Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI privind Anul european al cetățenilor (2013) /* COM/2011/0489 final - 2011/0217 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII · Contextul general Cetățenia Uniunii, prevăzută la articolul 20 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), este acordată în mod automat tuturor resortisanților statelor membre și le conferă acestora o serie de drepturi suplimentare, care includ dreptul de a circula și de a locui liber pe teritoriul altor state membre decât cel din care provin. Dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre, consacrat la articolul 21 din TFUE și la articolul 45 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, este unul dintre drepturile individuale cu cea mai mare valoare acordate de legislația UE. Libertatea de circulație este practic sinonimă cu cetățenia Uniunii[1], constituind expresia cea mai concretă a beneficiilor legate de cetățenia Uniunii. În sens mai larg, exercitarea dreptului la liberă circulație contribuie la atribuirea unei semnificații concrete cetățeniei Uniunii în viața de zi cu zi a cetățenilor: cetățenii care extind aspectele vieții lor dincolo de granițele naționale călătorind către alte state membre sau stabilindu-se acolo trebuie să se informeze cu privire la gama largă de drepturi acordate în baza legislației UE în situații transfrontaliere și să profite de acestea: drepturile lor în calitate de consumatori în alte state membre, dreptul de a avea acces la educație, de a obține recunoașterea calificărilor lor profesionale, de a avea acces la îngrijiri medicale și de a dobândi sau păstra drepturile de securitate socială. Drepturile acordate cetățenilor Uniunii de a vota și de a candida la alegerile pentru Parlamentul European, precum și la alegerile locale în statul membru de reședință sunt de primă importanță în acest context, deoarece acestea oferă cetățenilor Uniunii mijloacele de a participa la viața democratică a Uniunii, contribuind, în același timp, la integrarea acestora în societatea din statele membre de reședință. În plus, într-un context mai larg, cetățenia Uniunii este strâns legată de principiile democratice ale Uniunii Europene[2], care stabilesc cadrul pentru participarea cetățenilor la viața democratică a Uniunii. · Motivele și obiectivele propunerii În 2009, aproximativ 11,9 milioane de cetățeni ai Uniunii aveau reședința într-un alt stat membru decât cel propriu și mult mai mulți ar putea exercita acest drept la un moment dat în timpul vieții: un sondaj Eurobarometru efectuat în 2009[3] a arătat că mai mult de o treime (35%) din cetățenii europeni vor analiza posibilitatea de a lucra în alt stat membru. Cu toate acestea, astfel cum s-a demonstrat în cadrul aceleiași anchete, aproape unul din cinci europeni consideră că există prea multe piedici pentru a lucra într-un alt stat membru. Un alt studiu din 2009[4] a concluzionat că lipsa de informații este (alături de dificultățile lingvistice) cel mai important obstacol în calea deplasărilor transfrontaliere în interes profesional, care constituie, împreună cu migrația transnațională, principala formă de mobilitate geografică a forței de muncă în cadrul UE. Aceste constatări au fost confirmate printr-o anchetă din 2010 referitoare la experiențele cetățenilor europeni care au exercitat în mod efectiv dreptul la liberă circulație[5]. Discutând posibilele modalități de facilitare a mobilității în interiorul UE, respondenții au subliniat necesitatea ca cetățenii UE să dispună de informații practice, specifice fiecărei țări privind drepturile pe care le au atunci când își au reședința în alte state membre decât cel de origine. De asemenea, ancheta a arătat că informațiile de care cetățenii au nevoie pentru a-și exercita dreptul la liberă circulație nu se limitează strict la condițiile de utilizare a acestui drept ca atare: printre problemele administrative pe care cetățenii le luaseră în considerare înainte de a se deplasa în alt stat membru, cele două puncte menționate cel mai adesea au fost securitatea și bunăstarea socială și recunoașterea diplomelor academice. Este evident că cetățenii care doresc să studieze, să lucreze, să se pensioneze, să locuiască în alt stat membru trebuie să fie informați în mod adecvat cu privire la diferitele drepturi de care dispun în situații transfrontaliere și să fie în măsură de a le valorifica efectiv în practică. Fără aceste cunoștințe, cetățenii nu sunt capabili să ia decizii informate cu privire la exercitarea dreptului la liberă circulație. În sens mai larg, cunoașterea de către cetățeni a drepturilor lor la liberă circulație și, în general, a drepturilor lor în calitate de cetățeni ai UE este indispensabilă pentru a permite persoanelor, întreprinderilor și societății în ansamblul ei să beneficieze de întreaga gamă de oportunități disponibile pe piața unică. Lacunele semnificative în ceea ce privește cunoașterea de către cetățeni a propriilor drepturi au fost demonstrate printr-un sondaj Eurobarometru din 2010[6], care a arătat că, deși europenii sunt în general conștienți de statutul lor în calitate de cetățeni ai UE (79% afirmă o anumită familiaritate cu termenul „cetățean al Uniunii Europene”), aceștia nu dețin cunoștințe concrete cu privire la conținutul exact al drepturilor aferente acestui statut. Mai exact, numai 43% cunosc semnificația termenului „cetățean al Uniunii Europene” și aproape jumătate dintre cetățenii europeni (48%) indică faptul că nu sunt „bine informați” asupra drepturilor lor. În Raportul privind cetățenia UE din 2010 „Eliminarea obstacolelor din calea drepturilor cetățenilor UE”[7], Comisia a identificat principalele obstacole cu care cetățenii încă se confruntă în viața de zi cu zi în momentul în care încearcă să își exercite drepturile în calitate de cetățeni ai Uniunii și a prezentat 25 de acțiuni concrete pentru înlăturarea acestor obstacole. În cadrul acestui exercițiu, Comisia a concluzionat că cetățenii Uniunii Europene nu se bucură