[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 18.9.2008

COM(2008) 533 final

2008/0180 (CNS)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

privind protecția animalelor în momentul uciderii

( prezentată de Comisie){SEC(2008) 2424}{SEC(2008) 2425}

EXPUNERE DE MOTIVE

CONTEXTUL PROPUNERII

Motivele și obiectivele propunerii

Cerințele tehnice ale Directivei 93/119/CE[1] privind protecția animalelor în momentul sacrificării sau uciderii nu au fost modificate niciodată, în ciuda schimbărilor de context intervenite.

Ca urmare a introducerii unor noi tehnologii, anumite standarde au devenit perimate. În 2004 și în 2006, două avize științifice ale Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară au propus revizuirea directivei. În paralel, Organizația Mondială pentru Sănătatea Animalelor a adoptat, în 2005, două ghiduri privind bunăstarea animalelor în momentul sacrificării sau uciderii, care au condus la concluzii similare.

Societatea noastră este din ce în ce mai preocupată de bunăstarea animalelor. Cadrul legislativ privind abatoarele s-a schimbat odată cu adoptarea unui set de acte legislative UE privind siguranța alimentară, care evidențiază responsabilitățile operatorilor din acest sector. De asemenea, sacrificările în masă din cursul epidemiilor de boli ale animalelor a generat întrebări privind metodele utilizate. În 2006, Comisia a adoptat primul Plan de acțiune comunitar privind protecția și bunăstarea animalelor, introducând noi concepte, cum ar fi indicatorii de bunăstare și centrele de referință privind bunăstarea animalelor.

În legislația UE au fost identificate probleme specifice, cum ar fi lipsa unei metodologii armonizate privind noile metode de asomare, lipsa unor responsabilități clare ale operatorilor, competența insuficientă a personalului sau condițiile nesatisfăcătoare privind bunăstarea animalelor în momentul sacrificării în scop de control al bolilor.

În acest sens, prezenta propunere oferă o valoare adăugată importantă în raport cu opțiunea de a menține starea actuală.

În special, prin schimbarea instrumentului juridic, și anume prin înlocuirea directivei cu un regulament, propunerea determină o aplicare uniformă și simultană, evitând sarcinile administrative și diferențele cauzate de transpunerile naționale. De asemenea, forma de regulament este adecvată în vederea unei puneri în aplicare mai rapide a modificărilor determinate de progresul tehnic și științific. Ea oferă și un set unic de norme, facilitând astfel aplicarea lor atât pentru operatorii din UE, cât și pentru partenerii lor comerciali.

Propunerea conține, de asemenea, o flexibilitate sporită pentru operatori, prin intermediul adoptării de orientări privind aspecte tehnice detaliate. În același timp, ea cere ca operatorii să-și asume în mod real răspunderile privind bunăstarea animalelor (controale proprii ale procedurii de asomare, proceduri standard de operare), contribuind astfel la ameliorarea aplicării legislației privind bunăstarea animalelor în momentul sacrificării.

Propunerea urmărește, de asemenea, dezvoltarea unor mecanisme de învățare bazate pe date științifice riguroase (certificate de competență, centre de referință), pentru ca bunăstarea animalelor să fie înțeleasă și integrată mai bine în sarcinile zilnice ale persoanelor care se ocupă cu animalele, ale măcelarilor și ale inspectorilor oficiali.

Principalele obiective ale propunerii au scopul de a:

(1) Ameliora protecția animalelor în momentul sacrificării sau uciderii.

(2) Încuraja inovarea privind tehnicile de asomare și de ucidere.

(3) Asigura un mediu echitabil în cadrul pieței interne pentru operatorii economici în cauză.

În plus, prezenta propunere vizează realizarea următoarelor obiective specifice:

(1) Dezvoltarea unei abordări metodologice comune în vederea încurajării noilor metode de asomare.

(2) Asigurarea unei integrări mai bune a preocupărilor pentru bunăstarea animală în procesul de producție, prin intermediul introducerii unor cerințe privind procedurile standard de operare și numirea unor responsabili cu bunăstarea animalelor în cadrul abatoarelor.

(3) Modernizarea normelor referitoare la construcția și echiparea abatoarelor.

(4) Ameliorarea nivelului de competență al operatorilor și al funcționarilor implicați.

(5) Ameliorarea protecției animalelor în cursul operațiunilor de sacrificare în masă.

Context general

Prezenta propunere va înlocui Directiva 93/119/CE privind protecția animalelor în momentul sacrificării sau uciderii, care reglementează uciderea animalelor de fermă.

În fiecare an, în abatoarele UE se sacrifică aproape 360 de milioane de porci, oi, capre și vite, precum și mai bine de 4 miliarde de păsări de crescătorie. În plus, industria blănurilor din UE necesită sacrificarea a 25 de milioane de animale, iar în incubatoare se sacrifică aproximativ 330 de milioane de pui de o zi. De asemenea, controlul bolilor contagioase poate impune uciderea a milioane de animale.

Situația actuală este nesatisfăcătoare în raport cu obiectivele urmărite. Nivelul de protecție a animalelor este aplicat în mod neomogen în statele membre, uneori cu rezultate foarte nesatisfăcătoare. Discrepanțele dintre cerințele impuse de statele membre abatoarelor și producătorilor de echipamente de asomare nu asigură un mediu echitabil pentru acești operatori, cu toate că ei concurează pe piața mondială. Această situație nu încurajează nici inovarea.

Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii

Directiva 93/119/CE va fi abrogată, dar domeniul de aplicare al propunerii va rămâne neschimbat.

Coerența cu celelalte politici și obiective ale Uniunii

Nu se aplică.

CONSULTAREA PăRțILOR INTERESATE șI EVALUAREA IMPACTULUI

Consultarea părților interesate

Metodele de consultare, principalele sectoare vizate și profilul general al respondenților

În 2006, Comisia a comandat un studiu extern privind practicile de asomare din abatoare și consecințele lor economice, sociale și ecologice. În cursul studiului menționat au fost consultate principalele părți interesate, cum ar fi asociațiile din industria cărnii, autoritățile competente și organizațiile pentru bunăstarea animalelor.

De asemenea, Comisia a contactat în mod direct părțile interesate, precum și experți științifici, tehnici și juridici în legătură cu diferite aspecte ale propunerii. Consultările au început în iulie 2006. Inițiativa a fost făcută publică între 2006 și 2007, prin prezentări în cadrul unor forumuri ale industriei și al unor comitete sau grupuri consultative competente ale Comisiei.

Au fost create și actualizate cu regularitate pagini internet care să informeze publicul despre inițiativa respectivă. A fost, de asemenea, creată o cutie poștală electronică, activă din decembrie 2007 până în februarie 2008, iar părțile interesate au fost invitate să exprime punctele lor de vedere. În ianuarie 2008, inițiativa a fost prezentată statelor membre prin intermediul unui grup de lucru.

Rezumatul răspunsurilor și modul în care acestea au fost luate în considerare

Părțile interesate și statele membre au convenit asupra principiului creșterii responsabilității operatorilor în legătură cu bunăstarea animalelor. Părțile interesate și-au manifestat preferința pentru o propunere de regulament, față de o propunere de directivă, în timp ce statele membre au exprimat opinii divergente.

Propunerea de introducere a unor cerințe care să reglementeze procedurile standard de operare (PSO) s-a bucurat de un sprijin larg, iar ideea unui responsabil cu bunăstarea animalelor a fost, de asemenea, bine primită. Cu toate acestea, organizațiile pentru bunăstarea animalelor și anumite state membre au subliniat necesitatea de a menține cerințe prescriptive. Alți participanți au exprimat preocupări în legătură cu cerințele privind PSO-urile și responsabilii cu bunăstarea animalelor în abatoarele mici.

Ținând seama de studiile și de consultările efectuate, Comisia a concluzionat că, în timp ce în majoritatea abatoarelor mari din UE există deja o persoană responsabilă pentru controlul calității cărnii (care poate avea un rol mixt, de supraveghere a PSO și de responsabil cu bunăstarea animalelor, pentru un cost suplimentar limitat), abatoarele mici actuale nu au o astfel de persoană. Prin urmare, a fost prevăzută o derogare de la cerința privind responsabilul cu bunăstarea animalelor pentru abatoarele foarte mici, ca urmare a caracterului disproporționat al măsurii în comparație cu numărul mic de animale sacrificate, precum și pentru a evita posibilele denaturări ale concurenței.

Toate părțile consultate au fost de acord asupra necesității de a defini mai clar metodele de asomare.

Ele au convenit, de asemenea, asupra necesității îmbunătățirii cunoștințelor în domeniu, dat fiind că asistența tehnică de care dispun atât inspectorii oficiali cât și operatorii este uneori insuficientă. Ideea unui certificat de competență a fost susținută de toate părțile. Principiul existenței unui centru de referință național a primit un sprijin mai puțin net. Statele membre și-au exprimat preocuparea în legătură cu stabilirea unei structuri administrative noi și cu implicațiile bugetare potențiale ale acesteia.

Statele membre au apreciat ideea ameliorării pregătirii și raportării în domeniul bunăstării animalelor în cazul sacrificării în scop de control al bolilor. Unele state membre ar prefera o aderare strictă la ghidurile internaționale, în timp ce altele susțin o anumită flexibilitate.

Observațiile de mai sus au fost luate în considerare după cum urmează:

(a) Preocupările privind lipsa unor cerințe prescriptive au fost luate în considerare prin solicitarea privind existența unui centru național de referință. În plus, propunerea include obligația ca producătorii de echipament de asomare să ofere indicații cu privire la utilizarea echipamentului furnizat. Statele membre ar trebui să elaboreze, de asemenea, coduri de bune practici.

(b) Preocupările privind costurile aferente punerii în aplicare a unor noi standarde care să reglementeze infrastructurile abatoarelor au fost luate în considerare prin stabilirea unei perioade de tranziție pentru cerința respectivă.

(c) Preocupările privind costurile administrative aferente stabilirii unor centre de referință naționale au fost luate în considerare prin modificarea cerințelor și introducerea unei structuri mai flexibile.

(d) Ca răspuns la preocupările privind sarcina administrativă aferentă responsabililor cu bunăstarea animalelor, propunerea prevede posibilitatea unei derogări pentru abatoarele mici.

(e) Ca răspuns la preocupările privind lipsa de flexibilitate în situațiile de control al bolilor, propunerea prevede derogări în cazurile în care sacrificarea implică riscuri grave pentru sănătatea persoanelor sau a animalelor.

În perioada 20.12.2007 – 20.2.2008, s-a desfășurat o consultare deschisă prin intermediul internetului. Comisia a primit 10 răspunsuri; rezultatele pot fi consultate la adresa: http://ec.europa.eu/food/animal/welfare/slaughter/slaughter_stakeholders_en.htm.

Obținerea și utilizarea expertizei

Domeniile științifice/de expertiză relevante

Bunăstarea animalelor, siguranța alimentară, sănătatea animală.

Metodologia utilizată

A fost consultată o serie de referințe, în special avizele emise de Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară în 2004 și în 2006, ghidurile internaționale (ghidurile OIE privind sacrificarea și uciderea), legislațiile naționale ale statelor comunitare și ale unor state terțe (SUA, Regatul Unit, Franța, Noua Zeelandă etc.). Au fost, de asemenea, luate în considerare toate rapoartele relevante ale Oficiului alimentar și veterinar, precum și studiul extern condus în vederea realizării evaluării impactului.

Au fost consultați experți diferiți (oameni de știință, consultanți sau experți guvernamentali), precum și părți interesate: abatoare (pentru carne roșie și carne de pasăre), organizații ale fermierilor, veterinari, grupuri religioase, organizații de protecție a animalelor, producători de echipament de asomare.

