În timp ce tehnologiile avansate de sortare și reciclare trebuie dezvoltate în continuare, îmbunătățirea designului produselor reprezintă primul pas în abordarea provocărilor tehnice. De exemplu, fibrele sunt adesea amestecate între ele (de pildă, fibre de poliester cu fibre de bumbac), ceea ce îngreunează reciclarea ca urmare a disponibilității reduse a tehnologiilor de separare a deșeurilor textile în funcție de tipul de fibră. În plus, elastanul, adesea adăugat pentru a spori funcționalitățile materialelor, poate reprezenta un contaminant pentru aproape toate tehnologiile de reciclare a fibrelor textile, afectând fezabilitatea economică și costurile de mediu ale procesului de reciclare. Pentru reciclarea termomecanică, amestecarea diferitelor tipuri de poliester poate avea, de asemenea, un impact negativ asupra prelucrării deșeurilor textile și asupra calității producției obținute în urma reciclării.

Prelungirea duratei de viață a produselor textile este cea mai eficace modalitate de a reduce în mod semnificativ impactul acestora asupra climei și mediului. În acest scop, designul produselor are un rol esențial. Carențele de calitate în ceea ce privește rezistența culorii și rezistența la rupere sau calitatea fermoarelor și a cusăturilor se numără printre principalele motive pentru care consumatorii aruncă produsele textile. O durabilitate mai mare le va permite consumatorilor să utilizeze articolele de îmbrăcăminte pentru o perioadă mai lungă și, în același timp, va sprijini modelele circulare de afaceri, cum ar fi serviciile de reutilizare, de închiriere, de reparare și de preluare, precum și comerțul cu amănuntul de produse second­hand, într-un mod care creează oportunități de reducere a costurilor pentru cetățeni.

Lanțul valoric global complex și divers al textilelor se confruntă, de asemenea, cu provocări sociale, parțial cauzate de presiuni de reducere la minimum a costurilor de producție pentru a răspunde cererii de produse la prețuri accesibile din partea consumatorilor. Munca copiilor în industria articolelor de îmbrăcăminte reprezintă o sursă gravă de îngrijorare. Întrucât femeile reprezintă majoritatea forței de muncă slab remunerate și necalificate din sectorul textilelor, îmbunătățirea sustenabilității lanțului de aprovizionare are, de asemenea, o dimensiune importantă din perspectiva egalității de gen. Prin atenția sporită acordată sustenabilității sociale și durabilității mediului, UE urmărește să consolideze lanțurile valorice globale, contribuind astfel la obiectivele de dezvoltare durabilă la nivel mondial.

Întrucât articolele de îmbrăcăminte reprezintă cea mai mare parte a consumului de textile din UE (81 %), tendința de a utiliza articolele de îmbrăcăminte pentru perioade din ce în ce mai scurte și de a le arunca ulterior contribuie în cea mai mare măsură la modelele nesustenabile de supraproducție și supraconsum. Astfel de tendințe au devenit cunoscute sub numele de modă de consum, stimulând consumatorii să continue să cumpere articole de îmbrăcăminte de calitate inferioară și la prețuri mai mici, produse rapid ca răspuns la cele mai noi tendințe. Deși, între 1996 și 2018, prețurile articolelor de îmbrăcăminte din UE au scăzut cu peste 30 % în raport cu inflația, cheltuielile medii ale gospodăriilor în ceea ce privește articolele de îmbrăcăminte au crescut, ceea ce indică faptul că astfel de modele nesustenabile nu au permis cetățenilor să beneficieze pe deplin de oportunitățile de reducere a costurilor. În plus, cererea tot mai mare de textile alimentează utilizarea ineficientă a resurselor neregenerabile, inclusiv producția de fibre sintetice din combustibili fosili.