de drepturile lor deoarece nu le cunosc și și-a anunțat intenția de a intensifica difuzarea de informații pentru cetățenii UE cu privire la drepturile lor ca atare și, în special, în ceea ce privește dreptul acestora la liberă circulație. Desemnarea anului 2013 ca An european al cetățenilor, ceea ce va duce la organizarea în cursul acestui an de evenimente specifice privind cetățenia UE și privind politicile UE referitoare la cetățeni, este astfel enumerată în Raportul privind cetățenia UE din 2010 ca una dintre măsurile de punere în aplicare pentru a remedia această lipsă de conștientizare. Scopul general al propunerii de An european al cetățenilor este acela de a se asigura că toți cetățenii Uniunii sunt informați cu privire la drepturile pe care le au în context transfrontalier pe baza statutului lor de cetățeni ai Uniunii, astfel încât aceștia să poată lua decizii în cunoștință de cauză cu privire la posibilitatea de a face uz de dreptul lor la liberă circulație și de a facilita exercitarea efectivă a acestui drept. Anul european va avea ca scop, mai exact: – informarea cetățenilor Uniunii privind dreptul lor la liberă circulație și ședere pe teritoriul Uniunii Europene și, în general, privind drepturile garantate cetățenilor Uniunii, inclusiv în situații transfrontaliere, inclusiv dreptul lor de a participa la viața democratică a Uniunii; – informarea cetățenilor Uniunii privind modul în care aceștia pot beneficia în mod concret de drepturile și politicile UE atunci când locuiesc într-un alt stat membru și stimularea participării active a acestora în cadrul forumurilor civice referitoare la aspecte și politici privind Uniunea; – stimularea unei dezbateri cu privire la impactul și potențialul dreptului la liberă circulație, ca aspect inalienabil al cetățeniei Uniunii, în special în ceea ce privește consolidarea coeziunii sociale și a înțelegerii reciproce între cetățenii Uniunii, precum și a legăturii dintre cetățeni și Uniune. · Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii Propunerea de An european al cetățenilor se bazează pe actuala legătură puternică și asociere pozitivă în mintea cetățenilor între dreptul la liberă circulație și cetățenia Uniunii cu scopul de a acorda cetățeniei Uniunii o semnificație concretă. Astfel, aceasta pune în aplicare obiectivul politic al Comisiei de a situa cetățenii în centrul agendei politice a UE și de a face ca cetățenia Uniunii să devină o realitate concretă în viața lor de zi cu zi. Anului european propus îndeplinește angajamentul asumat de președintele Comisiei Europene, José Manuel Barroso, la 3 septembrie 2009, prin orientările politice pentru noua Comisie, de a consolida cetățenia UE prin revigorarea legăturii dintre cetățeni și Uniunea Europeană și prin aplicarea reală a drepturilor lor. De asemenea, acesta are în vedere și invitația din rezoluția Parlamentului European din 15 decembrie 2010 referitoare la situația drepturilor fundamentale în Uniunea Europeană (2009) – punerea efectivă în aplicare după intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona. În această rezoluție, Parlamentul European invită Comisia să desemneze anul 2013 ca Anul european al cetățeniei în scopul de a da un impuls în dezbaterea privind cetățenia Uniunii Europene și de a informa cetățenii Uniunii privind drepturile lor, în special noile drepturi care rezultă din intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona. Prin urmare, planul pentru Anul european al cetățenilor 2013 a fost prezentat la 18 ianuarie 2011 Grupului interinstituțional pentru informare. În acest sens, anul european propus este, de asemenea, în conformitate cu Programul de la Stockholm[8], care pune cetățeanul în centrul politicilor europene în domeniul libertății, securității și justiției și își axează acțiunile pe „construirea unei Europe a cetățenilor”, inclusiv garantând cetățenilor exercitarea deplină a dreptului la liberă circulație. Obiectivul Anului european propus este, de asemenea, în concordanță cu obiectivele strategiei Europa 2020, în măsura în care facilitarea liberei circulații și a mobilității lucrătorilor a fost confirmată în inițiativele emblematice[9] „Tineretul în mișcare” și „O agendă pentru noi competențe și locuri de muncă”, precum și „Anul european al mobilității lucrătorilor” din 2006 și, ulterior, „Planul de acțiune european privind mobilitatea locurilor de muncă”[10], ca modalitate de a aborda consecințele schimbărilor demografice pe piața forței de muncă și de a spori șansele de angajare ale persoanelor și competitivitatea economiilor europene. Mai general, liberă circulație, fie permite, ca o condiție prealabilă necesară, fie stimulează exercitarea transfrontalieră de către cetățeni a unei game largi de drepturi UE, cum ar fi drepturile de securitate socială, dreptul acestora de a căuta un loc de muncă și de a lucra, drepturile acestora în calitate de pasageri sau turiști sau drepturile acestora în calitate de consumatori de a avea acces la mărfuri și servicii în alte state membre. Prin urmare, facilitarea liberei circulații poate contribui, printre altele, la obiectivele urmărite de recenta inițiativă a Comisiei pentru relansarea pieței unice[11], deoarece poate încuraja cetățenii să beneficieze pe deplin de oportunitățile oferite de piața unică. În plus, Anul european va crește, de asemenea, conștientizarea acestor posibilități și drepturi ca atare, deoarece ar avea ca scop de a oferi cetățenilor informații cu privire la toate drepturile relevante de care dispun în situațiile transfrontaliere. Mai mult, propunerea de An european s-ar baza pe Raportul privind cetățenia UE din 2010 și ar contribui în mod semnificativ la realizarea obiectivelor urmărite prin prezentul raport, și anume, acela de a elimina obstacolele care persistă în calea exercitării efective a drepturilor cetățenilor Uniunii. Bazat pe dovezile principalelor probleme cu care se confruntă cetățenii în momentul în care doresc să își exercite drepturile în calitate de cetățeni