[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 29.9.2010

COM(2010) 525 final

2010/0279 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

privind măsurile de executare pentru corectarea dezechilibrelor macroeconomice excesive din zona euro

EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONTEXTUL PROPUNERII

Apariția unor dezechilibre de proporții, printre care s-au numărat o serie de discrepanțe importante și persistente la nivelul competitivității, s-a dovedit, în momentul declanșării crizei, extrem de dăunătoare pentru Uniunea Europeană, și în special pentru moneda euro. În anii care au precedat criza, costurile de finanțare scăzute au alimentat alocarea necorespunzătoare a resurselor, deseori către utilizări mai puțin productive, ducând la niveluri de consum nesustenabile, bule imobiliare și acumularea de datorii externe și interne în unele state membre. Este, așadar, important să se pună la punct o nouă procedură structurată de prevenire și corectare a dezechilibrelor macroeconomice nefavorabile în toate statele membre.

În comunicarea și în raportul referitoare la „UEM@10: succese și provocări după 10 ani de Uniune Economică și Monetară”[1], Comisia a propus o amplă agendă politică al cărei scop era îmbunătățirea funcționării UEM. Mai precis, comunicarea a subliniat necesitatea extinderii supravegherii economice astfel încât să fie posibile detectarea și soluționarea dezechilibrelor macroeconomice într-o etapă incipientă. Supravegherea extinsă era considerată ca fiind perfect justificată în domenii precum competitivitatea externă și contul curent, marcate de discrepanțe semnificative între statele membre, apărute după lansarea monedei euro. Pentru a identifica soluții la aceste probleme, Eurogrupul a convenit, în iulie 2008, să inițieze o reexaminare periodică a evoluțiilor înregistrate în materie de competitivitate în cadrul zonei euro, demers care s-a dovedit a fi productiv.

Europa 2020 definește o strategie ambițioasă și cuprinzătoare având ca obiectiv o creștere inteligentă durabilă și favorabilă incluziunii a economiei UE. În contextul crizei, aceasta pune un nou accent pe corectarea deficiențelor Europei în materie de supraveghere macrofinanciară și provocări structurale. Ținând cont de interacțiunile economice și financiare puternice din cadrul zonei euro și de impactul acestora asupra monedei unice, Europa 2020 invită la elaborarea unui cadru strategic specific zonei euro care să permită corectarea dezechilibrelor macroeconomice majore[2]. Din această perspectivă, se impune crearea unui mecanism inclus în legislație, prin care să se monitorizeze sursele dezechilibrelor macroeconomice și să se garanteze realizarea unor acțiuni de corecție ori de câte ori este necesar. Este absolut esențial să existe o legătură între acțiunile preventive și cele corective, pentru a se evita ajustările economice dificile în perioadele în care dezechilibrele scapă de sub control.

2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE

În contextul unei crize de o amploare fără precedent și dincolo de acțiunile întreprinse urgent pentru a rezolva problemele imediate, Comisia a reacționat rapid propunând o agendă de reforme ambițioasă, dar realistă. Aceasta s-a materializat prin două comunicări către Parlamentul European și Consiliu, publicate la 12 mai, respectiv 30 iunie 2010. Optând pentru documente juridice publice ca modalități de comunicare, Comisia a dorit să-și demonstreze angajamentul faţă de promovarea dialogului cu statele membre, cu Parlamentul European şi cu toate părţile interesate, furnizând, în acelaşi timp, propuneri concrete de acţiune.

În comunicarea din 12 mai 2020, Comisia a prezentat o abordare structurată pe mai mulți piloni pentru consolidarea coordonării politicilor economice. Comunicarea punea accentul pe necesitatea de a utiliza toate instrumentele de supraveghere disponibile în temeiul tratatului. Acolo unde acest lucru se dovedește necesar, instrumentele existente trebuie modificate și completate. Comunicarea propunea totodată o respectare mai strictă a Pactului de stabilitate și creștere și extinderea supravegherii economice. În vederea îndeplinirii acestui obiectiv, crearea unui semestru european pentru coordonarea politicilor economice ar permite statelor membre să-și coordoneze de la bun început politicile la nivel european. În fine, comunicarea prezenta principiile care ar trebui să stea la baza unui cadru solid de management al crizelor pentru statele membre din zona euro. În linii generale, majoritatea propunerilor se aplicau Uniunii Europene în ansamblu, în timp ce aspectele legate de zona euro urmau să facă obiectul unor norme mai stricte.