Producția și consumul de produse textile continuă să crească și, în consecință, crește și impactul acestora asupra climei, a consumului de apă și de energie și a mediului. Producția mondială de textile aproape s-a dublat între 2000 și 2015 și se preconizează că, până în 2030, consumul de articole de îmbrăcăminte și încălțăminte va crește cu 63 %, și anume de la 62 milioane de tone în prezent la 102 milioane de tone în 2030. În prezent, în UE, consumul de textile, dintre care majoritatea sunt importate, produce, în medie, al patrulea impact negativ, ca mărime, asupra mediului și a schimbărilor climatice și al treilea impact negativ, ca mărime, asupra utilizării apei și a terenurilor din perspectiva ciclului de viață la nivel mondial. Aproximativ 5,8 milioane de tone de textile sunt aruncate în fiecare an în UE, ceea ce reprezintă aproximativ 11 kg per persoană și, în fiecare secundă, undeva în lume, o cantitate de textile reprezentând echivalentul încărcăturii unui camion este depozitată în depozitele de deșeuri sau incinerată.

Inițiativa privind consolidarea rolului consumatorilor în vederea tranziției verzi, prin care Comisia propune modificarea Directivei privind practicile comerciale neloiale și a Directivei 2011/83/UE privind drepturile consumatorilor, va avea ca rezultat noi cerințe, extrem de relevante pentru produsele textile. Noile norme ale UE vor asigura faptul că, la punctul de vânzare, consumatorilor li se furnizează informații cu privire la o garanție comercială de durabilitate, precum și informații relevante pentru repararea produselor, inclusiv un punctaj al posibilității de reparare, ori de câte ori sunt disponibile. Afirmațiile generale legate de mediu precum „verde”, „respectuos față de mediu”, „bun pentru mediu” vor fi permise numai dacă se bazează pe excelența recunoscută în materie de performanță de mediu, în special pe baza etichetei ecologice a UE, a etichetelor ecologice de tip I sau a legislației specifice a UE. Etichetele voluntare de sustenabilitate, care vizează aspecte de mediu sau sociale, trebuie să se bazeze pe o verificare efectuată de o parte terță sau să fie stabilite de autoritățile publice. În plus, vor exista condiții pentru corelarea mențiunilor „ecologic” cu performanța de mediu viitoare, cum ar fi „neutru din punct de vedere climatic până în 2030”, și pentru compararea cu alte produse.

Pentru a asigura coerența cu acest nou act legislativ, Comisia va revizui, de asemenea, Regulamentul privind etichetarea produselor textile, care impune ca produsele textile vândute pe piața UE să poarte o etichetă care să identifice în mod clar compoziția fibroasă și să indice orice părți netextile de origine animală. În cadrul acestei revizuiri și sub rezerva unei evaluări a impactului, Comisia va introduce comunicarea obligatorie a altor tipuri de informații, cum ar fi parametrii de sustenabilitate și circularitate, măsura produselor și, după caz, țara în care au loc procesele de fabricație ale acestora („fabricat în”).

Întrucât cea mai mare cantitate de microplastice este eliberată în primele 5-10 spălări, moda de consum, asociată cu utilizarea tot mai frecventă a fibrelor sintetice pe bază de combustibili fosili, are un impact puternic asupra poluării cu microplastice. În fiecare an se eliberează până la 40 000 de tone de fibre sintetice numai în efluenții mașinilor de spălat rufe.

În plus, instrumentele digitale schimbă modul în care sunt concepute, fabricate și întreținute articolele de îmbrăcăminte în întreaga lume, permițând noi modalități de interacțiune între comercianții cu amănuntul și consumatori, care determină o reacție mai dinamică la nevoile consumatorilor. În special în contextul parcursului de tranziție pentru ecosistemul textilelor, Comisia va evalua, împreună cu reprezentanții din această industrie, modul în care tehnologiile emergente, cum ar fi tehnologiile digitale de precizie, ar putea reduce procentul ridicat de returnări ale articolelor de îmbrăcăminte cumpărate online, ar putea încuraja fabricarea la cerere a produselor personalizate și, astfel, ar putea îmbunătăți eficiența proceselor industriale și reduce amprenta de carbon a comerțului electronic.

