În temeiul dispozițiilor articolului 287 alineatele (1) și (4) TFUE, ale articolului 148 alineatul (1) și ale articolului 162 alineatul (1) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului, precum și ale articolelor 43, 48 și 60 din Regulamentul (CE) nr. 215/2008 al Consiliului din 18 februarie 2008 privind regulamentul financiar aplicabil celui de Al zecelea fond european de dezvoltare, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 567/2014

Curtea de Conturi a Uniunii Europene, în ședința sa din 13 iulie 2017, a adoptat

RAPOARTELE ANUALE

privind exercițiul financiar 2016

Rapoartele, însoțite de răspunsurile instituțiilor la observațiile Curții, au fost transmise autorităților responsabile de acordarea descărcării de gestiune, precum și celorlalte instituții.

Membrii Curții de Conturi sunt:

Klaus-Heiner LEHNE (președinte), Karel PINXTEN, Henri GRETHEN, Ladislav BALKO, Lazaros S. LAZAROU, Hans Gustaf WESSBERG, Pietro RUSSO, Ville ITÄLÄ, Kevin CARDIFF, Baudilio TOMÉ MUGURUZA, Iliana IVANOVA, George PUFAN, Neven MATES, Alex BRENNINKMEIJER, Danièle LAMARQUE, Nikolaos MILIONIS, Phil WYNN OWEN, Oskar HERICS, Bettina JAKOBSEN, Janusz WOJCIECHOWSKI, Samo JEREB, Jan GREGOR, Mihails KOZLOVS, Rimantas ŠADŽIUS, Leo BRINCAT, João FIGUEIREDO, Juhan PARTS, Ildikó GÁLL-PELCZ.

RAPORTUL ANUAL REFERITOR LA EXECUȚIA BUGETULUI

(2017/C 322/01)

CUPRINS

CAPITOLUL 2

Gestiunea bugetară și financiară

CUPRINS

Introducere 2.1-2.3

Gestiunea bugetară în 2016 2.4-2.14

Plățile s-au încadrat în limitele stabilite de bugetul anual 2.4-2.7

Utilizarea pe scară largă a instrumentelor speciale și a marjelor nu permite decât un grad redus de flexibilitate pentru a se face față unor evenimente neprevăzute 2.8-2.10

Angajamentele restante au crescut, atingând un nivel record 2.11-2.14

Probleme în materie de gestiune bugetară privind bugetul pe 2016 2.15-2.31

Expunerea financiară a bugetului UE este considerabilă 2.15-2.20

UE recurge din ce în ce mai mult la instrumente financiare 2.21-2.23

Statele membre se pot confrunta cu dificultăți în ceea ce privește utilizarea fondurilor disponibile din partea UE 2.24-2.26

Raportarea la nivel global cu privire la cheltuielile efectuate în contextul crizei privind refugiații și migrația trebuie să fie mai coerentă și mai cuprinzătoare 2.27-2.28

Gradul de complexitate al mecanismelor de finanțare ale UE continuă să crească 2.29-2.31

Riscurile și provocările pentru viitor 2.32-2.39

Evitarea altor noi restanțe în ceea ce privește rambursarea cererilor de plată 2.32-2.33