ai Uniunii în special în situații transfrontaliere, prezentul raport identifică nu numai obstacolele care persistă în privința liberei circulații în sine, dar și o serie de aspectele de interes direct pentru cetățenii care doresc să își exercite dreptul la liberă circulație, situații în care este necesar ca UE să își intensifice eforturile pentru a difuza informații și pentru a elimina obstacolele rămase în limitele competențelor sale. Aceste aspecte includ drepturile de proprietate ale cuplurilor internaționale, recunoașterea transfrontalieră a documentelor de stare civilă, protecția persoanelor suspectate și a persoanelor învinuite în cadrul procedurilor penale, probleme de fiscalitate în situații transfrontaliere, asistența medicală transfrontalieră și aspecte tehnologice privind e-Sănătatea, drepturile pasagerilor și ale turiștilor, drepturile consumatorilor, recunoașterea diplomelor academice și a calificărilor profesionale, aspecte privind securitatea socială, exercitarea drepturilor electorale și conștientizarea semnificației conceptului de cetățenie a Uniunii. Anul european al cetățenilor poate, așadar, profita în mare măsură de constatările din Raportul privind cetățenia UE din 2010, astfel încât să își concentreze mai bine obiectivele și acțiunile pe aspectele cele mai relevante pentru a facilita liberă circulație a cetățenilor Uniunii. În același timp, Anul european poate sprijini procesul lansat de Comisie pentru continuarea identificării obstacolelor și a soluțiilor pentru eliminarea acestora, în limitele competențelor Uniunii Europene și poate asigura cadrul pentru publicarea, în 2013, a unui plan de acțiune pentru finalizarea eliminării obstacolelor persistente în calea accesului cetățenilor la drepturile lor în calitate de cetățeni ai Uniunii, astfel cum s-a anunțat în Raportul privind cetățenia UE din 2010. Contribuind la acest exercițiu, cu scopul de a garanta că cetățenii UE sunt în măsură să își utilizeze efectiv drepturile conferite de dreptul Uniunii, Anul european al cetățenilor poate contribui la îndeplinirea obiectivului prevăzut la articolul 20 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în conformitate cu care cetățenii Uniunii „se bucură” de drepturile care le revin în temeiul tratatelor, inclusiv dreptul acestora la liberă circulație. Un An european al cetățenilor în 2013 va furniza, de asemenea, o oportunitate la timpul potrivit pentru a conferi vizibilitate cetățeniei Uniunii și beneficiilor concrete pentru cetățeni, întrucât acest an va marca cea de-a douăzecea aniversare a cetățeniei Uniunii instituită prin Tratatul de la Maastricht. Mai mult, demonstrând efectele concrete ale politicilor Uniunii în viața de zi cu zi a cetățenilor, Anul european va pune în evidență importanța contribuției cetățenilor în ceea ce privește realizarea efectivă a drepturilor pe care la au și, în mod mai general, modelarea proiectului european. Prin sensibilizarea cetățenilor cu privire la drepturile electorale în statul membru de reședință, Anul european al cetățenilor va fi, de asemenea, esențial în ceea ce privește alegerile pentru Parlamentul European din 2014. Impactul acestor acțiuni de sensibilizare ar fi multiplicat prin strânsa coordonare și prin sinergii cu acțiunile relevante puse în aplicare în cadrul altor instituții ale UE, în special Parlamentul European și în statele membre în perioada premergătoare alegerilor respective. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRŢILE INTERESATE ŞI EVALUĂRILE IMPACTULUI · Consultarea părților interesate În contextul consultării publice efectuate de Comisie privind „Drepturile cetățenilor UE – calea de urmat”, care a fost finalizată la 15 iunie 2010, și al conferinței organizate pe această temă la 1 și 2 iulie 2010, organizațiile societății civile au sprijinit cu fermitate ideea de pune un accent, în cadrul politicilor UE, pe înțelesul conceptului de cetățenie a Uniunii și pe drepturile conferite de cetățenia Uniunii, precum și pe modalitățile ca aceasta să dobândească o importanță reală în viețile cetățenilor. Părți interesate importante din cadrul societății civile au exprimat un sprijin puternic pentru acțiuni de sensibilizare menite să elimine discrepanțele dintre normele juridice care garantează liberă circulație a cetățenilor Uniunii și obstacolele cu care se confruntă cetățenii în realitate. Comisia a prezentat, de asemenea, planul pentru un An european al cetățenilor la 15 decembrie 2010 în cadrul dialogului său periodic cu societatea civilă. În acest context, ea a primit reacții pozitive, în special în ceea ce privește acțiunile care se concentrează asupra anumitor aspecte legate de exercitarea drepturilor rezultate din cetățenia Uniunii, cum ar fi promovarea implicării sociale a cetățenilor și a implicării active în punerea în aplicare a democrației participative. · Obținerea și utilizarea expertizei Datele relevante au fost colectate prin intermediul unei serii de sondaje Eurobarometru și studii recente la care se face referire mai sus, în secțiunea „Motivele și obiectivele propunerii”. · Evaluarea impactului O evaluare ex ante a fost efectuată[12]. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII · Rezumatul acțiunii propuse Anul european vizează creșterea gradului de conștientizare în rândul liderilor de opinie și publicului larg privind drepturile cetățenilor Uniunii, cu scopul de a facilita exercitarea dreptului la liberă circulație și ședere. În acest scop, acesta va spori cunoștințele cetățenilor Uniunii privind dreptul lor la liberă circulație și, în general, drepturile care le sunt garantate în situațiile transfrontaliere, inclusiv dreptul de a participa la viața democratică a Uniunii. În plus, Anul european va spori cunoștințele cetățenilor Uniunii cu privire la modul în care aceștia pot beneficia de drepturile și politicile UE atunci când își petrec viața și dincolo de frontierele naționale, chiar prin stimularea participării lor în cadrul forumurilor civice privind politici și aspecte legate de Uniune. Mai mult, Anul european va încerca să lanseze o dezbatere cu privire la impactul și potențialul dreptului la liberă circulație, ca aspect inalienabil al cetățeniei Uniunii, în special în ceea ce privește consolidarea coeziunii sociale și a înțelegerii reciproce între cetățenii Uniunii, precum și a legăturii dintre cetățeni și Uniune. · Temei juridic Articolul 20 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene prevede că cetățenii Uniunii au drepturile și obligațiile prevăzute în tratate și că aceștia se bucură, printre altele, de dreptul de a circula și de a locui liber pe teritoriul statelor membre. Dreptul cetățenilor Uniunii la liberă circulație și ședere este, de asemenea, consacrat în articolul 21 alineatul (1) din tratat, care este formulat după cum urmează: „Orice cetățean al Uniunii are dreptul de liberă circulație și de ședere pe teritoriul statelor membre, sub rezerva limitărilor și condițiilor prevăzute de tratate și de dispozițiile adoptate în vederea aplicării acestora.” Obiectivul principal al propunerii de decizie privind Anul european al cetățenilor este de a facilita exercitarea de către cetățenii Uniunii a dreptului acestora de a circula și de a-și stabili reședința în mod liber pe teritoriul statelor membre prin consolidarea cunoștințelor acestora cu privire la drepturile lor în calitate de cetățeni ai UE. Obiectivul său se încadrează, prin urmare, în domeniul de aplicare al articolul 21 alineatul (1) din tratat. În același timp, propunerea poate avea un rol esențial în punerea în aplicare a obiectivului articolului 20 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, care prevede că cetățenii Uniunii „se bucură” de drepturile lor în temeiul tratatelor, inclusiv de dreptul acestora la liberă circulație. În consecință, această propunere își găsește temeiul juridic în articolul 21 alineatul (2) din TFUE, care prevede că, în cazul în care o acțiune a Uniunii se dovedește necesară pentru atingerea acestui obiectiv și în care tratatele nu au prevăzut puteri de acțiune în acest sens, Parlamentul European și Consiliul, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, pot adopta dispoziții menite să faciliteze exercitarea drepturilor menționate la alineatul (1). · Principiul subsidiarității Principalul aspect pe care propunerea de An european dorește să îl abordeze este lipsa conștientizării adecvate și a cunoștințelor concrete în rândul cetățenilor Uniunii cu privire la dreptul lor la liberă circulație și ședere, precum și la alte drepturi care le revin în calitate de cetățeni ai Uniunii, în special în situații transfrontaliere. Lipsa de vizibilitate a cetățeniei Uniunii și a beneficiilor sale concrete pentru cetățeni, care stă la baza acestei probleme, este de natură transnațională. Deși statele membre rămân principalii responsabili pentru sporirea nivelului de conștientizare de către cetățeni a drepturilor lor în calitate de cetățeni ai UE, acțiuni adecvate pentru a aborda această problemă necesită parteneriate multilaterale, schimburi transnaționale de informații și experiență, precum și acțiuni de sensibilizare și de difuzare a bunelor practici la nivelul UE. Prin urmare, obiectivele Anului european propus pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii. · Principiul proporționalității Astfel cum se indică în evaluarea ex ante, care însoțește prezenta propunere[13], măsurile care trebuie puse în aplicare în cadrul Anului european propus nu depășesc ceea ce este necesar pentru a atinge obiectivele. Propunerea respectă, prin urmare, principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din TUE. · Impactul asupra drepturilor fundamentale Dreptul cetățenilor Uniunii la liberă circulație și ședere este consacrat în articolul 45 din Carta drepturilor fundamentale a UE. În măsura în care acesta vizează facilitarea exercitării acestui drept, Anul european propus va avea un puternic impact pozitiv în ceea ce privește consolidarea punerii efective în aplicare a Cartei. 4. IMPLICAŢII BUGETARE Nu este solicitată nicio finanțare suplimentară pentru Anul european. Flexibilitatea acordată pentru stabilirea priorităților anuale bazate pe linii bugetare și pe programe ale Direcției Generale Comunicare oferă o marjă financiară suficientă pentru a menține Anul la scară de 1 milion EUR. 2011/0217 (COD) Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI privind Anul european al cetățenilor (2013) PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 21 alienatul (2), având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[14], având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[15], hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Articolul 20 alineatul (1) din tratat prevede cetățenia Uniunii în plus față de cetățenia națională a statelor membre respective, stipulând că fiecare persoană care deține naționalitatea unui stat membru este un cetățean al Uniunii. Articolul 20 alineatul (2) prevede că cetățenii Uniunii au drepturile și obligațiile prevăzute în tratate și că aceștia se bucură, printre altele, de dreptul de a circula și de a locui liber pe teritoriul statelor membre. Dreptul cetățenilor Uniunii la liberă circulație și ședere este, de asemenea, consacrat la articolul 21 din tratat. (2) Intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona a consolidat statutul cetățeniei Uniunii și a completat drepturile legate de acesta, inclusiv prin introducerea unui nou drept, inițiativa cetățenilor, care permite unui milion de cetățeni dintr-un număr semnificativ de state membre să ceară Comisiei să prezinte o propunere în oricare dintre domeniile de competență ale UE. (3) Drepturile inerente cetățeniei Uniunii sunt incluse în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. În conformitate cu preambulul cartei, Uniunea „situează persoana în centrul acțiunii sale, instituind cetățenia Uniunii și creând un spațiu de libertate, securitate și justiție”. Capitolul V din Cartă prevede „drepturile