Distrugerea bunurilor nevândute sau returnate, inclusiv a articolelor de îmbrăcăminte, reprezintă o risipă de valori și de resurse. Ca factor de descurajare a acestei practici, în conformitate cu Regulamentul privind proiectarea ecologică a produselor sustenabile, Comisia propune o obligație de transparență, care impune întreprinderilor mari să comunice public numărul de produse pe care le aruncă și le distrug, inclusiv de produse textile, precum și tratamentul suplimentar al acestora legat de pregătirea pentru reutilizare, reciclare, incinerare sau depozitare în depozitele de deșeuri. Sub rezerva împuternicirii sale în acest sens în temeiul regulamentului propus și a unei evaluări a impactului specifice, Comisia va introduce, de asemenea, interdicții de distrugere a produselor nevândute, inclusiv, după caz, a produselor textile nevândute sau returnate.

Urmărirea obiectivului ambițios de reducere la zero a poluării în producția de textile ghidează, de asemenea, revizuirea Directivei privind emisiile industriale și revizuirea în curs a documentului de referință privind cele mai bune tehnici disponibile (BREF) pentru industria textilă.

Prezența substanțelor periculoase utilizate în produsele textile introduse pe piața UE, dintre care aproximativ 60 sunt considerate cancerigene, mutagene sau toxice pentru reproducere, reprezintă o sursă de îngrijorare pe care Comisia o abordează în temeiul Regulamentului REACH. În plus, prin elaborarea unor criterii pentru substanțe chimice și materiale sigure și sustenabile prin design, Comisia va sprijini industria să înlocuiască, pe cât posibil, și să reducă la minimum substanțele care prezintă motive de îngrijorare, conținute de produsele textile introduse pe piața UE, astfel cum s-a anunțat în Strategia pentru promovarea sustenabilității în domeniul substanțelor chimice. Această inițiativă este în conformitate cu acțiunile menite să sporească protecția lucrătorilor expuși la substanțe periculoase, astfel cum sunt definite în Cadrul strategic al UE privind sănătatea și securitatea la locul de muncă 2021-2027.

Pe baza acestor cunoștințe, în temeiul Regulamentului privind proiectarea ecologică a produselor sustenabile, sub rezerva aprobării sale de către colegiuitori și a unei evaluări a impactului specifice, Comisia va elabora cerințe obligatorii de design ecologic specifice produselor pentru a spori performanța produselor textile în ceea ce privește durabilitatea, posibilitatea de reutilizare, de reparare și de reciclare fibre-to-fibre, precum și conținutul obligatoriu de fibre reciclate, pentru a reduce la minimum și aurmări prezența substanțelor care prezintă motive de îngrijorare și pentru a diminua efectele negative asupra climei și a mediului. În acest sens, se va acorda o atenție deosebită raportului cost-eficacitate și proporționalității măsurilor, precum și accesibilității textilelor. În cadrul cerințelor și sub rezerva unei evaluări a impactului în vederea definirii domeniului de aplicare al acestora, Comisia va introduce criterii obligatorii pentru achizițiile publice verzi, al căror domeniu de aplicare va fi definit în urma unei evaluări a impactului, precum și cerințe referitoare la stimulentele acordate de statele membre pentru produsele textile.

Întreprinderile ar trebui să adopte această schimbare de paradigmă. Întreprinderile care și-au construit modelele de afaceri în ultimele două decenii prin valorificarea introducerii pe piață a unui număr tot mai mare de linii și de micro-colecții de modă într-un ritm tot mai alert sunt puternic încurajate să internalizeze principii și modele de afaceri bazate pe circularitate, să reducă numărul de colecții pe an, să își asume responsabilitatea și să acționeze pentru a-și reduce la minimum amprenta de carbon și amprenta de mediu.