Finanțarea următorului cadru financiar multianual (CFM) 2.34-2.39

Concluzii și recomandări 2.40-2.48

Concluzii 2.40-2.47

Recomandări 2.48

OBSERVAȚIILE CURȚII INTRODUCERE 2.1. Acest capitol prezintă observațiile Curții cu privire la gestiunea bugetară și financiară a UE din 2016 și identifică principalele riscuri și provocări pentru bugetele viitoare. 2.2. Bugetul aferent unui exercițiu dat nu trebuie să depășească plafoanele stabilite pentru creditele de angajament și pentru creditele de plată în cadrul financiar multianual (CFM) 2014-2020 (1), care prevede că UE poate, la prețurile curente, angaja o sumă de până la 1 087,2 miliarde de euro și poate efectua plăți de până la 1 025,4 miliarde de euro în perioada 2014-2020 (2). Creditele de angajament și creditele de plată (3) aferente unui exercițiu dat trebuie să se încadreze în limitele stabilite prin Decizia privind resursele proprii (4). 2.3. Comisia a prezentat o evaluare la jumătatea perioadei cu privire la implementarea cadrului financiar multianual curent, aceasta fiind însoțită de un număr de propuneri legislative. O parte din acest capitol se sprijină pe punctele de vedere exprimate în trecut de către Curte cu privire la acele propuneri legislative care prezintă relevanță pentru propunerea referitoare la următorul cadru financiar multianual (5). GESTIUNEA BUGETARĂ ÎN 2016 Plățile s-au încadrat în limitele stabilite de bugetul anual 2.4. Cuantumul plăților efectuate din creditele bugetare a fost cu 13,7 miliarde de euro mai mic decât valoarea creditelor disponibile în bugetul adoptat inițial (130,2 miliarde de euro din suma posibilă de 143,9 miliarde de euro (6), respectiv 90,5 % din totalul disponibil) (a se vedea caseta 2.1 ). 2.5. Nivelul scăzut al plăților se explică în principal prin faptul că statele membre au solicitat mai puține fonduri decât se anticipase, în cererile lor de plată, din partea fondurilor structurale și de investiții europene (fondurile ESI). Cauza constă în faptul că programele au fost afectate de întârzieri în implementarea lor în primii ani ai cadrului financiar multianual curent. Comisia a furnizat următoarele explicații (7) pentru aceste întârzieri: (a) repercutarea întârzierilor semnificative înregistrate în implementarea programelor aferente perioadei 2007-2013; (b) adoptarea cu întârziere a actelor legislative care constituie temeiurile juridice pentru programele din perioada 2014-2020 (8); (c) desemnarea cu întârziere de către statele membre a autorităților naționale responsabile de gestiunea fondurilor UE și notificarea tardivă a Comisiei cu privire la acestea; (d) perioada de timp necesară adaptării la noile norme modificate care reglementează programele și proiectele aferente noii perioade; (e) faptul că s-a acordat statelor membre un an suplimentar în perioada 2014-2020 pentru a efectua plăți în contul angajamentelor asumate (regula „n+3”) (9). 2.6. Potrivit Comisiei (10), întârzierile care au afectat punerea în aplicare a programelor din cadrul fondurilor ESI în cursul primilor trei ani ai CFM 2014-2020 le-au depășit pe cele înregistrate de programele din cadrul fondurilor structurale și al Fondului de coeziune la începutul perioadei 2007-2013. 2.7. Dat fiind nivelul scăzut al cererilor de plată primite în cursul exercițiului, autoritățile bugetare au modificat bugetul pe 2016 prin reducerea creditelor de plată cu 7,3 miliarde de euro (11). Chiar și în urma acestei reduceri, numărul mic de cereri de plată a generat cel mai ridicat excedent înregistrat din 2002: 6,4 miliarde de euro (12) (excedentul din 2015: 1,3 miliarde de euro). Caseta 2.1 – Bugetul pe 2016 (în milioane de euro) Sursa: conturile anuale consolidate ale Uniunii Europene – exercițiul financiar 2016, „Rapoarte agregate privind execuția bugetului și note explicative”, tabelele 4.1 și 4.3. OBSERVAȚIILE CURȚII Utilizarea pe scară largă a instrumentelor speciale și a marjelor nu permite decât un grad redus de flexibilitate pentru a se face față unor evenimente neprevăzute 2.8. CFM 2014-2020 dispune de o serie de instrumente având ca scop facilitarea funcționării bugetului și constituirea de fonduri de rezervă. Cele mai importante dintre aceste instrumente sunt următoarele: (a) marja globală pentru plăți, care este prevăzută la articolul 5 din Regulamentul privind CFM, cu ajutorul căreia creditele de plată neutilizate pot fi transferate în anii următori, cu condiția ca plafonul stabilit în CFM să nu fie depășit. Astfel, suma neutilizată de 13,7 miliarde de euro din 2016, menționată la punctul 2.4, poate fi reportată în vederea utilizării ei în anii următori. Sumele maxime stabilite (pe baza prețurilor din anul 2011) pentru transferul de credite de plată neutilizate care fuseseră prevăzute în CFM, pentru exercițiile 2018-2020, totalizează 31 de miliarde de euro (2018: 7 miliarde de euro; 2019: 11 miliarde de euro; 2020: 13 miliarde de euro); (b) patru „instrumente speciale” (13) menite să fie utilizate pentru a face față unor evenimente neprevăzute și unor priorități în schimbare. Conform datelor din evaluarea realizată de Comisie la jumătatea perioadei în 2016 (14), suma totală care mai era încă disponibilă până în 2020 era de 7,4 miliarde de euro. Potrivit unui document al Consiliului (15) publicat la momentul la care avea loc evaluarea CFM la jumătatea perioadei, va rămâne la latitudinea autorității bugetare să decidă, de la caz la caz, dacă plățile corespunzătoare instrumentelor speciale sunt luate sau nu în calcul peste plafoanele CFM; (c) marja pentru situații neprevăzute (16) de până la 0,03 % din VNB-ul Uniunii (în jur de 4,5 miliarde de euro), care permite, ca instrument ultim de reacție la situații neprevăzute, transferul de credite de la un exercițiu la altul și de la o rubrică la alta, cu condiția ca plafoanele prevăzute în CFM să nu fie depășite. Această marjă a fost utilizată pentru creditele de plată în 2014, urmând să fie compensată în perioada 2017-2020. În ceea ce privește creditele de angajament, marja pentru situații neprevăzute a fost utilizată pentru transferul a 2,1 miliarde de euro către rubricile 3 și 4 din CFM dinspre alte rubrici în 2016, respectiv, în 2017, pentru a se putea răspunde nevoilor generate de criza privind refugiații (17); OBSERVAȚIILE CURȚII RĂSPUNSURILE COMISIEI (d) marja globală pentru angajamente (18), care permite transferul unor credite de angajament neutilizate către anii următori, sub rezerva utilizării lor în scopul creșterii economice și al ocupării forței de muncă, în special în rândul tinerilor. Aproape toată suma disponibilă ca marjă globală pentru angajamente pentru 2014 și 2015 [1,8 miliarde de euro dintr-un total de 2,0 miliarde de euro (19)]a fost alocată Fondului european pentru investiții strategice (FEIS). 2.9. Aceste instrumente au fost constituite pentru a putea răspunde nevoilor generate de diverse situații de urgență și pentru a oferi o anumită flexibilitate în contextul unui sistem bugetar al UE conceput să asigure o finanțare previzibilă pentru programele de cheltuieli ale UE care se derulează pe termen lung. Cu toate acestea, având în vedere că programele de cheltuieli ale UE au suferit întârzieri în primii ani ai CFM 2014-2020 și sunt preconizate să fie implementate într-un ritm mai accelerat spre sfârșitul acestei perioade, este posibil să nu mai existe suficientă flexibilitate în cadrul plafoanelor CFM pentru a se putea finanța răspunsul UE la eventualele evenimente neprevăzute care încă mai pot apărea înainte de finalul actualului CFM. 2.9. În cadrul revizuirii la jumătatea perioadei a CFM [a se vedea Regulamentul (UE, Euratom) 2017/1123 al Consiliului], s-a prevăzut o mai mare flexibilitate pentru anii rămași din CFM 2014-2020. 2.10. Pe lângă posibilitatea de a face apel la oricare dintre marjele descrise mai sus, Consiliul poate decide, în unanimitate, să revizuiască chiar Regulamentul privind CFM, pentru a modifica plafoanele aferente creditelor (20). Angajamentele restante au crescut, atingând un nivel record 2.11. În 2016, UE a angajat 155,2 miliarde de euro dintr-o sumă maximă posibilă de 156,1 miliarde de euro, ceea ce corespunde unui procent de 99,4 % din totalul disponibil (21), excluzând veniturile alocate. 