C 285/432

P7_TA(2014)0149

Interoperabilitatea sistemului feroviar ***I

Rezoluţia legislativă a Parlamentului European din 26 februarie 2014 referitoare la propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Uniunea Europeană (reformare) (COM(2013)0030 – C7-0027/2013 – 2013/0015(COD))

(Procedura legislativă ordinară – reformare)

(2017/C 285/54)

Parlamentul European,

(1) JO C 327, 12.11.2013, p. 122.

(2) JO C 356, 5.12.2013, p. 92.

(3) JO C 77, 28.3.2002, p.1.

P7_TC1-COD(2013)0015

Poziția Parlamentului European adoptată în primă lectură la 26 februarie 2014 în vederea adoptării Directivei 2014/…/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Uniunea Europeană (Reformare)

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91 alineatul (1), articolul 170 și articolul 171,

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),

întrucât:

(1) Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4) a fost modificată în mod substanțial de mai multe ori. Deoarece urmează să fie efectuate modificări suplimentare, este necesar ca directiva să fie reformată din motive de claritate.

(2) Pentru a permite cetățenilor Uniunii, operatorilor economici, precum și autorităților regionale și locale să beneficieze pe deplin de avantajele care decurg din realizarea unui spațiu fără frontiere interne și pentru a îndeplini obiectivul de coeziune teritorială , este recomandabil, în special, să se îmbunătățească interconectarea și interoperabilitatea rețelelor feroviare naționale, precum și accesul la aceste rețele inclusiv pentru pasagerii cu handicap, prin punerea în aplicare a oricăror măsuri care se pot dovedi necesare în domeniul armonizării standardelor tehnice. [AM 1]

(3) Urmărirea obiectivului interoperabilității în cadrul sistemului feroviar al Uniunii ar trebui să conducă la definirea unui nivel optim de armonizare tehnică și să permită facilitarea, îmbunătățirea și dezvoltarea serviciilor de transport feroviar internațional în cadrul Uniunii Europene și cu țări terțe, precum și să contribuie la crearea treptată a pieței interne de echipamente și servicii pentru construcția, reînnoirea, modernizarea și exploatarea sistemului feroviar în cadrul Uniunii. [AM 2]

(4) Exploatarea comercială a trenurilor pe tot cuprinsul rețelei feroviare necesită în special o compatibilitate excelentă între caracteristicile infrastructurii și cele ale vehiculelor, precum și o interconectare eficientă a sistemelor de informare , de și comunicare și de emitere a biletelor ale diferiților administratori de infrastructură și ale diverselor întreprinderi feroviare. Nivelurile de performanță, siguranța, calitatea serviciilor și costurile depind de compatibilitatea și interconectarea ce se vor realiza îndeosebi prin interoperabilitatea sistemului feroviar. [AM 3]

(5) Cadrul de reglementare în domeniul feroviar ar trebui să traseze responsabilități clare în vederea asigurării respectării normelor sanitare, sociale, de siguranță și privind protecția consumatorilor care se aplică rețelelor de căi ferate. [AM 4]

(6) Există diferențe majore între normele de drept intern și normele și specificațiile tehnice interne aplicabile sistemelor, subsistemelor și componentelor feroviare, deoarece acestea încorporează tehnici care sunt specifice industriilor naționale și prescriu dimensiuni și dispozitive specifice, precum și unele caracteristici speciale. Această situație împiedică trenurile să circule fără impedimente pe tot cuprinsul Uniunii și să profite de avantajele standardizării și ale economiilor de scară în cadrul pieței unice . [AM 5]

(7) În decursul anilor, această situație a generat legături foarte strânse între industriile feroviare naționale și căile ferate naționale, în detrimentul unei deschideri veritabile a piețelor care să permită apariția de noi societăți pe piață . Pentru a-și spori competitivitatea lor la nivel mondial, aceste industrii necesită o piață europeană deschisă, competitivă.

(8) Prin urmare, se recomandă să fie definite cerințe esențiale referitoare la interoperabilitatea în domeniul feroviar, pentru întreaga Uniune, care ar trebui aplicate sistemului feroviar al acesteia.

(9) Elaborarea unor specificații tehnice de interoperabilitate (STI-uri) a demonstrat necesitatea de a fi clarificat raportul între cerințele esențiale și STI-uri, pe de o parte, și standardele europene și alte documente cu caracter normativ, pe de altă parte. În special, ar trebui să se facă o distincție clară între standardele sau părțile din standarde care este necesar să devină obligatorii în vederea realizării obiectivelor prezentei directive și standardele „armonizate” care au fost elaborate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1025/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (5). În cazurile în care este strict necesar, STI-urile pot face o trimitere expresă la standarde sau specificații europene, care devin obligatorii din momentul în care STI respectivă este aplicabilă.

(10) Pentru a spori cu adevărat competitivitatea sectorului feroviar al Uniunii fără a denatura concurența între principalii actori ai sistemului feroviar, este necesar ca STI-urile să fie elaborate cu respectarea principiilor deschiderii, consensului și transparenței, definite în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 1025/2012.

(11) Calitatea serviciilor feroviare din Uniune depinde, printre altele, de o compatibilitate excelentă între caracteristicile rețelei, în sensul cel mai larg, inclusiv părțile fixe ale tuturor subsistemelor vizate, și cele ale vehiculelor, inclusiv ale componentelor de bord ale tuturor subsistemelor vizate. Nivelurile de performanță, siguranța, calitatea serviciilor și costurile depind de această compatibilitate.

(12) O STI stabilește toate condițiile pe care ar trebui să le îndeplinească un element constitutiv de interoperabilitate și procedura care trebuie urmată pentru evaluarea conformității. În plus, este necesar să se precizeze faptul că fiecare element constitutiv ar trebui să treacă prin procedura de evaluare a conformității și a adecvării pentru utilizarea indicată în STI-uri și să fie însoțit de certificatul corespunzător.

(13) La elaborarea unor noi STI-uri ar trebui să se urmărească întotdeauna asigurarea compatibilității cu sistemul existent. Acest lucru va contribui la promovarea competitivității sistemului feroviar și la prevenirea unor costuri suplimentare inutile generate de necesitatea de a moderniza sau reînnoi subsistemele existente pentru a asigura compatibilitatea inversă. În cazurile excepționale în care nu va fi posibilă asigurarea compatibilității, STI-urile pot stabili cadrul necesar pentru a se decide dacă subsistemul existent necesită o nouă decizie sau autorizație de punere în funcțiune și termenele aferente.

(14) Din motive de siguranță, se impune atribuirea unui cod de identificare fiecărui vehicul pus în funcțiune. Vehiculul ar trebui să fie ulterior înregistrat într-un registru național al vehiculelor. Registrele ar trebui să poată fi consultate de toate statele membre și de anumiți operatori economici din Uniune. Registrele naționale ale vehiculelor ar trebui să fie unitare în ceea ce privește formatul datelor. În consecință, acestea ar trebui să intre sub incidența unor specificații funcționale și tehnice comune.

(15) Dacă anumite aspecte tehnice corespunzătoare cerințelor esențiale nu pot fi tratate în mod explicit într-o STI, astfel de aspecte care încă necesită să fie abordate sunt identificate ca puncte deschise într-o anexă la respectiva STI. Pentru aceste puncte deschise, până la finalizarea STI, se aplică normele naționale.

(16) Ar trebui să se precizeze procedura de urmat în cazul cerințelor esențiale aplicabile unui subsistem care nu au fost încă tratate în STI corespunzătoare. Într-un astfel de caz, organismele cărora le revine răspunderea procedurilor de evaluare a conformității și de verificare ar trebui să fie organismele notificate menționate la articolul 17 din Directiva 2008/57/CE.

(17) Directiva 2008/57/CE se aplică întregului sistem feroviar din cadrul Uniunii, iar domeniul de aplicare al STI-urilor este extins pentru a include și vehiculele și rețelele neincluse în sistemul feroviar transeuropean. Prin urmare, anexa I ar trebui simplificată prin eliminarea trimiterilor specifice la sistemul feroviar transeuropean.

(18) Specificațiile funcționale și tehnice care trebuie respectate de subsisteme și de interfețele acestora pot varia în funcție de utilizarea subsistemelor, de exemplu în funcție de categoriile de linii și vehicule.

(19) Pentru a asigura punerea în aplicare progresivă a interoperabilității feroviare în întreaga Uniune și reducerea treptată a diversității sistemelor existente, STI-urile ar trebui să specifice dispozițiile care se aplică în cazul reînnoirii sau modernizării subsistemelor existente și pot să specifice termene limită pentru definitivarea sistemului vizat.

(20) Ținând seama de abordarea treptată pentru eliminarea obstacolelor din calea interoperabilității sistemului feroviar și, prin urmare, de timpul necesar pentru adoptarea STI-urilor, ar trebui luate măsuri pentru a se evita o situație în care statele membre adoptă noi norme naționale ori inițiază proiecte care sporesc diversitatea sistemului actual.

(21) Pentru a elimina obstacolele din calea interoperabilității și ca urmare a extinderii domeniului de aplicare al STI-urilor la întregul sistemul feroviar din Uniune, este necesar să se reducă treptat volumul de norme naționale. Normele naționale ar trebui să se împartă în norme strict legate de cerințele locale și norme necesare pentru a acoperi punctele deschise din STI-uri. Al doilea tip de norme ar trebui eliminate treptat ca urmare a închiderii punctelor deschise din STI-uri.

(22) Adoptarea unei abordări treptate respectă nevoile speciale ale obiectivului de interoperabilitate a sistemului feroviar, caracterizat prin existența unor vehicule și infrastructuri naționale învechite care necesită investiții mari pentru adaptare și înnoire, și trebuie să se acorde o atenție specială pentru a nu sancționa din punct de vedere economic căile ferate, în raport cu alte moduri de transport.

(23) Având în vedere întinderea și complexitatea sistemului feroviar, s-a dovedit necesar, din motive practice, ca acest sistem să fie divizat în următoarele subsisteme: infrastructură, control-comandă și semnalizare terestre, control-comandă și semnalizare la bord, energie, material rulant, exploatare și gestionarea traficului, întreținere, aplicații telematice pentru serviciile de călători și transport de marfă. Pentru fiecare dintre aceste subsisteme trebuie să fie precizate cerințele esențiale și trebuie să fie stabilite specificațiile tehnice, îndeosebi cele privind elementele constitutive și interfețele, astfel încât să fie respectate aceste cerințe esențiale. Același sistem este divizat în capital fix și circulant, care cuprinde, pe de o parte, rețeaua, compusă din linii, stații, terminale și orice alte echipamente fixe necesare pentru asigurarea exploatării continue și în condiții de siguranță a sistemului, și, pe de altă parte, toate vehiculele care circulă în această rețea. Prin urmare, în înțelesul prezentei directive, un vehicul este compus dintr-un subsistem (material rulant) și, după caz, alte subsisteme (în special subsistemul control-comandă și semnalizare la bord). Deși sistemul este divizat în mai multe elemente, Agenția Europeană a Căilor Ferate („agenția”) ar trebui să aibă o privire de ansamblu asupra acestuia în vederea garantării siguranței și a interoperabilității. [AM 6]

(24) Convenția Organizației Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap la care Uniunea este parte stabilește accesibilitatea ca fiind unul dintre principiile sale generale și impune statelor parte să ia măsurile adecvate pentru a garanta accesul persoanelor cu handicap în condiții egale cu celelalte persoane, inclusiv prin elaborarea, promulgarea și monitorizarea punerii în aplicare a unor standarde și îndrumări minime privind accesibilitatea. Prin urmare, accesibilitatea pentru persoanele cu handicap și persoanele cu mobilitate redusă este o cerință importantă pentru interoperabilitatea sistemului feroviar , în conformitate cu legislația Uniunii privind călătorii cu mobilitate redusă . [AM 7]

(25) Punerea în aplicare a dispozițiilor privind interoperabilitatea sistemului feroviar nu ar trebui să genereze bariere nejustificate din perspectiva raportului cost-beneficiu pentru păstrarea rețelei feroviare existente în fiecare stat membru, dar ar trebui să nu piardă din vedere obiectivul interoperabilității.