În acest context, Comisia va propune norme armonizate la nivelul UE privind răspunderea extinsă a producătorilor pentru textile, cu modularea ecologică a taxelor, ca parte a viitoarei revizuiri a Directivei-cadru privind deșeurile din 2023. Obiectivul principal va fi crearea unei economii pentru colectare, sortare, reutilizare, pregătire pentru reutilizare și reciclare, precum și a unor stimulente care să determine producătorii și deținătorii de mărci să se asigure că produsele lor sunt concepute în conformitate cu principiile circularității. În acest scop și sub rezerva unei evaluări a impactului, Comisia va propune ca o parte semnificativă a contribuțiilor la schemele de răspundere extinsă a producătorilor să fie dedicată măsurilor de prevenire a generării de deșeuri și pregătirii pentru reutilizare.

Există un potențial semnificativ de reducere a deșeurilor textile și de asigurare a faptului că acestea creează valoare adăugată prin stimularea pregătirii lor pentru reutilizare și reciclare. Până la 2,1 milioane de tone de articole de îmbrăcăminte și de textile pentru uz casnic post-consum sunt colectate separat în fiecare an în UE pentru reciclare sau vânzare pe piețele mondiale de reutilizare, ceea ce reprezintă aproximativ 38 % din textilele introduse pe piața UE. Se presupune că restul de 62 % sunt aruncate și ajung în fluxurile de deșeuri mixte.

În temeiul Pactului european privind competențele , Comisia a sprijinit instituirea unui parteneriat la scară largă în materie de competențe pentru ecosistemul textilelor cu scopul de a promova perfecționarea și recalificarea, precum și dobândirea și transferul de competențe verzi și digitale, inclusiv de cunoștințe privind evaluarea ciclului de viață și a lanțului valoric. În conformitate cu Noua agendă pentru competențe în Europa, Busola pentru dimensiunea digitală 2030 și obiectivele summitului de la Porto, Pactul privind competențele pentru ecosistemul textilelor, lansat la 16 decembrie 2021, prevede angajamente în legătură cu indicatori-cheie de performanță specifici în vederea creării de parteneriate locale între entitățile din industrie, autoritățile publice și furnizorii de servicii educaționale. Printre acțiunile convenite se numără creșterea diversificării în structurile de administrare ale întreprinderilor cu până la 5 % pe an, în special a accesului femeilor la poziții superioare, sprijinirea a 10 000 de IMM-uri în eforturile lor de digitalizare, conceperea a 20 de noi procese și instrumente educaționale care să vizeze competențele verzi și digitale, creșterea ofertei de ucenicii în acest sector cu 20 % și alte angajamente privind perfecționarea și recalificarea forței de muncă în anii următori.

Mobilizarea investițiilor private în domeniul textilelor sustenabile este esențială. Pe baza activității experților Platformei privind finanțarea durabilă, Comisia are în vedere adoptarea unor criterii tehnice de examinare care să stabilească, printre altele, ce anume constituie o contribuție substanțială la economia circulară în ceea ce privește producția de articole de îmbrăcăminte în temeiul Regulamentului privind taxonomia pentru investiții durabile, precum și criterii privind poluarea cauzată de finisarea produselor textile.

Statele membre au, de asemenea, un rol esențial în sprijinirea cercetării, a inovării și a investițiilor, inclusiv prin utilizarea împrumuturilor și a granturilor oferite de Mecanismul de redresare și reziliență (MRR). De exemplu, Portugalia și-a anunțat deja planurile de sprijinire a investițiilor care vizează modernizarea și dezvoltarea unei bioindustrii circulare naționale pentru a spori încorporarea de biomateriale în textile. Franța intenționează să dezvolte inovarea în diferite domenii, inclusiv în domeniul reciclării și al reintegrării materialelor reciclate, textilele numărându-se printre cele cinci materiale prioritare identificate în acest sens. Italia intenționează să înființeze centre de reciclare pentru colectarea, sortarea și prelucrarea deșeurilor textile. În plus, numeroase componente privind inovarea și digitalizarea din planurile naționale pot oferi sprijin ecosistemului, cum ar fi achizițiile de echipamente digitale.