2.12. Ca urmare a utilizării aproape în întregime a creditelor de angajament și dat fiind nivelul sub cel preconizat al plăților, creditele restante au scăzut, în primă instanță, în 2014, pentru a crește din nou în 2015 și în 2016, când au atins un nivel record de 238,8 miliarde de euro (a se vedea caseta 2.9 ). Ele sunt estimate să crească și în 2017, întrucât bugetul pe 2017 prevede credite de angajament în valoare de 157,9 miliarde de euro și credite de plată în valoare de 134,4 miliarde de euro, ceea ce implică o creștere a angajamentelor restante de până la 23,5 miliarde de euro. 2.13. Această acumulare de angajamente restante reprezintă diferența cumulativă dintre angajamentele realizate și plățile efectuate în baza acestora până în prezent, minus dezangajările. Dezangajările au reprezentat o parte relativ mică din totalul angajamentelor asumate în perioada 2007-2016 (27 de miliarde de euro dintr-un total de 1 446 de miliarde de euro sau 1,9 %). 2.14. Marea majoritate a angajamentelor restante privesc programe de cheltuieli multianuale, în cazul cărora intervalul de timp cuprins între momentul asumării angajamentului și momentul efectuării plății corespondente poate depăși un an, putând dura adesea până la trei ani. Conform cifrelor pe 2016, angajamentele restante erau, la sfârșitul exercițiului, mai mari cu 72 % față de 2007 și reprezentau echivalentul a 2,9 ani (22) de plăți, comparativ cu 2,2 ani în 2007. Această creștere la nivelul angajamentelor restante riscă să creeze probleme de finanțare în viitor (a se vedea punctele 2.32-2.39). 2.14. Creșterea nivelului angajamentelor restante pentru fondurile ESI în cel de al treilea an din perioada de programare este parte a ciclului normal de implementare constatat anterior pentru aceste fonduri. Profilul anual stabil al creditelor de angajament în perioada 2014-2020, introducerea regulii n+3, precum și ritmul lent de punere în aplicare au condus la o creștere semnificativă a angajamentelor restante. PROBLEME ÎN MATERIE DE GESTIUNE BUGETARĂ PRIVIND BUGETUL PE 2016 Expunerea financiară a bugetului UE este considerabilă 2.15. Pe lângă angajamentele restante, UE avea de onorat un număr de datorii pe termen lung, garanții și obligații juridice importante care, la sfârșitul exercițiului 2016, erau încă restante. 2.16. Cea mai mare datorie pe termen lung a UE este cea privind pensiile personalului, care se ridică la 67,2 miliarde de euro (2015: 63,8 miliarde de euro). Deși personalul din cadrul instituțiilor, organismelor și organelor UE contribuie la sistemul de pensii, aceste contribuții sunt tratate ca venituri generale ale bugetului UE, iar datoria aferentă nu este compensată cu niciun activ specific. 2.17. În ultimii ani, UE a recurs din ce în ce mai mult la buget pentru a finanța garanțiile pentru împrumuturi și pentru diferite instrumente financiare (a se vedea caseta 2.2 ). Aceste garanții sunt prezentate ca datorii contingente în conturile UE (23). Între nivelul creditelor de plată din buget și nivelul maxim admis conform Directivei privind resursele proprii trebuie menținută o marjă, astfel încât aceste garanții să poată fi acoperite în cazul în care este necesar. Caseta 2.2 – Expunerea la garanții (în miliarde de euro) (*) Valoarea expunerii la 31 decembrie 2016 include numai sumele vărsate către beneficiarii finali. O sumă suplimentară de 17,5 miliarde de euro fusese contractată însă nu fusese încă vărsată până la sfârșitul exercițiului 2016 (9,0 miliarde de euro în cadrul garanției aferente mandatului de acordare a împrumuturilor externe, 6,9 miliarde de euro în cadrul garanției FEIS și 1,6 miliarde de euro în cadrul sprijinului financiar pentru împrumuturile acordate în cadrul asistenței macrofinanciare și pentru împrumuturile Euratom). (1) A se vedea nota 4.1.1 la conturile anuale consolidate ale UE pentru exercițiul financiar 2016 („conturile UE pe 2016”). (2) A se vedea nota 4.1.2 la conturile UE pe 2016. (3) A se vedea nota 4.1.3 la conturile UE pe 2016. Sursa: conturile UE pe 2016, notele 4.1.1-4.1.3 la situațiile financiare. OBSERVAȚIILE CURȚII 2.18. Bugetul UE dispune de două fonduri pentru a acoperi garanțiile bugetare, și anume: Fondul de garantare pentru acțiuni externe, valoarea activelor sale ridicându-se la 2,3 miliarde de euro, și Fondul de garantare al FEIS, a cărui valoare a activelor se ridica la 1,0 miliarde de euro la sfârșitul exercițiului 2016 (24), aceasta urmând să crească la 8 miliarde de euro până în 2022. Bugetul conține, de asemenea, un provizion pentru pierderi preconizate privind garanțiile, care se ridica la 0,9 miliarde de euro la sfârșitul exercițiului 2016 (25), după ce fuseseră adăugate, în cursul exercițiului, noi provizioane în sumă de 0,5 miliarde de euro, inclusiv pentru împrumuturi acordate în Siria. În ceea ce privește garanțiile referitoare la asistența financiară acordată statelor membre, obligațiile care intervin în legătură cu acestea pot fi acoperite din credite peste plafoanele stabilite în CFM (26), însă trebuie achitate de la bugetul UE. 2.19. Comisia a propus constituirea unui fond comun de provizionare care să acopere obligațiile financiare care decurg din instrumentele financiare, garanțiile bugetare și asistența financiară (27). 2.20. Existau, de asemenea, obligații juridice pe termen lung semnificative care nu erau acoperite de angajamente bugetare restante și care se ridicau, în total, la 22 de miliarde de euro (28) la sfârșitul exercițiului (a se vedea caseta 2.3 ). Ele urmează să fie onorate din bugete anuale viitoare. Caseta 2.3 – Alte obligații juridice pe termen lung existente la sfârșitul exercițiului 2016 (în milioane de euro) Sursa: conturile UE pe 2016, nota 5.3 la situațiile financiare. OBSERVAȚIILE CURȚII RĂSPUNSURILE COMISIEI UE recurge din ce în ce mai mult la instrumente financiare 2.21. Instrumentele financiare care beneficiază de sprijin de la bugetul UE sunt în creștere (a se vedea caseta 2.4 ) și se preconizează că vor continua să crească până în 2020. Se impune astfel o gestionare prudentă pentru a se asigura o utilizare eficace, eficientă și economică a fondurilor disponibile și pentru a se garanta că nu se vor aduce modificări decât după o evaluare atentă a impactului lor. 2.21. Comisia a pus în aplicare măsuri care asigură transparența și buna gestiune financiară atunci când se utilizează fondurile disponibile. Ori de câte ori se prevăd modificări, evaluarea ex ante ar trebui să includă o analiză a lecțiilor învățate din instrumentele anterioare similare. Pentru instrumentele gestionate la nivel central, temeiurile juridice relevante prevăd revizuiri sau evaluări la jumătatea perioadei. În ceea ce privește toate viitoarele revizuiri la jumătatea perioadei ale instrumentelor financiare, Comisia se va asigura că acestea iau în considerare lecțiile învățate și efectul schimbărilor socioeconomice majore asupra justificării instrumentului și asupra contribuției corespunzătoare de la bugetul UE. Caseta 2.4 – Instrumentele financiare care beneficiază de sprijin de la bugetul UE (în miliarde de euro) Perioada de programare 2007-2013 (*3) Perioada de programare 2014-2020 În cadrul gestiunii partajate FEDR, FSE (42) și dezvoltarea rurală (43) pentru perioada 2007-2013/fondurile ESI pentru perioada 2014-2020 12,0 21,5 din care Inițiativa pentru IMM-uri 0 1,2 (*4) Sub gestiune directă/indirectă și acoperite de garanții bugetare Instrumente financiare care fac obiectul gestiunii indirecte 3,8 (44) 7,4 (*5) FEIS – garanție maximă de la bugetul UE, din care: — provizionarea fondului de garantare — datorie neprovizionată în bugetele actuale și viitoare ale UE 0 16 8 8 Total 16,1 45,6 propunere de majorare a finanțării (45) 10 Total după majorarea propusă 55,6 OBSERVAȚIILE CURȚII RĂSPUNSURILE COMISIEI 2.22. FEIS va continua să crească, urmând să devină o sursă majoră de finanțare (29). Până la sfârșitul exercițiului 2016, Grupul BEI semnase contracte în valoare de 21,3 miliarde de euro pentru FEIS (30). Perioada de investiții a FEIS nu s-a încheiat încă, caseta 2.5 indicând distribuția finanțării din FEIS pe state membre până la sfârșitul anului 2016. 