Principalele organizații consultate și principalii experți consultați

Anglia-Autoflow — producător de echipament

Animals’ Angels — organizație pentru bunăstarea animalelor

AVEC — întreprindere din sectorul cărnii de pasăre

AEH — Asociația Europeană a Incubatoarelor

Butina — producător de echipament

CIWF — organizație pentru bunăstarea animalelor

COPA-COGECA — fermieri

EUROGROUP FOR ANIMALS — organizație pentru bunăstarea animalelor

EPEXA — Asociația exportatorilor europeni de ouă de incubație, pui de o zi și pui de găină

Asociația europeană a crescătorilor de animale pentru blană (European Fur Breeders’ Association)

Federația Veterinarilor din Europa

Asociația finlandeză a crescătorilor de animale pentru blană (Finnish Fur Breeders’ Association)

AFSSA — Agenția Franceză pentru Siguranța Alimentară

FNICGV — întreprindere din sectorul cărnii roșii

Asociația pentru sacrificarea cu suferință minimă a animalelor (Humane Slaughter Association) — organizație pentru bunăstarea animalelor

IBC — Confederația Internațională a Măcelarilor

OABA — organizație pentru bunăstarea animalelor

PVE (Product Boards for Livestock, Meat and Eggs) — întreprindere din sectorul cărnii

Stork Food Systems — producător de echipament

UECBV — întreprindere din sectorul cărnii roșii

Rezumatul recomandărilor primite și utilizate

Nu a fost menționată existența unor riscuri grave cu consecințe ireversibile. În avizul emis în 2004, oamenii de știință din cadrul EFSA au formulat peste douăzeci de recomandări tehnice. Au fost integrate în propunere următoarele recomandări ale EFSA:

- formarea adecvată a operatorilor care asomează animalele;

- echipament cu curent constant pentru asomarea electrică;

- sisteme de înregistrare a parametrilor electrici;

- sistem de înregistrare a parametrilor gazelor;

- limitarea utilizării bolțului captiv nepenetrant la mieii tineri;

- diferite îmbunătățiri tehnice ale liniei de suspendare a păsărilor de crescătorie;

- secționarea ambelor artere carotide în vederea sângerării;

- solicitarea gazării păsărilor (asomare ireversibilă).

Unele recomandări nu au fost incluse în prezenta propunere pentru că evaluarea impactului a arătat că, în prezent, acestea nu sunt viabile din punct de vedere economic în UE. Acesta este, în special, cazul următoarelor recomandări:

- eliminarea treptată a dioxidului de carbon pentru porci și păsări de crescătorie;

- eliminarea treptată a asomatoarelor cu baie de apă pentru păsări.

Alte recomandări nu au fost incluse în prezenta propunere pentru că se referă la parametri care ar trebui să facă parte din măsurile de punere în aplicare.

Recomandările privind peștii de crescătorie nu au fost incluse în prezenta propunere ca urmare a necesității unor date științifice suplimentare și a unei evaluări economice suplimentare în acest domeniu.

Mijloace utilizate pentru a pune la dispoziția publicului opiniile formulate de experți

Avizele EFSA și ghidurile OIE pot fi consultate de public în internet:

http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753812_home.htm

http://www.oie.int/eng/normes/mcode/en_titre_3.7.htm.

Evaluarea impactului

Principalele opțiuni de politică preconizate sunt menținerea statu quo -ului, dereglementarea, modificările tehnice ale directivei sau reorganizarea legislației.

Cheltuielile aferente sacrificării reprezintă doar o parte a cheltuielilor totale aferente activității abatoarelor (20%), dar ele pot afecta competitivitatea acestora. Abatoarele sunt deja supuse inspecțiilor oficiale permanente în temeiul legislației privind siguranța alimentară. Prezenta propunere nu introduce cerințe suplimentare pentru inspecțiile oficiale. Bunăstarea animalelor are un impact pozitiv asupra calității cărnii și a securității muncii. De asemenea, ea reprezintă o valoare de piață pozitivă. Nu a fost identificat niciun impact semnificativ asupra mediului.

Din compararea principalelor opțiuni de politică preconizate reiese că reorganizarea legislației pare să fie alegerea cea mai avantajoasă.

Mai precis, evaluarea impactului analizează următoarele aspecte ale reorganizării legislației.

Referitor la autorizarea metodelor noi de asomare, un sistem centralizat ar constitui o alternativă valabilă, în timp ce un sistem parțial descentralizat ar implica anumite avantaje, mai ales cu privire la flexibilitate și cost.

O integrare mai bună a interesului pentru bunăstarea animală în procesul de producție determină consecințe pozitive evidente asupra bunăstării animalelor, securității muncii și calității cărnii. Această integrare ar putea fi realizată prin introducerea unor cerințe privind procedurile standard de operare (POS) și/sau numirea unor responsabili cu bunăstarea animalelor. Costurile economice sunt limitate pentru ambele opțiuni, iar abatoarele care au pus deja în aplicare astfel de măsuri apreciază avantajele lor economice.

Evaluarea impactului indică, de asemenea, necesitatea de a actualiza standardele pentru infrastructurile abatoarelor. Ea va determina consecințe pozitive la nivelul social, iar costurile investițiilor pot fi reduse dacă va fi prevăzută o perioadă de tranziție rezonabilă.

Competența ameliorată a personalului însărcinat cu sacrificarea animalelor și înființarea unei structuri naționale specifice care să ofere funcționarilor asistență tehnică referitoare la bunăstarea animalelor par să fie două abordări complementare. Politica privind cunoștințele în domeniu este foarte eficientă în ceea ce privește bunăstarea animalelor, fiind, de asemenea, flexibilă pentru industrie și având avantaje de natură socială pentru personal.

În încheiere, ea indică, referitor la uciderea în masă a animalelor, că opțiunea flexibilității are mai multe șanse de a da rezultate decât abordarea prescriptivă tradițională.

ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

Rezumatul măsurilor propuse

Prezenta propunere va determina creșterea responsabilității operatorilor în privința bunăstării animalelor. Aceasta corespunde „pachetului igienă”, o serie de acte legislative privind siguranța alimentară, adoptate în 2004, care îi obligă pe operatori să integreze aspectele legate de siguranța alimentară în activitățile lor și să demonstreze că aplică proceduri în acest sens. Această abordare corespunde, de asemenea, Planului de acțiune comunitar privind protecția și bunăstarea animalelor, care a introdus conceptul indicatorilor de bunăstare a animalelor, indicatori care să fie măsurați pe animale.

Prezenta propunere va introduce obligația ca persoanele care se ocupă de animale și/sau le sacrifică să dețină un certificat de competență. Această cerință se va aplica abatoarelor și sacrificării animalelor pentru blană.

Propunerea va solicita ca fiecare stat membru să instituie un centru național de referință care să ofere funcționarilor asistență tehnică privind aspectele referitoare la bunăstarea animalelor în momentul uciderii. Centrul respectiv va oferi evaluări științifice ale noilor metode/echipamente de asomare și ale abatoarelor noi, acreditând, de asemenea, organismele care emit certificate de competență privind bunăstarea animalelor.

Prezenta propunere va oferi definiții precise ale metodelor de asomare și va stabili un sistem comun de autorizare a metodelor noi de asomare.

Ea va garanta că se va ține cont de bunăstarea animalelor în cursul tuturor etapelor procesului de sacrificare în scop de control al bolilor. În acest scop va fi necesară o pregătire mai bună, dar și o supraveghere specifică a aspectelor legate de bunăstarea animalelor, precum și raportarea către public.

În conformitate cu regulamentul privind igiena, propunerea permite sacrificarea pentru consumul personal (de exemplu în ferme sau în curțile personale), cu condiția ca cerințele generale ale regulamentului menționat, în special cele referitoare la asomarea preliminară, să fie îndeplinite.

Temeiul juridic

Articolul 37 din Tratatul de instituire a Comunității Europene.

Principiul subsidiarității

Principiul subsidiarității se aplică în măsura în care propunerea nu ține de competența exclusivă a Comunității.

Obiectivele propunerii nu pot fi realizate în mod satisfăcător de statele membre din motivul următor.

Carnea, blănurile și celelalte produse aferente uciderii animalelor de fermă sunt comercializate pe piața internațională. Echipamentul de asomare și de imobilizare este, de asemenea, comercializat în afara granițelor naționale. Diferențele dintre statele membre cu privire la standardele de bunăstare care reglementează uciderea animalelor afectează competitivitatea abatoarelor, a fermierilor, a incubatoarelor și a producătorilor de echipament de asomare.

Acțiunea la nivel comunitar va realiza într-o mai mare măsură obiectivele propunerii din următorul motiv.

Produsele derivate din aceste activități sunt comercializate în mod liber în Uniunea Europeană. Prin urmare, este probabil ca acțiunea la nivelul UE să aibă un efect mai coerent și să realizeze într-o mai mare măsură obiectivele propuse.

Este dificil să se găsească indicatori care să reflecte fără ambiguitate situația privind obiectivele propunerii. Gradul în care sunt utilizate anumite metode ireversibile de asomare pare să reflecte un anumit nivel de ameliorare a bunăstării animalelor în ceea ce privește păsările de crescătorie și porcinele. Cu toate acestea, utilizarea metodelor de asomare este influențată și de factorii economici.

Domeniul de aplicare al propunerii se limitează la uciderea animalelor de fermă. Aceste activități sunt, în mare parte, armonizate prin alte acte legislative comunitare.

Uciderea animalelor de companie sau uciderea în contextul activităților sportive sau de vânătoare nu face parte din propunere și rămâne de competență națională.

De asemenea, propunerea permite măsuri naționale, pentru a se conforma dispozițiilor din Protocolul privind protecția și bunăstarea animalelor care se referă la necesitatea de a respecta dispozițiile naționale referitoare la riturile religioase, la tradițiile culturale și la moștenirea regională.

Prin urmare, prezenta propunere respectă principiul subsidiarității.

Principiul proporționalității

Propunerea respectă principiul proporționalității din următorul (următoarele) motiv(e).

Un regulament oferă următoarele avantaje:

- asigură o aplicare uniformă și simultană în toate statele membre și evită, atât pentru statele membre cât și pentru Comisie, sarcinile aferente transpunerii;

- actualizarea unui regulament poate fi pusă în aplicare mai rapid, posibilitate binevenită în acest domeniu, influențat de progresul tehnic și științific.

- el oferă un set unic de norme, facilitând astfel aplicarea lor atât pentru operatori, cât și pentru principalii parteneri comerciali ai UE.

Prezenta propunere nu are implicații financiare pentru Comunitate. Evaluarea impactului a indicat că implicațiile financiare vor afecta în special operatorii care au aplicat în mod necorespunzător normele UE în vigoare. În plus, au fost stabilite perioade de tranziție pentru măsurile privind infrastructurile abatoarelor, precum și pentru a ține cont de angajații care lucrează deja în abatoare. Sunt, de asemenea, preconizate derogări pentru abatoarele mici în ceea ce privește cerința existenței unui responsabil cu bunăstarea animalelor.

Studiul economic a indicat, de asemenea, că majoritatea abatoarelor care au pus în aplicare măsurile menționate în propunere consideră că modificările propuse au efecte generale pozitive asupra activității lor economice, iar costurile sunt relativ acceptabile.

Alegerea instrumentelor

Instrumente propuse: regulament.

Alte instrumente nu ar fi adecvate din următorul (următoarele) motiv(e).

Utilizarea instrumentelor fără caracter obligatoriu ca modalitate unică de realizare a obiectivelor a fost respinsă în unanimitate de toate părțile consultate. Toate părțile interesate consideră că uciderea animalelor constituie o activitate în care este necesar să se stabilească condiții minime care să asigure un mediu echitabil pentru toți operatorii și care trebuie să fie controlată de guverne.

Legislația UE în vigoare este reprezentată de o directivă, care nu a determinat un nivel suficient de armonizare.

IMPLICAțII BUGETARE

Propunerea nu are nicio implicație asupra bugetului comunitar.

INFORMAțII SUPLIMENTARE

Simularea, faza pilot și perioada de tranziție

A existat sau va exista o perioadă de tranziție în ceea ce privește propunerea.

Simplificarea

Propunerea prevede simplificarea legislației.

Propunerea va abroga directiva actuală; prin urmare, transpunerile naționale ale acesteia vor deveni caduce. În plus, integrarea ameliorată în cadrul legislației privind siguranța alimentară va facilita punerea sa în aplicare.

Abrogarea legislației existente

Adoptarea propunerii va conduce la abrogarea legislației existente.