Proiectele de parteneriat public-privat vor defini viitoarele inițiative de cercetare și vor asigura poziția de lider și excelența ecosistemului. De exemplu, parteneriatul „Made in Europe” va promova producția și utilizarea textilelor bazate pe tehnologii digitale, competitive, verzi, sustenabile din punct de vedere social și reziliente. Sprijinul se axează, de asemenea, pe reducerea dependenței acestei industrii de combustibilii fosili în contextul inovării bazate pe soluții ecologice în domeniul textilelor prin intermediul întreprinderii comune pentru bioeconomia circulară în Europa, care urmărește să stimuleze, printre altele, dezvoltarea de noi tipuri de fibre textile. Parteneriatul european Processes4Planet vizează promovarea circularității și a unei decarbonizări extinse a industriilor europene de prelucrare, inclusiv a industriei textile, prin dezvoltarea și introducerea inovării necesare prin inițiative precum centrele de circularitate (H4C). Pe lângă finanțarea continuă acordată prin programele existente, cum ar fi Institutul European de Inovare și Tehnologie (EIT), se vor lansa cereri de propuneri specifice în temeiul programului Orizont Europa pentru a dezvolta în continuare tehnologii și procese de extindere a serviciilor de reparații, de îmbunătățire a colectării și a sortării, de extindere a capacităților de reciclare a textilelor din industria UE și de intensificare a reciclării fibre-to-fibre și a utilizării unui conținut de fibre reciclate. Inovarea socială va fi, de asemenea, esențială, în special pentru a stimula întreprinderile axate pe reutilizare.

În plus, Comisia lucrează la elaborarea unei foi de parcurs comune privind circularitatea în domeniul tehnologiei industriale, care își propune să realizeze optimizarea cercetării și a inovării industriale, inclusiv în ceea ce privește reciclarea textilelor. Această acțiune are la bază un studiu recent publicat privind eficacitatea capacităților actuale de reciclare a deșeurilor textile, care subliniază necesitatea inovării în continuare în vederea consolidării lor.

Noul Bauhaus european transpune Pactul verde european în inițiative concrete care promovează stiluri de viață sustenabile, inclusiv în domeniul modei. În cadrul acestui program și sub mottoul #ReFashionNow, Comisia va sprijini proiecte care sporesc sustenabilitatea modei, răspunzând în același timp cerințelor legate de estetică și incluziune.

Pentru a accelera schimbarea modelelor de consum și de producție, Comisia va promova această tranziție sub mottoul #ReFashionNow, punând în centrul atenției calitatea, durabilitatea, utilizarea pe termen mai lung, repararea și reutilizarea produselor. În cadrul Platformei europene a părților interesate privind economia circulară, aceasta va mobiliza designerii, producătorii, comercianții cu amănuntul, agenții de publicitate și cetățenii în vederea redefinirii modei. Alte inițiative ale UE vor servi, de asemenea, drept rampă de lansare pentru acțiuni concrete sub mottoul #ReFashionNow, în special Bauhausul european, Angajamentul privind consumul durabil, precum și Anul european al tineretului.

Stimularea întreprinderilor sociale active în sectorul reutilizării este deosebit de importantă, deoarece acestea au un potențial considerabil de a dezvolta activități și de a crea, la nivel local, locuri de muncă verzi și favorabile incluziunii în UE. În medie, o întreprindere socială creează 20-35 de locuri de muncă la 1 000 de tone de textile colectate în vederea reutilizării . Totuși, acest sector se confruntă cu numeroase provocări în a fi competitiv și a deveni un actor principal în sectorul textilelor. Pentru a sprijini sectorul reutilizării în vederea extinderii, a consolidării capacităților și a internalizării în continuare a principiilor circularității, sunt necesare o serie de măsuri. Parcursul de tranziție privind proximitatea și economia socială oferă o oportunitate de a dezbate aceste măsuri cu părțile interesate. În plus, în temeiul Planului de acțiune al UE pentru economia socială recent adoptat, Comisia va publica orientări privind modul de a sprijini adoptarea economiei circulare și a parteneriatelor pentru economia circulară dintre întreprinderile sociale și alți actori, printre care se numără și întreprinderile tradiționale, care vor explora, în special, oportunitățile oferite de activitățile de reutilizare și de reparare a textilelor.

