EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONTEXTUL PROPUNERII

Crizele și conflictele afectează țările din toată lumea și constituie riscuri la adresa securității și a stabilității globale. Conflictele sunt adesea legate de fragilitatea statală și sunt exacerbate de slaba guvernare și de sărăcie. În plus, unele dintre cele mai importante provocări în materie de securitate au o amploare mondială, având un impact atât asupra țărilor industrializate, cât și asupra țărilor în curs de dezvoltare. Provocările și amenințările legate de dezastrele naturale și cele provocate de om, de traficul de droguri, de criminalitatea organizată, de terorism, de securitatea informatică și perturbările care le însoțesc sporesc gradul de insecuritate, frânează dezvoltarea, șubrezesc statul de drept și contribuie la accentuarea instabilității. Provocarea tot mai importantă pe care o reprezintă schimbările climatice acționează ca un factor multiplicator al amenințărilor existente, adăugându-le o nouă dimensiune - a dezastrelor naturale provocate de om și a riscurilor la adresa securității.

Pentru a răspunde acestor provocări structurale este nevoie de un efort colectiv important, bazat pe un parteneriat puternic cu alte state, cu actorii societății civile, cu parteneri multilaterali și regionali, astfel încât să se creeze condițiile necesare pentru sprijinirea țărilor astfel încât să se evite resurgența conflictelor. Este, prin urmare, nevoie de un răspuns cuprinzător al UE la crizele internaționale, care să depășească sfera asistenței umanitare și care să consolideze capacitatea UE în ceea ce privește acțiunile de pregătire, prevenire și răspuns în situații de criză. În plus, este nevoie să se dezvolte o capacitate de mobilizare a experților pentru diferite misiuni civile, bazată pe interoperabilitatea dintre statele membre ale UE și alți actori internaționali, precum și un dialog cu actorii nestatali.

Noul Tratat privind Uniunea Europeană (articolul 21) a definit principii și obiective comune primordiale pentru acțiunea externă a Uniunii, inter alia de menținere a păcii, de prevenire a conflictelor și de consolidare a securității internaționale. Acest lucru este sprijinit, de asemenea, de diferite concluzii ale Consiliului referitoare la eficacitatea acțiunii externe (2004), la securitate și dezvoltare (2007) și de concluziile generale (2010), care pledează pentru consolidarea în continuare a instrumentelor UE de gestionare a crizelor desfășurată în vederea sprijinirii politicii de securitate și apărare comună. Orientări politice suplimentare au fost formulate la 20 iunie 2011 în concluziile Consiliului Afaceri Externe referitoare la prevenirea conflictelor. Legătura dintre politicile climatice și securitate a fost considerată de către Consiliul Afaceri Externe din 18 iulie 2011 drept un domeniu esențial, în care trebuie depuse în continuare eforturi. De asemenea, Comisia a elaborat în 2011 un plan de punere în aplicare a strategiei UE de sprijinire a reducerii riscului de dezastre în țările în curs de dezvoltare[1], care identifică drept prioritară elaborarea de evaluări ale nevoilor postdezastru (PDNA) pentru a integra reducerea riscului de dezastre în cadrele de redresare ale țărilor afectate și pentru a promova reziliența și capacitatea de pregătire pentru situații de criză.

Prin urmare, noul Instrument de stabilitate care înlocuiește instrumentul instituit prin regulamentul anterior, care expiră la 31 decembrie 2013, ar trebui să valorifice oportunitățile existente de a impulsiona eforturile coordonate ale UE în toate domeniile de mai sus.

2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

1. Consultarea publică

Comisia Europeană a organizat, în perioada 26 noiembrie 2010 - 31 ianuarie 2011, o consultare publică cu privire la finanțarea viitoare a acțiunii externe a UE. Acest proces s-a bazat pe un chestionar online, însoțit de un document de bază „Ce fel de finanțare pentru acțiunea externă a UE după 2013”, elaborat de Comisie și de SEAE. Cele 220 de contribuții primite au reflectat un spectru larg și divers de opinii, reprezentând diversitatea structurilor, a punctelor de vedere și a tradițiilor existente în domeniul acțiunii externe.

În ceea ce privește acțiunea externă a UE în materie de pace și securitate internațională, inclusiv operațiunile UE de consolidare a păcii și pregătirea pentru situații de criză, importanța investirii în stabilitatea pe termen lung, în promovarea drepturilor omului și în dezvoltarea economică a fost, de asemenea, evidențiată de numeroși respondenți. Instrumentul de stabilitate este foarte apreciat și numeroși respondenți solicită UE să consolideze potențialul acestuia, menționând în special necesitatea protejării avantajelor sale, respectiv promptitudinea acordării asistenței și finanțarea directă.

2. Obținerea și utilizarea expertizei

O evaluare a elementelor de răspuns în situații de criză și de pregătire pentru situații de criză [articolul 3 și articolul 4 alineatul (3)] ale Instrumentului de stabilitate, realizată în 2011, a concluzionat că acest instrument este unic în cadrul arhitecturii de pace, securitate și dezvoltare a UE, permițând UE să sprijine o gamă largă de inițiative cruciale de pregătire pentru situații de criză și de răspuns în situații de criză. Capacitatea UE de a interveni în situații de criză a fost extinsă, iar coerența și eficacitatea inițiativelor de prevenire a crizelor și de consolidare a păcii, precum și capacitatea partenerilor de a se pregăti pentru o astfel de situație și de a interveni au fost consolidate.

Evaluările acțiunilor de atenuare a riscurilor asociate materialelor chimice, biologice, radiologice și nucleare (CBRN) [articolul 4 alineatul (2)] au subliniat importanța atașată de statele membre instituirii unui program al UE care să contribuie la consolidarea capacității țărilor partenere de a combate proliferarea materialelor sensibile și a expertizei în domeniu. Acțiunile de atenuare a riscurilor CBRN permit UE să contribuie în mod colectiv la reducerea amenințării pe care o reprezintă utilizarea cu rea credință a acestor materiale și a cunoștințelor relevante pentru fabricarea de arme de distrugere în masă (ADM).

Un studiu din 2009 menit să delimiteze domeniul de aplicare a componentei de pregătire pentru situații de criză (articolul 4, Parteneriatul de consolidare a păcii) recomanda concentrarea eforturilor asupra consolidării capacității partenerilor locali, asupra dialogului privind politicile cu actorii nestatali, asigurând totodată cât mai multe sinergii tematice cu prioritățile politice ale UE și cu acțiunile care beneficiază de sprijin. Este nevoie de o abordare mai flexibilă a finanțării pentru a permite actorilor nestatali și statelor membre ale UE să beneficieze de această asistență.

O publicație din 2009 a Institutului pentru Studii de Securitate al Uniunii Europene, care prezintă, pentru prima dată, o analiză detaliată a operațiunilor PESA din perioada 1999-2009, a evidențiat efectul catalizator al instrumentului, recunoscând valoarea sa adăugată în elaborarea și îmbunătățirea furnizării de asistență externă pe termen lung de către UE și a acțiunilor PESC.

Cu toate că a fost în mare măsură pozitiv în ceea ce privește punerea în aplicare până în prezent, studiul a indicat mai multe domenii care ar putea face obiectul unor îmbunătățiri. Printre acestea se numără viteza de mobilizare a instrumentului, sporirea flexibilității sale generale în ceea ce privește calendarul de punere în aplicare a măsurilor excepționale de asistență și a programelor de răspuns interimare, valorile-prag și suplimentarea resurselor financiare și umane.

3. Evaluarea impactului

Comisia a efectuat o evaluare a impactului care a examinat patru opțiuni politice de bază: (opțiunea 0) renunțarea la Instrumentul de stabilitate, (opțiunea 1) menținerea domeniului de aplicare actual a instrumentului, fără a i se aduce nicio modificare, (opțiunea 2) revizuirea instrumentului pentru a consolida dispozițiile privind flexibilitatea și (opțiunea 3) adoptarea unui nou instrument sau a unor noi instrumente care să aibă în vedere următoarele considerente (a) să abordeze aspectele de răspuns în situații de criză și de pregătire pentru situații de criză separat de aspectele legate de securitate – terorismul, amenințările transregionale și aspectele CBRN – (b) să înglobeze instrumentele UE de acțiune externă derulate în prezent în cadrul altor instrumente (de exemplu, misiunile de observare electorală ale UE sau Instrumentul financiar pentru pace în Africa).

Opțiunea 0 a fost imediat respinsă întrucât absența unui instrument care să îi succeadă instrumentului actual ar conduce la pierderea credibilității internaționale a UE și la neîndeplinirea obligațiilor prevăzute la articolul 21 din tratat. Opțiunea 1 ar implica ratarea șansei de a îmbunătăți și de a spori valoarea instrumentului pe baza experienței dobândite. Opțiunea 3, de a institui un nou instrument care să prevadă separarea între pregătirea și răspunsul în situații de criză, pe de o parte, și amenințările globale și transnaționale, pe de altă parte, nu a fost recomandată. Pe lângă faptul că ar fi contrară obiectivului general de a raționaliza numărul de instrumente existente, această măsură ar putea avea drept efect o interacțiune mai puțin coerentă și complementară în abordarea cauzelor conflictelor. Opțiunea 2, de a păstra caracteristicile principale ale instrumentului, raționalizându-i în același timp dispozițiile pentru a-i spori flexibilitatea, a fost opțiunea preferată întrucât permite UE să răspundă mai eficient și mai rapid la provocările viitoare în materie de pace și securitate internațională. Opțiunea 2 va permite în special extinderea și reînnoirea măsurilor excepționale de asistență adoptate ca răspuns la situațiile de criză și de conflict prelungit și va permite Comisiei să aprobe rapid măsuri inițiale de răspuns astfel încât să consolideze poziția strategică a UE în ceea ce privește intervenția sa într-o criză dată.

Opțiunile de politică examinate sunt menite să consolideze și, atunci când este posibil, să îmbunătățească funcționarea actuală a instrumentului.

3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

Temeiul juridic

Partea V, titlul III, capitolele 1 și 2 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „tratatul”) oferă cadrul juridic al cooperării cu țările terțe, cu organizațiile internaționale și regionale, cu actorii statali și nestatali. Propunerea de regulament se bazează în special pe articolul 209 alineatul (1) și pe articolul 212 alineatul (2) din tratat și este prezentată de Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 294 din tratat.

Subsidiaritate și proporționalitate

Instrumentul are o sferă de acțiune mondială, un dublu temei juridic în tratat („ cooperarea pentru dezvoltare ” și „ cooperarea economică, financiară și tehnică cu țările terțe ”) și, netrebuind să respecte criteriile de eligibilitate pentru acordarea de AOD, îi permite UE să abordeze în mod adecvat legătura dintre securitate și dezvoltare.

Ca actor mondial, UE se bucură de credibilitate și este percepută ca situându-se pe o poziție de neutralitate care îi conferă un avantaj comparativ care îi permite să intervină în multe zone de conflict pentru a evita escaladarea conflictelor sau pentru a-și oferi bunele oficii pentru prevenirea conflictelor. Atunci când se iau măsuri la nivelul UE, impactul acestora este mai puternic, întrucât prin conjugarea eforturilor se exercită o presiune mai mare asupra autorităților și partenerilor internaționali. Acțiunile de răspuns în situații de criză întreprinse la nivelul UE asigură o coerență maximă a răspunsului și o eficiență maximă a ajutorului. Este nevoie tot mai mult de sinergii și de cooperare la nivel internațional, întrucât donatorii se confruntă cu probleme similare legate de insuficiența resurselor. Din acest punct de vedere, trebuie remarcat faptul că un număr foarte restrâns de state membre ale UE gestionează instrumente de răspuns în situații de criză sau de consolidare a păcii comparabile ca amploare cu Instrumentul de stabilitate.

Alegerea instrumentului

Instrumentul de stabilitate răspunde unor nevoi care nu pot fi gestionate de niciun alt instrument fie ca urmare a (a) caracterului urgent al răspunsului, (b) naturii globale sau transregionale a problemei, care depășește domeniul de aplicare a unui instrument geografic; (c) excluderii domeniului care beneficiază de asistență din sfera finanțării acordate în temeiul instrumentelor care trebuie să respecte criteriile de eligibilitate pentru AOD (de exemplu, combaterea terorismului), fie ca urmare a (d) tipului de asistență, care nu este specific unei anumite țări (de exemplu, proiectele de dezvoltare a unor standarde sau politici internaționale în materie de prevenire a conflictelor și de consolidare a păcii).

În plus, Instrumentul de stabilitate a demonstrat că are un efect catalizator în ceea ce privește pregătirea și îmbunătățirea furnizării de către UE de asistență externă pe termen lung și acțiunile adoptate de UE în vederea atingerii obiectivelor politicii externe și de securitate comune, în conformitate cu titlul V din TUE.

4. IMPLICAȚII BUGETARE

Comisia propune alocarea a 70 de miliarde EUR pentru perioada 2014-2020 pentru instrumentele externe[2]. Alocarea prevăzută pentru Instrumentul de stabilitate este de 2 828,9 milioane EUR pentru cei 7 ani.

5. ELEMENTE OPȚIONALE

4. Simplificare

O prioritate pentru Comisie în acest nou regulament, ca și în alte programe derulate în contextul cadrului financiar multianual (CFM), este de a simplifica mediul de reglementare și de a facilita accesul la asistență din partea Uniunii al țărilor și regiunilor partenere, al organizațiilor societății civile etc., în măsura în care acestea urmăresc obiectivele regulamentului.

Simplificarea va fi realizată printr-o delimitare mai clară și o reducere a suprapunerilor între toate instrumentele externe, astfel încât acestea să poate fi identificate cu obiective politice clar definite. Se propune simplificarea normelor și procedurilor pentru furnizarea asistenței UE, în special pentru derogarea de la comitologie pentru adoptarea unei a doua măsuri excepționale de asistență în temeiul articolului 7 și a unei noi dispoziții suplimentare care să permită Comisiei să adopte măsuri excepționale de asistență în valoare de până la 3 milioane EUR fără să informeze în prealabil Consiliul, în temeiul aceluiași articol.

În plus, revizuirea Regulamentului financiar, care este deosebit de substanțială în ceea ce privește dispoziția specială privind acțiunile externe, va contribui la facilitarea participării organizațiilor societății civile la programele de finanțare, de exemplu prin simplificarea normelor, reducerea costurilor de participare și accelerarea procedurilor de atribuire. Comisia intenționează să pună în aplicare prezentul regulament cu ajutorul noilor proceduri flexibile prevăzute în noul Regulament financiar.

5. Acte delegate

Se consideră că trebuie îmbunătățit controlul democratic asupra ajutorului extern. Păstrând elementele actualului IdS, se propune consolidarea controlului democratic prin utilizarea actelor delegate, în conformitate cu articolul 290 din tratat, în cazul anumitor aspecte ale programelor. Pentru punerea în aplicare a dispozițiilor în care se furnizează detalii privind măsurile de asistență de la articolele 3, 4 și 5 se utilizează acte delegate.

6. Explicație detaliată

Noua structură a instrumentelor Uniunii pentru punerea în aplicare a asistenței externe pentru dezvoltare în cadrul perspectivelor financiare 2014-2020 este prezentată în Comunicarea Comisiei „Un buget pentru Europa 2020”[3]. Informații suplimentare cu privire la obiectivele generale, obiectivele specifice și condițiile care reglementează punerea în aplicare a instrumentului financiar de stabilitate sunt prezentate în fișa financiară anexată la regulament.

2011/0413 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI

de instituire a Instrumentului de stabilitate

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 209 alineatul (1) și articolul 212 alineatul (2),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

întrucât:

7. Prezentul regulament este unul dintre instrumentele care furnizează sprijin direct politicilor externe ale Uniunii Europene. Prezentul regulament va înlocui Regulamentul (CE) nr. 1717/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 noiembrie 2006 de instituire a unui instrument de stabilitate[4], care va expira la 31 decembrie 2013.

8. Menținerea păcii, prevenirea conflictelor, consolidarea securității internaționale și acordarea de asistență populațiilor, țărilor și regiunilor care se confruntă cu dezastre naturale sau provocate de om se numără printre obiectivele principale ale acțiunii externe a Uniunii, astfel cum sunt definite la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Crizele și conflictele care afectează țările din întreaga lume și alți factori, precum provocările și amenințările reprezentate de terorism, criminalitatea organizată, schimbările climatice, securitatea cibernetică și dezastrele naturale reprezintă riscuri la adresa stabilității și securității mondiale. Pentru a aborda în mod eficace și la timp aceste probleme, este nevoie de resurse financiare și de instrumente de finanțare specifice, care să poată funcționa într-un mod complementar cu instrumentele de ajutor umanitar și de cooperare pe termen lung.

9. Regulamentul (CE) nr. 1717/2006 a fost adoptat cu scopul de a permite Uniunii să ofere un răspuns coerent și integrat la situațiile de criză și de criză emergentă, să abordeze amenințările specifice la adresa securității transregionale și să îmbunătățească pregătirea pentru situații de criză. Prezentul regulament are ca obiectiv introducerea unui instrument revizuit, care să valorifice experiența dobândită cu instrumentul precedent, pentru a spori eficiența și coerența acțiunilor Uniunii în materie de prevenire a conflictelor și de răspuns în situații de criză, de pregătire pentru situații de criză și de consolidare a păcii, precum și în abordarea amenințărilor la adresa securității, inclusiv a securității climatice.

10. Măsurile adoptate în temeiul prezentului regulament urmăresc obiectivele prevăzute la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană și la articolele 208 și 212 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Aceste măsuri pot fi complementare și ar trebui să fie coerente cu măsurile adoptate de Uniune în vederea atingerii obiectivelor politicii externe și de securitate comune în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană, precum și cu măsurile adoptate în temeiul titlului V din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Consiliul și Comisia ar trebui să coopereze pentru asigurarea acestei coerențe, fiecare în conformitate cu competențele sale.

11. Programul UE pentru prevenirea conflictelor violente[5], aprobat de Consiliul European, subliniază „angajamentul politic al UE de a face din prevenirea conflictelor unul dintre principalele obiective ale relațiilor externe ale UE” și prevede că instrumentele de cooperare pentru dezvoltare pot contribui la atingerea acestui obiectiv și la dezvoltarea UE ca actor mondial. Concluziile Consiliului din 20 iunie 2011 referitoare la prevenirea conflictelor au reafirmat valabilitatea acestui program ca o bază legitimă pentru continuarea acțiunilor Uniunii Europene în domeniul prevenirii conflictelor.

12. Concluziile Consiliului privind securitatea și dezvoltarea[6] (precum și concluziile Consiliului privind un răspuns al UE la situațiile de fragilitate) subliniază faptul că legătura dintre dezvoltare și securitate ar trebui să se reflecte în strategiile și politicile UE pentru a contribui la coerența acțiunii externe a UE. Mai exact, Consiliul a concluzionat că acțiunile viitoare în domeniul securității și dezvoltării ar trebui să aibă în vedere impactul asupra dezvoltării și securității al schimbărilor climatice, al protecției mediului și gestionării resurselor naturale, precum și al migrației.

13. Consiliul European a aprobat Strategia europeană de securitate la 12 decembrie 2003 și raportul său de punere în aplicare la 11 decembrie 2008. Strategia UE de securitate internă adoptată la sfârșitul anului 2010[7] subliniază, de asemenea, importanța cooperării cu țările terțe și cu organizațiile regionale, în special pentru combaterea amenințărilor multiple, precum traficul de persoane, traficul de droguri și terorismul.

14. În declarația sa din 25 martie 2004 privind combaterea terorismului, Consiliul European a solicitat integrarea obiectivelor luptei împotriva terorismului în programele de asistență externă; Strategia europeană de combatere a terorismului, adoptată de Consiliu la 30 noiembrie 2005, a făcut apel la intensificarea cooperării cu țările terțe și cu Organizația Națiunilor Unite în domeniul combaterii terorismului, iar concluziile Consiliului privind îmbunătățirea legăturilor dintre aspectele interne și cele externe ale combaterii terorismului au pledat pentru consolidarea capacității autorităților competente responsabile de combaterea terorismului în țările terțe în programarea strategică a Instrumentului de stabilitate.

15. Având în vedere faptul că obiectivele prezentului regulament nu pot fi realizate în mod suficient de către statele membre și că, în consecință, având în vederea amploarea acțiunii necesare, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta din urmă poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este definit la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.

16. În timp ce nevoile de finanțare a asistenței externe a Uniunii au crescut, situația economică și bugetară a Uniunii limitează resursele disponibile pentru această asistență. Prin urmare, Comisia trebuie să aibă drept obiectiv utilizarea cât mai eficientă a resurselor disponibile, în special prin utilizarea unor instrumente financiare cu efect de pârghie. Un astfel de efect de pârghie are un impact mărit prin faptul că prevede posibilitatea de a utiliza și reutiliza fondurile investite și generate de instrumentele financiare.

