COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR Al doilea tablou de bord privind simplificarea pentru CFM 2014-2020 /* COM/2013/098 final */





COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR Al doilea tablou de bord privind simplificarea pentru CFM 2014-2020 1. Se apropie momentul adevărului Acordul politic obținut cu ocazia Consiliului European din 8 februarie 2013 deschide calea pentru adoptarea cadrului financiar multianual (CFM) pentru perioada 2014-2020. A rămas puțin timp pentru adoptarea instrumentelor legislative pentru diferitele programe din cadrul CFM. Numai încheierea promptă a negocierilor interinstituționale ar putea permite ca bugetul să fie executat de la începutul următorului CFM, respectiv 1 ianuarie 2014. Deciziile de reglementare în curs ar trebui să ia în considerare pe deplin și să garanteze punerea la dispoziția cetățenilor și întreprinderilor Uniunii Europene (UE), în modul cel mai eficient, a resurselor programate în temeiul CFM. În contextul negocierilor privind propunerile de finanțare sectoriale în temeiul cadrului financiar multianual (CFM) pentru perioada 2014-2020, Comisia urmărește angajamentul său ferm de simplificare a programelor și procedurilor de finanțare[1]. Obiectivul simplificării este de a facilita accesul la finanțarea UE și de a îmbunătăți mecanismele de punere în aplicare a politicilor UE, menținând, în același timp, un nivel adecvat de control și de asigurare. Acest angajament este deosebit de relevant în contextul climatului economic și financiar curent, context în care toate resursele disponibile pentru stimularea creșterii economice, a creării de locuri de muncă și a competitivității în Uniunea Europeană ar trebui mobilizate în cel mai eficient mod. Consiliul European a recunoscut importanța simplificării lansând un apel în sensul că „întreaga legislație sectorială referitoare la următorul CFM (…) ar trebui, în consecință, să conțină elemente substanțiale care să contribuie la simplificarea și îmbunătățirea responsabilității și a cheltuirii cu eficacitate a fondurilor UE”[2]. În aceeași perspectivă, Consiliul a evidențiat recent necesitatea unor eforturi suplimentare în materie de simplificare, la nivel european și național[3], pentru a reduce complexitatea normelor, aspect identificat în repetate rânduri de Curtea de Conturi Europeană ca una din principalele cauze ale erorilor. Simplificarea este un aspect strategic: norme mai simple, proceduri mai puțin împovărătoare și mai puțin costisitoare înseamnă o calitate mai bună a finanțării UE, o mai bună alocare și accesul mai simplu și pe o scară mai largă la fondurile UE. Într-un cuvânt: resurse pentru economie, creștere și locuri de muncă. În conformitate cu angajamentul Comisiei de monitorizare și sprijinire a progreselor în materie de simplificare prin intermediul negocierilor cu Parlamentul European și cu Consiliul, prezenta comunicare urmează primului tablou de bord prezentat în septembrie 2012[4]: recunoaște principalele evoluții înregistrate de la acea dată, subliniază aspectele esențiale și indică calea de urmat astfel încât finanțarea UE pentru perioada 2014­2020 să fie simplă și eficientă. De asemenea, scopul prezentei comunicări este de a constitui un punct de referință și un sprijin pentru Președinția irlandeză a Consiliului Uniunii Europene, care și-a început activitatea cu planuri foarte ambițioase și cu o atenție deosebită acordată stabilității, locurilor de muncă și creșterii economice. În programul său, Președinția irlandeză își face cunoscut angajamentul de a „lucra îndeaproape cu partenerii, în special cu Parlamentul European, în ceea ce privește acordul interinstituțional asupra diferitelor instrumente care vor permite desfășurarea finanțării în mod prompt pentru a stimula ocuparea forței de muncă și creșterea economică. Aceste instrumente vor stimula capacitățile UE de cercetare și inovare, vor promova coeziunea și vor stimula investițiile inteligente în resursele noastre naturale terestre și marine”[5]. Normele simple, procedurile rapide și eficiente sunt elemente esențiale pentru promptitudinea avută în vedere a finanțării UE. Parlamentul European lucrează, de asemenea, asiduu asupra programelor de cheltuieli: trilogurile informale cu Comisia și Consiliul au început în majoritatea sectoarelor. Raportorii Parlamentului European negociază amendamente la propunerile Comisiei, în vederea acordului în primă lectură în plen. Adoptarea la timp a actelor legislative este necesară pentru ca execuția să fie inițiată la începutul anului 2014, asigurându-se astfel continuitatea în finanțarea UE. În pofida acestor eforturi și a progreselor semnificative în ceea ce privește anumite aspecte, adesea, în cadrul negocierilor, nu se acordă importanța cuvenită simplificării: colegiuitorii par să dea întâietate altor priorități, chiar și atunci când recunoașterea acestor priorități în actul de bază afectează programele în sine în ceea ce privește simplitatea și accesibilitatea. Simplificarea este adesea lăsată deoparte, ca o problemă relativă. La 20 septembrie 2012, președintele Barroso a transmis o scrisoare dlui Martin Schulz, președintele Parlamentului European și dlui Mavroyiannis, președintele în exercițiu al Consiliului, prin care reafirma importanța fundamentală a simplificării și prin care invita colegiuitorii să coopereze în continuare cu Comisia în vederea atingerii obiectivului de simplificare[6]. Se pare că deocamdată această invitație nu a produs efectele scontate. Cooperarea Parlamentului European și a Consiliului cu Comisia a permis obținerea de rezultate importante în ceea ce privește anumite aspecte: aprobarea noului Regulament financiar[7], consecvența normelor în programele sectoriale cu Regulamentul financiar. Parlamentul European și Consiliul au subscris propunerilor de simplificare pentru mai multe programe, referitor la: definirea unui cadru unic, raționalizare, norme de eligibilitate clare și coerente (și în special costuri simplificate), e-guvernanță, un control preponderent proporțional și eficace. În special, colegiuitorii și-au manifestat interesul în ceea ce privește propunerile de simplificare a gestionării, în special pentru statele membre și doresc introducerea unui grad mai ridicat de flexibilitate în acest sens. În unele cazuri, flexibilitatea excesivă, care presupune soluții adaptate, de exemplu în reforma politicii agricole comune (PAC), ar crea obstacole în calea simplificării. În plus, colegiuitorii și-au exprimat dorința de creștere a controlului ex ante asupra execuției bugetare. În acest scop, au supraîncărcat noile propuneri legislative prin adăugarea de dispoziții mai detaliate, de proceduri mai împovărătoare sau prin simpla reintroducere a structurii programelor de finanțare conform CFM 2007-2013. Aceste adăugiri ar îngreuna accesul potențialilor beneficiari la programele de cheltuieli și ar crea obstacole în punerea la dispoziție a fondurilor UE. Această abordare ar duce, de asemenea, la limitarea flexibilității Comisiei în ceea ce privește execuția bugetară. Aceasta ar contraveni obligației Comisiei de asumare a deplinei responsabilități pentru execuția bugetului, pe de o parte, precum și competențelor legate de descărcarea de gestiune exercitate de Parlamentul European, pe de altă parte. Consiliul European a lansat un apel colegiuitorilor în vederea adoptării rapide a programelor de finanțare de punere în aplicare a CFM 2014-2020, astfel încât să asigure lansarea lor la timp, la 1 ianuarie 2014. Acesta a reamintit „obiectivul și responsabilitatea comune ale instituțiilor și ale statelor membre de a simplifica normele și procedurile de finanțare”. A îndemnat legiuitorii „să convină asupra unor programe mai simple, care marchează o reducere clară a poverii administrative pentru autoritățile publice și pentru beneficiari”[8]. Comisia consideră că elementele identificate în actualul tablou de bord reprezintă obstacole importante în calea simplificării, iar exemplele enumerate în continuare constituie expresia cea mai elocventă a tendințelor generale. Aceste obstacole rămase ar trebui înlăturate de colegiuitori, în ultima fază a negocierilor, în vederea obținerii de rezultate care corespund cel mai bine nevoilor beneficiarilor de fonduri europene și cetățenilor, în general. 