22.

După articolul 22 se introduce următorul capitol ║: „CAPITOLUL VIIa AUTORITĂȚILE NAȚIONALE DE REGLEMENTARE Articolul 22a Desemnarea și independența autorităților naționale de reglementare (1) Fiecare stat membru desemnează o autoritate națională de reglementare unică. (2) Statele membre garantează independența autorității naționale de reglementare și se asigură că aceasta își exercită atribuțiile în mod imparțial și transparent. În acest scop, statul membru se asigură că, în momentul îndeplinirii sarcinilor de reglementare care îi revin în temeiul prezentei directive și al altor acte normative relevante , autoritatea națională de reglementare: a) este distinctă din punct de vedere juridic și independentă din punct de vedere funcțional de orice altă entitate publică sau privată, precum și b) ║personalul său și persoanele responsabile de gestionarea sa acționează în mod independent de orice interes de piață și c) nu solicită sau acceptă instrucțiuni directe din partea niciunui guvern ori a niciunei entități publice sau private în îndeplinirea sarcinilor de reglementare . (3) Pentru a proteja independența autorității naționale de reglementare, statele membre se asigură, în special, că: a) autoritatea națională de reglementare are personalitate juridică, autonomie financiară și resursele umane și financiare corespunzătoare necesare în vederea îndeplinirii obligațiilor sale; b) membrii consiliului de administrație al autorității naționale de reglementare sunt numiți pentru un mandat fix de cel puțin cinci ani , dar nu mai mare de șapte ani, iar pentru primul mandat, acest termen este de doi ani și jumătate pentru jumătate dintre membri. Membrii ║pot fi eliberați din funcție pe durata mandatului lor numai în cazul în care nu mai îndeplinesc condițiile prevăzute în prezentul articol sau în cazul în care au comis o faptă din culpă gravă astfel prevăzută în legislația națională; și c) nevoile bugetare ale autorității naționale de reglementare sunt acoperite prin venituri directe din operațiuni de pe piața energiei. Articolul 22b Obiectivele politice ale autorităților naționale de reglementare În îndeplinirea sarcinilor de reglementare prevăzute în prezenta directivă, autoritățile naționale de reglementare iau toate măsurile necesare în scopul atingerii următoarelor obiective: a) promovarea, în cadrul Comunității, în strânsă cooperare cu Comisia, cu agenția ║ și cu autoritățile naționale de reglementare ale altor state membre, ║ a unei piețe interne a energiei electrice competitive, sigure și durabile din punct de vedere al mediului, ▐ a unei deschideri efective a pieței în beneficiul tuturor consumatorilor și furnizorilor din Comunitate , precum și garantarea unei funcționări eficace și fiabile a rețelelor de furnizare de energie, având în vedere obiective pe termen lung ; b) realizarea, în cadrul Comunității, a unor piețe ▐ competitive și care să funcționeze în mod corespunzător, în vederea realizării obiectivului menționat la litera (a); c) eliminarea oricăror restricții privind comerțul cu energie electrică între statele membre, inclusiv a celor privind dezvoltarea unor capacități transfrontaliere de transport corespunzătoare pentru a satisface cererea pe piață și pentru a consolida integrarea piețelor naționale , cu scopul de a facilita un flux neîngrădit de energie electrică pe întreg teritoriul Comunității; d) dezvoltarea , în cel mai eficient mod din punct de vedere al costurilor, a unor rețele orientate către consumatori, sigure, fiabile și eficiente care să promoveze adecvarea la cerere, garantând, în același timp, eficiența energetică și integrarea energiei regenerabile la scară redusă și la scară largă, precum și producția distribuită, atât în rețelele de transport, cât și în cele de distribuție ; e) facilitarea accesului la rețea pentru noile capacități de producție, în special prin eliminarea obstacolelor care ar putea împiedica accesul noilor intrați pe piață și al energiilor regenerabile; f) garantarea acordării stimulentelor corespunzătoare în favoarea operatorilor de rețele, atât pe termen scurt, cât și pe termen lung, pentru a spori eficiența în ceea ce privește performanța rețelelor și pentru a consolida integrarea pieței; g) garantarea unor avantaje pentru consumatori prin funcționarea eficientă a piețelor interne, garantarea protecției consumatorilor precum și promovarea concurenței efective, în colaborare cu autoritățile din domeniul concurenței; h) sprijinirea atingerii unor standarde ridicate pentru