Între timp, însă, tensiunile de pe piețele financiare s-au accentuat, iar la 9 mai 2010, pe baza unei propuneri a Comisiei, s-a decis în cadrul unui Consiliu Ecofin extraordinar crearea unui mecanism european de stabilizare și s-a exprimat angajamentul ferm în favoarea unei consolidări bugetare mai rapide atunci când acest lucru se justifică.

La 30 iunie 2010, Comisia Europeană a adoptat o comunicare actualizată care oferea o descriere mai detaliată a principiilor de supraveghere economică prezentate în comunicarea din 12 mai. Comunicarea se referea mai ales la aspecte legate de punerea în aplicare și de executare. Documentul a subliniat faptul că UE are nevoie de o mai bună supraveghere macroeconomică la nivelul statelor membre, care să integreze toate domeniile de politică economică relevante. Dezechilibrele macroeconomice ar trebui analizate în strânsă legătură cu politica bugetară și cu reformele de stimulare a creșterii, în contextul strategiei „Europa 2020”. Se preconiza ca supravegherea sporită să se bazeze pe conceptul de „semestru european” și să fie însoțită de un sistem de sancțiuni pentru prevenirea sau corectarea exceselor care ar putea pune în pericol stabilitatea financiară a UE și a zonei euro. Pe partea bugetară, se sublinia că se impune consolidarea ambelor componente, preventivă și corectivă, ale Pactului de stabilitate și creștere. A fost, de asemenea, prezentat un plan general pentru remedierea dezechilibrelor macroeconomice dintre statele membre.

Prin comunicările susmenționate, Comisia a contribuit la lucrările Grupului operativ privind guvernanța economică prezidat de președintele Consiliului European și înființat de Consiliul European din martie. Grupul operativ a recunoscut că dezechilibrele reprezintă o problemă deosebită, în special pentru membrii zonei euro. De asemenea, a fost recunoscută necesitatea unei monitorizări aprofundate a evoluțiilor macroeconomice prin intermediul unui set de indicatori-cheie, mai exact în cadrul unui mecanism de alertă. În linii generale, s-a convenit că supravegherea macroeconomică ar trebui să funcționeze în paralel cu supravegherea bugetară în temeiul Pactului de stabilitate și creștere.

Consiliul European a urmărit îndeaproape lucrările grupului operativ. Primele linii directoare au fost formulate în concluziile Consiliului European din 17 iunie, în care s-a convenit asupra elaborării unui tablou de bord pentru detectarea din timp a tendințelor nesustenabile sau periculoase. Concluziile Consiliului European din 16 septembrie 2010 au salutat elaborarea unui nou cadru de supraveghere macroeconomică pentru monitorizarea și corectarea în timp util a discrepanțelor și dezechilibrelor nesustenabile în materie de competitivitate.

3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

Mecanismul de prevenire și corectare a dezechilibrelor macroeconomice este alcătuit din două proiecte de propuneri de regulamente. Prima propunere schițează procedura de dezechilibru excesiv, iar cea de a doua vizează măsurile de executare conexe. Ambele sunt descrise în prezenta expunere de motive.

Prima propunere prevede un cadru pentru identificarea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice, inclusiv a problemelor legate de tendințele de deteriorare a competitivității. Ea vine astfel în completarea procesului de supraveghere macrostructurală a statelor membre prevăzut de strategia Europa 2020.