2. Modele de simplificare: Aspecte esențiale 2.1. Programe de finanțare ale UE mai simple și mai accesibile Textele legislative simple constituie baza simplificării în finanțarea UE. Comisia a propus programe de finanțare care fuzionează adesea diferite programe, activate anterior în același domeniu de politică, care stabilesc priorități și obiective de politică generală și care definesc pachetul bugetar pentru program. Scopul acestor definiții generale în actul de bază este de a acoperi prioritățile și obiectivele care sunt suficient de ample pentru o perioadă de finanțare pe termen lung de șapte ani (2014-2020). Pentru a răspunde cu promptitudine priorităților politice și nevoilor economice/sociale în evoluție în perioada vizată, serviciile Comisiei care vor gestiona de fapt fondurile dispun de flexibilitate: acestea vor stabili obiective specifice, priorități și, în consecință, alocarea fondurilor pentru programele de lucru anuale/multianuale, în conformitate cu Regulamentul financiar. Acest cadru simplu, amplu și flexibil este contestat de anumite modificări propuse de Parlamentul European și de Consiliu. Deși păstrează structura unică a noilor programe de finanțare, colegiuitorii introduc adesea noi sectoare și teme, care reproduc programele care anterior erau separate și/sau adaugă multe detalii tehnice. De exemplu, în programul Erasmus pentru toți[9], Consiliul și Parlamentul European au propus divizarea capitolului privind educația, formarea profesională și tineretul în două capitole distincte, fără a modifica structura generală a propunerii Comisiei. Cu toate acestea, obiectivele sunt definite atât la nivelul programului, cât și la nivelul capitolului/sectorului specific, cu scopul de a crește vizibilitatea diferitelor sectoare și a activităților acestora. De asemenea, Parlamentul European propune alocarea unui procent prestabilit din pachetul bugetar pentru fiecare sector. O tendință similară a apărut în negocierea Programului pentru schimbări sociale și inovare socială[10], care are scopul de a oferi sprijin financiar pentru acțiuni inovatoare care contribuie la realizarea obiectivelor UE în ceea ce privește ocuparea forței de muncă, protecția socială, lupta împotriva excluziunii sociale și a sărăciei și îmbunătățirea condițiilor de lucru. Acest program regrupează trei programe care în prezent sunt separate și extinde domeniul de aplicare a acestora, pentru a asigura integrarea și omogenitatea în atingerea obiectivelor de politică socială. Axele pentru finanțare reflectă deja programele actuale. Cu toate acestea, atât Parlamentul European, cât și Consiliul propun introducerea de secțiuni/domenii tematice în cadrul fiecărei axe și stabilesc alocarea bugetară minimă pe secțiuni pentru a distribui întregul buget al programului. În programul privind protecția consumatorilor[11], creșterea excesivă a numărului de obiective, subobiective, acțiuni eligibile și indicatori de măsurare a atingerii acestor obiective este însoțită de încercarea Parlamentului European de a introduce o defalcare obligatorie a bugetului, care corespunde acestei structuri detaliate, inclusiv un plafon pentru asistența tehnică. În cazul Programului Sănătate pentru creștere economică[12], Parlamentul European a adăugat obiective, subobiective și acțiuni eligibile, fragmentând astfel bugetul limitat al programului și slăbind substanța și eficacitatea programului. Pentru fondurile structurale și de investiții europene (în continuare fondurile SIE) [13], în ceea ce privește definiția termenilor, condițiilor și procedurilor aferente instrumentelor financiare, Consiliul a respins utilizarea actelor delegate pentru a se stabili modalitățile detaliate. Rezultatul este un text greoi și rigid, care, dacă este susținut, ar complica utilizarea instrumentelor financiare. Acest lucru contravine relevanței fundamentale a instrumentelor financiare în viitorul CFM și atunci când în actul delegat au fost incluse elemente similare, nu există consecvență cu Regulamentul financiar. În mod similar, ar trebui evitate dispozițiile care duc la întârzieri în punerea la dispoziție a investițiilor pe teren și la impedimente în calea unei funcționări corecte și în timp util a fondurilor SIE, mai ales în contextul economic actual. În fine, este crucial ca elemente neesențiale din textul actul legislativ în sine sau din anexele la acesta să poată fi modificate prin acte delegate, pentru a se evita rigiditatea în execuția bugetară (de exemplu în materie de relații externe[14], instrumente financiare inovatoare și PAC). În special, Consiliul se opune propunerilor în acest sens ale Comisiei, deși colegiuitorii dispun de suficiente competențe pentru a se opune și chiar pentru a revoca actele delegate. Aceste exemple indică o tendință de a continua statu-quoul și finanțarea directă a UE prin canalele predefinite în textul legislativ: această tendință include adesea încercarea de a stabili procente specifice pentru alocarea fondurilor. În fapt, dispozițiile detaliate în actul de bază întăresc controlul ex-ante al colegiuitorilor asupra execuției bugetului. Totuși, aceste dispoziții încarcă excesiv textul programelor de finanțare cu detalii tehnice și restrâng flexibilitatea necesară în execuția bugetului, în detrimentul domeniilor inovatoare și cheltuirii mai eficiente a fondurilor, în conformitate cu evoluțiile înregistrate în contextul economic/social de-a lungul anilor. Această abordare nu ia în considerare faptul că Parlamentul European și Consiliul exercită oricum competențele lor și decid, în fiecare an, asupra alocărilor bugetare finale. Numărul foarte mare de dispoziții detaliate și tehnice reduce flexibilitatea în gestionarea bugetară și crește gradul de complexitate al actelor de bază. Astfel beneficiarii ar avea acces numai cu dificultate la finanțarea UE, iar finanțarea ar fi rigidă și ineficace. De asemenea, rolul Comisiei, în calitate de instituție care răspunde de gestionarea bugetului UE, ar fi pus sub semnul întrebării. Aceste riscuri ar trebui evitate prin depășirea acestor impedimente în următoarele etape ale negocierilor. 2.2. Un joc de putere pentru finanțarea UE: implicații pentru ameliorarea punerii la dispoziție a fondurilor 2.2.1. Acte delegate versus acte de punere în aplicare În cadrul negocierilor pentru toate programele de finanțare, a apărut o problemă instituțională: solicitarea Parlamentului European de a defini obiectivele, prioritățile, alocările financiare și alte elemente ale execuției bugetare prin intermediul actelor delegate. În prezent, aceste elemente fac parte din programele de lucru anuale/multianuale, care constituie, de obicei, deciziile de finanțare ale Comisiei. Comisia a propus ca aceste elemente, dat fiind că sunt incluse în deciziile de finanțare a programului de lucru (care sunt acte de execuție bugetară), să fie definite în continuare prin acte de punere în aplicare. Consiliul sprijină această poziție. Cu toate acestea, Parlamentul European dorește o mai mare implicare în definirea acestor elemente. Acest lucru ar putea duce la două opțiuni alternative: – adoptarea programelor de lucru prin intermediul actelor delegate. Această opțiune nu este acceptabilă din punct de vedere juridic, deoarece nu ar fi în conformitate cu articolele 290 și 291 din tratate; ar afecta echilibrul instituțional și nu ar fi în concordanță cu Regulamentul financiar revizuit recent, care prevede adoptarea de către Comisie a programelor de lucru anuale/multianuale; – introducerea unui nivel intermediar de legislație între actele de bază și programele de lucru. Acest nou nivel introdus care constă în acte delegate ar defini elementele de finanțare în sens larg, în vederea aplicării ulterioare prin programele de lucru. Ar exista astfel, riscul de amânare a începerii punerii în aplicare a programelor, în special în primul an de finanțare. Propunerile inițiale ale Comisiei sunt solide din punct de vedere juridic și au ca obiectiv asigurarea eficienței, flexibilității și a punerii la dispoziție a finanțării UE, care sunt principalele criterii de referință pentru beneficiari și cetățeni. 