Spațiul Economic European

Actul propus are relevanță pentru SEE și ar trebui, prin urmare, extins la Spațiul Economic European.

2008/0180 (CNS)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

privind protecția animalelor în momentul uciderii

(Text cu relevanță pentru SEE)

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37,

având în vedere propunerea Comisiei[2],

având în vedere avizul Parlamentului European[3],

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[4],

după consultarea Comitetului Regiunilor[5],

întrucât:

(1) Directiva 93/119/CE a Consiliului din 22 decembrie 1993 privind protecția animalelor în momentul sacrificării sau uciderii[6] stabilește normele minime comune la nivel comunitar pentru protecția animalelor în momentul sacrificării sau uciderii. De la adoptarea sa, directiva menționată nu a suferit nicio modificare importantă.

(2) Uciderea animalelor poate cauza durere, chin, frică sau alte forme de suferință chiar și în cazul aplicării celor mai bune condiții tehnice disponibile. Anumite operații aferente uciderii pot cauza efecte negative, orice tehnică de asomare prezentând unele dezavantaje. Operatorii ar trebui să ia măsurile necesare pentru a evita durerea și pentru a reduce la minimum chinul și suferința animalelor în cursul procesului de sacrificare sau ucidere, ținând cont de cele mai bune practici din domeniu și de metodele permise de prezentul regulament. Prin urmare, durerea, chinul sau suferința ar trebui să fie considerate ca evitabile, atunci când operatorii nu respectă una dintre cerințele prezentului regulament sau utilizează practici permise fără să recurgă însă la cele mai moderne dintre acestea, provocându-le astfel animalelor, prin neglijență sau intenționat, durere, chin sau suferință.

(3) Protecția animalelor în momentul sacrificării sau uciderii este reglementată de legislația comunitară începând cu 1974 și a fost consolidată în mod substanțial prin Directiva 93/119/CE. Cu toate acestea, s-au constatat discrepanțe mari între statele membre în ceea ce privește punerea în aplicare a directivei respective; au fost, de asemenea, identificate preocupări și diferențe importante în materie de bunăstare, care ar putea influența competitivitatea între operatorii economici.

(4) Bunăstarea animalelor constituie o valoare comunitară consacrată prin Protocolul privind protecția și bunăstarea animalelor anexat la Tratatul de instituire a Comunității Europene[7]. Protecția animalelor în momentul sacrificării sau uciderii este un subiect de interes public care afectează atitudinile consumatorilor față de produsele agricole. În plus, îmbunătățirea protecției animalelor în momentul sacrificării contribuie la ameliorarea calității cărnii, având, de asemenea, un efect pozitiv indirect asupra securității muncii în abatoare.

(5) Legislația națională privind protecția animalelor în momentul sacrificării sau uciderii influențează condițiile de concurență și, prin urmare, funcționarea pieței comune a produselor agricole. Este necesară stabilirea unor norme comune pentru a asigura dezvoltarea rațională a pieței interne a produselor respective.

(6) Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a adoptat două avize: în 2004, un aviz privind bunăstarea animalelor în cadrul principalelor sisteme de asomare și sacrificare ale anumitor specii de animale, mai precis privind aspecte ale bunăstării în cadrul principalelor sisteme de asomare și sacrificare ale principalelor specii comerciale de animale ("Welfare aspects of the main systems of stunning and killing the main commercial species of animals")[8] și, în 2006, un aviz privind aspecte ale bunăstării în cadrul principalelor sisteme de asomare și sacrificare ale cervidelor, caprinelor, iepurilor, struților, rațelor, gâștelor și prepelițelor („Welfare aspects of the main systems of stunning and killing applied to commercially farmed deer, goats, rabbits, ostriches, ducks, geese and quail”) crescute în scopuri comerciale[9]. Legislația comunitară în acest domeniu ar trebui să fie actualizată, pentru a ține cont de avizele științifice menționate anterior. Recomandările de a elimina treptat utilizarea dioxidului de carbon în cazul porcinelor și al păsărilor de crescătorie, precum și de a elimina treptat utilizarea asomatoarelor cu baie de apă în cazul păsărilor de crescătorie nu au fost incluse în propunere deoarece evaluarea impactului a indicat că, în prezent, acestea nu sunt viabile din punct de vedere economic în UE. În plus, alte recomandări nu ar trebui să fie incluse în prezentul regulament pentru că ele se referă la parametri tehnici care ar trebui să facă parte din măsurile de punere în aplicare sau din codurile de bune practici. Recomandările privind peștii de crescătorie nu au fost incluse în prezenta propunere ca urmare a necesității unui aviz științific și a unei evaluări economice suplimentare în acest domeniu.

(7) În 2007, Organizația Mondială pentru Sănătatea Animalelor (OIE) a adoptat Codul sanitar pentru animale terestre, care include ghiduri privind sacrificarea animalelor, precum și privind uciderea animalelor în scop de control al bolilor. Ghidurile internaționale respective conțin recomandări privind manipularea, imobilizarea, asomarea și sângerarea animalelor în abatoare și privind uciderea animalelor în cazul apariției focarelor de boli contagioase. Este, de asemenea, necesar ca standardele internaționale menționate să fie luate în considerare în cadrul prezentului regulament.

(8) De la adoptarea Directivei 93/119/CE, legislația comunitară din domeniul siguranței alimentare aplicabilă abatoarelor a fost modificată în mod substanțial prin adoptarea Regulamentului (CE) nr. 852/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind igiena produselor alimentare[10] și a Regulamentului (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală[11]. Regulamentele menționate subliniază responsabilitatea operatorilor economici din sectorul alimentar cu privire la asigurarea siguranței alimentare. Abatoarele fac, de asemenea, obiectul unei proceduri de aprobare prealabilă, în cursul căreia autoritatea competentă examinează construcția, amenajarea și echiparea lor, pentru a verifica dacă acestea corespund normelor tehnice privind siguranța alimentară. Este necesar ca abatoarele, precum și construcția, amenajarea și echiparea lor să țină cont mai mult de preocupările privind bunăstarea animalelor.

(9) Au fost, de asemenea, reorganizate controalele oficiale ale lanțului alimentar, prin adoptarea Regulamentului (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor[12] și a Regulamentului (CE) nr. 854/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor specifice de organizare a controalelor oficiale privind produsele de origine animală destinate consumului uman[13].

(10) Condițiile în care animalele din crescătorii sunt ucise au un impact direct sau indirect asupra pieței alimentelor, hranei pentru animale și a altor produse, precum și asupra competitivității operatorilor din aceste sectoare. Prin urmare, aceste operații de sacrificare sunt reglementate de legislația comunitară. Cu toate acestea, speciile crescute în mod tradițional, cum ar fi caii, măgarii, vitele, ovinele, caprinele sau porcinele pot fi, de asemenea, crescute pentru alte motive, spre exemplu, ca animale de companie, animale pentru spectacole sau pentru activități sportive, precum și ca animale de muncă. Atunci când uciderea acestor animale determină producția de alimente sau alte produse, operațiile respective ar trebui să intre sub incidența prezentului regulament. Prin urmare, uciderea animalelor sălbatice și a animalelor fără stăpân în scopul de a controla numărul acestora nu ar trebui să intre sub incidența prezentului regulament.

(11) Peștii prezintă diferențe fiziologice importante față de animalele terestre; peștii de crescătorie sunt sacrificați și uciși într-un context foarte diferit, mai ales în ceea ce privește procesul de inspecție. În plus, cercetările în domeniul asomării peștilor sunt mult mai puțin dezvoltate față cele referitoare la alte specii de crescătorie. Ar trebui să se stabilească standarde separate privind protecția peștilor în momentul uciderii. Prin urmare, dispozițiile aplicabile peștilor ar trebui să se limiteze pentru moment la principiile esențiale. Inițiativele viitoare ar trebui să ia în considerare opțiunile legislative și nelegislative, ele putând fi întreprinse de către Comunitate pe baza unei evaluări științifice a riscurilor privind sacrificarea și uciderea peștilor, realizată de Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară, evaluare care să țină cont de implicațiile sociale, economice și administrative.

(12) Uciderea animalelor productive care suferă dureri puternice, în absența unui mod viabil din punct de vedere economic de a atenua astfel de dureri, constituie o datorie etică. În majoritatea cazurilor, animalele pot fi ucise prin modalități care respectă condițiile de bunăstare adecvate. Cu toate acestea, în situații excepționale, cum ar fi accidentele produse în zone îndepărtate în care nu poate fi asigurată prezența personalului competent și a echipamentului adecvat, respectarea regulilor privind condițiile optime de bunăstare ar putea prelungi suferința animalelor. Astfel, în interesul acestor animale, este recomandabilă excluderea uciderii de urgență din anumite dispoziții ale prezentului regulament.

(13) Câteodată, animalele pot pune în pericol ființele umane, constituind un risc pentru viața acestora, provocând leziuni grave sau transmițând boli mortale. De obicei, aceste riscuri sunt prevenite prin imobilizarea corespunzătoare a animalelor, dar în anumite situații ar putea fi necesară uciderea animalelor periculoase pentru a pune capăt unor astfel de riscuri. Caracterul urgent al situațiilor de acest tip determină faptul că uciderea nu poate fi mereu efectuată în condițiile optime de bunăstare. În consecință, în aceste cazuri este necesară derogarea de la obligația de a asoma sau de a ucide imediat animalele.

(14) Activitățile de vânătoare se desfășoară într-un context în care condițiile uciderii sunt foarte diferite față de cele referitoare la animalele de fermă, vânătoarea fiind reglementată de o legislație specifică. Prin urmare, este necesară excluderea uciderilor în contextul vânătorii din domeniul de aplicare al prezentului regulament.

(15) Protocolul privind protecția și bunăstarea animalelor subliniază, de asemenea, necesitatea de a respecta dispozițiile legislative și administrative, precum și obiceiurile din statele membre, referitoare, în special, la rituri religioase, tradiții culturale și moșteniri regionale atunci când se formulează și se pun în aplicare politicile comunitare, cum ar fi agricultura și piața internă. Prin urmare, este necesară excluderea din domeniul de aplicare al prezentului regulament a manifestărilor culturale în cazurile în care respectarea cerințelor de bunăstare a animalelor ar afecta în mod negativ însăși natura manifestărilor respective.

(16) În plus, tradițiile culturale se referă la mentalități, acțiuni sau comportamente moștenite, consacrate sau consuetudinare, care implică, de fapt, conceptul unui element transmis sau care provine de la un predecesor. Ele contribuie la consolidarea legăturilor sociale de lungă durată între generații. Cu condiția ca activitățile respective să nu afecteze piața produselor de origine animală și să nu fie motivate de scopuri de producție, este necesar să se excludă uciderea animalelor în contextul acestor manifestări din domeniul de aplicare al prezentului regulament.

(17) Sacrificarea păsărilor de crescătorie și a lagomorfelor pentru consumul personal nu se realizează într-o măsură care să poată afecta competitivitatea abatoarelor comerciale. În mod similar, eforturile pe care autoritățile publice ar trebui să le facă pentru a detecta și a controla astfel de operații nu ar fi proporționale cu problemele potențiale. Prin urmare, este necesară excluderea acestor operații din domeniul de aplicare al prezentului regulament.

(18) Derogarea de la asomare în cazul sacrificărilor religioase care au loc în abatoare a fost acordată prin Directiva 93/119/CE. Din moment ce dispozițiile comunitare aplicabile sacrificării religioase au fost transpuse în mod diferit în funcție de contextele naționale și din moment ce normele naționale țin cont de dimensiuni care depășesc scopul prezentului regulament, este important ca derogarea de la asomarea animalelor înaintea sacrificării să fie menținută, lăsând, totuși, un anumit grad de subsidiaritate fiecărui stat membru. Prin urmare, prezentul regulament respectă libertatea de religie și dreptul persoanelor de a-și manifesta religia sau convingerea prin intermediul cultului, învățământului, practicilor și îndeplinirii riturilor, astfel cum acestea au fost consacrate prin articolul 10 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

(19) Există suficiente date științifice care demonstrează că animalele vertebrate sunt ființe sensibile, care ar trebui, prin urmare, incluse în domeniul prezentului regulament. Reptilele și amfibiile nu sunt însă animale crescute în mod obișnuit în comunitate; prin urmare, includerea lor în domeniul de aplicare al prezentei directive nu ar fi oportună sau proporțională.

