37.

Se introduce următoarea secțiune: „3.11. Măsuri de recapitalizare 44. Prezentul cadru temporar stabilește criteriile din cadrul normelor UE privind ajutoarele de stat pe baza cărora statele membre pot acorda sprijin public sub formă de instrumente de capitaluri proprii și/sau instrumente de capital hibride întreprinderilor care se confruntă cu dificultăți financiare din cauza epidemiei de COVID-19 ( 21 ) . Scopul comunicării este de a asigura faptul că perturbarea economiei nu duce la punerea unor întreprinderi care erau viabile înainte de epidemia de COVID-19 în fața situației de a fi nevoite să iasă de pe piață în mod nejustificat. Prin urmare, recapitalizările nu trebuie să depășească minimul necesar pentru a asigura viabilitatea beneficiarului și nu ar trebui să depășească ceea ce este necesar pentru a restabili structura capitalului beneficiarului la nivelul la care se situa acesta înaintea epidemiei de COVID-19. Întreprinderile mari trebuie să raporteze cu privire la modul în care ajutoarele primite sprijină activitățile desfășurate de acestea în conformitate cu obiectivele UE și obligațiile naționale legate de transformarea verde și digitală, inclusiv cu obiectivul UE privind neutralitatea climatică până în 2050. 45. În același timp, Comisia subliniază faptul că furnizarea de sprijin public național sub formă de instrumente de capitaluri proprii și/sau instrumente de capital hibride ca parte a schemelor de ajutoare sau în cazuri individuale, ar trebui luată în considerare doar dacă nu se poate găsi nicio altă soluție adecvată. În plus, emiterea unor astfel de instrumente ar trebui să facă obiectul unor condiții stricte, deoarece acestea denaturează în mare măsură concurența între întreprinderi. Prin urmare, astfel de intervenții trebuie să fie supuse unor condiții clare în ceea ce privește participarea și încetarea participării statului la capitalul social al întreprinderilor în cauză, precum și în ceea ce privește remunerarea acestora de către stat, unor dispoziții privind guvernanța și unor măsuri adecvate de limitare a denaturărilor concurenței. În acest context, Comisia remarcă faptul că stabilirea de măsuri naționale de sprijin într-un mod care să îndeplinească obiectivele de politică ale UE legate de transformarea verde și digitală a economiilor lor va permite o creștere mai durabilă pe termen lung și va promova transformarea în vederea îndeplinirii, până în 2050, a obiectivului UE convenit privind neutralitatea climatică. 3.11.1. Aplicabilitate 46. Următoarele condiții se aplică schemelor de recapitalizare și măsurilor individuale de recapitalizare ale statelor membre pentru întreprinderile nefinanciare (denumite în mod colectiv «măsuri de recapitalizare în contextul COVID-19») în temeiul prezentei comunicări, care nu sunt vizate de secțiunea 3.1 din prezenta comunicare. Acestea se aplică măsurilor de recapitalizare în contextul COVID-19 pentru întreprinderile mari și IMM‐uri ( 22 ) 47. De asemenea, următoarele condiții se aplică și instrumentelor de tip creanță subordonată care depășesc ambele plafoane prevăzute în secțiunea 3.3 punctul 27a subpunctele (i) și (ii) din prezenta comunicare. 48. Măsurile de recapitalizare în contextul COVID-19 se acordă ce târziu până la 30 iunie 2021. 3.11.2. Condiții de eligibilitate și participare 49. O măsură de recapitalizare în contextul COVID-19 trebuie să îndeplinească următoarele condiții: (a) fără intervenția statului, beneficiarul ar da faliment sau s-ar confrunta cu dificultăți grave în a-și menține activitățile. Astfel de dificultăți pot fi demonstrate în special prin deteriorarea raportului între datoriile și capitalurile proprii ale beneficiarului sau a unor indicatori similari; (b) este în interesul comun să se intervină. Acest lucru poate avea legătură cu evitarea dificultăților sociale și a disfuncționalității pieței cauzate de o pierdere semnificativă de locuri de muncă, de ieșirea de pe piață a unei societăți inovatoare, de ieșirea de pe piață a unei societăți de importanță sistemică, de riscul de perturbare a unui serviciu important sau de situații similare justificate în mod corespunzător de statul membru în cauză; (c) beneficiarul nu este în măsură să găsească finanțare pe piețe în condiții abordabile, iar măsurile orizontale existente în statul membru în cauză pentru acoperirea nevoilor de lichidități sunt insuficiente pentru a asigura viabilitatea acesteia; și (d) beneficiarul nu este o întreprindere care era deja în dificultate la 31 decembrie 2019 [în sensul Regulamentului general de exceptare pe categorii de ajutoare (23)]. 