(26) STI-urile au, de asemenea, un impact asupra condițiilor de utilizare a transportului feroviar de către beneficiari și, în consecință, este necesar să fie consultați beneficiarii , inclusiv organizațiile persoanelor cu handicap, asupra aspectelor care îi privesc. [AM 8]

(27) Fiecare stat membru interesat ar trebui să aibă posibilitatea de a aplica anumite STI-uri într-un număr limitat de situații temeinic justificate. Este necesar să se definească în mod clar aceste situații, precum și procedurile care trebuie urmate în cazul neaplicării STI.

(28) Elaborarea STI-urilor și aplicarea lor la sistemul feroviar nu ar trebui să împiedice inovația tehnologică, care ar trebui să fie direcționată spre ameliorarea performanțelor economice.

(29) Pentru respectarea dispozițiilor corespunzătoare privind procedurile de achiziții din sectorul feroviar și, în special, ale Directivei 2004/17/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6), entitățile contractante ar trebui să includă specificațiile tehnice în documentațiile generale sau în condițiile contractuale pentru fiecare contract. În acest scop, este necesar să se elaboreze un set de norme, care să servească drept referințe pentru aceste specificații tehnice.

(30) Ar fi în interesul Uniunii să existe un sistem internațional de standardizare capabil să genereze standarde care să fie utilizate efectiv de cei implicați în comerțul internațional și care să respecte cerințele politicii Uniunii. Prin urmare, organizațiile europene de standardizare ar trebui să continue cooperarea lor cu organismele de standardizare internaționale.

(31) Părțile contractante urmează să definească cerințele suplimentare necesare pentru completarea specificațiilor europene sau a altor standarde. Aceste specificații ar trebui să respecte cerințele esențiale care au fost armonizate la nivelul Uniunii și pe care trebuie să le îndeplinească sistemul feroviar.

(32) Procedurile care reglementează metodele de evaluare a conformității sau a adecvării elementelor constitutive la utilizarea propusă ar trebui să aibă la bază utilizarea modulelor care intră sub incidența Deciziei 2010/713/UE a Comisiei (7). În măsura posibilului și în scopul promovării dezvoltării industriale, se recomandă elaborarea unor proceduri care să implice un sistem de asigurare a calității.

(33) Conformitatea elementelor constitutive este legată în principal de domeniul lor de utilizare, pentru a garanta interoperabilitatea sistemului și nu numai circulația lor liberă pe piața Uniunii. Ar trebui să fie evaluat gradul de adecvare la utilizarea propusă a elementelor constitutive care au un rol decisiv din punctul de vedere al siguranței, disponibilității sau economiei sistemului. De aceea, nu este necesar ca fabricantul să aplice marcajul „CE” pe elementele constitutive care sunt reglementate prin dispozițiile prezentei directive. Pe baza evaluării conformității și/sau a adecvării pentru utilizare, declarația de conformitate a fabricantului ar trebui să fie suficientă.

(34) Cu toate acestea, producătorii sunt obligați să aplice marcajul „CE” pe anumite componente, pentru a certifica conformitatea acestora cu alte dispoziții ale Uniunii aplicabile.

(35) La data intrării în vigoare a unei STI, o serie de elemente constitutive de interoperabilitate se comercializează deja. Ar trebui să se prevadă o perioadă de tranziție, astfel încât aceste elemente constitutive să poată fi integrate într-un subsistem chiar și în cazul în care nu respectă cu strictețe respectiva STI.

(36) Subsistemele care constituie sistemul feroviar ar trebui supuse unei proceduri de verificare. Această verificare ar trebui să permită entităților responsabile cu punerea lor în funcțiune să se asigure că în etapele de proiectare, construcție și punere în funcțiune rezultatele concordă cu reglementările și normele tehnice, precum și cu dispozițiile operaționale în vigoare. Ea ar trebui, de asemenea, să permită producătorilor să se bazeze pe principiul egalității de tratament în orice stat membru.

(37) După punerea în funcțiune a unui subsistem, ar trebui să fie asigurată exploatarea și întreținerea acestuia în conformitate cu cerințele esențiale aplicabile. În temeiul Directivei …/…/UE a Parlamentului European și a Consiliului (Directiva privind siguranța feroviară) (8), răspunderea pentru îndeplinirea acestor cerințe aparține, pentru subsistemul corespunzător, administratorului de infrastructură sau întreprinderii feroviare respective.

(38) Ar trebui să fie clarificată procedura de punere în funcțiune a vehiculelor și instalațiilor fixe, avându-se în vedere responsabilitățile administratorilor de infrastructură și ale întreprinderilor feroviare.

(39) Pentru a facilita punerea în funcțiune a vehiculelor și pentru a reduce sarcina administrativă, noțiunea unei autorizații de introducere pe piață a unui vehicul, valabilă în întreaga Uniune, ar trebui inclusă drept condiție prealabilă pentru ca întreprinderile feroviare să poată pune în funcțiune un vehicul. În plus, această noțiune corespunde mai bine Deciziei nr. 768/2008/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9).

(39a) Pentru a crea un spațiu feroviar unic european, a reduce costurile și durata procedurilor de autorizare și a îmbunătăți siguranța feroviară, procedurile de autorizare trebuie raționalizate și armonizate la nivelul Uniunii. Aceasta impune o distribuire clară a sarcinilor și responsabilităților între agenție și autoritățile naționale de siguranță pe parcursul perioadei de tranziție. Agenția ar trebui să utilizeze expertiza valoroasă, cunoștințele locale și experiența autorităților naționale de siguranță. Aceasta ar trebui să delege sarcini și responsabilități specifice autorităților naționale de siguranță în temeiul unor acorduri contractuale, astfel cum sunt descrise la articolul 22a, însă ar trebui să ia decizia finală în cadrul tuturor procedurilor de autorizare. [AM 9]

(40) Pentru a se asigura trasabilitatea vehiculelor și a istoricului acestora, referințele autorizațiilor de introducere pe piață ale vehiculelor ar trebui înregistrate împreună cu celelalte date referitoare la vehicule. [AM 10]

(41) STI-urile ar trebui să specifice procedurile de verificare a compatibilității dintre vehicule și rețea după eliberarea autorizației de introducere pe piață a vehiculelor și înainte de decizia de punere în funcțiune începerea unei noi exploatări . [AM 11]

(42) Pentru a ajuta întreprinderile feroviare să decidă cu privire la punerea în funcțiune a unui vehicul și pentru a se evita verificările redundante și sarcinile administrative inutile, normele naționale ar trebui, de asemenea, clasificate pentru a se stabili echivalența între normele naționale din state membre diferite care se referă la aceleași subiecte.

(43) Organismele notificate cărora le revine răspunderea pentru examinarea procedurilor de evaluare a conformității și a adecvării la utilizare a elementelor constitutive, împreună cu procedura de evaluare a subsistemelor, ar trebui să-și coordoneze deciziile cât mai atent posibil, îndeosebi în absența specificațiilor europene.

(44) Acreditarea transparentă, prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 765/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (10), care să asigure nivelul necesar de încredere în certificatele de conformitate, ar trebui considerată de autoritățile publice naționale din întreaga Uniune drept mijlocul preferat de demonstrare a competenței tehnice a organismelor notificate și, mutatis mutandis, a organismelor desemnate să verifice conformitatea cu normele naționale. Cu toate acestea, autoritățile naționale pot considera că dispun de mijloacele adecvate pentru a realiza ele însele această evaluare. În asemenea cazuri, în vederea asigurării nivelului adecvat de credibilitate a evaluărilor realizate de alte autorități naționale, acestea ar trebui să furnizeze Comisiei și celorlalte state membre documentele justificative necesare pentru a demonstra că organismele de evaluare a conformității evaluate respectă cerințele legale corespunzătoare.

(45) Prezenta directivă ar trebui să se limiteze la stabilirea cerințelor de interoperabilitate pentru elementele constitutive și subsistemele de interoperabilitate. Pentru a facilita respectarea cerințelor menționate, este necesar să se prevadă prezumția de conformitate a elementelor constitutive și subsistemelor de interoperabilitate care respectă standardele armonizate adoptate în concordanță cu Regulamentul (UE) nr. 1025/2012 în scopul formulării specificațiilor tehnice detaliate ale cerințelor respective.

(46) STI-urile ar trebui revizuite periodic. În cazurile în care se descoperă deficiențe în STI-uri, ar trebui să se solicite Agenției emiterea unui aviz care, în anumite condiții, ar putea fi publicat și folosit de toate părțile interesate (inclusiv de către industrie și organismele notificate) drept mijloc acceptabil de conformitate până la revizuirea STI-urilor respective.

(46a) Măsurile de reglementare ar trebui completate de inițiative care vizează acordarea de sprijin financiar tehnologiilor inovatoare și interoperabile din sectorul feroviar, cum ar fi proiectul „Shift2Rail”. [AM 12]

(47) Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume interoperabilitatea la nivelul Uniunii a sistemului feroviar, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre în mod individual, întrucât niciun stat membru nu este în măsură să adopte măsurile necesare pentru realizarea acestui grad de interoperabilitate, și, în consecință, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.

(48) În scopul de a modifica anumite În vederea modificării anumitor elemente neesențiale din prezenta directivă, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui delegată Comisiei referitor la în ceea ce privește adaptarea la progresul tehnic a anexei II în ceea ce privește privind divizarea sistemului feroviar în subsisteme și descrierea acestor subsisteme, conținutul STI-urilor și modificările aduse STI-urilor, inclusiv modificările necesare pentru a remedia deficiențele din STI-uri , domeniul de aplicare și conținutul declarației „CE” de conformitate și de adecvare pentru utilizare a elementelor constitutive de interoperabilitate, procedurile de verificare pentru subsisteme, inclusiv principiile generale, conținutul, procedura și documentele legate de procedura „CE” de verificare și de procedura de verificare în cazul normelor naționale . Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia trebuie să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu. [AM 13]

(49) În vederea soluționării deficiențelor descoperite în STI-uri, Comisia ar trebui să adopte acte delegate de modificare a STI-urilor respective prin procedură de urgență.

(50) Comisiei ar trebui să i se confere competențe de executare pentru a se asigura punerea în aplicare a articolului 6 alineatul (1) din prezenta directivă referitor la mandatul agenției de a elabora STI-uri și modificări ale acestora și de a furniza Comisiei recomandările relevante.

(51) Pentru a asigura condiții uniforme de implementare a prezentei directive, Comisia ar trebui să fie investită cu competențe de executare cu privire la: conținutul dosarului care trebuie să însoțească cererea de neaplicare a uneia sau mai multor STI-uri sau a unor părți ale acestora, detaliile, formatul și modalitățile de transmitere ale respectivului dosar; domeniul de aplicare și conținutul declarației formatul și detaliile informațiilor incluse în declarația CE de conformitate și de adecvare pentru utilizare a elementelor constitutive de interoperabilitate, formatul și detaliile cu privire la informațiile incluse în aceasta; clasificarea normelor naționale notificate în diferite grupe, cu scopul de a facilita verificările compatibilității dintre echipamentele fixe și mobile; procedurile de verificare pentru subsisteme, inclusiv principiile generale, conținutul, procedura și documentele legate de procedura de verificare „CE”, precum și de procedura de verificare în cazul normelor naționale; modelele de declarație de verificare „CE” și de declarație de verificare în cazul normelor naționale și modelele de documente cuprinse în dosarul tehnic care trebuie să însoțească declarația de verificare; specificațiile comune referitoare la conținutul, formatul datelor, arhitectura funcțională și tehnică, modul de operare și regulile de introducere și consultare a datelor pentru registrul de infrastructură. Aceste competențe ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (11). [AM 14]

(52) În conformitate cu Declarația politică comună din 28 septembrie 2011 a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative, statele membre și-au luat angajamentul de a adăuga la notificarea măsurilor lor de transpunere, în cazuri justificate, unul sau mai multe documente care să explice relația dintre componentele unei directive și părțile corespunzătoare din instrumentele naționale de transpunere. În ceea ce privește prezenta directivă, legiuitorul consideră că transmiterea unor astfel de documente este justificată.

(53) Obligația de a transpune prezenta directivă în dreptul intern ar trebui limitată la acele dispoziții care reprezintă o modificare de fond față de directivele anterioare. Obligația de a transpune dispozițiile care rămân nemodificate decurge din directivele anterioare.

(54) Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre referitoare la termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menționate în anexa IV partea B,

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

CAPITOLUL 1

DISPOZIȚII GENERALE

Articolul 1

Obiectul și domeniul de aplicare

(1) Prezenta directivă stabilește condițiile care trebuie să fie îndeplinite pentru realizarea interoperabilității în sistemul feroviar al Uniunii într-un mod care să asigure compatibilitatea cu dispozițiile Directivei …/…/UE [Directiva privind siguranța feroviară]. Aceste condiții se referă la proiectarea, construirea, punerea în funcțiune, modernizarea, reînnoirea, exploatarea și întreținerea elementelor acestui sistem, precum și calificarea profesională și condițiile de sănătate și de siguranță ale personalului care contribuie la exploatarea și întreținerea sa. Urmărirea acestui obiectiv presupune în mod obligatoriu stabilirea unui nivel optim de armonizare tehnică, care să facă posibilă participarea la crearea treptată a pieței interne de echipamente și servicii pentru construcția, reînnoirea, modernizarea și exploatarea sistemului feroviar din Uniune. [AM 15]

(2) Prezenta directivă stabilește, pentru fiecare subsistem, dispozițiile referitoare la elementele constitutive de interoperabilitate, la interfețe și proceduri, precum și condițiile de compatibilitate generală a sistemului feroviar, necesare pentru realizarea interoperabilității sale.

(3) Următoarele sisteme sunt excluse Statele membre pot exclude din domeniul de aplicare al prezentei directive măsurilor prin care se pune în aplicare prezenta directivă : [AM 16]

(a) metrourile, tramvaiele , trenurile cu rol de tramvai și sistemele feroviare ușoare; [AM 17]

(b) rețelele care sunt separate din punct de vedere funcțional de restul sistemului feroviar și sunt destinate exclusiv exploatării de către serviciile locale, urbane sau suburbane de transport de călători, precum și întreprinderile feroviare care operează exclusiv pe aceste rețele.

(ba) infrastructura feroviară privată și vehiculele care sunt utilizate exclusiv pe o astfel de infrastructură, atunci când aceasta este utilizată doar de proprietarul său pentru propriile operațiuni de transport de marfă; [AM 19]

(bb) infrastructura și vehiculele rezervate pentru o utilizare strict locală, istorică sau turistică. [AM 20]

(4) Statele membre pot exclude din domeniul de aplicare al măsurilor prin care se pune în aplicare prezenta directivă:

(a) infrastructura feroviară privată și vehiculele care sunt utilizate exclusiv pe o astfel de infrastructură, dacă există, și exclusiv în folosul proprietarului pentru propriile operațiuni de transport de marfă;

(b) infrastructura și vehiculele rezervate pentru o utilizare strict locală, istorică sau turistică. [AM 21]

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentei directive:

(1) „sistemul feroviar al Uniunii” înseamnă elementele sistemelor feroviare convenționale și de mare viteză enumerate în anexa I punctele 1 și 2 ; [AM 22]

(2) „interoperabilitate” înseamnă capacitatea unui sistem feroviar de a permite deplasarea sigură și neîntreruptă a trenurilor care ating nivelurile necesare de performanță pentru aceste linii. Această capacitate depinde de toate condițiile tehnice, operaționale și de reglementare care trebuie îndeplinite în vederea respectării cerințelor esențiale; [AM 23]

(3) „vehicul” înseamnă un vehicul feroviar capabil să circule pe propriile roți pe liniile de cale ferată, cu sau fără tracțiune, cu o compunere fixă sau variabilă. Un vehicul este alcătuit din unul sau mai multe subsisteme structurale și funcționale; [AM 24]

(4) „rețea” înseamnă liniile, stațiile, terminalele și orice echipamente fixe necesare pentru asigurarea exploatării continue și în condiții de siguranță a sistemului feroviar;

(5) „subsisteme” înseamnă părțile structurale și funcționale ale sistemului feroviar, așa cum se indică în anexa II;

(5a) „subsistem mobil” înseamnă subsistemul material rulant, subsistemul control-comandă și semnalizare la bord și vehiculul, atunci când este compus dintr-un subsistem; [AM 25]

(6) „elemente constitutive de interoperabilitate” înseamnă orice componentă elementară, grup de componente, subansamblu sau ansamblu complet din echipamentul încorporat sau destinat să fie încorporat într-un subsistem, de care depinde, direct sau indirect, interoperabilitatea sistemului feroviar, inclusiv atât obiectele tangibile, cât și cele intangibile;

(7) „cerințe esențiale” înseamnă toate condițiile precizate în anexa III, pe care trebuie să le îndeplinească sistemul feroviar, subsistemele și elementele constitutive de interoperabilitate, inclusiv interfețele;

(8) „specificație europeană” înseamnă o specificație tehnică comună, o aprobare tehnică europeană conform definiției din anexa XXI la Directiva 2004/17/CE sau un standard european conform definiției de la articolul 2 punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1025/2012;

(9) „specificație tehnică de interoperabilitate” (STI) înseamnă o specificație adoptată în conformitate cu prezenta directivă pe care trebuie să o respecte fiecare subsistem sau parte de subsistem pentru a îndeplini cerințele esențiale și a asigura interoperabilitatea sistemului feroviar;

(9a) „organism de evaluare a conformității” înseamnă un organism care a fost notificat sau desemnat ca fiind responsabil de activitățile de evaluare a conformității, inclusiv etalonare, încercare, certificare și inspecție. Un organism de evaluare a conformității este clasificat ca „organism notificat” după notificarea existenței sale de către un stat membru. Un organism de evaluare a conformității este clasificat ca „organism desemnat” după desemnarea sa de către un stat membru; [AM 27]

(10) „parametri de bază” înseamnă orice condiție tehnică, operațională sau de reglementare care este esențială pentru interoperabilitate și care este specificată în STI-urile aplicabile;

(11) „caz special” înseamnă orice parte a sistemului feroviar care necesită includerea unor dispoziții speciale în STI-uri, temporare sau definitive, din cauza constrângerilor geografice, topografice sau de mediu urban sau de compatibilitate cu sistemul existent, în special, linii și rețele de cale ferată izolate de rețeaua Uniunii, gabaritul, ecartamentul sau entraxa liniilor de cale ferată și vehiculele destinate exclusiv utilizării locale, regionale sau istorice, precum și vehiculele provenite din terțe țări sau destinate acestora;

(12) „modernizare” înseamnă orice lucrare de modificare majoră a unui subsistem sau a unei părți a acestuia care duce la modificarea dosarului tehnic ce însoțește declarația de verificare „CE”, în cazul în care există un astfel de dosar, și care îmbunătățește performanțele generale ale subsistemului; . În cazul în care modificarea care urmează să fie făcută privește un subsistem sau un vehicul, STI relevantă indică dacă modificarea respectivă trebuie considerată ca fiind majoră și, dacă da, motivele care justifică această clasificare. [AM 28]

(13) „reînnoire” înseamnă orice lucrare majoră de înlocuire a unui subsistem sau a unei părți a acestuia care nu modifică performanțele generale ale subsistemului; . În cazul în care înlocuirea care urmează să fie făcută privește un subsistem sau un vehicul, STI relevantă indică dacă modificarea respectivă trebuie considerată ca fiind majoră și, dacă da, motivele care justifică această clasificare [AM 29].

(14) „sistem feroviar existent” înseamnă structura compusă din liniile și instalațiile fixe ale sistemului feroviar existent, precum și vehiculele, de toate categoriile și originile, care se deplasează pe această infrastructură;

(15) „înlocuire în cadrul întreținerii” înseamnă orice înlocuire de componente cu piese având funcții și performanțe identice în cadrul întreținerii preventive sau de remediere;

(16) „punere în funcțiune” înseamnă toate operațiunile prin care un subsistem sau un vehicul este dat în exploatare;

(17) „parte contractantă” înseamnă o entitate, publică sau privată, care comandă proiectarea și/sau construirea sau reînnoirea sau modernizarea unui subsistem. Entitatea în cauză poate fi o întreprindere feroviară, un administrator de infrastructură sau un deținător , o entitate responsabilă de întreținere sau un concesionar responsabil pentru desfășurarea unui proiect; [AM 30]

(18) „deținător” înseamnă persoana sau entitatea care exploatează un vehicul ca mijloc de transport, fie că este proprietarul vehiculului, fie că are dreptul de a-l utiliza, și este înregistrată ca atare în Registrul național al registrele vehiculelor (RNV) menționat la articolul 44 menționate la articolele 43 și 43a ; [AM 31]

(18a) „proprietar” înseamnă persoana sau entitatea care este proprietarul vehiculului și este înregistrată ca atare în registrele vehiculelor menționate la articolele 43 și 43a; [AM 32]

(19) „proiect într-un stadiu avansat de dezvoltare” înseamnă orice proiect al cărui stadiu de planificare/construcție a atins un punct în care o schimbare în specificațiile tehnice ar putea compromite viabilitatea proiectului așa cum a fost prevăzut;

(20) „standard armonizat” înseamnă un standard european conform definiției de la articolul 2 punctul 1 litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 1025/2012;

(21) „autoritate națională de siguranță” înseamnă o „autoritate de siguranță”, astfel cum este definită la articolul 3 din Directiva …/…/UE [Directiva privind siguranța feroviară];

(22) „tip” înseamnă un tip de vehicul ce definește caracteristicile de proiectare de bază ale vehiculului care fac obiectul unui certificat de examinare a tipului sau a proiectului descris în modului de verificare relevant;

(23) „serie” înseamnă un număr de vehicule identice aparținând unui singur tip de model;

(24) „entitate responsabilă de întreținere” înseamnă o entitate care răspunde de întreținere conform definiției de la articolul 3 din Directiva …/…/UE [Directiva privind siguranța feroviară];

(25) „sistem feroviar ușor” înseamnă un sistem de transport feroviar urban și/sau suburban cu o capacitate și viteze mai mici decât sistemul feroviar greu și sistemul de metrou, dar cu o capacitate și viteze mai mari decât sistemele de tramvai. Sistemele feroviare ușoare pot avea propria prioritate de trecere sau o pot împărți cu traficul rutier și, de obicei, nu schimbă vehicule cu sistemele care transportă călători sau marfă pe distanțe lungi;

(26) „norme naționale” înseamnă toate normele obligatorii notificate de un stat membru care cuprind cerințele tehnice sau de siguranță feroviară impuse la nivelul statelor membre și aplicabile întreprinderilor feroviare actorilor din domeniul feroviar , indiferent de organismul emitent; [AM 33]

(27) „stare de funcționare nominală” înseamnă modul normal de funcționare, precum și condițiile de avarie (inclusiv uzură) previzibile, în limitele și condițiile de utilizare specificate în dosarele tehnice și de întreținere;

(27a) „zonă de utilizare” înseamnă rețeaua sau rețelele din Uniune, fie dintr-un stat membru, fie dintr-un un grup de state membre, cu care un vehicul este compatibil din punct de vedere tehnic, conform dosarului său tehnic; [AM 34]