(20) Multe metode de ucidere provoacă durere animalelor. Din acest motiv, asomarea este necesară pentru a determina pierderea cunoștinței și a sensibilității înaintea sau în momentul uciderii animalelor. Măsurarea gradului de pierdere a conștienței și a sensibilității unui animal este complexă și trebuie să fie efectuată utilizând o metodologie aprobată științific. În orice caz, este necesară monitorizarea prin intermediul indicatorilor, pentru a evalua eficiența metodei respective în condiții practice.

(21) Monitorizarea eficienței asomării se bazează în special pe evaluarea gradului de conștiență și de sensibilitate a animalelor. Conștiența unui animal rezultă mai ales din posibilitatea acestuia de a simți emoții și de a-și controla mișcările voluntare. În ciuda anumitor excepții, cum ar fi imobilizarea prin intermediul curentului electric sau alte tipuri de paralizie provocată, se presupune că un animal este inconștient în absența poziției ridicate naturale, când nu este treaz și nu manifestă emoții pozitive sau negative, cum ar fi frica sau agitația. Sensibilitatea unui animal constă în principal în posibilitatea sa de a simți durerea. În general, se poate presupune că un animal este lipsit de sensibilitate atunci când acesta nu manifestă reflexe sau reacții la stimuli cum ar fi sunetele, mirosurile, lumina sau contactul fizic.

(22) Noi metode de asomare sunt create și propuse spre utilizare în mod regulat, pentru a răspunde noilor provocări din sectoarele creșterii animalelor și industriei cărnii. Prin urmare, este importantă autorizarea Comisiei de către Comunitate în vederea aprobării noilor metode de asomare concomitent cu menținerea unui nivel înalt de protecție a animalelor.

(23) Codurile de bune practici sunt necesare pentru a oferi operatorilor și autorităților competente informații specifice privind parametrii care trebuie utilizați pentru a asigura un nivel înalt de protecție a animalelor, păstrând, în același timp, un mediu echitabil pentru operatori. De aceea, este necesar ca autoritățile comunitare să autorizeze Comisia să adopte coduri de bune practici.

(24) În funcție de modul în care sunt utilizate în cadrul procesului de sacrificare sau ucidere, unele metode de asomare pot determina moartea animalelor într-un mod care evită durerea și reduce la minimum chinul sau suferința animalelor. În consecință, nu este necesar să se facă distincție între metode de asomare reversibile și ireversibile.

(25) Condițiile în care animalele sunt asomate și rezultatele asomării variază în practică, din cauza multor factori. Din acest motiv, este necesară evaluarea regulată a consecințelor asomării. În acest scop, operatorii ar trebui să stabilească un eșantion reprezentativ, pentru a verifica eficiența metodelor de asomare folosite, ținând cont de omogeneitatea grupului de animale și de alți factori hotărâtori, cum ar fi echipamentul utilizat și personalul implicat.

(26) Bunăstarea animalelor este influențată puternic de gestionarea cotidiană a operațiilor; pot fi obținute rezultate fiabile numai dacă operatorii elaborează instrumente de monitorizare prin intermediul cărora să evalueze efectele acestor operații. Astfel, este necesară elaborarea unor proceduri standard de operare, bazate pe riscuri, la toate nivelurile procesului de producție. Aceste proceduri ar trebui să ia în calcul obiective clare, persoanele responsabile, metodele folosite, criterii de acceptabilitate măsurabile, precum și modalitățile de monitorizare și de înregistrare.

(27) Existența unui personal bine instruit și competent contribuie la ameliorarea condițiilor de tratare a animalelor. Competența în domeniul bunăstării animalelor presupune cunoașterea principalelor modele comportamentale, a necesităților, precum și a semnelor de conștiență și de sensibilitate care caracterizează specia în cauză. Ea include, de asemenea, cunoștințe tehnice cu privire la echipamentul de asomare utilizat. Prin urmare, ar trebui să se ceară ca personalul care ucide animale destinate consumului uman și cele care supraveghează uciderea sezonieră a animalelor pentru blană să aibă un certificat de competență adecvat operațiilor pe care le efectuează. Ar fi însă disproporționat față de obiectivele urmărite să se ceară un certificat de competență pentru ceilalți membri ai personalului care intervin în uciderea animalelor.

(28) Se poate presupune că personalul cu mai mulți ani de experiență deține un anumit nivel de competență. Din acest motiv, prezentul regulament ar trebui să stabilească o perioadă de tranziție pentru cerințele privind certificatul de competență al personalului aflat în această situație.

(29) Echipamentul de asomare este conceput și proiectat pentru a fi eficient într-un context specific. Prin urmare, producătorii ar trebui să furnizeze utilizatorilor instrucțiuni detaliate privind condițiile în care ar trebui folosite și întreținute echipamentele pentru a asigura un nivel optim de bunăstare a animalelor.

(30) Pentru a garanta eficiența echipamentului de asomare și a echipamentului de imobilizare, acestea ar trebui să fie întreținute în mod adecvat. În cazul echipamentului folosit în mod intensiv, ar putea fi necesară înlocuirea anumitor părți; în plus, chiar echipamentul folosit în mod ocazional ar putea să devină mai puțin eficient din cauza coroziunii sau a altor factori de mediu. În mod similar, anumite tipuri de echipament trebuie să fie reglate cu precizie. Prin urmare, operatorii ar trebui să aplice proceduri de întreținere pentru echipamentul respectiv.

(31) Dacă procedurile de asomare eșuează, animalele ar putea suferi, motiv pentru care este necesar ca prezentul regulament să prevadă existența unui echipament de asomare de rezervă adecvat, care să reducă la minimum durerea, chinul sau suferința animalelor.

(32) Regulamentul (CE) nr. 854/2004 stabilește o listă a unităților din care este autorizat importul anumitor produse de origine animală. Cerințele generale și cerințele suplimentare aplicabile abatoarelor prevăzute în prezentul regulament ar trebui să fie luate în considerare în scopul stabilirii listei respective.

(33) Abatoarele și echipamentul folosit de acestea sunt proiectate pentru anumite categorii de animale și pentru anumite capacități. Depășirea acestor capacități sau folosirea echipamentului în scopuri pentru care acesta nu a fost proiectat determină efecte negative asupra bunăstării animalelor. Prin urmare, este necesar ca informațiile privind aspectele menționate să fie comunicate autorităților competente și să facă parte din procedura de aprobare a abatoarelor.

(34) Abatoarele mobile reduc necesitatea ca animalele să fie transportate pe distanțe lungi și, prin urmare, pot contribui la protejarea bunăstării animalelor. Cu toate acestea, restricțiile de natură tehnică pentru abatoarele mobile sunt diferite față de cele pentru abatoarele fixe, iar normele tehnice ar putea să necesite adaptări adecvate. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să ofere posibilitatea de a stabili derogări care să dispenseze abatoarele mobile de cerințele privind construcția, amenajarea și echiparea abatoarelor.

(35) Se înregistrează permanent progrese științifice și tehnice în privința construcției, amenajării și echipării abatoarelor. Prin urmare, este important ca autoritățile comunitare să autorizeze Comisia să modifice cerințele aplicabile construcției, amenajării și echipării abatoarelor, menținând, în același timp, un nivel ridicat de protecție a animalelor.

(36) Sunt necesare orientări care să ofere operatorilor și autorităților competente informații specifice privind construcția, amenajarea și echiparea abatoarelor, pentru a asigura un nivel ridicat de protecție a animalelor, păstrând, în același timp, un mediu echitabil pentru operatori. În consecință, este necesar ca autoritățile comunitare să autorizeze Comisia să adopte astfel de ghiduri.

(37) Uciderea fără asomare necesită o tăiere a gâtului efectuată cu precizie, pentru a reduce la minimum suferința. În plus, animalele care nu sunt imobilizate în mod mecanic după tăierea gâtului tind să încetinească procesul de sângerare, prelungind astfel în mod inutil suferința. Din acest motiv, animalele sacrificate fără asomare ar trebui să fie imobilizate în mod individual.

(38) Se înregistrează permanent progrese științifice și tehnice în privința manipulării și imobilizării animalelor în abatoare. Prin urmare, este important ca autoritățile comunitare să autorizeze Comisia să modifice cerințele aplicabile manipulării și imobilizării animalelor înainte de sacrificare, menținând, în același timp, un nivel ridicat de protecție a animalelor.

(39) Sunt necesare ghiduri care să ofere operatorilor și autorităților competente informații specifice privind manipularea și imobilizarea animalelor înainte de sacrificare, pentru a asigura un nivel înalt de protecție a animalelor, păstrând, în același timp, un mediu echitabil pentru operatori. În consecință, este necesar ca autoritățile comunitare să autorizeze Comisia să adopte astfel de orientări.

(40) Experiența unor state membre a arătat că numirea ca responsabil cu bunăstarea animalelor a unei persoane cu o calificare corespunzătoare, care să coordoneze și să urmărească punerea în aplicare a procedurilor de operare referitoare la bunăstarea animalelor în abatoare, a determinat efecte pozitive în materie de bunăstare. Această măsură ar trebui, prin urmare, să fie aplicată la nivelul întregii Comunități. Responsabilul cu bunăstarea animalelor ar trebui să dețină o autoritate și o competență tehnică suficiente pentru a oferi o orientare adecvată personalului implicat în activitățile practice.

(41) Abatoarele mici, care se ocupă mai ales cu vânzarea directă a alimentelor către consumatorii finali, nu necesită un sistem de gestionare complex pentru a pune în aplicare principiile generale ale prezentului regulament. Cerința de a dispune de un responsabil cu bunăstarea animalelor la fața locului ar fi, prin urmare, disproporționată în raport cu obiectivele urmărite în aceste cazuri, fiind astfel necesar ca prezentul regulament să prevadă o derogare de la cerința respectivă pentru abatoarele mici.

(42) Frecvent, depopularea implică o gestionare a crizei prin abordarea în paralel a unor priorități diferite, cum ar fi sănătatea animalelor, sănătatea publică, protecția mediului sau bunăstarea animalelor. Cu toate că este important ca normele privind bunăstarea animalelor să fie respectate în toate etapele procesului de depopulare, în situații excepționale respectarea normelor respective ar putea pune în pericol sănătatea umană sau ar putea încetini mult procesul de eradicare a unei boli, expunând astfel mai multe animale la îmbolnăvire și la moarte.

(43) În mod corespunzător, autoritățile competente ar trebui să aibă posibilitatea de a institui derogări de la anumite dispoziții din prezentul regulament, evaluate de la caz la caz, atunci când starea de sănătate a animalelor determină necesitatea uciderii de urgență a acestora și/sau dacă nu există alternative adecvate pentru a le asigura un nivel optimal de bunăstare. Cu toate acestea, astfel de derogări nu ar trebui să înlocuiască o programare corespunzătoare. În acest scop, este necesară ameliorarea nivelului planificării și integrarea corespunzătoare a bunăstării animalelor în planurile de urgență pentru bolile contagioase.

(44) Echipamentele moderne de asomare și de imobilizare sunt din ce în ce mai complexe și mai sofisticate, necesitând cunoștințe tehnice și analize specifice. În consecință, statele membre ar trebui să înființeze sau să desemneze, dacă acesta există deja, un centru de excelență științifică și tehnică ca centru de referință, căruia funcționarii să i se poată adresa atunci când este necesară evaluarea echipamentelor sau metodelor de asomare a animalelor.

(45) Eficiența fiecărei metode de asomare se bazează pe controlul parametrilor-cheie și pe evaluarea sa periodică. Prin urmare, elaborarea de coduri naționale de bune practici privind bunăstarea animalelor pentru principalii parametri, indicatori și principalele proceduri de monitorizare în contextul uciderii animalelor este un factor hotărâtor pentru asigurarea unei orientări adecvate în materie de bunăstare a animalelor pentru operatori și pentru autoritățile competente.

