—

întrucât raportul Barometrului pe 2020 a demonstrat că impactul multidimensional al crizei de COVID-19 a fost – și este încă – foarte asimetric și are o puternică dimensiune teritorială, existând o nevoie incontestabilă de a înțelege mai nuanțat modul în care pandemia afectează dezvoltarea locală și regională: 1. subliniază că pandemia de COVID-19 și multiplele sale consecințe au reprezentat un test major pentru funcționarea democrației și reziliența societăților noastre și, mai ales, pentru sistemele noastre de sănătate, unele dintre acestea din urmă fiind complet paralizate; subliniază că impactul a fost inegal la nivelul Uniunii: regiunile de frontieră și zonele urbane s-au dovedit a fi mai vulnerabile, în timp ce regiunile rurale – în general mai dezavantajate în termeni de acces la asistență medicală – au făcut față relativ mai bine; solicită o viziune politică și investiții de nivel strategic mai ridicat, pentru ca Uniunea Europeană a sănătății să devină o realitate, insistând că sistemele regionale de sănătate trebuie să reprezinte piatra de temelie a rezilienței UE și să facă parte din viitoarea arhitectură a pregătirii și reacției în caz de criză sanitară; solicită, inclusiv în contextul instrumentului de urgență pentru piața internă, anunțat de Comisia Europeană pentru începutul anului 2022, să se ia în considerare efectele asupra pieței europene a muncii în orice criză care afectează regiunile frontaliere și să se prevadă derogări sustenabile pentru toți lucrătorii transfrontalieri, pentru a evita lacunele nejustificate în materie de protecție; 2. subliniază că pandemia a pus la încercare și reziliența economiilor noastre. Scăderea cu 6 % a PIB-ului UE în 2020 ascunde disparități regionale majore și poate fi explicată prin expunerea regiunilor respective la restricții, dar și prin trăsăturile lor structurale specifice, cum ar fi ponderea persoanelor angajate în sectoare cu riscuri, nivelul de educație, proporția microîntreprinderilor sau calitatea guvernanței. Pentru a permite orașelor și regiunilor să profite la maximum de instrumentul Next Generation EU și a se concentra asupra investițiilor pe termen lung care vor îmbunătăți acest specific structural, calendarul cu măsuri de redresare trebuie prelungit până în 2024. Creșterea ratei de cofinanțare pentru măsurile de redresare pe termen scurt ar trebui extinsă cu un an și este necesar să se asigure coerența între diversele programe de finanțare și măsurile de reglementare; 3. subliniază că scăderea veniturilor, alături de creșterea cheltuielilor exercită o presiune fără precedent asupra bugetelor autorităților locale și regionale, având ca rezultat un „efect de foarfecă”. Pentru 2020, acest decalaj poate fi estimat la aproximativ 180 de miliarde EUR pentru toate autoritățile locale și regionale din UE. Astfel, cheltuielile de 124 miliarde EUR ca urmare a măsurilor din domeniul sănătății publice, de sprijinire a întreprinderilor și pentru alte măsuri și scăderea veniturilor cu 55 de miliarde EUR, ca urmare a scăderii activității (și, ca atare, a veniturilor din impozite și taxe). Sprijinul semnificativ acordat de guvernele naționale și de UE bugetelor autorităților locale și regionale a atenuat acest efect, dar atenuarea este foarte inegală între statele membre, iar autoritățile locale și regionale vor avea nevoie de sprijin continuu în 2021 și ulterior. Astfel, stabilitatea bugetară a fost, de asemenea, afectată, precum și autonomia fiscală în sens mai larg, ceea ce poate afecta furnizarea eficientă a serviciilor publice. Revizuirea cadrului european de guvernanță economică – care în prezent nu ține seama destul de distincția dintre cheltuielile curente și cheltuielile de investiții pe termen lung/sustenabile – trebuie să reflecte mai bine nevoile autorităților locale și regionale. Mai ales în Pactul de stabilitate și de creștere trebuie stabilită o regulă de aur pentru investițiile publice durabile, care să excludă investițiile publice nete din calculul deficitului; 4. reafirmă necesitatea de a implica autoritățile locale și regionale în evaluarea și punerea în aplicare a Mecanismului de redresare și reziliență (RRF) și, mai precis, a principalelor sale instrumente operaționale – Planurile naționale de redresare și reziliență (PNRR). După cum s-au exprimat temeri în prima ediție a Barometrului, această implicare s-a dovedit a fi limitată: un număr foarte mic de state membre au detaliat implicarea autorităților locale și regionale în procesul lor de consultare sau au descris în mod sistematic rolul autorităților locale și regionale pentru fiecare domeniu de politică. Această lipsă de implicare este îngrijorătoare, dat fiind că autoritățile locale și regionale sunt factori-cheie ai investițiilor publice și că obiectivele Mecanismului de redresare și reziliență au o relevanță deosebită pentru autoritățile locale și regionale, în funcție de distribuirea competențelor. Susține că modul în care au fost elaborate PNRR și au fost implicate autoritățile