COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CĂTRE CONSILIU privind consolidarea securității chimice, biologice, radiologice și nucleare în Uniunea Europeană – un Plan de acțiune al Uniunii Europene în domeniul CBRN (Text cu relevanță pentru SEE) /* */





RO || COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE Bruxelles, 24.6.2009 COM(2009) 273 final COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CĂTRE CONSILIU privind consolidarea securității chimice, biologice, radiologice și nucleare în Uniunea Europeană – un Plan de acțiune al Uniunii Europene în domeniul CBRN (Text cu relevanță pentru SEE) {SEC(2009) 790} {SEC(2009) 791} {SEC(2009) 874} COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CĂTRE CONSILIU privind consolidarea securității chimice, biologice, radiologice și nucleare în Uniunea Europeană – un Plan de acțiune al Uniunii Europene în domeniul CBRN (Text cu relevanță pentru SEE) 1. Introducere În ultimii zece - cincisprezece ani, amenințarea ca un grup terorist să achiziționeze materiale chimice, biologice, radiologice sau nucleare (CBRN) a determinat guvernele și organizațiile internaționale să adopte regulamente[1] și programe cu impact major, în vederea apărării populațiilor împotriva riscurilor asociate acestei amenințări. Temerile pe care aceste programe încearcă să le elimine au fost declanșate de câteva exemple bine cunoscute privind interesul anumitor grupuri teroriste de a achiziționa astfel de materiale. Cu toate că, din fericire, numărul incidentelor în care s-a făcut uz de astfel de materiale a fost redus, conform opiniei generale riscurile implicate sunt atât de mari, încât este imperativ să se întreprindă acțiuni coordonate de prevenire, detectare și combatere. În pofida faptului majoritatea experților împărtășesc ideea conform căreia, pentru a „reuși” să producă astfel de materiale și să le utilizeze în atacurile lor, teroriștii trebuie să depășească dificultăți considerabile și, prin urmare, probabilitatea de a se produce astfel de atacuri este destul de redusă, este evident că nicio autoritate publică nu își poate permite să ignore această amenințare, având în vedere consecințele potențiale uriașe asupra vieții umane, precum și efectele economice ale acestei amenințări. De asemenea, printre experți există un consens cu privire la necesitatea de a se lua în considerare cu deosebită atenție eventualitatea unui atac de proporții oarecum mai reduse, întrucât efectele psihologice, medicale și economice asupra populației ar fi major, chiar și în cazul unui atac la scară redusă, în care ar fi utilizate astfel de materiale. În prezent, abordarea problemei privind accesul teroriștilor la materiale CBRN este considerată o prioritate esențială pentru Uniunea Europeană. Acest lucru este confirmat de Strategia Uniunii Europene de combatere a terorismului, adoptată de Consiliu la 1 decembrie 2005, și de Strategia UE de combatere a proliferării armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora (WMD), adoptată de Consiliul European la 12 decembrie 2003[2]. În plus, în 2007 Consiliul JAI a adoptat concluziile specifice care au evidențiat necesitatea de a se întreprinde în continuare acțiuni la nivelul UE cu privire la securitatea CBRN[3]. 2. Definiții Nu există definiții general acceptate în ceea ce privește materialele CBRN, amenințările sau incidentele cu astfel de materiale – de exemplu, documentele anterioare ale UE de politică în domeniu se referă la incidente în domeniul CBRN, fără să se precizeze care ar putea fi aceste incidente. O altă terminologie în domeniul materialelor CBRN se referă la atacurile teroriste în care sunt utilizate mijloace neconvenționale - spre deosebire de mijloacele mai convenționale, cum ar fi explozivii și armele. În context militar, terminologia se referă, în principal, la utilizarea armelor neconvenționale sau a armelor de distrugere în masă (WMD). Cu toate acestea, în sensul prezentei comunicări, este foarte util să se utilizeze o definiție mai amplă a amenințării teroriste cu materiale CBRN: toate utilizările substanțelor și materialelor chimice, biologice, radiologice sau nucleare, în scopuri teroriste. O abordare menită să identifice toate modalitățile posibile în care pot fi utilizate aceste materiale de către teroriști este singura acceptabilă din punct de vedere al prevenirii și detectării, întrucât trebuie luate în considerare toate riscurile posibile legate de aceste materiale. Cu toate acestea, dacă se iau în considerare, în acest context, capacitatea de intervenție și de reacție, se adoptă în mod inevitabil o abordare în care sunt avute în vedere toate riscurile, întrucât este probabil ca, din punct de vedere al protecției civile și sănătății, reacția să fie aceeași, indiferent dacă incidentul cu materiale CBRN s-a produs accidental sau intenționat, dacă este cauzat sau nu de către om. Prin urmare, pachetul de politică în domeniul materialelor CBRN se bazează, în esență, pe o abordare în care se ține seama de toate riscurile, dar se pune un accent major pe combaterea amenințărilor teroriste, în special prin acțiuni preventive. 