Procedura de dezechilibru excesiv este un element complet nou al procesului de supraveghere economică. Ea include o evaluare periodică a riscurilor apariției unor dezechilibre, precum și un mecanism de alertă, cuplat cu reguli concepute pentru a permite adoptarea unor măsuri de corecție în cazul unor dezechilibre macroeconomice nefavorabile care depășesc domeniul politicii bugetare. Procedura de dezechilibru excesiv se aplică tuturor statelor membre.

Supravegherea pornește de la un mecanism de alertă care vizează identificarea statelor membre confruntate cu niveluri potențial problematice ale dezechilibrelor macroeconomice. Mecanismul de alertă constă într-un tablou de bord (articolul 3) completat de o analiză critică. Tabloul de bord este conceput ca un instrument transparent, suficient de accesibil, bazat pe o logică economică. În acest scop au fost elaborați indicatori care să asigure identificarea la timp a dezechilibrelor care apar în diverse sectoare ale economiei. Setul de indicatori ar trebui să aibă o anvergură suficient de mare pentru a acoperi orice situație de dezechilibru major și pentru a garanta un grad de sensibilitate suficient de ridicat pentru detectarea dezechilibrelor într-o etapă incipientă. Tabloul de bord va fi alcătuit din mai mulți indicatori pentru fiecare stat membru.

Pentru fiecare indicator se vor stabili și se vor anunța pragurile de alertă, asigurându-se astfel o mai mare transparență și mai multă responsabilitate. Pentru anumiți indicatori, pragurile vor fi simetrice. Ele vor detecta atât nivelurile excesiv de ridicate, cât și nivelurile excesiv de scăzute ale variabilei. Este, totuși, important de reținut că indicatorii nu trebuie considerați nici obiective strategice, nici instrumente de politică. De exemplu, un deficit de cont curent de 3% poate fi considerat acceptabil într-un stat în plin proces de convergență și are mari nevoi în materie de investiții, dar nu într-o țară mai avansată, cu o populație aflată în îmbătrânire accelerată. Prin urmare, pragurile trebuie privite ca valori indicative pentru exercițiul de evaluare și nu trebuie interpretate mecanic. Este necesar ca aceste praguri să fie completate de o analiză economică și de o expertiză specifică fiecărei țări.

Comisia va prezenta indicatorii care alcătuiesc tabloul de bord, valorile lor și metodologiile care stau la baza acestora într-un document separat, oferind astfel transparență deplină cu privire la funcționarea mecanismului de alertă. Structura tabloului de bord ar putea evolua în timp, în funcție de dinamica riscurilor care pot să apară cu privire la stabilitatea macroeconomică sau de schimbările intervenite în ceea ce privește disponibilitatea datelor. Printre indicatori se vor număra probabil atât indicatori externi, cât și interni. Evaluarea poziției externe (de exemplu, conturile curente sau datoria externă) sau a competitivității prețurilor sau a costurilor (de exemplu, cursurile de schimb reale) ar facilita detectarea dezechilibrelor externe. Utilizarea indicatorilor interni (de exemplu, datoria din sectorul privat și datoria publică) este justificată de faptul că dezechilibrele externe au în mod necesar echivalente interne. Monitorizarea indicatorilor interni este în sine justificată, deoarece dezechilibrele interne pot avea repercusiuni asupra altor state membre, în special prin intermediul contagiunii în situația unei crize financiare. Combinați, acești indicatori ar acoperi o mare parte din nevoile analitice pentru o evaluare preliminară a posibilelor dezechilibre.

Comisia va anunța periodic rezultatele tabloului de bord; acestea vor fi însoțite de un raport al serviciilor sale care va analiza eventuale semnale contradictorii ale diferiților indicatori (articolul 4). Pe baza tuturor informațiilor disponibile, Comisia va alcătui o listă a statelor membre care prezintă riscul de a se confrunta cu dezechilibre. Discuțiile prealabile pe această temă în cadrul Consiliului și al Eurogrupului vor permite Comisiei să obțină feedback din partea statelor membre și să asigure transparența dezbaterilor sale. În urma acestor discuții, Comisia va furniza un bilanț aprofundat al situației fiecărui stat membru pentru care mecanismul de alertă indică posibilitatea sau riscul apariției unor dezechilibre, (articolul 5). Acest bilanț aprofundat va consta într-o analiză detaliată a problemelor de fond din statul membru respectiv. Acolo unde este cazul, bilanțul poate fi realizat în paralel cu misiunile de supraveghere efectuate în țara vizată. Se va ține cont de avertismentele sau recomandările primite din partea Comitetului european pentru riscuri sistemice, precum și de inițiativele de politică ale statelor membre care fac obiectul bilanțului, reflectate în programele lor de stabilitate și convergență și în programele naționale de reformă. În urma acestei analize aprofundate a Comisiei sunt posibile trei concluzii diferite, după cum se prevede la articolele 6 și 7:

- Dacă dezechilibrele macroeconomice nu sunt considerate problematice, Comisia va propune să nu se mai ia măsuri suplimentare.

- În cazul în care consideră, după efectuarea bilanțului aprofundat, că există dezechilibre macroeconomice (sau riscul ca acestea să apară), Comisia va recomanda Consiliului să adopte recomandările preventive necesare pentru statele membre vizate, în conformitate cu articolul 121 alineatul (2) din tratat. În spiritul orientărilor generale de politică economică și în funcție de natura dezechilibrului, recomandările preventive pot viza probleme din mai multe domenii de politică.

- Dacă bilanțul aprofundat indică dezechilibre grave sau dezechilibre care pun în pericol buna funcționare a Uniunii economice și monetare într-un anumit stat membru, Consiliul poate, la recomandarea Comisiei, să adopte recomandări în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din tratat, declarând existența unui dezechilibru excesiv și recomandând statului membru vizat să adopte măsuri de corecție până la un anumit termen și să își prezinte măsurile strategice în acest sens prin intermediul unui plan de acțiune. Statele membre care se confruntă cu dezechilibre excesive în sensul procedurii de dezechilibru excesiv ar face obiectul unei presiuni accentuate inter pares. Aceste recomandări formulate în contextul procedurii de dezechilibru excesiv ar trebui să fie anunțate public și să fie mai detaliate și mai prescriptive decât recomandările preventive prevăzute la articolul 6. În funcție de natura dezechilibrului, recomandările de politică ar putea aborda aspecte de politică bugetară, salarială, macrostructurală și macroprudențială sub controlul autorităților naționale.

În urma declanșării unei proceduri de dezechilibru excesiv, statele membre vizate vor avea obligația de a adopta un plan de acțiuni de corecție într-un anumit interval de timp, în conformitate cu articolul 8, pentru a stabili o foaie de parcurs pentru implementarea măsurilor strategice care se impun. Planul de acțiuni de corecție ar confirma angajamentul statului membru vizat în direcția soluționării dezechilibrelor cu care se confruntă. În termen de două luni de la prezentarea unui plan de acțiuni de corecție și pe baza unui raport al Comisiei, Consiliul va evalua acest plan. Dacă planul este considerat suficient, Consiliul va adopta un aviz, pe baza unei propuneri a Comisiei. Dacă acțiunile întreprinse sau preconizate în planul de acțiuni de corecție sau calendarul de implementare a acestora sunt considerate insuficiente pentru punerea în aplicare a recomandărilor sale, Consiliul, pe baza unei propuneri din partea Comisiei, invită statul membru să modifice planul de acțiuni de corecție într-un anumit interval de timp. Flexibilitatea pe care o oferă procedura ar trebui să permită Consiliului să stabilească termenul adecvat atunci când emite recomandări în cadrul PDE, ținând cont de amploarea și de urgența dezechilibrelor, precum și de capacitatea politicilor de a remedia situația. Spre deosebire de politica bugetară, guvernele naționale nu au control direct asupra tuturor pârghiilor politice atunci când se pune problema soluționării dezechilibrelor. Mai mult decât atât, politicile de corecție pot avea un efect întârziat asupra dezechilibrelor, în funcție de natura acestora. De exemplu, în perioada de zece ani care a precedat criza din 2008, zona euro s-a confruntat cu discrepanțe permanente între pozițiile competitive și conturile curente ale statelor membre. Corectarea dezechilibrelor de competitivitate și a dezechilibrelor externe necesită schimbări importante la nivelul prețurilor și al costurilor relative, în paralel cu realocarea cererii și a ofertei între sectorul necomercial și sectorul exporturilor. Economia multor state membre din zona euro se caracterizează printr-o mare rigiditate a pieței muncii și a produselor, fapt care, în lipsa unor reforme adecvate, poate să ducă la prelungirea perioadei de ajustare. În toate situațiile de acest tip, Comisia va monitoriza punerea în aplicare a acțiunilor de corecție de către statele membre vizate, care au obligația de a prezenta periodic rapoarte de activitate, conform articolului 9. În eventualitatea schimbării circumstanțelor economice, recomandările privind procedura de dezechilibru excesiv pot fi modificate pe baza unei recomandări a Comisiei.

