1.

adresează următoarele recomandări Consiliului și Comisiei, solicitându-le să le ia în considerare în desfășurarea negocierilor: (a) să continue să insiste asupra unui acord amplu, cât mai cuprinzător și obligatoriu din punct de vedere juridic, bazat pe un angajament comun privind respectarea drepturilor omului, care să acopere întreaga gamă de aspecte ale cooperării între părți și care să reprezinte un progres față de actualul APC, atât în privința profunzimii angajamentelor, cât și a temelor abordate; insistă asupra necesității ca acordul să includă mecanisme de aplicare pentru secțiunile pertinente; (b) să insiste asupra faptului că încălcarea de către Rusia a suveranității și integrității teritoriale ale Georgiei și rolul său în disputa de la începutul anului 2009 legată de aprovizionarea cu gaze naturale au periclitat în mod grav relațiile dintre UE și Rusia și negocierile privind noul acord; (c) să insiste asupra faptului că relația UE cu Rusia trebuie să se bazeze pe respectarea dreptului internațional și a tuturor acordurilor și tratatelor cu caracter obligatoriu la care Rusia și statele membre UE aderă, incluzând Carta ONU, CEDO și TCE, precum și regulile și angajamentele pe care trebuie să le respecte membrii OSCE și ai Consiliului Europei; (d) insistă asupra faptului că un parteneriat strâns, o cooperare consolidată și relații de bună vecinătate între Uniunea Europeană și Rusia, precum și noua politică a administrației SUA față de Rusia pot constitui o bază stabilă și o condiție prealabilă pentru stabilitatea, securitatea și prosperitatea în Europa și în întreaga lume; în acest context, salută declarațiile administrației SUA privind semnificativul potențial de cooperare cu Rusia; (e) să instituie un mecanism de consultare, aflat în răspunderea Înaltului Reprezentant, care să permită statelor membre să se consulte reciproc cu suficient timp înainte cu privire la fiecare chestiune bilaterală - indiferent de faptul că este vorba despre un acord sau un diferend - cu Rusia, care ar putea avea repercusiuni asupra altor state membre și a UE în ansamblul său, și să permită astfel adoptarea de către UE a unei poziții cât mai coerente cu putință, garantând luarea în considerare pe deplin a preocupărilor fiecărui stat membru și împiedicând orice stat membru să blocheze negocierile într-o etapă ulterioară; (f) să insiste asupra întăririi rolului Comisiei parlamentare de cooperare în noul acord vizând consolidarea dimensiunii parlamentare a cooperării dintre UE și Rusia; (g) să reitereze angajamentele asupra cărora atât statele membre ale UE, cât și Rusia, au căzut de acord la nivel internațional, în special în calitate de membri ai Consiliului Europei și ai OSCE, și să abordeze cu guvernul rus preocupările legate de situația drepturilor omului și de reducerea spațiului de acțiune pentru societatea civilă din Rusia, îndemnându-l să sprijine libertatea de exprimare și de asociere, aliniind legislația referitoare la societatea civilă la angajamentele europene și internaționale asumate de Rusia, să întreprindă acțiuni prompte și concrete de promovare a unui climat de lucru favorabil pentru organizațiile de apărare a drepturilor omului și pentru organizațiile caritabile independente angajate în promovarea legăturilor culturale dintre Rusia și statele membre ale UE, să pună capăt intimidării și actelor de hărțuire îndreptate împotriva apărătorilor drepturilor omului și să se abțină de la a lua măsuri administrative severe împotriva organizațiilor respective; (h) să invite guvernul rus să respecte pe deplin libertatea presei și să garanteze că mijloacele de informare în masă independente beneficiază de condiții politice și economice care să le permită să funcționeze în mod normal; să îndemne guvernul rus să pună capăt violențelor și persecuțiilor la care sunt ziariștii supuși în mod continuu; (i) să reamintească angajamentul public al Președintelui Medvedev de a consolida statul de drept în Rusia și de a ridica problema independenței sistemului juridic și judiciar din Rusia; (j) să considere că consultările semestriale dintre UE și Rusia cu privire la drepturile omului nu au reușit să producă niciun rezultat concret de la lansarea acestora în 2005 și trebuie să facă obiectul unei reexaminări pentru a permite desfășurarea unui dialog consistent și axat pe obținerea