3. Evoluții recente la nivel național și al UE în domeniul CBRN Politica în domeniul CBRN evidențiată în această comunicare se întemeiază pe diferite măsuri, prezentate recent de statele membre și de Uniunea Europeană. 3.1. Măsuri naționale Statele membre răspund în primul rând de multe domenii de activitate prevăzute de actualul pachet de politică. Statele membre răspund de protejarea cetățenilor lor împotriva amenințărilor în domeniul CBRN prin diferite măsuri și prin implicarea unor autorități competente într-o mare varietate de domenii. La locul unui incident, primele care vor trebui să apară vor fi forțele polițienești, de protecție civilă și serviciile medicale, iar cu ajutorul ambulanțelor, spitalelor și pachetelor de măsuri pentru combaterea efectelor va trebui să se asigure asistența medicală de urgență și îngrijirea ulterioară. Se va face apel, de asemenea, la organismele naționale de investigație criminalistică pentru stabilirea cauzelor unui incident și pentru a-și aduce contribuția la identificarea autorilor unui atac intenționat, în cazul în care se produce. În ansamblu, multe state membre sunt relativ de bine pregătite pentru a face față unei amenințări în domeniul CBRN și toate au stabilit propriile soluții pentru o bună coordonare și pentru a face față celorlalte provocări pe care le reprezintă prevenirea, detectarea și, în ultimă instanță, contracararea la nivel național a unui incident produs în domeniul CBRN. 3.2. Măsuri la nivelul UE Consiliul European de la Ghent din 2001 a inițiat primele măsuri pentru combaterea amenințării cu materiale CBRN la nivelul UE[4], urmate de adoptarea „Programului pentru îmbunătățirea cooperării în Uniunea Europeană pentru prevenirea și limitarea consecințelor amenințărilor teroriste chimice, biologice, radiologice sau nucleare” din decembrie 2002[5]. Programul a fost înlocuit cu Programul de solidaritate al UE din 3 decembrie 2004 privind consecințele amenințărilor și atacurilor teroriste, inițiat de Consiliu și Comisia Uniunii Europene, care a extins, revizuit și înlocuit Programul CBRN din 2002, ca urmare a atacurilor din Madrid din 11 martie 2004[6]. Elementele relevante ale Programului de solidaritate au fost incluse în Strategia globală și în Planul de acțiune privind combaterea terorismului, stabilit în 2005 după atacurile din Londra[7]. Conform celor menționate, concluziile Consiliului JAI din 6 decembrie 2007 „privind abordarea riscurilor de natură chimică, biologică, radiologică și nucleară și capacitatea de intervenție în incidente cu materiale biologice” oferă cea mai recentă perspectivă la nivelul UE asupra activităților aflate în derulare. În concluziile sale, Consiliul JAI „Consideră că ar trebui stabilite în continuare politici eficiente pentru eliminarea riscurilor legate de CBRN (…)”. De asemenea, în concluzii, Consiliul „invită Comisia să continue, în conformitate cu competențele sale, activitatea în domeniul CBRN, împreună cu statele membre și cu părțile interesate relevante, evitând suprapunerile și valorificând bunele practici în rândul statelor membre (…)”. În plan extern, această abordare operațională și transversală, care implică o strânsă coordonare și cooperare între statele membre și Comisie, este reconfirmată prin punerea în aplicare a Strategiei Uniunii Europene cu privire la armele de distrugere în masă, precum și a instrumentelor comunitare, cum ar fi Instrumentul de stabilitate, Instrumentul pentru securitate și cooperare în domeniul nuclear (INSC) și Instrumentul de preaderare (IPA)[8]. 