2.2.2. Comitologie Consiliul a încercat să consolideze controlul ex-ante al statelor membre asupra execuției bugetare, prin adăugarea de proceduri de comitologie în domenii care nu sunt prevăzute în propunerile Comisiei. De exemplu, în programul „Orizont 2020”[15], programul de finanțare pentru cercetare și inovare, și în mecanismul „Conectarea Europei”[16] (infrastructură), Consiliul a propus să se aplice procedura comitetelor („comitologie”)[17] la selectarea proiectelor și la angajamente juridice individuale, inclusiv la deciziile de atribuire[18]. Adoptarea deciziilor de atribuire constituie execuția bugetului, care este o prerogativă instituțională a Comisiei. Mai mult, aceste proceduri greoaie s-ar aplica unor simple decizii administrative, care ar trebui să fie adoptate de către ordonatorul de credite delegat (și anume directorii generali ai Comisiei). În plus, experiența a arătat că aceste decizii nu sunt controversate. Procedura de comitologie ar face ca adoptarea acestor decizii să fie mai rigidă, birocratică, lentă și costisitoare (costuri cu reuniuni, traduceri etc.). Intervenția unui comitet nu ar avea nicio valoare adăugată. Mai degrabă, aceasta ar crește intervalul de timp dintre lansarea cererii de propuneri și semnarea granturilor și ar întârzia astfel alocarea fondurilor. Importanța deosebită a acestor două programe a fost recunoscută de Președinția irlandeză a Consiliului[19]: evitarea procedurilor greoaie și birocratice ar fi o recunoaștere practică a acestei relevanțe și un important pas înainte către transpunerea deplină a valorii acestora pentru economia UE. Consiliul a propus introducerea procedurilor comitetelor, în pofida dovezilor concrete. În domeniul afacerilor interne, experiența a arătat că este important ca finanțarea să poată fi mobilizată în condiții de celeritate și flexibilitate pentru a răspunde cu eficacitate la evenimente neprevăzute, cum ar fi presiunile migrației, urgente sau excepționale, la frontierele externe ale Uniunii, atacurile teroriste sau atacurile cibernetice de mare anvergură. De aceea, Comisia a propus o procedură distinctă, fără comitologie, pentru adoptarea programelor de lucru pentru asistența de urgență. Consiliul, la cererea Regatului Unit, a propus, cu toate acestea aplicarea procedurii de examinare, mai greoaie și care necesită mai mult timp. Asistența financiară pentru situații de urgență ar trebui să se acorde rapid și eficient; nu ar trebuie să fie grevată de proceduri greoaie. Mai mult, Consiliul a propus să se introducă o opțiune care împiedică Comisia să ia măsuri în cazul în care comitentul competent nu a emis un aviz. O astfel de clauză, care ar putea bloca finanțarea UE, a fost introdusă fără o justificare corespunzătoare în multe cazuri, de exemplu în politica agricolă comună (PAC)[20], în cazul fondurilor în domeniul afacerilor interne și în programul pentru competitivitatea întreprinderilor și întreprinderi mici și mijlocii (COSME)[21]. 2.3. Norme de eligibilitate simple: Un grad mai ridicat de eficiență - mai puține erori 2.3.1. Rata de rambursare unică și rata forfetară obligatorie pentru costurile indirecte Comisia a propus simplificarea semnificativă a finanțării UE prin introducerea unei rate unice pentru rambursare și a unei rate forfetare obligatorii pentru costurile indirecte. Rata unică ar urma să se aplice în cazul tuturor beneficiarilor din cadrul aceluiași proiect transpus în acțiune, iar rata forfetară pentru costurile indirecte ar urma să se aplice în cazul tuturor acțiunilor și pentru toate tipurile de participanți. Ambele măsuri ar evita calculele complexe, raportările și erorile. O astfel de inovare este în special relevantă în programul „Orizont 2020”, dat fiind rolul strategic al cercetării și inovării pentru economia UE. Această măsură de simplificare este, de asemenea, menită să elibereze resurse, în ceea ce privește timpul și energiile, care pot fi utilizate într-un mod mai productiv pentru acțiune. În avizul său nr. 6/2012 din 19 iulie 2012, Curtea de Conturi a aprobat acest model radical simplificat de finanțare a costurilor considerând că „ar facilita și ar accelera procesul de punere în aplicare” și că „va reduce riscurile de nereguli”. Totuși, acest element semnificativ al simplificării a fost pus sub semnul întrebării în cursul negocierilor: Parlamentul European nu a agreat nici rata de rambursare unică, nici rata forfetară obligatorie. În schimb, propune reintroducerea diferențierii între tipurile de participanți la un proiect. Consiliul a introdus o excepție pentru entitățile juridice nonprofit. Președinția irlandeză a Consiliului a reamintit că „unul dintre principalele obiective ale programului Orizont 2020 este de a simplifica ansamblul finanțării pentru cercetare și inovare pe care UE o oferă în prezent, printr-un set unic de norme. Astfel solicitanții vor putea să solicite mai ușor finanțare, însă abordarea va asigura, de asemenea, că fondurile investite în program vor fi utilizate cu mai multă eficacitate”[22]. În concluziile menționate anterior, Consiliul European a subliniat importanța deosebită a simplificării în programele UE privind cercetarea, educația și inovarea, ca mijloc de consolidare semnificativă și progresivă a politicilor relevante. Rata de rambursare unică și rata forfetară unică pentru costurile indirecte sunt principalele elemente de simplificare în finanțarea cercetării și inovării, pentru facilitarea accesului solicitanților și pentru o mai mare eficiență în ceea ce privește punerea la dispoziție a fondurilor. 2.3.2. Calitatea proiectelor versus alocări naționale În același context al unei puneri eficiente la dispoziție a fondurilor, Comisia s-a concentrat asupra calității proiectelor, ca principal criteriu pentru alocarea de fonduri în sectorul mediului, în cadrul programului LIFE[23]. Această intenție este subminată de încercarea Consiliului de a reintroduce alocările naționale indicative pentru fondurile UE. Parlamentul European sprijină un sistem bazat pe un registru public care să măsoare performanța statelor membre și care ar putea declanșa proiecte de consolidare a capacității: această abordare păstrează stimulentul psihologic al alocărilor naționale. În cursul negocierilor, Comisia a prezentat în repetate rânduri, fapte care dovedesc că alocările naționale nu au dus la o distribuție mai echilibrată a proiectelor. În cadrul actualei perioade de programare, alocările naționale au redus valoarea adăugată a UE și au afectat calitatea medie a proiectelor finanțate. Calitatea proiectelor ar trebui menținută drept criteriu esențial pentru finanțarea acordată de UE: alocările naționale nu garantează o distribuție mai echilibrată a proiectelor. Mai degrabă, acestea afectează în mod negativ calitatea medie a proiectelor finanțate. 2.3.3. Eligibilitatea costurilor cu TVA Comisia a propus o regulă clară: costurile cu TVA nerambursabilă suportate în legătură cu proiectele de infrastructură în cadrul fondurilor SIE și cu proiectele în cadrul mecanismului Conectarea Europei nu sunt eligibile. Rambursarea acestor costuri cu TVA ar absorbi o parte semnificativă a pachetului bugetar al programelor; aceste fonduri ar fi utilizate mai eficient dacă ar fi alocate pentru finanțarea noilor proiecte de infrastructură. Comisia regretă poziția adoptată de Consiliul European de a menține regula actuală cu privire la eligibilitatea TVA nerambursabilă în legătură cu fondurile SIE și cu contribuția în valoare de 10 miliarde EUR transferată de la Fondul de coeziune la mecanismul Conectarea Europei, în contextul în care această abordare a creat insecuritate juridică în actuala perioadă de programare. Propunerea Comisiei de clarificare a normelor privind eligibilitatea TVA este esențială pentru asigurarea securității juridice în planificarea financiară și pentru maximizarea contribuției fondurilor SIE la investițiile care consolidează creșterea economică. 