4.Interconectarea la nivel mondial a lanțurilor valorice ale textilelor sustenabile

UE va urmări să realizeze progrese la nivel mondial către o mai mare sustenabilitate și circularitate a textilelor în forurile internaționale (G7, G20) și în contextul Alianței mondiale pentru economia circulară și utilizarea eficientă a resurselor (GACERE) și al Adunării Organizației Națiunilor Unite pentru Mediu. Comisia va colabora cu alți parteneri la nivel mondial, regional și bilateral pentru a promova cooperarea și inițiativele de sprijin în domeniul lanțurilor valorice ale textilelor sustenabile și al modei sustenabile. Proiectul InTex al UNEP, finanțat de UE, de stimulare a practicilor comerciale și a modelelor economice inovatoare în lanțul valoric al textilelor este un exemplu practic de astfel de implicare.

4.1.Obligații de diligență pentru echitate socială și de mediu

Majoritatea articolelor de îmbrăcăminte și a textilelor de uz casnic finale din Europa sunt importate din țări terțe. În 2019, UE a fost unul dintre cei mai mari importatori de articole de îmbrăcăminte la nivel mondial, cu o valoare cumulată de 80 de miliarde EUR. Promovarea unor lanțuri valorice mai verzi și mai echitabile la nivel transfrontalier și continental va garanta faptul că produsele textile utilizate în UE și în afara acesteia sunt fabricate ținând seama de aspectele sociale și de mediu din întreaga lume.

Comunicarea privind munca decentă la nivel mondial pentru o tranziție justă și o redresare durabilă globală identifică textilele ca sector esențial în care vor fi promovate condiții de muncă decente prin acțiuni de informare în cadrul relațiilor bilaterale și al forurilor multilaterale. În acest context, industria textilă are potențialul de a promova egalitatea de gen, estimându-se că 75 % dintre lucrătorii din sectorul articolelor de îmbrăcăminte la nivel mondial sunt femei. În plus, în cadrul Programului pentru condiții de muncă mai bune – Better Work Programme, Comisia sprijină țările terțe partenere în ceea ce privește îmbunătățirea condițiilor de muncă și creșterea gradului de respectare a standardelor internaționale în domeniul muncii.

În contextul lanțurilor valorice ale textilelor, orientările OCDE privind obligațiile de diligență pentru sectorul articolelor de îmbrăcăminte și încălțăminte au identificat o serie de riscuri comune de încălcare gravă a drepturilor omului și ale lucrătorilor, inclusiv aspecte legate de munca copiilor, discriminare, munca forțată, securitate și sănătate în muncă și salarii inechitabile. Propunerea de Directivă privind diligența necesară a întreprinderilor în materie de durabilitate introduce o obligație orizontală de diligență pentru întreprinderile de dimensiuni mari de a identifica, a preveni, a atenua, a pune capăt și a explica efectele negative reale și potențiale asupra drepturilor omului, inclusiv asupra drepturilor lucrătorilor, și asupra mediului în propriile operațiuni ale întreprinderilor respective și în lanțurile lor valorice mondiale. Întreprinderile cu capitalizare medie (întreprinderile mari cu peste 250 de angajați și cu o cifră de afaceri de peste 40 de milioane EUR) care își desfășoară activitatea în sectoare cu impact puternic, inclusiv în sectorul textilelor, intră, de asemenea, în domeniul de aplicare al propunerii. Întreprinderile din țări terțe implicate în lanțurile valorice din domeniul textilelor ale cumpărătorilor europeni sau ale marilor cumpărători care își desfășoară activitatea în UE și care generează o cifră de afaceri semnificativă în UE vor trebui, de asemenea, să îndeplinească astfel de obligații. În plus, Strategia UE privind drepturile copilului subliniază „toleranța zero față de munca copiilor” și invită statele membre să elimine munca copiilor din lanțurile lor de aprovizionare. De asemenea, Comisia elaborează o nouă inițiativă legislativă pentru a interzice efectiv introducerea pe piața UE a produselor fabricate prin muncă forțată, inclusiv prin munca forțată a copiilor.