(27b) „rețea feroviară izolată” înseamnă rețeaua feroviară a unui stat membru sau o porțiune a acesteia, cu un ecartament de 1 520 mm, care este, din punct de vedere geografic sau tehnic, distinctă de rețeaua europeană cu ecartament nominal standard (1 435 mm – denumit în continuare „ecartament standard”), și care, alături de țări terțe, este bine integrată în rețeaua feroviară cu ecartament de 1 520 mm, dar este izolată de rețeaua standard a Uniunii; [AM 35]

(28) „mijloace acceptabile de conformitate” înseamnă avize neobligatorii emise de agenție pentru a defini mijloace de stabilire a conformității cu cerințele esențiale , pentru a compensa temporar deficiențele unei STI până la modificarea acesteia ; [AM 36]

(28a) „mijloace naționale acceptabile de conformitate” înseamnă alte mijloace de conformitate prevăzute într-un stat membru, care oferă o prezumție de conformitate cu secțiunea relevantă din normele naționale. Aceste mijloace naționale acceptabile de conformitate sunt notificate agenției. [AM 37]

(29) „introducere pe piață” înseamnă prima punere la dispoziție pe piața Uniunii a unui element constitutiv de interoperabilitate, subsistem sau vehicul gata să funcționeze în starea de funcționare nominală;

(30) „fabricant” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care fabrică un element constitutiv de interoperabilitate sau un subsistem ori care îl dă spre proiectare sau spre fabricare și îl comercializează sub numele sau marca sa;

(31) „reprezentant autorizat” înseamnă orice persoană fizică sau juridică stabilită în Uniune care a primit un mandat scris din partea unui fabricant sau a unei părți contractante pentru a acționa în numele acestuia său în legătură cu sarcini specificate; [AM 38]

(32) „specificație tehnică” înseamnă un document care stabilește cerințele tehnice pe care trebuie să le îndeplinească un produs, subsistem, proces sau serviciu; [AM 39]

(33) „acreditare” are semnificația care i s-a atribuit prin Regulamentul (CE) nr. 765/2008;

(34) „organism național de acreditare” are semnificația care i s-a atribuit prin Regulamentul (CE) nr. 765/2008;

(35) „evaluare a conformității” înseamnă procesul prin care se arată dacă s-au îndeplinit cerințele specificate pentru un produs, un proces, un serviciu, un sistem, o persoană sau un organism;

(36) „organism de evaluare a conformității” înseamnă un organism care efectuează activități de evaluare a conformității, inclusiv etalonare, încercare, certificare și inspecție;

(37) „persoană cu handicap și persoană cu mobilitate redusă” înseamnă orice persoană care suferă de o deficiență fizică, mentală, intelectuală sau senzorială, permanentă sau temporară, care, în interacțiune cu diverse obstacole, o poate împiedica să utilizeze deplin și efectiv mijloacele de transport, în condiții de egalitate cu alți călători, sau orice persoană a cărei mobilitate la utilizarea transportului este redusă din cauza vârstei și care are nevoie, prin urmare, de servicii speciale; [AM 40]

(38) „administrator de infrastructură” înseamnă un administrator de infrastructură conform definiției de la articolul 3 din Directiva …/… UE a Parlamentului European și a Consiliului (12) [privind instituirea spațiului feroviar unic european];

(39) „întreprindere feroviară” înseamnă o întreprindere feroviară conform definiției de la articolul 3 din Directiva …/…/UE [privind instituirea spațiului feroviar unic european] și orice altă întreprindere publică sau privată, a cărei activitate este de a furniza transport feroviar de mărfuri și/sau de călători, tracțiunea fiind asigurată de această întreprindere. Acest termen include și întreprinderile care asigură numai tracțiunea.

Articolul 3

Cerințe esențiale

(1) Sistemul feroviar, subsistemele și elementele de interoperabilitate, inclusiv interfețele, respectă cerințele esențiale aplicabile.

(2) Specificațiile tehnice menționate la articolul 34 din Directiva 2004/17/CE, necesare pentru a completa specificațiile europene sau alte standarde care se aplică la nivelul Uniunii, nu contravin cerințelor esențiale.

(2a) Nicio persoană nu poate fi discriminată, direct sau indirect, pe baza unui handicap. Pentru ca toți cetățenii Uniunii să se poată bucura de beneficiile instituirii unui spațiu fără frontiere interne, statele membre asigură existența unui sistem feroviar fără bariere. [AM 41]

CAPITOLUL II

SPECIFICAȚII TEHNICE DE INTEROPERABILITATE

Articolul 4

Conținutul specificațiilor tehnice de interoperabilitate

(1) Fiecare subsistem definit în anexa II intră sub incidența unei STI. După caz, un subsistem poate intra sub incidența mai multor STI-uri, iar sub incidența unei STI pot intra mai multe subsisteme.

(2) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 46 referitor la adaptarea la progresul tehnic a anexei II în ceea ce privește divizarea sistemului feroviar în subsisteme și descrierea acestor subsisteme.

(3) Subsistemele trebuie să fie fixe sunt conforme cu STI-urile în vigoare la data punerii lor primei numiri a unui organism notificat și cel târziu la data acordării autorizațiilor de construcție. Vehiculele sunt în funcțiune, a modernizării sau a reînnoirii lor, în conformitate cu prezenta directivă; STI-urile și respectă normele naționale în vigoare la data primei numiri a unui organism notificat. Această conformitate este menținută și această respectare a normelor sunt menținute în permanență pe durata utilizării subsistemului. [AM 42]

(4) Fiecare STI:

(a) prezintă domeniul său de aplicare (partea de rețea sau vehicule menționate în anexa I; subsistemul sau partea de subsistem menționate în anexa II);

(b) stabilește cerințele esențiale pentru subsistemul în cauză și interfețele acestuia cu alte subsisteme;

(c) definește specificațiile funcționale și tehnice care trebuie respectate de către subsistem și interfețele sale cu alte subsisteme. În cazul în care este necesar, aceste specificații pot varia în conformitate cu utilizarea subsistemului;

(d) determină elementele constitutive de interoperabilitate și interfețele care trebuie să facă obiectul specificațiilor europene, inclusiv al standardelor europene, care sunt necesare pentru realizarea interoperabilității în cadrul sistemului feroviar . Aceasta include identificarea pieselor de schimb feroviare care trebuie standardizate în conformitate cu articolul 41 din Regulamentul (UE) nr. …/… al Parlamentului European și al Consiliului (13) . Lista pieselor de schimb care trebuie standardizate, inclusiv piesele existente, este inclusă în fiecare STI ; [AM 43]

(e) indică, pentru fiecare caz luat în considerare, procedurile care urmează să fie utilizate în vederea evaluării conformității sau a adecvării pentru utilizare a elementelor constitutive de interoperabilitate, pe de o parte, sau a verificării „CE” a subsistemelor, pe de altă parte. Aceste proceduri se bazează pe modulele definite în Decizia 2010/713/UE;

(f) indică strategia de aplicare a STI-urilor. În special, este necesar să se precizeze etapele care trebuie finalizate în vederea realizării unei tranziții treptate de la situația existentă la situația finală, în care respectarea STI-urilor este generalizată, inclusiv, acolo unde este necesar, să se fixeze termene de finalizare a acestor etape . Calendarul de stabilire a etapelor este legat de o evaluare care să analizeze costurile și beneficiile estimate ale punerii în aplicare a acestuia și repercusiunile prevăzute asupra operatorilor și agenților economici afectați ; [AM 44]

(g) indică, pentru personalul respectiv, calificările profesionale și condițiile de sănătate și de siguranță la locul de muncă necesare pentru exploatarea și întreținerea subsistemului în cauză, precum și pentru aplicarea STI-urilor.

(h) indică dispozițiile aplicabile subsistemelor și tipurilor de vehicule existente, în special în cazul modernizării și al reînnoirii, cu și fără o nouă autorizație sau decizie de punere în funcțiune;

(i) indică parametrii care trebuie verificați de întreprinderea feroviară și procedurile care trebuie aplicate pentru verificarea acestor parametri după eliberarea autorizației de introducere pe piață a vehiculului și înainte de decizia de punere în funcțiune pentru a se asigura compatibilitatea dintre vehicule și rutele pe care acestea sunt destinate să fie folosite. [AM 45]

(ia) indică parametrii specifici care trebuie verificați și furnizează descrieri privind reînnoirea, îmbunătățirea sau înlocuirea pieselor de schimb sau a elementelor constitutive de interoperabilitate care fac obiectul articolului 21 alineatul (3). [AM 46]

(5) Fiecare STI este elaborată plecându-se de la examinarea subsistemului existent și indică un subsistem-țintă care poate fi obținut în mod progresiv și într-un interval de timp rezonabil. În acest fel, adoptarea treptată a STI-urilor și respectarea lor facilitează realizarea progresivă a interoperabilității sistemului feroviar în respectivul interval de timp.

(6) STI-urile mențin în mod corespunzător compatibilitatea sistemului feroviar existent al fiecărui stat membru. În acest scop, pot fi prevăzute cazuri speciale pentru fiecare STI, atât în ceea ce privește rețeaua, cât și în ceea ce privește vehiculele, mai ales în ceea ce privește gabaritul, ecartamentul sau entraxa liniilor de cale ferată, precum și vehiculele provenite din terțe țări sau destinate acestora. Pentru fiecare caz specific, STI-urile prevăd modalitățile de aplicare a elementelor din standard prevăzute la alineatul (4) literele (c)-(g).

(7) În cazul în care anumite aspecte tehnice corespunzătoare cerințelor esențiale nu pot fi tratate în mod explicit într-o STI, acestea se identifică în mod clar într-o anexă la STI ca puncte deschise.

(8) STI-urile nu împiedică statele membre să adopte decizii referitoare la utilizarea infrastructurilor pentru deplasarea vehiculelor care nu intră sub incidența STI-urilor.

(9) Atunci când acest lucru este absolut necesar pentru realizarea obiectivului prezentei directive, STI-urile pot conține o trimitere explicită, clar identificată, la standarde sau specificații europene sau internaționale sau la documente tehnice publicate de agenție. În astfel de cazuri, aceste standarde, specificații (sau părți relevante din acestea) sau documente tehnice sunt considerate anexe la STI respectivă și devin obligatorii din momentul în care STI este aplicabilă. În lipsa unor astfel de standarde, specificații sau documente tehnice și până la elaborarea acestora, se poate face trimitere la alte acte normative identificate în mod clar, care sunt ușor accesibile și care se află în domeniul public.

Articolul 5

Elaborarea, adoptarea și revizuirea STI-urilor

(1) Comisia emite un mandat agenției pentru ca aceasta să elaboreze STI-urile și modificările aduse acestora, precum și să furnizeze Comisiei recomandările relevante.

(1a) Elaborarea, adoptarea și revizuirea fiecărei STI, inclusiv parametrii fundamentali, țin seama de costurile și beneficiile estimate ale tuturor soluțiilor tehnice avute în vedere, împreună cu interfețele dintre ele, astfel încât să se definească și să se pună în aplicare soluțiile cele mai viabile. [AM 47]

(2) Fiecare proiect de STI se elaborează în următoarele etape.

(a) Agenția identifică parametrii fundamentali pentru STI respectivă, precum și interfețele cu celelalte subsisteme și oricare alte caz specific necesar. Pentru fiecare dintre acești parametri și interfețe, se prezintă cele mai avantajoase soluții alternative, însoțite de justificări tehnice și economice.

(b) Agenția elaborează proiectul de STI pe baza acestor parametri fundamentali. După caz, agenția ține seama de progresul tehnic, de lucrările de standardizare realizate deja, de grupurile de lucru stabilite deja și de lucrările de cercetare recunoscute. La proiectul de STI se anexează o evaluare globală a costurilor și a beneficiilor estimate prin punerea în aplicare a STI-urilor. Această evaluare indică consecințele scontate pentru toți operatorii și agenții economici în cauză și tine seama în mod cuvenit de cerințele Directivei …/…/UE [Directiva privind siguranța feroviară]. Statele membre participă la evaluare furnizând, dacă este cazul, datele necesare . [AM 48]

(3) Pentru a ține seama de evoluția tehnologiei sau de cerințele sociale, agenția elaborează STI-urile și modificările acestora în temeiul mandatului menționat la alineatul (1) în conformitate cu articolele 4 și 15 din Regulamentul (UE) nr. …/… [Regulamentul privind agenția] și respectând principiile deschiderii, consensului și transparenței, definite în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 1025/2012.