cetățenilor”, inclusiv, la articolul 45, dreptul oricărui cetățean al Uniunii de a se deplasa și de a-și stabili reședința în mod liber pe teritoriul statelor membre. (4) În consecință, programul de la Stockholm[16] pune cetățeanul în centrul politicilor europene în domeniul libertății, securității și justiției. Acesta își axează acțiunile pe „construirea unei Europe a cetățenilor”, inclusiv prin asigurarea exercitării depline de către cetățeni a dreptului la liberă circulație. (5) În „Rezoluția din 15 decembrie referitor la situația drepturilor fundamentale în Uniunea Europeană (2009) – punerea efectivă în aplicare după intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona„[17] Parlamentul European a invitat Comisia să consacre Anul european 2013 cetățeniei în scopul de a da impulsul la dezbaterea privind cetățenia Uniunii și de a informa cetățenii Uniunii cu privire la drepturile lor, în special noile drepturi care rezultă ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona. (6) Încă de la introducerea sa în Tratatul de la Roma din 1957 ca una dintre cele patru libertăți fundamentale, dreptul la liberă circulație și ședere a demonstrat valoarea sa ca unul dintre pilonii pentru crearea unei piețe unice atât în beneficiul economiilor statelor membre, cât și al cetățenilor individuali. (7) În special, liberă circulație și mobilitatea lucrătorilor contribuie la combaterea consecințelor schimbărilor demografice pe piața forței de muncă, în timp ce, de asemenea, crește șansele de angajare ale persoanelor și îmbunătățește competitivitatea industriilor europene. În același timp, liberă circulație permite, ca o condiție esențială, sau stimulează exercitarea de către cetățeni a unei game largi de drepturi de care dispun în conformitate cu legislația UE, precum drepturile acestora în calitate de consumatori de avea acces la mărfuri și servicii sau drepturile lor ca pasageri și turiști. Facilitarea liberei circulații are, prin urmare, potențialul de a spori posibilitățile cetățenilor să beneficieze pe deplin de piața unică, fiind, în același timp, un factor cheie pentru creștere. (8) Dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre este foarte apreciat de către cetățenii Uniunii ca un drept individual de bază care decurge din cetățenia Uniunii. Ca atare, aceasta demonstrează și promovează o mai bună înțelegere a valorii de integrare europeană, precum și participarea cetățenilor la construirea Uniunii Europene. Atunci când extind aspectele vieții lor dincolo de granițele naționale călătorind către alte state membre sau stabilindu-se acolo, cetățenii se informează cu privire la gama largă de drepturi acordate în baza legislației Uniunii în situații transfrontaliere și profită de acestea. Exercitarea dreptului la liberă circulație și ședere, contribuie așadar la transformarea cetățeniei Uniunii într-o realitate concretă în viața de zi cu zi a cetățenilor. (9) În pofida faptului că dreptul la liberă circulație și ședere este ferm ancorat în legislația primară a Uniunii și este elaborat considerabil în legislația secundară, există încă un decalaj între normele juridice aplicabile și realitatea cu care se confruntă cetățenii în momentul în care încearcă să își exercite acest drept în practică. Pe lângă o incertitudine referitoare la avantajele implicate de mobilitate, cetățenii Uniunii resimt prea multe obstacole de ordin practic cu privire la viața și munca în alte țări din Uniune. (10) În Raportul privind cetățenia UE din 2010 „Eliminarea obstacolelor din calea drepturilor cetățenilor UE”[18], Comisia a abordat principalele obstacole cu care cetățenii încă se confruntă în viața de zi cu zi în momentul în care încearcă să își exercite drepturile în calitate de cetățeni ai Uniunii, în special în situații transfrontaliere, și a prezentat 25 de acțiuni concrete pentru înlăturarea acestor obstacole. Unul dintre obstacolele constatate în acest context a fost lipsa de informații. Comisia a concluzionat în Raportul privind cetățenia UE din 2010 că cetățenii Uniunii nu se pot bucura de drepturile lor deoarece nu le cunosc și și-a anunțat intenția de a intensifica difuzarea de informații pentru cetățenii UE cu privire la drepturile lor, în special în legătură cu dreptul lor la liberă circulație. (11) Dat fiind faptul că dreptul la liberă circulație îmbunătățește semnificativ viața persoanelor, este esențial ca informațiile cu privire la existența acestui drept și condițiile de exercitare a acestuia să fie cât mai disponibile posibil. Cum toți cetățenii Uniunii sunt potențiali beneficiari ai acestui drept, eforturile de conștientizare ar trebui să fie efectuate pe tot teritoriul Uniunii. (12) Cu toate acestea, pentru a permite cetățenilor Uniunii să ia decizii în cunoștință de cauză cu privire la posibilitatea de a își exercita dreptul la liberă circulație, nu este suficientă sporirea gradului de conștientizare cu privire la dreptul la liberă circulație; este esențial ca cetățenii Uniunii să fie informați corespunzător și despre alte drepturi de care dispun în temeiul legislației Uniunii în context transfrontalier. Aceste informații vor permite, de asemenea, ca ei să se bucure pe deplin de aceste drepturi, în cazul în care decid să facă uz de dreptul lor la liberă circulație. (13) În special, cetățenii Uniunii care ar dori să facă uz de dreptul lor la liberă circulație ar trebui să fie informați cu privire la drepturile lor de a obține sau păstra drepturile de securitate socială în temeiul normelor Uniunii privind coordonarea sistemelor de securitate socială; aceste norme garantează că nu vor pierde drepturile lor de securitate socială atunci când doresc să se deplaseze în Europa. De asemenea, acești cetățeni ar trebui să fie informați cu privire la dreptul lor de a obține recunoașterea calificărilor lor profesionale și cu privire la competențele sociale și civice care fac parte din cadrul european privind „competențele cheie pentru învățarea pe tot parcursul vieții”[19] și care pot să îi