17. Pentru a adapta domeniul de aplicare a prezentului regulament la schimbările rapide de situație, ar trebui să fie delegată Comisiei competența de a adopta acte legislative în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în ceea ce privește domeniile detaliate care fac obiectul asistenței tehnice și financiare, care figurează în anexele la prezentul regulament și de a adopta proceduri suplimentare pentru schimbul de informații și pentru cooperare. Este deosebit de important ca, în cursul etapei pregătitoare, Comisia să desfășoare consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când elaborează și redactează acte delegate, Comisia ar trebui să se asigure, de asemenea, de transmiterea la timp a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu.

18. Pentru a asigura condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui să i se confere Comisiei competențe de executare.

19. Competențele de executare cu privire la măsurile de programare și punere în aplicare prevăzute în prezentul regulament ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării de către Comisie a competențelor de executare[8]. Având în vedere natura acestor acte de punere în aplicare, în special orientarea lor politică sau implicațiile bugetare, ar trebui, în principiu, să fie utilizată procedura de examinare pentru adoptarea lor, mai puțin în cazul măsurilor cu o valoare financiară redusă. Comisia ar trebui să adopte acte de punere în aplicare imediat aplicabile în cazul în care, în cazuri justificate în mod corespunzător, legate de necesitatea unui răspuns rapid din partea Uniunii, motive imperative de urgență impun acest lucru.

20. Norme și proceduri comune pentru punerea în aplicare a instrumentelor de acțiune externă ale Uniunii [9] sunt prevăzute în Regulamentul (UE, Euratom) nr. …/… al Parlamentului European și al Consiliului din […][10], denumit în continuare „regulamentul comun de punere în aplicare”.

21. Organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă sunt descrise în Decizia 2010/427 UE a Consiliului,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

TITLUL I

OBIECTIVE ȘI DOMENIU DE APLICARE

Articolul 1 Obiective

22. Uniunea ia măsuri de cooperare pentru dezvoltare, precum și măsuri de cooperare financiară, economică și tehnică cu țări terțe, cu organizații regionale și internaționale și cu alți actori statali și nestatali, în conformitate cu condițiile prevăzute de prezentul regulament.

23. În conformitate cu obiectivele acestei cooperări, obiectivele specifice ale prezentului regulament sunt:

24. într-o situație de criză sau de criză emergentă, să contribuie în mod rapid la asigurarea stabilității printr-un răspuns eficace pentru a contribui la menținerea, instaurarea sau restabilirea condițiilor esențiale necesare pentru punerea în aplicare corespunzătoare a politicilor Uniunii în materie de dezvoltare și de cooperare;

25. să prevină conflictele, să asigure gradul de pregătire necesar pentru gestionarea situațiilor pre- și postcriză și pentru consolidarea păcii;

26. să abordeze amenințările mondiale și transregionale specifice care au un efect destabilizator, inclusiv schimbările climatice.

Articolul 2 Coerența și complementaritatea asistenței Uniunii

27. Comisia se asigură că măsurile adoptate în temeiul prezentului regulament sunt consecvente cu cadrul politic strategic global al Uniunii pentru țara parteneră, în special cu obiectivele instrumentelor menționate la alineatul (2), precum și cu alte măsuri relevante adoptate de Uniune.

28. Măsurile adoptate în temeiul prezentului regulament pot fi complementare cu și sunt consecvente cu măsurile adoptate în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană și al titlului V din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

29. Asistența acordată de Uniune în temeiul prezentului regulament este complementară cu cea furnizată în temeiul instrumentelor conexe de asistență externă ale Uniunii. Această asistență nu este oferită decât în măsura în care nu se poate asigura un răspuns adecvat și eficace în cadrul instrumentelor menționate anterior.

30. Activitățile reglementate de Regulamentul (CE) nr. 1257/96 al Consiliului din 20 iunie 1996 privind ajutorul umanitar și de Decizia (CE, Euratom) nr. 162/2007 a Consiliului din 5 martie 2007 de instituire a unui instrument financiar de protecție civilă care sunt eligibile pentru finanțare în cadrul acestor instrumente nu pot fi finanțate în temeiul prezentului regulament.

31. În vederea consolidării eficacității și coerenței măsurilor de asistență adoptate la nivelul Uniunii și la nivelul statelor membre și pentru a evita dubla finanțare, Comisia promovează o coordonare strânsă între propriile sale activități și cele ale statelor membre, atât la nivel decizional, cât și pe teren. În acest scop, statele membre și Comisia instituie un sistem de schimb de informații. Dacă este necesar, Comisia poate adopta, în conformitate cu articolul 9, proceduri suplimentare pentru schimbul de informații și pentru cooperare.

Articolul 3 Asistența oferită ca răspuns la situații de criză sau de criză emergentă pentru prevenirea conflictelor

32. Asistența tehnică și financiară furnizată de Uniune în vederea atingerii obiectivelor specifice menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (a) poate fi acordată ca răspuns la o situație de urgență, de criză sau de criză emergentă, la o situație care constituie o amenințare la adresa democrației, a ordinii publice, a protecției drepturilor omului și a libertăților fundamentale sau a securității și a siguranței persoanelor sau la o situație ce amenință să degenereze într-un conflict armat sau să destabilizeze grav țara sau țările terțe în cauză. De asemenea, aceste măsuri pot viza situațiile în care Comunitatea a invocat clauzele privind elementele esențiale ale unor acorduri internaționale în vederea suspendării, parțiale sau totale, a cooperării cu țări terțe.

33. Asistența tehnică și financiară menționată la alineatul (1) poate viza domeniile detaliate specificate în anexa I. Indicatorul de performanță a asistenței este procentul de proiecte adoptate într-un interval de 3 luni de la contextul crizei.

34. În situațiile excepționale și neprevăzute menționate la alineatul (1), Uniunea poate furniza, de asemenea, asistență tehnică și financiară care nu este inclusă în mod explicit printre domeniile specifice de asistență prezentate la alineatul (2). O astfel de asistență este limitată la măsurile excepționale de asistență menționate la articolul 7 alineatul (2), care:

(a) se încadrează în domeniul general de aplicare și în obiectivele specifice menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (a); și

(b) sunt limitate ca durată la perioada prevăzută la articolul 7 alineatul (2); și

(c) ar fi în mod normal eligibile în temeiul altor instrumente de asistență externă ale UE sau al celorlalte componente ale acestui instrument, dar care, în conformitate cu articolul 2, ar trebui să fie abordate prin măsuri care corespund unei situații de criză sau de criză emergentă din cauza necesității de a interveni rapid.

Articolul 4 Asistența oferită pentru prevenirea conflictelor, pregătirea pentru situații de criză și consolidarea păcii

35. Uniunea furnizează asistență tehnică și financiară în vederea atingerii obiectivelor specifice prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (b) în ceea ce privește prevenirea conflictelor, pregătirea pentru situații de criză și consolidarea păcii.

36. Asistența tehnică și financiară menționată la alineatul (1) poate să vizeze domeniile detaliate menționate în anexa II. Indicatorul de performanță a asistenței este măsura în care a fost consolidată capacitatea beneficiarilor de a preveni conflictele, de a gestiona situații de pre- și postconflict și de a consolida pacea.

Articolul 5 Asistența oferită pentru abordarea amenințărilor mondiale și transregionale

Uniunea oferă asistență tehnică și financiară pentru atingerea obiectivelor specifice descrise la articolul 1 alineatul (2) litera (c) în domeniile detaliate menționate în anexa III. Indicatorul de performanță a asistenței este gradul de aliniere la politica de securitate externă relevantă a UE, inclusiv la dimensiunea externă a securității interne.

TITLUL II

PROGRAMARE ȘI PUNERE ÎN APLICARE

Articolul 6 Cadrul general al programării și punerii în aplicare

37. Asistența Uniunii este pusă în aplicare în conformitate cu regulamentul comun de punere în aplicare și prin intermediul următoarelor documente de programare și măsuri de execuție financiară:

38. documentele de strategie tematică și programele orientative multianuale;

39. măsurile excepționale de asistență și programele de răspuns interimare;

40. programele anuale de acțiune și măsurile individuale;

41. măsurile speciale.

Articolul 7 Măsuri excepționale de asistență și programe de răspuns interimare

42. Asistența Uniunii prevăzută la articolul 3 este acordată prin intermediul unor măsuri excepționale de asistență și al unor programe de răspuns interimare.

43. Comisia poate adopta măsuri excepționale de asistență ca răspuns la o situație de criză, astfel cum se menționează la articolul 3 alineatul (1), precum și ca răspuns la situații excepționale și neprevăzute, astfel cum se menționează la articolul 3 alineatul (3), atunci când eficacitatea măsurilor depinde de punerea în aplicare rapidă și flexibilă a acestora. Astfel de măsuri pot să se aplice pentru perioade de cel mult 18 luni. Măsurile pot fi prelungite de două ori, cu intervale suplimentare de șase luni (până la maximum 30 de luni) în cazul unor obstacole obiective și neprevăzute în calea punerii lor în aplicare, cu condiția ca valoarea financiară a măsurii să nu crească. În cazul unor crize și conflicte prelungite, Comisia poate adopta o a doua măsură excepțională de asistență.

44. În cazul în care costul unei măsuri excepționale de asistență depășește 30 000 000 EUR, măsura respectivă este adoptată în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 15 alineatul (3) din regulamentul comun de punere în aplicare.

45. Comisia poate adopta programe de răspuns interimare în conformitate cu aceeași procedură în vederea instaurării sau a restabilirii condițiilor esențiale necesare pentru punerea în aplicare eficace a politicilor de cooperare externă ale Uniunii. Programele de răspuns interimare se bazează pe măsurile excepționale de asistență.

46. Înainte de a adopta sau de a reînnoi măsuri excepționale de asistență al căror cost nu depășește 30 000 000 EUR, Comisia informează Consiliul cu privire la natura acestora, la obiectivele și la sumele financiare avute în vedere. De asemenea, Comisia informează Consiliul înainte de a proceda la orice modificare semnificativă și substanțială a măsurilor excepționale de asistență deja adoptate. Comisia ține seama de abordarea politică relevantă a Consiliului atât în ceea ce privește planificarea, cât și punerea în aplicare ulterioară a acestor măsuri, pentru a asigura coerența acțiunii externe a UE.

47. Cu toate acestea, în situațiile excepționale de urgență menționate la articolul 3 alineatul (1), Comisia poate adopta măsuri excepționale de asistență al căror cost nu depășește 3 000 000 EUR fără să trebuiască să informeze în prealabil Consiliul în acest sens.

48. Cât mai curând posibil după adoptarea unor măsuri excepționale de asistență și, în orice caz, în termen de șapte luni de la adoptarea lor, Comisia prezintă Consiliului și Parlamentului European un raport succint privind natura măsurii adoptate și contextul acesteia.

49. Comisia informează regulat Parlamentul European cu privire la planificarea asistenței Uniunii în temeiul articolului 3.

