(11) Principiile care ghidează acțiunea Comisiei Europene pentru gestionarea și reducerea riscurilor prezentate de armele de foc pentru uz civil au fost integrate într-o comunicare strategică globală, „Armele de foc și securitatea internă a UE: protejarea cetățenilor și combaterea traficului ilegal” , lansată în octombrie 2013. Această comunicare propune măsuri pentru sporirea nivelului de securitate a cetățenilor UE în legătură cu armele de foc și în vederea protejării pieței licite a acestora. În plus, viitoarele inițiative legate de armele de foc au fost subliniate în comunicarea recentă a Comisiei „Agenda europeană pentru securitate” , care subliniază că necesitatea unei abordări comune cu privire la dezactivarea armelor de foc, cu scopul de a împiedica reactivarea și utilizarea acestora de către infractori, trebuie să fie considerată drept o prioritate. Comisia a solicitat, de asemenea, reexaminarea în 2016 a legislației existente privind armele de foc cu scopul de a îmbunătăți schimbul de informații (de exemplu, prin încărcarea în sistemul de informații al Europol a informațiilor referitoare la armele de foc confiscate), de a consolida trasabilitatea, de a standardiza marcajul și de a stabili standarde comune pentru neutralizarea armelor de foc. Ca urmare a evenimentelor tragice din 13 noiembrie 2015 de la Paris, Comisia a decis să anticipeze reexaminarea Directivei privind armele de foc care ar urma să fie adoptată împreună cu acest raport. Prezentul raport oferă dovezi care vin în sprijinul acestor acțiuni.

(3) La încheierea studiului de evaluare, Comisia a solicitat membrilor comitetului înființat în temeiul articolului 13 litera (a) din directivă (denumit în continuare „Comitetul privind armele de foc”), reprezentând cele 28 de state membre (SM) ale UE și cele patru țări SEE și AELS, să formuleze comentarii și să furnizeze o evaluare cu privire la constatările și recomandările sale. Membrii Comitetului au furnizat informații orale în cadrul reuniunilor comitetului (la 18 decembrie 2014 și la 25 martie 2015), completate în scris de către unele SM (Belgia, Franța, Suedia și Regatul Unit).

(13) Domeniul de aplicare al directivei este definit în anexa I la aceasta, în care categoriile de arme de foc care corespund diferitelor regimuri de aplicații sunt descrise după cum urmează:

-„Categoria A - Arme de foc interzise - arme pe deplin automate și arme de război”;

-„Categoria B - Arme de foc supuse autorizării - utilizate în principal de către trăgătorii sportivi și de vânători”;

-„Categoria C - Arme de foc care fac obiectul declarării - în esență, armele de foc folosite de vânători”;

-„Categoria D - Alte arme de foc - care se aplică în principal armelor de foc cu bătaie lungă cu tragere foc cu foc prin țeavă netedă”.

(14) Principalele dispoziții ale Directivei privind armele de foc se referă la:

-Marcaj și trasabilitate (articolul 4): Statele membre se asigură că orice armă de foc sau orice piesă a acesteia introdusă pe piață a fost marcată și înregistrată. În acest scop, statele membre impun un marcaj unic sau mențin orice marcaj alternativ cu un număr sau un cod alfanumeric care permite identificarea țării de fabricație. Marcajul se aplică pe o componentă esențială a armei de foc, componentă a cărei distrugere ar face imposibilă utilizarea armei de foc. Directiva modificată include, de asemenea, dispoziții pentru introducerea sistemelor naționale electronice de stocare a datelor cu scopul de a consolida trasabilitatea armelor de foc. Aceste sisteme înregistrează informațiile esențiale privind toate armele de foc în circulație în SM și au trebuit să fie aplicate în toate SM până la 13 decembrie 2014.

-Cerințe privind achiziționarea și deținerea de arme de foc (articolul 5): SM permit achiziționarea și deținerea de arme de foc numai de către persoanele care au un motiv întemeiat și care:

oau împlinit cel puțin vârsta de 18 ani, cu excepția cazurilor de achiziționare (în afara cumpărării) și deținere de arme de foc în scopul practicării vânătorii sau a tirului sportiv, cu condiția ca, în acest caz, persoanele sub 18 ani să aibă permisiunea părinților, să se afle sub îndrumarea părinților sau sub îndrumarea unei persoane adulte care deține un permis pentru arme de foc sau pentru o armă de vânătoare valabil sau să practice aceste activități în cadrul unui centru de instruire care deține licență sau este autorizat în alt mod;

onu sunt susceptibile de a reprezenta un pericol pentru propria persoană, pentru ordinea publică sau siguranța publică. Se consideră că existența unei condamnări pentru săvârșirea cu intenție și cu violență a unei infracțiuni indică un astfel de pericol.

-Pașaportul european pentru arme de foc (PEAF) (articolul 12): Directiva a introdus norme mai flexibile în ceea ce privește armele de vânătoare și de tir sportiv, pentru a nu împiedica circulația acestora în SM. Odată cu introducerea PEAF, vânătorii cu arme de foc din categoriile C și D și trăgătorii sportivi cu arme de foc din categoriile B, C și D pot călători într-un alt stat membru fără o autorizație prealabilă din partea statului membru de destinație. PEAF ar trebui considerat drept documentul principal de care au nevoie vânătorii și trăgătorii sportivi și statele membre nu ar trebui să condiționeze acceptarea PEAF de plata vreunei redevențe sau taxe.

-Dezactivarea (anexa I, secțiunea III): Directiva privind armele de foc stabilește restricții minime și include obligația ca SM să prevadă ca măsurile de dezactivare să fie verificate de o autoritate competentă. Această autoritate garantează că procedurile naționale pentru dezactivarea armelor de foc le neutralizează în mod definitiv. Astfel cum s-a solicitat de către colegislatori cu ocazia modificării, anexa I - partea III litera (a) prevede că „Comisia adoptă orientări comune privind standardele și tehnicile de dezactivare, pentru a garanta că armele de foc dezactivate sunt nefuncționale în mod definitiv.” Până la adoptarea orientărilor comune privind dezactivarea, SM au dreptul să adopte procedurile cele mai adecvate în această privință.

(15) În cele din urmă, articolul 17 din Directiva privind armele de foc prevede că, până la 28 iulie 2015, Comisia prezintă un raport privind situația care rezultă din punerea în aplicare a directivei. În conformitate cu dispozițiile directivei, în 2014 Comisia a lansat un studiu de 12 luni pentru a evalua modul în care Directiva privind armele de foc și modificările succesive ale acesteia au fost puse în aplicare și în ce măsură acest cadru juridic a îndeplinit cele două obiective generale de a asigura funcționarea corectă a pieței interne și a asigura un nivel ridicat de securitate în UE.

4. Metodologia de evaluare

(16) Studiul de evaluare pe durata unui an a fost realizat cu scopul de a analiza realizările obiectivelor directivei (buna funcționare a pieței interne și nivelul înalt de securitate), în conformitate cu cinci criterii de evaluare:

-Eficacitatea: cu privire la măsura în care dispozițiile au contribuit la realizarea obiectivelor;

-Eficiența: a procedurilor și obligațiilor introduse de directivă, și anume dacă rezultatele (prestațiile) au fost realizate la costuri rezonabile;

-Coerența: privind punerea în aplicare a dispozițiilor directivei, interpretarea principalilor termeni și o coerență globală a directivei cu alte acte legislative relevante;

-Relevanța: a dispozițiilor directivei cu privire la nevoile existente pentru funcționarea pieței interne și securitatea cetățenilor UE;