RAPORT AL COMISIEI Răspunsurile statelor membre la Raportul anual pentru 2010 al Curții de Conturi /* COM/2012/080 final */





CUPRINS 1. Domeniul de aplicare a raportului 2 2. Prezentarea raportului și constatările DAS 2010. 2 2.1 Prezentarea raportului pentru 2010 al Curții 2 2.2 Constatările DAS 2010 pentru grupurile de politici 3 3. Îmbunătățiri în domeniul gestiunii partajate realizate de statele membre – Venituri, Agricultură și resurse naturale. 4 3.1 Venituri 5 3.2 Agricultură și resurse naturale. 6 4. Îmbunătățiri în domeniul gestiunii partajate realizate de statele membre – coeziune, energie și transport 7 4.1 Consolidarea îndrumării și a formării 7 4.2 Simplificare. 10 5. Concluzie. 11 RAPORT AL COMISIEI Răspunsurile statelor membre la Raportul anual pentru 2010 al Curții de Conturi 1. Domeniul de aplicare a raportului Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Uniunii Europene prevede la articolul 143 alineatul (6) că, îndată ce Curtea de Conturi (Curtea) transmite raportul anual, Comisia comunică imediat statelor membre elementele raportului referitoare la gestionarea fondurilor de care răspund în temeiul normelor aplicabile. În termen de șaizeci de zile, statele membre trebuie să trimită Comisiei răspunsurile lor, iar aceasta transmite Curții de Conturi, Parlamentului European și Consiliului, până la 28 februarie[1] din anul următor, un rezumat al răspunsurilor primite. După publicarea, la data de 10 noiembrie 2011, a raportului anual al Curții de Conturi privind exercițiul bugetar 2010, Comisia a comunicat în mod corespunzător statelor membre elementele acestui raport. Aceste informații au fost prezentate sub forma unei scrisori și a trei chestionare (prezentate ca anexe), pe care statele membre au fost solicitate să le completeze: anexa I era un chestionar întocmit pe baza punctelor din raport referitoare la fiecare stat membru; anexa II era un chestionar întemeiat pe concluziile auditului referitoare la fiecare stat membru, iar anexa III era un chestionar întocmit pe baza constatărilor generale referitoare la politicile și programele care intră sub incidența gestiunii partajate. Prezentul raport reprezintă o analiză a răspunsurilor statelor membre, fiind însoțit de un document de lucru al serviciilor Comisiei (DLS), care conține răspunsurile statelor membre la anexa I și la anexa III. 2. Prezentarea raportului și constatările DAS 2010 2.1 Prezentarea raportului pentru 2010 al Curții În raportul său pentru 2010, Curtea a adus noi modificări prezentării. În primul rând, modificările au vizat grupurile de politici și capitolele corespunzătoare și a fost introdus, de asemenea, un nou capitol privind problemele legate de performanța (capitolul 8), care reflectă importanța economiei, eficienței și eficacității cheltuielilor UE. În al doilea rând, Curtea a formulat recomandări, prin prezentarea în detaliu a modului în care au fost puse în aplicare recomandările sale anterioare pentru fiecare grup de politici. În fine, rezultatele testelor efectuate pe operațiuni au fost notificate cu o mai mare claritate și Curtea a furnizat indicii de eroare estimați pentru fiecare grup de politici, precum și pentru ansamblul bugetului. În ceea ce privește indicii de eroare, în metodologia sa de audit privind DAS pentru exercițiul 2010, Curtea a furnizat o definiție clară a terminologiei utilizate: „IEP (indicele de eroare cel mai probabil) este media ponderată a indicilor de eroare procentuali din eșantion. De asemenea, Curtea estimează, utilizând aceleași tehnici statistice standard și la un nivel de încredere de 95 %, plaja de eroare în cadrul căreia se află indicele de eroare ce afectează populația pentru fiecare evaluare specifică (precum și pentru cheltuieli, în ansamblu). Acesta este intervalul dintre limita inferioară de eroare (LIE) și limita superioară de eroare (LSE)[2]”. Tabelul 1 de mai jos prezintă detaliile referitoare la IEP, LIE și LSE pe capitole, pentru DAS 2010. Sursa: Raportul pentru 2010 al Curții de Conturi Europene - Tabelul 1. 