Pe baza unei recomandări din partea Comisiei, Consiliul va stabili dacă statul membru vizat a întreprins sau nu acțiunile de corecție recomandate. La articolul 10 sunt prevăzute condițiile pentru această evaluare. În cazul în care Consiliul decide că statul membru vizat a luat măsuri corespunzătoare, procedura se suspendă. Suspendarea indică faptul că statul membru înregistrează progrese satisfăcătoare în aplicarea măsurilor de corecție. Cu toate acestea, având în vedere posibilele decalaje care pot să apară între adoptarea măsurilor de corecție și efectele lor concrete, soluționarea efectivă a dezechilibrelor macroeconomice poate fi un proces de durată. Statul membru vizat va avea obligația de a raporta periodic și va face obiectul supravegherii până la închiderea efectivă a procedurii de dezechilibru excesiv.

Până la urmă, realizarea unor acțiuni de corecție susținute și fructuoase va contribui la soluționarea dezechilibrelor. În conformitate cu articolul 11, procedura de dezechilibru excesiv se va închide după ce Consiliul va stabili, pe baza unei recomandări a Comisiei, că statul membru în cauză nu se mai confruntă cu dezechilibre excesive.

Dacă nu a luat măsuri corespunzătoare, statul membru vizat va face în continuare obiectul procedurii de dezechilibru excesiv. Consiliul va trebui să adopte noi recomandări și să stabilească un nou termen – probabil mai scurt – în care să se întreprindă acțiuni de corecție. Pentru statele membre din zona euro, mecanismul de executare ar putea conduce în cele din urmă la aplicarea sancțiunilor descrise în regulamentul privind măsurile de executare pentru corectarea dezechilibrelor macroeconomice excesive din zona euro. De asemenea, nerespectarea suficientă a recomandărilor bazate pe supravegherea dezechilibrelor poate fi considerată, la rândul său, un factor agravant la evaluarea situației bugetare în temeiul Pactului de stabilitate și creștere, creându-se astfel sinergii care se consolidează reciproc între diverse paliere de politică la nivelul controlului aplicării.

Cea de a doua propunere de regulament se referă la măsurile de executare pentru corectarea dezechilibrelor macroeconomice excesive. Ea însoțește regulamentul privind procedura de dezechilibru excesiv și pune accentul pe controlul aplicării în statele membre din zona euro. Propunerea precizează că, în cazul în care eșuează în mod repetat în efortul de a lua măsuri în urma recomandărilor privind corectarea dezechilibrelor excesive, state membre vor fi obligate să plătească o amendă anuală până în momentul în care Consiliul stabilește că au fost întreprinse acțiunile de corecție necesare. Eșecul repetat se definește ca nerespectarea recomandărilor Consiliului până la noul termen stabilit în conformitate cu articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul (…). În plus, statele membre în cauză vor avea obligația de a plăti o amendă anuală și dacă nu se conformează în mod repetat cerinței de a prezenta Consiliului și Comisiei un plan de acțiuni de corecție care să conducă într-o măsură suficientă la respectarea recomandărilor Consiliului. În acest caz, eșecul repetat se definește ca nerespectarea obligației de a prezenta un plan de acțiuni de corecție suficient până la noul termen stabilit în conformitate cu articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (…). Amenda anuală va constitui pentru statele membre stimulentul necesar pentru a reacționa la recomandările formulate sau pentru a elabora un plan de acțiuni de corecție satisfăcător chiar și după plata primei amenzi.

