1TENDINȚE, POLITICI ȘI REALIZĂRI ÎN MATERIE DE EMISII

Emisiile de gaze cu efect de seră și angajamentele internaționale ale UE

Cele mai recente rapoarte ale Grupului interguvernamental privind schimbările climatice (IPCC) confirmă că, pentru a se îndeplini obiectivele Acordului de la Paris, inclusiv limitarea încălzirii globale la mult sub 2 °C și continuarea eforturilor de limitare a acesteia la 1,5 °C, trebuie luate măsuri transformatoare la nivel mondial. Nivelul maxim al emisiilor de gaze cu efect de seră (GES) la nivel mondial trebuie să fie atins în perioada 2020-2025 și apoi să scadă cu aproximativ 43 % sub nivelurile din 2019 până în 2030, pentru ca creșterea temperaturii medii la nivel mondial să fie menținută la 1,5 °C până la sfârșitul acestui secol. Pe baza politicilor actuale, la nivel mondial nu realizăm suficiente progrese pentru a îndeplini obiectivul privind temperatura prevăzut în Acordul de la Paris. Îndeplinirea tuturor noilor angajamente asumate de țările lumii înainte de COP26 de la Glasgow ne-ar îmbunătăți perspectivele, dar tot nu ar fi suficientă.

În 2021, pe plan mondial, emisiile au revenit la nivelurile anterioare pandemiei. Datele preliminare ale JRC arată că, odată cu redresarea economiei mondiale după pandemie, emisiile de GES la nivel mondial au crescut cu 4,2 % în 2021, ajungând la 52,9 miliarde de tone de CO2 echivalent (CO2(e)), un nivel ușor mai mare decât cel al emisiilor din 2019. Emisiile din sectorul energetic și celelalte emisii generate de arderea industrială au crescut peste nivelurile anterioare pandemiei (+ 1,3 % și, respectiv, + 2,1 % față de 2019), inclusiv din cauza utilizării crescute a cărbunelui, în timp ce emisiile generate de transporturi și clădiri au rămas mai scăzute (- 5,2 % și, respectiv, - 3,7 %). În ultimul an s-au înregistrat mai multe efecte devastatoare asociate cu încălzirea climei, ceea ce a sporit pregnanța avertizărilor oamenilor de știință.

Limitarea încălzirii globale necesită acțiuni fără precedent din partea tuturor țărilor și a tuturor sectoarelor. Pentru a atinge nivelul de zero emisii nete până în 2050, trebuie să reducem emisiile de GES într-un mod rapid, profund și susținut, sporind în același timp capacitatea planetei de a absorbi carbonul prin soluții bazate pe natură și tehnologii de eliminare a dioxidului de carbon. Constatările IPCC consolidează hotărârea UE de a deveni neutră din punct de vedere climatic până în 2050 și rezilientă la schimbările climatice, obiective-cheie stabilite în prezent în Legea europeană a climei.

În cadrul CCONUSC, UE și statele sale membre s-au angajat să atingă un obiectiv comun, la nivelul întregii economii, de reducere, până în 2020, a emisiilor de gaze cu efect de seră cu 20 % față de nivelurile din 1990 („angajamentul de la Cancun”). Astfel cum se prevede în inventarul UE din 2022 privind GES, UE a depășit cu mult acest obiectiv, astfel încât statele sale membre și Regatul Unit și-au îndeplinit, de asemenea, obligațiile de reducere a emisiilor în temeiul convenției.Emisiile totale de GES, excluzând exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultura (LULUCF) și incluzând aviația internațională, au scăzut cu 34 % în UE-27 + Regatul Unit în comparație cu 1990 (sau cu 32 % fără Regatul Unit). Este o reducere de 1,94 miliarde de tone de CO2 echivalent până în 2020 (sau de 1,55 Gt CO2 echivalent fără Regatul Unit). UE și statele sale membre și-au îndeplinit împreună obiectivul prin punerea în aplicare a pachetului UE energie/climă 2020.

Cu toate acestea, datele provizorii arată că emisiile interne de GES ale UE, excluzând aviația internațională, au crescut în 2021 cu 4,8 % față de nivelul excepțional de scăzut din 2020, din pandemie, deși au rămas sub nivelul din 2019 (și anume, - 4,0 %). Emisiile provenite de la instalațiile staționare care fac obiectul sistemului UE de comercializare a certificatelor de emisii (EU ETS) au crescut cu 6,6 %, iar emisiile din afara EU ETS cu 3,5 %, ca urmare a redresării în urma pandemiei. În cazul tuturor sectoarelor și gazelor principale, cu excepția clădirilor, se preconizează că emisiile vor rămâne sub nivelurile anterioare pandemiei, continuând tendința generală de scădere din ultimii 30 de ani (Figura 1). Datele provizorii din 2021 privind absorbțiile de emisii din LULUCF nu indică însă o inversare a tendinței sale recente, îngrijorătoare, de scădere. Creșterea fără precedent a prețurilor gazelor începând din a doua jumătate a anului 2021 a avut un impact clar asupra emisiilor generate de producția de energie electrică, din cauza unei treceri temporare de la gaz la cărbune (caseta 1).

