RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

privind articolul 8a din Directiva 98/70/CE referitor la calitatea benzinei și a motorinei și de modificare a Directivei 93/12/CEE a Consiliului

1. Introducere

Conform articolului 8a din Directiva 98/70/CE (denumită în continuare „directiva”), Comisia trebuie să prezinte Parlamentului European și Consiliului concluziile sale cu privire la elaborarea unei metode de testare pentru evaluarea riscurilor la adresa sănătății și a mediului cauzate de utilizarea aditivilor metalici în carburanți.

Aditivii metalici din carburanți („AMC”) sunt substanțe adăugate intenționat în carburanți (benzină, motorină și biomotorină) pentru a le îmbunătăți performanța[1]. Acești aditivi sunt, în cele din urmă, introduși în mediu, deoarece metalul pe care îl conțin nu se degradează în niciun stadiu al producției sau al utilizării lor. Astfel, ei pot deveni o sursă de expunere pentru oameni și/sau biotă de-a lungul întregului lor ciclu de viață, cu posibile consecințe asupra sănătății și a mediului[2] [3]. Acest impact potențial justifică reglementarea lor prin adoptarea unor valori-limită stabilite pe baza principiului precauției.

Directiva conține o valoare-limită actuală pentru metil-ciclopentadienil tricarbonil‑mangan („MMT”) de 6 mg de mangan pe litru. Această valoare va deveni de 2 mg de mangan pe litru începând cu data de 1 ianuarie 2014. Această valoare‑limită poate fi revizuită, prin intermediul unei proceduri de comitologie, pe baza unei evaluări realizate conform metodei de testare menționate în prezentul raport.

2. Evaluarea potențialelor riscuri pentru sănătate și mediu ale aditivilor metalici din carburanți

Utilizarea aditivilor metalici în carburanți poate avea un impact asupra sănătății și a mediului. Acest impact variază în funcție de mai mulți factori: tipul de AMC, nivelul concentrației, nivelul și durata expunerii, precum și modul de expunere. Componentele metalice ale AMC ar putea prezenta un pericol atât pentru oameni, cât și pentru mediu, ca urmare a reactivității lor intrinseci, a toxicității și a capacității lor de a se acumula în organismele vii.

Dacă o substanță este considerată periculoasă pentru sănătatea umană și pentru mediu, ea trebuie să fie evaluată și etichetată în conformitate cu cerințele Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor periculoase („Regulamentul CLP”) înainte de a fi introdusă pe piață.

Surse posibile de emisie legate de aditivii metalici din carburanți

Emisiile provenind de la aditivii metalici din carburanți pot pătrunde în mediu în orice stadiu al ciclului lor de viață, de la producție până la eliminare. Aceste emisii pot determina o expunere directă sau indirectă a oamenilor și a biotei la AMC, la compușii lor asociați emiși sau la produșii care rezultă din transformarea lor și, astfel, contribuie la riscul pe care aceste substanțe îl pot prezenta pentru sănătatea oamenilor și pentru mediu.

Pentru a evalua efectele potențiale ale AMC asupra compușilor produși în timpul combustiei carburantului din vehicul și/sau asupra celor care rămân în eșapament, este necesar să se compare emisiile produse cu și fără utilizarea de AMC. În acest context, Centrul Comun de Cercetare al Comisiei a elaborat un protocol de testare[4] pentru monitorizarea și calculul datelor referitoare la emisiile provenind de la AMC, care pune accent pe faza de utilizare a ciclului lor de viață. În acest protocol, măsurătorile se efectuează la țeava de eșapament și emisiile rezultate dintr-un carburant conținând aditivi metalici sunt comparate cu emisiile aceluiași carburant fără conținut de aditivi metalici. Protocolul de testare acoperă o flotă de automobile reprezentativă în UE și nu conține criterii predefinite de admitere sau de respingere. Protocolul vizează:

· evaluarea efectelor pe termen scurt ale AMC asupra emisiilor reglementate (și anume HC, CO, NOx, PM, PN și CO2);

· măsurarea masei emisiilor metalice produse prin combustia carburantului conținând AMC[5] și determinarea speciației produșilor de combustie, precum și a distribuției granulometrice a metalelor sub formă de particule și

· evaluarea efectelor AMC asupra performanței pe termen lung a motorului vehiculului în ceea ce privește emisiile și asupra sistemului de control al emisiilor.

Acest protocol de testare constituie o parte integrantă a metodei și utilizarea sa este obligatorie în cadrul evaluării globale a riscurilor cauzate de AMC la adresa mediului și a sănătății.

Căi de expunere posibile

Principalele căi de expunere posibile pe durata întregului ciclu de viață al AMC se situează:

· în fazele de cercetare și dezvoltare, de producție și de depozitare;

· în faza de comercializare, distribuție și transport;

· în momentul utilizării și

· în momentul în care aceștia sunt prezenți în mediu, în general.