Pentru a se garanta tratamentul egal pentru toate statele membre, amenda ar trebui să fie aceeași pentru toate statele membre din zona euro și să reprezinte 0,1% din produsul intern brut din anul precedent înregistrat de fiecare stat membru. Ca regulă generală, Comisia va propune valoarea maximă prevăzută a amenzii, iar această propunere va fi considerată ca fiind adoptată, cu excepția situației în care Consiliul decide contrariul prin majoritate calificată în termen de zece zile de la adoptarea propunerii de către Comisie. Consiliul poate modifica propunerea Comisiei, acționând în unanimitate, în conformitate cu articolul 293 alineatul (1) din tratat.

Consiliul poate decide, pe baza propunerii Comisiei, să anuleze sau să reducă amenda. Comisia poate să facă o propunere în acest sens în urma evaluării unei cereri motivate din partea statului membru, fapt care ar inversa sarcina probei pentru aplicarea sancțiunii. De asemenea, Comisia ar mai putea să facă o propunere în același scop având la bază circumstanțe economice excepționale, definite în Pactul de stabilitate și creștere (PSC) [Regulamentul (CE) nr. 1467/97].

Deciziile Consiliului privind aceste amenzi vor fi luate numai de membrii reprezentanți ai statelor membre care au ca monedă euro. Votul membrului Consiliului care reprezintă statul membru vizat de decizii nu va fi luat în considerare.

Amenzile prevăzute în prezenta propunere de regulament constituie alte venituri, potrivit articolului 311 din tratat. În conformitate cu practicile stabilite în componenta corectivă a PSC [Regulamentul (CE) nr. 1467/97], aceste venituri vor fi distribuite, proporțional cu ponderea lor în venitul național brut (VNB) total al statelor membre eligibile, statelor membre care au euro ca monedă și care nu fac obiectul unei proceduri de dezechilibru excesiv în sensul Regulamentului (…), nici al unei proceduri de deficit excesiv în sensul Regulamentului (CE) 1467/1997.

2010/0279 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

privind măsurile de executare pentru corectarea dezechilibrelor macroeconomice excesive din zona euro

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 136 coroborat cu articolul (121) alineatul (6),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European,[3]

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

întrucât:

(1) Coordonarea politicilor economice ale statelor membre în Uniune, prevăzută de tratat, trebuie să implice respectarea unor principii directoare, și anume stabilitatea prețurilor, soliditatea finanțelor publice și a condițiilor monetare și sustenabilitatea balanței de plăți.

(2) Este necesar să se profite de experiența dobândită în primul deceniu de funcționare a uniunii economice și monetare.

(3) În mod concret, supravegherea politicilor economice ale statelor membre trebuie să depășească simpla supraveghere bugetară, astfel încât să se poată preveni dezechilibrele macroeconomice excesive și să se ofere sprijin statelor membre afectate în elaborarea unor planuri de acțiuni de corecție, și acest lucru înainte ca discrepanțele să se agraveze. Această extindere trebuie să aibă loc în paralel cu aprofundarea supravegherii bugetare.

(4) Pentru a identifica soluții de corectare a acestor dezechilibre se impune introducerea în legislație a unei proceduri specifice.

(5) Este oportun ca, pe lângă supravegherea multilaterală menționată la articolul 121 alineatele (3) și (4) din tratat să se introducă norme specifice de detectare, prevenire și corectare a dezechilibrelor macroeconomice. Procedura trebuie inclusă în ciclul anual de supraveghere multilaterală.

(6) Se impune consolidarea mecanismului de aplicare a Regulamentului (UE) nr. […/…][4] prin introducerea de sancțiuni financiare pentru statele membre a căror monedă este euro, în cazul nerespectării repetate a recomandărilor privind soluționarea dezechilibrelor macroeconomice excesive.