Articolul 8 Documentele de strategie tematice și programele orientative multianuale

50. Documentele de strategie tematice constituie cadrul general al punerii în aplicare a asistenței prevăzute la articolele 4 și 5. Documentele de strategie tematice oferă un cadru de cooperare între Uniune și țările sau regiunile partenere în cauză, compatibil cu obiectivul general și cu domeniul de aplicare, obiectivele, principiile și politica Uniunii.

51. Elaborarea și punerea în aplicare a documentelor de strategie tematice respectă principiile eficacității ajutorului: parteneriatul, coordonarea și armonizarea. În acest scop, documentele de strategie tematice sunt compatibile cu documentele de programare aprobate sau adoptate în temeiul altor instrumente de asistență externă ale Uniunii și evită suprapunerile cu acestea. Documentele de strategie tematice se bazează, în principiu, pe un dialog între UE și, dacă este cazul, statele membre relevante, și țările sau regiunile partenere în cauză, la care participă societatea civilă și autoritățile locale și regionale, cu scopul de a se asigura că țara sau regiunile în cauză sunt suficient de implicate în acest proces. Uniunea și statele sale membre se consultă într-o etapă timpurie a procesului de programare, pentru a promova coerența și complementaritatea activităților lor de cooperare.

52. Fiecare document de strategie tematic este însoțit de un program orientativ multianual care prezintă pe scurt domeniile prioritare selectate pentru finanțare din partea Uniunii, obiectivele specifice, rezultatele scontate și calendarul de acordare a sprijinului Uniunii. Programele orientative multianuale stabilesc alocările financiare indicative pentru fiecare program, ținând cont de nevoile și dificultățile speciale ale țărilor sau regiunilor partenere în cauză. În cazul în care este necesar, alocările financiare pot lua forma unui interval de valori.

53. Documentele de strategie tematice sunt aprobate și programele orientative multianuale sunt adoptate de către Comisie în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 15 alineatul (3) din regulamentul comun de punere în aplicare. Această procedură se aplică, de asemenea, revizuirilor substanțiale care conduc la modificări majore ale strategiei sau ale programării sale.

54. Procedura de examinare menționată la alineatul (4) nu se aplică în cazul modificărilor nesubstanțiale ale documentelor de strategie tematice și ale programelor orientative multianuale, care includ ajustări tehnice, realocări de fonduri în limitele alocărilor indicative pentru fiecare domeniu prioritar, majorări sau reduceri ale valorii alocărilor indicative inițiale cu mai puțin de 20%, cu condiția ca aceste modificări să nu afecteze domeniile prioritare și obiectivele stabilite în aceste documente. Într-un astfel de caz, ajustările sunt comunicate Parlamentului European și Consiliului în termen de o lună.

55. Procedura de urgență menționată la articolul 15 alineatul (4) din regulamentul comun de punere în aplicare poate fi aplicată pentru modificarea documentelor de strategie tematice și a programelor orientative multianuale atunci când, din motive imperative de urgență justificate în mod corespunzător, este necesar un răspuns rapid din partea Uniunii.

TITLUL III

DISPOZIȚII FINALE

Articolul 9 Delegarea de competențe Comisiei

Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 10, pentru a modifica sau completa anexele I, II și III la prezentul regulament, și să adopte proceduri suplimentare pentru schimbul de informații și pentru cooperare.

Articolul 10 Exercitarea delegării

56. Delegarea de competențe menționată la articolul 9 este conferită pentru perioada de valabilitate a prezentului regulament.

57. Delegarea de competențe poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificate în decizia respectivă. Aceasta intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizia respectivă. Decizia respectivă nu aduce atingere valabilității actelor delegate deja în vigoare.

58. De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.

59. Un act delegat adoptat intră în vigoare numai în cazul în care nu a fost exprimată nicio obiecție din partea Parlamentului European sau a Consiliului în termen de 2 luni de la notificarea actului respectiv Parlamentului European și Consiliului sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecții. Termenul în cauză se prelungește cu 2 luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.

Articolul 11 Comitetul

Comisia este asistată de către Comitetul privind Instrumentul de stabilitate. Acesta este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.

Articolul 12 Serviciul European de Acțiune Externă

Aplicarea prezentului regulament este conformă cu Decizia (UE) 2010/427 a Consiliului privind organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă.

Articolul 13 Valoarea financiară de referință

Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a prezentului regulament este de 2 828 900 000 EUR pentru perioada 2014-2020. Creditele anuale sunt autorizate de autoritatea bugetară, în limitele cadrului financiar.

În perioada 2014–2020, cel puțin 65 de puncte procentuale din pachetul financiar se alocă măsurilor care intră sub incidența articolului 3.

Articolul 14 Intrare în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Se aplică de la 1 ianuarie 2014.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles,

Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu

Președintele Președintele

ANEXA I

Domeniile în care se acordă asistența tehnică și financiară menționată la articolul 3

Asistența tehnică și financiară menționată la articolul 3 alineatul (2) are ca obiect următoarele domenii:

60. sprijin, prin furnizarea de asistență tehnică și logistică, pentru eforturile depuse de organizații internaționale și regionale și de actori statali și nestatali în vederea promovării măsurilor de creștere a gradului de încredere, a acțiunilor de mediere, a dialogului și a reconcilierii;

61. sprijin pentru crearea și funcționarea administrațiilor interimare mandatate în conformitate cu dreptul internațional;

62. sprijin pentru dezvoltarea unor instituții publice democratice și pluraliste, inclusiv pentru măsuri de consolidare a rolului femeilor în astfel de instituții, pentru o administrație civilă eficace și cadre juridice aferente la nivel național și local, pentru un sistem judiciar independent, bună guvernanță și ordine publică, inclusiv pentru o cooperare tehnică de altă natură decât militară ce vizează consolidarea controlului civil general și pentru monitorizarea sistemului de securitate, precum și pentru măsuri de consolidare a capacității autorităților de aplicare a legii și a autorităților judiciare implicate în combaterea terorismului, a criminalității organizate și a tuturor formelor de trafic ilicit;

63. sprijin pentru tribunalele penale internaționale și tribunalele naționale ad-hoc, pentru comisiile pentru „adevăr și reconciliere” și pentru mecanismele de soluționare juridică a plângerilor în materie de drepturi ale omului și privind revendicarea și declararea drepturilor de proprietate, instituite în conformitate cu drepturile omului recunoscute la nivel internațional și cu normele statului de drept;

64. sprijin pentru măsurile necesare pentru inițierea reabilitării și a reconstrucției de infrastructuri, locuințe, imobile publice și bunuri economice cruciale, precum și pentru capacitatea de producție esențiale, precum și pentru alte măsuri ce vizează reluarea activității economice, crearea de locuri de muncă și crearea condițiilor minime necesare pentru o dezvoltare socială durabilă;

65. sprijin pentru măsurile civile legate de demobilizarea și de reintegrarea foștilor combatanți în societatea civilă și, după caz, legate de repatrierea acestora, precum și pentru măsuri care vizează abordarea situației copiilor soldați și a femeilor combatante;

66. sprijin pentru măsuri care vizează atenuarea efectelor sociale ale restructurării forțelor armate;

67. sprijin pentru măsuri care vizează abordarea, în cadrul politicilor Uniunii în materie de cooperare și al obiectivelor acestora, a impactului socioeconomic asupra populației civile al minelor antipersonal, al munițiilor neexplodate sau al materialelor explozive rămase în urma războaielor; activitățile finanțate în temeiul prezentului regulament vizează educarea cu privire la riscuri, asistența acordată victimelor, detectarea minelor și deminarea, precum și, în legătură cu cele menționate anterior, distrugerea stocurilor;

68. sprijin pentru măsuri de combatere, în cadrul politicilor Uniunii în materie de cooperare și al obiectivelor acestora, a utilizării ilicite a armelor ușoare, a armelor de calibru mic, a armamentului ușor și a accesului la acestea. Acest sprijin ar putea să includă, de asemenea, activități de supraveghere, asistență acordată victimelor, acțiuni de sensibilizare a opiniei publice, dezvoltarea de cunoștințe și de bune practici în domeniul juridic și administrativ;

69. sprijin pentru măsuri care garantează că se răspunde în mod corespunzător nevoilor specifice ale femeilor și copiilor în situații de criză și de conflict, inclusiv în ceea ce privește expunerea acestora la violență bazată pe sex;

70. sprijin pentru reabilitarea și reintegrarea victimelor conflictelor armate, inclusiv măsuri care vizează abordarea nevoilor specifice ale femeilor și copiilor;

71. sprijin pentru măsurile care vizează promovarea și apărarea respectării drepturilor omului și a libertăților fundamentale, a democrației și a statului de drept, precum și instrumentele internaționale aferente;

72. sprijin pentru măsuri socioeconomice care vizează promovarea unui acces echitabil la resurse naturale și a unei gestionări transparente a acestora într-o situație de criză sau de criză emergentă;

73. sprijin pentru măsuri socioeconomice care vizează abordarea impactului mișcărilor bruște de populație, inclusiv pentru măsurile care răspund nevoilor comunităților gazdă într-o situație de criză sau de criză emergentă;

74. sprijin pentru măsuri de sprijinire a dezvoltării și a organizării societății civile și a participării acesteia la procesul politic, inclusiv pentru măsurile care vizează consolidarea rolului femeilor în astfel de procese și pentru măsurile de promovare a unei mass-media independente, pluraliste și profesioniste;

75. sprijin pentru măsuri întreprinse ca răspuns la dezastrele naturale sau provocate de om și la amenințările la adresa sănătății publice, în cazul absenței sau în completarea asistenței umanitare și a asistenței în materie de protecție civilă a Uniunii, în conformitate cu articolul 2.

Anexa II

Domeniile în care se acordă asistența tehnică și financiară menționată la articolul 4

Asistența tehnică și financiară menționată la articolul 4 poate avea ca obiect sprijinul pentru măsurile care vizează dezvoltarea și consolidarea capacității UE și a partenerilor săi de a preveni conflictele, a consolida pacea și a aborda situațiile pre- și postcriză, în strânsă coordonare cu organizațiile internaționale, regionale și subregionale și cu actorii statali și nestatali în ceea ce privește eforturile depuse de aceștia în următoarele domenii:

76. promovarea alertării timpurii și a unor analize de risc care să țină seama de conflicte în cadrul elaborării politicilor;

77. facilitarea câștigării încrederii, medierii și reconcilierii, în special cu privire la tensiunile care apar între diferite comunități;

78. consolidarea capacităților de participare la misiunile civile de stabilizare;

79. îmbunătățirea redresării postconflict și postdezastru.