50. Statele membre acordă măsuri de recapitalizare în contextul COVID-19 în cadrul unei scheme de ajutoare aprobate de Comisie numai în urma unei cereri scrise de acordare a unui astfel de ajutor din partea întreprinderilor beneficiare potențiale. În ceea ce privește ajutoarele notificabile individual, statele membre furnizează dovezi ale unei astfel de cereri scrise ca parte a notificării măsurii de ajutor individual Comisiei. 51. Cerințele din această secțiune și din secțiunile 3.11.4, 3.11.5, 3.11.6 și 3.11.7 se aplică atât schemelor de recapitalizare în contextul COVID-19, cât și măsurilor de ajutor individual în contextul COVID-19. Atunci când aprobă o schemă, Comisia va solicita notificarea separată a ajutoarelor individuale care depășesc pragul de 250 de milioane EUR. În ceea ce privește aceste notificări, Comisia va evalua dacă finanțarea existentă pe piață sau măsurile orizontale destinate acoperirii nevoilor de lichiditate nu sunt suficiente pentru a asigura viabilitatea societății; dacă instrumentele de recapitalizare selectate și condițiile aferente acestora sunt adecvate pentru a aborda dificultățile grave ale beneficiarului; proporționalitatea ajutorului și dacă sunt respectate condițiile din prezenta secțiune și din secțiunile 3.11.4, 3.11.5, 3.11.6 și 3.11.7. 3.11.3. Tipuri de măsuri de recapitalizare 52. Statele membre pot furniza măsuri de recapitalizare în contextul COVID-19 prin utilizarea a două seturi distincte de instrumente de recapitalizare: (a) instrumente de capitaluri proprii, în special emiterea de noi acțiuni ordinare sau preferențiale; și/sau (b) instrumente cu o componentă de capitaluri proprii (denumite «instrumente de capital hibride») (24), în special, drepturi de participare la profit, participații tacite și obligațiuni garantate sau negarantate convertibile. 53. Intervenția statului poate lua forma oricărei variații a instrumentelor de mai sus sau a unei combinații de instrumente de capitaluri proprii și instrumente de capital hibride. De asemenea, statele membre pot subscrie instrumentele de mai sus în contextul unei oferte de piață, cu condiția ca orice intervenție ulterioară a statului în favoarea unui beneficiar să îndeplinească condițiile prevăzute în prezenta secțiune 3.11 a comunicării. Statul membru trebuie să se asigure că instrumentele de recapitalizare selectate și condițiile aferente acestora sunt adecvate pentru a răspunde nevoilor de recapitalizare ale beneficiarului, având în același timp cel mai redus efect de denaturare a concurenței. 3.11.4. Cuantumul recapitalizării 54. Pentru a se asigura proporționalitatea ajutorului, cuantumul recapitalizării în contextul COVID-19 nu trebuie să depășească minimul necesar pentru a asigura viabilitatea beneficiarului și nu ar trebui să depășească ceea ce este necesar pentru a restabili structura capitalului beneficiarului la nivelul la care se situa acesta înaintea epidemiei de COVID-19, adică cel corespunzător situației la 31 decembrie 2019. La evaluarea proporționalității ajutorului, se iau în considerare ajutoarele de stat primite sau planificate în contextul epidemiei de COVID-19. 3.11.5. Remunerarea și ieșirea statului Principii generale 55. Statul trebuie să primească o remunerație corespunzătoare pentru investiție. Cu cât remunerația este mai apropiată de condițiile pieței, cu atât este mai scăzută denaturarea potențială a concurenței cauzată de intervenția statului. 56. Recapitalizarea în contextul COVID-19 ar trebui răscumpărată atunci când economia se stabilizează. Comisia consideră că este oportun să se acorde beneficiarului timp suficient pentru a răscumpăra recapitalizarea. Statul membru trebuie să instituie un mecanism de stimulare progresivă a răscumpărării. 57. Remunerarea măsurii de recapitalizare în contextul COVID-19 ar trebui majorată pentru a se asigura convergența cu prețurile pieței în scopul acordării unui stimulent beneficiarului și celorlalți acționari pentru a răscumpăra măsura de recapitalizare de stat și pentru a reduce la minimum riscul de denaturare a concurenței. 58. Prin urmare, măsurile de recapitalizare în contextul COVID-19 trebuie să conțină stimulente adecvate pentru ca întreprinderile să răscumpere recapitalizarea în contextul COVID-19 și să caute capital alternativ atunci când condițiile de piață o permit, solicitând o remunerație suficient de mare pentru recapitalizare. 