serviciile universale și publice în domeniul furnizării energiei electrice, contribuția la protejarea consumatorilor vulnerabili și asistența pentru garantarea punerii în aplicare a măsurilor de protecție a consumatorilor prevăzute în anexa A; i) armonizarea procedurilor necesare de schimb de date. Articolul 22c Îndatoririle și competențele autorităților naționale de reglementare (1) Autoritățile naționale de reglementare au următoarele îndatoriri , pe care le îndeplinesc, după caz, în strânsă consultare cu alte organisme comunitare sau naționale competente, operatori de sisteme de transport și alți actori de pe piață, fără a aduce atingere competențelor specifice ale acestora : a) să stabilească sau să aprobe, în mod independent și conform unor criterii transparente, tarife de rețea reglementate și componente tarifare de rețea; b) să asigure respectarea de către operatorii de sisteme de transport și de distribuție, cât și, acolo unde este cazul, de către proprietarii de sisteme și de către orice întreprindere din domeniul energiei electrice, a obligațiilor care le revin în temeiul prezentei directive și în temeiul legislației comunitare pertinente, inclusiv în ceea ce privește aspectele transfrontaliere; c) să coopereze, în ceea ce privește aspectele transfrontaliere, cu autoritatea sau autoritățile naționale de reglementare din statele membre implicate și cu agenția, inclusiv să garanteze că există o capacitate suficientă de interconectare între infrastructurile de transport, pentru a satisface o evaluare globală eficientă a pieței și criteriul de siguranță a aprovizionării, fără a face discriminări între întreprinderile furnizoare din diferite state membre ; d) să respecte și să pună în aplicare toate deciziile relevante cu forță juridică obligatorie ale Comisiei și ale agenției ║; e) să raporteze anual cu privire la activitățile sale și la modul de îndeplinire a îndatoririlor sale Comisiei, autorităților relevante ale statelor membre, și agenției. Aceste rapoarte acoperă măsurile luate și rezultatele obținute în ceea ce privește fiecare din sarcinile menționate la prezentul articol; f) să monitorizeze respectarea cerințelor privind separarea în temeiul prezentei directive și în temeiul altor dispoziții pertinente din legislația comunitară să garanteze lipsa subvențiilor încrucișate între activitățile de transport, distribuție și furnizare și, în același timp, să se asigure că tarifele de transport și distribuție sunt stabilite cu mult timp înainte de perioadele în care trebuie să fie aplicate ; g) să revizuiască planurile de investiții ale operatorilor de sisteme de transport și să furnizeze în raportul său anual o evaluare a planului de investiții al operatorilor de sisteme de transport în ceea ce privește coerența acestuia cu planul european de investiții a rețelei prevăzut pentru 10 ani, menționat la articolul 2c alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1228/2003; planul de investiții pe zece ani creează stimulente pentru promovarea investițiilor și asigură o forță de muncă suficientă și de calitate, astfel încât să se asigure îndeplinirea obligațiilor privind serviciul public; neîndeplinirea planului de investiții pe 10 ani de către operatorul în cauză atrage sancțiuni proporționale aplicate operatorului de către autoritatea națională de reglementare în conformitate cu orientările emise de către agenție; h) să aprobe planurile anuale de investiții ale operatorilor de sisteme de transport; i) să monitorizeze respectarea cerințelor privind securitatea și fiabilitatea rețelei, să stabilească sau să aprobe standarde și cerințe în materie de calitate a serviciului și a aprovizionării, precum și să revizuiască performanțele din trecut în materie de calitate a serviciului și în materie de aprovizionare și normele privind securitatea și fiabilitatea rețelei ; j) să monitorizeze nivelul de transparență, garantând respectarea de către întreprinderile din domeniul energiei electrice a obligațiilor care le revin privind transparența; k) să încurajeze dezvoltarea de contracte europene de furnizare întreruptibilă; l) să monitorizeze nivelul deschiderii efective a pieței și al concurenței pe piață la nivelul comerțului angro și al comerțului cu amănuntul, prețurile pentru consumatorii casnici, taxele percepute la migrarea către un alt furnizor, condițiile adecvate de plată anticipată care să reflecte consumul real, taxele de conectare și deconectare , costurile de întreținere și plângerile înaintate de consumatorii