3.3. Mecanismele UE de reacție Responsabilitatea reacției la incidentele CBRN revine statelor membre, însă la nivelul UE au fost stabilite proceduri viabile pentru gestionarea crizei, precum și instrumente pentru sprijinirea statelor membre în cazul unei crize cu implicații transfrontaliere. Uniunea Europeană și-a consolidat capacitatea de a asigura o abordare coordonată și sprijinul între statele membre în cazul în care se produce cu adevărat o catastrofă. Această cooperare se desfășoară pe baza Mecanismului comunitar de protecție civilă[9]. Principalul rol al acestui mecanism este de a facilita cooperarea în intervențiile pentru asistență în materie de protecție civilă în eventualitatea unor situații de urgență majoră care pot necesita o reacție rapidă. Comisia susține în mod activ, prin Centrul de Monitorizare și Informare (MIC), mobilizarea, transportul și coordonarea asistenței în materie de protecție civilă în țările afectate de situații de urgență majoră. În plus, acordurile privind coordonarea situațiilor de criză (CCA) oferă o abordare transversală a gestionării crizelor, fiind relevante atât pentru crizele externe, cât și pentru crizele din cadrul UE. Comisia contribuie la aceste acorduri prin propriul sistem de gestionare a crizelor, ARGUS, care permite, între altele, un schimb imediat de informații între sistemele de avertizare rapidă ale Comisiei, cum ar fi sistemul ECURIE pentru urgențe radiologice, Sistemul de avertizare timpurie și reacție (EWRS) pentru bolile transmisibile, sistemul RAS-BICHAT pentru amenințări biologice și chimice la adresa sănătății, precum și Centrul de monitorizare și informare (MIC) în domeniul protecției civile. De asemenea, Comitetul pentru securitate sanitară deține un rol important în ceea ce privește contracararea amenințărilor de natură sanitară, în special din punct de vedere al pregătirii pentru intervenție în situații de criză, simulării unor evenimente CBRN, precum și în ceea ce privește întocmirea unei liste de agenți patogeni și substanțe chimice care constituie o amenințare pentru sănătate, iar Centru european pentru prevenirea și controlul bolilor (ECDC) furnizează evaluări ale riscului pentru bolile transmisibile și incidentele biologice. 4. Planul de acțiune al UE în domeniul CBRN 4.1. Elaborarea Planului de acțiune al UE în domeniul CBRN – Grupul operativ în domeniul CBRN Pentru pregătirea actualei politici în domeniul CBRN, în februarie 2008 Comisia a înființat un Grup operativ în domeniul CBRN. Abordarea multidisciplinară și „multi-agenții” propusă de Grupul operativ a reprezentat una dintre caracteristicile majore ale activității Grupului. Participanții au reprezentat o mare varietate de autorități și organizații naționale, diferite ministere, de exemplu ministerul afacerilor interne, ministerul justiției, ministerul apărării și ministerul sănătății, reprezentanți ai organizațiilor naționale de reacție, apărare civilă, autorități de protecție împotriva radiațiilor și alte organisme de primă intervenție, precum și reprezentanți ai institutelor criminalistice și ai autorităților pentru garanții nucleare. Au participat, de asemenea, reprezentanții organismelor Uniunii Europene, în special Europol și Eurojust. Acest lucru a reflectat interesul major al multor factori de a lua parte la elaborarea în continuare a măsurilor strategice la nivel european. În ianuarie 2009, Grupul operativ a dat publicității raportul final, care prevedea 264 de recomandări separate, confirmând faptul că mai erau multe de realizat, dar și consensul experților cu privire la identificarea unei abordări optime a problemelor existente. Planul de acțiune al UE în domeniul CBRN se întemeiază pe acest raport final. 4.2. Obiectiv general și măsuri esențiale Obiectivul general al noii politici propuse în domeniul CBRN este de a diminua riscurile de incidente în domeniul CBRN și daunele produse de astfel de incidente, ale căror victime sunt cetățenii Uniunii Europene, prin instituirea unui plan coerent și de priorități al Uniunii Europene în domeniul CBRN, la care să participe toți factorii interesați, inclusiv reprezentanții industriei. Se va avea în vedere asigurarea coerenței și a complementarității cu instrumentele comunitare relevante și PESC, în special Instrumentul de Stabilitate[10], INSC și IPA, al căror obiectiv este de a reduce riscurile CBRN și de a spori capacitatea de intervenție în afara spațiului UE, dar și cu dispozițiile relevante din Tratatul Euratom și din legislația secundară. Acest obiectiv va fi atins prin concentrarea eforturilor și resurselor asupra reducerii la minim a posibilității de a se produce incidente CBRN, precum și asupra limitării consecințelor acestora, în cazul în care s-ar produce astfel de incidente. Unele dintre măsurile de bază pentru atingerea acestor obiective sunt următoarele: · punerea în aplicare a unei abordări axate pe risc cu privire la