Măsurile prevăzute la acest punct includ transferul de cunoștințe, schimbul de informații și de cele mai bune practici, evaluarea riscurilor sau a amenințărilor, cercetarea și analiza, sistemele de alertă timpurie, activitățile de formare și furnizarea de servicii. Măsurile pot include, de asemenea, asistență financiară și tehnică pentru punerea în aplicare a acțiunilor de consolidare a păcii și de sprijin pentru construcția statală.

Anexa III

Domeniile în care se acordă asistența tehnică și financiară menționată la articolul 5

Asistența tehnică și financiară menționată la articolul 5 are ca obiect următoarele domenii:

80. amenințările la adresa ordinii publice, a securității și a siguranței persoanelor, a infrastructurii critice și a sănătății publice;

asistența poate avea ca obiect sprijinul pentru măsuri care vizează:

81. consolidarea capacității autorităților de aplicare a legii și a autorităților judiciare și civile implicate în combaterea terorismului, a criminalității organizate și a tuturor formelor de trafic ilicit și în controlul eficace al comerțului și tranzitului ilegal.

Se acordă prioritate cooperării transregionale care implică două sau mai multe țări terțe care au demonstrat o voință politică clară de a rezolva aceste probleme. Cooperarea privind combaterea terorismului poate fi realizată, de asemenea, cu anumite țări, regiuni sau organizații internaționale, regionale și subregionale.

Măsurile din acest domeniu acordă o atenție deosebită bunei guvernanțe și sunt conforme cu dreptul internațional, în special cu legislația privind drepturile omului și cu dreptul umanitar internațional.

În ceea ce privește asistența pentru autoritățile implicate în combaterea terorismului, se acordă prioritate măsurilor de sprijin privind elaborarea și consolidarea legislației în materie de combatere a terorismului, punerea în aplicare și practica dreptului financiar, a dreptului vamal și a legislației în domeniul imigrației, elaborarea unor proceduri de aplicare a legii aliniate la cele mai înalte standarde internaționale, consolidarea mecanismelor de control democratic și de supraveghere instituțională și prevenirea radicalismului.

În ceea ce privește asistența legată de problema drogurilor, se acordă atenția cuvenită cooperării internaționale care vizează promovarea celor mai bune practici privind reducerea cererii, a producției și a daunelor provocate;

82. abordarea amenințărilor la adresa infrastructurii critice, care poate include transporturile internaționale, inclusiv traficul de pasageri și de mărfuri, operațiunile din domeniul energiei și distribuția de energie, rețelele electronice de informații și comunicații.

Măsurile adoptate în acest domeniu pun accentul în special pe cooperarea transregională și pe implementarea standardelor internaționale în domeniile creșterii gradului de conștientizare a riscurilor, analizei vulnerabilității, pregătirii pentru situații de urgență, gestionării alertelor și consecințelor;

83. asigurarea unui răspuns adecvat la amenințările majore la adresa sănătății publice, inclusiv la epidemiile care izbucnesc brusc și care pot avea un impact transnațional.

Se pune accentul în special pe planificarea în situații de urgență, gestionarea stocurilor de vaccinuri și de produse farmaceutice, pe cooperarea internațională, pe sistemele de avertizare și alertă timpurie;

84. abordarea efectelor globale și transregionale ale schimbărilor climatice care pot avea un impact destabilizator;

85. atenuarea riscurilor și pregătirea în cazul riscurilor legate de materiale sau agenți chimici, biologici, radiologici și nucleari, indiferent dacă sunt intenționate, accidentale sau survin natural;

asistența poate acoperi sprijinul pentru măsuri care vizează:

86. promovarea activităților de cercetare civilă ca alternativă la activitățile de cercetare în materie de apărare; sprijinul și sensibilizarea (de exemplu, acțiunile de conștientizare referitoare la caracterul sensibil al informațiilor) pentru oamenii de știință, precum și pentru reconversia și găsirea unui loc de muncă pentru oamenii de știință și inginerii care anterior și-au desfășurat activitatea în domenii legate de armament (de exemplu, demilitarizarea programelor științifice, separarea ciclurilor combustibililor nucleari militari și civili);

87. consolidarea practicilor în materie de siguranță legate de facilitățile civile în care sunt depozitate sau tratate materiale sau agenți sensibili chimici, biologici, radiologici și nucleari în cadrul unor programe de cercetare civilă;

88. în cadrul politicilor de cooperare ale Uniunii și al obiectivelor acestora, este necesară instituirea infrastructurii civile și elaborarea studiilor civile relevante necesare demontării, reabilitării sau conversiei instalațiilor și siturilor din domeniul armamentului atunci când se declară că acestea nu mai fac parte dintr-un program de apărare;

89. consolidarea capacității autorităților civile competente implicate în dezvoltarea și aplicarea unui control efectiv al traficului de materiale sau agenți chimici, biologici, radiologici sau nucleari (inclusiv al echipamentului care servește la producerea sau livrarea acestora), inclusiv prin instalarea de echipamente moderne de evaluare și control logistic;

90. dezvoltarea cadrului juridic și a capacităților instituționale pentru instituirea și aplicarea unor controale eficace la export asupra bunurilor cu dublă utilizare, inclusiv a unor măsuri de cooperare regională;

91. dezvoltarea unui nivel de pregătire eficace pentru dezastre civile, planificare în caz de urgențe, răspuns în caz de criză și capacități de aplicare a unor măsuri de curățare în cazul unor eventuale accidente de mediu majore în acest domeniu;

92. în ceea ce privește măsurile care intră sub incidența literelor (b) și (d), se acordă o atenție deosebită asistenței pentru regiunile sau țările în care mai există stocuri de materiale sau de agenți menționați la literele (b) și (d) și în care există un risc de proliferare a acestor materiale sau agenți.

FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI

1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI

1.1. Denumirea propunerii/inițiativei

1.2. Domeniul (domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB

1.3. Tipul propunerii/inițiativei

1.4. Obiectiv(e)

1.5. Motivul (motivele) propunerii/inițiativei

1.6. Durata acțiunii și a impactului financiar al acesteia

1.7. Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)

2. MĂSURI DE GESTIONARE

2.1. Dispoziții în materie de monitorizare și raportare

2.2. Sistemul de gestiune și control

2.3. Măsuri de prevenire a fraudelor și a neregulilor

3. IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI

3.1. Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată (afectate)

3.2. Impactul estimat asupra cheltuielilor

3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor

3.2.2. Impactul estimat asupra creditelor operaționale

3.2.3. Impactul estimat asupra creditelor cu caracter administrativ

3.2.4. Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual actual

3.2.5. Participarea terților la finanțare

3.3. Impactul estimat asupra veniturilor

FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI

CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI

Denumirea propunerii/inițiativei

Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Instrumentului de stabilitate

Domeniul (domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB[11]

Titlul 19: Relații externe

Activitatea 19 06: Gestionarea crizelor și amenințări mondiale la adresa securității

Titlul capitolului bugetar 19 06 corespunde structurii actuale a instrumentelor financiare 2007-2013. Se propune menținerea aceleiași activități și a titlului 19 06

Tipul propunerii/inițiativei

( Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă

( Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[12]

( Propunere/inițiativă care se referă la prelungirea unei acțiuni existente

( Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune reorientată către o acțiune nouă

Obiective

Obiectiv(e) strategic(e) multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă

Obiectivul prezentului instrument financiar este de a sprijini următoarele obiective strategice prevăzute în Comunicarea Comisiei „Un buget pentru Europa 2020 – partea a II-a” din 29 iunie 2011 (COM/2011/500 - Un buget pentru Europa 2020 – partea a II-a. Fișa de politică „Acțiune externă”, p. 43):

„Îmbunătățirea prevenirii și soluționării crizelor. Va fi sporită implicarea UE în prevenirea și soluționarea crizelor, menținerea păcii și consolidarea securității internaționale, inclusiv sporirea capacităților UE pentru pregătirea pentru intervenție în situații de criză.”

În plus, răspunde indicației generale cu privire la toate instrumentele externe din comunicarea din iunie menționată mai sus (p.19), care propunea ca „ noile instrumente să îi permită UE să reacționeze rapid și eficient la dezastrele naturale și la cele provocate de om ”.

Obiectiv(e) specific(e) și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză

Obiectivul specific nr. 1 ..

Într-o situație de criză sau de criză emergentă, provocată de om sau ca rezultat al unui dezastru natural , să contribuie la asigurarea stabilității printr-un răspuns eficace pentru a contribui la menținerea, instaurarea sau restabilirea condițiilor esențiale necesare pentru punerea în aplicare corespunzătoare a politicilor Uniunii în materie de dezvoltare și de cooperare.

Obiectivul specific nr. 2 ..

Să contribuie la consolidarea capacității de asigurare a pregătirii UE și a partenerilor săi în ceea ce privește prevenirea conflictelor, consolidarea păcii și abordarea situațiilor pre- și postcriză , în strânsă coordonare cu organizațiile internaționale, regionale și subregionale și cu actorii statali și nestatali.

Obiectivul specific nr. 3 ..

Să abordeze amenințările la adresa securității mondiale și transregionale care prezintă un risc la adresa păcii și stabilității.

Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză

19.06 Gestionarea crizelor și amenințări mondiale la adresa securității

Rezultatul (rezultatele) și impactul preconizate

A se preciza efectele pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra beneficiarilor vizați/grupurilor vizate.

- Să contribuie la un răspuns amplu al UE prin care să fie abordate situațiile de fragilitate și de instabilitate, de exemplu crizele emergente și dezastrele naturale, prin măsuri clar orientate și complementare în cadrul componentei de răspuns în situații de criză a Instrumentului de stabilitate.

- Să consolideze capacitatea UE de a contribui eficace la eforturile multilaterale și internaționale de prevenire și soluționare a conflictelor mondiale.

- Să sprijine prevenirea conflictelor și consolidarea păcii în vederea reducerii numărului de conflicte armate la nivel mondial și a reducerii numărul țărilor în care reizbucnesc conflicte.

- Să abordeze amenințările globale și transregionale împreună cu alte instrumente UE și alți actori internaționali, prin consolidarea capacităților care vizează o mai bună integrare a beneficiarilor în comunitatea internațională (inclusiv crearea de rețele, îmbunătățirea capacității de a culege și de a face schimb de informații, acțiuni de sprijinire a cooperării și platformelor regionale).

Indicatori de rezultat și de impact

A se preciza indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a propunerii/inițiativei.

- În situații de criză sau de criză emergentă, procentul de proiecte adoptate în termen de 3 luni de la un context de criză care îi permit UE să contribuie eficace la prevenirea, soluționarea sau stabilizarea acestora.

- Sporirea capacității beneficiarilor de asistență de a preveni conflictele, de a aborda situațiile pre- și postconflict și de a consolida pacea.

