Propunere de DECIZIE DE PUNERE ÎN APLICARE A CONSILIULUI de autorizare a Regatului Danemarcei și a Regatului Suediei să prelungească aplicarea unei măsuri speciale de derogare de la articolele 168, 169, 170 și 171 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată /* COM/2013/0584 final - 2013/0283 (NLE) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Motivele și obiectivele propunerii În conformitate cu articolul 395 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată[1] (denumită în continuare „Directiva TVA”), Consiliul, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei, poate autoriza orice stat membru să aplice măsuri speciale de derogare de la directiva respectivă pentru a simplifica procedura de colectare a taxei sau pentru a preveni anumite forme de evaziune sau de fraudă fiscală. Prin scrisorile înregistrate la Secretariatul General al Comisiei în 3 și, respectiv, 4 aprilie 2013, Danemarca și Suedia au solicitat o prelungire a derogării existente care le fusese acordată inițial prin Decizia 2000/91/CE[2] și prelungită prin Deciziile 2003/65/CE[3] și 2007/132/CE[4]. În conformitate cu articolul 395 alineatul (2) din Directiva TVA, Comisia a informat celelalte state membre, prin scrisoarea din data de 12 iunie 2013, cu privire la solicitarea introdusă de Danemarca și Suedia. Prin scrisoarea datată 14 iunie 2013, Comisia a informat Danemarca și Suedia că dispune de toate informațiile pe care le consideră necesare pentru evaluarea solicitării. Contextul general Danemarca și Suedia au introdus în comun norme simplificate privind recuperarea TVA-ului în legătură cu taxele de trecere pentru legătura fixă de la Öresund dintre Danemarca și Suedia. Acest lucru a fost considerat necesar deoarece normele obișnuite în materie de TVA ar crea o birocrație excesivă atât pentru contribuabili, cât și pentru administrații. Potrivit normelor obișnuite în materie de TVA prevăzute la articolele 168, 169, 170 și 171 din Directiva TVA, TVA-ul trebuie dedus în statul membru sau rambursat de către statul membru în care a fost datorat sau plătit. Deoarece legătura fixă de la Öresund este situată parțial pe teritoriul Danemarcei și parțial pe teritoriul Suediei, TVA-ul plătit pentru taxa de trecere pentru utilizarea legăturii ar trebui să poată fi recuperat de la oricare dintre aceste țări în măsura în care taxa are legătură cu teritoriile lor. Mai precis 50 % ar fi de recuperat din Danemarca și 50 % din Suedia. În practică, aceasta ar însemna că persoanele impozabile stabilite fie în Danemarca, fie în Suedia vor fi în măsură să recupereze doar 50 % din TVA-ul de pe declarațiile lor periodice de TVA în statul membru de înregistrare. Restul de 50 % ar trebui să poată fi recuperat prin rambursare de la celălalt stat membru în temeiul Directivei 2008/9/CE[5]. De asemenea, persoanele impozabile stabilite în alt stat membru decât Danemarca și Suedia ar trebui să recupereze TVA-ul prin intermediul a două cereri de rambursare diferite, conform Directivei 2008/9/CE, una depusă în Danemarca și una în Suedia. De asemenea, persoanele impozabile stabilite în afara teritoriului Uniunii ar trebui, în conformitate cu Directiva 86/560/CEE[6] să depună cereri de rambursare atât în Danemarca, cât și în Suedia. Derogarea existentă pentru Danemarca și Suedia simplifică normele de TVA privind recuperarea TVA-ului. De fapt, prin această derogare, ele permit o singură cerere de rambursare a TVA-ului pentru taxa de trecere. Normele simplificate aplicate sunt următoarele: – Persoanele impozabile stabilite în Danemarca și în Suedia au dreptul să își deducă, prin declarația lor națională de TVA, valoarea totală a TVA-ului deductibil pentru taxele de trecere, inclusiv partea aferentă utilizării legăturii pe teritoriul statului membru în care nu sunt stabilite. – Pentru a recupera TVA-ul deductibil conform procedurii prevăzute în Directiva 2008/9/CE privind persoanele impozabile stabilite în alt stat