2.22. Comisia consideră că, pentru a oferi o imagine de ansamblu a dimensiunii finanțării din partea FEIS în diferite state membre, caseta 2.5 nu ar trebui să prezinte doar sumele corespunzătoare intervențiilor FEIS per stat membru, ci și raportul dintre investițiile FEIS și PIB-ul pe cap de locuitor din țările respective. Caseta 2.5 – Finanțarea din partea FEIS pe state membre (în milioane de euro) Sursa: raportul de la sfârșitul exercițiului întocmit de BEI cu privire la operațiunile FEIS – Componenta pentru infrastructură și inovare (IIW) și Componenta pentru IMM-uri (SMEW), anexa II la Acordul privind FEIS – data raportării: 31 decembrie 2016. OBSERVAȚIILE CURȚII RĂSPUNSURILE COMISIEI 2.23. FEIS este un nou instrument inovator și centralizat, cu ajutorul căruia statele membre sprijină realizarea de investiții în cadrul UE. Conform mecanismelor de guvernanță ale FEIS, sarcinile de execuție sunt delegate către BEI, astfel încât controlul public este mai limitat decât în cazul altor instrumente finanțate de la bugetul UE, astfel cum se arată în caseta 2.8 . 2.23. Comisia consideră că FEIS este supus unui control public adecvat. Statele membre se pot confrunta cu dificultăți în ceea ce privește utilizarea fondurilor disponibile din partea UE 2.24. Dat fiind că fondurile ESI reprezintă o proporție semnificativă din cheltuielile publice ale anumitor state membre, este important să se menționeze că, în nouă state membre, angajamentele restante privind fondurile ESI constituie peste 15 % din cheltuielile publice din 2016 (a se vedea caseta 2.6 ). 2.25. Având în vedere creditele de angajament destul de mari care încă mai sunt disponibile în contextul CFM 2014-2020, este posibil ca statele membre în cazul cărora fondurile ESI reprezintă un procent semnificativ din cheltuielile publice să se confrunte cu provocări în a identifica suficiente proiecte de înaltă calitate în scopul cărora să se cheltuie fondurile UE disponibile sau în a furniza cofinanțare. 2.25. Comisia consideră că, în cadrul CFM 2014-2020, este prea devreme să vorbim despre incapacitatea statelor membre vizate de a absorbi fondurile care le sunt destinate. Caseta 2.6 – Situația angajamentelor restante aferente fondurilor ESI la 31 decembrie 2016, ca procent din cheltuielile publice ale fiecărui stat membru în 2016 Sursa: Curtea de Conturi Europeană, pe baza informațiilor comunicate de Comisie. Date ale Eurostat cu privire la cheltuielile publice pentru anul 2016; aprilie 2017. OBSERVAȚIILE CURȚII 2.26. Sumele primite de la bugetul UE finanțează într-o proporție semnificativă cheltuielile de investiții efectuate de unele state membre într-un an dat. Aceasta înseamnă că momentul la care sunt primite aceste sume și cuantumul lor pot avea efecte macroeconomice considerabile, de exemplu asupra investițiilor, a creșterii economice și a ocupării forței de muncă, aspect ce trebuie avut în vedere atunci când se planifică viitoarele cheltuieli de la bugetul UE (a se vedea caseta 2.7 ) (31). Caseta 2.7 – Ponderea cu care participă fondurile UE (*1) la formarea brută de capital fix a statelor membre (*2) (***) Croația a aderat la UE în 2013. Sursa: Curtea de Conturi Europeană, pe baza informațiilor comunicate de Comisie. Date furnizate de Eurostat cu privire la formarea brută de capital fix (Investiții). OBSERVAȚIILE CURȚII RĂSPUNSURILE COMISIEI Raportarea la nivel global cu privire la cheltuielile efectuate în contextul crizei privind refugiații și migrația trebuie să fie mai coerentă și mai cuprinzătoare 2.27. Una dintre provocările majore ale gestiunii financiare din 2016 a constat în mobilizarea de resurse în scopul soluționării crizei privind refugiații și în scopul integrării migranților, inclusiv pentru acordarea de sprijin de urgență în cadrul UE. Pentru a răspunde acestei provocări în termeni financiari, UE a majorat finanțarea pusă la dispoziție în unele domenii deja existente, a creat noi instrumente de finanțare și a încurajat aportul de contribuții suplimentare din partea terților (32). 2.28. Suma globală a fondurilor care au fost mobilizate în scopul crizei privind refugiații și migrația nu a fost raportată de Comisie în 2016 și este dificil de estimat. Așa cum este adesea cazul, aceste fonduri nu formează decât o parte din creditele bugetare alocate în domeniile de politică vizate. Deși Comisia raportează cu privire la fiecare instrument în parte, pentru a putea raporta cifra globală, Comisia ar trebui să stabilească un cadru de raportare specific. 2.28. Întrucât intervențiile realizate cu privire la criza refugiaților și a migrației pot lua diferite forme în timp, este dificilă definirea prealabilă, în mod exhaustiv, a acestui subiect și a conținutului aferent, iar definirea implicită a informațiilor prezentate poate varia în timp. Comisia solicită OCDE să își adapteze codurile CAD pentru a se ajunge la o definiție comun acceptată a migrației. Comisia va analiza posibilitatea de a-și consolida cadrul de raportare existent pentru a furniza informații complete cu privire la cheltuielile în materie de refugiați și migrație. Gradul de complexitate al mecanismelor de finanțare ale UE continuă să crească 2.29. Bugetul UE a evoluat considerabil de-a lungul anilor și au fost adăugate mai multe mecanisme noi de finanțare a politicilor UE. Această evoluție a fost determinată de necesitatea de a se identifica fonduri suplimentare pentru a se face față noilor provocări precum criza financiară, acțiunile în domeniul climatic, migrația și refugiații, precum și de necesitatea de a se utiliza fondurile disponibile într-un mod mai eficient și mai inovator, de exemplu pentru împrumuturi, garanții și investiții de capital. 2.29-2.31. Actuala arhitectură financiară a UE a făcut posibilă mobilizarea fondurilor pentru noile priorități și obținerea de rezultate mai bune cu resurse mai puține. Bugetul UE nu este singurul instrument de finanțare a politicilor UE. Cu toate acestea, conturile UE cuprind toate instrumentele și consolidează toate agențiile cu un impact asupra bugetului UE. Conturile Uniunii Europene sunt auditate de Curtea de Conturi Europeană. Unele mecanisme au fost create pentru a răspunde crizei din zona euro și au un caracter interguvernamental. Din acest motiv, acestea sunt în afara cadrului bugetului UE. Alte instrumente, cum ar fi FEIS și Fondul european de investiții, constituie o completare a mecanismelor mai tradiționale de distribuție a bugetului UE, sporind aria de acoperire a acestuia și efectul său de pârghie. În ceea ce privește noile mecanisme financiare, toate organismele care le gestionează prezintă rapoarte anuale în cadrul procesului de răspundere de gestiune și un aviz emis de către un auditor extern. Pentru a asigura transparența și respectarea obligației de răspundere de gestiune, se prezintă și rapoarte specifice cu privire, de exemplu, la instrumentele financiare, fondurile fiduciare și Instrumentul pentru refugiații din Turcia. Comisia a adoptat un document de reflecție privind viitorul finanțelor UE, în care este explicată actuala arhitectură financiară a UE. Această temă va reprezenta un element esențial al următorului CFM. 2.30. Drept urmare, numărul entităților și al instrumentelor implicate în finanțarea punerii în aplicare a politicilor UE a crescut considerabil, ceea ce a dat naștere unui ansamblu complex de mecanisme în jurul bugetului UE (a se vedea caseta 2.8 ). 