2 Rezumatul constatărilor privind regularitatea operațiunilor, p.18. 2.2 Constatările DAS 2010 pentru grupurile de politici În ceea ce privește DAS 2010, Curtea a constatat că în conturi erau prezentate corect situația financiară a Uniunii Europene, rezultatele operațiunilor efectuate și fluxurile de numerar și că acestea nu au fost afectate de erori semnificative. Cu privire la Venituri (capitolul 2), Curtea a constatat, de asemenea, că operațiunile nu erau afectate de erori semnificative și că sistemele de control au fost eficace. De asemenea, angajamentele în cadrul tuturor grupurilor de politici nu au fost afectate de erori semnificative[3]. Curtea a concluzionat că plățile pentru domeniul de politică Cheltuieli administrative și alte cheltuieli (capitolul 7) nu au fost afectate, în ansamblu, de erori semnificative și că sistemele au fost eficiente în asigurarea regularității plăților. Pentru Cercetare și politici interne (capitolul 6), precum și pentru Ajutor extern, dezvoltare și extindere (capitolul 5), auditul Curții a evidențiat că cele două domenii de politică nu au fost afectate, în general, de erori semnificative și că sistemele de control au fost parțial eficace în asigurarea regularității plăților. Cu toate acestea, în ceea ce privește capitolul 6, Curtea a constatat că plățile intermediare și finale aferente programelor-cadru de cercetare au fost afectate de erori semnificative. De asemenea, în ceea ce privește capitolul 5, plățile intermediare și finale au fost afectate de erori semnificative[4]. În materie de Coeziune, energie și transport (capitolul 4) și Agricultură și resurse naturale (capitolul 3), Curtea a concluzionat că plățile au fost afectate de erori semnificative, deși, în ceea ce privește domeniul de politică Agricultură și resurse naturale, plățile directe către agricultori în cadrul IACS[5] nu au fost afectate de erori semnificative. În ambele domenii de politică, sistemele au fost parțial eficace[6]. În ansamblu, astfel cum se arată în graficul de mai jos al Curții, tendința din ultimii cinci ani privind indicele de eroare cel mai probabil pentru buget în ansamblul său a fost aceea a unei scăderi constante. Cu toate acestea, pentru 2010, progresele realizate în mai multe domenii nu au permis compensarea unei creșteri moderate înregistrate în domeniul coeziunii, rezultatul fiind o ușoară creștere globală pentru buget, în ansamblul său[7]. Sursa: Raportul pentru 2010 al Curții de Conturi Europene - Graficul 1.1. Evoluția indicelui de eroare cel mai probabil estimat de Curte pentru populația auditată a plăților (2006-2010) 3. Îmbunătățiri în domeniul gestiunii partajate realizate de statele membre – Venituri, Agricultură și resurse naturale După cum s-a menționat în introducere, în plus față de scrisoare, Comisia a trimis în mod corespunzător fiecărui stat membru trei anexe: anexa I era un chestionar întocmit pe baza punctelor din raport referitoare la fiecare stat membru; anexa II era un chestionar întemeiat pe concluziile auditului referitoare la fiecare stat membru, iar anexa III era un chestionar întocmit pe baza constatărilor generale referitoare la gestiunea partajată în cadrul DAS 2010. În ceea ce privește anexele I și II, statelor membre li s-a cerut, după caz, să ofere informații detaliate privind măsurile adoptate pentru corectarea erorilor, precum și detalii privind perioada în care vor fi aplicate, conținutul și rezultatul preconizat. Această parte din raport cuprinde o analiză a răspunsurilor date de statele membre la anexa I și la anexa II, precum și la întrebarea 1 din anexa III, care se referă la domeniul de politică Agricultură și resurse naturale (capitolul 3). În general, toate răspunsurile statelor membre au fost primite în termenul prevăzut; deși calitatea variază considerabil de la un stat membru la altul, în anumite cazuri