membru decât Danemarca și Suedia sau conform procedurii prevăzute în Directiva 86/560/CEE pentru persoanele impozabile stabilite în afara statelor membre, cererea ar trebui să fie adresată numai autorităților suedeze. Danemarca și Suedia solicită ca aceste norme de simplificare existente să fie prelungite pentru o perioadă suplimentară. În conformitate cu informațiile statistice furnizate de Suedia în anexa I la solicitarea sa, derogarea creată pentru persoanele impozabile constituie o simplificare semnificativă a procedurilor de recuperare a TVA-ului aferent taxelor de trecere pentru legătura de la Öresund și s-a dovedit a fi un succes. Comisia consideră, la rândul ei, că acest tip de deducere transfrontalieră este un model de simplificare a obligațiilor comerciale care ar putea fi prelungit pe termen lung prin intermediul unui sistem generalizat de ghișeu unic. Prin urmare, Comisia consideră că o nouă prelungire este adecvată și propune o prelungire de 7 ani, în conformitate cu perioada de aplicare a Deciziei 2007/132/CE. Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii O derogare existentă acordată Danemarcei și Suediei la 24 ianuarie 2000 și prelungită la 21 ianuarie 2003 și la 30 ianuarie 2007. Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii Nu se aplică. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Consultarea părților interesate Nu se aplică. Obținerea și utilizarea expertizei Nu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă. Evaluarea impactului Decizia propusă vizează simplificarea procedurii de recuperare a TVA-ului aferent taxelor de trecere, pentru persoanele impozabile care utilizează legătura fixă de la Öresund dintre Danemarca și Suedia și, prin urmare, are un impact economic potențial pozitiv. Impactul va fi în orice caz limitat, din cauza domeniului restrâns al derogării. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Rezumatul acțiunii propuse Autorizarea Danemarcei și a Suediei de a aplica o măsură de derogare de la articolele 168, 169, 170 și 171 din Directiva TVA în ceea ce privește dreptul de deducere al persoanelor impozabile. Temeiul juridic Articolul 395 din Directiva 2006/112/CE din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată. Principiul subsidiarității Propunerea intră în sfera competenței exclusive a Uniunii. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică. Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive: Această decizie se referă la o autorizație acordată celor două state membre la cererea acestora și nu constituie o obligație. Având în vedere domeniul de aplicare limitat al derogării, măsura specială este proporțională cu obiectivul urmărit. Alegerea instrumentelor Instrumente propuse: altele. Alte instrumente nu ar fi adecvate din următoarele motive: În temeiul articolului 395 din Directiva 2006/112/CE din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, derogarea de la normele comune în materie de TVA este posibilă numai cu autorizația Consiliului, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei. O decizie a Consiliului de punere în aplicare reprezintă singurul instrument adecvat, dat fiind că aceasta poate fi adresată unui singur stat membru. 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE Propunerea nu are nicio implicație pentru bugetul Uniunii. 5. ELEMENTE OPȚIONALE Clauza de reexaminare / de revizuire / privind încetarea de drept a efectelor juridice Propunerea include o clauză privind încetarea efectelor juridice. 