(4) Pe perioada lucrărilor Comitetul prevăzut la articolul 48 este informat cu regularitate în legătură cu lucrările de elaborare a STI-urilor . Pe perioada acestor lucrări , la cererea comitetului, Comisia poate formula formulează orice termeni de referință sau orice recomandări utile privind conceperea STI-urilor și analiza costuri-beneficii. În special, Comisia poate solicita , la cererea unui stat membru, să se examineze unele soluții alternative, iar evaluarea costurilor și beneficiilor acestor soluții alternative să fie menționată în raportul anexat la proiectul de STI. [AM 49]

(5) În cazul în care trebuie puse în funcțiune simultan subsisteme diferite, din motive de compatibilitate tehnică, datele intrării în vigoare a STI-urilor corespunzătoare trebuie să coincidă.

(6) Elaborarea, adoptarea și revizuirea STI-urilor țin seama de opinia utilizatorilor, în privința caracteristicilor care au o influență directă asupra condițiilor în care aceștia utilizează subsistemele. În acest scop, agenția consultă asociații și organisme care îi reprezintă pe utilizatori, în timpul fazelor de elaborare și de revizuire a STI-urilor. Aceasta anexează la proiectul de STI un raport privind rezultatele acestei consultări.

(7) În conformitate cu articolul 6 din Regulamentul (UE) nr. …/… [Regulamentul privind agenția], agenția întocmește și actualizează periodic lista asociațiilor și a organismelor care îi reprezintă pe utilizatori și care trebuie consultate. Această listă cuprinde în mod obligatoriu asociații și organisme reprezentative din toate statele membre și poate fi reexaminată și actualizată la solicitarea unui stat membru sau la inițiativa Comisiei. [AM 50]

(8) Elaborarea, adoptarea și revizuirea STI-urilor iau în considerare avizul partenerilor sociali, reprezentativi din toate statele membre în privința condițiilor menționate la articolul 4 alineatul (3) (4) litera (g) și în orice altă STI care afectează direct sau indirect personalul implicat . În acest scop, agenția consultă partenerii sociali înainte de a prezenta Comisiei recomandări cu privire la STI-uri și la modificările aduse acestora Partenerii sociali sunt consultați în cadrul comitetului de dialog sectorial instituit în conformitate cu Decizia 98/500/CE a Comisiei (14). Partenerii sociali își emit avizul în termen de trei luni. [AM 51]

(9) Atunci când revizuirea unei STI conduce la o modificare a cerințelor, noua versiune a STI asigură compatibilitatea cu subsistemele puse în funcțiune în conformitate cu versiunile anterioare ale STI.

(10) Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 46, acte delegate referitoare la STI-uri și la modificările acestora.

În cazul în care se descoperă deficiențe în STI-uri în conformitate cu articolul 6, actelor delegate adoptate în temeiul prezentului articol li se aplică procedura prevăzută la articolul 47 dacă există motive imperative de urgență care impun acest lucru.

Articolul 6

Deficiențe ale STI-urilor

(1) Dacă, după adoptarea unei STI, se constată că aceasta prezintă o deficiență, respectiva STI se modifică în conformitate cu articolul 5 alineatul (3).

(2) Până la revizuirea STI, Comisia poate solicita un aviz din partea agenției. Comisia analizează avizul agenției și informează statele membre în legătură cu concluziile sale.

(3) La cererea Comisiei, avizele agenției menționate la alineatul (2) constituie mijloace acceptabile de punere în conformitate în vederea îndeplinirii cerințelor esențiale și, prin urmare, pot fi folosite pentru evaluarea proiectelor.

(3a) Un membru al rețelei de organisme reprezentative poate acționa în calitate de solicitant pentru a solicita avize cu privire la deficiențele din cadrul STI-urilor prin intermediul Comisiei. Solicitantul este informat cu privire la decizia luată. Comisia prezintă în mod cuvenit motivele care stau la baza oricărui refuz. [AM 52]

Articolul 7

Neaplicarea STI-urilor

(1) Se permite statelor membre să nu aplice una sau mai multe STI-uri sau părți ale acestora în următoarele cazuri:

(a) pentru un proiect de subsistem nou sau de parte a acestuia, pentru reînnoirea sau modernizarea unui sistem existent sau a unei părți a acestuia sau pentru orice element menționat la articolul 1 alineatul (1) care se află într-un stadiu avansat de dezvoltare sau care face obiectul unui contract în curs de executare la data aplicării acestor STI-uri;

(b) în cazul în care, în urma unui accident sau a unui dezastru natural, condițiile pentru refacerea rapidă a rețelei nu permit, din punct de vedere economic sau tehnic, aplicarea parțială sau totală a STI-urilor pertinente. În acest caz, neaplicarea STI-urilor este limitată în timp;

(c) pentru orice proiect de reînnoire, extindere sau modernizare a unui subsistem existent sau a unei părți a acestuia, în cazul în care aplicarea acestor STI-uri ar compromite grav viabilitatea economică a proiectului. [AM 53]

(2) În cazul menționat la alineatul (1) litera (a), fiecare stat membru transmite Comisiei, în termen de un an de la data intrării în vigoare a fiecărei STI, o listă de proiecte care se desfășoară pe teritoriul său și care se află într-un stadiu avansat de dezvoltare.

(3) În toate cazurile menționate la alineatul (1), statul membru în cauză prezintă Comisiei o cerere de neaplicare a STI în care se precizează și dispozițiile alternative pe care statul membru intenționează să le aplice în locul respectivei STI. Comisia stabilește, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, conținutul dosarului care însoțește cererea de neaplicare a uneia sau mai multor STI-uri sau părți din acestea, detaliile, formatul și modalitățile de transmitere ale respectivului dosar. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 48 alineatul (3). Comisia verifică respectivul dosar, analizează dispozițiile alternative pe care statul membru intenționează să le aplice în locul STI, decide dacă acceptă sau nu cererea de neaplicare a STI și informează statul membru cu privire la decizia luată.

(4) Până la adoptarea deciziei Comisiei, statul membru poate aplica fără întârziere dispozițiile alternative menționate la alineatul (3).

(5) Comisia adoptă o decizie în termen de patru luni de la prezentarea cererii susținute de dosarul complet. În absența unei astfel de decizii, cererea este considerată acceptată.

(6) Toate statele membre sunt informate cu privire la rezultatele analizelor și rezultatele procedurii prevăzute la alineatul (3).

CAPITOLUL III

ELEMENTELE CONSTITUTIVE DE INTEROPERABILITATE

Articolul 8

Introducerea pe piață a elementelor constitutive de interoperabilitate

(1) Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a se asigura că elementele constitutive de interoperabilitate:

(a) sunt introduse pe piață numai dacă permit realizarea interoperabilității în cadrul sistemului feroviar și respectă în același timp cerințele esențiale;

(b) sunt folosite în domeniul zona lor de utilizare conform destinației prevăzută în conformitate cu zona de utilizare definită la articolul 2 punctul (27a) și sunt instalate și întreținute în mod corespunzător. [AM 54]

Aceste dispoziții nu împiedică introducerea pe piață a acestor elemente constitutive pentru alte aplicații.

(2) Statele membre nu pot, pe teritoriul lor și prevalându-se de prezenta directivă, să interzică, să limiteze ori să împiedice introducerea pe piață a elementelor constitutive de interoperabilitate destinate utilizării în sistemul feroviar, dacă acestea respectă prezenta directivă. În speță, ele nu pot impune verificări care au fost deja efectuate în cadrul procedurii privind declarația „CE” de conformitate sau de adecvare pentru utilizare.

Un stat membru nu poate să interzică, să limiteze sau să împiedice punerea în funcțiune a elementelor constitutive de interoperabilitate care au fost recunoscute pentru o zonă pentru care acestea sunt destinate dacă zona respectivă este situată pe teritoriul său. [AM 55]

Comisia stabilește, prin intermediul unor este împuternicită să adopte acte de punere în aplicare, delegate în conformitate cu articolul 46 în ceea ce privește domeniul de aplicare și conținutul declarației CE de conformitate și de adecvare pentru utilizare a elementelor constitutive de interoperabilitate, formatul și detaliile cu privire la informațiile incluse în aceasta. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 48 alineatul (3). [AM 56]

(2a) Comisia stabilește, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, formatul și detaliile informațiilor incluse în declarația „CE” de conformitate și de adecvare pentru utilizare a elementelor constitutive de interoperabilitate. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 48 alineatul (3). [AM 57]

Articolul 9

Conformitate și adecvare pentru utilizare

(1) Statele membre și agenția consideră ca fiind interoperabile și îndeplinind cerințele esențiale acele elemente constitutive de interoperabilitate care fac obiectul declarației „CE” de conformitate sau de adecvare pentru utilizare.

(2) Orice element constitutiv de interoperabilitate este supus procedurii de evaluare a conformității și a adecvării pentru utilizarea indicată în respectiva STI și este însoțit de certificatul corespunzător.

(3) Statele membre și agenția consideră că un element constitutiv de interoperabilitate îndeplinește cerințele esențiale în cazul în care respectă condițiile prevăzute în respectiva STI sau în specificațiile europene corespunzătoare, realizate pentru respectarea acestor condiții.

(4) Piesele de schimb pentru subsisteme care sunt deja puse în funcțiune în momentul intrării în vigoare a STI corespunzătoare pot fi instalate în aceste subsisteme fără a fi nevoie să facă obiectul procedurii menționate la alineatul (2).

(5) STI-urile pot prevedea o perioadă tranzitorie pentru produsele feroviare identificate de STI-urile respective ca elemente constitutive de interoperabilitate care au fost deja introduse pe piață în momentul intrării în vigoare a STI-urilor. Aceste elemente constitutive trebuie să îndeplinească cerințele prevăzute la articolul 8 alineatul (1).

Articolul 10

Procedură pentru declarația „CE” de conformitate sau de adecvare pentru utilizare

(1) Pentru a elibera declarația „CE” de conformitate sau de adecvare pentru utilizare a unui element constitutiv de interoperabilitate, fabricantul sau reprezentantul său autorizat din cadrul Uniunii aplică dispozițiile prezentate în STI-urile relevante.

(2) În cazul în care STI corespunzătoare impune acest lucru, evaluarea conformității sau a adecvării pentru utilizare a unui element constitutiv de interoperabilitate este efectuată de organismul de evaluare a conformității notificat căruia fabricantul sau reprezentantul său autorizat din cadrul Uniunii i-a prezentat cererea.

(3) Atunci când elementele constitutive de interoperabilitate intră sub incidența altor directive ale Uniunii, care privesc alte aspecte, declarația „CE” de conformitate sau de adecvare pentru utilizare precizează că aceste elemente constitutive de interoperabilitate respectă și cerințele acestor directive.

(4) Atunci când nici fabricantul, nici reprezentantul său autorizat nu a respectat obligațiile prevăzute la alineatele (1) și (3), aceste obligații revin oricărei persoane care introduce pe piață elemente constitutive de interoperabilitate. Aceleași obligații se aplică oricărei persoane care asamblează elemente constitutive de interoperabilitate sau părți ale acestora având diverse origini sau care produce elemente constitutive de interoperabilitate pentru uz propriu, în scopul prezentei directive.