securitatea CBRN în Uniunea Europeană. Acest lucru presupune valorificarea datelor rezultate din evaluarea riscului, în vederea stabilirii unei priorități privind măsurile de securitate; · măsuri de natură să asigure o bună protecție a materialelor CBRN, precum și limitarea unei eventuale utilizări a materialelor respective în alte scopuri decât în cele prevăzute; · intensificarea schimbului de informații între statele membre cu privire la problemele de securitate în domeniul CBRN, în vederea unei reacții mai rapide la amenințările iminente; · îmbunătățirea, din punct de vedere al concepției și utilizării, a sistemelor de detecție în cadrul UE, precum și · asigurarea instrumentelor necesare pe care autoritățile de intervenție să le poată utiliza pentru salvarea vieților și limitarea pagubelor cauzate bunurilor proprii în urma producerii unor incidente în domeniul CBRN. Aceste obiective vor fi îndeplinite prin punerea în practică a celor 133 de măsuri descrise în Planul de acțiune al UE în domeniul CBRN, care face parte din actualul pachet de politică. Planul de acțiune al UE în domeniul CBRN nu constituie un instrument juridic. Prin urmare, consecințele juridice și bugetare imediate pentru UE pot deriva numai din eventualele instrumente juridice viitoare de punere în aplicare a Planului de acțiune, care ar face obiectul unei evaluări prealabile separate a impactului, inclusiv evaluarea impactului acestora asupra sectoarelor economice și a mediilor de cercetare, monitorizarea sistematică și riguroasă pentru a se asigura compatibilitatea cu Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene. 4.3. Principalele domenii de acțiune Planul de acțiune prevede trei domenii principale în care se acționează pentru a se asigura securitatea în domeniul CBRN, astfel: · prevenirea – măsuri de natură să asigure că accesul neautorizat la materialele CBRN vizate este extrem de dificil; · detectarea – asigurarea capacității de detectare a materialelor CBRN, în vederea prevenirii și intervenției în caz de incidente cu materiale CBRN; · pregătirea pentru intervenție și reacție – capacitatea de a contracara în mod eficient incidentele în care sunt folosite materiale CBRN, precum și capacitatea de redresare în cel mai scurt timp. Aceste trei domenii de acțiune sunt susținute printr-o serie de măsuri orizontale, aplicabile, în ansamblu, tuturor acțiunilor din domeniul CBRN. 4.4. Prevenirea Măsurile preventive reprezintă aspectul-cheie al activității desfășurate în cadrul Planului de acțiune în domeniul CBRN. Acest lucru presupune ca eforturile să se concentreze, pe baza unor procese bine fundamentate de evaluare a riscului, asupra unui număr restrâns de aspecte vulnerabile care ar putea fi exploatate în scopuri criminale. În consecință, stabilirea unor priorități privind materialele CBRN cu grad de risc major ar trebui să constituie una dintre primele activități care ar trebui întreprinse în cadrul Planului de acțiune în domeniul CBRN, pe baza unei evaluări detaliate a riscului. Aceasta va fi o condiție preliminară pentru multe măsuri ulterioare care vizează în mod expres materialele CBRN cu grad major de risc. Acțiunile ulterioare se vor concentra asupra securității materialelor și echipamentelor CBRN, controlului asupra materialelor CBRN, dezvoltării la nivelul personalului a unei culturi în materie de înaltă securitate, consolidării sistemului de identificare a tranzacțiilor și comportamentelor suspecte legate de materialele CBRN cu grad major de risc, îmbunătățirii securității transportului, a schimbului de informații, a regimurilor de import și export, precum și asupra acțiunilor de consolidare a cooperării în domeniul securității materialelor nucleare. 4.5. Detectarea Capacitatea de detectare constituie un element suplimentar indispensabil al prevenirii. De asemenea, detectarea este esențială pentru asigurarea unei reacții adecvate în cazul unui incident cu materiale CBRN, întrucât fără detectare este imposibil să se stabilească materialele care au fost utilizate în incidentul respectiv. Într-o Uniune Europeană fără frontiere interne, sistemele de detectare ar trebui instalate și utilizate atât la frontierele externe, cât și în interiorul fiecărui stat membru. Un sistem de detectare corespunzător și imediat poate salva mii de vieți și poate oferi cadrul necesar pentru o reacție adecvată. La nivelul Uniunii Europene, eforturile privind utilizarea echipamentelor de detectare a materialelor CBRN se vor axa pe instituirea unor norme minime de detectare