casnici în formatul agreat, precum și orice distorsionare sau restricționare a concurenței, în cooperare cu autoritățile din domeniul concurenței, furnizând toate informațiile relevante și aducând la cunoștința autorităților competente din domeniul concurenței orice situație relevantă; m) să monitorizeze apariția unor practici contractuale restrictive, inclusiv a unor clauze privind exclusivitatea, care pot împiedica consumatorii noncasnici să încheie contracte simultan cu mai mulți furnizori sau pot restrânge posibilitatea acestora de a face această alegere și, dacă este cazul, să informeze autoritățile naționale din domeniul concurenței cu privire la astfel de practici; n) ținând pe deplin seama de dispozițiile corespunzătoare din tratat, să promoveze acorduri pe termen lung între consumatorii de energie și furnizori, care să contribuie la îmbunătățirea producției și distribuției de energie, permițând în același timp consumatorilor să profite de avantajele astfel obținute, cu condiția ca aceste acorduri să poată contribui și la atingerea unui nivel optim al investițiilor în domeniul energiei; o) să recunoască libertatea contractuală în materie de contracte pe termen lung și posibilitatea de a încheia contracte bazate pe active, cu condiția ca acestea să fie compatibile cu dreptul comunitar; p) să monitorizeze perioadele de timp necesare întreprinderilor de transport și de distribuție pentru racordări și reparații și să aplice sancțiuni în conformitate cu orientările furnizate de agenție, în cazul în care astfel de racordări și reparații sunt extinse fără motive întemeiate ; q) fără a aduce atingere competențelor celorlalte autorități naționale de reglementare, să monitorizeze standardele ridicate ale serviciilor universale și publice în domeniul energiei electrice și protecția consumatorilor vulnerabili ▐; r) să asigure eficacitatea și aplicarea măsurilor de protecție a consumatorului prevăzute în anexa A; s) să publice recomandări, cel puțin pe bază anuală, cu privire la conformitatea tarifelor de furnizare cu dispozițiile articolului 3, acordând atenția necesară, în cadrul acestor recomandări, impactului pe care îl au asupra funcționării pieței prețurile reglementate, respectiv prețurile angro și prețurile pentru consumatorul final ; t) să informeze autoritățile naționale din domeniul concurenței și Comisia cu privire la acele state membre în care tarifele reglementate sunt inferioare prețului pieței; u) să instituie norme standardizate privind relațiile dintre consumatorii finali și furnizori, distribuitori și operatorii sistemului de contorizare, care prevăd, cel puțin, accesul la datele privind consumul consumatorilor , inclusiv cu privire la prețuri și la orice cheltuieli conexe, aplicarea unui format armonizat ușor de înțeles în ceea ce privește aceste date, plăți anticipate adecvate care să reflecte consumul real și accesul prompt, pentru toți consumatorii, la aceste date în conformitate cu dispozițiile prevăzute la litera (h) din anexa A; v) să monitorizeze punerea în aplicare a regulilor privind rolurile și responsabilitățile operatorilor de sisteme de transport, ale operatorilor de sisteme de distribuție, furnizorilor și consumatorilor, precum și ale altor actori de pe piață în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1228/2003; w) să monitorizeze investițiile în capacitățile de producție în raport cu siguranța aprovizionării; x) să exercite, dacă este cazul, un drept de veto asupra deciziilor de numire sau revocare a persoanelor în și din funcțiile de conducere ale unui operator de sistem de transport; y) să stabilească sau să aprobe tarifele de acces la rețea și să publice metodologia utilizată în vederea stabilirii acestor tarife; z) să stabilească sau să aprobe standarde pentru calitatea serviciilor, să monitorizeze aplicarea acestora și să aplice sancțiuni în caz de nerespectare a standardelor; aa) să monitorizeze punerea în aplicare a măsurilor de salvgardare prevăzute la articolul 24; ab) să armonizeze procedurile de schimb de date pentru cele mai importante procese de piață la nivel regional; ac) să impună plafoane tarifare pe piețele necompetitive pentru o perioadă definită și limitată, astfel încât să protejeze consumatorii împotriva abuzurilor de pe piață, stabilind respectivele plafoane la un nivel suficient de ridicat, pentru a nu descuraja intrarea pe piață a unor noi agenți economici sau expansiunea concurenților existenți; ad) să auditeze politicile de întreținere ale operatorilor