(7) Dezechilibrele macroeconomice pot genera fluctuații nejustificate ale veniturilor și cheltuielilor publice în cursul unui ciclu economic, afectând cifrele principale și distorsionând elementele pe care se bazează planificarea bugetară și procesul de luare a deciziilor în acest domeniu. Deciziile de politică bugetară necorespunzătoare bazate pe tendințe distorsionate pot afecta și chiar compromite sustenabilitatea finanțelor publice. Dacă nu sunt verificate, dezechilibrele bugetare, dar și alte dezechilibre macroeconomice, se pot întări reciproc și pot pune în pericol buna funcționare a uniunii economice și monetare. Din aceste motive, se consideră că un sistem de corectare a dezechilibrelor macroeconomice ar trebui să contribuie la asigurarea disciplinei bugetare a statelor membre care utilizează moneda euro.

(8) Nerespectarea repetată a recomandărilor Consiliului în vederea corectării dezechilibrelor macroeconomice excesive ar trebui să fie, ca regulă generală, sancționată printr-o amendă anuală, obligație care să se aplice până când Consiliul stabilește că statul membru respectiv a luat măsurile de corecție necesare pentru a se conforma recomandărilor sale.

(9) Mai mult decât atât, și nerespectarea repetată de către statele membre a cerinței de elabora un plan de acțiuni pentru corectarea problemelor ca răspuns la recomandările Consiliului ar trebui să facă, ca regulă generală, obiectul unei amenzi anuale, iar această obligație să se aplice până când Consiliul stabilește că statul membru respectiv a elaborat un plan de acțiuni care răspunde într-o măsură suficientă recomandărilor primite.

(10) Pentru a se garanta un tratament egal pentru toate statele membre, amenda ar trebui să fie aceeași pentru statele membre care au euro ca monedă și să reprezinte 0,1% din produsul intern brut (PIB) din anul precedent înregistrat de fiecare stat membru.

(11) Procedura de aplicare a amenzilor pentru statele membre care nu iau măsuri efective de corectare a dezechilibrelor macroeconomice ar trebui să fie interpretată în așa fel încât aplicarea amenzii în cazul statelor membre respective să constituie regula și nu excepția de la regulă.

(12) Amenzile colectate ar trebui distribuite statelor membre care utilizează moneda euro și care nu fac obiectul unei proceduri de dezechilibru excesiv și nu înregistrează un deficit excesiv.

(13) Competența de adoptare a deciziilor individuale de aplicare a amenzii prevăzute de prezentul regulament ar trebui să îi revină Consiliului. În cadrul procesului de coordonare a politicilor economice ale statelor membre desfășurat de Consiliu conform articolului 121 alineatul (1) din tratat, aceste decizii individuale reprezintă o continuare inerentă la măsurilor adoptate de Consiliu în conformitate cu articolul 121 din tratat și cu Regulamentul (UE) nr. […/…].

(14) Deoarece prezentul regulament prevede norme generale de aplicare a Regulamentului (UE) nr. […/…], se impune adoptarea sa în conformitate cu procedura legislativă ordinară menționată la articolul 121 alineatul (6) din tratat.

(15) Având în vedere faptul că un cadru eficace pentru detectarea și prevenirea dezechilibrelor macroeconomice nu poate fi realizat într-o măsură suficientă la nivelul statelor membre, și acest lucru datorită profundelor legături comerciale și financiare dintre statele membre, dar și efectelor colaterale ale politicilor economice naționale asupra Uniunii și asupra zonei euro în ansamblu, și ținând cont de faptul că acest obiectiv poate fi mai bine îndeplinit la nivelul Uniunii Europene, UE poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, enunțat la același articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor propuse.

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1 Obiectul și domeniul de aplicare

1. Prezentul regulament stabilește un sistem de sancțiuni financiare în vederea corectării dezechilibrelor macroeconomice din zona euro.