care vor fi aplicate în toată Uniunea Europeană, stabilirea de scheme de testare, verificare și certificare privind detectarea CBRN și îmbunătățirea schimbului de bune practici în domeniul detectării materialelor CBRN. 4.6. Pregătirea pentru intervenție și reacție Ar trebui întreprinse în continuare activități pentru consolidarea măsurilor existente, în special cu privire la incidente criminale în care sunt utilizate materiale CBRN. Trebuie acordată o atenție specială planificării în situații de urgență în domeniul CBRN, consolidării capacității de intervenție prin măsuri de combatere, intensificării fluxurilor de informații, dezvoltării unor instrumente de modelare, precum și ameliorării capacității de investigație criminalistică. 4.7. Acțiuni orizontale Acțiunile orizontale prevăzute de Planul de acțiune în domeniul CBRN se axează pe cooperarea internațională, comunicarea cu publicul, instrumentele de informare, pregătirea profesională, securitatea personalului, cercetarea și incriminarea actelor comise cu materiale CBRN. 5. Punere în aplicare 5.1. Structuri existente Continuarea procesului de punere în aplicare a Planului de acțiune ar trebui să se întemeieze în primul rând pe structurile existente. Cu toate că Planul de acțiune al UE prevede crearea câtorva structuri de lucru noi, acestea sunt concepute, în principal, drept regimuri temporare de lucru, cu obiective specifice și stabilite pentru o perioadă determinată. În domeniul protecției civile vor fi întreprinse acțiuni pentru sporirea capacității de intervenție în caz de incidente CBRN, în cadrul Mecanismului comunitar de protecție civilă și al Instrumentului financiar de protecție civilă. În cadrul acestor acțiuni sunt prevăzute ateliere, formare profesională (cel puțin odată pe an), schimb de experți, exerciții de simulare, crearea de scenarii și evaluarea capacității de acțiune. Sunt necesare măsuri noi pentru creșterea capacității de reacție a UE la incidente CBRN, în special printr-o mai mare disponibilitate a modulelor de protecție civilă și explorarea cerințelor de noi tipuri de module, precum și a posibilității de a pune la dispoziție în avans module-cheie în eventualitatea unor evenimente majore cu impact public. Diferitele direcții de acțiune prevăzute de Mecanism vor fi armonizate prin lansarea unui Program de redresare al UE în domeniul CBRN, care să regrupeze toate activitățile în domeniul protecției civile stabilite de Planul de acțiune al UE în domeniul CBRN și să asigure o mai mare contribuție a Mecanismului de protecție civilă la punerea în aplicare globală a planului de acțiune. În domeniul sanitar a fost creat deja un cadru amplu de acțiune. Comitetul pentru securitate sanitară și mecanismele existente privind schimbul de informații, cum ar fi EWRS, RAS BICHAT și RASFF vor avea un rol important în punerea în aplicare a măsurilor sanitare prevăzute de planul de acțiune. 5.2. Grupul consultativ în domeniul CBRN Având în vedere că Grupul operativ în domeniul CBRN a avut un rol indispensabil în crearea actualului pachet de politică în domeniu, Comisia va colabora în continuare cu membrii Grupului operativ în cadrul etapei de punere în aplicare, prin instituirea și coordonarea unui Grup consultativ în domeniul CBRN. Subgrupele care se ocupă de chestiuni legate de materialele chimice, biologice, radiologice/nucleare ar putea să se întrunească de două ori pe an pentru a discuta punerea în practică a planului de acțiune după adoptarea acestuia, precum și a rapoartelor primite de la grupurile de lucru pe probleme specifice. Ulterior, aceste subgrupuri pot prezenta Grupului consultativ general rapoarte în care sunt abordate toate problemele orizontale, iar acesta se poate reuni o dată sau de două ori pe an, în funcție de cerințe. În mod normal, trebuie să se asigure schimbul de informații și coordonarea cu structurile existente, cum ar fi grupurile de lucru relevante ale Consiliului, Comitetul pentru securitate sanitară și grupurile înființate în temeiul Tratatului Euratom. 