de rezultate concrete cu privire la chestiuni legate de drepturile omului și ale minorităților atât în Rusia, cât și în UE și cu privire la cooperarea dintre UE și Rusia în cadrul forurilor internaționale în ceea ce privește problematica drepturilor omului; (k) să insiste, prin urmare, asupra unei revizuiri cuprinzătoare a consultărilor privind drepturile omului dintre UE și Rusia, incluzând acordarea unui rol bine determinat ONG-urilor independente din Rusia și UE, implicarea funcționarilor din toate ministerele competente ale guvernului rus și încetarea emiterii de comunicate separate de către guvernul rus; (l) să lanseze un apel către autoritățile Federației Ruse prin care să solicite garantarea existenței și dezvoltării durabile a stilului de viață, culturii și limbii tradiționale ale populațiilor indigene care locuiesc pe teritoriul acestei țări; (m) să îndemne guvernul rus să aplice integral hotărârile Curții Europene a Drepturilor Omului, oferind posibilitatea de a promova asumarea responsabilității pentru abuzurile din trecut și de a garanta o încetare a încălcărilor săvârșite în prezent; (n) să își exprime profunda îngrijorare cu privire la situația din Cecenia, unde regimul lui Kadirov nu a reușit să aducă pace și reconciliere, ci dimpotrivă, a creat sentimente de frică și oprimare care au erodat societatea civilă și au suprimat orice opinie deschisă și democratică, și să solicite o soluționare politică reală; (o) să sublinieze că programul de sprijinire a compatrioților ruși, susținut de autoritățile ruse, nu ar trebui întrebuințat în mod greșit, și anume ca un instrument menit să consolideze influența politică a Rusiei în mai multe state membre ale UE; (p) să sprijine în continuare aderarea Rusiei la OMC și să susțină deschiderea și mai largă a economiei ruse; să considere respectarea pe deplin a regulilor OMC de către Rusia drept o condiție prealabilă necesară și un standard minim pentru crearea unei zone de liber-schimb între UE și Rusia, ceea ce continuă să fie un obiectiv pe termen lung; (q) salutând schimbările recente, să solicite totodată realizarea de noi progrese în domeniile legislației și al aplicării legislației în materie de protecție a drepturilor de proprietate intelectuală, industrială și comercială în vederea creșterii competitivității și pentru a crea un climat investițional atractiv prin apropierea sistemelor de reglementare de cele mai înalte standarde și norme internaționale; să îndemne autoritățile ruse ca, înainte de iminenta aderare la OMC, să alinieze Partea IV din Codul civil al Rusiei, referitoare la drepturile de proprietate intelectuală și procedurile de punere în aplicare relevante la normele OMC și la acordurile internaționale, în special la Acordul privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală (TRIPS) și să garanteze aplicarea deplină a acestuia, astfel încât pirateria și contrafacerile să poată fi combătute cu eficacitate; (r) să insiste ca TCE, în calitatea acestuia de tratat existent și obligatoriu din punct de vedere juridic pentru Rusia și toate statele membre ale Uniunii Europene, să constituie baza relațiilor în domeniul energetic și ca principiile TCE și ale Protocolului de tranzit să fie încorporate în noul acord, reafirmându-și totodată solicitarea către Rusia de a-și întări angajamentul față de o abordare bazată pe reguli, prin ratificarea TCE și semnarea și ratificarea Protocolului de tranzit aferent acestuia, luând în considerare avizul exprimat de Parlament potrivit căruia partenerii ar trebui să fie liberi să negocieze un text care să meargă mai departe decât TCE, în ceea ce privește amploarea cooperării și domeniile care intră în cadrul acesteia, dar că acordul nu ar trebui în niciun caz să fie mai puțin cuprinzător decât cel la care părțile au subscris deja în cadrul actualului APC; (s) să finalizeze, în cadrul negocierilor pentru noul acord, negocierile privind Protocolul de tranzit la TCE și să solicite Rusiei să îl semneze pentru a pune în aplicare un cadru juridic care să reglementeze tranzitul aprovizionării cu energie între părți, care să continue direcția urmată de acordul deja în vigoare în cadrul TCE; (t) să sublinieze necesitatea unor evaluări adecvate a impactului asupra mediului pentru toate proiectele de infrastructură din domeniul energetic, astfel încât să se garanteze respectarea standardelor internaționale de protecție a mediului; să solicite, în acest sens, Federației Ruse să ratifice Convenția de la Espoo și protocolul la aceasta privind evaluarea strategică de mediu; (u) să solicite creșterea eficacității și a capacității de reacție în situații de criză ale dialogului UE-Rusia privind energia, creșterea transparenței, a reciprocității și a securității investițiilor, și, prin urmare, consolidarea securității aprovizionării cu energie și să sublinieze necesitatea instituirii unor mecanisme pentru un sistem transparent, bazat pe reguli, și a unui mecanism de soluționare a litigiilor din domeniul energetic; (v) să atragă atenția asupra mecanismului de soluționare a disputelor prevăzut de TCE, care a fost deja semnat de Rusia și Ucraina; (w) să elaboreze un cod de conduită clar, care să reglementeze relațiile dintre UE, Rusia și țările care aparțin vecinătății comune, incluzând dispoziții referitoare la respectarea independenței și a suveranității tuturor statelor europene, un angajament privind soluționarea pe cale pașnică a diferendelor și voința de a soluționa conflictele înghețate; (x) să îmbunătățească actualul dialog politic, într-un mod care să încurajeze abordarea „chestiunilor fundamentale de securitate ”, care se află deseori la originea dezacordurilor dintre UE și Rusia, dar care afectează, fără îndoială, securitatea europeană și pe cea mondială, accentuând necesitatea controlului și a reducerii multilaterale a armamentului, precum și necesitatea regimurilor de neproliferare; (y) solicită guvernului rus ca, împreună cu UE și ceilalți membri ai Grupului de contact pentru Kosovo, să aducă o contribuție pozitivă la găsirea unei soluții politice durabile a problemei reprezentate de viitorul Kosovo și la consolidarea stabilității în Balcanii de Vest; (z) invită guvernul rus să își demonstreze angajamentul de a soluționa în mod constructiv și pașnic, împreună cu Georgia și UE, „modalitățile de securitate și stabilitate în Abhazia și Oseția de Sud”, astfel cum s-a convenit prin acordul din 12 august 2008; să solicite guvernului rus să ofere asigurări concrete că Rusia nu va recurge la utilizarea forței împotriva niciunuia dintre vecinii săi; (aa) să discute cu guvernul rus decizia de recunoaștere a Abhaziei și a Oseției de Sud ca state suverane, să semneze acorduri de asistență și cooperare militară cu autoritățile de facto ale acestor două provincii georgiene și de stabilire a unor baze militare în aceste regiuni, deoarece aceste măsuri subminează integritatea teritorială a Georgiei, după cum s-a subliniat în toate rezoluțiile ONU pe această temă; să solicite Rusiei să revină asupra deciziei luate și să susțină faptul că Rusia nu poate fi considerată drept un moderator neutru în procesul de pace; să îndemne guvernul rus să se asigure că observatorii UE beneficiază de acces deplin la toate zonele afectate de conflict, în conformitate cu mandatul misiunii de monitorizare a Uniunii Europene; (ab) să insiste asupra faptului că obiectivul eliminării vizelor de călătorie în ceea ce privește Rusia să fie urmărit pe baza Regulamentului Consiliului (CE) nr. 539/2001 (17), care prevede că exonerarea de obligația obținerii unei vize ar trebui să facă obiectul unei evaluări atente a mai multor criterii, inclusiv, inter alia, imigrația ilegală, politicile publice și siguranța, precum și relațiile externe ale UE cu țările terțe, fără a neglija implicațiile coeziunii regionale și ale reciprocității, având în vedere faptul că relațiile dintre Uniune și țările terțe de pe lista albă se caracterizează printr-o dimensiune politică specială, în sensul că aceste țări terțe trebuie să atingă un nivel adecvat în ceea ce privește valorile democratice și drepturile fundamentale; (ac) să insiste asupra faptului că facilitarea obținerii vizelor pentru studenți, cercetători și oameni de afaceri ar trebui să fie prioritară pentru a promova contactele interumane; să insiste, totuși, ca orice liberalizare ulterioară a regimului vizelor pentru Rusia să fie condiționată de o liberalizare corespunzătoare a regimului vizelor cu țările din cadrul politicii europene de vecinătate pentru a evita orice discrepanțe; (ad) să solicite, în conformitate cu acordul UE-Rusia privind facilitarea vizelor de ședere pe termen scurt, asumarea unui angajament clar din partea autorităților ruse de a reduce obstacolele de natură birocratică, aplicate într-un mod nereciproc, pentru toți călătorii, cum ar fi de pildă, obligația de a avea o invitație și de a se înregistra la sosire; să aibă în vedere faptul că schimbările efectuate de Rusia în ultimii ani în ceea ce privește normele de acordare a vizelor și decizia sa de a sista emiterea de vize de afaceri cu intrări multiple pot avea consecințe negative asupra legăturilor economice și comerciale dintre UE și Rusia; să aibă, de asemenea, în vedere, faptul că Parlamentul consideră că numai rezidenții ruși ar trebui să beneficieze de facilitățile de călătorie destinate deținătorilor de pașapoarte rusești; (ae) să abordeze urgent problemele legate de tranzit și de vize specifice Kaliningradului, eventual prin includerea întregii regiuni administrative Kaliningrad printre zonele acoperite de regimul local de control al traficului de frontieră; (af) să insiste ca relația UE-Rusia să se bazeze pe principiile piețelor liberalizate și deschise și pe reciprocitatea drepturilor în materie de investiții între parteneri și să solicite, prin urmare, ca, în schimbul unor legături economice strânse și benefice, guvernul rus să garanteze drepturile de proprietate ale investitorilor străini și să revizuiască legea din 2008 privind sectoarele strategice, care conferă statului rus o importantă marjă de manevră în exercitarea de discriminări împotriva investitorilor străini, în timp ce piața internă a UE este deschisă fără restricții investitorilor ruși; să solicite ca legea privind investițiile în sectoarele strategice să fie compatibilă cu obligațiile prezente și viitoare asumate de Rusia în cadrul OMC, precum și cele din actualul APC; (ag) să solicite autorităților ruse ca, în cadrul negocierilor în curs de desfășurare privind aderarea la Organizația Mondială a Comerțului (OMC), să nu suspende anumite angajamente deja negociate și convenite și să respecte pe deplin acordul UE-Rusia din 2004 cu privire la aderarea la OMC, eliminând toate taxele discriminatorii, mai ales cele privind transportul de mărfuri pe calea ferată, precum și să elimine treptat taxele de export pe cheresteaua netratată; (ah) să invite Rusia să își respecte angajamentul de eliminare treptată a taxelor aferente survolului Siberiei și să semneze acordul convenit cu privire la această chestiune la summitul de la Samara; (ai) să abordeze în discuțiile cu guvernul rus planurile acestuia de încheiere a unor acorduri de liber-schimb cu anumite țări, demers care ar putea afecta crearea unui spațiu economic comun cu Rusia; (aj) să abordeze în discuțiile cu guvernul rus o serie de chestiuni referitoare la transportul naval de mărfuri, inclusiv problema trecerii libere prin strâmtoarea Pilava, a accesului pentru transportul naval de mărfuri al UE la rutele maritime spre Asia situate la nord de teritoriul Rusiei, precum și potențialele consecințe negative asupra mediului legate, printre altele, de creșterea circulației tancurilor petroliere în Marea Baltică; (ak) să abordeze, împreună cu guvernul rus, problematica legată de congestionarea traficului la frontiera comună cu UE, care rămâne un obstacol important în calea relațiilor comerciale și economice dintre UE și Rusia; (al) să solicite Federației Ruse să coopereze în mod constructiv cu UE, în vederea soluționării statutului teritoriilor separatiste, inclusiv al Transnistriei, și să contribuie la consolidarea suveranității Guvernului Republicii Moldova, ca o condiție sine qua non pentru stabilitatea uneia dintre regiunile frontaliere de o importanță determinantă ale Uniunii Europene; să sublinieze că progresul în acest domeniu depinde de retragerea trupelor rusești staționate pe teritoriul Republicii Moldova, fapt promis de Rusia inter alia cu ocazia Summitului OSCE de la Istanbul din 1999; (am) pe fondul recunoașterii aspectelor pozitive ale intensificării cooperării științifice dintre UE și Rusia, să solicite noi analize complete ale impactului (privind securitatea) posibilei asocieri a Rusiei la cel de-al 7-lea Program-cadru; (an) să elaboreze orientări informale cu privire la modalitățile prin care principiile solidarității și responsabilității reciproce ar putea sprijini relațiile UE-Rusia, obiectivul fiind dezvoltarea unei politici mai unitare și mai coerente față de Rusia;