În plus, dezvoltarea și punerea în aplicare în mod constant ale unui cadru internațional privind transparența și trasabilitatea pentru lanțuri valorice sustenabile în industria articolelor de îmbrăcăminte și încălțăminte vor facilita gestionarea mai eficace a lanțurilor valorice, vor identifica și vor aborda încălcările drepturilor lucrătorilor și ale drepturilor omului, precum și impactul asupra mediului.

4.2.Soluționarea provocărilor legate de exportul de deșeuri textile

Exporturile de deșeuri textile în afara UE au crescut constant, ajungând la 1,4 milioane de tone în 2020. În conformitate cu recenta propunere a Comisiei de noi norme ale UE privind expedierile de deșeuri, exportul de deșeuri textile către țări care nu sunt membre ale OCDE ar fi permis numai cu condiția ca aceste țări să notifice Comisiei disponibilitatea acestora de a importa anumite tipuri de deșeuri și să își demonstreze capacitatea de a le gestiona în mod durabil.

Pentru a evita ca fluxurile de deșeuri să fie etichetate în mod fals ca produse second-hand atunci când sunt exportate din UE și, în acest fel, să nu intre sub incidența regimului deșeurilor, pe baza unei împuterniciri prevăzute în propunere, Comisia va lua în considerare elaborarea unor criterii specifice la nivelul UE pentru a face distincție între deșeuri și anumite produse textile second-hand. În cadrul programului LIFE, s-a lansat o cerere de propuneri pentru îmbunătățirea trasabilității exporturilor de textile uzate și de deșeuri textile.

De asemenea, Comisia va depune eforturi pentru a spori transparența și sustenabilitatea în comerțul mondial cu deșeuri textile și textile uzate. La nivel bilateral, UE își va intensifica activitățile de cooperare cu privire la aspecte de interes comun legate de expedierea deșeurilor textile prin intermediul dialogurilor sale privind mediul cu țări și regiuni terțe, precum și în contextul capitolelor privind dezvoltarea durabilă din acordurile comerciale bilaterale și interregionale ale UE, după caz, în conformitate cu obiectivele generale ale UE de a spori dimensiunea sustenabilității politicii sale comerciale.

5.Concluzie

Progresul către o mai mare sustenabilitate a ecosistemului textilelor necesită schimbări profunde ale actualului mod preponderent liniar în care produsele textile sunt concepute, fabricate, utilizate și aruncate, precum și reducerea impactului acestuia asupra schimbărilor climatice, a utilizării nesustenabile a resurselor și a poluării mediului, alături de stoparea încălcării drepturilor omului în lanțurile valorice ale textilelor.

Tranziția către o industrie textilă sustenabilă și circulară, în sinergie cu o agendă solidă de digitalizare și echitate socială, poate ajuta sectorul să se redreseze după criza COVID-19, îi poate spori reziliența pe viitor și sustenabilitatea competitivă și poate contribui pozitiv la soluționarea crizelor climatice și a celor legate de biodiversitate, precum și a injustiției sociale.

Comisia invită instituțiile și organismele Uniunii Europene să aprobe această strategie, precum și statele membre, întregul lanț valoric și partenerii internaționali să se angajeze să ia măsuri ferme și concrete pentru punerea sa în aplicare.