- Gradul de aliniere la politica externă în materie de securitate relevantă a UE, inclusiv la dimensiunea externă a securității interne.

Cerințe de îndeplinit pe termen scurt sau lung

Secțiunea 1 a Expunerii de motive prezintă cerințele de politică pe care instrumentul vizează să le îndeplinească în contextul unor orientări politice în continuă schimbare. Ținând seama de natura specifică și de contextul măsurilor de pregătire pentru situații de crize și de răspuns în situații de criză, precum și al celor de abordare a amenințărilor globale și transregionale la adresa securității, vor trebui îndeplinite atât cerințe pe termen scurt, cât și pe termen lung.

Valoarea adăugată a implicării UE

Ca actor mondial, UE se bucură de credibilitate și este percepută ca situându-se pe o poziție de neutralitate care îi conferă un avantaj comparativ care îi permite să intervină în multe zone de conflict pentru a evita escaladarea conflictelor sau pentru a-și oferi bunele oficii pentru prevenirea conflictelor. Atunci când se iau măsuri la nivelul UE, impactul acestora este mai puternic, întrucât prin conjugarea eforturilor se exercită o presiune mai mare asupra autorităților și partenerilor internaționali. Acțiunile de răspuns în situații de criză întreprinse la nivelul UE asigură o coerență maximă a răspunsului și o eficiență maximă a ajutorului. Este nevoie tot mai mult de sinergii și de cooperare la nivel internațional, întrucât donatorii se confruntă cu probleme similare legate de insuficiența resurselor. Din acest punct de vedere, trebuie remarcat faptul că un număr foarte restrâns de state membre ale UE gestionează instrumente de răspuns în situații de criză sau de consolidare a păcii comparabile ca amploare cu Instrumentul de stabilitate.

Având în vedere provocările din ce în ce mai complexe, niciuna dintre prioritățile interne ale UE – securitate, creștere și crearea de locuri de muncă, schimbările climatice, accesul la energie, sănătate, pandemii și migrație – nu va fi realizată separat de restul lumii. În perioade de criză economică, o abordare mai coordonată și mai integrată între UE și statele sale membre prin programare în comun va aduce o valoare adăugată, mai multă putere și legitimitate, un impact și o eficacitate crescută.

Instrumentul de stabilitate pentru perioada 2007-2013 a demonstrat un efect catalizator în elaborarea și îmbunătățirea furnizării de asistență externă pe termen lung a UE și a acțiunilor adoptate de UE în vederea atingerii obiectivelor politicii externe și de securitate comune din cadrul titlului V al TUE.

Învățăminte desprinse din experiențele anterioare similare

La patru ani de la lansarea sa în 2007, Instrumentul de stabilitate s-a impus ca un instrument al UE de răspuns în situații de criză extrem de complementar.

Până în prezent, a reușit să îi permită UE să finanțeze o gamă largă de inițiative cruciale în materie de prevenire a conflictelor, pregătire pentru situații de criză și răspuns în situații de criză ca parte a cadrului său referitor la politica privind pacea, securitatea și dezvoltarea atunci când nu au fost disponibile alte instrumente ale UE de cooperare sau să completeze intervențiile efectuate în temeiul altor instrumente. Cu toate acestea, trebuie accelerată mobilizarea sa și îmbunătățită flexibilitatea sa globală în materie de programare și punere în aplicare, pentru a răspunde mai bine, inter alia , orientărilor politice ale Consiliului și pentru a face față în mod durabil viitoarelor provocări privind pacea și securitatea.

Valoarea maximă stabilită în temeiul regulamentului pentru acțiuni legate de amenințările la adresa ordinii publice, a securității și a siguranței persoanelor, a infrastructurii critice și a sănătății publice s-a dovedit insuficientă. Plafoanele privind amenințările mondiale la adresa securității (inclusiv atenuarea riscurilor și măsurile de pregătire legate de materialele sau agenții chimici, biologici, radiologici și nucleari) ar trebui revizuite în conformitate cu propunerea Comisiei, în contextul revizuirii intermediare din 2009 a regulamentului, pentru a dispune de flexibilitatea necesară pentru a răspunde adecvat amenințărilor în continuă evoluție.

Coerența și posibila sinergie cu alte instrumente relevante

Tratatul privind Uniunea Europeană (articolul 21) a definit obiective generale comune pentru acțiunea externă a Uniunii, inter alia : „menținerea păcii, prevenirea conflictelor și consolidarea securității internaționale”. Instrumentul de stabilitate va sprijini acțiunea UE de consolidare a securității, menținere a păcii și prevenire a conflictelor și, la fel ca în cazul tuturor instrumentelor UE privind cooperarea externă, de protejare a valorilor UE, în special în ceea ce privește drepturile omului și democrația. Acesta va contribui la un răspuns coerent și complementar al UE în situații de criză și, în acest cadru, va putea fi mobilizat împreună cu operațiunile din cadrul PESC, furnizarea de ajutor umanitar și asistență în domeniul protecției civile, asistență macrofinanciară și Instrumentul pentru cooperarea în materie de securitate nucleară. Instrumentul de stabilitate va contribui, de asemenea, la prevenirea conflictelor, la consolidarea păcii și la construcție statală, în sinergie cu principalele instrumente geografice (IEVP, ICD, FED și IPA) și cu instrumentele tematice, precum Instrumentul european pentru democrație și drepturile omului (IEDDO). Ca urmare a crizelor politice sau a dezastrelor naturale, s-ar putea solicita o intervenție a Instrumentului de stabilitate inter alia pentru a finanța acțiuni care asociază ajutorul pentru dezvoltare și asistența umanitară (crearea unei legături între ajutorul de urgență, reabilitare și dezvoltare) într-un mod subsidiar, și anume ori de câte ori principalele instrumente geografice sau tematice nu pot fi mobilizate în timp util sau necesită intervenții complementare pentru a oferi un răspuns eficient.

Există legături evidente între acțiunea externă a UE referitoare la prevenirea crizelor și răspunsul în situații de criză, cea referitoare la abordarea amenințărilor mondiale la adresa securității și politicile interne ale UE privind migrația, justiția, libertatea și securitatea. Concluziile Consiliului din 9 iunie 2011 privind consolidarea legăturilor dintre aspectele interne și cele externe ale combaterii terorismului sunt deosebit de relevante, ca de altfel și Metoda de lucru pentru o cooperare și o coordonare mai strânse în domeniul securității UE din 6 iunie 2011. Având în vedere că numeroase amenințări și riscuri transregionale sunt și priorități absolute ale UE în materie de securitate externă, instrumentul ar urma să contribuie și la implementarea Strategiei europene de securitate (revizuită în 2008) și la abordarea „dimensiunii externe” a Strategiei de securitate internă a Uniunii Europene (2010). Dezastrele naturale, degradarea mediului și concurența pentru resurse exacerbează conflictele, în special în situații de sărăcie și de creștere a populației, cu consecințe umanitare, în materie de sănătate, politice și de securitate, ducând inclusiv la creșterea migrației.

Durata acțiunii și a impactului financiar al acesteia

( Propunere/inițiativă pe durată determinată

- ( Propunere/inițiativă în vigoare de la 1.1.2014 până la 31.12.2020

- ( Impact financiar de la 1.1.2014 până la 31.12.2020

- ( Propunere/inițiativă pe durată nedeterminată

- Punere în aplicare cu o perioadă de creștere în intensitate din AAAA până în AAAA,

- urmată de o perioadă de funcționare în regim de croazieră.

Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)[13]

( Gestiune centralizată directă de către Comisie

( Gestiune centralizată indirectă , cu delegarea sarcinilor de execuție:

- ( agențiilor executive

- ( organismelor instituite de Comunități[14]

- ( organismelor publice naționale/organismelor cu misiune de serviciu public

- ( persoanelor cărora li se încredințează executarea unor acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul articolului 49 din Regulamentul financiar

( Gestiune partajată cu state membre

( Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe

( Gestiune în comun cu organizații internaționale ( a se preciza )

Dacă se indică mai multe moduri de gestionare, se furnizează detalii suplimentare în secțiunea „Observații“.

Observații

Ca urmare a naturii specifice a instrumentului de răspuns în situații de criză și de conflict, care constă în a consolida acțiunile de pregătire pentru situații de criză, precum și în a aborda amenințările globale și transnaționale la adresa securității, acesta trebuie să recurgă la o gamă cât mai largă de moduri de gestionare.

MĂSURI DE GESTIONARE

Dispoziții în materie de monitorizare și raportare

A se preciza frecvența și condițiile aferente acestor dispoziții.

Sistemele de monitorizare și de evaluare ale Comisiei Europene se axează tot mai mult pe rezultate. Acestea implică personal intern, precum și experți externi.

Coordonatorii din cadrul delegațiilor și de la sediu monitorizează sistematic punerea în aplicare a proiectelor și programelor, în diverse moduri, inclusiv, atunci când este posibil, prin vizite pe teren. Acțiunile de monitorizare oferă informații utile privind progresele realizate și îi ajută pe responsabili să identifice blocajele reale și potențiale și să adopte acțiuni corective.

Sunt angajați experți externi independenți pentru a evalua rezultatele acțiunilor externe ale UE prin intermediul a trei sisteme. Aceste evaluări contribuie la responsabilizarea celor implicați și la îmbunătățirea intervențiilor în curs. Totodată, în acest mod se desprind învățăminte din experiența acumulată care să fie utilizate în viitoarele politici și acțiuni. Toate instrumentele utilizează criteriile de evaluare recunoscute la nivel internațional elaborate de OCDE-CAD, inclusiv impactul (potențial).

În primul rând, la nivel de proiect, sistemul de monitorizare axată pe rezultate condusă la sediu oferă o imagine, sintetică și clară asupra calității unui eșantion de intervenții. Utilizând o metodologie foarte structurată și standardizată, experți în monitorizarea axată pe rezultate atribuie calificative care evidențiază punctele forte și punctele slabe ale proiectului, oferind totodată recomandări privind măsurile de îmbunătățire a eficacității acestuia.

Evaluările de la nivel de proiect, gestionate de delegația UE însărcinată cu proiectul, furnizează o analiză mai detaliată și mai aprofundată și îi ajută pe gestionarii de proiecte să își îmbunătățească intervențiile în curs și să le pregătească pe cele viitoare. Se recurge la experți externi independenți care dispun de expertiză tematică și geografică să realizeze analiza și să colecteze reacții și dovezi de la toate părțile interesate, nu în ultimul rând de la beneficiarii finali.