răspunsurile erau la un standard foarte înalt. În răspunsurile furnizate în acest an, aproape toate statele membre au prezentat detaliat inițiativele deja adoptate în vederea îmbunătățirii sau inițiativele care vor fi adoptate în viitor. De asemenea, statele membre și-au exprimat angajamentul de a asigura buna gestiune financiară[8]. Statele membre recunosc responsabilitatea care le revine pentru a îmbunătăți gestionarea fondurilor UE și au fost avansate propuneri în favoarea unei proceduri mai transparente de descărcare de gestiune, sugerând, de exemplu, posibilitatea de a se face schimb de informații cuprinzătoare între statele membre cu privire la cele mai bune practici[9]. 3.1 Venituri În răspunsurile lor la constatările specifice ale Curții privind domeniul de politică Venituri (capitolul 2), statele membre au arătat că au fost luate măsuri de remediere atunci când a fost necesar. De exemplu, Curtea a identificat anumite deficiențe la nivelul procedurilor și al sistemelor, care au un impact negativ asupra sumelor înregistrate în situațiile contabile B în trei țări – Regatul Unit, Italia și Țările de Jos[10]. Regatul Unit a declarat că autoritățile britanice au acceptat constatările Curții și că a fost analizată fiecare constatare specifică, iar Curtea a fost informată în consecință. Autoritățile britanice au menționat, de asemenea, că au rectificat soldul contabilității B și că au stabilit noi proceduri și orientări pentru a se evita repetarea acestei situații[11]. În ceea ce privește resursele proprii din TVA, conform raportului Curții „există încă rezerve cu o durată îndelungată, dar întârzierile sunt în curs de eliminare[12]”. La data de 31.12.2010 existau 152 de rezerve pentru ansamblul statelor membre, comparativ cu 167 de rezerve în anul precedent. Șaptesprezece state membre au sintetizat mai mult sau mai puțin detaliat acțiunile pe care statele membre și Comisia le-au întreprins pentru a elimina rezervele. Opt dintre aceste state membre[13] (Cipru, Finlanda, Austria, Republica Cehă, Polonia, Spania, Lituania și Letonia) au subliniat faptul că, în urma activității întreprinse începând din anul 2010, cel puțin o rezervă a fost eliminată cu privire la statul lor membru. Danemarca, Malta, Polonia, Lituania, Italia, Grecia, Franța și Finlanda preconizau eliminarea altor rezerve în urma controalelor din 2011 sau în urma controalelor prevăzute pentru 2012. 3.2 Agricultură și resurse naturale În domeniul de politică Agricultură și resurse umane (capitolul 3), Curtea a subliniat deficiențele sistemului de identificare a parcelelor agricole (Land Parcel Identification Scheme - LPIS)[14] – o bază de date în care se înregistrează toate suprafețele agricole (parcelele de referință) ale statului membru respectiv, inclusiv ortografiile, a căror utilizare este facultativă, și a prezentat constatările sale în acest sens[15]. În Spania (Castilla-La-Mancha și Extremadura), în Grecia și în România, Curtea a constatat cazuri în care terenurile folosite ca pășuni permanente erau înregistrate în LPIS ca fiind eligibile 100%, deși acestea erau doar parțial eligibile. În toate cele trei cazuri, statele membre în cauză au oferit răspunsuri. Spania a raportat că există un plan de acțiune pentru îmbunătățirea actualizării LPIS-GIS, care cuprinde o nouă metodologie pentru stabilirea coeficientului de eligibilitate a pășunilor[16]. Grecia a informat că au fost luate măsuri pentru a se garanta faptul că doar pășunile permanente erau eligibile pentru plăți[17]. Ca răspuns la observațiile Curții, România a notificat că finalizase un plan de acțiune privind calitatea LPIS. În plus, România a precizat că APIA - Agenția de Plăți și Intervenții în Agricultură – se asigură în prezent că zonele neagricole nu sunt incluse în suprafețele de referință înregistrate în LPIS, cazurile izolate identificate fiind rezultatul unor erori de interpretare a fotografiilor. Conform APIA, „în cazul în care plățile