RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 226/17

Avizul Comitetului Economic şi Social European privind statutul societății mutuale europene: percepțiile, rolul și contribuția societății civile (aviz din proprie iniţiativă)

2014/C 226/03

Raportor unic: dl Mario CAMPLI

La 22 ianuarie 2014, în conformitate cu articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, Comitetul Economic și Social European a hotărât să elaboreze un aviz din proprie inițiativă pe tema

„Statutul societății mutuale europene: percepția, rolul și contribuția societății civile” (aviz din proprie inițiativă).

Secțiunea pentru piața unică, producție și consum, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 11 martie 2014.

În cea de-a 497-a sesiune plenară, care a avut loc la 25 şi 26 martie 2014 (şedinţa din 25 martie 2014), Comitetul Economic şi Social European a adoptat prezentul aviz cu 140 de voturi pentru, 1 vot împotrivă şi 5 abţineri.

1. Concluzii și recomandări

1.1 Concluzii

1.1.1 Ca și cooperativele, fundațiile și asociaţiile, societățile mutuale face parte din modelul economic și social european. Dincolo de definiţia juridică a întreprinderii conform diferitelor legislaţii naţionale, diversitatea formelor de întreprindere, inclusiv cele din economia socială, este o componentă esenţială a pieței unice a Uniunii Europene, inclusiv în materie de promovare, investiții și de dezvoltare a pluralismului antreprenorial european.

1.1.2 Societățile mutuale au dreptul la un statut european pentru a răspunde nevoii de acoperire a riscurilor, în special în ceea ce privește protecția socială și asigurările de sănătate ale lucrătorilor, întreprinderilor și cetăţenilor.

1.1.3 Societățile mutuale resping ideea unei demutualizări implacabile, iar CESE, la rândul său, dorește să valorifice diversitatea formelor de întreprindere, inclusiv a actorilor din economia socială, în scopul prezervării patrimoniului economic și social european. Cu toate acestea, deși utilă, o campanie de informare nu poate înlocui cadrul juridic necesar.

1.1.4 În Europa există o mare diversitate de societăți mutuale (au fost inventariate cca 40 de tipuri), dar, dincolo de această diversitate, 95 % dintre ele împărtăşesc aceleași principii de guvernanță.

1.2 Recomandări

1.2.1 În concordanță cu angajamentele asumate cu ocazia evenimentului organizat la Strasbourg pe tema antreprenoriatului social, CESE solicită Comisiei Europene prezentarea grabnică a propunerii legislative referitoare la proiectul de regulament privind statutul societății mutuale europene.

1.2.2 CESE doreşte recunoașterea modelului mutualist prin intermediul unui regim legal coerent la nivel european, pe măsura ponderii sale economice și a rolului său social.

1.2.3 CESE recomandă ca, pentru menținerea diversității societăților mutuale, statutul să fie unul de guvernanţă, și nu de activități.

1.2.4 CESE recomandă ca statutul să nu urmărească armonizarea legislaţiilor naţionale și să fie opțional.

1.2.5 CESE solicită să se publice un calendar precis al procedurii de prezentare și de adoptare a proiectului de statut al societății mutuale europene.

2. Introducere

2.1 Obiectivul acestui aviz este de a accelera la maximum elaborarea de către Comisia Europeană a unei propuneri de regulament privind „statutul societății mutuale europene”.

2.2 Părerea societăţii civile europene și a părților implicate este că, în absența unui temei juridic corespunzător, activităţile societăților mutuale – la scară europeană – vor fi de fapt descurajate. Acest fapt ar avea consecinţe grave pe plan social, în contextul unei intervenții publice slăbite, pe plan medical (condiții mai puțin echitabile de acces la îngrijiri medicale pentru cetăţenii europeni), în ceea ce privește ocuparea forței de muncă (pierderea unor posibilităţi de angajare, inclusiv a unor locuri de muncă calificate) precum și pe planul consolidării coeziunii sociale europene și al procesului de integrare europeană.

2.3 Deși au început cu mult timp în urmă, discuțiile pe tema statutului european trenează și încă întârzie adoptarea unei decizii în acest sens.

2.3.1 Proiectul de statut al societății mutuale europene are o istorie îndelungată, care începe în anul 1993, odată cu directivele europene privind asigurarea. În acest cadru, societăţile mutuale au solicitat ca forma lor originală de guvernanță de „societăți de persoane” să fie recunoscută într-un statut european.