3. Perspective Mai sunt zece luni până la începerea următoarei perioade de programare: pentru a pregăti noua generație de programe, în special a celor în gestiune partajată, este nevoie de timp. Uniunea Europeană nu își poate permite întârzieri în lansarea noilor programe – legislația sectorială ar trebui să fie în vigoare de îndată ce este posibil, și aceasta în regim de urgență. Exemplele de mai sus arată că în negocierile cu Parlamentul European și Consiliul există în continuare probleme critice. Aceste aspecte sunt adesea rezultatul unor priorități diferite: un control ex ante mai temeinic sau o influență mai importantă asupra execuției bugetare, particularitățile în normele de finanțare și alte priorități politice pot contraveni interesului de simplificare, de utilizare eficientă și promptă a finanțelor UE. Cu toate acestea, simplificarea este o prioritate orizontală: ar trebui să rămână în centrul negocierilor, să îmbunătățească punerea la dispoziție a fondurilor UE, să consolideze calitatea și să faciliteze accesul beneficiarilor. Alte priorități care răspund solicitărilor de bază ale beneficiarilor și cetățenilor în general, deși relevante, nu ar trebui să contracareze eforturile de simplificare. În această perspectivă, Comisia insistă ca Parlamentul European și Consiliul să se concentreze din nou asupra simplificării: aceasta înseamnă apărarea textelor generale și cuprinzătoare, evitarea procedurilor greoaie, urmărirea de norme și criterii de finanțare simple. Îmbunătățirea situației în ceea ce privește furnizarea fondurilor UE - care ar rezulta din relansarea cooperării instituționale în materie de simplificare – este esențială în contextul în care sunt atât de necesare resursele pentru economie, creștere economică și locuri de muncă, în conformitate cu prioritățile comune. Din aceste motive, Comisia, urmărind angajamentul său ferm, invită și sprijină Președinția irlandeză a Consiliului și Parlamentul European să pună simplificarea în centrul următoarei faze de negocieri, pentru a se realiza progrese decisive pentru o mai bună cheltuire a fondurilor. Anexă Principalele puncte ale tabloului de bord în toate domeniile de politică Observații generale În cadrul Consiliului și al Parlamentului European, în cooperare cu Comisia, s-a desfășurat o activitate susținută pentru cea mai mare parte a propunerilor pentru noile programe de cheltuieli concepute în contextul noului cadru financiar multianual (CFM 2014-2020). Colegiuitorii sunt de acord cu importanța simplificării ca prioritate orizontală. Datorită atitudinii de cooperare a Parlamentului European și a Consiliului s-au obținut rezultate cu privire la unele aspecte menționate în tabloul de bord anterior. Cu toate acestea, în cursul negocierilor simplificarea este adesea lăsată deoparte de Parlamentul European și de Consiliu, pentru a se concentra asupra altor priorități, chiar și atunci când aceste priorități se răsfrâng asupra obiectivelor de simplificare. Unele impedimente există în continuare de la ultimul tablou de bord; între timp, au apărut noi aspecte. Comisia intenționează să mențină angajamentul său ferm privind simplificarea și va coopera cu Președinția irlandeză a Consiliului și cu Parlamentul European și va sprijini aceste instituții astfel încât simplificarea să fie în centrul următoarelor faze ale negocierilor. Subiect || Aspect* || Primul tablou de bord* || Actualizare *Noile aspecte și textul nou, adăugate la anexa la primul tablou de bord, sunt subliniate. Reducerea numărului de programe || Coerența între normele comune și normele sectoriale specifice (articolul 1 din RDC – acum fondurile SIE) [COM(2011) 615 final] || Propunerea Consiliului în ceea ce privește regulamentul privind fondurile structurale (RFS) poate conduce la derogări multiple de la normele sectoriale specifice. Comisia consideră că derogările de la normele comune în sectoare specifice ar trebui menținute în limita minimului necesar; în caz contrar, există riscul de a submina armonizarea urmărită, prin introducerea unor derogări multiple în cadrul normelor sectoriale. În acest sens, Comisia sprijină declarația Regatului Unit potrivit căreia trebuie să se urmărească consolidarea armonizării normelor privind fondurile cadrului strategic comun. || Încă în curs: sunt în curs discuțiile privind obținerea unei poziții comune. Programul „FISCUS” [COM(2011) 706 final] || Consiliul și Parlamentul European au propus divizarea programului integrat propus de Comisie pentru domeniul vamal și fiscal. Comisia continuă să susțină că un program „FISCUS” integrat ar asigura o simplificare majoră, ar încuraja sinergiile și ar garanta coerența modalităților de punere în aplicare, fără a afecta caracteristicile distinctive ale celor două sectoare. || Programul a fost împărțit în două programe separate: „FISCALIS 2020” și „VAMĂ 2020” Cadrul sectorial unic || Codul de conduită (articolul 5 din regulamentul privind fondurile SIE) || Eliminarea de către Consiliu a Codului de conduită ar reduce abordarea de tip guvernanță multiplă, menită să asigure un grad mai ridicat de eficacitate a politicii de coeziune. || Codul de conduită a fost restabilit de către colegiuitori. Cadrul strategic comun (articolul 12 din regulamentul privind fondurile SIE) || Utilizarea unui act delegat pentru definirea elementelor neesențiale din cadrul strategic comun a fost respinsă de Consiliu și de Parlament, care propun includerea acestor elemente în anexa la respectivul act legislativ. Comisia a acceptat să urmeze această abordare, dar insistă să fie împuternicită să adopte un act delegat pentru a completa anexa cu elementele neesențiale mai tehnice din cadrul strategic comun și pentru a o modifica. Acest lucru este necesar pentru a permite o anumită flexibilitate în ajustarea elementelor relevante, pentru a se ține seama de experiența practică. || Comisia a prezentat o propunere modificată pentru a include cadrul strategic comun într-o anexă la actul legislativ, deși consideră că acest cadru se referă la elemente neesențiale ale actului legislativ. Consiliul se opune încă actului delegat pentru unele elemente tehnice complementare și pentru modificarea elementelor tehnice din anexă. Norme comune pentru instrumentele financiare pentru acțiuni externe [COM(2011) 842 final] || Consiliul și raportorii Parlamentului European doresc să includă în instrumentele financiare pentru acțiuni externe sectoriale specifice părți din regulamentul privind normele comune de punere în aplicare valabile pentru toate instrumentele financiare pentru acțiuni externe. Comisia va depune eforturi pentru a menține integritatea regulamentului de punere în aplicare, asigurând totodată o abordare juridică solidă. || Aspect nesoluționat. Definiția axei prioritare în politica de coeziune (articolul 87 din regulamentul privind fondurile SIE) || Consiliul și Parlamentul European au convenit să combine prioritățile de investiții din mai multe obiective tematice, fără nicio limitare a programului. Președinția, sprijinită de Parlamentul European, permite axe prioritare pentru mai multe fonduri și axe prioritare pentru regiuni pe categorii multiple, fără a solicita toate informațiile pentru fiecare fond și pentru fiecare categorie de regiuni. || Aspect nesoluționat: Comisia consideră că acest aspect subminează concentrarea, (abordarea orientată spre rezultate) și complică punerea în aplicare. De asemenea, creează incertitudine juridică deoarece astfel de posibilități necesită adaptarea mai multor dispoziții juridice. Regula generală privind asistența tehnică a statelor membre (articolul 109 din regulamentul privind fondurile SIE) || || Consiliul a propus măsuri care constau dintr-o regulă generală cu privire la plafonul pentru alocarea asistenței tehnice și o serie de derogări care fac ca, în mare măsură, regula generală să fie nulă și care creează, de asemenea, dificultăți de interpretare. Aspect nesoluționat: Comisia consideră că normele și derogările multiple introduse în Consiliu duc la complexitate extremă în ceea ce privește gestionarea. Agenție unică de plăți pentru PAC (articolul 7 din propunerea de regulament orizontal privind PAC) [COM(2011) 625 final 2] || Președinția Consiliului propune limitarea la „minimul necesar” a numărului agențiilor de plăți pentru fiecare stat membru. Reducerea la o agenție unică de plăți pe stat membru sau pe regiune a fost propusă de Comisie în vederea asigurării unei mai bune armonizări și simplificări a gestionării PAC, în special prin reducerea sarcinii administrative