sunt efectuate în mod necuvenit, acestea sunt recuperate în temeiul procedurii în vigoare[18]”. În cinci state membre - Bulgaria, Țările de Jos, Grecia, România și Spania -, Curtea a identificat și deficiențe specifice în ceea ce privește actualizarea LPIS[19]. Patru dintre cele cinci state membre menționate de Curte au raportat că actualizarea bazei de date era parte integrantă din programul lor de întreținere, iar Grecia și România au raportat că actualizările au loc anual, cu regularitate[20]. Ca răspuns la o întrebare formulată în anexa III din chestionar referitoare la inițiativele luate pentru îmbunătățirea sistemelor de gestiune și control al cheltuielilor agricole, în special în domeniul dezvoltării rurale, alte state membre au subliniat faptul că îmbunătățirea LPIS a rămas o prioritate. Din cele 22 de țări care au răspuns la întrebare, 13 au prezentat exemple concrete de inițiative luate pentru îmbunătățirea sistemului LPIS. Printre aceste țări se află Irlanda, Italia, Regatul Unit, Portugalia, Luxemburg și Polonia. Pe lângă îmbunătățirile aduse sistemului LPIS în mai multe state membre, majoritatea statelor membre au răspuns că în ultimul an adoptaseră inițiative care vizau îmbunătățirea în continuare a sistemelor de gestionare și control al cheltuielilor agricole și creșterea eficacității verificărilor efectuate, în special în domeniul dezvoltării rurale. Aceste îmbunătățiri au inclus dezvoltarea și ameliorarea diverselor sisteme informatice în mai multe țări. De exemplu, Slovenia a declarat că autoritatea de gestionare a programului său de dezvoltare rurală pentru perioada 2007-2013 a elaborat Proiectul-pilot de evidență electronică „e-PRP” pentru măsura 121- Modernizarea exploatațiilor agricole în 2010, care vizează accelerarea și eficientizarea gestionării cererilor. În prezent, solicitanții fac mai puține erori atunci când întocmesc cererile pe cale electronică și, prin urmare, se alocă mai puțin timp controalelor administrative, ceea ce reduce volumul de activitate al agenției de plăți, asigurându-se, în același timp, eficacitatea controalelor[21]. Letonia a raportat, de asemenea, îmbunătățiri aduse sistemelor informatice, de exemplu s-a instituit un catalog al prețurilor în cadrul sistemului de informare cu privire la programul de dezvoltare rurală, astfel încât să se faciliteze compararea și evaluarea prețurilor între cererile de proiecte prezentate[22]. 4. Îmbunătățiri în domeniul gestiunii partajate realizate de statele membre – coeziune, energie și transport 4.1 consolidarea îndrumării și a formării Anexa III din chestionar a cuprins mai ales întrebări privind coeziunea, energia și transportul (capitolul 4); această subsecțiune din raport oferă o analiză detaliată a răspunsurilor statelor membre la aceste întrebări. Curtea a constatat în raportul său că, în ceea ce privește domeniul politicii de Coeziune, energie și transport, statele membre ar fi putut detecta și corectata cel puțin o parte din erori (înainte să certifice cheltuielile efectuate și să le prezinte Comisiei) pentru 58% din operațiunile afectate de erori[23]. Statele membre au fost solicitate în anexa III să prezinte observații cu privire la această constatare. Aproape toate statele membre au prezentat observații și 63% dintre ele au răspuns că mijlocul cel mai eficient de prevenire a apariției neregulilor era consolidarea îndrumării oferite beneficiarilor. Alte mijloace de îmbunătățire au inclus consolidarea controalelor pe bază de documente și multiplicarea verificărilor la fața locului. Sugestiile suplimentare oferite de către statele membre au inclus simplificarea și clarificarea normelor și reglementărilor, atât la nivel național, cât și la nivelul UE (a se vedea secțiunea 4.1 privind simplificarea pentru o analiză aprofundată a simplificării propuse de către statele membre). Tabelul de mai jos precizează numărul de state membre care aleg o anumită opțiune. Unele state membre nu au