59. Ca alternativă la metodologiile de remunerare prezentate în continuare, statele membre pot notifica scheme sau măsuri individuale în cazul în care metodologia de remunerare este adaptată în funcție de caracteristicile și de vechimea instrumentului de capital, cu condiția ca acestea să conducă, per ansamblu, la un rezultat similar în ceea ce privește efectele de stimulare a ieșirii statului și să aibă un impact general similar asupra remunerării statului. Remunerarea instrumentelor de capitaluri proprii 60. O injecție de capital de către stat sau o intervenție echivalentă se realizează la un preț care nu depășește prețul mediu al acțiunilor beneficiarului în cursul celor 15 zile care precedă data cererii de injecție de capital. Dacă beneficiarul nu este o societate cotată la bursă, ar trebui efectuată o estimare a valorii sale de piață de către un expert independent sau prin utilizarea altor mijloace proporționale. 61. Orice măsură de recapitalizare include un mecanism de majorare treptată a remunerării statului, pentru a stimula beneficiarul să răscumpere capitalul injectat de stat. Această majorare a remunerării poate fi realizată prin acordarea de acțiuni suplimentare ( 25 ) statului sau prin alte mecanisme și ar trebui să corespundă unei creșteri de cel puțin 10 % a remunerării statului (pentru participarea care rezultă din injecția de capital propriu de către stat în contextul COVID-19 care încă nu a fost rambursată), pentru fiecare treaptă de majorare: (a) La patru ani de la data injecției de capital propriu în contextul COVID-19, dacă statul nu a vândut încă cel puțin 40 la sută din participația sa la capitalul propriu care rezultă din injecția de capital propriu în contextul COVID-19, va fi activat mecanismul de majorare treptată. (b) La șase ani de la data injecției de capital propriu în contextul COVID-19, dacă statul nu a vândut încă integral participația sa la capitalul propriu care rezultă din injecția de capital propriu în contextul COVID-19, va fi activat din nou mecanismul de majorare treptată (26). Dacă beneficiarul nu este o societate cotată la bursă, statele membre pot decide să activeze fiecare dintre cele două trepte cu un an mai târziu, și anume la cinci ani, respectiv la șapte ani de la data injecției de capital propriu în contextul COVID-19. 62. Comisia poate accepta mecanisme alternative, cu condiția ca acestea să conducă per ansamblu la un rezultat similar în ceea ce privește efectul de stimulare a ieșirii statului și la un impact general similar asupra remunerării statului. 63. Beneficiarul ar trebui să aibă oricând posibilitatea de a răscumpăra participația la capitalul propriu achiziționată de stat. Pentru a se asigura faptul că statul primește o remunerare adecvată pentru investiția sa, prețul de răscumpărare ar trebui să fie valoarea cea mai mare dintre: (i) investiția nominală a statului majorată cu o dobândă de remunerare anuală cu 200 de puncte de bază mai mare decât cea prezentată în tabelul de mai jos ( 27 ) ; sau (ii) prețul pieței la momentul răscumpărării. 64. Ca alternativă, statul poate vinde în orice moment, la prețurile pieței, participația sa altor cumpărători decât beneficiarul. O astfel de vânzare necesită, în principiu, o consultare deschisă și nediscriminatorie a potențialilor cumpărători sau vânzarea la bursa de valori. Statul le poate acorda acționarilor existenți drepturi prioritare de cumpărare la prețul rezultat în urma consultării publice. Remunerarea instrumentelor de capital hibride 65. Remunerarea globală a instrumentelor de capital hibride trebuie să țină seama în mod corespunzător de următoarele elemente: (a) caracteristicile instrumentului ales, inclusiv nivelul de subordonare al acestuia, riscul său și toate modalitățile de plată; (b) stimulente de ieșire integrate (de exemplu clauze de majorare treptată și de răscumpărare); și (c) o rată a dobânzii de referință adecvată. 66. Remunerarea minimă a instrumentelor de capital hibride până la conversia lor în instrumente similare instrumentelor de capitaluri proprii este cel puțin egală cu rata de bază [rata IBOR corespunzătoare scadenței de 1 an sau echivalentul acesteia publicată de Comisie ( 28 ) ] plus prima, astfel cum este prevăzută mai jos. Remunerarea instrumentelor de capital hibride: rata IBOR corespunzătoare scadenței de 1 an + Tipul de beneficiar Primul an Al 2-lea și al 3-lea an Al 4-lea și al 5-lea an Al 6-lea și al 7-lea an Al 8-lea an și următorii IMM-uri 225 de puncte de bază 325 de puncte de bază 450 de puncte de bază 600 de puncte de bază 800 de puncte de bază Întreprinderi mari 250 de puncte de bază 350 de puncte de bază 500 de puncte de bază 700 de puncte de bază 950 de puncte de bază 67. Conversia instrumentelor de capital hibride în capital propriu se efectuează la cel puțin 5 la sută sub valoarea TERP (prețul teoretic fără exercitarea de drepturi) la momentul conversiei. 