3: Furnizarea de informații suplimentare prin intermediului codurilor bunelor practici

Impactul opțiunilor asupra siguranței alimentelor/hranei pentru animale este considerat a fi neutru. În primul rând, animalele de companie nu sunt incluse în lanțul alimentar. În al doilea rând, legislația revizuită în domeniul alimentar garantează siguranța în producție și circulația.

Impactul opțiunilor asupra drepturilor utilizatorilor este ambivalent. Pe de o parte, opțiunea 2 asigură în toate cazurile o mai mare transparență a pieței și mai multe informații despre produse, lucru care, la prima vedere, sugerează un efect pozitiv. Pe de altă parte, clientul mediu care cumpără hrană pentru animale dorește o etichetă simplă și ușor de înțeles. Dacă obiectivul de a avea etichete simple și ușor de înțeles este inclus în problema drepturilor utilizatorilor, impactul opțiunii 3 pare să fie pozitiv.

Consultarea a subliniat, totuși, un impact negativ al opțiunii 2 asupra ocupării forței de muncă, rezultat din consecințele negative asupra competitivității, protejării know-how-ului și costurilor administrative. Opțiunea 2 se referă la mediu în mod direct din cauza creșterii numărului de subproduse cu denumiri neatrăgătoare care trebuie eliminate, în loc să fie folosite ca hrană pentru animale. În plus, reducând flexibilitatea industriei în aprovizionarea cu materii prime, opțiunea 2 ar crește distanțele de transport și, prin urmare, ar provoca un impact negativ asupra mediului.

Opțiunea 2 ar putea influența în mod negativ activitățile de cercetare și dezvoltare și competitivitatea industriei comunitare a hranei pentru animale, ca urmare a divulgării compozițiilor și a creșterii costurilor, mai ales dacă se consideră proporția semnificativă a produselor fără marcă destinate în mod specific vânzării cu amănuntul. Opțiunea 3 ar putea spori competitivitatea grație unei mai mari libertăți antreprenoriale. Impactul opțiunii 2 asupra comerțului intracomunitar și extracomunitar l-ar constitui, în primul rând, o perturbare semnificativă a fluxurilor comerciale tradiționale, care ar putea prejudicia în mod grav țările terțe.

IMM-urile care fac achiziții la „cele mai bune prețuri de pe piață” ar fi în mod special vizate de opțiunea 2, deoarece ele nu pot compensa sursele fluctuante de materii prime în aceeași măsură ca și întreprinderile mari, multinaționale. Opțiunea 3 ar sprijini IMM-urile deoarece acestea ar putea profita de cod fără a fi nevoite să aibă un departament intern dedicat, care să efectueze lucrările necesare.

Impactul opțiunii 2 asupra industriei este considerat a fi unul foarte negativ, în special din cauza costurilor suplimentare legate de aprovizionarea cu materii prime, unitățile de depozitare și personal. În ceea ce privește sarcina administrativă asupra autorităților competente, impactul pozitiv și cel negativ al opțiunii 2 par să fie echilibrate. Având în vedere că reprezentanții industriei au început deja să lucreze, din propria lor inițiativă, la un cod al bunelor practici, costurile suplimentare ale opțiunii 3 par să fie marginale.

Concluzie: Rezultatele evaluării impactului sprijină menținerea situației actuale, cu actualizarea categoriilor de materii prime și a normelor privind aditivii furajeri, accentul fiind pus pe caracterul adecvat al informațiilor furnizate posesorului mediu de animale de companie. Părțile interesate ar trebui să elaboreze un cod al bunelor practici privind etichetarea hranei pentru animale, aprobat prin procedura de comitologie.

5. MONITORIZAREA şI EVALUAREA

În scopul monitorizării și al evaluării sunt propuși următorii indicatori: numărul și proprietățile analitice ale materiilor prime pentru furaje enumerate, pericolele cu efecte adverse asupra sănătății publice, nivelul de detaliu al codului de bune practici privind etichetarea hranei pentru animale și gradul de satisfacție a utilizatorilor de furaje.

[1] Hrana pentru animale poate fi împărțită în mai multe categorii: materii prime pentru furaje, aditivi furajeri, furaje combinate și furaje cu conținut medicamentos.

[2] Impactul asupra ocupării forței de muncă, drepturilor utilizatorilor, mediului și întreprinderilor mici și mijlocii este menționat numai dacă este identificat.

[3] Importurile predominante de turte/șroturi și produse pe bază de porumb produse din ce în ce mai mult din OMG-uri trebuie autorizate în temeiul legislației UE, care nu este abordată în prezentul document.