ales doar o singură opțiune, iar majoritatea și-a exprimat preferința pentru o combinație între (a) consolidarea îndrumării acordate beneficiarilor și (b) consolidarea controalelor pe baza documentelor. Q2 – Coeziune, energie și transport La capitolul Coeziune (punctul 4.25), Curtea consideră că, pentru 58% din operațiunile afectate de eroare, autoritățile statelor membre dispuneau de informații suficiente care să le fi permis detectarea și corectarea a cel puțin câtorva erori (înainte de certificarea cheltuielilor în vederea transmiterii lor Comisiei). În opinia dumneavoastră, ce se poate face pentru îmbunătățirea situației? || Nr. de state membre || % din statele membre (a) consolidarea îndrumării acordate beneficiarilor pentru a se preveni apariția neregulilor || 18 || 67% (b) consolidarea verificărilor pe baza de documente privind cererile prezentate de beneficiari || 15 || 56% (c) creșterea numărului de verificări la fața locului ale operațiunilor, înainte de certificare || 11 || 41% (d) orice alte sugestii || 7 || 26% În domeniul coeziunii, Curtea a constatat, de asemenea, că proiectele neeligibile integral și costurile neeligibile au reprezentat 35% și, respectiv, 33% din indicele de eroare estimat pentru acest capitol. În plus, Curtea observă, de asemenea, faptul că au existat abateri grave de la normele UE și naționale privind achizițiile publice și că aceste abateri au reprezentat 22% din indicele de eroare estimat[24]. Statele membre au considerat că programele de formare reprezintă mijlocul optim de remediere a acestor probleme esențiale. În cazul unor proiecte neeligibile integral, 78% din statele membre au declarat că au fost necesare mai multe cursuri de formare pentru personalul din cadrul autorităților naționale/regionale/de gestionare, precum și din organismele intermediare, iar 56% dintre acestea au subliniat necesitatea unei formări profesionale bine orientate. În răspunsul său, Irlanda a subliniat, de asemenea, importanța problemei, precizând că modul cel mai eficient de a beneficia de aceste programe de formare ar fi prin asigurarea faptului că ele sunt „orientate/adaptate la diferite niveluri de gestiune financiară și de controlul financiar și că sunt urmate de cursuri periodice de perfecționare[25]”. În plus, Germania a subliniat provocările legate de formare, precizând că „acoperirea, prin formare, a tuturor domeniilor în care sunt posibile încălcări, ar putea da naștere la dificultăți majore[26]”. În mod similar pentru cheltuielile neeligibile, majoritatea statelor membre (78%) au subliniat că orientarea și formarea la nivelul beneficiarilor ar putea fi o soluție. În ceea ce privește achizițiile publice, un număr și mai mare de țări (81%) au considerat că formarea personalului din cadrul autorităților naționale/regionale/de gestionare, precum și din organismele intermediare, constituie mijlocul cel mai eficace de îmbunătățire a situației. Atât Letonia, cât și Franța au declarat că adoptă în prezent inițiative menite să completeze programele de formare existente. În răspunsul său, Letonia a afirmat că „instituțiile implicate în gestionarea fondurilor UE colaborează cu Biroul Achizițiilor Publice (PPB) și cu trezoreria de stat, pentru a asigura formarea periodică în materie de achiziții a beneficiarilor. Începând din 2012, verificările care preced achizițiile vor fi efectuate, în afară de PPB, de către instituția responsabilă/instituția de cooperare (IR/IC), ceea ce va reduce/preveni cazurile de încălcare a normelor în domeniul achizițiilor publice[27]”. Franța a propus ca, începând cu primul trimestru din 2012, programele de formare profesională pe teme specifice (de exemplu, eligibilitate și cheltuieli) să fie organizate de Ministerul de Interne al Franței. Aceste programe de formare vor fi puse la dispoziția personalului din cadrul autorităților de gestionare la nivel național și regional[28]. La capitolul Coeziune, Curtea subliniază, de