2.3.2 Un prim proiect de regulament a fost retras în 2006: într-adevăr, în pofida comunicării sale din 2003 privind dreptul societăţilor, în care se angaja să introducă noi forme juridice europene, mai ales pentru societăţile mutuale, angajament reiterat în planul de acţiune din 2006 privind modernizarea dreptului societăţilor și guvernanţa corporativă, Comisia a retras proiectul de statut al societăţii mutuale europene de pe agenda sa de lucru în 2006.

2.3.3 O nouă inițiativă de relansare a proiectului a fost demarată în 2007 de către asociațiile europene din domeniu.

2.3.4 În martie 2010, Parlamentul European a adoptat o declaraţie scrisă în favoarea statutului societății mutuale europene și, în iulie 2011, a produs un raport privind rolul societăţilor mutuale europene, a cărui concluzie era necesitatea unui proiect de statut al acestora.

2.3.5 În martie 2013, Parlamentul European a adoptat în unanimitate raportul din proprie iniţiativă al dlui Berlinguer privind fezabilitatea unui statut al societății mutuale europene.

2.3.6 În paralel, în contextul Actului privind piața unică, Comisia a hotărât să finanțeze un studiu privind situația și dificultăţile întâmpinate de societățile mutuale în cadrul pieței interne (așa–numitul „studiu Panteia”). Acest studiu important, publicat la 12 octombrie 2012 și condus de către Comisie, a permis pentru prima dată conturarea unei imagini exhaustive a mediului juridic, economic și social al societăților mutuale din statele membre ale Uniunii Europene (1).

2.3.7 În contextul măsurilor ulterioare, Comisia a organizat o consultare publică privind concluziile acestui studiu (rezultate publicate în octombrie 2013) (2), iar reușita acestei consultări (peste 300 de răspunsuri, două treimi dintre acestea fiind pozitive) a determinat-o să organizeze un studiu de impact privind fezabilitatea unui proiect de statut al societății mutuale europene.

2.4 În Avizul său privind diversitatea formelor de întreprindere (3) (octombrie 2009), CESE a subliniat: „Pluralismul și diversitatea multiplelor forme de întreprindere sunt recunoscute în tratat și confirmate de realitate, prin diferitele statute juridice care au fost aprobate sau sunt în curs de examinare”. Comitetul includea societățile mutuale printre formele de întreprindere din cadrul economiei sociale.

2.5 În anexa la Declarația de la Strasbourg, adoptată cu ocazia evenimentului organizat în comun de Comisie și CESE, la 16 și 17 ianuarie 2014, se precizează că „Numeroase părți implicate sunt de părere că politicile în favoarea antreprenoriatului social ar trebui să acopere toate întreprinderile din economia socială (cooperative, societăți mutuale, asociații, fundații etc.). UE ar trebui să propună un statut european pentru societățile mutuale – care să le permită să desfășoare activităţi transfrontaliere, să fuzioneze și să răspundă provocărilor ridicate de Directiva Solvabilitate II – și, totodată, un statut european pentru asociații”. Cu ocazia acestui eveniment, comisarul Antonio Tajani, responsabil cu întreprinderile, a anunțat lansarea unei inițiative legislative a Comisiei privind proiectul de statut.

3. Descrierea societăților mutuale

3.1 Există o mare diversitate de forme legale ale societăților mutuale din diferitele ţări ale UE. Aceste diferite forme de societăți mutuale și rolul pe care îl joacă ele depind de cultura și istoria fiecărei țări în ceea ce privește acest tip de societate. Din punct de vedere istoric, societățile mutuale au instituit în Europa primele forme de securitate socială. În prezent, în cadrul UE, societățile mutuale au, în principal, menirea de a se pune în slujba membrilor lor într-un context de interes general, de a asigura acoperirea riscurilor la care sunt expuși membrii lor, oferindu-le servicii de asigurări, servicii sociale, de sănătate, de asistență acordată persoanelor.