Comisia realizează, de asemenea, evaluări strategice ale politicilor sale, din faza de programare și stabilire a strategiei până la punerea în aplicare a intervențiilor într-un anumit sector (de exemplu, sănătate, educație etc.), într-o anumită țară sau regiune ori ale unui anumit instrument. Aceste evaluări aduc o contribuție importantă la formularea politicilor și la elaborarea instrumentelor și a proiectelor. Toate aceste evaluări sunt publicate pe site-ul internet al Comisiei, iar o sinteză a rezultatelor este inclusă în raportul anual prezentat Consiliului și Parlamentului European.

Informații specifice cu privire la valoarea cheltuielilor legate de schimbările climatice, calculată în conformitate cu metoda bazată pe markerii Rio, astfel cum se precizează în comunicarea din iunie 2011 privind CFM, vor fi incluse în liniile de cheltuieli bugetare pentru IdS, astfel cum sunt incluse în declarațiile anuale de activitate privind ABB/ABM, în toate documentele de programare, precum și în evaluările de la toate nivelurile și în rapoartele anuale.

Sistemul de gestionare și control

Riscul (riscurile) identificat(e)

Mediul de risc

Mediul operațional al ajutorului acordat prin intermediul acestui instrument prezintă următoarele riscuri de neîndeplinire a obiectivelor instrumentului, de gestiune financiară sub nivelul optim și/sau de nerespectare a normelor aplicabile (erori în materie de legalitate și de regularitate):

- instabilitatea politică/economică și/sau dezastrele naturale pot duce la dificultăți și la întârzieri în ceea ce privește proiectarea și efectuarea intervențiilor, în special în statele fragile;

- lipsa capacității instituționale și administrative în țările partenere poate duce la dificultăți și la întârzieri în ceea ce privește proiectarea și efectuarea intervențiilor;

- proiectele și programele dispersate geografic (care acoperă aproximativ multe state/teritorii/regiuni) pot pune probleme de natură logistică sau legate de resurse în ceea ce privește monitorizarea – mai ales referitor la activitățile de monitorizare de la fața locului;

- diversitatea partenerilor/beneficiarilor potențiali, ce dispun de o diversitate de structuri și capacități de control, pot fragmenta și, prin urmare, reduce eficacitatea și eficiența resurselor Comisiei disponibile pentru sprijinirea și monitorizarea furnizării ajutorului;

- calitatea și cantitatea redusă ale datelor disponibile privind rezultatele și impactul furnizării ajutorului extern/planului național de dezvoltare în țările partenere pot reduce capacitatea Comisiei de a raporta și de a-și asuma responsabilitatea pentru rezultate.

Nivelul preconizat al riscului de nerespectare a normelor aplicabile

În materie de respectare a normelor aplicabile, obiectivul instrumentului este de a menține nivelul istoric al riscului de nerespectare (rata de eroare) pentru portofoliul FPI/DEVCO, ceea ce reprezintă un nivel „net” rezidual de eroare (calculat pe o bază multianuală, după ce au fost efectuate toate controalele și corecțiile prevăzute cu privire la contractele închise), mai mic de 2 %. De regulă, acest lucru a implicat un nivel estimat de eroare cuprins între 2 și 5 %, calculat pe baza unui eșantion anual aleatoriu de operațiuni ales de Curtea Europeană de Conturi în vederea emiterii declarației anuale de asigurare (DAS). FPI/DEVCO consideră că este cel mai scăzut risc de nerespectare realizabil având în vedere mediul de risc ridicat și ținând seama de sarcina administrativă și de raportul cost-eficacitate necesar al controalelor de conformitate.

Metoda (metodele) de control preconizată (preconizate)

Structura controlului intern al FPI/DEVCO

Procesul de control intern/gestionare al FPI/DEVCO vizează oferirea unei garanții rezonabile cu privire la îndeplinirea obiectivelor din perspectiva eficacității și a eficienței operațiunilor pe care le desfășoară, a fiabilității rapoartelor lor financiare și a respectării cadrului legislativ și procedural relevant.

Eficacitate și eficiență

Pentru a asigura eficacitatea și eficiența operațiunilor sale (și pentru a reduce nivelul ridicat de risc al mediului în care este acordat ajutorul său extern), pe lângă toate elementele procesului de elaborare de politici și de planificare strategică de la nivelul Comisiei, al mediului de audit intern și al altor cerințe ale standardelor de control intern ale acesteia, FPI/DEVCO va continua să utilizeze un cadru de gestionare a ajutoarelor adaptat pentru toate instrumentele, care va include:

- o gestiune deconcentrată a unei părți importante a ajutorului extern de către delegațiile UE de pe teren;

- instrucțiuni clare și formalizate privind răspunderea financiară (transmise de ordonatorul de credite delegat) printr-o subdelegare către șeful delegației (în cazul FPI);

- instrucțiuni clare și formalizate privind răspunderea financiară [transmise de ordonatorul de credite delegat (directorul general)] printr-o subdelegare din partea ordonatorului de credite subdelegat (director) de la sediu către șeful delegației (în cazul DEVCO);

- o raportare periodică de către delegațiile UE către sediu (rapoarte privind gestionarea asistenței externe - în cazul DEVCO), inclusiv o declarație de asigurare anuală din partea șefului delegației;

- un amplu program de formare a personalului de la sediu și din delegații;

- oferirea de sprijin și de orientări substanțiale de către sediu pentru delegații (inclusiv prin internet);

- vizite de „verificare” periodice a delegațiilor către care s-a efectuat delegarea, la fiecare 3-6 ani;

- o metodologie de gestionare a ciclului de proiectare și de programare, care să includă:

- după caz, instrumente de asigurare a calității pentru proiectarea intervenției, pentru metoda de punere în aplicare a acesteia, mecanismul de finanțare, sistemul de gestiune, evaluarea și selectarea partenerilor de punere în aplicare etc.;

- gestionarea programelor și proiectelor, instrumente de monitorizare și raportare pentru o punere în aplicare eficace, inclusiv o monitorizare periodică externă a proiectului la fața locului;

- componente de evaluare și audit semnificative.

Raportare financiară și contabilitate

FPI/DEVCO va continua să vizeze asigurarea celor mai înalte standarde de raportare contabilă și financiară utilizând sistemul contabil bazat pe angajamente (ABAC) al Comisiei, precum și instrumente specifice ajutorului extern, precum sistemul comun de informații Relex (CRIS).

În ceea ce privește respectarea cadrului legislativ și procedural, metodele de control al conformității sunt prevăzute în secțiunea 2.2 (măsuri de prevenire a fraudelor și a neregulilor).

Măsuri de prevenire a fraudelor și a neregulilor

A se preciza măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate.

Având în vedere mediul de risc ridicat în care funcționează FPI/EuropeAid, sistemele acestora trebuie să anticipeze o incidență semnificativă a unor erori (nereguli) de conformitate potențiale în cadrul operațiunilor și să asigure un nivel ridicat de control în scopul prevenirii, detectării și remedierii într-o fază cât mai timpurie a procesului de plată. În practică, aceasta înseamnă că FPI/EuropeAid se vor baza în cea mai mare măsură, în cadrul verificărilor de conformitate efectuate, pe controale multianuale ex ante semnificative, efectuate pe teren atât de auditori externi, cât și de personalul Comisiei, înainte de efectuarea plăților finale ale proiectului (continuând totodată să efectueze audituri și controale ex post ), depășind astfel cu mult garanțiile financiare impuse de Regulamentul financiar. Cadrul de conformitate al EuropeAid/FPI constă, inter alia , în următoarele elemente semnificative:

Măsuri preventive

- cursuri de formare de bază obligatorii privind aspectele legate de fraudă, destinate personalului responsabil de gestionarea ajutorului și auditorilor;

- furnizarea de orientări (inclusiv prin internet), inclusiv a Ghidului practic privind contractele, a manualului EuropeAid și a setului de instrumente privind gestiunea financiară (destinat partenerilor de punere în aplicare);

- o evaluare ex ante pentru a se asigura faptul că, în cadrul autorităților ce asigură gestionarea fondurilor relevante în cadrul gestiunii în comun și a gestiunii deconcentrate, au fost instituite măsuri corespunzătoare de combatere a fraudei destinate prevenirii și detectării cazurilor de fraudă în ceea ce privește gestiunea fondurilor UE;

- o verificare ex ante a mecanismelor de combatere a fraudei existente în țara parteneră, ca parte a evaluării criteriului de eligibilitate din cadrul gestionării finanțelor publice, în vederea acordării de sprijin bugetar (respectiv, un angajament ferm de a combate frauda și corupția, autorități de control corespunzătoare, o capacitate judiciară suficientă și mecanisme de răspuns și de sancționare eficiente);

- în 2008, Comisia a semnat la Accra Inițiativa internațională privind transparența ajutoarelor (IATI), convenind asupra unui standard de asigurare a transparenței ajutorului care să garanteze furnizarea la timp și cu regularitate a unor date detaliate privind fluxurile de ajutoare și documentele privind ajutoarele.

- din 14 octombrie 2011, Comisia pune în aplicare prima fază a standardului IATI pentru transparența publicării de informații privind ajutoarele, înainte de următorul Forum la nivel înalt privind eficacitatea ajutorului, de la Busan, din noiembrie 2011. În plus, Comisia va conlucra cu statele membre ale UE la realizarea unei aplicații informatice online comune, denumită TR-AID, care convertesc datele UE privind ajutoarele provenite de la IATI și din alte surse în informații privind ajutoarele ușor de utilizat.

Măsuri de detectare și corective

- audituri și verificări externe (atât obligatorii, cât și bazate pe analiza riscurilor), inclusiv cele realizate de Curtea de Conturi Europeană;

- verificări retrospective (bazate pe analiza riscurilor) și recuperări;

- suspendarea finanțării UE atunci când se constată existența unui caz grav de fraudă, inclusiv de corupție pe scară largă, până în momentul în care autoritățile adoptă măsurile corespunzătoare de remediere și de prevenire în viitor a unor fraude de acest tip.

FPI/EuropeAid vor lucra în continuare la elaborarea strategiei de combatere a fraudei, în conformitate cu noua strategie antifraudă a Comisiei, adoptată la 24 iunie 2011, pentru a garanta, inter alia , că:

- controalele interne FPI/EuropeAid legate de combaterea fraudei sunt pe deplin conforme cu noua strategie antifraudă a Comisiei;

- abordarea FPI/EuropeAid în materie de gestionare a riscului de fraudă este canalizată către identificarea domeniilor în care există riscuri de fraudă și a abordării adecvate a acestora;

- sistemele utilizate la cheltuirea fondurilor UE în țările terțe permit recuperarea datelor relevante în vederea includerii lor în gestionarea riscului de fraudă (de exemplu, dubla finanțare);

- atunci când este necesar, ar putea fi create grupuri de lucru în rețea și instrumente IT adecvate, consacrate analizării cazurilor de fraudă legate de sectorul ajutorului extern.