de sisteme de transport; ae) să dezvolte, în colaborare cu autoritățile de planificare pertinente, orientări privind o procedură de acordare de licențe, limitată în timp, pentru a încuraja noii operatori să se implice în domeniul producției și al comercializării energiei electrice; și af) să garanteze că fluctuațiile prețurilor angro sunt transparente. (2) Atribuțiile de monitorizare menționate la alineatul (1) pot fi îndeplinite de o altă autoritate decât autoritatea națională de reglementare, în cazul în care un stat membru prevede acest lucru. În acest caz, informațiile obținute ca urmare a monitorizării sunt puse la dispoziția autorității naționale de reglementare în cel mai scurt timp posibil. În conformitate cu principiile unei mai bune reglementări, autoritatea națională de reglementare se consultă, după caz, cu operatorii de sisteme de transport și colaborează îndeaproape cu alte autorități naționale competente în îndeplinirea atribuțiilor prevăzute la alineatul (1), fără a aduce atingere caracterului independent și competențelor specifice ale acestora. (3) În plus față de sarcinile care îi revin în temeiul alineatului (1), în cazul desemnării, în temeiul articolului 10, a unui operator independent de sistem, autoritatea națională de reglementare: a) monitorizează respectarea de către proprietarul sistemului de transport și de către operatorul independent de sistem a obligațiilor care le revin în temeiul prezentului articol și dispune aplicarea de sancțiuni în caz de nerespectare, în conformitate cu alineatul 5 litera (d); b) monitorizează relațiile și schimburile de informații dintre operatorul independent de rețea și proprietarul sistemului de transport, pentru a se asigura de respectarea de către primul dintre aceștia a obligațiilor sale, și, în special, aprobă contracte și acționează ca autoritate de soluționare a disputelor dintre cele două părți cu privire la plângerile înaintate de oricare dintre acestea, în conformitate cu alineatul (10); c) fără a aduce atingere procedurii prevăzute la articolul 10 alineatul (2) litera (c) aprobă, în cazul primului plan de dezvoltare a rețelei prevăzut pentru zece ani, planul de investiții și planul multianual de dezvoltare a rețelei prezentat anual de către operatorul independent de sistem; d) se asigură că tarifele de acces la rețea colectate de operatorii independenți de sistem includ o remunerație pentru proprietarul rețelei sau proprietarii rețelei, care asigură o remunerație corespunzătoare a activelor rețelei și a oricăror noi investiții în cadrul acesteia; e) poate efectua inspecții la sediul proprietarului sistemului de transport și al operatorului independent de sistem; și f) monitorizează utilizarea tarifelor de congestionare colectate de către operatorul independent de sistem în conformitate cu articolul 6 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1228/2003 ║. (4) În cadrul activităților de monitorizare a piețelor naționale de energie electrică în conformitate cu alineatul (1) litera (l), inclusiv monitorizarea prețurilor angro și cu amănuntul, autoritățile naționale de reglementare adoptă metodologii armonizate convenite și aprobate de agenție. (5) Statele membre garantează faptul că autorităților naționale de reglementare le sunt conferite competențele care să le permită să-și îndeplinească îndatoririle menționate la alineatele (1) și (2) în mod eficient și rapid. În acest scop, autoritatea națională de reglementare are, printre altele, următoarele competențe: a) să emită decizii obligatorii pentru întreprinderile din domeniul energiei electrice; b) să desfășoare, în cooperare cu autoritățile naționale din domeniul concurenței, investigații cu privire la funcționarea piețelor energiei electrice și să decidă ▐ asupra oricăror măsuri corespunzătoare și proporționale pentru promovarea unei concurențe efective și pentru asigurarea unei funcționări adecvate a pieței ▐; c) să obțină de la întreprinderile din domeniul energiei electrice toate informațiile relevante în vederea îndeplinirii sarcinilor sale , inclusiv justificări pentru orice refuz de a acorda acces terților, precum și orice informații privind măsurile necesare pentru consolidarea rețelei, și să coopereze, dacă este necesar, cu autoritățile de reglementare ale piețelor financiare ; d) să impună sancțiuni eficiente, adecvate și cu efect de descurajare asupra întreprinderilor din domeniul energiei electrice care nu își respectă obligațiile care le revin în temeiul prezentei directive sau