pregătească pentru a participa pe deplin la viața civică și să le permită să își exercite drepturile în baza legislației Uniunii. (14) În acest context, cetățenii ar trebui, de asemenea, să fie mai bine informați despre drepturile lor ca pasageri care călătoresc prin orice mod de transport în cadrul Uniunii Europene, precum și despre drepturile lor în calitate de consumatori peste granițe. Dacă sunt încrezători în faptul că drepturile lor în calitate de consumatori sunt protejate în mod eficient, ei vor contribui mai mult la dezvoltarea pieței de bunuri și servicii la nivel european la întregul său potențial și se vor bucura mai mult de avantajele acesteia. În aceeași ordine de idei, cetățenii ar trebui să fie mai bine informați cu privire la normele referitoare la siguranța generală a produselor și la supravegherea pieței, astfel încât să fie conștienți de modul în care sănătatea și drepturile lor sunt protejate în UE, în special în caz de amenințări și riscuri cărora nu le pot face față în calitate de persoane fizice. Ar fi, de asemenea, important să se intensifice informarea cetățenilor cu privire la drepturile lor la asistența medicală transfrontalieră, astfel încât să poată beneficia pe deplin de asistență medicală sigură și de bună calitate pe teritoriul Uniunii. (15) Cunoașterea drepturilor electorale garantate cetățenilor Uniunii este de primă importanță în acest sens. Cetățenii Uniunii Europene ar trebui să fie pe deplin informați cu privire la dreptul lor de a vota și de a candida la alegerile municipale și pentru Parlamentul European în statul membru de reședință. În același timp, participarea politică poate avea o contribuție la integrarea cetățenilor Uniunii în societatea din statele membre de reședință alese. (16) O mai bună conștientizare de către cetățeni a beneficiilor acestor drepturi pentru fiecare dintre ei și pentru societate poate contribui, de asemenea, la consolidarea sentimentului de apartenență și aderare la Uniune. (17) Un An european al cetățenilor în 2013 va furniza o oportunitate la timpul potrivit pentru a spori gradul de conștientizare al publicului cu privire la drepturile legate de cetățenia Uniunii și, prin urmare, pentru a contribui la obiectivul de a facilita exercitarea dreptului la liberă circulație. (18) Anul 2013 va reprezenta cea de-a 20-a aniversare a instituirii cetățeniei Uniunii prin Tratatul de la Maastricht, care a intrat în vigoare la 1 noiembrie 1993. Anul european al cetățenilor va fi marcat de continuarea Raportului privind cetățenia UE și de un plan de acțiune pentru finalizarea eliminării obstacolelor rămase în calea exercitării drepturilor cetățenilor lor în calitate de cetățeni ai UE. Acest An european va oferi vizibilitate cetățeniei Uniunii și beneficiilor sale concrete pentru persoanele fizice, inclusiv prin demonstrarea impactului concret al politicilor Uniunii în viața de zi cu zi a cetățenilor, în special în ceea ce privește eliminarea obstacolelor din calea exercitării drepturilor care le revin. (19) Sporirea gradului de conștientizare a drepturilor cetățenilor, inclusiv în ceea ce privește drepturile electorale în statul lor membru de reședință, este, de asemenea, importantă, având în vedere alegerile pentru Parlamentul European din 2014. Impactul acestor acțiuni de sensibilizare ar trebui să fie multiplicat prin strânsa coordonare și prin exploatarea sinergiilor cu acțiunile relevante puse în aplicare în cadrul altor instituții ale UE, în special Parlamentul European și în statele membre în perioada premergătoare alegerilor respective. (20) În vederea optimizării eficacității și a eficienței activităților avute în vedere pentru anul de aplicare (2013), este important să se realizeze o serie de acțiuni pregătitoare cu respectarea deplină a articolului 49 alineatul (6) din regulamentul financiar[20]. (21) Acest An european ar trebui să facă uz deplin de instrumentele de participare existente și de drepturile consacrate la articolele 10 și 11 din Tratatul privind Uniunea Europeană în vederea stimulării implicării cetățenilor în procesul de punere în aplicare a planului de acțiune pentru 2013 pentru înlăturarea obstacolelor din calea exercitării drepturilor lor și, în sens mai larg, în ceea ce privește definirea politicilor Uniunii care concretizează aceste drepturi. Organizațiile societății civile europene vor avea un rol central în acest sens. (22) Responsabilitatea principală pentru sporirea nivelului de conștientizare de către cetățeni a drepturilor lor în calitate de cetățeni ai UE revine statelor membre; acțiunile la nivelul Uniunii completează acțiunile naționale în acest sens, astfel cum s‑a subliniat în declarația politică „Parteneriat pentru comunicarea privind Europa”, semnată la 22 octombrie 2008 de către Parlamentul European, Consiliu și Comisie[21]. (23) Având în vedere amploarea acțiunii propuse, în special datorită nevoii de parteneriate multilaterale, schimb transnațional de informații și de conștientizare și diseminare de bune practici la nivelul Uniunii, obiectivele Anului european propus pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii. În consecință, Uniunea poate adopta măsuri relevante în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut la articolul menționat anterior, prezenta decizie cuprinde numai dispozițiile necesare pentru atingerea acestor obiective. (24) Ar trebui să se ia măsurile adecvate pentru a preveni abaterile și fraudele, precum și măsurile necesare pentru a recupera fondurile pierdute, plătite în mod necorespunzător sau utilizate de o manieră incorectă, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene[22] și Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de către Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri[23] și Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de către Oficiul European de luptă Antifraudă (OLAF)[24]. (25) Finanțarea din partea Uniunii pentru alte activități decât cele finanțate în cadrul bugetului pentru Anul european poate fi