Estimarea costurilor și a beneficiilor controalelor

Costurile aferente gestiunii/controlului intern ale Instrumentului de stabilitate ar trebui să fie similare celor calculate de EuropeAid pentru gestionarea instrumentelor sale de acțiune externă (și anume 6 % din pachetul financiar).

În ceea ce privește portofoliul EuropeAid în ansamblu, costurile aferente gestiunii/controlului intern se ridică în total la o medie anuală estimată de 658 milioane EUR , în angajamente, în planificarea bugetară 2014-2020. Această cifră include gestionarea FED, care operează în mod integrat, în cadrul structurii de gestionare a EuropeAid. Aceste costuri „neoperaționale” reprezintă aproximativ 6,4 % din media anuală estimată de 10,2 miliarde EUR planificată pentru angajamentele totale (operaționale + administrative) ale EuropeAid din portofoliul său de cheltuieli finanțat din bugetul general al UE și din Fondul european de dezvoltare pentru perioada 2014-2020.

Aceste costuri de gestionare iau în considerare întregul personal al EuropeAid, de la sediu și din delegații, infrastructura, deplasările, activitățile de formare, de monitorizare, de evaluare și contractele de audit (inclusiv cele lansate de beneficiari).

EuropeAid intenționează să reducă, cu timpul, raportul dintre activitățile de gestionare și cele operaționale prin modalitățile îmbunătățite și simplificate introduse de noile instrumente, bazându-se pe schimbările care vor fi aduse probabil de Regulamentul financiar revizuit. Beneficiile esențiale ale acestor costuri de gestionare se fac simțite sub aspectul îndeplinirii obiectivelor politice și al utilizării eficiente și eficace a resurselor, precum și prin aplicarea de măsuri preventive ferme și eficiente din punctul de vedere al costurilor și a altor controale care să asigure conformitatea cu legile și reglementările în vigoare a utilizării fondurilor.

Deși se va viza în continuare îmbunătățirea naturii și orientării activităților de gestionare și a verificărilor de conformitate în legătură cu portofoliul, aceste costuri sunt, în ansamblu, necesare pentru îndeplinirea eficace și eficientă a obiectivelor instrumentelor, cu un risc minim de neconformitate (sub nivelul rezidual de eroare de 2 %) și sunt semnificativ mai scăzute decât riscurile pe care le implică suprimarea sau reducerea controalelor interne în acest domeniu cu un grad ridicat de risc.

IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI

Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată (afectate)

- Linii bugetare de cheltuieli existente

În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare.

Rubrica din cadrul financiar multianual | Linia bugetară | Tipul cheltuielilor | Contribuție |

Numărul [Descriere………………………...……….] | Dif./ Nedif.[15] | Țări AELS[16] | Țări candidate[17] | Țări terțe | În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar |

IV | 19 06 : Gestionarea crizelor și amenințări mondiale la adresa securității 19 06 01 Pregătirea și capacitatea de reacție în situații de criză 19 06 01 01 Pregătirea și capacitatea de reacție în situații de criză 19 06 01 02 Finalizarea cooperării anterioare 19 06 02 Acțiuni de protecție a țărilor și a populațiilor lor împotriva amenințărilor tehnologice importante 19 06 02 01 Acțiuni în domeniul pregătirii și a reducerii riscului în legătură cu materiale și agenți chimici, nucleari și biologici 19 06 02 02 Acțiunea de pregătire în vederea reducerii armelor nucleare, biologice și chimice și a armelor de calibru mic 19 06 02 03 Politica Uniunii de combatere a proliferării armelor de calibru mic 19 06 03 Acțiuni transregionale în domeniile crimei organizate, luptei împotriva traficului, protecției infrastructurii importante și a amenințărilor la adresa sănătății publice și a luptei împotriva terorismului 19 06 09 Proiect-pilot – Program pentru activitățile de instaurare a păcii desfășurate de ONG-uri | Dif. | NU | NU | NU | NU |

- Noile linii bugetare a căror creare se solicită

În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare.

Rubrica din cadrul financiar multianual | Linia bugetară | Tipul cheltuielilor | Contribuție |

Numărul [Rubrica….………………………………….] | Dif./ Nedif. | Țări AELS | Țări candidate | Țări terțe | În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar |

IV | 19 06: Gestionarea crizelor și amenințări mondiale la adresa securității 19 06 01 Pregătirea și capacitatea de reacție în situații de criză 19 06 02 Prevenirea conflictelor, pregătirea pentru situații de criză și consolidarea păcii 19 06 03 Amenințări mondiale și transregionale la adresa securității | Dif. | NU | NU | NU | NU |

Impactul estimat asupra cheltuielilor

Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Rubrica din cadrul financiar multianual: | Numărul | Rubrica IV – Europa globală |

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Necesarul de resurse umane estimat

- ( Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse umane

- ( Propunerea/inițiativa implică utilizarea de resurse umane, conform explicațiilor de mai jos:

Estimarea trebuie exprimată în valoare întreagă (sau cel mult cu o zecimală)

Anul N | Anul N+1 | Anul N+2 | Anul N+3 | A se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) |

( Posturi din schema de personal (posturi de funcționari și de agenți temporari) |

XX 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) | 40,9 | 40,5 | 40,1 | 39,7 | 39,7 | 39,7 | 39,7 |

XX 01 01 02 (în delegații) |

XX 01 05 01 (cercetare indirectă) |

10 01 05 01 (cercetare directă) |

( Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[25] |

XX 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) | 19,4 | 19,2 | 19,0 | 18,9 | 18,9 | 18,9 | 18,9 |

XX 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) |

10 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării directe) |

Alte linii bugetare (a se preciza) |

TOTAL | 95,5 | 94,6 | 93,7 | 92,8 | 92,8 | 92,8 | 92,8 |

În 2014, resursele umane de la rubrica 5 sunt împărțite după cum urmează între DEVCO și FPI:

- Schema de personal: 18,7 ENI pentru FPI și 22,2 ENI pentru DEVCO (Total = 40,9 ENI)

- Personal extern: : 17,9 ENI pentru FPI și 1,5 ENI pentru DEVCO (Total = 19,4)

În ceea ce privește resursele umane de la rubrica 4 (linia BA din programul Instrumentului de stabilitate), trebuie remarcat faptul că, în prezent, se recurge la o parte din personalul DEVCO din delegații pentru gestionarea proiectelor de răspuns în situații de criză din cadrul Instrumentului de stabilitate, sub responsabilitatea FPI. În prezent, sunt în curs circa 46 de proiecte în 30 de delegații. Personalul autorizat care urmează să fie detașat la delegații în temeiul proiectului de buget pe 2012 și finanțat din linia BA constă în 35 de agenți contractuali, din care 30 pentru FPI și 5 pentru DEVCO.

19 este domeniul de politică sau titlul din buget în cauză.

Necesarul de resurse umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG-ului în cauză alocate deja gestionării acțiunii și/sau realocate intern în cadrul DG-ului, completate, după caz, prin resurse suplimentare ce ar putea fi alocate DG-ului care gestionează acțiunea în cadrul procedurii de alocare anuală și în lumina constrângerilor bugetare.

Descrierea sarcinilor care trebuie efectuate:

Funcționari și agenți temporari |

Personal extern |

Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual 2014-2020

- ( Propunerea/inițiativa este compatibilă cu cadrul financiar multianual 2014-2020.

- ( Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii corespunzătoare din cadrul financiar multianual.

A se explica reprogramarea necesară, precizându-se liniile bugetare în cauză și sumele aferente.

- ( Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la instrumentul de flexibilitate sau la revizuirea cadrului financiar multianual[27].

A se explica necesitatea efectuării acestei acțiuni, precizând rubricile și liniile bugetare în cauză, precum și sumele aferente.

Participarea terților la finanțare

- Propunerea/inițiativa nu prevede cofinanțare din partea terților

- Propunerea/inițiativa prevede cofinanțare, estimată în cele ce urmează:

Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)

Anul N | Anul N+1 | Anul N+2 | Anul N+3 | A se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) | Total |

Anul N | Anul N+1 | Anul N+2 | Anul N+3 | A se introduce numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) |

Articolul …... | | | | | | | | | |Pentru diversele venituri alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli afectată (afectate).

A se preciza metoda de calcul a impactului asupra veniturilor.

[1] SEC(2011) 215 final

[2] FED, Fondul global de combatere a schimbărilor climatice și de protecție a biodiversității și Rezerva pentru ajutoare de urgență sunt instrumente suplimentare și rămân în afara bugetului UE.

[3] COM (2011) 500 din 29 iunie 2011.

[4] JO L 327, 24.11.2006, p. 1-11.

[5] Concluziile Președinției, Consiliul European de la Göteborg, 15-16 iunie 2001.

[6] Documentul nr. 15097/07 al Consiliului din 20.11.2007.

[7] Strategia de securitate internă a UE în acțiune: cinci pași către o Europă mai sigură, COM (2010) 673 final, din 22.11.2010.

[8] JO L 55, 28.2.2011, p. 13.

[9]

[10]

[11] ABM (Activity Based Management): gestionarea pe activități – ABB (Activity Based Budgeting): stabilirea bugetului pe activități.

[12] Astfel cum sunt menționate la articolul 49 alineatul (6) litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar.

[13] Explicațiile privind modurile de gestionare, precum și trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe site-ul BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html

[14] Astfel cum sunt menționate la articolul 185 din Regulamentul financiar.

[15] Dif. = credite diferențiate / Nedif. = credite nediferențiate.

[16] AELS: Asociația Europeană a Liberului Schimb.

[17] Țările candidate și, după caz, țările potențial candidate din Balcanii Occidentali.

[18] Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei.

[19] Asistență tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă.

[20] Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei.

[21] Realizările se referă la produsele și serviciile care vor fi furnizate (de ex.: numărul de schimburi de studenți finanțate, numărul de km de străzi construiți etc.).

[22] Conform descrierii din secțiunea 1.4.2. „Obiectiv(e) specific(e)…”

[23] Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei.

[24] Asistență tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă.

[25] AC= agent contractual; INT = personal pus la dispoziție de agenți de muncă temporară („Intérimaire”); JED = „Jeune Expert en Délégation” (expert tânăr în delegații); AL= agent local; END= expert național detașat.

[26] Sub plafonul pentru personal extern din credite operaționale (fostele linii „BA”).

[27] A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional.

[28] În ceea ce privește resursele proprii tradiționale (taxe vamale, cotizațiile pentru zahăr), sumele indicate trebuie să fie sume nete, și anume sume brute după deducerea a 25 % pentru costuri de colectare.