5.3. Sprijinul financiar acordat de Comisie Principalele instrumente financiare de care dispune Comisia pentru a sprijini punerea în aplicare a pachetului de politică actual sunt programele financiare existente, în special programul specific privind „Prevenirea, pregătirea pentru intervenție și gestionarea consecințelor actelor de terorism și a altor riscuri în materie de securitate”, precum și programul specific privind „Prevenirea și combaterea criminalității”[11]. Aceste programe specifice se vor desfășura până în decembrie 2013. Programele anuale de lucru ale celor două programe financiare vor menționa sumele disponibile pentru punerea în execuție a pachetului actual de politică. Se prevede ca în perioada 2010 – 2013 să se aloce fonduri în valoare maximă de 100 de milioane EUR pentru sprijinirea punerii în aplicare a Planului de acțiune în domeniul CBRN. La punerea în aplicare a Planului de acțiune în domeniul CBRN vor contribui, de asemenea, fondurile provenite din următoarele programe și instrumente. Instrumentul pentru protecție civilă[12] prevede finanțare pentru „sprijinirea și suplimentarea eforturilor statelor membre în ceea ce privește protecția populațiilor, în primul rând, dar și a mediului și a proprietății, inclusiv a patrimoniului cultural, în eventualitatea unor calamități naturale sau create de om, acte de terorism și accidente tehnologice, radiologice sau de mediu, precum și pentru promovarea cooperării consolidate între statele membre în domeniul protecției civile.”[13]. Acest instrument este în vigoare, de asemenea, până la 31 decembrie 2013. În domeniul cercetării, cel de al șaptelea program-cadru de cercetare, dezvoltare tehnologică și activități demonstrative[14], în special partea care se referă la cercetare în materie de securitate, oferă oportunități de finanțare semnificative pentru domeniile de cercetare prevăzute ca priorități în Planul de acțiune al UE în domeniul CBRN. Rezultatele în domeniul CBRN (detectare, gestionarea crizei) din prima cerere de propuneri sunt puse deja la dispoziție, în mod gradual. Ca și în cazul celorlalte programe menționate, acest Program-cadru se desfășoară până la 31 decembrie 2013. Ca urmare a activității Forumului european pentru cercetare și inovare în domeniul securității (ESRIF), se vor primi informații cu privire la prioritățile cercetării în domeniul securității; raportul forumului va include exemple referitoare la viitoarele amenințări legate de utilizarea materialelor CBRN, precum și la eforturile în domeniul cercetării și inovării considerate a fi necesare pentru contracararea acestora. Programul UE pentru perioada 2008 – 2013 privind securitatea sanitară va continua să susțină activitatea Comitetului pentru securitate sanitară, precum și acțiunile de sprijin privind capacitatea de intervenție și reacție la amenințarea pe care utilizarea materialelor CBRN o reprezintă pentru sănătatea publică. În fine, Comisia a propus, pentru cazurile în care se produce un incident CBRN, extinderea ariei de cuprindere a actualului Fond de solidaritate al Uniunii Europene în vederea utilizării acestuia pentru ajutorarea statelor membre afectate (statului membru afectat), astfel încât acestea (acestea) să poată face față consecințelor acestor incidente[15]. Una dintre modalitățile specifice de utilizare a fondurilor disponibile pentru punerea în aplicare a Planului de acțiune în domeniul CBRN ar putea fi acordarea de granturi unui singur stat membru sau unui grup de state membre, astfel încât acestea să poată institui și pune în aplicare acțiuni specifice. În mod normal, acest concept poate fi pus în practică numai dacă acesta respectă competențele care le revin statelor membre și Comisiei, și numai în conformitate cu normele financiare aplicabile. 5.4. Calendar, raportare și revizuire Planul de acțiune al UE în domeniul CBRN va fi revizuit în 2013. Această perioadă ar trebui să fie suficient de mare pentru a se obține progrese semnificative și să respecte calendarul prevăzut de programele financiare care stau la baza punerii acestuia în aplicare. În perioada respectivă vor avea loc cu regularitate raportări și monitorizări ale punerii în aplicare prin colaborarea continuă cu Grupul consultativ menționat anterior, inclusiv raportări către grupul (grupurile) de lucru al (ale) Consiliului, cu atribuții în domeniul CBRN. Comisia va prezenta, de asemenea, un raport intermediar. Având în vedere natura flexibilă a oricărui plan de acțiune, modificările aduse prorităților stabilite, precum și alte modificări, pot fi convenite în orice moment al punerii în aplicare. 