deciziile autorității naționale de reglementare ori ale agenției; e) să desfășoare investigații adecvate și să aibă competența de a dispune cu privire la soluționarea litigiilor în temeiul alineatelor (10) și (11); f) să aprobe măsurile de salvgardare menționate la articolul 24. (6) Autoritățile naționale de reglementare sunt responsabile de stabilirea sau de aprobarea, înainte de intrarea în vigoare, a termenilor și condițiilor pentru: a) tarifele de conectare și acces la rețelele naționale, inclusiv tarifele de transport și distribuție și metodologiile lor sau metodologiile și mecanismele lor de monitorizare pentru stabilirea sau aprobarea tarifelor de transport și distribuție . Aceste tarife reflectă costurile reale, în măsura în care corespund costurilor unui operator eficient, și sunt transparente. Tarifele permit efectuarea investițiilor necesare în rețele, într-un mod care să garanteze fiabilitatea acestora. Aceste tarife nu discriminează noii operatori care intră pe piață; b) furnizarea de servicii de echilibrare , care reflectă costurile și sunt, pe cât posibil, neutre din punct de vedere al veniturilor, furnizând în același timp stimulente corespunzătoare utilizatorilor de rețele pentru ca aceștia să echilibreze intrările și ieșirile. Acestea sunt corecte, nediscriminatorii și bazate pe criterii obiective; c) accesul la infrastructurile transfrontaliere, inclusiv procedurile de atribuire de capacitate și de gestionare a congestionării. Autoritățile naționale de reglementare au competența de a solicita operatorilor de sisteme de transport să modifice termenii și condițiile în cauză. (7) La stabilirea sau aprobarea termenilor și condițiilor sau a metodologiilor tarifelor și a serviciilor de echilibrare, autoritățile naționale de reglementare garantează faptul că operatorilor de rețea li se conferă stimulentele corespunzătoare, atât pe termen scurt, cât și pe termen lung, pentru a spori eficiența, pentru a încuraja integrarea pieței , pentru a asigura siguranța aprovizionării și pentru a susține activitățile de cercetare conexe. (8) Autoritățile naționale de reglementare monitorizează gestiunea congestionării în cadrul sistemelor naționale de electricitate și a sistemelor interconectate. Operatorii de sisteme de transport prezintă spre aprobare autorităților naționale de reglementare procedurile lor de gestionare a congestionării, inclusiv de atribuire a capacităților. Înainte de a le aproba, autoritățile naționale de reglementare pot cere modificări ale acestor proceduri. (9) Autoritățile naționale de reglementare au competența de a solicita operatorilor de sisteme de transport și de distribuție, dacă este cazul, să modifice termenii și condițiile ▐ menționate la prezentul articol, în scopul garantării proporționalității acestora și a aplicării lor într-un mod nediscriminatoriu. În cazul unor întârzieri în stabilirea tarifelor de transport și distribuție, autoritățile naționale de reglementare sunt împuternicite să stabilească tarife de transport și distribuție provizorii și să adopte măsurile compensatorii corespunzătoare, dacă tarifele finale se abat de la tarifele provizorii respective. (10) Orice parte care dorește să înainteze o contestație cu privire la un operator al unui sistem de transport referitoare la obligațiile care revin acestuia în temeiul prezentei directive , o poate înainta autorității naționale de reglementare care, în calitate de autoritate de soluționare a disputelor, emite o decizie în termen de două luni de la primire. Această perioadă poate fi prelungită cu două luni, în cazul în care autoritatea națională de reglementare are nevoie de informații suplimentare. Această perioadă poate fi prelungită cu acordul reclamantului. Decizia autorității naționale de reglementare produce efecte obligatorii până la o eventuală hotărâre contrarie ca urmare a unui apel. (11) Orice parte care se consideră lezată și care are dreptul de a contesta o decizie luată cu privire la metodologiile urmate în temeiul prezentului articol sau pe care autoritatea națională de reglementare este obligată să o consulte cu privire la tarifele sau metodologiile propuse poate, în termen de două luni de la publicarea deciziei sau a propunerii de decizie ori într-o perioadă de timp mai scurtă prevăzută de statele membre, să depună o contestație în vederea revizuirii respectivei decizii sau propuneri de decizie. Contestația nu are efect suspensiv. (12) Statele membre creează mecanisme eficiente și adecvate de reglementare, control