(46) Pentru elaborarea unor astfel de coduri sunt necesare cunoștințe științifice, experiență practică și realizarea unor compromisuri între părțile interesate. Aceste sarcini ar trebui să fie îndeplinite de un centru sau o rețea de referință în fiecare stat membru, în colaborare cu părțile interesate.

(47) Emiterea certificatelor de competență ar trebui să se realizeze într-un mod uniform. Prin urmare, organismele sau entitățile care emit certificatele de competență ar trebui să fie acreditate în funcție de standarde coerente și de către o autoritate națională unică. Acest rol ar trebui să fie atribuit centrului de referință.

(48) Regulamentul (CE) nr. 882/2004 prevede anumite măsuri care să fie întreprinse de autoritatea competentă în cazul neconformării, în special în relație cu normele de bunăstare. Prin urmare, se impune numai stabilirea măsurilor suplimentare care sunt specifice prezentului regulament.

(49) Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare[14] prevede că EFSA promovează constituirea de rețele ale centrelor de referință naționale pentru a facilita cooperarea științifică, schimbul de informații, elaborarea și punerea în aplicare a proiectelor comune, schimbul cunoștințelor și al celor mai bune practici referitoare la legislația în domeniul alimentar. Dat fiind că bunăstarea animalelor intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 178/2002, crearea unei rețele de centre de referință prevăzută prin prezentul regulament reprezintă un rol important pe care EFSA trebuie să îl elaboreze și să îl îndeplinească.

(50) Emiterea certificatelor de competență și organizarea cursurilor de formare ar trebui să se realizeze într-un mod uniform. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să prevadă obligațiile statelor membre în acest domeniu și modalitățile în care certificatele de competență trebuie acordate, suspendate sau retrase.

(51) Construirea, amenajarea și echiparea abatoarelor necesită o planificare și investiții pe termen lung. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să prevadă o perioadă de tranziție adecvată, pentru a ține cont de timpul necesar pentru ca sectorul în cauză să se adapteze la cerințele corespunzătoare prevăzute de prezentul regulament. În cursul perioadei respective, ar trebui să se aplice în continuare cerințele Directivei 93/119/CE aplicabile construcției, amenajării și echipării abatoarelor.

(52) Statele membre ar trebui să stabilească norme privind sancțiunile pentru încălcările dispozițiilor prezentului regulament și să asigure punerea lor în aplicare. Sancțiunile menționate anterior trebuie să fie eficace, proporționale și cu efect de descurajare.

(53) În conformitate cu principiul proporționalității, este necesar și adecvat în raport cu realizarea obiectivului fundamental privind protecția animalelor în momentul uciderii să fie stabilite norme privind uciderea animalelor în scopul producerii de alimente, lână, piele, blană sau de alte produse, precum și privind operațiile aferente. Prezentul regulament nu dispune mai mult decât ceea ce este necesar pentru îndeplinirea obiectivelor urmărite, în conformitate cu articolul 5 al treilea paragraf din tratat.

(54) Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei[15],

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

CAPITOLUL I

Obiect, domeniu de aplicare și definiții

Articolul 1

Obiectul și domeniul de aplicare

1. Prezentul regulament stabilește norme privind uciderea animalelor deținute în scopul producerii de alimente, lână, piele, blană sau orice alte produse, precum și privind operațiile aferente.

În ceea ce privește peștii, se va aplica însă numai articolul 3 alineatul (1).

Capitolul II, cu excepția articolului 3 alineatele (1) și (2), precum și capitolul III și capitolul IV cu excepția articolului 16 nu se aplică în cazul uciderii de urgență și atunci când respectarea dispozițiilor respective ar determina un risc imediat și serios pentru sănătatea sau siguranța umană.

2. Prezentul regulament nu se aplică:

(a) atunci când animalele sunt ucise:

(i) în cadrul unor experimente tehnice sau științifice efectuate sub supravegherea autorității competente;

(ii) în cadrul activităților de vânătoare;

(iii) în cadrul manifestărilor culturale sau sportive;

(iv) de către un veterinar, în contextul practicii sale medicale.

(b) în cazul păsărilor de crescătorie și lagomorfelor sacrificate în afara unui abator de către proprietarul lor, pentru consumul personal.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:

(a) „ucidere” înseamnă orice proces provocat în mod intenționat care cauzează moartea unui animal;

(b) „operații aferente” înseamnă operații cum ar fi manipularea, adăpostirea, imobilizarea, asomarea și sângerarea animalelor, care au loc în contextul și în locul unde acestea urmează să fie ucise;

(c) „animal” înseamnă orice animal vertebrat, cu excepția reptilelor și a amfibiilor;

(d) „ucidere de urgență” înseamnă uciderea animalelor având leziuni sau o boală asociată cu durere sau suferință puternică, dacă nu există alte posibilități practice de a reduce această durere sau suferință;

(e) „adăpostire” înseamnă păstrarea animalelor în boxe, țarcuri, spații acoperite sau terenuri asociate cu operațiile de sacrificare sau care fac parte din acestea;

(f) „asomare” înseamnă orice proces provocat în mod intenționat care determină pierderea cunoștinței și a sensibilității fără durere, inclusiv orice proces care determină moartea imediată;

(g) „rit religios” înseamnă o serie de acte relative la sacrificarea animalelor care sunt stabilite de o religie, cum ar fi islamul sau iudaismul;

(h) „manifestări culturale sau sportive” înseamnă manifestările legate în mod esențial și predominant de tradiții culturale sau activități sportive consolidate în timp, inclusiv curse sau alte forme de competiții, dacă acestea nu determină o producție de carne sau de alte produse de origine animală sau dacă producția respectivă este marginală în raport cu evenimentul propriu-zis și nu este semnificativă din punct de vedere economic;

(i) „proceduri standard de operare” înseamnă un set de instrucțiuni scrise care au scopul de a obține realizarea în mod uniform a unei funcții sau unui standard specific;

(j) „sacrificare” înseamnă uciderea animalelor pentru consumul uman;

(k) „abator” înseamnă orice unitate utilizată pentru sacrificarea animalelor terestre;

(l) „operator” înseamnă orice persoană fizică sau juridică responsabilă de o întreprindere care desfășoară activități reglementate prin prezentul regulament;

(m) „animale pentru blană” înseamnă acele specii de animale mamifere crescute în special pentru producerea de blănuri, cum ar fi nurca, dihorul, vulpea, ratonul, nutria, șinșila;

(n) „depopulare” înseamnă procesul de ucidere a animalelor din motive de sănătate publică sau a animalelor, de bunăstare a animalelor sau din motive de mediu, sub supravegherea autorității competente;

(o) „păsări de crescătorie” înseamnă păsările de fermă, inclusiv păsările care nu sunt considerate domestice, dar care sunt crescute ca animale domestice, cu excepția acarinatelor;

(p) „lagomorfe” înseamnă iepuri domestici și iepuri de câmp.

CAPITOLUL II

Condi ții generale

Articolul 3

Condiții generale privind uciderea și operațiile aferente

1. În timpul uciderii animalelor și al operațiilor aferente, acestea sunt ferite de orice durere, chin sau suferință evitabile.

2. În sensul alineatului (1), operatorii adoptă măsurile necesare pentru a garanta, în special, că animalele:

(a) beneficiază de confort fizic și de protecție, în special prin menținerea curățeniei, a confortului termic și prin evitarea căderilor și alunecărilor;

(b) sunt protejate de leziuni și de boli;

(c) sunt tratate și adăpostite ținându-se cont de comportamentul lor natural;

(d) nu manifestă semne de durere, agresiune sau alte comportamente anormale;

(e) nu suferă din cauza unei privări prelungite de hrană sau de apă;

(f) sunt ferite de interacțiuni negative.

3. Structurile utilizate pentru ucidere și pentru operațiile aferente trebuie să fie proiectate, construite, întreținute și exploatate astfel încât, în condițiile de utilizare prevăzute pentru acestea, pe tot parcursul anului, să respecte obligațiile prevăzute la alineatele (1) și (2).

Articolul 4

Metode de ucidere

1. Animalele sunt ucise numai folosind o metodă care asigură moartea imediată sau după asomare.

2. Prin derogare de la alineatul (1), dacă astfel de metode sunt prevăzute de ritualuri religioase, animalele pot fi ucise fără asomare prealabilă, cu condiția ca uciderea să aibă loc într-un abator.

Cu toate acestea, statele membre pot decide să nu aplice derogarea.

Articolul 5

Asomarea

1. Asomarea se realizează în conformitate cu metodele din anexa I.

2. Personalul responsabil de asomare desfășoară verificări regulate pentru a se asigura că animalele nu prezintă niciun semn de conștiență sau sensibilitate în intervalul de timp între procesul de asomare și confirmarea morții.

Aceste verificări se realizează asupra unui eșantion de animale suficient de reprezentativ, iar frecvența lor se stabilește ținând cont de rezultatul verificărilor precedente și de orice factori care ar putea afecta eficiența procesului de asomare

3. Anexa I poate fi modificată în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2), astfel încât să se țină cont de progresele științifice și tehnice.

Cu toate acestea, oricare astfel de modificare asigură un nivel de bunăstare a animalelor cel puțin echivalent cu cel al metodelor existente, demonstrat prin date științifice publicate în jurnale relevante, recunoscute internațional și care fac obiectul unei evaluări din partea unor experți în domeniu.

4. Codurile comunitare de bune practici privind metodele prevăzute în anexa I pot fi adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2).

Articolul 6

Proceduri standard de operare

1. Uciderea animalelor și operațiile aferente se planifică în prealabil și se desfășoară în conformitate cu procedurile standard de operare.

2. Operatorii concep și pun în aplicare astfel de proceduri standard de operare pentru a garanta că uciderea și operațiile aferente se desfășoară în conformitate cu articolul 3 alineatul (1).

În ceea ce privește asomarea, procedurile standard de operare:

(a) țin cont de recomandările producătorului;

(b) definesc, pentru fiecare metodă de asomare utilizată, parametrii-cheie menționați în capitolul I din anexa I.

3. Procedurile standard de operare sunt puse la dispoziția autorității competente, la cererea acesteia.

Articolul 7

Nivelul și certificatul de competență

1. Uciderea și operațiile aferente pot fi efectuate numai de persoane cu un nivel de competență adecvat, în conformitate cu normele stabilite prin prezentul regulament.

2. Următoarele operații aferente sacrificării sunt efectuate numai de persoane care dețin un certificat de competență pentru astfel de operații, conform dispozițiilor articolului 18:

(a) manipularea și îngrijirea animalelor înainte de imobilizare;

(b) imobilizarea animalelor în vederea asomării și uciderii;

(c) asomarea animalelor;

(d) evaluarea eficacității asomării;

(e) imobilizarea și suspendarea animalelor vii;

(f) sângerarea animalelor vii.

3. Uciderea animalelor pentru blană este supravegheată de o persoană care deține un certificat de competență, conform dispozițiilor menționate la articolul 18, care corespunde tuturor operațiilor efectuate sub supravegherea sa.

Articolul 8

Instrucțiunile pentru utilizarea echipamentelor de imobilizare și de asomare

Produsele comercializate sau prezentate prin intermediul publicității ca echipamente de imobilizare sau de asomare sunt introduse pe piață numai dacă acestea conțin instrucțiuni adecvate privind utilizarea și întreținerea lor, într-un mod care să asigure un nivel optim al bunăstării animalelor.

Aceste instrucțiuni specifică în special:

(a) categoriile sau greutatea animalelor cărora le sunt destinate echipamentele;

(b) parametrii recomandați care corespund diferitelor circumstanțe de utilizare, inclusiv parametrii-cheie prevăzuți în anexa I;

(c) pentru echipamentul de asomare, o metodă de monitorizare a eficienței echipamentului în privința respectării normelor stabilite prin prezentul regulament.

Prezentul articol se aplică atunci când imobilizarea sau asomarea reprezintă una sau mai multe dintre funcțiile unui astfel de echipament.

Articolul 9

Utilizarea echipamentelor de imobilizare și de asomare

1. Orice echipament de imobilizare sau de asomare a animalelor este acționat, întreținut și verificat de un personal cu o formare adecvată și în conformitate cu instrucțiunile producătorului.