3.2 În cadrul UE au fost identificate în total aproape 40 de tipuri de organizații mutuale. Aproape 95 % dintre societățile mutuale împărtășesc aceleași 5 principii de guvernanță: 1. organizația trebuie să fie de drept privat, și anume independentă de guvern și să nu beneficieze de subvenții din fonduri publice; 2. organizația trebuie să reprezinte o grupare de persoane, și nu de capitaluri; 3. sistemul de guvernanţă trebuie să fie democratic, conform principiului: o persoană = un vot; 4. între membri se aplică principiul solidarităţii: intrarea lor trebuie să fie liberă, fără criterii de selecţie; 5. profiturile obținute trebuie utilizate în beneficiul membrilor.

3.3 Partea de piață care revine organizațiilor de tip mutual în Europa este, în medie, de 15,8 % (12,8 % asigurări de viață, 20,5 % asigurări pentru daune). De asemenea, conform estimărilor, organizațiile mutuale prestează servicii de sănătate și servicii sociale pentru aproape 230 de milioane de cetățeni europeni, dintre care cca 100 de milioane sunt acoperiți prin sistemul de asigurare obligatorie de sănătate. Numărul angajaților lor se ridică la cca 3 50 000 în Europa. Este unanim recunoscut faptul că economia beneficiază de pe urma diversităţii structurilor care o alcătuiesc, căci această diversitate îmbunătățește capacitatea de reacție la schimbările pieței. În plus, într-o perioadă de criză, viziunea pe termen lung a organizaţiilor mutuale le asigură un avantaj față de societăţile de capital.

4. Considerații generale cu privire la proiectul de statut al societății mutuale europene (SME): De ce este nevoie de un statut al societății mutuale europene?

4.1 În Uniunea Europeană, doar societăţile anonime și cooperativele au un statut european, proiectul de statut european pentru fundații este în prezent în curs de examinare. Cât despre societăţile mutuale, ele nu au un statut european (4).

4.2 Procesele de integrare europeană duc la o mobilitate crescută a lucrătorilor, întreprinderilor și cetăţenilor. Trebuie să poată fi asigurată protecția lor împotriva riscurilor de natură medicală, socială și a altor tipuri de riscuri pe întregul teritoriu al Uniunii, evitând privarea lor de drepturi, de beneficii și de protecție, sub diferite forme.

4.3 Comisia și Consiliul lucrează în prezent la serviciile financiare și de asigurare (Basel III, Solvabilitate II); detașarea și mobilitatea lucrătorilor; o nouă directivă privind asistența medicală transfrontalieră se aplică în statele membre începând cu 1 ianuarie 2014. Cu toate acestea, societăţile mutuale din statele membre nu au posibilitatea juridică de a participa la acest proces de integrare europeană și la dezvoltarea pieţei interne, cu excepția cazului în care s-ar transforma în vederea adoptării unui statut de cooperativă europeană sau a unui statut de societate anonimă europeană. Societățile mutuale refuză să privească această soluție ca pe o fatalitate, iar CESE, la rândul său, dorește să se valorifice diversitatea formelor de întreprindere, inclusiv ale actorilor din economia socială, în scopul prezervării patrimoniului economic și social european.

4.4 În plus, cadrul prudențial pentru asigurătorii „Solvabilitate II” este un element complementar în favoarea statutului de societate mutuală europeană: acesta ar permite accesul societăților mutuale la așa-numitul avantaj al „diversificării”, de a purcede la operațiuni de reasigurare și de gestionare a activelor pentru reducerea costurilor lor, în beneficiul membrilor.

4.5 Societățile mutuale nu au acces la pieţele de capital, având deci nevoie de instrumente de colaborare, inclusiv la nivel european, pentru a nu dispărea de pe o piață foarte competitivă.

4.6 Societățile mutuale care desfăşoară activităţi la nivel european nu sunt motivate numai de concurență sau de căutarea unor piețe noi, ci și, mai ales, de dorinţa de a-și îmbunătăţi serviciile furnizate membrilor lor.

4.7 Societățile mutuale în general au nevoie de o recunoaştere oficială de către UE, ceea ce le va oferi o bază legală și legitimitate, ca părți implicate în procesul de integrare europeană.

4.8 Un statut al unei societăți mutuale europene înseamnă recunoaşterea faptului că ele sunt o realitate, a importanţei lor economice şi sociale, a rolului lor specific în domeniul gestionării riscurilor la care sunt expuse persoanele, în special în domeniul protecţiei sănătăţii.