asemenea, o serie de deficiențe constatate la nivelul autorităților de audit din statele membre[29]. Statele membre au manifestat o preferință clară pentru două măsuri de îmbunătățire, și anume: (1) utilizarea unor liste de control detaliate, care să acopere toate riscurile care pot apărea în legătură cu neregulile la nivelul cheltuielilor și (2) îndrumare specifică furnizată de Comisie cu privire la domeniul de aplicare a verificărilor și la amploarea controalelor de audit prevăzute, precum și la raportarea rezultatelor acestor verificări și controale. Numai 7% din statele membre s-au pronunțat în favoarea metodei standard de eșantionare și a restructurării sistemului de formare în beneficiul autorităților de audit. Pe lângă măsurile sugerate în chestionar (anexa III), statele membre au prezentat, de asemenea, observații suplimentare pe această temă. Unele state membre și-au exprimat îngrijorarea cu privire la funcționarea autorităților de audit. De exemplu, în răspunsul său, Germania a subliniat „exigențele” impuse autorităților de audit, însă, în același timp a remarcat existența unor zone de incertitudine, de exemplu eșantionarea populațiilor mici. Concluzia autorităților germane a fost următoarea: „Comisia ar trebui, în special, să lucreze în parteneriat (cu autoritățile de audit) și să analizeze mai detaliat experiențele specifice ale autorităților de audit din punct de vedere al practicilor și al contextului[30]”. Autoritățile lituaniene au evidențiat problema efectivelor de personal ca fiind un punct slab al autorităților de audit lituaniene și au declarat că era necesar „să se amelioreze nivelul de calificare al instituției de audit și să se aplice măsurile necesare pentru asigurarea unei rotații mai reduse a personalului”[31]. Cu toate acestea, Franța a confirmat că deficiențele la nivelul autorităților de audit nu reprezintă un aspect problematic[32]. 4.2 Simplificare În materie de simplificare, un număr semnificativ de state membre au lansat deja inițiative care vizează simplificarea implementării programelor UE în actuala perioadă de programare 2007-2013. Estonia și Portugalia au recunoscut importanța simplificării în cadrul Fondului social european (FSE). Estonia a afirmat că „în Estonia au fost puse în aplicare douăsprezece rate diferite de rambursare a cheltuielilor FSE, pe baza prețurilor unitare standardizate[33]”. Pe de altă parte, Portugalia a subliniat că „sistemul informatic al FSE (SIFSE) a fost un instrument-cheie de simplificare pus în aplicare în Portugalia în perioada actuală de programare[34]”. Majoritatea țărilor (20 în total) au afirmat că normele UE au un potențial de simplificare mai mare decât normele naționale. Cu toate acestea, un număr semnificativ de state membre (11 în total) au admis că și normele naționale pot fi simplificate. De asemenea, așa cum rezultă din răspunsurile lor și din graficul de mai jos, majoritatea statelor membre ar recurge cel puțin minimal la ratele forfetare și la sumele forfetare. Provocările simplificării au fost evidențiate de unele state membre în răspunsurile lor. De exemplu, Irlanda a declarat următoarele: „Simplificarea la nivelul gestionării și al beneficiarilor constă, în esență, în acordarea unei anumite flexibilități, atunci când este posibil. Prin urmare, toate propunerile de simplificare a normelor Comisiei ar trebui să fie facultative, nu obligatorii. Cu toate acestea, la nivelul statelor membre este necesar să existe un echilibru, întrucât o abordare mai flexibilă în cazul anumitor operațiuni ar putea fi o simplificare pentru beneficiari, dar este posibil să nu fie o simplificare a gestionării, întrucât efectivele de gestionare necesare ar fi mai importante decât în cazul stabilirii unor norme naționale generale[35]”. 