2. Prezentul regulament se aplică statelor membre a căror monedă este euro.

Articolul 2 Definiții

În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile prevăzute la articolul 2 din Regulamentul (UE) nr. […/…].

De asemenea, se aplică următoarea definiție:

- „circumstanțe economice excepționale” înseamnă circumstanțe în care un deficit public excesiv care depășește valoarea de referință este considerat excepțional în sensul articolului 126 alineatul (2) litera (a) a doua liniuță din tratat și în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1467/97[5].

Articolul 3 Amenzi

1. Consiliul impune, la propunerea Comisiei, aplicarea unei amenzi anuale, dacă:

1. după stabilirea a două termene succesive în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) și cu articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. […/…], Consiliul, în conformitate cu articolul 10 alineatul (4) din regulamentul menționat, ajunge la concluzia că statul membru respectiv nu a întreprins încă măsurile de corecție recomandate, sau dacă

2. după stabilirea a două termene succesive în conformitate cu articolul 8 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (UE) nr. […/…], Consiliul, în conformitate cu articolul 8 alineatul (2) din regulamentul menționat, ajunge la concluzia că statul membru respectiv a prezentat din nou un plan de măsuri de corecție insuficient.

Se consideră că decizia este adoptată de Consiliu, cu excepția situației în care acesta decide, prin majoritate calificată, să respingă propunerea în termen de maximum zece zile de la adoptarea sa de către Comisie. Consiliul poate modifica propunerea în conformitate cu articolul 293 alineatul (1) din tratat.

2. Amenda anuală propusă de Comisie reprezintă 0,1% din PIB-ul din anul precedent al statului membru în cauză.

3. Prin derogare de la dispozițiile alineatului (2), Comisia poate, în virtutea unor circumstanțe economice excepționale sau ca urmare a unei cereri motivate adresate Comisiei de către statul membru în cauză în termen de zece zile de la adoptarea concluziilor Consiliului menționate la alineatul (1), să propună reducerea amenzii sau anularea acesteia.

4. În cazul în care un stat membru a plătit o amendă anuală pentru un anumit an calendaristic, iar Consiliul, în temeiul articolului 10 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. […/…], ajunge ulterior la concluzia că statul membru respectiv a întreprins acțiunile de corecție recomandate în cursul acelui an, amenda plătită pentru anul respectiv se rambursează statului membru pro rata temporis.

Articolul 4 Distribuția amenzilor

Amenzile colectate în conformitate cu articolul 3 din prezentul regulament constituie alte venituri, conform articolului 311 din tratat, și se distribuie, proporțional cu ponderea lor în venitul național brut (VNB) total al statelor membre eligibile, statelor membre care au euro ca monedă si care nu fac obiectul unei proceduri de dezechilibru excesiv în sensul Regulamentului (UE) nr. […/…] și nici nu înregistrează un deficit excesiv conform articolului 126 alineatul (6) din tratat.

Articolul 5 Votul în cadrul Consiliului

Pentru măsurile menționate la articolul 3 votează numai acei membri ai Consiliului care reprezintă state membre a căror monedă este euro, iar Consiliul acționează fără a ține seama de votul membrului Consiliului care reprezintă statul membru în cauză.

Majoritatea calificată a membrilor Consiliului menționați în paragraful anterior se definește în conformitate cu articolul 238 alineatul (3) litera (a) din tratat.

Articolul 6 Intrarea în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre, în conformitate cu tratatele.

Adoptat la Bruxelles,

Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu

Președintele Președintele

[1] European Economy nr. 2/2008, Comisia Europeană, DG Afaceri economice și monetare.

[2] Comisia a subliniat în mod repetat importanța unei coordonări economice mai aprofundate și mai extinse în zona euro, inclusiv în Declarația anuală pentru 2009 privind zona euro și în comunicarea din 2008 intitulată „UEM@10: succese și provocări după 10 ani de Uniune Economică și Monetară”.

[3] JO C , , p. .

[4] JO L […], […], […]

[5] JO L 209, 2.8.1997, p. 6.