(5) Pentru a evita introducerea pe piață a unor elemente constitutive de interoperabilitate care nu sunt conforme cu cerințele esențiale și Fără a aduce atingere dispozițiilor articolul 11:

(a) în fiecare caz în care un stat membru constată că declarația „CE” de conformitate a fost întocmită în mod necorespunzător, fabricantului sau reprezentantului său autorizat din cadrul Uniunii i se solicită, în cazul în care este necesar, să aducă elementul constitutiv de interoperabilitate la o stare de conformitate și să nu mai încalce normele, în condițiile formulate de statul membru;

(b) atunci când neconformitatea se menține, statul membru adoptă toate măsurile adecvate pentru a restrânge sau a interzice introducerea pe piață a elementului constitutiv de interoperabilitate în cauză ori pentru a se asigura că acesta este retras de pe piață în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 11.

Articolul 11

Neconformitatea elementelor constitutive de interoperabilitate cu cerințele esențiale

(1) Atunci când constată că este puțin probabil ca unul dintre elementele constitutive de interoperabilitate care face obiectul declarației „CE” de conformitate sau de adecvare pentru utilizare și care a fost introdus pe piață să respecte cerințele esențiale dacă este utilizat cu destinația propusă, un stat membru ia măsurile necesare pentru a-i restrânge domeniul de aplicare, a interzice utilizarea sa, a-l retrage de pe piață sau a-l rechema. Statul membru informează de îndată Comisia și celelalte state membre cu privire la măsurile adoptate și motivează decizia sa, precizând în special dacă lipsa conformității are drept cauză:

(a) neîndeplinirea cerințelor esențiale;

(b) aplicarea incorectă a specificațiilor europene, atunci când se are în vedere aplicarea unor astfel de specificații;

(c) inadecvarea specificațiilor europene.

(2) Comisia consultă Agenția, pe baza unui mandat din partea Comisiei, inițiază, de îndată, procesul de consultare cu părțile interesate cât mai repede posibil. Atunci când, în cauză și, în orice caz, în termen de 20 de zile. În urma consultării, Comisia agenția stabilește că dacă măsura este justificată, ea . Agenția informează de îndată Comisia, statul membru care a avut inițiativa cu privire la aceasta. Atunci când, după consultare, Comisia stabilește că măsura este nejustificată, ea informează de îndată statul membru care a avut inițiativa în privința respectivă , precum și fabricantul sau reprezentantul său autorizat din cadrul Uniunii. [AM 58]

(3) Atunci când un element constitutiv de interoperabilitate care face obiectul declarației „CE” de conformitate nu îndeplinește cerințele, statul membru competent adoptă măsuri adecvate împotriva oricărei persoane care a întocmit declarația și informează Comisia și celelalte state membre cu privire la aceasta.

(4) Comisia se asigură că statele membre sunt în permanență informate asupra derulării și a rezultatelor acelei proceduri. [AM 59]

CAPITOLUL IV

SUBSISTEME

Articolul 12

Libera circulație a subsistemelor

Fără a aduce atingere dispozițiilor capitolului V, statele membre, prevalându-se de această directivă, nu pot să interzică, să limiteze ori să împiedice, pe teritoriul lor, construcția, punerea în funcțiune și exploatarea subsistemelor structurale din componența sistemului feroviar care respectă cerințele esențiale. În special, statele membre nu pot solicita verificări care au fost deja efectuate:

(a) ca parte a procedurii de acordare a declarației de verificare „CE”; sau

(b) într-un alt stat membru, înainte sau după intrarea în vigoare a prezentei directive, în vederea verificării conformității cu cerințe identice în condiții identice de exploatare.

Articolul 13

Conformitatea cu STI-urile și cu normele naționale

(1) Statele membre și agenția consideră ca fiind interoperabile și îndeplinind cerințele esențiale subsistemele structurale din componența sistemului feroviar care fac , după caz, obiectul unei declarații de verificare „CE” stabilite prin raportare la STI-uri, în conformitate cu articolul 15 sau al declarației de verificare stabilită prin raportare la normele naționale notificate, în conformitate cu articolul 15a, sau al ambelor . [AM 60]

(2) Verificarea interoperabilității, în conformitate cu cerințele esențiale, pentru un subsistem structural din componența sistemului feroviar se stabilește prin raportare la STI-uri și la normele naționale notificate conform alineatului (3). [AM 61]

(2a) Deciziile privind acordarea de autorizații se bazează pe STI și pe normele naționale notificate aplicabile la data depunerii cererii. [AM 62]

(3) Statele membre întocmesc, pentru fiecare subsistem, o listă a normelor naționale utilizate pentru aplicarea cerințelor în și/sau a mijloacelor naționale acceptabile de conformitate în următoarele cazuri: [AM 63]

(a) atunci când STI-urile nu acoperă integral anumite aspecte care corespund cerințelor esențiale (puncte deschise);

(b) atunci când a fost notificată neaplicarea uneia sau mai multor STI-uri sau a unor părți ale acestora în temeiul articolului 7;

(c) atunci când un caz special impune aplicarea unor norme tehnice care nu sunt incluse în STI relevantă;

(d) în cazul normelor naționale folosite pentru a descrie sistemele existente.

(da) în cazul rețelelor și vehiculelor care nu fac obiectul STI-urilor; [AM 64]

(db) din motive de siguranță specifice unuia sau mai multor state membre, cu condiția să fie justificate și fără a aduce atingere prerogativelor agenției. [AM 65]

(4) Statele membre desemnează organismele responsabile cu elaborarea, în cazul acestor norme tehnice, a declarației de verificare CE menționate la articolul 15.

Articolul 14

Norme naționale

(1) Statele membre notifică Comisiei și agenției lista normelor naționale menționată utilizate, astfel cum se menționează la articolul 13 alineatul (3) , în următoarele cazuri : [AM 66]

(a) ori de câte ori se modifică lista cu normele; sau [AM 67]

(b) după depunerea unei cereri atunci când se depune o cerere de neaplicare a unei STI în conformitate cu articolul 7; sau [AM 68]

(c) după publicarea STI în cauză sau a revizuirii acesteia, în vederea eliminării normelor naționale care devin redundante în urma închiderii punctelor deschise din STI-uri.

(ca) în cazul în care norma sau normele naționale nu au fost notificate până la data intrării în vigoare a prezentei directive; [AM 69]

(1a) În termen de o lună de la intrarea în vigoare a prezentei directive, statele membre notifică Comisiei orice normă națională în vigoare care nu a fost notificată până la data respectivă. [AM 70]

(2) Statele membre notifică agenției și Comisiei textul integral al normelor naționale existente prin intermediul sistemului informatic adecvat în conformitate cu articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. …/… [Regulamentul privind agenția]. [AM 71]

(3) Statele membre pot stabili noi norme naționale numai în următoarele cazuri:

(a) în cazul în care o STI nu respectă în întregime cerințele esențiale;

(b) ca măsură preventivă de urgență, în special în urma unui accident.

(4) Dacă un stat membru intenționează să introducă o nouă normă națională, acesta notifică prezintă proiectul agenției și Comisiei spre analiză cu cel puțin trei luni înainte de intrarea în vigoare prevăzută a noii norme propuse, precizând motivul de introducere a acesteia, în conformitate cu articolul 21 din Regulamentul (UE) nr. …/… [Regulamentul privind agenția], prin intermediul sistemului informatic adecvat în conformitate cu articolul 23 din respectivul Regulament]. [AM 72]

(4a) Atunci când notifică o normă națională existentă sau o nouă normă, statele membre dovedesc necesitatea acestei norme pentru a satisface o cerință esențială care nu este deja acoperită de STI-ul relevant. Statele membre nu sunt autorizate să notifice o normă națională fără a dovedi necesitatea acesteia.

Agenția are la dispoziție două luni pentru a examina proiectul de normă și pentru a adresa o recomandare Comisiei. Comisia aprobă sau respinge proiectul de normă. Doar în cazul măsurilor preventive de urgență, statele membre pot adopta și aplica o nouă normă fără întârziere, iar respectiva normă este valabilă două luni. Dacă o astfel de normă vizează mai multe state membre, Comisia, în cooperare cu agenția și cu autoritățile naționale de siguranță, armonizează norma la nivelul Uniunii. [AM 73]

(5) Statele membre se asigură că normele naționale, inclusiv cele care acoperă interfețele între vehicule și rețea, sunt puse la dispoziție gratuit, într-o limbă pe care poate fi înțeleasă de către toate părțile vizate.

(6) Statele membre pot decide să nu notifice normele și restricțiile strict locale. În astfel de cazuri, statele membre menționează normele și restricțiile respective în registrele de infrastructură menționate la articolul 45.

(7) Normele naționale notificate în temeiul prezentului articol nu sunt supuse procedurii de notificare prevăzute în Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului (15).

(8) Comisia stabilește, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, clasificarea normelor naționale notificate în diferite grupe, cu scopul de a facilita acceptarea reciprocă în diferite state membre, precum și verificările compatibilității dintre echipamentele fixe și mobile. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 48 alineatul (3). Agenția clasifică, în conformitate cu actele de punere în aplicare respective, normele naționale notificate în temeiul prezentului articol și publică registrul corespunzător. Acest registru cuprinde și o listă cu toate mijloacele naționale acceptabile de conformitate. [AM 74]

Agenția clasifică, în conformitate cu actele de punere în aplicare menționate în primul paragraf, normele naționale care sunt notificate în conformitate cu prezentul articol.

(9) Agenția examinează proiectele de norme naționale și normele naționale în vigoare în conformitate cu procedurile prevăzute la articolele 21 și 22 din Regulamentul (UE) nr. …/… [Regulamentul privind agenția].

Articolul 15

Procedura de emitere a declarației de verificare „CE”

(1) Pentru emiterea declarației de verificare „CE”, solicitantul cere organismului de evaluare a conformității notificat pe care l-a selectat în acest scop să aplice procedura de verificare „CE”. Solicitantul poate fi partea contractantă sau fabricantul sau reprezentantul lor autorizat din cadrul Uniunii.

(2) Obligația organismului de evaluare a conformității notificat responsabil de verificarea „CE” a unui subsistem începe din faza de proiectare și acoperă întreaga perioadă de fabricație, până la faza de recepție dinaintea punerii în funcțiune a subsistemului. Aceasta poate include, de asemenea, verificarea interfețelor subsistemului în cauză cu sistemul în care este încorporat, pe baza informațiilor disponibile în STI relevantă și în registrele prevăzute la articolele 44 și 45. [AM 75]

(3) Organismul de evaluare a conformității notificat este responsabil de redactarea dosarului tehnic care trebuie să însoțească declarația de verificare „CE”. Acest dosar tehnic conține toate documentele necesare referitoare la caracteristicile subsistemului și, după caz, toate documentele care atestă conformitatea elementelor constitutive de interoperabilitate. Dosarul conține, de asemenea, toate elementele referitoare la condițiile și limitele de utilizare, precum și instrucțiuni referitoare la service, verificare continuă sau periodică, reglare și întreținere.

(4) Orice modificare a dosarului tehnic menționat la alineatul (3) care are impact asupra verificărilor efectuate implică modernizare creează necesitatea emiterii unei noi declarații de verificare „CE”. [AM 76]

(5) Organismul de evaluare a conformității notificat poate emite declarații intermediare de verificare pentru anumite etape ale procedurii de verificare sau anumite părți ale subsistemului. În acest caz, se aplică procedurile de verificare stabilite în conformitate cu alineatul (7) litera (a).

(6) În cazul în care STI-urile relevante permit acest lucru, organismul de evaluare a conformității notificat poate emite certificate de conformitate pentru o serie de subsisteme sau anumite părți ale subsistemelor respective.

(7) Comisia stabilește, prin intermediul unor acte de punere în aplicare:

(a) procedurile de verificare pentru subsisteme, inclusiv principiile generale, conținutul, procedura și documentele legate de procedura de verificare „CE” și de procedura de verificare în cazul normelor naționale.

(b) modelele de declarație de verificare „CE” și de declarație de verificare în cazul normelor naționale și modelele de documente cuprinse în dosarul tehnic care trebuie să însoțească declarația de verificare.

Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 48 alineatul (3). [AM 78]

(7a) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 46 pentru a stabili procedurile de verificare pentru subsisteme, inclusiv principiile generale, conținutul, procedura și documentele legate de procedura de verificare „CE” și de procedura de verificare în cazul normelor naționale. [AM 79]

(7b) Comisia stabilește, prin intermediul actelor de punere în aplicare, modelele de declarație de verificare „CE” și de declarație de verificare în cazul normelor naționale și modelele de documente care trebuie să figureze în dosarul tehnic care trebuie să însoțească declarația de verificare.

Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 48 alineatul (3). [AM 80]

Articolul 15a

Procedura de emitere a declarației de verificare în cazul normelor naționale

Procedurile de emitere a declarației de verificare „CE” menționate la articolul 15 se aplică, de asemenea, dacă este cazul, pentru emiterea declarației de verificare a normelor naționale.

Statele membre desemnează organismele responsabile de efectuarea procedurii de verificare a normelor naționale, în conformitate cu capitolul VI. [AM 77]

Articolul 16

Neconformitatea subsistemelor cu cerințele esențiale

(1) Atunci când constată că un subsistem structural care face obiectul unei declarații de verificare „CE” însoțite de dosarul tehnic nu este pe deplin conform cu prezenta directivă și, în special, nu îndeplinește cerințele esențiale, un stat membru poate solicita efectuarea de verificări suplimentare.

(2) Statul membru solicitant informează imediat Comisia cu privire la verificările suplimentare solicitate și prezintă motivele care le justifică. Comisia consultă părțile interesate.

(3) Statul membru solicitant precizează dacă nerespectarea în întregime a prezentei directive se datorează:

(a) nerespectării cerințelor esențiale sau a unei STI sau aplicării incorecte a unei STI. În acest caz, Comisia informează de îndată statul membru în care își are reședința persoana care a întocmit declarația de verificare „CE” eronată și îi solicită statului membru în cauză să ia măsurile care se impun;

(b) caracterului inadecvat al unei STI. În acest caz, se aplică procedura de modificare a STI menționată la articolul 6.

Articolul 17

Prezumția de conformitate

Elementele constitutive de interoperabilitate și subsistemele care sunt conforme cu standardele armonizate sau cu părți ale acestora, ale căror referințe au fost publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt considerate a fi în conformitate cu cerințele esențiale vizate de standardele respective sau de părți ale acestora, prevăzute în anexa III.

CAPITOLUL V

INTRODUCEREA PE PIAȚĂ ȘI PUNEREA ÎN FUNCȚIUNE

Articolul 18

Punerea în funcțiune a instalațiilor fixe

(1) Subsistemele control-comandă și semnalizare terestre, energie și infrastructură se pun în funcțiune numai dacă sunt proiectate, construite și instalate în așa fel încât să îndeplinească cerințele esențiale prevăzute în anexa III, precum și dacă s-a primit autorizația relevantă în conformitate cu alineatul (2).

(2) Fiecare autoritate națională de siguranță autorizează punerea în funcțiune a subsistemelor energie și infrastructură și a subsistemelor control-comandă și indicarea celor care nu aparțin de ERTMS sau care nu sunt amplasate sau exploatate pe teritoriul statului membru de care aparține. Autoritățile naționale de siguranță țin seama de avizul agenției atunci când sunt implicate coridoare TEN-T sau tronsoane transfrontaliere.

Agenția autorizează infrastructurile transfrontaliere cu un singur administrator de infrastructură. [AM 81]

Agenția adoptă deciziile de autorizare a punerii în funcțiune a subsistemelor control-comandă și semnalizare terestre amplasate sau exploatate pe întreg teritoriul Uniunii autorizează ERTMS în strânsă cooperare cu autoritățile naționale de siguranță . Înaintea autorizării ERTMS de către agenție, autoritățile naționale de siguranță dispun de competența de a verifica compatibilitatea funcțională cu rețelele naționale. Agenția asigură punerea în aplicare uniformă a ERTMS în Uniune. [AM 82]

În ceea ce privește ERTMS, agenția consultă autoritățile naționale de siguranță relevante în termen de o lună de la primirea cererii complete pentru a asigura o dezvoltare coerentă a ERTMS în Uniune. Autoritatea națională de siguranță emite în termen de două luni un aviz destinat agenției cu privire la compatibilitatea tehnică și operațională a subsistemului cu vehiculele prevăzute să funcționeze pe tronsonul în cauză al rețelei. Agenția ține seama, pe cât posibil, de acest aviz înainte de a elibera autorizația, iar în cazul unui dezacord informează autoritatea națională de siguranță, prezentând motivele acestuia. Prezentul articol nu aduce atingere obligațiilor agenției în calitate de autoritate a sistemului în temeiul capitolului 6 din Regulamentul (UE) nr. …/… [Regulamentul privind agenția].

În cazul în care este în dezacord cu evaluarea negativă realizată de o agenție națională de siguranță, agenția informează autoritatea în cauză cu privire la acest lucru, precizând motivele care stau la baza dezacordului său. Agenția și autoritatea națională de siguranță cooperează în vederea obținerii unei evaluări reciproc acceptabile. După caz, astfel cum a fost decis de agenție și de autoritatea națională de siguranță, în acest proces este implicat și solicitantul. Dacă nu se ajunge la o evaluare reciproc acceptabilă în termen de o lună de la data la care agenția a informat autoritatea națională de siguranță cu privire la dezacordul său, agenția își adoptă decizia finală, cu excepția cazului în care autoritatea națională de siguranță a transmis chestiunea spre arbitraj Comisiei de apel instituite în temeiul articolului 51 din Regulamentul (UE) nr. …/…[regulamentul de instituire a agenției]. Comisia de apel decide dacă confirmă sau nu proiectul de decizie a agenției în termen de o lună de la depunerea cererii de către autoritatea națională de siguranță.

Orice decizie de refuz al autorizației de punere în funcțiune a instalațiilor fixe necesită o justificare corespunzătoare din partea agenției. Solicitantul poate prezenta, în termen de o lună de la primirea deciziei negative, o cerere de revizuire a deciziei de către agenție. Cererea este însoțită de o justificare a sa. Agenția are la dispoziție două luni de la data primirii cererii de revizuire pentru a își confirma sau modifica decizia. În cazul în care decizia negativă a agenției este confirmată, solicitantul poate face recurs la Comisia de apel instituită în temeiul articolului 51 din Regulamentul (UE) nr. …/… (Regulamentul de instituire a agenției). [AM 83]

Agenția și autoritățile naționale de siguranță furnizează îndrumări detaliate cu privire la modul de obținere a autorizațiilor menționate la primul și al doilea paragraf. Solicitanților li se pune la dispoziție în mod gratuit un document de îndrumare pentru depunerea de cereri, în care sunt descrise și explicate cerințele pentru autorizațiile respective și în care se enumeră documentele necesare. Agenția și autoritățile naționale de siguranță cooperează în privința difuzării acestor informații.

(3) Pentru a autoriza punerea în funcțiune a subsistemelor menționate la alineatul (1), autoritatea națională de siguranță sau agenția, în funcție de care dintre acestea este autoritatea competentă după cum se prevede la alineatul (2), trebuie să obțină dovada:

(a) declarației de verificare CE;

(b) compatibilității tehnice a acestor subsisteme cu sistemul în care urmează să fie integrate, stabilită pe baza STI-urilor, normelor naționale și registrelor relevante;

(c) integrarea în siguranță a acestor subsisteme, stabilită pe baza STI-urilor, normelor naționale și registrelor relevante, precum și a metodelor comune de siguranță prevăzute la articolul 6 din Directiva …/…/UE [privind siguranța feroviară].

(ca) declarația de verificare în cazul normelor naționale. [AM 84]

În termen de o lună de la primirea cererii solicitantului, agenția sau autoritatea națională de siguranță, în funcție de care dintre acestea reprezintă autoritatea competentă, informează solicitantul că dosarul este complet sau solicită informații suplimentare relevante, stabilind un termen rezonabil pentru furnizarea acestora. [AM 85]

(4) În cazul reînnoirii sau modernizării subsistemelor existente, solicitantul trebuie să trimită un dosar care să descrie proiectul autorității naționale de siguranță (pentru subsistemele energie și infrastructură) sau agenției ( și pentru subsistemele control-comandă și semnalizare terestre care nu aparțin de ERTMS ), un dosar care să descrie proiectul sau agenției (pentru ERTMS și pentru infrastructurile transfrontaliere cu un singur administrator de infrastructură) . Autoritatea națională de siguranță și agenția examinează dosarul și decid, pe baza criteriilor de la alineatul (5), dacă este necesară o nouă autorizație de punere în funcțiune. Autoritatea națională de siguranță sau agenția adoptă deciziile respective într-un termen rezonabil prestabilit și, în orice caz, în termen de patru trei luni de la primirea tuturor informațiilor relevante. [AM 86]

(5) În cazul reînnoirii sau modernizării subsistemelor existente, este necesară o nouă declarație de verificare „CE”, după cum se prevede la articolul 15 alineatul (4). În plus, este necesară o nouă autorizație de punere în funcțiune atunci când:

(a) nivelul general de siguranță al subsistemului în cauză poate fi afectat negativ de lucrările avute în vedere; sau

(b) acest lucru este impus de STI-urile relevante; sau

(c) acest lucru este impus de planurile naționale de punere în aplicare stabilite de statele membre.

Articolul 19

Introducerea pe piață a subsistemelor mobile

(1) Subsistemul material rulant și subsistemul control-comandă și semnalizare la bord Subsistemele mobile sunt introduse pe piață de către solicitant numai dacă sunt proiectate, construite și instalate asamblate în așa fel încât să îndeplinească cerințele esențiale prevăzute în anexa III. [AM 87]

(2) În special, solicitantul se asigură că a fost furnizată declarația de verificare CE.

(3) În cazul reînnoirii sau modernizării subsistemelor existente, este necesară o nouă declarație de verificare „CE”, după cum se prevede la articolul 15 alineatul (4).

Articolul 20

Autorizația de introducere pe piață a unui vehicul

(1) Un vehicul se introduce pe piață numai după ce a primit o autorizație de introducere pe piață a vehiculului eliberată de agenție în conformitate cu alineatul (5) prezentul articol . [AM 88]

Autorizația vehiculului trebuie să specifice:

(a) zona de utilizare;

(b) valorile parametrilor stabiliți în STI-uri și, după caz, în normele naționale, în funcție de relevanța acestora pentru verificarea compatibilității tehnice dintre vehicul și zona de utilizare;

(c) conformitatea vehiculului cu STI-urile și cu seturile de norme naționale relevante în ceea ce privește parametrii menționați la litera (b);

(d) condițiile de utilizare a vehiculului și orice alte restricții. [AM 89]

(2) Agenția adoptă deciziile de acordare a autorizațiilor de introducere pe piață a vehiculelor. Respectivele autorizații atestă valorile parametrilor relevanți pentru verificarea compatibilității tehnice dintre vehicul și instalațiile fixe, după cum se prevede în STI-uri. Autorizația de introducere pe piață a unui vehicul furnizează și informații despre conformitatea vehiculului cu STI-urile relevante și cu seturile de norme naționale, referitoare la acești parametri. Autorizația vehiculului se eliberează pe baza unui dosar al vehiculului sau al tipului de vehicul prezentat de solicitant, care include documente justificative cu privire la:

— în ceea ce privește subsistemele mobile care compun vehiculul: (a) declarația corespunzătoare de verificare în conformitate cu articolul 19; (b) compatibilitatea tehnică în cadrul vehiculului; (c) siguranța integrării în cadrul vehiculului;

— în ceea ce privește vehiculul: compatibilitatea tehnică a vehiculului cu rețelele din zona de utilizare. [AM 90]

Compatibilitatea tehnică se stabilește pe baza STI-urilor relevante și, atunci când este cazul, a normelor și a registrelor naționale. Ori de câte ori sunt necesare teste pentru obținerea unor dovezi documentare cu privire la compatibilitatea tehnică, autoritățile naționale de siguranță vizate pot emite autorizații temporare pe baza cărora solicitantul să utilizeze vehiculul pentru verificări tehnice în rețea. Administratorul de infrastructură, în consultare cu solicitantul, depune toate eforturile pentru a garanta că orice test se poate efectua în termen de o lună de la data primirii cererii solicitantului. Dacă este cazul, autoritatea națională de siguranță ia măsuri pentru a asigura efectuarea testelor. Siguranța integrării subsistemelor în vehicul este stabilită pe baza STI-urilor relevante, metodele comune de siguranță stabilite la articolul 6 din Directiva …/…/UE [privind siguranța feroviară] și, atunci când este cazul, pe baza normelor naționale. [AM 91]

(3) Agenția acordă o Autorizația de introducere pe piață a unui vehicul poate stipula condiții de utilizare a vehiculului și alte restricții autorizație a vehiculului după evaluarea elementelor cuprinse în dosarul menționat la alineatul (2) într-un termen rezonabil prestabilit și, în orice caz, în termen de patru luni de la primirea tuturor informațiilor relevante din partea solicitantului . În termen de o lună, agenția îi comunică solicitantului dacă dosarul este sau nu este complet. Orice decizie negativă referitoare la o cerere trebuie justificată în mod cuvenit. Autorizațiile sunt recunoscute în toate statele membre.