Se preconizează că expunerea profesională va avea loc, în principal, în primele două faze ale ciclului de viață și că expunerea publicului larg va fi limitată, în mare măsură, la faza finală. Expunerea are loc pe cale orală sau cutanată, inhalarea fiind una dintre principalele căi de expunere în cazul oamenilor.

Rezultate și consecințe

În trecut, problemele de sănătate provocate de AMC (precum plumbul) au condus la eliminarea treptată a utilizării lor. Este evident faptul că AMC au componente metalice care ar putea fi, în sine, un pericol atât pentru oameni, cât și pentru mediu, ca urmare a reactivității lor intrinseci, a toxicității și a capacității lor de a se acumula în organismele vii.

Noi substanțe sunt în curs de a fi elaborate, dar datele referitoare la efectele lor asupra sănătății și a mediului sunt limitate și se cunosc puține lucruri despre ecotoxicitatea și toxicitatea lor. Determinarea toxicității[6] și ecotoxicității lor este o condiție preliminară pentru evaluarea efectelor lor reale asupra mediului și a sănătății. Prin urmare, este necesar să se elaboreze o metodă de testare.

3. Metoda de testare

Scopul metodei este de a evalua riscurile la adresa sănătății și a mediului cauzate de utilizarea AMC. Ea trebuie să fie suficient de generică pentru a putea fi aplicată oricărui AMC. Înainte de evaluare, poate fi necesară o abordare holistică pentru a evalua consecințele asupra mediului ale alegerilor între diferitele substanțe chimice, produse și tehnologii, cu scopul de a stabili o ierarhie a eforturilor și de a le oferi responsabililor cu gestionarea riscurilor informații care să le permită să ia decizii mai bine orientate. O astfel de metaevaluare este prezentată mai jos:

Exemplu de abordare holistică pentru evaluarea riscurilor legate de substanțele chimice adaptat după Agenția de Protecție a Mediului (EPA) din Statele Unite (2011)

Metoda a fost elaborată ținându-se cont de metodele și de procedurile existente, precum REACH și Regulamentul CLP în vigoare. REACH propune deja orientări pentru evaluarea riscurilor prezentate de substanțele chimice, astfel încât metoda ar trebui să fie în concordanță cu această abordare deja existentă. Totuși, este necesar să se evalueze riscurile specifice la adresa sănătății și a mediului cauzate de utilizarea AMC. Prin urmare, metoda rezumată în figura de mai jos este o adaptare a acestui cadru pentru a ține cont de caracteristicile specifice ale AMC.

O prezentare mai detaliată este furnizată în continuare:

Caracteristici ale emisiilor în cursul ciclului de viață

Emisiile pot avea loc pe întreaga durată a ciclului de viață al AMC și obiectivul acestei faze este de a oferi orientări referitoare la estimarea emisiilor în mediu (respectiv în apă, sol și aer) ale AMC, inclusiv ale compușilor rezultați în urma combustiei și ale produșilor de transformare din faza de utilizare. Protocolul de testare al Centrului Comun de Cercetare al Comisiei este necesar pentru faza de utilizare a vehiculului.

Toate detaliile referitoare la protocolul de testare pot fi consultate pe site-ul internet al Comisiei:

http://ec.europa.eu/clima/policies/transport/fuel/docs/fuel_metallic_additive_protocol_en.pdf

Evaluarea pericolelor

Obiectivul acestei faze este de a colecta informații calitative și cantitative referitoare la eventualele pericole pe care le pot prezenta pentru oameni și mediu aditivii metalici din carburanți, precum și compușii emiși și produșii lor de transformare.

Evaluarea expunerii

Evaluarea expunerii este procesul care constă în măsurarea sau în estimarea dozei ori a concentrației substanței la care oamenii și mediul sunt sau pot fi expuși în funcție de modul de utilizare a substanței respective. Evaluarea expunerii se desfășoară în două faze: elaborarea unor scenarii de expunere și estimarea expunerii atât în cazul oamenilor, cât și în ceea ce privește mediul.

Caracterizarea riscurilor

Caracterizarea riscurilor trebuie să fie efectuată prin compararea nivelurilor estimate de expunere cu nivelurile preconizate a fi fără efecte, în urma evaluării pericolelor, atât pentru oameni, cât și pentru mediu. Raportul dintre nivelurile de expunere și nivelurile fără efecte va oferi o măsurare aproximativă a riscului și un indiciu privind necesitatea (a) de a realiza o evaluare mai detaliată a riscurilor și/sau (b) de a lua măsuri pentru a reduce sau a gestiona riscurile.

Gestionarea riscurilor

În cazul aditivilor metalici din carburanți, procesul gestionării riscurilor constă, de regulă, în găsirea unui echilibru între avantajele și riscurile prezentate de substanțe. Având în vedere faptul că această metodă necesită, pentru fiecare aditiv metalic, o evaluare comparativă a carburanților cu și fără aditivul respectiv, informațiile comunicate responsabililor cu gestionarea riscurilor ar trebui să le permită acestora să evalueze mai bine riscurile/avantajele utilizării AMC în termeni relativi, deoarece gestionarea riscurilor este, în esență, o chestiune de alegere între diferite opțiuni.

Toate detaliile referitoare la metodă[7] pot fi consultate pe site-ul internet al Comisiei:

http://ec.europa.eu/clima/policies/transport/fuel/docs/bio_report_en.pdf

Aplicarea metodei

Comisia constată că metoda prevede ca orice parte interesată care aplică metoda să creeze un consiliu consultativ format din membri recunoscuți ca fiind imparțiali și din autorități independente în diferite discipline tehnice, inclusiv în domenii precum tehnologia vehiculelor și a carburanților, analiza expunerii, efectele asupra sănătății și a mediului, precum și evaluarea și gestionarea riscurilor, „cu scopul de a oferi asistență și consiliere în cursul pregătirii și al realizării evaluării.” Deși Comisia nu dispune de niciun temei juridic pentru a solicita sau a reglementa crearea unor astfel de consilii consultative, ea consideră că un consiliu consultativ poate contribui la garantarea faptului că rezultatul evaluării va rezista în urma unei examinări științifice, va fi credibil, reproductibil și va fi stabilit în mod transparent. În consecință, Comisia este dispusă să ofere consiliere în ceea ce privește componența unui consiliu consultativ, în cazul în care i se solicită acest lucru.

4. Concluzie

Este evident faptul că utilizarea aditivilor metalici în carburanți poate avea un impact asupra sănătății și a mediului. Pentru a evalua acest impact, s-a elaborat o metodă care urmează să fie utilizată de către orice parte interesată în ceea ce privește stabilirea sau revizuirea valorilor-limită pentru AMC prevăzute în directivă.

Comisia va monitoriza aplicarea acestei metode și va lua toate măsurile care se impun.

[1] Aceasta depinde de numeroși alți factori, cum ar fi compresia motorului, alte componente ale carburanților etc.

[2] HEI Special Committee on Emerging Technologies (2011) – The Future of Vehicle Fuels and Technologies: Anticipating Health Benefits and Challenges [Comitetul special pentru tehnologiile emergente, HEI (2011) – Viitorul carburanților și al tehnologiilor pentru vehicule: anticiparea avantajelor și a problemelor pentru sănătate], Comunicarea 16 – Health effect institute (Institutul privind efectele asupra sănătății). Boston, Massachusetts. p.26.

[3] Consiliul internațional pentru transportul curat (2008), Plan strategic 2009-2011.

[4] Centrul Comun de Cercetare (2011), Protocol for the evaluation of effects of Metallic Fuel Additives on the emissions performance of vehicles (Protocol pentru evaluarea efectelor aditivilor metalici din carburanți asupra performanțelor vehiculelor în ceea ce privește emisiile).

[5] Măsurătorile emisiilor trebuie efectuate conform procedurii europene de omologare de tip: „Gazele de eșapament sunt diluate și se colectează un eșantion proporțional în una sau mai multe pungi. Gazele de eșapament din pungă trebuie analizate cât mai curând după terminarea ciclului de încercare”. Procedura este descrisă în Regulamentul nr. 83 al CEE-ONU, revizuirea 4, 26 aprilie 2011: „Dispoziții uniforme privind omologarea vehiculelor în ceea ce privește emisiile de poluanți în funcție de cerințele de carburant ale motorului”.

[6] Dacă o substanță/un amestec îndeplinește criteriile referitoare la pericolele fizice, pentru sănătate sau pentru mediu, aceasta/acesta se clasifică înainte de introducerea sa pe piață (articolul 3 din Regulamentul CLP). În acest sens, producătorii trebuie să utilizeze toate informațiile disponibile, inclusiv informațiile referitoare la substanțele înrudite care pot fi utilizate. În plus, furnizorii de substanțe periculoase se asigură că substanța/amestecul se etichetează și se ambalează în conformitate cu Regulamentul CLP (articolul 4 din Regulamentul CLP). În sfârșit, indiferent de tonajul lor, substanțele sau amestecurile clasificate ca fiind periculoase sunt notificate de către furnizori pentru a fi incluse în inventarul de clasificare și etichetare al Agenției Europene pentru Produse Chimice (articolele 39-42 din Regulamentul CLP).

[7] Raport întocmit de BIO Intelligence Service pentru Comisia Europeană: Development of a risk assessment for health and the environment from the use of metallic additives and a test methodology for that purpose (Elaborarea unei evaluări a riscurilor la adresa sănătății și a mediului cauzate de utilizarea aditivilor metalici, precum și a unei metode de testare în acest scop).