2. În cursul operațiilor de sacrificare, un echipament de asomare de rezervă adecvat este disponibil imediat la fața locului și se folosește în cazul în care echipamentul de asomare utilizat inițial nu dă rezultate.

Articolul 10

Importurile din țări terțe

Cerințele prevăzute în capitolele II și III din prezentul regulament au relevanță în sensul articolului 12 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 854/2004.

CAPITOLUL III

Cerin țe suplimentare aplicabile abatoarelor

Articolul 11

Construcția, amenajarea și echiparea abatoarelor

1. Construcția și amenajarea abatoarelor, precum și echipamentul utilizat în cadrul acestora respectă regulile prevăzute în anexa II.

2. În sensul prezentului regulament, autoritatea competentă, menționată la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 853/2004, aprobă pentru fiecare abator:

(a) capacitatea maximă a fiecărei linii de sacrificare;

(b) categoriile de animale și greutățile pentru care pot fi folosite echipamentele de imobilizare sau de asomare disponibile;

(c) capacitatea maximă pentru fiecare spațiu de adăpostire destinat ecvideelor și animalelor din speciile bovină, ovină, caprină și porcină, precum și păsărilor de crescătorie și lagomorfelor.

3. În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 22 alineatul (2), pot fi adoptate următoarele:

(a) derogări de la normele prevăzute în anexa II pentru abatoarele mobile;

(b) modificări necesare adaptării anexei II pentru a ține cont de progresul științific și tehnic.

4. Se pot adopta orientări pentru punerea în aplicare a alineatului (2) din prezentul articol și a anexei II, în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2).

Articolul 12

Operațiile de manipulare și de imobilizare înaintea sacrificării

1. Operatorii se asigură că normele de operare pentru abatoare prevăzute în anexa III sunt respectate.

2. Operatorii se asigură că animalele ucise fără asomare sunt imobilizate mecanic.

3. Fără a aduce atingere articolului 3 alineatul (1), următoarele metode de imobilizare sunt interzise:

(a) suspendarea sau ridicarea animalelor de labe sau picioare;

(b) fixarea mecanică a labelor sau picioarelor animalelor;

(c) ruperea picioarelor, tăierea tendoanelor picioarelor sau orbirea animalelor;

(d) secționarea măduvei spinării, de exemplu cu ajutorul unui stilet sau pumnal;

(e) utilizarea curentului electric la intensități care nu asomează sau ucid animalele în circumstanțe controlate, în particular, orice aplicare a curentului electric care nu înconjoară creierul.

Cu toate acestea, literele (a) și (b) nu se aplică dispozitivelor de suspendare utilizate pentru păsările de crescătorie.

4. Anexa III poate fi modificată în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2), pentru a ține cont de progresele științifice și tehnice.

5. Orientările pentru punerea în aplicare a normelor prevăzute în anexa III pot fi adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2).

Articolul 13

Monitorizarea în cursul sacrificării

1. Operatorii adoptă și pun în aplicare proceduri de monitorizare adecvate pentru a verifica și a confirma că animalele pentru sacrificare sunt efectiv asomate în intervalul de timp între procesul de asomare și confirmarea morții.

2. Procedurile de monitorizare menționate la alineatul (1) trebuie să cuprindă cel puțin:

(a) numele persoanelor responsabile de procedura de monitorizare;

(b) indicatorii destinați să detecteze semnele absenței sau prezenței conștienței sau sensibilității la animalele supuse operațiilor de sacrificare, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1); sau semnele vitale la animalele supuse operațiilor de sacrificare, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) primul paragraf;

(c) criteriile de acceptabilitate în funcție de care să se determine dacă rezultatele indicatorilor menționați la litera (b) sunt satisfăcătoare;

(d) circumstanțele și/sau momentul în care trebuie să aibă loc monitorizarea;

(e) numărul de animale din fiecare eșantion care să fie verificate în cursul monitorizării;

(f) proceduri adecvate pentru a garanta că, în cazul în care criteriile de acceptabilitate menționate la litera (c) nu sunt îndeplinite, operațiile de asomare sau de ucidere sunt reexaminate pentru a identifica motivele oricărui tip de imperfecțiune și schimbările necesare ale acestor operații.

3. Se aplică o procedură de monitorizare pentru fiecare linie de sacrificare care utilizează un echipament de asomare diferit.

4. Frecvența activităților de monitorizare ține cont de principalii factori de risc, cum ar fi schimbările legate de tipul animalelor sacrificate sau de organizarea activității personalului, fiind stabilită în vederea garantării unor rezultate cu un nivel ridicat de siguranță.

5. Codurile comunitare de bune practici privind procedurile de monitorizare în abatoare pot fi adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2).

Articolul 14

Responsabilul cu bunăstarea animalelor

1. Operatorii desemnează un responsabil cu bunăstarea animalelor pentru fiecare abator, care are răspunderea de a garanta că abatorul respectiv respectă normele stabilite prin prezentul regulament. El/ea comunică direct operatorului aspectele referitoare la bunăstarea animalelor.

2. Responsabilul cu bunăstarea animalelor se află sub autoritatea directă a operatorului și este în măsură să ceară ca personalul abatorului să realizeze orice măsuri corective necesare pentru a asigura respectarea normelor stabilite prin prezentul regulament.

3. Sarcinile responsabilului cu bunăstarea animalelor sunt prevăzute în procedurile standard de operare ale abatoarelor și aduse în mod eficace în atenția personalului interesat.

4. Responsabilul cu bunăstarea animalelor deține un certificat de competență conform cu dispozițiile menționate la articolul 18, care include toate operațiile desfășurate în abatoarele unde el/ea este responsabil.

5. Alineatele de la (1) până la (4) nu se aplică abatoarelor care sacrifică mai puțin de 1 000 de animale pe an pentru mamifere sau mai puțin de 150 000 de unități pe an pentru păsările de crescătorie.

CAPITOLUL IV

Depopularea și uciderea de urgență

Articolul 15

Depopularea

1. Autoritatea competentă și operatorii implicați într-o operație de depopulare stabilesc un plan de acțiune pentru a asigura respectarea normelor stabilite prin prezentul regulament, înainte de începerea operației.

În particular, metodele de ucidere planificate și procedurile standard de operare corespunzătoare având scopul de a garanta respectarea normelor stabilite prin prezentul regulament se includ în planurile de urgență cerute de legislația comunitară privind sănătatea animală, pe baza ipotezelor stabilite în planul de urgență cu privire la dimensiunea și situarea focarelor suspectate.

2. Autoritatea competentă și operatorii implicați în operațiile de depopulare:

(a) garantează că astfel de operații se desfășoară în conformitate cu planul de acțiune menționat la alineatul (1);

(b) iau toate măsurile adecvate pentru a proteja bunăstarea animalelor în cele mai bune condiții disponibile.

3. În sensul prezentului articol și în situații excepționale, autoritatea competentă poate acorda derogări de la una sau mai multe dispoziții ale prezentului regulament, dacă aceasta consideră că respectarea lor poate afecta sănătatea umană sau încetini mult procesul de eradicare a unei boli.

4. În termen de un an de la data încetării operației de depopulare, autoritatea competentă menționată la alineatul (1) transmite Comisiei și pune la dispoziția publicului, în special prin intermediul internetului, un raport de evaluare privind rezultatele operației respective.

Raportul cuprinde, în special:

(a) motivele depopulării;

(b) numărul și speciile de animale ucise;

(c) metodele de asomare și de ucidere utilizate;

(d) o descriere a dificultăților întâmpinate și, dacă este cazul, a soluțiilor găsite pentru a diminua sau reduce la minimum suferința animalelor în cauză;

(e) orice derogare acordată în conformitate cu alineatul (3).

5. Orientările pentru conceperea și punerea în aplicare a acțiunilor de depopulare pot fi adoptate în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (2).

Articolul 16

Uciderea de urgență

În cazul uciderii de urgență, persoana care se ocupă de animalele în cauză ia toate măsurile necesare pentru a le ucide cât mai rapid.

CAPITOLUL V

Autoritatea competentă

Articolul 17

Centrele de referință

1. Fiecare stat membru desemnează un centru național de referință (denumit în continuare „centrul de referință”), care are următoarele sarcini:

(a) furnizează expertize tehnice și științifice în legătură cu autorizarea abatoarelor;

(b) desfășoară evaluări ale metodelor noi de asomare;

(c) încurajează în mod activ elaborarea de către operatori și de către celelalte părți interesate a unor coduri de bună practică pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, publică și fac cunoscute aceste coduri și monitorizează aplicarea lor;

(d) elaborează orientări pentru autoritatea competentă, în sensul prezentului regulament;

(e) acreditează organismele și entitățile care emit certificatele de competență, în conformitate cu dispozițiile articolului 18;

(f) comunică și cooperează cu Comisia și cu alte centre de referință, pentru a face schimb de informații tehnice și științifice și de cele mai bune practici privind punerea în aplicare a prezentului regulament.

2. În termen de un an de la data intrării în vigoare a prezentului regulament, statele membre transmit Comisiei și celorlalte state membre detalii referitoare la centrul lor de referință și pun aceste informații la dispoziția publicului, în internet.

3. Centrele de referință pot fi stabilite sub formă de rețea, formate din entități separate, cu condiția ca toate sarcinile enumerate la alineatul (1) să fie alocate pentru toate activitățile relevante care au loc în statele membre în cauză.

Statele membre pot desemna o entitate situată în afara propriului teritoriu care să desfășoare una sau mai multe dintre aceste obligații.

Articolul 18

Certificatul de competență

1. În sensul articolului 7, statele membre desemnează autoritatea competentă care are responsabilitatea:

(a) de a asigura disponibilitatea cursurilor de formare pentru personalul implicat în desfășurarea operațiilor de ucidere și a operațiilor aferente;

(b) de a emite certificate de competență care atestă promovarea unui examen final independent; subiectele examenului respectiv se referă la categoriile de animale relevante și corespund operațiilor enumerate la articolul 7 alineatul (2), precum și subiectelor prevăzute în anexa IV;

(c) de a autoriza programele de formare pentru cursurile menționate la litera (a) și a conținutului și modalităților examenului menționat la punctul (b);

2. Autoritatea competentă poate delega organizarea cursurilor și a examenului final, precum și emiterea certificatelor de competență unui organism sau unei entități separate, care:

(a) deține experiența, personalul și echipamentul necesare;

(b) este independent(ă) și nu se află în conflict de interese în ceea ce privește emiterea certificatelor de competență;

(c) este acreditat(ă) de centrul de referință.

Datele de contact ale acestor organisme și entități sunt puse la dispoziția publicului, în special prin intermediul internetului.

3. Certificatele de competență menționează categoriile de animale și operațiile enunțate la articolul 7 alineatul (2) sau (3) pentru care este valabil certificatul.

Certificatele de competență sunt valabile pentru o perioadă de maximum cinci ani.

4. Statele membre recunosc certificatele de competență emise într-un alt stat membru.

5. Statele membre pot recunoaște diplome eliberate pentru alte motive ca certificate de competență, cu condiția ca acestea să fi fost eliberate în condiții echivalente cu cele prevăzute la prezentul articol.

CAPITOLUL VI

Neconformitatea, sanc țiunile și competențele de execuție

Articolul 19

Neconformitatea

În sensul articolului 54 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004, autoritatea competentă poate, în special:

(a) să solicite ca operatorii să-și modifice procedurile standard de operare și, în special, să reducă ritmul de producție sau chiar să oprească producția;

(b) să intensifice frecvența procedurilor de monitorizare menționate la articolul 13;

(c) să retragă certificatele de competență ale acelor membri ai personalului care demonstrează cunoștințe nesatisfăcătoare sau o înțelegere insuficientă a sarcinilor lor;

(d) să suspende sau să retragă acreditarea organismelor și entităților care au fost acreditate în conformitate cu articolul 17 alineatul (1) litera (e).

