În strategia sa privind piața unică digitală, Comisia a identificat o serie de domenii în care sunt necesare măsuri imediate pentru a elimina barierele din calea activității online transfrontaliere și pentru a defini un cadru adecvat privind comerțul electronic. Una dintre măsurile-cheie este prevenirea tratamentului diferențiat aplicat în mod nejustificat consumatorilor și întreprinderilor atunci când încearcă să cumpere bunuri și servicii online în cadrul UE. O astfel de discriminare se poate manifesta sub formă de restricții legate de cetățenie, reședință sau localizare geografică, care sunt în contradicție cu principiile de bază ale UE. În mod similar, în strategia sa pentru piața unică, înscrisă în cadrul eforturilor sale mai ample dedicate creării unei piețe unice mai echitabile, Comisia și-a anunțat intenția de a combate toate formele de tratament diferențiat nejustificat al cumpărătorilor stabiliți în state membre diferite, indiferent dacă acestea sunt aplicate în vânzările directe sau prin canale de distribuție și indiferent de modul în care au loc.

În plus față de serviciile transfrontaliere de livrare a coletelor la prețuri accesibile, încrederea depinde, de asemenea, de metodele de plată. În conformitate cu propunerea privind geoblocarea, comercianții nu vor fi forțați să accepte niciun mijloc specific de plată, însă nu ar trebui să refuze plățile din motive legate de naționalitate, loc de reședință sau loc de stabilire.

Inițiativa privind geoblocarea acoperă serviciile incluse în sfera de aplicare a Directivei privind serviciile și, într-o mare măsură, a Directivei privind comerțul electronic, cum ar fi vânzarea de bunuri cu amănuntul online și offline, serviciile furnizate pe cale electronică, inclusiv cele care oferă acces la conținut digital, altul decât cel audiovizual (muzică, cărți electronice, software, jocuri), serviciile turistice, de divertisment și comerciale.

Această inițiativă va impune o obligație de nediscriminare, atât în ceea ce privește discriminarea directă, cât și cea indirectă, bazată pe naționalitate, loc de reședință sau loc de stabilire. Cu alte cuvinte, în situațiile care intră sub incidența propunerii, clienții din alte state membre vor putea cumpăra în aceleași condiții ca și clienții locali. În ceea ce privește serviciile furnizate pe cale electronică (precum serviciile de cloud computing, stocarea datelor și găzduirea de site-uri web), Comisia propune amânarea aplicării prevederii privind nediscriminarea până la jumătatea anului 2018, având în vedere caracteristicile lor specifice și pentru a permite prestatorilor de servicii să se pregătească pentru modificările aferente. În legătură cu serviciile privind conținutul online, altul decât cel audiovizual, care implică lucrări protejate prin drepturi de autor, prevederea în materie de nediscriminare nu se aplică în această etapă, deși posibilitatea extinderii acesteia pentru a cuprinde serviciile menționate va face obiectul unei reexaminări. Comisia va colabora cu părțile interesate în vederea pregătirii unei astfel de revizuiri, inclusiv pe baza dovezilor și informațiilor deja colectate. Cu toate acestea, alte norme, precum interzicerea blocării accesului la interfețele online, absența redirecționării fără consimțământul clientului și nediscriminarea în materie de mijloace de plată se vor aplica acestor servicii încă de la început.

De prea multe ori, consumatorii se confruntă în continuare cu practici de geoblocare și discriminare pe criterii geografice: Numai 37 % dintre site-urile web verificate în cadrul unei anchete a Comisiei din 2015 au permis efectiv vizitatorilor transfrontalieri din UE să finalizeze o achiziție cu succes. Această situație nu reprezintă o îmbunătățire în comparație cu 2009. 36 % dintre comercianții cu amănuntul online au declarat că nu au vândut în afara granițelor produse din cel puțin o categorie de produse pe care o comercializează. În ceea ce privește experiențele consumatorilor, 19 % dintre cumpărătorii online transfrontalieri s-au confruntat cu restricții într-o etapă sau alta a procesului de cumpărare. În timpul consultării publice, peste 90 % dintre consumatorii respondenți au fost de acord sau și-au manifestat puternic acordul cu privire la faptul că consumatorii și întreprinderile ar trebui să poată cumpăra și accesa servicii oriunde în UE. Peste 80 % dintre consumatorii respondenți au indicat că s-au confruntat cu geoblocarea.