2.31. Bugetul UE este un mecanism unic, fiind reglementat de norme specifice. Acest lucru contribuie la răspunderea de gestiune și la transparența în fața părților interesate ale UE, inclusiv Parlamentul European și Consiliul. Utilizarea din ce în ce mai intensă a altor mecanisme financiare, pe lângă bugetul UE, pentru realizarea politicilor acesteia riscă să submineze acest nivel de răspundere de gestiune și de transparență, întrucât mecanismele de raportare, de audit și de control public nu sunt aliniate între ele. De exemplu, Curtea desfășoară audituri și raportează numai cu privire la o parte din mecanismele financiare, ceea ce limitează controlul public. În opinia Curții, normele actuale aplicabile noilor mecanisme fac dificile gestionarea, auditul și controlul lor și raportarea cu privire la acestea și îngreunează formarea unei imagini de ansamblu adecvate a costurilor și a beneficiilor generate de UE pentru cetățenii săi. Caseta 2.8 – Entitățile și instrumentele implicate în procesul de finanțare și de punere în aplicare a politicilor UE Legendă: Perspectiva mai largă asupra implementării politicilor, a operațiunilor și a activităților de finanțare ale UE, situația în iunie 2017 Raportarea către autoritatea bugetară (Parlamentul European și Consiliul) și acordarea descărcării de gestiune de către aceasta Raportarea către autoritatea bugetară (Parlamentul European și Consiliul) și acordarea descărcării de gestiune de către aceasta, ambele într-o anumită măsură Auditul Curții de Conturi Europene Gestiune asigurată de către Comisie – directă/partajată Gestiune asigurată de Grupul BEI Inițiativa FEIS Inițiativa FEIS, într-o anumită măsură În conturile anuale consolidate ale UE Sursele de finanțare sunt indicate prin culoarea căsuțelor: (1) Inclusiv angajamente juridice care nu sunt încă acoperite de credite bugetare de angajament: Mecanismul pentru interconectarea Europei (MIE), Copernicus, ITER, Galileo, acorduri în domeniul pescuitului și altele. (2) Inițiativa pentru IMM-uri – gestionată de BEI în numele statelor membre în cadrul gestiunii partajate cu Comisia; alte instrumente financiare – gestionate de BEI în numele Comisiei în calitate de entitate căreia i s-a încredințat execuția. (3) Organ de decizie – consiliul de conducere/de administrație, format din membri reprezentanți ai fiecărui stat membru. (4) Gestionat de către BEI în numele Comisiei în calitate de entitate căreia i s-a încredințat execuția. (5) Fondurile și operațiunile sunt implementate de către statele membre. (6) Organ de decizie – consiliul de conducere/de administrație, format din membri reprezentanți ai fiecărui stat membru și din reprezentanți ai altor părți interesate. Nu toate statele membre sunt reprezentate în cadrul consiliilor. (7) Numai partea finanțată de la bugetul general al UE din instrumentele financiare cu finanțare mixtă face obiectul descărcării de gestiune din partea autorităților bugetare. (8) Instrumente de cooperare pentru dezvoltare (ICD): Facilitatea de investiții pentru vecinătate (FIV); Facilitatea de investiții pentru Asia Centrală (IFCA) și Facilitatea de investiții pentru Asia (AIF); Facilitatea de investiții pentru America Latină (LAIF). (9) Finanțat de bănci comerciale. Comitetul de administrare este format din membri reprezentanți ai fiecărui stat membru. (10) Numai operațiunile garantate de bugetul general al UE fac obiectul auditului de către Curtea de Conturi Europeană. (11) Raportul privind execuția bugetară înaintat Consiliului – descărcarea de gestiune de către consiliile de conducere ale agențiilor. Comisia poate participa, în numele UE, la proiectele agențiilor. Statele membre participante în cadrul fiecărei agenții pun la dispoziție fonduri. Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate răspunde de organizarea și funcționarea la nivel global a agențiilor. (12) Entitate interguvernamentală. (13) Misiunea de audit a Curții se aplică numai cu privire la examinarea eficienței administrării BCE. (14) Numai mandatul BEI care este încredințat de UE face obiectul auditului de către Curtea de Conturi Europeană. Fondul European de Investiții (FEI) face parte din Grupul BEI. (15) Acționarii sunt statele membre ale UE, țări terțe, UE și BEI. Lista acronimelor utilizate ACP-UE Parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Uniunea Europeană, pe de altă parte FEPAM Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime BCE Banca Centrală Europeană FESF Fondul european de stabilitate financiară BEI Banca Europeană de Investiții Fondul Madad Fondul fiduciar regional al Uniunii Europene ca răspuns la criza siriană BERD Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare Fondurile ESI Fondurile structurale și de investiții europene CECO Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului FSE Fondul social european Copernicus Programul european de observare a Pământului Galileo Sistemul global de navigație prin satelit (GNSS) al Uniunii Europene COSME Programul UE pentru competitivitatea întreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii GLF Mecanismul de împrumut pentru Grecia EaSI Programul Uniunii Europene pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială Inițiativa pentru IMM-uri Inițiativa pentru întreprinderi mici și mijlocii EUIPO Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală ITER Reactorul termonuclear experimental internațional (acordul și organizația) FEADR Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală MES Mecanismul european de stabilitate FED Fondul european de dezvoltare MESF Mecanismul european de stabilizare financiară FEDR Fondul european de dezvoltare regională OCSP Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante FEI Fondul European de Investiții Orizont 2020 Programul-cadru pentru cercetare și inovare – Orizont 2020 FEIS Fondul european pentru investiții strategice PE Parlamentul European Sursa: Curtea de Conturi Europeană. OBSERVAȚIILE CURȚII RĂSPUNSURILE COMISIEI RISCURILE ȘI PROVOCĂRILE PENTRU VIITOR Evitarea altor noi restanțe în ceea ce privește rambursarea cererilor de plată 2.32. Există riscul ca în ultimii ani ai cadrului financiar multianual curent și în primii ani ai cadrului următor să se înregistreze restanțe de cereri de plată neonorate, la fel cum s-a întâmplat în perioada 2013-2015. Această situație poate apărea din cauza faptului că creditele de plată aprobate în CFM-ul actual ar putea să nu fie suficiente pentru a achita toate cererile de plată care vor fi depuse spre rambursare până în 2020 (33). 2.32. Riscul să se înregistreze restanțe nu depinde numai de plafoanele CFM disponibile, ci și de sumele acordate de Consiliu și de Parlament în bugetele anuale, precum și de profilul efectiv al plăților pentru diferitele programe. Marja globală pentru plăți disponibilă în acest CFM ar trebui să asigure disponibilitatea integrală a plafonului de plăți. 2.33. În previziunile sale pentru finele anului 2020 prezentate în evaluarea la jumătatea perioadei (34), Comisia a concluzionat că plafoanele globale pentru plăți stabilite în CFM 2014-2020 ar trebui să fie suficiente, astfel încât să se evite, spre sfârșitul perioadei, orice altă nouă acumulare anormală de restanțe în ceea ce privește onorarea cererilor de plată. Acest lucru este însă posibil doar cu condiția ca plățile aferente instrumentelor speciale să fie puse la dispoziție peste plafoanele CFM și ca sumele maxime stabilite în Regulamentul privind CFM pentru utilizarea marjei globale pentru plăți în perioada 2018-2020 să fie eliminate. După revizuirea Regulamentului privind CFM (35), este incert dacă plățile aferente instrumentelor speciale vor fi de fapt prevăzute peste plafoanele stabilite [a se vedea litera (b) de la punctul 2.8] și dacă se mențin sumele maxime privind marja globală pentru plăți [a se vedea litera (a) de la punctul 2.8]. Mai mult, este posibil să se primească cereri de plată, din partea statelor membre, cu o valoare mai mare decât cea anticipată. 2.33. Comisia propune întotdeauna ca plățile aferente instrumentelor speciale să fie prevăzute peste plafoanele stabilite. Cu toate acestea, decizia finală va fi luată de autoritatea bugetară pentru fiecare caz în parte, în conformitate cu declarația anexată la revizuirea la jumătatea perioadei a cadrului financiar multianual. În ceea ce privește utilizarea marjei globale pentru plăți, în revizuirea la jumătatea perioadei a CFM se oferă mai multă flexibilitate pentru anii rămași din CFM 2014-2020. OBSERVAȚIILE CURȚII Finanțarea următorului cadru financiar multianual (CFM) 2.34. Dacă tendințele actuale vor continua pe aceeași linie (36), Curtea previzionează că angajamentele restante (a se vedea caseta 2.9 ) vor atinge o valoare record de 262 de miliarde de euro până în 2020, această estimare fiind similară celei prezentate de Comisie în evaluarea la jumătatea perioadei (37). 2.35. Aceste angajamente restante vor trebui să fie lichidate cu credite de plată din CFM-ul următor, în special în primii trei ani ai acestuia. Caseta 2.9 – Previziunile privind angajamentele și plățile până la sfârșitul CFM în 2020 (în miliarde de euro) Sursa: pentru exercițiile financiare 2007-2016: conturile anuale consolidate ale Uniunii Europene; pentru previziunile privind exercițiile financiare 2017-2020: Regulamentul privind CFM și ajustarea tehnică pentru 2017. OBSERVAȚIILE CURȚII 2.36. Pentru a se putea face față acestei creșteri a angajamentelor restante și, astfel, pentru a se remedia problema expunerii suplimentare și a se elimina riscul creării unor restanțe la plăți, soluțiile propuse ar fi includerea unor credite de plată suplimentare suficiente peste plafoanele celor necesare pentru a acoperi noile programe din următorul CFM și/sau reducerea creditelor de angajament pentru noile programe din următorul CFM astfel încât să rămână suficiente credite de plată pentru a se lichida aceste angajamente restante. OBSERVAȚIILE CURȚII RĂSPUNSURILE COMISIEI 2.37. Aceste soluții ar fi de preferat în locul întârzierii implementării programelor în cadrul următorului CFM cu scopul de a se genera credite de plată suficiente pentru a acoperi angajamentele restante, astfel cum s-a întâmplat, în mod neintenționat, în primii ani ai actualului CFM, întrucât aceasta nu ar face decât să amâne din nou problema de fond. 2.38. Articolul 323 TFUE prevede că „Parlamentul European, Consiliul și Comisia asigură disponibilitatea mijloacelor financiare care permit Uniunii să își îndeplinească obligațiile juridice față de terți”. Decizia Consiliului privind resursele proprii (38) prevede că „se menține un raport sistematic între creditele de angajament și creditele de plată, pentru a garanta compatibilitatea dintre acestea […]”. 2.39. Comisia va avea posibilitatea de a aborda această problemă cu ocazia prezentării propunerii sale pentru un nou cadru financiar multianual (39), pe baza unor previziuni privind necesarul de cheltuieli pentru perioada de după 2020 (40), astfel cum a recomandat Curtea într-unul dintre rapoartele sale anuale din ultimii ani (41). CONCLUZII ȘI RECOMANDĂRI Concluzii 2.40. Întârzierile care au afectat implementarea programelor în primii trei ani ai actualului cadru financiar multianual au antrenat transferul de credite de angajament din 2014 în principal către 2015 și 2016 și un nivel scăzut al plăților în 2016 (a se vedea punctele 2.4-2.10). 2.41. S-a recurs într-o foarte mare măsură la instrumente speciale și la marje, însă sumele rămase riscă să nu fie suficiente pentru a finanța eventualele evenimente neprevăzute care încă mai pot apărea înainte de 2020 (a se vedea punctele 2.8-2.10). 2.41. În revizuirea la jumătatea perioadei a CFM se oferă mai multă flexibilitate pentru anii rămași din CFM 2014-2020. 2.42. Angajamentele restante au atins un nivel record, situându-se cu 72 % peste nivelul din 2007. Acest lucru a dus la creșterea sumelor datorate de către UE și, astfel, a expunerii financiare a bugetului UE (a se vedea punctele 2.11-2.14). Expunerea financiară globală a bugetului UE a crescut, pe fondul unor datorii pe termen lung, al unor garanții și al unor obligații juridice semnificative (punctele 2.15-2.20), ceea ce denotă faptul că este nevoie de o gestiune mai riguroasă în viitor. 2.42. Există și va exista în continuare o monitorizare atentă a angajamentelor restante în cadrul actualului CFM și al CFM-urilor viitoare. 2.43. UE recurge din ce în ce mai mult la instrumente financiare. Constituirea FEIS a determinat crearea unor noi mecanisme de guvernanță pentru care controlul public nu se poate realiza decât într-o măsură limitată, spre deosebire de alte instrumente finanțate de la bugetul UE (punctele 2.21-2.23). 2.43. Comisia consideră că, în situațiile financiare pentru 2016 și în notele explicative, a prezentat toate informațiile relevante într-un mod cuprinzător, clar și transparent și că FEIS este supus unui control public adecvat. 2.44. Fondurile UE finanțează o proporție semnificativă din cheltuielile unora dintre statele membre, astfel încât volumul și momentul încasării lor pot avea un impact considerabil la nivel macroeconomic în ceea ce privește, de exemplu, investițiile, creșterea economică și ocuparea forței de muncă (punctele 2.24-2.26). 2.45. Comisia a mobilizat diferite resurse pentru a răspunde la criza privind refugiații și migrația, însă nu a stabilit nicio structură de raportare care să îi permită să raporteze în mod exhaustiv cu privire la utilizarea fondurilor implicate (punctele 2.27 și 2.28). 2.45. Întrucât intervențiile realizate cu privire la criza refugiaților și a migrației pot lua diferite forme în timp, este dificilă definirea prealabilă, în mod exhaustiv, a acestui subiect și a conținutului aferent, iar definirea implicită a informațiilor prezentate poate varia în timp. Comisia solicită OCDE să își adapteze codurile CAD pentru a se ajunge la o definiție comun acceptată a migrației. Comisia va analiza posibilitatea de a-și consolida cadrul de raportare existent pentru a furniza informații complete cu privire la cheltuielile în materie de refugiați și migrație. 2.46. Mecanismele de finanțare a politicilor UE au devenit din ce în ce mai complexe, ceea ce riscă să submineze răspunderea de gestiune și transparența (punctele 2.29-2.31). 2.46. Comisia a adoptat un document de reflecție privind viitorul finanțelor UE, în care este explicată actuala arhitectură financiară a UE. Această temă va reprezenta un element esențial al următorului CFM. 2.47. Este posibil să se creeze o acumulare de restanțe la plăți spre sfârșitul actualului CFM și în primii câțiva ani ai următorului CFM, iar finanțarea următorului CFM va necesita asumarea unor credite bugetare realiste care să acopere angajamentele restante previzionate (punctele 2.32-2.39). 2.47. În ceea ce privește funcționarea marjei globale pentru plăți, aceasta ar trebui să prevină o nouă acumulare anormală de restanțe spre sfârșitul CFM. Recomandări 2.48. Curtea recomandă Comisiei următoarele: — Recomandarea 1: să ia în calcul creșterea înregistrată la nivelul angajamentelor restante atunci când previzionează creditele de plată pentru următorul CFM astfel încât să contribuie la asigurarea unui echilibru adecvat între creditele de angajament și creditele de plată. Comisia acceptă această recomandare. Comisia va asigura, în propunerile sale, un echilibru just între angajamente și plăți. Cu toate acestea, Comisia precizează că deciziile finale sunt luate de colegiuitori. — Recomandarea 2: în cooperare cu Parlamentul European și cu Consiliul, să asigure o abordare coerentă cu privire la problema includerii sau nu a plăților aferente instrumentelor speciale în plafoanele stabilite în CFM pentru creditele de plată. Comisia acceptă parțial această recomandare. Comisia propune întotdeauna ca plățile aferente instrumentelor speciale să fie prevăzute peste plafoanele stabilite. Cu toate acestea, decizia finală va fi luată, în fiecare caz în parte, de autoritatea bugetară. — Recomandarea 3: în scopul gestiunii și al raportării, să stabilească o modalitate prin care cheltuielile bugetare ale UE să fie astfel înregistrate încât să permită raportarea cu privire la totalitatea finanțării acordate în contextul crizei privind refugiații și migrația. Comisia acceptă recomandarea. Comisia va analiza posibilitatea de a-și consolida cadrul de raportare existent pentru a furniza informații complete cu privire la cheltuielile în materie de refugiați și migrație. — Recomandarea 4: să invite Parlamentul European și Consiliul, în contextul dezbaterii privind viitorul Europei, să analizeze eventualele posibilități de reformă a sistemului bugetar al UE astfel încât să se poată asigura un echilibru mai bun între previzibilitate și capacitatea de reacție, precum și eventualele posibilități de a se veghea în mod optim la faptul că mecanismele de finanțare globale nu devin mai complexe decât ar fi necesar pentru a îndeplini obiectivele politicilor UE, pentru a garanta respectarea principiilor privind răspunderea de gestiune și transparența și pentru a permite auditul lor public. Comisia acceptă recomandarea. Cartea albă privind viitorul Europei până în 2025 a lansat o dezbatere globală și un proces global de reflecție înaintea pregătirilor pentru următorul CFM. În acest context, Comisia a adoptat, în iunie 2017, un document de reflecție privind viitorul finanțelor UE. Arhitectura financiară a UE și alte aspecte, cum ar fi durata, flexibilitatea și previzibilitatea, vor face parte din procesul global de reflecție pentru pregătirea următorului CFM.