Articolul 20

Sancțiuni

Statele membre stabilesc regimul sancțiunilor care se aplică în caz de nerespectare a dispozițiilor prezentului regulament și iau toate măsurile necesare pentru a asigura punerea în aplicare a acestora. Aceste sancțiuni trebuie să fie eficiente, proporționale și cu efect de descurajare. Statele membre notifică aceste dispoziții Comisiei până la [1 ianuarie 2011] și o informează de îndată cu privire la orice modificare ulterioară a acestora.

Articolul 21

Normele de punere în aplicare

Normele detaliate de aplicare a prezentului regulament, inclusiv cele cu privire la sacrificarea sau uciderea peștilor, pot fi adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 22 alineatul (2).

Articolul 22

Procedura comitetului

1. Comisia este asistată de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, instituit prin articolul 58 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului.

2. În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE.

Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabilește la trei luni.

3. Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.

CAPITOLUL VII

Dispozi ții finale

Articolul 23

Abrogare

1. Directiva 93/119/CE se abrogă.

Cu toate acestea, în sensul articolului 24 alineatul (1) din prezentul regulament, continuă să se aplice următoarele dispoziții din Directiva 93/119/CEE:

(a) Anexa A:

(i) alineatul (1) de la punctul I;

(ii) alineatul (1), prima teză de la alineatul (3), alineatele (6), (7) și (8) de la punctul II;

(b) anexa B, alineatul (1);

(c) anexa C, alineatele 3.A.2, 3.B.4, precum și alineatele 4.2 și 4.3 de la punctul II;

(d) anexa F, alineatele (4) litera (a) și (6) litera (a) de la punctul II.

2. Referirile la decizia abrogată se interpretează ca referiri la prezentul regulament.

Articolul 24

Dispoziții tranzitorii

1. Până la 31 decembrie 2018, articolul 11 alineatul (1) se aplică numai pentru abatoarele noi sau pentru orice construcție, amenajare și echipare noi reglementate de normele prevăzute în anexa II, care nu au intrat în funcțiune înainte de data [aplicării/intrării în vigoare a] prezentului regulament.

2. Până la 31 decembrie 2014, statele membre pot dispune ca certificatele de competență menționate la articolul 18 să fie emise fără examen în cazul persoanelor care demonstrează o experiență profesională relevantă neîntreruptă de cel puțin [zece] ani.

Articolul 25

Intrarea în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Se aplică de la [1 ianuarie 2011].

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles,

Pentru Consiliu,

Președintele

ANEXA I

LISTA METODELOR DE ASOMARE ȘI UCIDERE ȘI SPECIFICAȚII AFERENTE

(menționate la articolul 5 alineatul (1))

Capitolul I — Metode

Tabelul 1 — Metode mecanice

Nr | Nume | Descriere | Categorie de animale | Parametri-cheie | Cerințe specifice pentru anumite metode - Capitolul II din prezenta anexă |

1 | Pistol cu bolț captiv penetrant | O leziune gravă și ireversibilă a creierului provocată de șoc și de penetrarea unui bolț captiv. | Toate speciile. | Poziția și direcția de împușcare. O viteză și un diametru al bolțului corespunzătoare dimensiunii și speciei animalului. | Nu se aplică. |

2 | Pistol cu bolț captiv nepenetrant | O leziune gravă a creierului provocată de șocul unui bolț captiv fără penetrare. | Rumegătoare cântărind maximum 10 kg, păsări de crescătorie și lagomorfe. | Poziția și direcția de împușcare. O viteză și un diametru al bolțului corespunzătoare dimensiunii și speciei animalului. | Nu se aplică. |

3 | Armă de foc cu proiectil liber | O leziune gravă și ireversibilă a creierului provocată de șoc și de penetrarea unuia sau mai multor proiectile. | Toate speciile. | Poziția împușcării. Puterea cartușului. | Nu se aplică. |

4 | Macerarea | Strivirea imediată a întregului animal. | Pui de maximum 72 de ore și ouă embrionate. | Cantitatea maximă care poate fi introdusă. Măsuri pentru a preveni supraîncărcarea. | Punctul 1. |

5 | Dislocare cervicală | Întinderea și răsucirea gâtului, provocând astfel ischemia cerebrală. | Păsări cântărind maximum 3 kg. | Nu se aplică. | Punctul 2. |

Tabelul 2 — Metode electrice

Nr | Nume | Descriere | Categorie de animale | Parametri-cheie | Cerințe specifice capitolului II din prezenta anexă |

1 | Asomare electrică aplicată exclusiv la nivelul capului | Expunere a creierului la curent electric, determinând o formă de epilepsie generalizată pe electroencefalogramă (EEG). | Toate speciile. | Curent minim (A sau mA). Tensiune minimă (V). Frecvență maximă (Hz). Durata minimă a expunerii. Intervalul (intervalele) maxim(e) între asomare și sângerare (s). Frecvența reglării echipamentului. Optimizarea fluxului de curent. Evitarea unor șocuri electrice înainte de asomare. | Punctul 3. |

2 | Ucidere prin electricitate aplicată la nivelul capului și coloanei | Expunere a corpului la un curent care generează, în același timp, o formă de epilepsie generalizată pe EEG și fibrilația sau oprirea inimii (uciderea). | Toate speciile cu excepția mieilor sau porcinelor tinere cu o greutate în viață de maximum 5 kg, precum și a vitelor. | Curent minim (A sau mA). Tensiune minimă (V). Frecvență maximă (Hz). Durata minimă a expunerii. Frecvența reglării echipamentului. Optimizarea fluxului de curent. Evitarea unor șocuri electrice înainte de asomare. | Punctul 3. Punctul 4 pentru vulpi și șinșile. |

3 | Electrocutare în baie de apă | Expunere a întregului corp, prin intermediul unei băi de apă, la un curent care generează o formă de epilepsie generalizată pe EEG (asomare) și o posibilă fibrilație sau oprire a inimii (ucidere). | Păsări de crescătorie. | Reducerea la minimum a durerii în momentul suspendării. Optimizarea fluxului de curent. Durata maximă a suspendării înainte de baia de apă. Imersiunea păsărilor până la baza aripilor. Intervalul maxim între asomare și sângerare pentru frecvențele peste 60 Hz. | Punctul 5. |

Tabelul 3 — Metode prin gazare

Nr | Nume | Descriere | Categorie de animale | Parametri-cheie | Cerințe specifice capitolului II din prezenta anexă |

1 | Dioxid de carbon, concentrație ridicată | Expunerea animalelor conștiente la un amestec gazos conținând peste 30% de dioxid de carbon. | Porcine, păsări de crescătorie și animale pentru blană. | Concentrația dioxidului de carbon. Durata de expunere. Intervalul maxim între asomare și sângerare (porcine). | Punctul 6. Punctul 7 pentru păsările de crescătorie. |

2 | Dioxid de carbon, concentrație scăzută | Expunerea animalelor conștiente la un amestec gazos conținând mai puțin de 30% de dioxid de carbon. | Porcine și păsări de crescătorie. | Concentrația dioxidului de carbon. Durata de expunere. Intervalul maxim între asomare și sângerare în cazul asomării (porcine). | Punctul 7 pentru păsările de crescătorie. |

3 | Gaze inerte | Expunerea animalelor conștiente la un amestec de gaz inert, de exemplu argon sau azot, conținând mai puțin de 2% de oxigen. | Porcine și păsări de crescătorie. | Concentrația de oxigen. Durata de expunere. Intervalul maxim între asomare și sângerare în cazul asomării (porcine). | Punctul 7 pentru păsările de crescătorie. |

4 | Monoxid de carbon (sub formă pură) | Expunerea animalelor conștiente la un amestec gazos conținând peste 4 % de monoxid de carbon. | Animale pentru blană și porcine tinere. | Calitatea sursei de gaz. Concentrația monoxidului de carbon. Durata de expunere. Temperatura gazului. | Punctul 8. |

5 | Monoxid de carbon asociat cu alte gaze | Expunerea animalelor conștiente la un amestec gazos conținând peste 1 % de monoxid de carbon, asociat cu alte gaze toxice. | Animale pentru blană. | Concentrația monoxidului de carbon. Durata de expunere. Temperatura gazului. Filtrarea gazului produs de motor. | Punctul 8. Punctul 9. |

Tabelul 4 — Alte metode

Nr | Nume | Descriere | Categorie de animale | Parametri-cheie | Cerințe specifice capitolului II din prezenta anexă |

1 | Injecție letală sub supraveghere veterinară | Pierderea cunoștinței și a sensibilității, urmată de moartea ireversibilă determinată de injectarea unor substanțe veterinare. | Toate speciile. | Nu se aplică. | Nu se aplică. |

Capitolul II — Cerințe specifice pentru anumite metode

1. Macerarea

Această metodă asigură macerarea și moartea instantanee ale animalelor.

2. Dislocarea cervicală

Metodele dislocării cervicale se folosesc pentru un număr maxim de cincizeci de animale pe zi.

3. Asomarea electrică aplicată exclusiv la nivelul capului

3.1 În cazul asomării electrice exclusiv la nivelul capului, electrozii înconjoară creierul animalului.

3.2 Asomarea electrică exclusiv la nivelul capului se efectuează aplicând limitele minime de curent prevăzute în tabelul 1.

Tabelul 1 — Limite minime ale curentului pentru asomarea electrică exclusiv la nivelul capului

Categorie de animale | Bovine în vârstă de cel puțin 6 luni | Bovine cu o vârstă sub 6 luni | Ovine și caprine | Animale din specia porcine | Pui | Curcani |

Curent minim | 1,28 A | 1,25 A | 1,00 A | 1,30 A | 240 mA | 400 mA |

4. Uciderea prin electricitate aplicată la nivelul capului și spatelui

4.1 Animale din speciile ovine, caprine și porcine.

Nivelul minim al curentului pentru uciderea prin electricitate aplicată la nivelul capului și spatelui este de 1 amper pentru ovine și 1,3 amperi pentru porcine.

4.2 Vulpi

Electrozii se aplică la nivelul gurii și al rectului, cu o valoare minimă a curentului de 0,3 amperi și un voltaj minim de 110 volți, pentru cel puțin trei secunde.

4.3 Șinșile

Electrozii se aplică de la urechi la coadă, cu o valoare minimă a curentului de 0,57 amperi, pentru cel puțin 60 de secunde.

5. Asomarea în baie de apă a păsărilor de crescătorie

5.1 Animalele nu sunt suspendate dacă sunt prea mici în raport cu asomatorul cu baie de apă sau dacă fixarea poate determina sau crește durerea (de exemplu, în cazul animalelor rănite). În aceste cazuri, acestea sunt ucise folosind o metodă alternativă.

5.2 Dispozitivele de suspendare se umezesc înainte de suspendarea păsărilor vii, care sunt suspendate de ambele picioare.

5.3 Asomarea cu baie de apă se efectuează în conformitate cu nivelul minim al curentului stabilit în tabelul 2 și animalele sunt expuse la curent pentru o durată minimă de cel puțin patru secunde.

Tabelul 2 — Cerin țe privind curentul utilizat de echipamentul pentru asomarea cu baie de apă

Frecvența (Hz) | Pui | Curcani | Rațe și gâște |

< 200 Hz | 100 mA | 250 mA | 130 mA |

De la 200 la 400 Hz | 150 mA | 400 mA | Interzis |

De la 400 la 1 500 Hz | 200 mA | 400 mA | Interzis |

6. Dioxid de carbon, concentrație ridicată (peste 30%)

Niciun animal nu arată semne de conștiență sau sensibilitate după 30 de secunde de expunere.

7. Dioxidul de carbon în concentrație ridicată sau scăzută, utilizarea gazelor inerte sau a unei combinații a acestor amestecuri gazoase pentru păsările de crescătorie

În niciun caz gazele nu vor intra în încăperea în care păsările urmează să fie asomate și ucise într-un mod care ar putea provoca arsuri sau agitație din cauza răcirii sau a lipsei de umiditate.

8. Monoxidul de carbon (sub formă pură sau asociat cu alte gaze) în cazul animalelor pentru blană

8.1 Animalele sunt ținute permanent sub supraveghere vizuală.

8.2 Ele sunt introduse unul câte unul, asigurându-se faptul că atunci când un animal este introdus în încăpere cel dinaintea sa și-a pierdut deja cunoștința sau este mort.