2013/0283 (NLE) Propunere de DECIZIE DE PUNERE ÎN APLICARE A CONSILIULUI de autorizare a Regatului Danemarcei și a Regatului Suediei să prelungească aplicarea unei măsuri speciale de derogare de la articolele 168, 169, 170 și 171 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată[7], în special articolul 395 alineatul (1), având în vedere propunerea Comisiei Europene, întrucât: (1) Prin scrisorile înregistrate la Secretariatul General al Comisiei la 3 și, respectiv, 4 aprilie 2013, Danemarca și Suedia au solicitat autorizarea prelungirii aplicării unei măsuri speciale de derogare de la articolele 168, 169, 170 și 171 din Directiva 2006/112/CE care prevăd că persoanele impozabile trebuie să își exercite dreptul de deducere sau de rambursare a taxei pe valoarea adăugată (denumită în continuare „TVA”) în statul membru în care aceasta a fost plătită. (2) Comisia a informat celelalte state membre, printr-o scrisoare datată 12 iunie 2013, cu privire la solicitările înaintate de Danemarca și Suedia. Prin scrisoarea datată 14 iunie 2013, Comisia a informat Danemarca și Suedia că dispune de toate informațiile pe care le consideră necesare pentru evaluarea solicitărilor. (3) Aceste cereri de derogare se referă la recuperarea TVA-ului plătit pentru taxele de trecere pentru utilizarea legăturii fixe de la Öresund dintre Danemarca și Suedia. Potrivit normelor de TVA privind locul prestării de servicii legat de bunurile imobile, o parte din TVA-ul aferent taxelor de trecere pentru utilizarea legăturii fixe de la Öresund ar trebui plătit în Danemarca și o parte în Suedia. (4) Prin derogare de la cerința aplicabilă persoanelor impozabile de a-și exercita dreptul de deducere sau de rambursare a TVA-ului în statul membru în care se plătește TVA-ul, Danemarca și Suedia au fost autorizate să introducă o măsură specială prin care contribuabilii să poată recupera TVA-ul de la o singură administrație. Autorizarea a fost acordată pentru prima dată prin Decizia 2000/91/CE a Consiliului din 24 ianuarie 2000 privind autorizarea Regatului Danemarcei și a Regatului Suediei de a aplica o măsură specială de derogare de la articolul 17 din a Șasea Directivă a Consiliului (77/338/CEE) privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri[8] și a fost prelungită prin Deciziile 2003/65/CE[9] și 2007/132/CE[10]. (5) Situația de drept și de fapt care a justificat această derogare nu s-a schimbat și există în continuare. Danemarca și Suedia ar trebui, așadar, să fie autorizate să aplice măsura specială pentru o nouă perioadă limitată. (6) Derogarea nu are un impact negativ asupra resurselor proprii ale Uniunii provenind din TVA, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Prin derogare de la dispozițiile articolului 168, 169, 170 și 171 din Directiva 2006/112/CE, Suedia și Danemarca sunt autorizate să aplice următoarea procedură în vederea recuperării TVA-lui aferent taxelor de trecere plătite pentru utilizarea legăturii fixe de la Öresund dintre cele două țări: (a) persoanele impozabile stabilite în Danemarca își pot exercita dreptul de deducere a TVA-ului plătit pentru utilizarea părții din legătură situate pe teritoriul Suediei prin includerea taxei în declarațiile periodice care se depun în Danemarca; (b) persoanele impozabile stabilite în Suedia își pot exercita dreptul de deducere a TVA-ului plătit pentru utilizarea părții din legătură situate pe teritoriul Danemarcei prin includerea taxei în declarațiile periodice care se depun în Suedia; (c) persoanele impozabile care nu sunt stabilite în niciunul dintre statele membre menționate anterior trebuie să solicite autorităților suedeze rambursarea TVA-ului aferent taxelor de trecere, inclusiv TVA-ul plătit pentru utilizarea secțiunii din legătură situate pe teritoriul danez, conform procedurii prevăzute de Directiva 2008/9/CE sau de Directiva 86/560/CEE. Articolul 2 Prezenta decizie se aplică de la 1 ianuarie 2014 până la 31 decembrie 2020. Articolul 3 Prezenta decizie se adresează Regatului Danemarcei și Regatului Suediei. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele [1] JO L 347, 11.12.2006, p. 1. [2] JO L 28, 3.2.2000, p. 38. [3] JO L 25, 30.1.2003, p. 40. [4] JO L 57, 24.2.2007, p. 10. [5] JO L 44, 20.2.2008, p. 23. [6] JO L 326, 21.11.1986, p. 40. [7] JO L 347, 11.12.2006, p. 1. [8] JO L 28, 3.2.2000, p. 38. [9] JO L 25, 30.1.2003, p. 40. [10] JO L 57, 24.2.2007, p. 10.