Vânzările de bunuri fără livrare

Atunci când vinde bunuri, comerciantul nu are voie să își discrimineze clienții. În particular, deși comerciantul nu va fi obligat să livreze bunurile în țara clientului (având în vedere potențialele costuri ridicate de livrare), acesta trebuie, pe lângă informarea clientului în mod clar și lizibil cu privire la restricțiile de livrare existente în conformitate cu Directiva privind drepturile consumatorilor, să ofere, de asemenea, clientului aceleași opțiuni de livrare pe care le oferă clienților locali (de exemplu, livrarea către o adresă furnizată de client în țara respectivă, ridicarea pachetului de la un punct de colectare etc.). Propunerea Comisiei privind serviciile de livrare a coletelor (a se vedea secțiunea următoare) abordează accesibilitatea livrării și returnării transfrontaliere a coletelor, în special pentru IMM-uri și consumatori, mai ales în zonele rurale și în regiunile periferice.

Accesul la serviciile prestate pe cale electronică

Consumatorii vor putea să achiziționeze în mod nediscriminatoriu, la nivel transfrontalier, servicii prestate pe cale electronică, cum ar fi serviciile de cloud, stocare a datelor, găzduire de site-uri web, administrare a sistemului de la distanță, instalare de filtre, firewall-uri, sisteme de blocare a banner-elor etc. Cu toate acestea, aplicarea interdicției discriminării pentru servicii prestate pe cale electronică se amână până la jumătatea anului 2018, având în vedere caracteristicile lor specifice și pentru a permite prestatorilor de servicii să se pregătească pentru modificările aferente. Aceste servicii nu necesită o livrare fizică.

Serviciile primite în alte state membre decât cel al clientului

Comercianții nu ar trebui să refuze să vândă sau să diferențieze între consumatori în ceea ce privește prețurile sau alte condiții în același punct de vânzare (inclusiv pe site-urile web) din motive legate de naționalitate, loc de reședință sau loc de stabilire, în cazul în care serviciul în cauză este utilizat sau consumat de către client în afara propriului stat membru (de exemplu, bilete la concerte, închirierea unei locuințe sau închirierea unui autovehicul). Comercianții continuă să aibă libertatea de a stabili prețuri diferite pe diverse site-uri web, însă clienții ar trebui să poată alege, fără a fi discriminați, site-ul web de pe care doresc să cumpere.

Nediscriminarea în materie de plăți

Inițiativa privind geoblocarea nu obligă comercianții să accepte niciun mijloc specific de plată, însă include cerința conform căreia aceștia nu pot refuza plățile sau aplica diferite condiții de plată din motive legate de naționalitatea, locul de reședință sau locul de stabilire al clienților, în situațiile în care comerciantul poate să solicite autentificarea strictă a clienților, iar plățile sunt într-o monedă acceptată de comerciant. Comercianților nu le este permis să refuze instrumente de plată (de exemplu, cărți de credit sau de debit) eliberate în altă țară în cazul în care acceptă același tip de instrumente de plată emise clienților din țara lor.

Exemple: Vânzările de bunuri fizice Un client stabilit în Belgia dorește să cumpere o piesă de mobilier de la o companie din Germania. Clientul nu poate fi împiedicat, prin blocare, să viziteze site-ul web al societății sau să introducă o comandă, iar societatea nu ar trebui să refuze cartea de debit sau de credit a clientului dacă acceptă același card de plată emis unor clienți din țara sa. Este necesar ca societatea germană să ofere aceeași termeni și aceleași condiții ca și clienților locali (inclusiv prețul), aceasta nefiind obligată să livreze mobilierul în Belgia, însă ar trebui să ofere clientului belgian posibilitatea de a ridica mobila de la o adresă sau un punct de colectare din Germania, astfel cum este cazul pentru clienții locali. Vânzarea de servicii prestate pe cale electronică Un client stabilit în Franța dorește să cumpere servicii de cloud de la o companie din Regatul Unit. Clientul nu poată fi împiedicat, prin blocare, să viziteze site-ul web al societății din Regatul Unit sau să introducă o comandă datorită faptului că este francez. De asemenea, societatea nu poate refuza cardul clientului dacă acceptă același tip de carte de debit sau de credit emis în țara de origine a societății. În acest caz, nu se pune chestiunea livrării fizice a produsului, întrucât serviciile sunt prestate pe cale electronică. „Același loc, același serviciu, aceleași condiții” Un client german dorește să închirieze o mașină în Spania de la o agenție de închirieri auto prin intermediul site-ului web german al societății, însă ulterior observă faptul că versiunea în limba spaniolă a site-ului web oferă închirierea aceleași mașini, la aceleași date și în aceleași condiții, la un preț mult mai mic. În acest caz, clientul nu poate fi împiedicat să rezerve mașina prin intermediul site-ului web spaniol. În plus, prețul nu ar trebui să crească brusc după ce clientul și-a introdus informațiile privind țara sa de reședință; acesta are dreptul de a beneficia de aceleași condiții ca orice alt client care face o rezervare pe site-ul web spaniol.

4Asigurarea unor soluții accesibile de livrare a coletelor