și asigurarea transparenței în scopul evitării abuzurilor de poziție dominantă, în special în detrimentul consumatorilor, cât și a oricăror comportamente agresive pe piață. Aceste mecanisme iau în considerare dispozițiile tratatului, în special cele ale articolului 82. (13) Autoritățile naționale de reglementare organizează un serviciu independent pentru reclamații sau un sistem alternative de recurs, de exemplu un mediator independent pentru energie sau un organism pentru consumatori. Serviciul sau sistemul respectiv sunt responsabile de rezolvarea eficientă a reclamațiilor și respectă criteriile celor mai bune practici. Autoritățile naționale de reglementare stabilesc standarde și orientări cu privire la modul de tratare al reclamațiilor de către producătorii de energie și de către operatorii de rețea. (14) Statele membre garantează luarea măsurilor adecvate, inclusiv a măsurilor administrative ori desfășurarea procedurilor penale în conformitate cu legislațiile naționale corespunzătoare, împotriva persoanelor fizice sau juridice care se fac vinovate de nerespectarea normelor cu privire la confidențialitate impuse de prezenta directivă. (15) Contestațiile menționate la alineatele (10) și (11) nu aduc atingere exercitării dreptului de apel în temeiul legislației comunitare și naționale. (16) Deciziile luate de autoritățile naționale de reglementare sunt justificate în mod corespunzător și sunt puse la dispoziția publicului pentru a permite verificarea legalității acestora . (17) Statele membre asigură existența la nivel național a mecanismelor adecvate care să garanteze că partea afectată de o decizie a autorității naționale de reglementare are dreptul la apel în fața unui organism judiciar național sau a altei autorități naționale independente, atât în raport de părțile interesate cât și de orice guvern . ▐ Articolul 22d Regimul de reglementare cu privire la aspectele transfrontaliere (1) Autoritățile naționale de reglementare cooperează strâns și se consultă reciproc, furnizând una alteia, cât și agenției, informațiile necesare îndeplinirii sarcinilor care le revin în temeiul prezentei directive. În ceea ce privește schimbul de informații, autoritatea destinatară garantează respectarea aceluiași nivel de confidențialitate ca cel impus autorității emitente. (2) Pentru a garanta, în situația în care există piețe regionale în domeniul energiei electrice, că integrarea acestor piețe este reflectată în structuri de reglementare adecvate, autoritățile naționale de reglementare relevante, în cooperare strânsă cu agenția și sub îndrumarea acesteia, se asigură că cel puțin următoarele misiuni cu caracter de reglementare sunt realizate în ceea ce privește piețele lor regionale: a) cooperarea, cel puțin la nivel regional, pentru a încuraja încheierea de acorduri operaționale necesare în vederea asigurării unei gestionări optime a rețelei, pentru a dezvolta schimburile comune de energie electrică și distribuirea capacității transfrontaliere, precum și pentru a garanta un nivel adecvat al capacității de interconectare , inclusiv prin intermediul de noi interconectări, în interiorul regiunii și între regiuni , permițând dezvoltarea unei concurențe efective și îmbunătățirea securității aprovizionării ; b) armonizarea, cel puțin la nivelul regional corespunzător, a tuturor codurilor tehnice și de piață pentru operatorii de sistem de transport vizați și pentru alți operatori de pe piață; c) armonizarea normelor privind gestionarea congestionării și redistribuirea echitabilă a veniturilor și/sau a costurilor legate de gestionarea congestionării între operatorii de pe piață; d) adoptarea de norme care să asigure că proprietarii și/sau gestionarii schimburilor de energie care funcționează pe piața regională sunt pe deplin independenți de proprietarii și/sau gestionarii activelor de producție; (3) Autoritățile naționale de reglementare au dreptul de a încheia acorduri între ele, pentru a favoriza cooperarea în domeniul reglementării, iar acțiunile menționate la alineatele (1) și (2) se realizează, după caz, în strânsă consultare cu celelalte autorități naționale relevante și fără a aduce atingere competențelor specifice ale acestora. (4) Agenția decide cu privire la regimul de reglementare pentru infrastructura care leagă cel puțin două state membre: a) la solicitarea comună a autorităților naționale de reglementare competente sau b) în situația în care autoritățile naționale de reglementare competente nu au ajuns la un acord cu privire