oferită prin intermediul programelor existente ale Uniunii sau prin fondurile structurale, în special programul „Europa pentru cetățeni” și programul „Drepturi fundamentale și cetățenie”, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Obiect Anul 2013 este desemnat „Anul european al cetățenilor” (denumit în continuare „Anul european”). Articolul 2 Obiective Scopul general al Anului european este acela de a spori gradul de conștientizare cu privire la drepturile legate de cetățenia Uniunii, pentru a-i ajuta pe cetățeni să beneficieze pe deplin de dreptul lor la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre. În acest context, Anul european va pune accentul, printre altele, asupra oportunităților de participare civică și asupra accesului la drepturi ale cetățenilor Uniunii care își au reședința în alt stat membru decât cel de origine, al studenților, lucrătorilor, consumatorilor și furnizorilor de bunuri și servicii peste tot în Uniune. Pe această bază, obiectivele specifice ale Anului european sunt: – informarea cetățenilor Uniunii privind dreptul lor la liberă circulație și ședere pe teritoriul Uniunii Europene și, în general, privind drepturile garantate cetățenilor Uniunii în situații transfrontaliere, inclusiv dreptul lor de a participa la viața democratică a Uniunii; – informarea cetățenilor Uniunii privind modul în care aceștia pot beneficia în mod concret de drepturile și politicile UE atunci când locuiesc într-un alt stat membru și stimularea participării active a acestora în cadrul forumurilor civice privind aspecte și politici privind Uniunea; – stimularea unei dezbateri cu privire la impactul și potențialul dreptului la liberă circulație, ca aspect inalienabil al cetățeniei Uniunii, în special în ceea ce privește consolidarea coeziunii sociale și înțelegerii reciproce între cetățenii Uniunii, precum și a legăturii dintre cetățeni și Uniune. Articolul 3 Inițiativele implicate 1. Măsurile care trebuie luate pentru a se atinge obiectivele stabilite la articolul 2 pot include următoarele inițiative întreprinse la nivel de Uniune, național, regional sau local, legate de obiectivele Anului european: – campanii de informare, educare și sensibilizare destinate publicului larg și unui public mai specific; – schimbul de informații, schimbul de experiență și de bune practici la nivel național, regional, de administrațiile locale și alte organizații; – conferințe și evenimente care să promoveze dezbateri și să sensibilizeze opinia publică cu privire la importanța și beneficiile dreptului la liberă circulație și ședere și, în general, ale drepturilor cetățenilor ca cetățeni ai Uniunii; – utilizarea actualelor instrumente participative multilingve pentru a stimula contribuțiile cetățenilor în ceea ce privește concretizarea vizibilă a drepturilor lor și, în mod mai general, la realizarea obiectivelor Anului european; – consolidarea rolului și vizibilității centrelor multilingve Europe Direct și ale portalului web Europa ta ca elemente esențiale ale unui sistem de informare de tip „ghișeu unic” privind drepturile cetățenilor Uniunii; – consolidarea rolului și vizibilității instrumentelor de soluționare a problemelor, precum SOLVIT, pentru a permite cetățenilor Uniunii să utilizeze și să își apere mai bine drepturile. 2. Detaliile inițiativelor menționate la alineatul (1) sunt stabilite în anexă. 3. Comisia și statele membre pot identifica alte activități menite să contribuie la atingerea obiectivelor Anului european și pot permite utilizarea numelui Anului european pentru promovarea acestor activități, atât timp cât acestea contribuie la atingerea obiectivelor specificate la articolul 2. Articolul 4 Coordonarea la nivel de Uniune și punerea în aplicare Comisia cooperează strâns cu statele membre și asociațiile și organismele care reprezintă interesele locale și regionale, în special Comitetul Regiunilor. De asemenea, Comisia cooperează strâns cu Comitetul Economic și Social European. Comisia convoacă reuniuni ale reprezentanților organizațiilor sau organismelor europene active în domeniul apărării drepturilor cetățenilor și ale părților interesate pentru a sprijini Comisia în punerea în aplicare a Anului european la nivelul Uniunii. Comisia asigură punerea în aplicare a prezentei decizii la nivelul Uniunii. Articolul 5 Dispoziții financiare 1. Pentru măsurile la nivel de Uniune prevăzute în partea A a anexei, se încheie un contract de achiziții publice sau se acordă subvenții finanțate din bugetul general al Uniunii Europene. 2. Măsurile la nivel de Uniune descrise în partea B a anexei pot fi subvenționate din bugetul general al Uniunii Europene. Articolul 6 Cooperarea internațională În contextul Anului european, Comisia poate coopera cu organizațiile internaționale adecvate. Articolul 7 Protejarea intereselor financiare ale Uniunii Europene 1. Comisia se asigură că, atunci când acțiunile finanțate în temeiul prezentei decizii sunt puse în aplicare, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror altor activități ilegale, prin verificări eficace și prin recuperarea sumelor plătite necuvenit și, în cazul în care se constată nereguli, prin aplicarea de sancțiuni eficace, proporționale și cu efect de descurajare. Comisia este autorizată să efectueze controale și verificări la fața locului în temeiul prezentei decizii, conform Regulamentului (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri. După caz, anchetele sunt efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă și sunt reglementate de Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) ([25]). 2. În ceea ce privește acțiunile Uniunii finanțate în temeiul prezentei decizii, prin neregulă, în sensul articolului 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95, se înțelege orice încălcare a unei dispoziții a dreptului Uniunii sau orice neexecutare a unei obligații contractuale rezultate dintr-un act sau orice omisiune a unui agent economic care are sau ar putea avea drept efect prejudicierea, printr-o cheltuială nejustificată, a bugetului general al Uniunii. 3. Comisia reduce, suspendă sau recuperează suma asistenței financiare acordate pentru o acțiune, în cazul în care constată nereguli, în special nerespectarea dispozițiilor prezentei decizii, ale deciziei individuale sau ale contractului prin care se acordă ajutorul financiar în cauză, sau în cazul în care se constată că, fără a se fi cerut aprobarea Comisiei, acțiunea a făcut obiectul unei modificări semnificative care contravine naturii sale sau condițiilor de punere în aplicare a acesteia. 4. În cazul în care nu au fost respectate termenele sau în cazul în care numai o parte din asistența financiară alocată este justificată prin progresul realizat în punerea în aplicare a unei acțiuni, Comisia solicită beneficiarului să-i prezinte observațiile într-un termen specificat. Dacă beneficiarul nu furnizează un răspuns satisfăcător, Comisia poate anula restul asistenței financiare și poate solicita rambursarea sumelor deja plătite. 5. Orice sumă plătită în mod nejustificat se rambursează Comisiei. La sumele nerestituite la timp în condițiile stabilite prin regulamentul financiar se adaugă dobânzi[26]. Articolul 8 Monitorizare și evaluare Până la 31 decembrie 2014, Comisia prezintă un raport Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor cu privire la punerea în aplicare, rezultatele și evaluarea globală a inițiativelor prevăzute în prezenta decizie. Articolul 9 Intrarea în vigoare Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Adoptată la Bruxelles Pentru Parlamentul European, Pentru Consiliu, Preşedintele Preşedintele ANEXĂ MĂSURI PREVĂZUTE LA ARTICOLUL 3 Ca principiu director, punerea în aplicare a Anului european se va construi în jurul unei ample campanii de informare la nivelul Uniunii, care poate fi completată prin acțiunile statelor membre. Atât acțiunile Uniunii, cât și cele naționale pot, de asemenea, să implice societatea civilă și alte părți interesate, cu scopul de a obține participarea tuturor părților cheie. Punerea în aplicare se va efectua cu ajutorul următoarelor măsuri: A. INIȚIATIVE DIRECTE ALE UNIUNII Finanțarea se va efectua sub formă de achiziții directe de bunuri și de servicii în condițiile contractelor-cadru existente. O parte din finanțare poate fi alocată pentru furnizarea de servicii lingvistice (traducere, interpretare, informare multilingvă). Campanii de informare și promovare care includ: · elaborarea și difuzarea de materiale scrise și audiovizuale care reflectă mesajele menționate la articolul 2; · evenimente de mare vizibilitate și forumuri pentru schimburi de experiență și de bune practici; · măsuri destinate difuzării rezultatelor și sporirii vizibilității programelor, a acțiunilor și a inițiativelor Uniunii, care contribuie la realizarea obiectivelor Anului european; · înființarea unui site internet de informații pe Europa (http://europa.eu/index_en.htm) care este dedicat acțiunilor puse în aplicare în contextul Anului european. B. COFINANȚAREA INIȚIATIVELOR UNIUNII Nu se prevede nicio inițiativă de cofinanțare. C. INIȚIATIVE CARE NU BENEFICIAZĂ DE SPRIJIN FINANCIAR AL UNIUNII Uniunea va acorda sprijin nefinanciar, inclusiv autorizarea în scris pentru utilizarea etichetei, după ce aceasta a fost concepută, și a altor materiale asociate Anului european, unor inițiative întreprinse de organizații publice sau private, în măsura în care acestea pot furniza Comisiei garanții că inițiativele respective sunt sau vor fi întreprinse în cursul anului 2013 și pot contribui semnificativ la realizarea obiectivelor Anului european. _______________ [1] Studiu calitativ realizat de Eurobarometru, „Cetățenia europeană – mobilitatea transfrontalieră”, august 2010. [2] Titlul II din Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolele 9, 10 și 11. [3] Sondaj Eurobarometru Flash 263 The Internal Market: Awareness – Perceptions – Impacts (Piața internă: Conștientizare - percepții – impacturi) aprilie 2009 [4] Raport științific privind mobilitatea lucrătorilor transfrontalieri din UE-27/țări SEE/AELS, comandat de Comisia Europeană, ianuarie 2009 [5] Studiu calitativ realizat de Eurobarometru, „Cetățenia europeană – mobilitatea transfrontalieră”, august 2010 [6] Ancheta Flash Eurobarometru 294 „Cetățenia Uniunii”, martie 2010 [7] COM(2010) 603 final, 27.10.2010 [8] JO C (2010/115/01) – Notificări de la instituții, organisme, birouri și agenții ale UE – Consiliul European – Programul de la Stockholm – o Europă deschisă și sigură, care servește și protejează cetățenii [9] COM (2007) 773 final din 6.12.2007 [10] COM (2010) 477 final din 15.9.2010 și COM (2010) 682 final din 23.11.2010 [11] Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social și Comitetul Regiunilor „Către un Act privind piața unică - Pentru o economie socială de piață cu grad ridicat de competitivitate: 50 de propuneri pentru optimizarea muncii, a activităților comerciale și a schimburilor reciproce”, COM (2010) 608 final, din 27.10.2010 [12] SEC(2011)xxx [13] SEC(2011)xxx [14] JO C , , p. . [15] JO C , , p. . [16] COM(2009) 262 final din 10.6.2009 [17] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2010-0483+0+DOC+XML+V0//RO [18] COM(2010) 603 final. [19] Recomandarea Parlamentului European și a Consiliului din 18 decembrie 2006 privind competențele fundamentale în procesul de învățare continuă, JO L 394, 30.12.2006, p. 10. [20] Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (regulamentul financiar) JO L 248, 16.9.2002, p. 1. - Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1995/2006 din 13 decembrie 2006 (JO L 390, 30.12.2006, p. 1). [21] JO C 13, 20.1.2009, p. 3. [22] JO L 312, 23.12.1995, p. 1. [23] JO L 292, 15.11.1996, p. 2. [24] JO L 136, 31.5.1999, p. 1. [25] JO L 136, 31.5.1999, p. 1. [26] Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (regulamentul financiar) JO L 248, 16.9.2002, p. 1. - Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1995/2006 din 13 decembrie 2006 (JO L 390, 30.12.2006, p. 1).