4.9 Pe scurt, CESE doreşte recunoașterea modelului mutualist prin intermediul unui regim legal coerent la nivel european, pe măsura ponderii sale economice și a rolului său social. În plus, s-ar putea evita astfel sarcini administrative inutile, s-ar putea realiza economii de scară și dezvolta mutualismul în toate statele membre ale Uniunii (inclusiv în cele 4 state membre în care nu există structuri mutuale), pe baza acestui nou statut, a libertății de stabilire și a libertății de a presta servicii.

5. Considerații specifice cu privire la proiectul de statut al SME: Ce trebuie să reprezinte un statut al societății mutuale europene?

5.1 În Europa există o mare diversitate de societăți mutuale (au fost inventariate cca 40 de tipuri), dar, dincolo de această diversitate, 95 % dintre ele împărtăşesc aceleași principii de guvernanță. Pentru aceasta, CESE recomandă ca statutul să fie unul de guvernanţă, și nu de activități.

5.2 În plus, SME care se prezintă sub forma unui grup permite menținerea țesutului de actori mutuali europeni, în originalitatea lor: el permite păstrarea structurilor și a identității lor și, în același timp, realizarea unor economii de scară cu acest instrument comun (achiziții comune, produse comune). Pentru a putea păstra diversitatea structurilor naționale care caracterizează forma juridică a societății mutuale în Europa, CESE recomandă, ca element esenţial, să se acorde membrilor cât mai multă libertate statutară și de organizare.

5.3 Statutul va fi opțional – facultativ – pentru a se evita impactul asupra legislațiilor naționale.

5.4 Este important să se prevadă posibilitatea societăților mutuale de a se regrupa, promovând astfel operațiunile transfrontaliere în scopul dezvoltării dimensiunii europene a mutualismului.

5.5 Proiectul de regulament trebuie să permită înființarea: — unei societăți mutuale europene de către persoane fizice care își au reședința în state membre diferite sau de entități juridice constituite în conformitate cu legislațiile diferitelor state membre; — unei societăți mutuale europene prin fuziunea transfrontalieră a două sau mai multe societăți mutuale existente; — unei societăți mutuale europene prin transformarea unei societăți mutuale naționale, fără ca aceasta să fie mai întâi lichidată, în cazul în care societatea respectivă își are sediul social și sediul central într-un stat membru și o unitate sau o filială într-un alt stat membru; — unui grup mutual european.

5.6 Ca și societățile mutuale naționale, societatea mutuală europeană se supune în continuare normelor generale ale statelor membre: norme privind implicarea lucrătorilor în procesul de adoptare a deciziilor, dreptul muncii, legislația socială, legislația fiscală, dreptul concurenţei, legislația privind proprietatea industrială sau intelectuală, procedurile în materie de insolvență și încetarea plăților. Dispozițiile naționale speciale privind activitatea societăților mutuale și controlul desfășurat de autoritățile de supraveghere trebuie să fie pe deplin aplicabile și în cazul societăților mutuale europene. Dispozițiile legislațiilor statelor membre și ale legislației comunitare sunt deci aplicabile în domeniile sus-menționate, precum și în alte domenii care un intră sub incidența prezentului regulament.

5.7 Normele privind implicarea lucrătorilor în societatea mutuală europeană sunt stabilite în directivele privind drepturile lucrătorilor care constituie o completare nedisociabilă a prezentului regulament și trebuie aplicate concomitent cu acesta.

5.8 Ar trebui ca în statutul societății mutuale europene să se prevadă ca la adunarea generală să participe membri și delegați ai membrilor. În ceea ce privește drepturile de vot, pe lângă garantarea aceluiași drept de vot pentru fiecare membru („un om, un vot”), ar trebui să se prevadă și o pondere diferită a voturilor.

Bruxelles, 25 martie 2014. Președintele Comitetului Economic și Social European Henri MALOSSE

(1) Study on the current situation and prospects of mutuals in Europe (Studiu privind situația actuală și perspectivele societăților mutuale europene) http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/files/mutuals/prospects_mutuals_fin_en.pdf

(2) http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/promoting-entrepreneurship/social-economy/mutuals/index_en.htm

(3) JO C 318, 23.12.2009, p. 22.

(4) Avizul CESE privind: