·În spațiul Schengen au loc aproximativ 24 de milioane de călătorii de afaceri în fiecare an .

Anul trecut a scos în evidență faptul că, deși este incontestabil că temelia spațiului Schengen face parte din ADN-ul Europei, acesta nu poate fi considerat de la sine înțeles. Pandemia de COVID-19 prezintă o provocare fără precedent și a exercitat o presiune majoră asupra spațiului Schengen, ceea ce a determinat mult mai multe state membre să reintroducă controalele la frontierele interne, periclitând uneori buna funcționare a pieței unice. Impactul acestor controale a fost resimțit în special prin lipsa de coordonare, îndeosebi în zonele transfrontaliere. Odată cu reinstituirea controalelor la frontierele interne, camioanele s-au confruntat cu așteptări îndelungate, de multe ore, la coadă pentru a trece dintr-un stat membru în altul, ceea ce a perturbat grav lanțurile de aprovizionare din interiorul UE. Astfel, pandemia de COVID-19 a adus în prim-plan implicațiile economice ale spațiului Schengen și relația sa intrinsecă cu piața unică. În plus, închiderea frontierelor reprezintă o preocupare reală pentru cetățeni, în special în regiunile de frontieră, aceasta având un impact real asupra vieții lor de zi cu zi.

Dar niciun sistem nu poate trece testul timpului fără a se transforma. Este necesar să se susțină și să se consolideze în permanență cadrul juridic Schengen pentru a face față realităților și provocărilor actuale și viitoare. Spațiul Schengen se bazează pe trei piloni principali: (1) gestionarea eficace a frontierelor externe, (2) măsuri prin care să se compenseze absența controalelor la frontierele interne (politica comună în domeniul vizelor, politica de returnare, instrumentele de cooperare polițienească relevante și diverse sisteme informatice, precum și cerințele conexe privind protecția datelor) și (3) o guvernanță solidă, care să includă un mecanism eficient de evaluare și monitorizare, precum și creșterea gradului de pregătire. Sunt necesare acțiuni în toate cele trei domenii pentru a proteja integritatea spațiului Schengen și pentru a îmbunătăți în continuare funcționarea acestuia. În plus, susținerea spațiului de libertate, securitate și justiție necesită măsuri eficace în domeniul securității, al cooperării polițienești și judiciare, precum și în domeniul migrației. Fără a face parte în mod formal din acquis-ul Schengen, acestea sunt, de asemenea, esențiale pentru promovarea încrederii reciproce și pentru garantarea exercitării efective a libertăților fundamentale în cadrul Uniunii.

Măsurile unilaterale și necoordonate riscă să priveze cetățenii de drepturile lor și riscă să împiedice redresarea Europei. Potrivit unei analize a Comisiei privind costurile economice directe ale unei situații de neaplicare a normelor Schengen, întârzierile la frontiere ar avea un impact substanțial asupra furnizării de servicii transfrontaliere, asupra transporturilor, a turismului, a administrațiilor publice, a lucrătorilor transfrontalieri și a călătorilor. Pentru aceste categorii, costurile directe sunt estimate între 5 și 18 miliarde EUR pe an. Costurile indirecte pe termen mediu ale țărilor care nu fac parte din spațiul Schengen ar putea fi considerabil mai mari decât aceste estimări privind costurile directe, întrucât impactul asupra schimburilor comerciale, a investițiilor și a mobilității în interiorul UE ar fi fără precedent.

Începând din 2017, Codul frontierelor Schengen impune ca toate persoanele, indiferent de cetățenie, să fie supuse unor verificări sistematice prin consultarea bazelor de date relevante la intrarea și la ieșirea din spațiul Schengen, pentru a se asigura că persoanele respective nu reprezintă o amenințare la adresa ordinii publice și a securității interne. Cu toate acestea, au fost identificate mai multe probleme în ceea ce privește punerea în aplicare a acestor noi norme, care trebuie remediate. Deși noile norme prevăd derogări de la controalele sistematice în anumite condiții, o punere în aplicare inconsecventă a acestor excepții poate submina eficacitatea instrumentului. Pentru a respecta cele mai înalte standarde de securitate, este esențial ca statele membre să verifice sistematic toți călătorii prin consultarea bazelor de date relevante la frontierele externe și să aplice eventualele derogări în mod uniform. În plus, trebuie îmbunătățită consultarea notificărilor și a semnalărilor Interpol relevante pentru combaterea terorismului și a infracțiunilor grave cu ocazia verificărilor în prima linie la frontieră. Pentru a sprijini acest obiectiv dublu, până la sfârșitul anului 2021, Comisia va elabora, în colaborare cu statele membre, orientări care să asigure aplicarea uniformă a normelor și utilizarea limitată a eventualelor derogări.

Pentru a îndeplini în totalitate imperativele spațiului Schengen și în contextul provocărilor recente și al posibilităților oferite de noile evoluții tehnologice, Uniunea Europeană a luat, în ultimii ani, decizii de referință pentru consolidarea frontierelor externe, obiectivul fiind ca gestionarea frontierelor externe ale Uniunii să devină unul dintre cele mai performante sisteme din lume. Mandatul Frontex consolidat în 2019 și crearea corpului permanent al poliției de frontieră și gărzii de coastă la nivel european reprezintă un exemplu real de integrare europeană în domeniul gestionării frontierelor externe. Pentru prima dată, Uniunea are propriul personal în uniformă pentru sprijinirea gestionării europene a frontierelor externe comune și o politică eficace a UE în materie de returnare. Acest nou corp permanent, care va fi alcătuit din 10 000 de agenți Frontex și naționali, va fi în măsură, în orice moment, să sprijine statele membre care se confruntă cu provocări la frontierele externe comune și să eficientizeze returnările.

Implementarea completă a tuturor sistemelor informatice, noi și actualizate, și asigurarea interoperabilității acestora în termenele prevăzute sunt departe de a fi o sarcină ușoară. Statele membre, Comisia și eu-LISA și-au demonstrat angajamentul deplin față de realizarea acestui obiectiv. În plus, Comisia, împreună cu eu-LISA, a oferit - și va continua să ofere - sprijin operațional statelor membre. Progresele sunt monitorizate îndeaproape cu un sistem de urmărire a tabloului de bord și există instrumente pentru a asigura o reacție rapidă la eventualele provocări care pot apărea. Sistemele informatice pot intra în funcțiune numai dacă toate statele membre și țările asociate spațiului Schengen sunt pregătite în același timp. O întârziere apărută într-o singură țară ar împiedica lansarea sistemelor în întregul spațiu Schengen. În plus, având în vedere dependențele dintre sisteme, o întârziere în punerea în aplicare a unui sistem ar putea decala calendarul general pentru întreaga arhitectură de sisteme informatice. Avem responsabilitatea comună de a realiza acest proiect ambițios la timp, pentru a dispune de instrumente pe deplin funcționale, pregătite să răspundă la orice provocări neprevăzute și în continuă evoluție.

Testarea Sistemului de intrare/ieșire (EES) a început în luna martie a acestui an și va continua până la sfârșitul anului 2021, pentru ca sistemul să fie pe deplin operațional începând cu al doilea trimestru al anului 2022. Sistemul european de informații și de autorizare privind călătoriile (ETIAS) va deveni operațional la sfârșitul anului 2022. În plus, punerea în aplicare a Sistemului de informații Schengen (SIS) revizuit și a Sistemului de informații privind vizele revizuit ar trebui finalizată până la sfârșitul anului 2021 și, respectiv, sfârșitul anului 2023. Interoperabilitatea deplină a noii arhitecturi informatice ar trebui să fie asigurată până la sfârșitul anului 2023. Interoperabilitatea va conecta toate sistemele europene în materie de frontiere, migrație, securitate și justiție și va asigura că toate aceste sisteme transmit informații unele către altele, că nicio verificare nu este compromisă din cauza întreruperilor în circulația informaților și că autoritățile naționale dispun de informațiile complete, fiabile și exacte de care au nevoie, cu respectarea deplină a cerințelor în materie de protecție a datelor. Aceasta va fi, de asemenea, un factor esențial de facilitare a călătoriilor de bună credință.