locale și regionale nu favorizează asumarea responsabilității pentru planurile de redresare. Multe recomandări specifice fiecărei țări nu au fost urmate, din cauza lipsei de asumare și implicare a autorităților locale și regionale în semestrul european; 5. subliniază că programele naționale de reformă reprezintă și o oportunitate esențială de a impulsiona redresarea verde. Mai mult de jumătate dintre temele-cheie ale Pactului verde sunt integrate pe deplin în programele naționale de reformă analizate într-un studiu recent al CoR, iar tranziția verde absoarbe, în medie, 41 % din bugetul planurilor naționale de redresare și reziliență. Dat fiind că 75 % dintre cetățenii UE locuiesc în zone urbane (care produc cea mai mare parte a emisiilor de gaze cu efect de seră) și că un număr tot mai mare de autorități locale și regionale se angajează să acționeze, autoritățile locale și regionale se află în prima linie a acțiunilor de combatere a schimbărilor climatice. Prin urmare, ALR trebuie să fie parteneri cu drepturi depline în elaborarea și punerea în aplicare a inițiativelor Pactului verde, în special în domenii de politică precum renovarea clădirilor, mobilitatea durabilă sau ecologizarea urbană. Ele sunt, de asemenea, deosebit de bine plasate pentru a asigura utilizarea consecventă a fondurilor de redresare cu fondurile ESI (inclusiv Fondul de coeziune și FEDR); 6. subliniază că atenuarea schimbărilor climatice, adaptarea la ele și conservarea și refacerea mediului sunt elemente-cheie pentru construirea unor societăți și economii mai reziliente și mai durabile, deoarece efectele pandemiei de COVID-19, impactul schimbărilor climatice și degradarea mediului variază în mod semnificativ în funcție de particularitățile geografice, economice și sociale ale zonelor europene; reiterează că acțiunile eficiente în domeniul climei și al mediului necesită aplicarea deplină a guvernanței pe mai multe niveluri și invită Comisia și statele membre să integreze pe deplin nivelul subnațional în politicile Pactului verde european; subliniază că schimbările climatice reprezintă o provocare globală și că 2021 este o perioadă crucială pentru realizarea de progrese în măsurile globale concertate în domeniul climei, cu COP 26 a Convenției-cadru a ONU pentru schimbări climatice ca punct central; CoR va analiza posibilitatea de a colabora cu parteneri precum Comisia Europeană, UNDRR și Centrul Comun de Cercetare pentru a crea o Platformă regională de reziliență. Platforma urmărește să sprijine autoritățile locale și regionale în consolidarea rezilienței lor la crizele viitoare în domenii precum dezastrele naturale, schimbările climatice și sănătatea, prin colectarea de date și de bune practici; 7. regretă că, în 2020, rata șomajului a crescut în majoritatea regiunilor NUTS 2 din UE și că tinerii sunt afectați în mod deosebit de această deteriorare, după mai mulți ani consecutivi de îmbunătățire. Pentru a se asigura că „noua normalitate” în termeni de muncă, locuință și călătorii în UE nu neglijează pe nimeni, este necesară o discuție serioasă privind coeziunea economică, socială și teritorială, precum și coeziunea ca valoare globală a UE. Summitul social de la Porto și angajamentul social aferent de la Porto trebuie să dea tonul pentru dimensiunea socială a UE și nu trebuie precupețite eforturi pentru a atinge obiectivele stabilite pentru 2030. Ar trebui elaborate măsuri specifice pentru grupurile de populație aflate în situație de risc. De exemplu, toți tinerii ar trebui să aibă acces la programul Erasmus+, iar fiecare tânăr european ar trebui să aibă o „garanție pentru un set minim de calificări și competențe”, recunoscută în toate statele membre; 8. subliniază avantajele acestei „noi normalități”, întrucât pandemia a accelerat, de asemenea, tranziția digitală. Cu toate acestea, în majoritatea statelor membre ale UE există un decalaj digital semnificativ între zonele urbane și cele rurale în termeni de infrastructură, utilizare a internetului și servicii de e-guvernare, precum și o concentrare puternică a industriei tehnologice în anumite regiuni ale UE. Reducerea acestui decalaj digital prin strategii cuprinzătoare, care să implice toate nivelurile de guvernare, este o necesitate pentru o redresare durabilă. Pandemia a demonstrat valoarea conectivității digitale și nevoia de coeziune digitală, un concept care ar trebui corelat cu coeziunea economică, socială și teritorială. În acest sens, este esențial să se creeze un set solid și cuprinzător de date la nivel local și regional, pentru a transpune obiectivele digitale din Busola digitală 2030 pentru dimensiunea digitală la nivelurile subnaționale, reflectând rolul autorităților locale și regionale în transformarea digitală; Aceste obiective digitale obligatorii ar trebui să se oglindească în raportul de punere în aplicare al Comisiei Europene privind viziunea pe termen lung pentru zonele rurale; 9. pledează pentru consolidarea rolului autorităților locale și regionale în integrarea