5. Concluzie Rezultatele prezentate de Curte în Raportul anual pentru 2010 sunt încurajatoare, întrucât arată că indicele de eroare global cel mai probabil pentru ansamblul cheltuielilor UE este mai mic de 4%. Rezultatele sunt deosebit de pozitive în cazul politicilor gestionate direct de către Comisie. Domenii de politici cum ar fi cercetarea și celelalte politici interne, ajutorul extern, dezvoltarea și extinderea, precum și cheltuielile administrative și alte cheltuieli demonstrează o îmbunătățire continuă. În domeniul de politică Agricultură și resurse naturale, situația a rămas relativ stabilă, la un nivel de eroare aproape de pragul de semnificație de 2%. În domeniul politicii de coeziune, energie și transport, este important să se sublinieze faptul că indicele de eroare s-a situat în continuare sub nivelurile constatate în cadrul DAS 2006 - 2008. Din aceste date rezultă că sistemele de gestiune și control în domeniul de politică, deși sunt încă parțial eficiente, funcționează cu mai multă eficiență în actuala perioadă de programare, comparativ cu perioada anterioară. Răspunsurile statelor membre la raport indică faptul că există o tendință continuă de ameliorare a gestionării fondurilor UE. Statele membre au evidențiat mai multe inițiative lansate și, totodată, și-au exprimat angajamentul de a aduce îmbunătățiri suplimentare. Simplificarea și formarea la toate nivelurile rămân o prioritate absolută. În plus, unele state membre au lansat propuneri suplimentare menite să asigure gestionarea eficace a fondurilor UE și o mai mare transparență a procedurii de descărcare de gestiune. [1] JO L 390, 30.12.2006 – Regulamentul financiar, articolul 143 alineatul (6). [2] Anexa 1.1, partea 2.13. [3] Raportul pentru 2010 al CCE, punctul 1.11, p 17. [4] Raportul pentru 2010 al CCE, punctul 5.35, p. 149 și punctul 6.48, p.183. [5] Sistemul integrat de gestiune și control (IACS). [6] Raportul pentru 2010 al CCE, punctul 1.13, p 17. [7] Raportul pentru 2010 al CCE, punctele 1.15-1.16, p. 19. [8] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III partea B, p. 89. [9] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III partea B, p. 90. [10] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p.6. [11] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 6-7. [12] Raportul pentru 2010 al CCE, punctul 2.22, p. 49. [13] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 11-21. [14] Comisia constată că cele mai multe dintre erorile cuantificabile constatate de Curte au fost relativ minore din punct de vedere financiar și au constat, în principal, din mici diferențe rezultate din noile măsurători asupra parcelelor, efectuate de către Curte (Raportul pentru 2010 al CCE, punctul 3.19, p. 78). [15] Raportul pentru 2010 al CCE, punctul 3.31 p 83. [16] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p.31. [17] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 31-32. [18] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p.29. [19] Raportul pentru 2010 al CCE, punctul 3.32, p. 84. [20] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 31-32. [21] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III, p. 83-84. [22] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III, p. 71-72. [23] Raportul din 2010 al CCE, punctul 4.25, p. 109. [24] Raportul din 2010 al CCE, punctele 4.20, 4.29, și 4.26, p. 107-109. [25] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III, p. 70-71. [26] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III, p. 65-66. [27] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III, p. 71-72. [28] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III, p. 65. [29] Raportul CCE, punctul 4.38, p. 115. [30] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III, p. 65-66. [31] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III, p. 76-77. [32] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III, p. 65. [33] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III, p. 64. [34] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III, p. 79-81. [35] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexa III, p. 70-71.