(1) Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (Regulamentul privind CFM) (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).

(2) Aceste cifre corespund unui plafon al creditelor de angajament și unui plafon al creditelor de plată de 1,04 %, respectiv, de 0,98 % din venitul național brut (VNB) al UE pentru perioada 2014-2020, astfel cum o indică cea mai recentă ajustare tehnică a CFM în documentul Comisiei intitulat: „Comunicare a Comisiei către Consiliu și Parlamentul European – Ajustare tehnică a cadrului financiar pentru 2017 în funcție de evoluția VNB și ajustarea pachetelor privind politica de coeziune (articolele 6 și 7 din Regulamentul nr. 1311/2013 al Consiliului de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020)” [COM(2016) 311 final din 30 iunie 2016] („ajustarea tehnică pentru 2017”).

(3) Se pot constitui credite de plată suplimentare peste plafonul stabilit pentru resursele proprii dacă ele au la bază alte venituri în afară de acestea.

(4) Decizia 2014/335/UE, Euratom a Consiliului din 26 mai 2014 privind sistemul de resurse proprii ale Uniunii Europene (JO L 168, 7.6.2014, p. 105) prevede că valoarea creditelor de angajament și valoarea creditelor de plată nu pot depăși 1,26 %, respectiv, 1,20 % din VNB-ul UE.

(5) Un document de informare referitor la comunicarea Comisiei, intitulat: EU budget: time to reform? A briefing paper on the mid-term review of the Multiannual Financial Framework 2014-2020 (Bugetul UE – a venit momentul unei reforme? Document de informare privind evaluarea la jumătatea perioadei a cadrului financiar multianual 2014-2020), Avizul nr. 2/2016 referitor la propunerea de majorare și de prelungire a Fondului european pentru investiții strategice (FEIS) (JO C 465, 13.12.2016) și Avizul nr. 1/2017 referitor la propunerea vizând revizuirea Regulamentului financiar (JO C 91, 23.3.2017).

(6) Excluzând reportările și veniturile alocate.

(7) Pentru mai multe informații cu privire la aceste întârzieri, a se vedea documentul Report on Budgetary and Financial Management of the European Commission – Financial year 2016 (Raportul privind gestiunea bugetară și financiară a Comisiei Europene – exercițiul financiar 2016), p. 45 și 46, precum și secțiunea 3 al treilea paragraf din anexa 6 privind previziunile de plată la documentul SWD(2016) 299 final din 14 septembrie 2016, intitulat Commission staff working document accompanying the document ‘Communication from the Commission to the European Parliament and the Council: Mid-term review/revision of the multiannual financial framework 2014-2020 [COM(2016) 603 final]’ (Documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește documentul intitulat „Comunicare a Comisiei către Parlamentul European și Consiliu: Evaluarea/revizuirea la jumătatea perioadei a cadrului financiar multianual 2014-2020 [COM(2016) 603 final]”).

(8) Mai multe explicații cu privire la durata procedurii de adoptare a temeiurilor juridice pentru programele din perioada 2014-2020 sunt prezentate la punctele 11 și 36 din Raportul special nr. 2/2017 al Curții (http://eca.europa.eu).

(9) Raportul special nr. 36/2016 al Curții (http://eca.europa.eu).

(10) Anexa 6 privind previziunile de plată, secțiunea 3, al treilea paragraf, la documentul SWD(2016) 299 final.

(11) Bugetul rectificativ nr. 4. Acest buget, precum și alte bugete rectificative au majorat creditele de angajament cu 273 de milioane de euro și creditele de plată cu 31 de milioane de euro.

(12) A se vedea pagina privind rezultatul bugetar al UE din secțiunea „Rapoarte agregate privind execuția bugetului și note explicative” din conturile anuale consolidate ale UE pentru exercițiul financiar 2016 („conturile UE pentru 2016”).

(13) Rezerva pentru ajutoare de urgență, Fondul de solidaritate al Uniunii Europene, Fondul european de ajustare la globalizare și Instrumentul de flexibilitate. A se vedea articolele 9-12 din Regulamentul privind CFM.

(14) Anexa 6 privind previziunile de plată, secțiunea 6, la documentul SWD(2016) 299 final.

(15) A se vedea documentul 7031/17 ADD 1 al Consiliului.

(16) Articolul 13 din Regulamentul privind CFM.

(17) Decizia (UE) 2017/339 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 decembrie 2016 privind mobilizarea marjei pentru situații neprevăzute în 2016 (JO L 50, 28.2.2017, p. 47) și Decizia (UE) 2017/344 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 decembrie 2016 privind mobilizarea marjei pentru situații neprevăzute în 2017 (JO L 50, 28.2.2017, p. 57).

(18) Articolul 14 din Regulamentul privind CFM.

(19) Pe baza ajustării tehnice pentru exercițiul 2017.

(20) Articolul 17 din Regulamentul privind CFM.

(21) Baza pe care este asumat un „angajament” variază de la un domeniu bugetar la altul (a se vedea punctul 2.5 și figura 2.1 din Raportul anual pe 2015 al Curții).

(22) Pentru a obține această cifră, auditorii Curții au împărțit suma angajamentelor restante (2016: 238,3 miliarde de euro; 2007: 138,4 miliarde de euro) la valoarea plăților diferențiate care au fost efectuate, mai exact plățile realizate în contul angajamentelor multianuale în cursul exercițiului (2016: 81,5 miliarde de euro; 2007: 63,3 miliarde de euro).

(23) A se vedea nota 4 la conturile UE pe 2016.

(24) A se vedea nota 2.4.1 la conturile UE pe 2016.

(25) A se vedea nota 2.10 la conturile UE pe 2016.

(26) Articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul privind CFM.

(27) Curtea a formulat o recomandare specifică în Avizul său nr. 1/2017 referitor la propunerea respectivă.

(28) A se vedea nota 5.3 la conturile UE pe 2016.

(29) Comisia a înaintat o propunere autorității bugetare în vederea majorării dimensiunii FEIS. Curtea a publicat Avizul nr. 2/2016 referitor la propunerea respectivă.

(30) Raportul de la sfârșitul exercițiului întocmit de BEI cu privire la operațiunile FEIS – Componenta pentru infrastructură și inovare (IIW) și Componenta pentru IMM-uri (SMEW), anexa II la Acordul privind FEIS – data raportării: 31 decembrie 2016. Garanția FEIS acoperă o sumă de 11,2 miliarde de euro.

(31) Formarea brută de capital fix este adesea considerată de către economiști ca fiind un indicator important de creștere economică și de productivitate pe termen mai lung.

(*1) Fondurile UE nu includ rubrica 5 „Administrație” din CFM.

(*2) Statele membre în cazul cărora fondurile UE au participat, în medie, cu peste 5 % la formarea brută de capital fix în cursul perioadei 2007-2015. „Formarea brută de capital fix” înseamnă toate achizițiile producătorilor rezidenți, minus cedările de active fixe corporale sau necorporale.

(32) Printre măsurile luate până în prezent se numără următoarele:

— crearea Instrumentului pentru refugiații din Turcia; constituirea unui fond fiduciar de urgență pentru Republica Centrafricană („fondul fiduciar Bêkou”);

— consolidarea fondului fiduciar constituit ca răspuns la criza siriană („Fondul Madad”);

— majorarea finanțării Fondului pentru azil, migrație și integrare (FAMI) și a Fondului pentru securitate internă (FSI);

— transferul de fonduri către o nouă linie bugetară pentru furnizarea de sprijin de urgență în cadrul UE și

— consolidarea bugetelor agențiilor implicate, printre care Frontex, Europol, Biroul European de Sprijin pentru Azil și Centrul european privind introducerea ilegală de migranți.

(33) A se vedea punctele 1.46 și 1.52 din Raportul anual pe 2012 al Curții.

(34) Concluziile din anexa 6 la documentul SWD(2016) 299 final.

(35) Regulamentul (UE, Euratom) 2017/1123 al Consiliului (JO L 163, 24.6.2017, p. 1).

(36) Pe baza rezultatelor disponibile la sfârșitul exercițiului 2016 și pe baza CFM, inclusiv a ajustării tehnice pentru 2017, Curtea a formulat o ipoteză prudentă conform căreia 98 % din creditele de angajament vor fi transformate în angajamente efective. Curtea a preluat estimarea calculată de Comisie cu privire la dezangajări în evaluarea la jumătatea perioadei și a pornit de la ipoteza că 99 % din creditele de plată se vor concretiza în plăți, excluzând, conform ipotezei Comisiei, plățile legate de instrumentele speciale. Veniturile alocate și reportările nu au fost incluse în previziunile pentru perioada 2017-2020 întrucât sunt dificil de calculat și impactul lor asupra previziunilor este unul minimal.

(37) În anexa 6 la documentul SWD(2016) 299 final este indicată cifra de 254 de miliarde de euro. Previziunea Curții se sprijină pe utilizarea estimativă a 648,1 miliarde de euro reprezentând credite de angajament și a 604,3 miliarde de euro reprezentând credite de plată, prevăzute în CFM pentru perioada 2017-2020 (pe baza ajustării tehnice pentru 2017).

(38) Articolul 3 alineatul (2) al doilea paragraf din Decizia 2014/335/UE, Euratom.

(39) Articolul 25 din Regulamentul privind CFM.

(40) Articolul 9 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară.

(41) A se vedea recomandarea 2 de la punctul 2.47 din Raportul anual pe 2015 al Curții.

(*3) Pe baza celor mai recente rapoarte de implementare disponibile.

(*4) Pe baza sumelor maxime ale alocărilor din cadrul programelor operaționale la 31 decembrie 2016.

(*5) Pentru perioada de programare 2014-2020, Curtea a estimat că bugetul indicativ pentru instrumentele financiare ce fac obiectul gestiunii indirecte se ridica la 7,4 miliarde de euro (figura 2.10 din Raportul anual pe 2015).

(42) În cazul instrumentelor financiare aferente FEDR și FSE, valoarea totală corespunzătoare contribuției UE care fusese plătită până la 31 decembrie 2015 s-a ridicat la 11,6 miliarde de euro, din care numai 8,5 miliarde de euro (73 %) au ajuns la destinatarii finali. Aceste sume corespund unei perioade de punere în aplicare de nouă ani (2007-2015); documentul Comisiei EGESIF_16-0011-00, Summary of data on the progress made in financing and implementing financial engineering instruments reported by the managing authorities in accordance with Article 67(2)(j) of Regulation (EC) No 1083/2006 [Sinteza datelor privind progresele înregistrate în ceea ce privește finanțarea și implementarea instrumentelor de inginerie financiară și raportate de autoritățile de management în conformitate cu articolul 67 alineatul (2) litera (j) din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 (JO L 210, 31.7.2006, p. 25), p. 66].

(43) Raportul special nr. 5/2015 (http://eca.europa.eu).

(44) La 31 decembrie 2014, contribuția totală a UE la instrumentele financiare care au făcut obiectul gestiunii indirecte în perioada de programare 2007-2013 se ridica la aproape 3,8 miliarde de euro (cu excepția mecanismelor de finanțare mixtă).

(45) A se vedea punctul 2.22 și nota de subsol 35.