6. Interconexiunea dintre securitate și sănătate – o privire de ansamblu asupra celor mai bune practici În conformitate cu una din concluziile rezultate din activitățile anterioare în domeniul pregătirii pentru intervenție în caz de incidente cu materiale biologice, întreprinse de Comisie împreună cu Europol, cu autoritățile naționale din poliție și din domeniul sanitar, este necesar să se dezvolte în continuare coooperarea și coordonarea între diferitele organisme cu rol de prevenire și combatere a incidentelor CBRN. Cu toate că aceste organisme acționează pentru binele public, având drept prioritate absolută salvarea, în orice situații, a vieții umane, este inevitabil ca acestea să abordeze un incident în primul rând din perspectiva propriilor responsabilități. Toate acțiunile întreprinse de aceste organisme sunt susceptibile a se desfășura într-un mediu care va fi extrem de perturbat din cauza unui incident traumatic produs cu foarte puțin timp înainte, eventual cu un mare număr de victime. Situațiile de acest gen trebuie să fie bine gestionate, de aceea este necesar să se organizeze cu regularitate exerciții de natură să asigure o reacție foarte bine coordonată și eficientă, conform așteptărilor îndreptățite ale populației. În cadrul măsurilor de sprijin adoptate pentru ca statele membre să poată realiza progrese în activitățile întreprinse în acest domeniu, Comisia a compilat rezultatele a trei ateliere regionale distincte, în cursul cărora au fost discutate aceste aspecte între practicieni din statele membre, iar documentul rezultat din această compilare a prevăzut ceea ce se confirmase de către experți ca fiind cele mai bune practici actuale, în special în domeniul chimic și biologic. Acest document are rolul exclusiv de a susține statele membre în eforturile pe care le depun pentru a-și ameliora capacitatea de intervenție în situații de urgență în domeniul CBRN. 7. Relații externe În prezent, partea cea mai importantă din politica UE în domeniul relațiilor externe legate de amenințarea CBRN o reprezintă Strategia UE de combatere a proliferării armelor de distrugere în masă, cunoscută, de asemenea, drept Strategia UE în domeniul WMD, adoptată în decembrie 2003. Această strategie a fost actualizată și revizuită recent, rezultatul fiind adoptarea de către Consiliu, în decembrie 2008, a „Noilor linii de acțiune ale Uniunii Europene privind combaterea armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora”[16]. Împreună cu instrumentele comunitare relevante, în special Instrumentul de stabilitate, aceste noi linii de acțiune și actualul pachet de măsuri ale UE în domeniul CBRN vor avea un efect de susținere reciprocă în vederea reducerii riscurilor legate de materialele CBRN. În ceea ce o privește, Comisia va asigura o abordare consecventă și coordonată a punerii acestora în aplicare. În martie 2009, Comisia a prezentat o comunicare cu privire la poziția sa în ceea ce privește neproliferarea armelor nucleare[17] și căile posibile de consolidare a neproliferării, în special din perspectiva dispozițiilor din Tratatul Euratom privind securitatea nucleară. Prin Instrumentul de stabilitate, Comisia sprijină țările terțe să dezvolte activități de formare și de asistență privind atenuarea riscului de incidente cu materiale chimice, biologice, radiologice și nucleare și pregătirea pentru intervenție în cazul producerii unor astfel de incidente. Asistența UE se extinde progresiv de la țările din fosta Uniune Sovietică la noile regiuni care constituie un motiv de preocupare, inclusiv Asia de Sud-Est, Orientul Mijlociu și zone din Africa, în special în domeniul nuclear și biologic. Punerea în aplicare a Rezoluției 1540 a Consiliului de Securitate al ONU va fi intensificată în continuare prin sprijinirea Agenției Internaționale pentru Energie Atomică (IAEA), implicarea foștilor savanți în domeniul armelor de distrugere în masă (WMD), combaterea traficului cu materiale nucleare, inclusiv prin lupta împotriva practicilor financiare frauduloase, precum și prin contribuția la o mai mare eficientizare a sistemelor de controale la export și monitorizare a frontierelor. „Centrele de excelență în domeniul CBRN” regionale vor avea un rol esențial în schimbul de cele mai bune practici, susținerea capacității instituționale și schimbul de experiență la nivelul UE cu regiunile-cheie. Beneficiind în perioada 2007-2013 de aproximativ 300 de milioane EUR, Instrumentul de stabilitate va acționa pentru a institui la nivel mondial o cultură a siguranței și securității în domeniul CBRN. Participarea activă a experților statelor membre în cadrul unui nou mecanism reprezintă o caracteristică esențială a Instrumentului de stabilitate: Facilitatea de susținere a experților. Împreună cu Comisia, în ultimii ani experții statelor membre au întreprins o serie de misiuni și ateliere în vederea identificării domeniilor prioritare. Dezvoltarea de noi sectoare în economiile emergente