S-au înregistrat progrese enorme în ceea ce privește sistemele de informații ale Uniunii, necesare în scopuri de securitate internă, migrație și sănătate, atât la frontierele externe, cât și în spațiul Schengen. Pornind de la – inițial – un singur sistem de informații - Sistemul de informații Schengen - Uniunea a creat o arhitectură informatică europeană comună, cu sisteme noi interconectate pentru gestionarea frontierelor, migrație și asigurarea respectării legii. 2021 este un an crucial pentru dezvoltarea acestor noi sisteme de informații și a arhitecturii informatice generale.

O parte integrantă a gestionării de ultimă generație a frontierelor constă în respectarea deplină a drepturilor fundamentale, inclusiv a drepturilor copilului, de către toți actorii implicați și la toate frontierele. Având în vedere rolul consolidat al Frontex, noul regulament consolidează în mod semnificativ și cadrul privind drepturile fundamentale al agenției. Recent a fost numit un nou ofițer pentru drepturile fundamentale al Frontex, a cărui activitate va fi sprijinită pe teren de 40 de observatori ai drepturilor fundamentale, complet independenți. Drepturile fundamentale vor constitui, de asemenea, o componentă-cheie a ciclului multianual de politică strategică pentru gestionarea europeană integrată a frontierelor. În plus, Frontex, în cooperare cu Agenția pentru Drepturi Fundamentale și bazându-se pe aceasta, urmează să ofere orientări suplimentare privind efectuarea verificărilor la frontieră și supravegherea frontierelor, în special pe mare.

Cooperarea cu țările terțe

Protejarea frontierelor externe ale Uniunii necesită, de asemenea, o cooperare strânsă și un parteneriat indisolubil cu țările învecinate și cu țările partenere. O astfel de cooperare este inerentă gestionării integrate a frontierelor UE. Parteneriatele puternice, extinse, reciproc avantajoase și personalizate în conformitate cu Noul pact privind migrația și azilul contribuie la gestionarea mai bună a migrației și la consolidarea cooperării în materie de gestionare a frontierelor. După cum s-a subliniat și în Comunicarea comună privind un parteneriat reînnoit cu țările din vecinătatea sudică, este esențial să existe un angajament reciproc puternic, în special în ceea ce privește consolidarea capacității țărilor terțe de gestionare a frontierelor și intensificarea eforturilor împotriva rețelelor infracționale din spatele introducerii ilegale de migranți și al traficului de persoane. Această prioritate va fi consolidată în continuare prin viitorul Plan de acțiune al UE împotriva introducerii ilegale de migranți (2021-2025).

Noul pact prevede că UE ar trebui să utilizeze toate instrumentele pe care le are la dispoziție pentru a acorda sprijin operațional noilor parteneriate, inclusiv printr-o implicare mult mai profundă a agențiilor UE. Uniunea Europeană are, de asemenea, responsabilitatea de a sprijini și promova în țările terțe standardele sale ridicate de protecție a frontierelor, inclusiv în ceea ce privește drepturile fundamentale. Agențiile UE ar trebui, de asemenea, să colaboreze mai intens cu țările partenere. Mandatul consolidat al Frontex permite acordarea de sprijin operațional și tehnic specific și cooperarea cu țările terțe. Cooperarea cu țările din Balcanii de Vest, inclusiv prin intermediul acordurilor privind statutul încheiate de UE cu partenerii din Balcanii de Vest, le va permite polițiștilor de frontieră ai Frontex să colaboreze cu polițiștii de frontieră naționali pe teritoriul unei țări partenere. De asemenea, Frontex poate acum să acorde sprijin practic pentru dezvoltarea capacității partenerilor în materie de gestionare a frontierelor și să coopereze cu aceștia pentru optimizarea returnării voluntare. În plus, Comisia va sprijini schimbul de informații între statele membre și țările partenere învecinate prezentând statelor membre o recomandare pentru modelul de dispoziții referitoare la schimbul de informații pentru a permite conștientizarea situației, dispoziții care trebuie să fie utilizat în acordurile bilaterale și multilaterale cu țările terțe. De asemenea, Comisia va elabora un nou model de acord privind statutul, care să ofere o bază pentru desfășurarea de operațiuni comune de către Frontex în țările terțe, precum și un model de acord de lucru pentru armonizarea cadrului de cooperare practică cu aceste țări. Acest lucru va contribui la asigurarea unei modalități unitare de cooperare cu partenerii externi ai UE.