Agenția își asumă responsabilitatea deplină pentru autorizațiile pe care le emite. [AM 92]

(3a) Pe parcursul perioadei de tranziție menționate la articolul 50a, solicitantul poate alege să își depună cererea de autorizare a vehiculului la agenție sau la autoritatea națională de siguranță relevantă. [AM 94]

(4) Autorizația de introducere pe piață a unui vehicul se eliberează pe baza unui dosar al vehiculului sau al tipului de vehicul produs de solicitant, care include documente justificative cu privire la:

(a) introducerea pe piață a subsistemelor mobile care compun vehiculul în conformitate cu articolul 19;

(b) compatibilitatea tehnică a subsistemelor menționate la litera (a) în cadrul vehiculului, stabilită pe baza STI-urilor, normelor naționale și registrelor relevante;

(c) integrarea în siguranță a subsistemelor menționate la litera (a) în vehicul, stabilită pe baza STI-urilor și normelor naționale relevante, precum și a metodelor comune de siguranță prevăzute la articolul 6 din Directiva …/… [privind siguranța sistemului feroviar din Uniune]. [AM 93]

(5) Agenția adoptă deciziile menționate la alineatul (2) într-un termen rezonabil prestabilit și, în orice caz, Orice decizie de refuz de autorizare a unui vehicul este justificată în mod corespunzător. Solicitantul poate , în termen de patru o lună de la primirea deciziei negative, să solicite ca agenția sau autoritatea națională de siguranță, după caz, să își revizuiască decizia. Agenția sau autoritatea națională de siguranță au la dispoziție două luni de la primirea tuturor informațiilor relevante. Aceste autorizații sunt valabile în toate statele membre data primirii cererii de revizuire pentru a-și confirma sau modifica decizia . [AM 95]

În cazul în care agenția confirmă o decizie negativă, solicitantul poate face recurs la Comisia de apel desemnată în temeiul articolului 51 din Regulamentul (UE) nr. …/… [Regulamentul de instituire a agenției]. [AM 96]

În cazul în care decizia negativă a unei autorități naționale de siguranță este confirmată, solicitantul poate introduce o cale de atac la organismul de apel desemnat de statul membru competent în temeiul articolului 17 alineatul (3) din Directiva …/… [Directiva privind siguranța feroviară]. Statele membre pot desemna organismul de reglementare instituit la articolul 56 din Directiva 2012/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului (16) pentru aplicarea acestei proceduri de apel. [AM 97]

Agenția oferă îndrumări detaliate cu privire la modalitatea de obținere a unei autorizații de introducere pe piață a unui vehicul. Solicitanților li se pune la dispoziție în mod gratuit un document de îndrumare pentru depunerea de cereri, în care sunt descrise și explicate cerințele pentru autorizația de introducere pe piață a unui vehicul și în care se enumeră documentele necesare. Autoritățile naționale de siguranță cooperează cu agenția în privința difuzării acestor informații.

(6) Agenția poate elibera autorizația de introducere pe piață a unui vehicul pentru o serie de vehicule. Aceste autorizații sunt valabile în toate statele membre modifica sau revoca o autorizație dacă aceasta nu mai îndeplinește condițiile în baza cărora a fost eliberată, motivând această decizie . Agenția actualizează fără întârziere registrul european al vehiculelor definit la articolul 43a.

În cazul în care autoritatea națională de siguranță constată că un vehicul autorizat nu respectă cerințele esențiale, aceasta informează fără întârziere agenția și toate celelalte agenții naționale de siguranță relevante. Agenția decide cu privire la măsurile necesare în termen de o lună. În cazul în care este nevoie să fie luate măsuri preventive de urgență, agenția poate restricționa sau suspenda imediat autorizația, înainte de adoptarea unei decizii. [AM 98]

(7) Solicitantul poate introduce o cale de atac în fața comisiei de apel desemnate în temeiul articolului 51 din Regulamentul (UE) nr. …/… [de înființare a Agenției Europene a Căilor Ferate] împotriva deciziilor agenției sau a nerespectării de către aceasta a termenelor menționate la alineatul (5). Comisia este împuternicită să adopte, în termen de cel mult șase luni de la adoptarea prezentei directive, acte delegate în conformitate cu articolul 46 în ceea ce privește stabilirea unor norme detaliate privind procedura de autorizare, inclusiv:

(a) orientări detaliate care să descrie și să explice cerințele pentru obținerea autorizației vehiculului, precum și documentele necesare;

(b) dispozițiile procedurale pentru procesul de autorizare, cum ar fi conținutul și intervalele de timp pentru fiecare etapă a procesului;

(c) criteriile de evaluare a dosarelor solicitanților. [AM 99]

(8) În cazul reînnoirii sau modernizării vehiculelor existente care dețin deja o autorizație de introducere pe piață a unui vehicul:

(a) este necesară o nouă declarație de verificare „CE”, după cum se prevede la articolul 15 alineatul (4); și

(b) este necesară o nouă autorizație de introducere pe piață a unui vehicul dacă se aduce orice modificare majoră valorilor parametrilor incluși într-o autorizație de introducere pe piață a vehiculului care a fost în autorizația deja acordată. [AM 100]

(9) La cererea solicitantului, autorizația de introducere pe piață a unui vehicul poate include o mențiune clară a rețelelor, a liniilor sau a grupurilor de rețele sau de linii pe care întreprinderea feroviară poate pune în funcțiune un astfel de vehicul fără verificări, controale sau teste suplimentare în ceea ce privește compatibilitatea tehnică dintre vehicul și aceste rețele sau linii. În acest caz, solicitantul trebuie să includă în cererea sa dovada compatibilității tehnice a vehiculului cu rețelele sau liniile în cauză.

Această mențiune poate fi de asemenea adăugată, la cererea solicitantului inițial sau a altui solicitant, după eliberarea autorizației relevante de introducere pe piață. [AM 101]

(9a) Autorizația pentru vehicule care sunt utilizate sau se intenționează să fie utilizate pe infrastructura feroviară a unor rețele feroviare izolate poate fi acordată, de asemenea, de către autoritățile naționale de siguranță din statele membre în care se află rețeaua in cauză. În acest caz, solicitantul poate alege să își depună cererea fie la agenție, fie la autoritățile naționale de siguranță din statele membre respective.

Pe durata perioadei de tranziție menționate la articolul 50a, autoritățile naționale de siguranță din statele membre în care se află rețeaua feroviară izolată stabilesc proceduri comune de autorizare a vehiculelor și garantează recunoașterea reciprocă a autorizațiilor vehiculelor pe care le eliberează. În cazul în care deciziile autorităților naționale de siguranță sunt contradictorii și în lipsa unei decizii care să poată fi reciproc acceptată de acestea, agenția ia o decizie în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr…/… [Regulamentul de instituire a agenției].

Dacă până la sfârșitul perioadei de tranziție menționate la articolul 50a, aceste autorități naționale de siguranță nu au stabilit aranjamente privind procedurile comune de autorizare și recunoașterea reciprocă a autorizațiilor vehiculelor, autorizațiile menționate la prezentul articol sunt acordate doar de către agenție.

Dacă sunt stabilite aranjamentele privind procedurile comune de autorizare și recunoașterea reciprocă a autorizațiilor vehiculelor, autoritățile naționale de siguranță din statele membre care au rețele feroviare izolate pot continua să elibereze autorizații ale vehiculelor, iar solicitantul poate alege să adreseze cererea de autorizare a vehiculului agenției sau autorităților naționale de siguranță relevante după încheierea perioadei de tranziție menționate la articolul 50a.

La zece ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind progresele realizate în ceea ce privește interoperabilitatea pe rețelele feroviare izolate și, dacă este necesar, prezintă o propunere legislativă adecvată. [AM 102]

Articolul 20a

Înregistrarea vehiculelor autorizate

Înaintea utilizării unui vehicul pentru prima dată și după acordarea autorizației acestuia în conformitate cu articolul 20, acesta este înregistrat la cererea deținătorului său.

Dacă autorizația a fost acordată de către agenție, vehiculul se înregistrează în registrul european al vehiculelor în conformitate cu articolul 43a.

Dacă zona de utilizare a unui vehicul este limitată la teritoriul unui stat membru și autorizația a fost acordată de către o autoritate națională de siguranță, vehiculul este înmatriculat în registrul național al vehiculelor din statul membru respectiv în conformitate cu articolul 43. [AM 103]

Articolul 21

Punerea în funcțiune a Utilizarea vehiculelor [AM 104]

(1) Întreprinderile feroviare pun în funcțiune un vehicul numai după ce au verificat, în consultare cu administratorul infrastructurii, compatibilitatea tehnică dintre vehicul și rută, precum și integrarea în siguranță a vehiculului în sistemul în care este destinat să funcționeze, stabilită pe baza STI-urilor, normelor naționale și registrelor relevante, precum și a metodelor comune de siguranță prevăzute la articolul 6 din directivă. Înainte ca o întreprindere feroviară să utilizeze vehiculul în zona de utilizare precizată în autorizația vehiculului, aceasta se asigură, folosind sistemul său de management al siguranței, că: [AM 105]

În acest scop

(a) vehiculul a fost autorizat , vehiculele trebuie să primească mai întâi autorizația de introducere pe piață a vehiculului în conformitate cu articolul 20 și este înregistrat în mod corespunzător; [AM 106]

(aa) există o compatibilitate tehnică între vehicul și rută pe baza registrului de infrastructură, a STI-urilor relevante sau a oricărei alte informații care trebuie furnizată de administratorul de infrastructură gratuit și într-un termen rezonabil, în cazul în care un astfel de registru nu există sau este incomplet; și că [AM 107]

(ab) vehiculul se integrează în compunerea trenului în care se intenționează exploatarea sa, pe baza sistemului de management al siguranței menționat la articolul 9 din Directiva privind siguranța feroviară și a STI-urilor privind exploatarea și gestionarea. [AM 108]

(1a) Pentru a ajuta întreprinderile feroviare să verifice compatibilitatea tehnică și integrarea în siguranță dintre vehicul și rută (rute), administratorul de infrastructură pune la dispoziția întreprinderilor feroviare, la cerere, informații suplimentare cu privire la caracteristicile rutei (rutelor). [AM 109]

(2) Întreprinderea feroviară transmite deciziile sale cu privire la punerea în funcțiune a exploatarea vehiculelor către agenție, administratorul infrastructurii și autoritatea na