și riscurile asociate proliferării CBRN, în special în contextul așa-zisei „renașteri nucleare” și al biotehnologiei, constituie o provocare majoră. Pentru a elimina astfel de riscuri, Comisia susține inițiativa privind instituirea unor bănci multilaterale de combustibili nucleari. Posibilitatea ca teroriștii să încerce să exploateze pandemiile constituie o altă preocupare majoră privind securitatea și sănătatea. În acest scop, Comisia intenționează să promoveze măsuri specifice, inclusiv sisteme de avertizare rapidă și schimbul de cele mai bune practici în care să fie implicate organizațiile regionale. Centrele regionale de excelență în domeniul CBRN vor reprezenta pivotul acestor inițiative. Aspectele privind amenințarea în domeniul materialelor CBRN sunt discutate, de asemenea, în foarte multe foruri internaționale[18], fiind abordate de organizații internaționale cum ar fi Agenția Internațională pentru Energia Atomică (IAEA), Organizația pentru Prevenirea Armelor Chimice (OPCW), Conferința BTWC, Interpol și Inițiativa pentru securitatea sanitară globală (GHSI). În deplină concordanță cu articolul 19 din Tratatul privind Uniunea Europeană, una dintre recomandările esențiale din Planul de acțiune al UE în domeniul CBRN prevede că Uniunea Europeană ar trebui să-și intensifice eforturile astfel încât să susțină o poziție coerentă în forurile internaționale și la reuniunile organizațiilor internaționale menționate. Într-o perspectivă mai generală, eforturile pentru combaterea terorismului sunt parte integrantă din multe acorduri de cooperare existente ori în curs de negociere, încheiate între UE și țările terțe. În 2002, Consiliul a decis că în toate acordurile cu țările terțe ar trebui introdusă o clauză-standard privind combaterea terorismului. În plus, din noiembrie 2003 au fost introduse clauze privind armele de distrugere în masă în toate acordurile mixte, noi sau reînnoite, care în prezent acoperă aproape 100 de țări. Colaborarea privind aspectele CBRN cu partenerii strategici, cum ar fi Statele Unite ale Americii, poate fi dezvoltată în continuare, de asemenea, pe baza pachetului actual de politică în domeniu. În ceea ce privește sănătatea publică, Comisia va participa și va sprijini în continuare acțiunile desfășurate în cadrul Inițiativei pentru securitatea sanitară globală având intenția de a prezenta, în 2009, o comunicare privind securitatea sanitară, în care să evidențieze aspectele interne și externe ale securității sanitare. 8. Concluzii Protejarea populației Uniunii Europene de amenințarea terorismului și a altor acte criminale reprezintă o prioritate absolută pentru Comisie. După cum rezultă din evenimentele care se produc peste tot în lume, teroriștii sunt interesați în permanență să achiziționeze materiale chimice, biologice, radiologice și nucleare (CBRN). Uniunea Europeană este angajată să ia măsurile prin care să asigure că astfel de amenințări neconvenționale nu se concretizează. Planul de acțiune al UE în domeniul CBRN va reprezenta o contribuție majoră la respectarea acestui angajament. [1] De exemplu, Rezoluția 1540 a Consiliului de Securitate al ONU. [2] 15708/03 și SN 400/03 nr. 68. A se vedea și infra, alineatul (7). [3] 16589/07 din 17 decembrie 2007. [4] SN 4292/01 REV 2. [5] 14627/02. [6] 15480/04. [7] 14469/4/05, alineatele (20) și (31). [8] A se vedea, de asemenea, Comunicările Comisiei privind „Abordarea provocării internaționale a siguranței și securității nucleare”, COM (2008) 312 final din 22.5.2008, precum și cu privire la neproliferarea armelor nucleare, COM (2009) 143 final din 26.3.2009. [9] Decizia Consiliului din 23 octombrie 2001 – reformată prin Decizia 2007/779/CE (JO L 314, 1.12.2007, p.9). [10] Regulamentul (CE) nr. 1717/2006 (JO L 327, 24.11.2006, p. 1). [11] JO L 58, 24.2.2007, p. 1 și 7. [12] JO L 71, 10.3.2007, p. 9. [13] Decizie de instituire a Instrumentului financiar pentru protecție civilă ( JO L 71, 10.3. 2007, p.9). [14] Decizia nr. 1982/2006/CE (JO L 412, 30.12.2006, p. 1). [15] Propunere de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Fondului de Solidaritate al Uniunii Europene COM(2005) 108 final, 6.4.2005. [16] 17172/08, 17 decembrie 2008. [17] COM(2009) 143 final, 26.3.2009. [18] De exemplu, Inițiativa globală pentru combaterea terorismului nuclear (GICNT), precum și sistemele de control al exporturilor de mărfuri cu dublă utilizare prevăzute de Grupul furnizorilor nucleari, Acordul de la Wassenaar, Grupul Australia și sistemul de control al tehnologiei rachetelor.