Intensitatea emisiilor de GES a economiei – raportul dintre emisii și PIB – a scăzut cu 6,1 g CO2 echivalent/EUR față de 2020. În ansamblu, emisiile interne nete ale UE în 2021, inclusiv din LULUCF, au fost cu 30 % mai mici decât nivelurile din 1990, în linii mari în concordanță cu traiectoria către îndeplinirea obiectivului UE de reducere cu 55 % până în 2030. Cu toate acestea, viteza de reducere trebuie să crească în mod semnificativ (Figura 2). În 2021, Comisia Europeană a prezentat un pachet de propuneri pentru ajustarea politicilor astfel încât acestea să poată îndeplini obiectivele climatice actualizate ale UE.

În UE, emisiile verificate ale operatorilor de aeronave au generat 26,87 milioane de tone de CO2 în 2021, cu 8,7 % mai mult față de cele 24,71 milioane de tone raportate în 2020, dar cu 61 % mai puțin față de cele 68,2 milioane de tone de CO2 din 2019, înainte de pandemie,. Din 2021, zborurile din Regatul Unit nu mai fac obiectul EU ETS. Fără aceste zboruri, emisiile ETS provenite din aviație au crescut cu aproximativ 30 % în comparație cu 2020 și au scăzut cu 50 % față de 2019 .

Caseta 1: Impactul asupra emisiilor de GES al creșterii prețurilor gazelor din 2021 În 2021, prețurile medii cu ridicata ale gazelor au atins un record de 49 EUR/MWh (megawatt per oră), cu vârfuri zilnice de până la 183 EUR/MWh. Prin comparație, prețurile gazelor au oscilat între 15 și 25 EUR/MWh în perioada 2010-2019 și au revenit rapid la niveluri similare, de la un minim istoric de 3-4 EUR/MWh în mai 2020. Creșterea bruscă a prețurilor a fost cauzată de mai multe evenimente concomitente, inclusiv temperaturile scăzute de la începutul anului, nivelul de stocare din UE (sub media sezonieră), disponibilitatea redusă a energiei eoliene și solare în timpul verii și tensiunile geopolitice tot mai mari la frontierele UE. Prețul ridicat al gazelor a dus la o trecere semnificativă de la gaz la cărbune și lignit în cadrul sistemului energetic al UE, numărul orelor de funcționare a centralelor electrice pe bază de cărbune și lignit crescând, în detrimentul centralelor pe bază de gaz. În comparație cu 2020, producția de cărbune și lignit a crescut cu 68 TWh, mai mult de jumătate din creșterea totală a producției (+ 118 TWh)(a), în timp ce producția de gaze a scăzut (- 16 TWh). Restul creșterii suplimentare a producției a avut la bază sursele regenerabile de energie și energia nucleară (+ 65 TWh), în pofida unei producții mai scăzute de energie eoliană terestră. Trecerea de la gaz la cărbune și lignit a dus la creșterea în 2021 a emisiilor de CO2 generate de sistemul energetic peste nivelurile din 2020 (+ 8,3 %). Cu toate acestea, în 2021, emisiile de CO2 din acest sector erau cu 7,3 % mai mici decât în 2019(b) (Figura 3), ca urmare a decarbonizării progresive pe termen lung a sistemului energetic al UE(c). În 2022, prețurile anormal de ridicate ale gazelor au persistat. Invadarea Ucrainei de către Rusia a contribuit la o incertitudine extrem de ridicată în ceea ce privește prețurile. La momentul redactării prezentului document, piața nu se așteaptă la o revenire în viitorul apropiat la nivelurile anterioare ale prețurilor. Pachetul legislativ „Pregătiți pentru 55”, împreună cu planul REPowerEU(e), vizează reducerea dependenței UE de importurile de combustibili fosili și îndeplinirea obiectivului climatic pentru 2030 prin accelerarea introducerii energiei din surse regenerabile, diversificarea surselor de aprovizionare și creșterea semnificativă a eficienței energetice. Investițiile pentru diversificarea surselor de aprovizionare cu energie ar trebui să evite viitoare active depreciate. (a)Comisia Europeană, Raport trimestrial privind piața energiei electrice, volumul 14 (care acoperă al patrulea trimestru al anului 2021). Figura 18. (b) https://ec.europa.eu/clima/news-your-voice/news/emissions-trading-greenhouse-gas-emissions-73-2021-compared-2020-2022-04-25_en (c)Tendințele emisiilor în UE-27 pentru sectorul IPCC 1.A.1.a – Producția publică de energie electrică și termică potrivit vizualizatorului de date privind gazele cu efect de seră al AEM https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/data/data-viewers/greenhouse-gases-viewer . (d)Pentru perioada 2019-2020, valorile emisiilor de CO2 corespund sectorului IPCC 1.A.1.a. Valoarea pentru 2021 este extrapolată presupunând aceeași tendință ca în cazul emisiilor din Registrul de tranzacții al Uniunii Europene pentru sectoarele corespunzătoare. (e)COM(2022) 230.

Progresele înregistrate în UE cu privire la acțiunile climatice