și prin îmbunătățirea eficienței auditului. || Aspect nesoluționat: pentru Comisie, aprobarea propunerii Consiliului ar reprezenta o ocazie pierdută de simplificare a gestionării și de reducere a costurilor administrative. Agenție națională unică de coordonare a programului „Erasmus pentru toți” (articolul 21) [COM(2011) 788 final] || Propunerea Comisiei pentru o agenție națională unică pentru fiecare stat membru este pusă sub semnul întrebării de comisia competentă a Parlamentului European. Comisia nu este de acord cu această abordare, care reflectă situația juridică actuală, deoarece acest lucru ar reduce utilizarea flexibilă a fondurilor UE în statele membre și ar duce la activitate și costuri administrative suplimentare. || Aspect nesoluționat: Consiliul și Comisia CULT a PE au introdus posibilitatea de a avea mai multe agenții naționale, și nu o singură agenție națională, în conformitate cu legislația și practica națională. || Trei sectoare într-un instrument unic în cadrul mecanismului Conectarea Europei [COM(2011) 665 final 2] || Abordarea integrată a mecanismului Conectarea Europei a fost sprijinită de Consiliu în cadrul abordării generale parțiale din 7 iunie 2012. Parlamentul, care analizează acest dosar în cadrul unui comitet mixt TRAN-ITRE, pare să sprijine puternic acest instrument. || Consiliul și comisia competentă a Parlamentului European au acceptat structura unică propusă de Comisie. Sinergii/ integrare || Ecologizarea plăților directe în cadrul PAC (articolele 29-33 din propunerea de regulament privind plățile directe) [COM(2011) 625 final] (articolul 65 din regulamentul orizontal) [COM(2011) 628 final] || În cadrul Consiliului apar tendințe care riscă să dilueze propunerile Comisiei. Atât Consiliul, cât și raportorul Parlamentului European au sugerat amendamente care au drept scop limitarea domeniului de aplicare a cerințelor de ecologizare, de exemplu prin ridicarea pragurilor și extinderea definițiilor. Conform amendamentelor sugerate de raportorul Parlamentului European la propunerea de regulament orizontal privind PAC, nerespectarea cerințelor referitoare la ecologizare nu ar trebui să afecteze plățile directe de bază. De facto, acest lucru ar face ca ecologizarea să devină facultativă pentru agricultori. În timp ce anumite adaptări ale propunerilor tehnice ale Comisiei ar putea fi negociate, mecanismele pentru ecologizare ar trebui să rămână credibile pentru a asigura îndeplinirea obiectivului de a condiționa 30 % din plățile directe de existența unor practici care nu dăunează mediului și climei. || Aspect nesoluționat: textul revizuit al președinției stabilește o serie de derogări distincte, scutiri, proceduri de aprobare, ponderea domeniilor (de interes ecologic) etc. care au obiectivul de a limita atât domeniul de aplicare, cât și impactul cerințelor de ecologizare. Deși excepțiile/cazurile speciale ar limita costurile de conformare ale unor agricultori, acestea vor contribui la complexitatea legislației, în special în ceea ce privește gestionarea și controlul dreptului de utilizare a fondurilor publice UE și la reducerea impactului asupra mediului și a eficienței ecologizării. Conform amendamentelor adoptate de Comisia pentru agricultură și dezvoltare rurală a Parlamentului European (COMAGRI), reducerea ajutorului în caz de neconformitate are consecințe numai pentru plata ecologică, fără reducerea suplimentară a altor plăți directe. Mai mult, conform amendamentelor COMAGRI, ecologizarea va fi exclusă din scenariul de bază pentru măsurile privind agro-mediul și clima în contextul dezvoltării rurale. Aceasta înseamnă că finanțarea în cadrul FEADR ar putea fi utilizată pentru practicile agricole care fac deja obiectul plății ecologice („dubla finanțare”). Consiliul European a aprobat abordarea Comisiei de ecologizare și de utilizare a 30 % din plafonul național pentru practicile de ecologizare. Acesta a recunoscut necesitatea unei flexibilități definite în mod clar pentru statele membre în ceea ce privește alegerea măsurilor. Comisia, deși acceptă necesitatea flexibilității, se opune abordării definite per stat membru și numeroaselor derogări care ar complica punerea în aplicare. Integrarea principiilor orizontale (articolele 7, 8, 48, 87 din regulamentul privind fondurile SIE) || Consiliul și Parlamentul sprijină o integrare mai accentuată a principiilor orizontale ale egalității de tratament, nediscriminării, dezvoltării durabile și schimbărilor climatice. Cu toate acestea, propunerea Consiliului de a acorda statelor membre competența de a evalua relevanța acestora în programele operaționale ar slăbi integrarea. || Consiliul și Parlamentul European au convenit asupra abordării în temeiul căreia statul membru poate decide dacă un principiu orizontal este relevant pentru un anumit program operațional în cadrul politicii de coeziune, dar că evaluarea acestuia trebuie justificată în mod corespunzător. Comisia nu acceptă această abordare. PAC - Programul de dezvoltare rurală [COM(2011) 627 final] || || Aspecte nesoluționate. Președinția Consiliului a propus excluderea FEADR din domeniul de aplicare al condiționalităților generale ex-ante stabilite pentru fondurile SIE. Acest lucru ar putea duce la modalități diferite de evaluare a relevanței condițiilor, reducând astfel utilizarea eficientă și eficace a fondurilor UE. Atât Comisia COMAGRI a PE, cât și Președinția Consiliului au propus ca statele membre să aibă posibilitatea să prezinte simultan programe naționale și regionale. Acest lucru ar putea duce la o gestionare extrem de complexă, inclusiv la probleme din punct de vedere financiar. PAC - organizare comună unică a piețelor (OCP unică) [COM(2011) 626] || || Amendamentele adoptate de Comisia COMAGRI a PE păstrează sau extind aplicarea unor instrumente de piață redundante sau caduce și adaugă noi instrumente de reglementare a pieței. Aceasta înseamnă fie perpetuarea, fie majorarea costurilor și sarcinii administrative, atât pentru operatori cât și pentru administrațiile naționale. Obiective prioritare și indicatori clari (orientați spre rezultate) || Alocările minime către FSE (articolul 84 din regulamentul privind fondurile SIE) || Poziția Consiliului în ceea ce privește RDC de a suprima alocările minime către Fondul social european (FSE) ar reduce concentrarea pe prioritățile Strategiei Europa 2020 pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă. Comisia insistă asupra necesității ca FSE să aibă un buget previzibil prin intermediul unei cote minime în cadrul politicii de coeziune. Acesta este un aspect esențial pentru a garanta nivelul necesar de investiții în capitalul uman pentru atingerea de obiective ambițioase în materie de ocupare a forței de muncă, în special având în vedere necesitatea de a aborda nivelul șomajului, în special a șomajului în rândul tinerilor, și de a combate sărăcia și excluziunea socială. Comisia pentru ocuparea forței de muncă a Parlamentului European sprijină cu fermitate toate propunerile de mai sus ale Comisiei. || Negocierile cu privire la acest aspect sunt în curs. Parlamentul European sprijină propunerea Comisiei și a prezentat amendamente în vederea atingerii unei mai mari flexibilități între regiuni. Acest lucru ar putea fi acceptat de Comisie. Consiliul European a subliniat că sprijinul necesar pentru dezvoltarea capitalului uman va fi asigurat printr-o ponderea adecvată a FSE în cadrul politicii de coeziune. || Finanțarea infrastructurilor de bază în regiunile mai dezvoltate (articolul 5 din FEDER) || Consiliul propune deschiderea finanțării pentru infrastructura de bază pentru regiunile mai dezvoltate, în domeniul mediului, al transporturilor și al TIC. Comisia consideră că utilizarea sumelor mici disponibile în cadrul Fondului european de dezvoltare regională (FEDER) în regiunile mai dezvoltate care dispun deja de o bună infrastructură ar conduce la beneficii neînsemnate din punct de vedere economic. Aceste sume sunt utilizate cu mai multă eficacitate pentru a stimula în mod direct creșterea economică și crearea de locuri de muncă în regiunile mai puțin dezvoltate aflate în nevoie. || Aspect nesoluționat. Se pare că, în linii mari, Consiliul și Parlamentul European sunt