la regimul de reglementare adecvat în termen de șase luni de la data primirii de către ultima dintre ele a dosarului în cauză. ▐ Articolul 22e Conformitatea cu orientările (1) Comisia și orice autoritate națională de reglementare ║pot solicita avizul agenției cu privire la conformitatea unei decizii luate de către o autoritate națională de reglementare cu orientările menționate în prezenta directivă sau în Regulamentul (CE) nr. 1228/2003. (2) În termen de patru luni de la data solicitării, agenția își prezintă avizul, după caz, Comisiei sau autorității naționale de reglementare care l-a solicitat ║, precum și autorității naționale de reglementare care a luat decizia în cauză. (3) În cazul în care autoritatea națională de reglementare care a luat decizia contestată nu se conformează avizului agenției în termen de patru luni de la data primirii acestuia, agenția informează Comisia în consecință. (4) Orice autoritate națională de reglementare poate informa Comisia în legătura cu situațiile în care consideră că o decizie luată de o autoritate națională de reglementare nu este conformă cu orientările menționate în prezenta directivă sau în Regulamentul (CE) nr. 1228/2003, în termen de două luni de la data respectivei decizii. (5) În cazul în care ║Comisia consideră că o decizie luată de o autoritate națională de reglementare ridică îndoieli majore cu privire la compatibilitatea cu orientările menționate în prezenta directivă sau în Regulamentul (CE) nr. 1228/2003, aceasta poate decide să inițieze proceduri în consecință, în termen de două luni după ce a fost informată de către agenție, în conformitate cu alineatul (3) sau de către o autoritate națională de reglementare, în conformitate cu alineatul (4) ori din proprie inițiativă, în termen de trei luni de la data deciziei. Într-o astfel de situație, Comisia invită autoritatea națională de reglementare și părțile în procedura desfășurată în fața respectivei autorități naționale de reglementare să își prezinte observațiile. (6) În cazul în care decide inițierea procedurilor, în termen de maxim patru luni de la data acestei decizii, Comisia ia o decizie finală: a) de a nu ridica obiecții împotriva deciziei autorității naționale de reglementare; sau b) de a solicita autorității naționale de reglementare în cauză să își modifice sau să își retragă decizia, în cazul în care consideră că orientările nu au fost respectate. (7) În cazul în care Comisia nu a luat decizia de a iniția procedurile sau nu a luat nicio decizie finală în cadrul termenului prevăzut la alineatele (5) și, respectiv, (6), se consideră că nu au fost ridicate obiecții împotriva deciziei autorității naționale de reglementare. (8) Autoritatea națională de reglementare se conformează deciziei Comisiei de modificare sau de retragere a deciziei în termen de două luni și informează Comisia în consecință. ▐ Articolul 22f Evidența datelor (1) Statele membre solicită întreprinderilor de furnizare să păstreze la dispoziția autorității naționale de reglementare, a autorității naționale din domeniul concurenței și a Comisiei, timp de cel puțin cinci ani, toate datele pertinente cu privire la tranzacțiile din cadrul contractelor de furnizare de energie electrică și de derivate în domeniul energiei electrice cu clienți angro și cu operatori de sisteme de transport. (2) Datele cuprind detalii privind caracteristicile financiare, cum ar fi durata, regulile privind furnizarea și decontarea, precum și cantitatea, datele și perioadele de executare, prețurile tranzacției, mijloacele de identificare ale consumatorului angro în cauză, cât și detaliile specifice ale tuturor contractelor neîncheiate de furnizare a energiei electrice și a derivatelor energetice. (3) Autoritatea națională de reglementare îi informează pe participanții pe piață în legătură cu investigațiile sau cererile sale, garantând în același timp că informațiile sensibile din punct de vedere comercial privind actori individuali de pe piață sau privind tranzacții individuale nu sunt divulgate. ▐ ▐ (4) Prezentul articol nu creează obligații suplimentare față de autoritățile menționate la alineatul (1) pentru entitățile care intră în sfera de aplicare a Directivei 2004/39/CE. (5) În cazul în care autoritățile menționate la alineatul (1) au nevoie de acces la datele păstrate de entitățile care intră în sfera de aplicare a Directivei 2004/39/CE, autoritățile responsabile în temeiul prezentei directive furnizează autorităților menționate la alineatul (1) respectivele date.”