8.3 Animalele rămân în încăpere până când se constată moartea lor.

9. Monoxidul de carbon asociat cu alte gaze în cazul animalelor pentru blană

9.1 Se poate utiliza gazul produs de un motor special adaptat pentru acest scop, cu condiția ca testele să indice că gazul utilizat:

(a) a fost răcit în mod corespunzător;

(b) a fost filtrat suficient;

(c) nu conține componente sau gaze iritante.

9.2 Animalele sunt introduse în încăpere numai când se obține concentrația minimă de monoxid de carbon.

ANEXA II

CONSTRUCȚIA, AMENAJAREA ȘI ECHIPAREA ABATOARELOR

(men ționate la articolul 11)

1. Toate structurile de adăpostire

1.1 Sistemele de ventilație sunt proiectate, construite și întreținute astfel încât să se asigure în mod constant bunăstarea animalelor, ținând cont de gama condițiilor meteorologice probabile.

1.2 În cazul în care sunt necesare mijloace de ventilație mecanică, se prevăd instalații alternative de urgență în eventualitatea unei avarii.

2. Structurile de adăpostire pentru animalele care nu sunt livrate în containere

2.1 Se proiectează și se construiesc țarcuri, coridoare și piste, pentru a permite ca:

(a) animalele să se miște în mod liber în direcția cerută, utilizând caracteristicile lor comportamentale și fără agitație;

(b) porcinele și ovinele să se deplaseze unele lângă altele, cu excepția cazurilor în care pistele conduc la echipamentul de imobilizare.

2.2 Sistemul de furnizare a apei este proiectat și construit pentru a permite accesul animalelor la apă curată în orice moment, fără ca acestea să se rănească sau să fie limitate în mișcare.

2.3 Se creează un țarc de așteptare, cu o podea netedă și părți laterale solide, între țarcurile de adăpostire și pista care conduce la punctul de asomare, pentru a permite un flux stabil al animalelor care urmează să fie asomate și ucise, precum și pentru ca persoanele care manipulează animalele să nu fie nevoite să le scoată în grabă din țarcurile de adăpostire. Țarcul de așteptare este proiectat astfel încât animalele să nu poată fi blocate sau călcate în picioare.

2.4 Podelele sunt construite astfel încât să se reducă la minimum riscul ca animalele să alunece, să cadă sau să se rănească la picioare.

3. Echipamentul și structurile de imobilizare

3.1 Echipamentul și structurile de imobilizare sunt proiectate și construite pentru a:

(a) optimiza aplicarea metodei de asomare sau ucidere;

(b) preveni rănirea sau contuzionarea animalelor;

(c) reduce la minimum agitația animalelor și sunetele emise de acestea când sunt imobilizate.

3.2 Boxele de imobilizare utilizate împreună cu un bolț captiv trebuie să posede un dispozitiv care să împiedice mișcările laterale și verticale ale capului animalului.

3.3 Nu se folosesc metode de imobilizare a bovinelor în poziții inverse sau nefirești.

4. Echipamentul pentru asomarea electrică

4.1 Echipamentul pentru asomarea electrică este fixat printr-un dispozitiv care înregistrează detalii privind parametrii-cheie electrici pentru fiecare animal asomat sau ucis.

4.2 Aparatul electric emite un curent constant.

5. Echipamentul pentru asomarea electrică cu baie de apă

5.1 Liniile de suspendare sunt proiectate și poziționate astfel încât păsările suspendate să nu întâlnească niciun obstacol și încât să reducă la minimum disconfortul lor.

5.2 Întreaga lungime a liniei de suspendare, de la punctul de intrare până la bazinul de opărire, este ușor accesibilă în cazul în care animalele trebuie să fie înlăturate de pe linia de abataj.

5.3 Dimensiunea și forma inelelor metalice corespunde dimensiunii picioarelor păsărilor care urmează să fie asomate, pentru a garanta o electrocutare nedureroasă.

5.4 Echipamentul de asomare cu baie de apă este prevăzut cu o rampă de intrare izolată electric, proiectată și întreținută astfel încât să prevină revărsarea apei la intrare.

5.5 Electrozii echipamentului de asomare cu baie de apă cuprind toată lungimea bazinului. Bazinul este proiectat și întreținut astfel încât cătușele care trec pe deasupra apei să fie în contact continuu cu bara de interacțiune împământată.

5.6 Se realizează un sistem în contact cu pieptul păsărilor de la punctul de suspendare până când păsările intră în asomator, în scopul de a le calma.

5.7 Baia de apă este prevăzută cu un curent constant.

5.8 Echipamentul de asomare cu baie de apă este ușor accesibil, pentru a permite sângerarea păsărilor care au fost asomate, în cazul în care acestea rămân în bazin ca urmare a unei avarii sau a unei întârzieri pe linie.

6. Echipamentul de asomare cu gaz pentru porcine

6.1 Încăperile unde are loc gazarea, precum și echipamentul folosit pentru a transporta animalele prin acestea sunt proiectate și construite pentru a:

(a) optimiza aplicarea metodei de asomare cu gaz;

(b) preveni rănirea sau contuzionarea animalelor;

(c) reduce la minimum agitația animalelor și sunetele emise de acestea când sunt imobilizate.

6.2 Încăperile de gazare sunt echipate pentru a măsura, afișa și înregistra concentrația de gaz și timpul de expunere, precum și pentru a emite un avertisment vizibil sau audibil în mod clar în cazul în care concentrația gazului scade sub nivelul cerut.

6.3 Încăperea de gazare și mecanismul de transport sunt proiectate și construite pentru a permite inspecția vizuală în orice moment al procesului de asomare.

6.4 Încăperea de gazare este proiectată astfel încât animalele să se poată așeza fără să se suprapună, chiar și în cazul exploatării liniei la capacitatea sa maximă.

7. Echipamentul de asomare cu gaz pentru păsările de crescătorie

7.1 Punctele 6.1 și 6.2 se aplică echipamentului de asomare cu gaz pentru păsările de crescătorie.

7.2 Infrastructurile pentru păsările de crescătorie sunt proiectate și construite astfel încât animalele să fie transportate spre amestecul gazos numai în cutii speciale pentru transport, fără a fi descărcate.

ANEXA III

NORME DE OPERARE PENTRU ABATOARE

(menționate la articolul 12)

1. Sosirea, deplasarea și manipularea animalelor

1.1 Condițiile de bunăstare pentru fiecare transport de animale sunt evaluate în mod sistematic de responsabilul cu bunăstarea animalelor sau de o persoană direct subordonată acestuia, în vederea identificării priorităților, în special stabilind care sunt animalele cu necesități de bunăstare specifice și ce măsuri adecvate se impun.

1.2 Animalele sunt descărcate cât mai rapid după sosire și sacrificate fără întârzieri nejustificate.

În cazul păsărilor de crescătorie și al lagomorfelor, timpul total de transport, împreună cu timpul petrecut de la descărcare la sacrificare, nu depășește 12 ore.

În cazul mamiferelor, cu excepția lagomorfelor, timpul total de transport, împreună cu timpul petrecut de la descărcare la sacrificare, nu depășește:

(a) 19 de ore pentru animalele neînțărcate;

(b) 24 de ore pentru ecvidee și porcine;

(c) 29 de ore pentru rumegătoare.

După expirarea termenelor menționate, animalele sunt adăpostite și hrănite; ulterior, ele beneficiază de cantități moderate de hrană la intervale de timp adecvate. În astfel de cazuri, animalele primesc o cantitate adecvată de așternut pentru vite sau de materiale echivalente, care să garanteze un nivel de confort corespunzător speciei și numărului de animale în cauză. Materialul respectiv asigură o absorbție adecvată a urinei și fecalelor.

1.3 Containerele în care sunt adăpostite animalele se manipulează cu atenție; în special, acestea nu sunt aruncate sau făcute să cadă.

1.4 Atunci când containerele sunt așezate unul peste altul, se iau măsurile de precauție necesare:

(a) pentru a limita căderea de urină și fecale asupra animalelor situate mai jos;

(b) pentru a asigura stabilitatea containerelor;

(c) pentru a garanta că ventilația nu este blocată.

1.5 În scopul sacrificării, animalele neînțărcate, animalele de lapte în lactație, femelele care au fătat în timpul transportului sau animalele livrate în containere au prioritate față de celelalte animale. Dacă acest lucru nu este posibil, se adoptă măsuri care să le atenueze suferința, în special:

(a) mulgând animalele de lapte la intervale de maximum 12 ore;

(b) oferind condiții adecvate pentru sugar și pentru bunăstarea animalului nou-născut, în cazul femelelor care au fătat;

(c) oferind apă animalelor livrate în containere.

1.6 Mamiferele, cu excepția lagomorfelor, care nu sunt duse la locul de sacrificare imediat după descărcare, au tot timpul apă suficientă de băut, din instalații corespunzătoare.

1.7 Se interzic următoarele:

(a) lovirea animalelor cu mâna sau cu piciorul;

(b) aplicarea unei presiuni într-o zonă sensibilă a corpului animalelor, în urma căreia animalele să sufere dureri sau suferințe evitabile;

(c) ridicarea sau târârea animalelor de cap, urechi, coarne, picioare, coadă sau lână sau manipularea acestora într-un mod care le produce dureri sau suferințe evitabile;

(d) utilizarea țepușelor sau a altor instrumente ascuțite.

1.8 Utilizarea instrumentelor care administrează șocuri electrice se evită pe cât posibil. În orice caz, astfel de instrumente se folosesc numai pentru animalele bovine și porcine adulte care refuză să se miște și numai dacă acestea au spațiu suficient pentru a înainta. Șocurile nu durează mai mult de o secundă, sunt repartizate la intervale adecvate și se aplică exclusiv pe mușchii membrelor posterioare. Dacă animalul nu reacționează, șocurile nu se administrează în mod repetat.

1.9 Animalele nu se leagă de coarne, de cornițe sau de inelul din nas, nici nu se imobilizează prin legarea picioarelor împreună. Dacă este necesară legarea animalelor, frânghiile, funiile sau orice alte mijloace utilizate:

(a) sunt suficient de rezistente pentru a nu se rupe;

(b) permit animalelor să se așeze, să mănânce și să se adape, dacă este necesar;

(c) sunt proiectate astfel încât să elimine orice risc de strangulare sau rănire și să permită dezlegarea rapidă a animalelor.

2. Reguli suplimentare pentru mamiferele în adăposturi (cu excepția lagomorfelor)

2.1 Fiecare animal are suficient spațiu pentru a se ridica, a se așeza și a se întoarce.

2.2 Animalele sunt ținute în siguranță în adăpost; se iau măsuri pentru a le împiedica să scape și pentru a le proteja de animalele de pradă.

2.3 În toate zilele în care abatorul funcționează și înainte de sosirea animalelor, se pregătesc și se păstrează gata de utilizare boxe izolate pentru animalele care necesită îngrijiri specifice.

2.4 Starea generală și starea de sănătate a animalelor dintr-un adăpost este controlată periodic de responsabilul cu bunăstarea animalelor sau de o persoană având competențe adecvate.

3. Sângerarea animalelor

3.1 Dacă o singură persoană este responsabilă pentru asomarea, încătușarea, suspendarea și sângerarea animalelor, aceasta desfășoară toate operațiile menționate în mod consecutiv asupra unui animal înainte de a efectua oricare dintre ele asupra unui alt animal.

3.2 Dacă metoda de asomare nu ucide animalul, cele două artere carotide sau vasele din care ele apar sunt secționate în mod sistematic.

3.3 Păsările se sacrifică folosind un dispozitiv automat de tăiere a gâtului numai dacă se poate stabili faptul că dispozitivul respectiv a tăiat într-adevăr vasele de sânge. Atunci când dispozitivul de tăiere a gâtului nu a funcționat în mod eficient, pasărea este ucisă imediat.

ANEXA IV

CORESPONDENȚA ÎNTRE ACTIVITĂȚILE ȘI CERINȚELE AFERENTE EXAMINĂRII COMPETENȚEI

(menționată la articolul 18)

Operațiile de sacrificare enumerate la articolul 7 alineatul (2) | Subiecte în vederea examinării competenței