de acord. || Concentrare tematică în cadrul FSE (articolul 4 din FSE) [COM(2011) 607 final 2] || Consiliul propune modificarea mecanismului de concentrare al Fondului social european (FSE) asupra obiectivului „promovarea incluziunii sociale și combaterea sărăciei”. O derogare propusă de Consiliu care să permită ca sume din FEDER să intervină pentru atingerea obiectivului de 20 % din resursele FSE alocate acestui obiectiv tematic ar face ca mecanismul de concentrare să devină irelevant. Sumele din FEDER ar putea reprezenta numai ele, în special în regiunile mai puțin dezvoltate, 20 % din resursele FSE. || Aspect nesoluționat. Parlamentul European sprijină cu fermitate propunerea Comisiei. || Cadru de performanță pentru fondurile SIE (articolul 20 și anexa I la regulamentul privind fondurile SIE) || Consiliul a introdus modificări pentru a oferi statelor membre mai multă flexibilitate și garanții suficiente pentru a risipi temerile cu privire la stimulentele negative (suspendarea plăților și corecții financiare). Comisia poate accepta aceste propuneri, dar nu va accepta să suprime sau să diminueze stimulentele negative pentru a descuraja performanțele slabe și stabilirea de obiective nerealiste. || Consiliul acceptă, în parte, propunerea Comisiei Parlamentul European se opune propunerii Comisiei de aplicare a corecțiilor financiare în cazul în care nu s-au atins obiectivele convenite. || Obiective și indicatori noi || Acesta este un aspect orizontal. În numeroase propuneri ale Comisiei, raportorii Parlamentului European și, în unele cazuri, Consiliul sugerează adăugarea unor obiective multiple detaliate și a unor noi indicatori, care sunt mai puțin specifici sau mai puțin relevanți, diminuând astfel axarea pe rezultate. || Aspect nesoluționat. Pentru exemple de evoluții în materie de programe sectoriale, a se vedea mai jos. || Erasmus pentru toți [articolele 4.5 și 11, COM(2011) 788 final] || În abordarea parțială generală a Consiliului, au fost suprimați toți indicatorii. Consiliul propune ca definirea indicatorilor să se realizeze printr-un act de punere în aplicare. Acest lucru nu este în concordanță cu celelalte programe. Indicatorii sunt, în mod normal, o componentă a actului legislativ sau ar trebui să fie definiți prin acte delegate. || Indicatorii constituie un aspect nesoluționat între Parlamentul European și Consiliu, întrucât Consiliul i-a eliminat din temeiul juridic. Comisia CULT a PE a propus includerea indicatorilor într-o anexă la actul legislativ, care poate fi modificată printr-un act delegat. În ceea ce privește obiectivele, Comisia CULT a PE a adăugat obiective suplimentare care nu sunt întotdeauna consecvente între ele și care sporesc gradul de complexitate. || Programul „Europa creativă” [articolul 14, COM(2011) 785 fina] || Consiliul propune ca definirea indicatorilor să se realizeze printr-un act de punere în aplicare. Acest lucru nu este în concordanță cu celelalte programe. Indicatorii generali ai programului în ansamblu sunt o componentă a actului legislativ. Acesta este motivul pentru care indicatorii de bază sunt definiți chiar în textul legislativ și pot fi prezentați în detaliu în acte delegate. || Aspect nesoluționat. Comisia își menține obiecțiunea cu privire la utilizarea actelor de punere în aplicare, deoarece acestea nu au vizibilitatea și transparența necesare, elemente esențiale pentru a asigura deplina informare a părților interesate. || Programul în domeniul sănătății [articolele 2 și 7, COM(2011) 709 final] || Obiectivul și indicatorii programului devin mult mai generali și mai puțin orientați spre rezultate, neavând astfel o legătură directă cu capacitățile financiare și operaționale ale programului. Decizia adoptată în cadrul abordării generale a Consiliului, de a generaliza rata de cofinanțare până la 80 % pentru așa-numitele „acțiuni comune” între statele membre (a se vedea mai jos) și extinderea contradictorie a obiectivelor acoperite contribuie la o posibilă diminuare a impactului programului, întrucât se va putea finanța un număr mai restrâns de acțiuni. || Aspect nesoluționat: Consiliul își menține propunerea de majorare a cofinanțării pentru toate statele membre; Comisia a propus limitarea cofinanțării la statele membre al căror VNB este mai mic de 90 % din media UE, în vederea creșterii participării lor la acțiuni comune și pentru a ține seama de bugetul redus pentru acest program. || Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime (FEPAM) [articolul 6, COM(2011) 804 fina] || Consiliul a adăugat noi priorități; în special includerea referirii la prelucrare ar reduce eficacitatea, având în vedere dimensiunea redusă a programului în raport cu alte instrumente structurale. Propunerea privind FEPAM ar trebui să se concentreze asupra domeniilor principale din sectoarele pescuitului și acvaculturii. || Consiliul își menține poziția. Proceduri decizionale flexibile || Delegarea de competențe Comisiei este eliminată sau restricționată, exemple: 1. în politica de coeziune criteriile pentru desemnarea autorităților de gestionare au fost incluse de Consiliu în actul legislativ (în timp ce actele delegate au fost acceptate de Consiliu în cazul FEPAM și FEADR); 2. în cazul fondurilor SIE, actele delegate sunt respinse de Consiliu în legătură cu cadrul strategic comun; 3. în programul LIFE (criterii pentru echilibrul geografic), în programul Orizont 2020 (pentru indicatorii de performanță și, parțial, pentru accesul la finanțare). Consiliul urmărește, de asemenea, să restrângă competențele Comisiei de modificare chiar și a anexelor tehnice sub forma unui act delegat, de ex. RELEX, MCE (instrumente financiare). Mai mult, în instrumentele financiare RELEX, flexibilitatea introdusă prin propunerile Comisiei cu privire la utilizarea fondurilor nealocate, modificările neesențiale la documentele de programare și deciziile de finanțare, precum și pragurile pentru aplicarea comitologiei au fost serios limitate de Consiliu. || Acestea sunt aspecte orizontale întâlnite în multe dintre modificările aduse propunerilor Comisiei, sugerate de Consiliu și de Parlamentul European. Consiliul și, în unele cazuri, Parlamentul European au propus suprimarea sau restricționarea delegării de competențe de adoptare a actelor delegate pentru elemente neesențiale ale actului legislativ către Comisie; aceste instituții au sugerat ca aceste elemente să fie incluse în actul legislativ. Această abordare încarcă textele legislative cu prea multe detalii tehnice care complică lizibilitatea textelor și afectează accesibilitatea părților interesate, reduce flexibilitatea gestionării operaționale care este necesară pentru gestionarea financiară solidă și eficace a fondurilor UE sau impune procese decizionale de lungă durată. Necesitatea flexibilității operaționale este importantă în special pentru instrumentele financiare RELEX, dat fiind caracterul imprevizibil al evenimentelor în acest domeniu și necesitatea unui răspuns rapid. În funcție de rezultatul negocierilor cu privire la actele delegate, lipsa flexibilității în procesul decizional ar putea face ca acțiunea UE să fie ineficace. || Comisia și-a menținut poziția cu privire la adoptarea sau modificarea elementelor neesențiale prin acte delegate. În special, Comisia consideră că ar trebui să existe posibilitatea modificării anexelor cu caracter tehnic prin acte delegate și că posibilitatea de a ridica obiecțiuni oferă colegiuitorilor garanțiile necesare. Acte delegate versus acte de punere în aplicare || Consiliul a propus, în multe cazuri, în special în domeniile gestionării partajate (PAC, politica de coeziune, Fondul pentru pescuit și afaceri maritime, fondurile pentru afaceri interne), conversia actelor delegate în acte de punere în aplicare, garantând dreptul de control al statelor membre (prin intermediul procedurilor de comitologie). Această propunere ridică întrebări cu privire la domeniul de aplicare și la natura actelor reglementate de articolele 290 și 291 din tratat (TFUE) și are consecințe instituționale importante. Parlamentul European propune însă adesea, conversia actelor de punere în aplicare în acte delegate, care îl plasează pe poziție de egalitate cu Consiliul. Aceste propuneri sunt total inadecvate în ceea ce privește programele anuale de lucru care trebuie să fie adoptate și, ulterior, adaptate rapid pentru a permite un răspuns rapid la schimbările de situație și punerea efectivă în aplicare a programelor. Astfel de acte delegate nu ar fi în conformitate cu tratatul, ar împiedica în mod considerabil punerea în aplicare la nivel operațional și ar prelungi „termenul de acordare a grantului și termenul de plată”. De asemenea, acestea ar fi total inadecvate pentru documentele de programare din cadrul instrumentelor RELEX, pentru care este necesar, în majoritatea cazurilor, să se discute și să se ajungă la un acord cu țările terțe beneficiare. Trebuie reamintit că documentele de programare sunt utilizate pentru punerea în aplicare a instrumentelor juridice relevante, și nu pentru reglementarea acestora; ele nu prezintă, așadar, toate caracteristicile juridice (și anume stabilirea unor norme generale și obligatorii în ordinea juridică a UE) necesare pentru definirea unui „act delegat”. || Aspect nesoluționat. Aspect nesoluționat. Înlocuirea actelor de punere în aplicare cu acte delegate pentru documentele de programare sau pentru părți ale acestora este propunerea actuală a Parlamentului European în majoritatea programelor sectoriale. Restrângerea competențelor bugetare ale Comisiei || Consiliul și, în multe cazuri, Parlamentul European sugerează o defalcare suplimentară a bugetului în subplafoane pentru diferitele activități și/sau acțiuni și pentru asistența tehnică în cadrul programelor, care să facă obiectul unui act legislativ. Aceste propuneri restrâng capacitatea Comisiei de gestionare a bugetului, întrucât înlătură flexibilitatea operațională care este necesară pentru buna gestionare cotidiană a bugetului. Acestea sunt total inadecvate pentru programele cu pachete financiare reduse și disproporționat de rigide pentru programele anuale de lucru. || Aspect nesoluționat. Defalcarea detaliată a bugetului, care reia adesea structura programelor anterioare care au fost acum fuzionate sau care alocă părți din buget sau care transferă elemente din fișa financiară legislativă în actul juridic în sine se întâlnește în special la următoarele programe: 1. Erasmus pentru toți 2. programul privind protecția consumatorilor 3. Sănătate pentru creștere economică 4. Programul pentru schimbare socială și inovare socială 5. Orizont 2020 6. Programul pentru competitivitatea întreprinderilor și întreprinderi mici și mijlocii (COSME) 7. Galileo CTE [articolul 20, COM(2011) 610 fina] || În cazul cooperării teritoriale europene (CTE), Consiliul a propus ca îndeplinirea funcțiilor de gestionare împreună cu cele de autoritate de certificare să devină opțională. Comisia nu a fost de acord cu propunerea și a susținut că acest lucru ar trebui să fie obligatoriu, pentru a se asigura structuri de gestionare proporționale pentru programele relativ mici din cadrul cooperării teritoriale europene și pentru se evita duplicarea sarcinilor. || Aspect nesoluționat. Comitologie || Proceduri de comitologie adăugate de Consiliu, deși nu au fost prevăzute în propunerile Comisiei (exemple): 1. Selectarea proiectelor și angajamente juridice individuale (inclusiv deciziile de atribuire): mecanismul Conectarea Europei, Orizont 2020; 2. Asistența de urgență – programe de lucru (fonduri privind afacerile interne) Procedură de comitologie mai greoaie decât în propunerile Comisiei 3. Clauza „aviz inexistent – act legislativ inexistent” (exemple): (Fondurile privind afacerile interne, COSME, PAC) 4. Procedura privind comitetul consultativ se înlocuiește în multe domenii cu procedura de examinare mai restrictivă. Exemple: fondurile structurale, PAC, Orizont 2020). || || Aspect nesoluționat. Norme privind eligibilitatea || Calitatea proiectelor versus alocările naționale (programul LIFE) || || Aspectul nu este soluționat: Comisia propune alocarea de fonduri exclusiv pe baza calității proiectelor. Consiliul dorește să reintroducă alocările naționale indicative pentru fondurile UE. Parlamentul European propune crearea unui registru cu alocarea indicativă națională a fondurilor, care să declanșeze proiectele de consolidare a capacității. TVA în proiectele de infrastructură: [articolul 8 din COM(2011) 665 final privind „MCE”] (articolul 59 din regulamentul privind fondurile SIE) (articolul 20 din propunerea de regulament privind programul „Life”) [COM(2011) 874 final] || În urma acordului privind Regulamentul financiar (RF), care prevede eligibilitatea costurilor cu TVA, în condițiile în care aceste costuri nu sunt rambursabile și au fost plătite de către o persoană neimpozabilă în sensul directivelor, propunerile sectoriale specifice, incluse în mecanismul „Conectarea Europei” (MCE), în RFS pentru fondurile structurale și în programul „LIFE”, care exclud eligibilitatea TVA, sunt contestate de Consiliu și Parlamentul European. Comisia consideră că neeligibilitatea TVA, în special în proiectele de infrastructură, este adecvată și, prin urmare, ar trebui să fie menținută în actele legislative specifice sectoarelor relevante. Altfel, bugetul Uniunii Europene va fi utilizat pentru finanțarea bugetelor naționale, în loc să finanțeze mai multe proiecte, fapt care ar putea fi considerat ca fiind în contradicție cu obiectivele și scopul instrumentelor de finanțare respective. || Consiliul European s-a pronunțat pentru eligibilitatea, în condițiile legislației naționale în materie de TVA, a sumelor aferente TVA nerambursabilă suportate în legătură cu fondurile SIE și cu contribuția în valoare de 10 miliarde EUR transferată de la Fondul de coeziune la mecanismul Conectarea Europei. În programul LIFE, s-a convenit să se alinieze dispozițiile privind eligibilitatea costurilor TVA la Regulamentul financiar. Un nou aspect: unele state membre din Consiliu au pus la îndoială neeligibilitatea costurilor cu TVA suportate de autoritățile publice care acționează în această capacitate, în cadrul programului Justiție și al fondurilor în domeniul afacerilor interne. Măsuri de marketing în FEPAM (articolul 71 din propunerea de regulament privind „FEPAM”) [COM(2011) 804 final] Rata de finanțare unică în programul-cadru „Orizont 2020” (articolele 22 și 24 din normele de participare) [COM(2011) 810 final] || Consiliul sugerează suprimarea trimiterii privind sprijinirea „comercializării directe de către persoanele care practică pescuitul costier artizanal a produselor obținute din pescuit” din propunerea Comisiei privind Fondul european pentru afaceri maritime și pescuit (FEPAM). Parlamentul European și-a manifestat sprijinul pentru propunerea Comisiei. Comisia nu este de acord cu propunerea Consiliului, întrucât sprijinirea vaselor de pescuit de mici dimensiuni este importantă deoarece, de cele mai multe ori, proprietarii acestora nu dispun de experiența, cunoștințele sau mijloacele financiare necesare unei comercializări directe. Rata unică de rambursare per proiect, precum și rata forfetară unică pentru costurile indirecte sunt contestate de raportorul Parlamentului European. De asemenea, Consiliul a introdus o excepție la rata de rambursare unică pentru entitățile juridice nonprofit. Comisia își menține propunerile cuprinse în normele de participare la Orizont 2020, având în vedere faptul că aceste aspecte sunt două elemente fundamentale ale normelor de finanțare simplificată a programului-cadru Orizont 2020; acestea reprezintă eforturile Comisiei de a reduce sarcina administrativă pentru beneficiari, iar „ratele de eroare permit” o strategie de control mai ușoară și reduc timpul necesar acordării grantului, în interesul beneficiarilor. || Aspect nesoluționat. Aspect nesoluționat: Parlamentul European încă pune sub semnul întrebării rata de finanțare unică; Consiliul sprijină principiul unei rate unice, dar introduce excepții. Parlamentul European se opune ratei forfetare unice pentru costurile indirecte și propune reintroducerea metodei actuale a costurilor efective ca opțiune, dar Consiliul a acceptat. Consiliul European a subliniat importanța deosebită a simplificării în programele UE privind cercetarea, educația și inovarea, ca mijloc de consolidare semnificativă și progresivă a eficienței politicilor relevante. || Prag pentru garanțiile de împrumut în programul COSME și Orizont 2020 [anexa II COM (2011) 834 final] || || În cazul COSME, programul pentru competitivitatea întreprinderilor și întreprinderi mici și mijlocii și al programului Orizont 2020, în ceea ce privește garanțiile pentru împrumuturi în cazul IMM-urilor, linia de demarcație între cele două programe a fost modificată de către colegiuitori. Această modificare duce la o suprapunere în domeniul de aplicare al ambelor programe (garanțiile pentru împrumut cu o valoare mai mică de 150 000 de euro pentru IMM-urile din domeniul cercetării și al inovării ar fi eligibile în cadrul ambelor programe) și ar duce la o sarcină administrativă semnificativă pentru IMM-uri, precum și la diminuarea sprijinului bugetar și a accentului pus pe obiectivele programului, întrucât un număr mai mic de IMM-uri ar beneficia de sprijin. Sprijin pentru transferul de cunoștințe sau pentru acțiuni de informare || Definiția beneficiarului (articolul 15 din FEADR) || || Textul revizuit al președinției reintroduce o trimitere la participantul la formare profesională în calitate de beneficiar al sprijinului, limitând astfel domeniul de aplicare pentru reducerea sarcinii administrative. Comisia consideră că prestatorul serviciilor de formare sau al altui transfer de cunoștințe ar trebui să fie unicul beneficiar al sprijinului. Sarcina administrativă ar putea fi redusă semnificativ, în cazul în care numai furnizorul serviciilor de formare, și nu participanții, trebuie să depună cererea pentru sprijin. Metode simplificate de calcul al costurilor || Timpul mediu de lucru [Regulamentul privind fondurile SIE, (articolul 58)] || Consiliul a propus o nouă opțiune pentru calculul simplificat al costurilor cu personalul, prin împărțirea la 1 650 de ore a costului anual brut cu forța de muncă. Comisia are în continuare rezerve în ceea ce privește această propunere, în absența metodei subiacente care să susțină această opțiune. || Aspect nesoluționat. Utilizarea obligatorie a costurilor simplificate pentru proiectele mici [FSE, (articolul 14)] || În cazul FSE, Consiliul a propus ca operațiunile sub 50 000 de euro să poată utiliza, de asemenea, rate forfetare, în plus față de sumele forfetare și costurile unitare. Comisia ar prefera utilizarea obligatorie numai pentru sumele forfetare și costurile unitare, având în vedere potențialul mai mare de simplificare. || Consiliul a acceptat utilizarea obligatorie a sumelor forfetare sau a costurilor unitare pentru proiecte mici, conform propunerii Comisiei, și a adăugat rate forfetare. Parlamentul European a acceptat propunerea Comisiei. Comisia poate accepta includerea ratelor forfetare, pe lângă alte opțiuni simplificate de stabilire a costurilor. || Plata unei sume forfetare pentru micii agricultori (Articolele 47 - 51 din Regulamentul privind plățile directe) (Articolul 92 din Regulamentul orizontal) Schema pentru micii fermieri (SMF) || || Potrivit textului revizuit al președinției Consiliului și modificărilor adoptate de Comisia COMAGRI a PE, aplicarea schemei pentru micii fermieri (SMF) este opțională pentru statele membre. Dacă schema ar fi opțională, aceasta ar putea însemna o simplificare pentru SM cu un număr foarte restrâns de mici fermieri, însă fermierii din statele membre care decid să nu participe nu vor beneficia de avantajele simplificării pe care le presupune schema. Pe lângă modelul forfetar propus de Comisie, președinția propune o metodă alternativă de calculare a sumei forfetare aferentă SMF care va fi plătită, fermierii care aderă la SMF urmând a primi aceleași sume pe care le-ar fi primit în mod normal în cadrul altor scheme de plată directă în 2014. Suma corespunzătoare va fi neschimbată în următorii ani. Aspect nesoluționat: metoda propusă pare să fie simplă, iar în cazul în care ar fi în continuare obligatorie pentru statele membre, mai multe exploatații agricole ar putea face obiectul SMF. Cu toate acestea, modul de gestionare financiară ar trebui să fie revizuit pentru a se evita o complexitate suplimentară. || Schema de plată de bază, (articolele 18 - 28 din regulamentul privind plățile directe) || || Comisia a propus înlocuirea modelelor actuale în temeiul schemei de plată unice (SPU) și schemei de plată unice pe suprafață (SAPS) cu un sprijin pentru venitul de bază sub forma unui model pe bază de rată forfetară la nivel regional sau național în toate SM. În Consiliu există tendința de a adopta o abordare care ar facilita posibilități ample de diferențiere a modelului și a ritmului de redistribuire internă. Aceasta ar submina obiectivul privind o abordare simplă și armonizată, conform propunerii Comisiei. Controale proporționale || Metode de audit pentru FEDER, FSE, FC (articolul 140 din regulamentul privind fondurile SIE) || Consiliul a propus modificări care limitează activitatea de audit a Comisiei într-o măsură care nu poate fi acceptată, pentru că aceasta riscă să submineze capacitatea Comisiei de a monitoriza utilizarea bugetului UE și de a răspunde pentru acesta. || Aspect nesoluționat. || Metode de audit pentru FEDER, FSE, FC (articolul 116 din regulamentul privind fondurile SIE) || Consiliul a propus ca organismele naționale de audit pentru politica de coeziune să poată utiliza metode de eșantionare nestatistică. Comisia nu a acceptat această propunere, deoarece aceste metode nu asigură neapărat informații fiabile și comparabile de la un stat membru la altul și astfel subminează asigurarea la nivelul UE. || Aspect nesoluționat. E-guvernanță || E-coeziune pentru FEDER, FSE, FC (articolul 112 din regulamentul privind fondurile SIE) || Consiliul propune amânarea datei limită pentru punerea în aplicare a politicii e-coeziune de la 2014 la 2016, o amânare de doi ani, ceea ce constituie o simplificare majoră pentru beneficiari. Comisia nu poate accepta această întârziere. || Aspect nesoluționat. Consiliul insistă ca politica e‑coeziune să fie pusă în aplicare începând din 2016. În timp ce discuțiile referitoare la termenul pentru punerea în aplicare a politicii e-coeziune sunt în curs de derulare, colegiuitorii par să fie de acord asupra faptului că trecerea la sistemul electronic de schimb de date este necesară pentru a aduce o simplificare semnificativă pentru beneficiari. Comisia insistă asupra aplicării e-coeziunii până cel târziu la 31 decembrie 2014 având în vedere marele potențial de simplificare al acestei măsuri. Se estimează că astfel s-ar obține o reducere cu 11% a sarcinii administrative cumulate la nivelul UE. [1] Comunicarea „O agendă de simplificare pentru CFM pentru perioada 2014-2020”, COM (2012) 42 final. [2] Concluziile Consiliului European cu privire la CFM 2014-2020, 8 februarie 2013, punctul 9. [3] Recomandarea Consiliului cu privire la descărcarea de gestiune care va fi acordată Comisiei în legătură cu executarea bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2011, 12 februarie 2013. [4] Comunicare, „Primul tablou de bord cu privire la simplificare pentru CFM 2014-2020”, COM (2012) 531 final. [5] Programul Președinției irlandeze a Consiliului Uniunii Europene, 1 ianuarie-30 iunie 2013, pagina 6. [6] CE MEMO 12/697, EUROPA - COMUNICATE DE PRESĂ - Comunicat de presă - President Barroso pushes for further simplification of the EU budget [7] Regulamentul (UE, EURATOM) nr. 966/2012, în aplicare începând cu 1.1.2013. [8] Concluziile Consiliului European cu privire la CFM 2014-2020, 8 februarie 2013, punctul 12. [9] COM (2011) 788. [10] COM (2011) 609. [11] COM (2011) 707. [12] COM (2011) 709. [13] COM (2012) 496, de stabilire a unor norme comune pentru 5 fonduri (FEDER, FSE, Fondul de coeziune, FEADR, FEPAM). [14] COM (2011) 842. [15] COM (2011) 810. [16] COM (2011) 665. [17] Regulamentul (UE) nr. 182/2011. [18] În contextul PC7, în fiecare an, prin procedura de comitologie au trecut, în medie, 1 400 de proiecte. [19] Programul Președinției irlandeze a Consiliului Uniunii Europene, 1 ianuarie-30 iunie 2013. [20] COM (2011)625; COM (2011)626; COM (2011)627; COM (2011) 628. [21] COM (2011) 834. [22] Programul Președinției irlandeze a Consiliului Uniunii Europene, 1 ianuarie-30 iunie 2013, pagina 30. [23] COM (2011) 874.