refugiaților și a migranților. Dată fiind necesitatea de a răspunde provocării globale reprezentate de migrație și integrare la nivel local, numeroase autorități locale și regionale joacă un rol activ în primirea și integrarea migranților, prin furnizarea de infrastructuri și servicii urbane vitale, pentru a răspunde nevoilor lor, cum ar fi locuințe sociale și la prețuri accesibile, educație de calitate și servicii de sănătate. Prin urmare, politicile de primire și integrare a migranților trebuie formulate într-o abordare ascendentă, în consultare cu autoritățile locale și regionale, pentru a garanta că aceste politici nu sunt deconectate de realitatea comunităților-gazdă. În plus, trebuie facilitat accesul ALR la fonduri de sprijin, iar municipalitățile care participă la programul UE de transfer și/sau își dezvoltă propriile proiecte de integrare ar trebui să poată primi finanțare directă; 10. constată cu îngrijorare că relației dintre Regatul Unit și UE care rezultă din Acordul comercial și de cooperare îi lipsește „profunzimea teritorială”. CoR este pregătit să contribuie la o agendă pozitivă de cooperare teritorială cu autoritățile locale și regionale din Regatul Unit, pe baza unor abordări noi, care nu se bazează doar pe cadrul instituțional al acordului. În acest scop, ar putea fi lansate mai multe inițiative concrete, cum ar fi modificarea Regulamentului privind grupările europene de cooperare teritorială (GECT), pentru a facilita înființarea de GECT cu Regatul Unit sau furnizarea de sprijin specific pentru capacitatea administrativă a instituțiilor publice de a se implica în proiecte de cooperare cu partenerii din Regatul Unit. Monitorizarea implicării autorităților locale și regionale în punerea în aplicare a rezervei de ajustare la Brexit va fi, de asemenea, esențială pentru a verifica dacă impactul teritorial al retragerii Regatului Unit din UE este remediat; 11. subliniază că, potrivit primului sondaj realizat în numele CoR în rândul a peste un milion de politicieni aleși la nivel subnațional, aproape două treimi dintre politicienii locali (64 %) consideră că regiunile, orașele și satele nu au destulă influență asupra elaborării politicilor UE. Prin urmare, Europa poate deveni mai democratică și, de asemenea, mai rezilientă din punct de vedere ecologic în urma crizei de COVID-19, cu recunoașterea și aplicarea oficială a subsidiarității active, pentru a garanta că se iau măsuri la nivelul la care acțiunea va genera o valoare adăugată maximă pentru cetățeni și că sunt instituite procese decizionale coordonate și eficace; 12. subliniază că Conferința privind viitorul Europei este o șansă pe care cetățenii trebuie să o fructifice pentru a promova Casa democrației europene. În calitate de actori-cheie în punerea în aplicare și dezvoltarea practicilor de democrație participativă și deliberativă, care completează și consolidează democrația participativă, orașele și regiunile sunt vitale în consolidarea încrederii publicului în procesul decizional democratic. Invită, prin urmare, instituțiile UE să utilizeze conferința ca pe o oportunitate de a testa măsuri inovatoare (cum ar fi platforma digitală multilingvă interactivă și atelierele cetățenești), care ar putea deveni caracteristici permanente ale procedurilor decizionale ale UE, și să fie mai conștiente de nevoile autorităților locale și regionale, luând în considerare totodată necesitatea modificării tratatelor; 13. subliniază că dezvoltarea regiunilor depinde în mare măsură de calitatea conectivității lor fizice. În acest context, subliniază necesitatea de a promova transportul feroviar ca element-cheie în abordarea problemei excluderii din transportul public a regiunilor îndepărtate și mai puțin dezvoltate; subliniază necesitatea de a aprofunda integrarea între modurile de transport ecologice, inovatoare și sigure; recunoaște că aeroporturile regionale joacă un rol important în coeziunea teritorială a UE pentru regiunile slab populate, periferice sau mai puțin dezvoltate; subliniază că, date fiind provocările globale care pot fi abordate numai prin cooperare, regiunile și orașele din UE trebuie să-și îndrepte atenția în același timp atât înspre interiorul, cât și în exteriorul UE; 14. consideră că există un mare potențial pentru milionul de politicieni din UE aleși la nivel regional și local de a contribui la Casa democrației europene și constată, din cel mai recent sondaj al nostru, că o majoritate covârșitoare a acestor politicieni afirmă că o mai mare implicare a lor va face ca democrația în UE să funcționeze mai bine; 15. încredințează președintelui mandatul de a transmite Barometrul anual regional și local pentru 2021, împreună cu prezenta rezoluție, președinților Parlamentului European, Comisiei Europene și Consiliului European, precum și șefilor de stat și de guvern din cele 27 de state membre ale UE; încurajează politicienii de la nivel regional și local din Europa să disemineze raportul în rândul cetățenilor și al mass-media de la nivel local.