RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

EVALUARE INTERMEDIARĂ A STRATEGIEI UE ÎN DOMENIUL BIODIVERSITĂȚII PENTRU 2020

1.Introducere

Biodiversitatea – varietatea unică a vieții pe planeta noastră – stă la baza economiei și a calității vieții noastre. Grație biodiversității avem aer și apă curate, hrană, materii prime și medicamente, sănătate și recreere; biodiversitatea sprijină polenizarea și fertilizarea solului, reglează clima și ne protejează de fenomenele meteorologice extreme.

Cu toate acestea, schimbările aduse de om ecosistemelor și dispariția unor specii au fost mai rapide în ultimii 50 ani decât în orice altă perioadă din istoria omenirii. Pierderea biodiversității reprezintă una dintre principalele limite planetare pe care umanitatea le-a depășit. Împreună cu schimbările climatice, acest lucru sporește riscul unor schimbări ireversibile și subminează dezvoltarea economică și reziliența a societăților în fața noilor provocări. Forumul Economic Mondial a inclus „pierderea biodiversității și prăbușirea ecosistemelor” între primele 10 riscuri globale în 2015.

Nivelul de referință 2010 al UE în materie de biodiversitate a indicat că până la 25 % din speciile europene de animale erau pe cale de dispariție și că 65 % din habitatele având importanță la nivelul UE se aflau într-o stare de conservare nefavorabilă, în principal din cauza activităților umane. Serviciile ecosistemice de bază au continuat să se deterioreze.

Ca răspuns, Comisia Europeană a adoptat în 2011 o strategie a UE în domeniul biodiversității pentru 2020, cu obiectivul principal stabilit de șefii de stat și de guvern din UE de a „stopa pierderea biodiversității și degradarea serviciilor ecosistemice până în 2020, de a reface ecosistemele în măsura posibilului, precum și de a crește contribuția UE la combaterea pierderii biodiversității pe plan mondial”. Strategia face parte integrantă din Strategia Europa 2020 și din cel de al 7-lea Program de acțiune pentru mediu și pune în aplicare angajamentele asumate de UE în temeiul Convenției privind diversitatea biologică. Strategia se articulează în jurul a șase obiective, fiecare dintre acestea fiind susținut printr-o serie de acțiuni.

Prezenta evaluare intermediară face bilanțul progreselor înregistrate în punerea în aplicare a Strategiei UE în domeniul biodiversității față de nivelul de referință 2010. Scopul evaluării este de a furniza factorilor de decizie informații privind domeniile în care sunt necesare eforturi sporite pentru a îndeplini obiectivele UE în materie biodiversitate până în 2020.

Caseta 1. Costurile socioeconomice ale nerealizării obiectivelor UE în materie de biodiversitate

Costurile de oportunitate ale nerealizării obiectivului principal al UE în materie de biodiversitate pentru 2020 au fost estimate a fi de până la 50 de miliarde EUR pe an. În UE, un loc de muncă din șase depinde, într-o anumită măsură, de natură. Valoarea serviciilor de polenizare furnizate de insecte a fost estimată la 15 miliarde EUR pe an în UE. Situate la aproximativ 5,8 miliarde EUR, costurile anuale de întreținere a rețelei Natura 2000 a UE reprezintă doar o mică parte din beneficiile economice generate de rețea prin intermediul unor servicii precum stocarea carbonului, reducerea inundațiilor, purificarea apei, polenizarea plantelor și protecția peștilor, care valorează 200-300 de miliarde EUR pe an. Refacerea ecosistemelor și a infrastructurii verzi poate îmbunătăți calitatea aerului și a apei și controlul riscului de inundații, poate reduce zgomotul, poate încuraja activitățile recreative și promova oportunitățile pentru întreprinderile ecologice. Dintre practicile de agromediu care sprijină biodiversitatea, agricultura ecologică este un sector cu tendințe pozitive în ceea ce privește ocuparea forței de muncă, întrucât atrage lucrători tineri, furnizează cu 10-20 % mai multe locuri de muncă pe suprafață arabilă decât exploatațiile convenționale și creează valoare adăugată pentru produsele agricole. Menținerea unor habitate marine sănătoase și a unor stocuri de pește durabile este esențială pentru viabilitatea pe termen lung a sectorului pescuitului. Combaterea speciilor alogene invazive are o dimensiune economică importantă, întrucât acestea cauzează daune de cel puțin 12 miliarde EUR pe an sectoarelor de activitate din UE. Lipsa acțiunii politice și eșecul în a stopa pierderea biodiversității globale ar putea duce la pierderi anuale în domeniul serviciilor ecosistemice echivalente cu 7 % din PIB-ul mondial, cele mai mari efecte fiind resimțite de națiunile cele mai sărace și de populația săracă din mediul rural.