68. După conversia în capital propriu, trebuie inclus un mecanism de majorare treptată a remunerării statului, pentru a stimula beneficiarii să răscumpere capitalul injectat de stat. În cazul în care capitalul propriu care rezultă din intervenția statului în contextul COVID-19 este în continuare deținut de stat la doi ani de la data conversiei în capital propriu, statul primește o cotă suplimentară din capitalul beneficiarului, pe lângă participația sa rămasă care rezultă din conversia de către stat a instrumentelor de capital hibride în contextul COVID-19. Această cotă suplimentară de proprietate trebuie să fie de cel puțin 10 la sută din participația rămasă care rezultă din conversia de către stat a instrumentelor de capital hibride în contextul COVID-19. Comisia poate accepta mecanisme alternative de majorare treptată, cu condiția ca acestea să aibă același efect de stimulare și un impact global similar asupra remunerării statului. 69. Statele membre pot alege o formulă de stabilire a prețului care să includă clauze suplimentare de majorare treptată sau de rambursare. Aceste caracteristici ar trebui să fie concepute astfel încât să încurajeze încetarea rapidă a sprijinului acordat de stat beneficiarului sub formă de recapitalizare. Comisia poate accepta, de asemenea, metodologii alternative de stabilire a prețului, cu condiția ca acestea să conducă la remunerări mai mari decât cele care rezultă din metodologia de mai sus sau similare acestora. 70. Având în vedere că natura instrumentelor hibride variază în mod semnificativ, Comisia nu oferă orientări pentru toate tipurile de instrumente. În orice caz, instrumentele hibride trebuie să respecte principiile menționate mai sus, cu o remunerare care să reflecte riscul asociat instrumentelor specifice. 3.11.6. Guvernanța și prevenirea denaturărilor nejustificate ale concurenței 71. Pentru a preveni denaturările nejustificate ale concurenței, beneficiarii trebuie să nu practice o expansiune comercială agresivă finanțată prin ajutoare de stat sau prin asumarea de riscuri excesive de către beneficiari. Ca principiu general, cu cât participația statului membru la capitalul propriu este mai mică și cu cât remunerarea este mai mare, cu atât mai mică este nevoia de garanții. 72. În cazul în care beneficiarul unei măsuri de recapitalizare în contextul COVID-19 cu o valoare de peste 250 de milioane EUR este o întreprindere cu putere de piață semnificativă pe cel puțin una dintre piețele relevante pe care își desfășoară activitatea, statele membre trebuie să propună măsuri suplimentare pentru a menține o concurență efectivă pe piețele respective. Atunci când propun astfel de măsuri, statele membre pot, în special, să ofere angajamente structurale sau de natură comportamentală în conformitate cu Comunicarea Comisiei privind măsurile corective admisibile în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului și în temeiul Regulamentului (CE) nr. 802/2004 al Comisiei. 73. Beneficiarilor unor măsuri de recapitalizare în contextul COVID-19 li se interzice să își facă publicitate în scopuri comerciale că au primit o astfel de recapitalizare. 74. Atât timp cât cel puțin 75 % din măsurile de recapitalizare în contextul COVID-19 nu au fost rambursate, li se interzice beneficiarilor, alții decât IMM-urile, să achiziționeze o participație de peste 10 % din concurenți sau alți operatori din același sector de activitate, inclusiv operațiuni din amonte și din aval. 75. În circumstanțe excepționale și fără a aduce atingere controlului concentrărilor economice, acești beneficiari pot achiziționa o participație de peste 10 % din operatori din amonte sau din aval din sectorul lor de activitate, numai dacă achiziția este necesară pentru a menține viabilitatea beneficiarului. Comisia poate autoriza achiziția dacă aceasta este necesară pentru menținerea viabilității beneficiarului. Achiziția nu poate fi realizată înainte de luarea unei decizii de către Comisie cu privire la aceasta. 76. Ajutorul de stat nu se utilizează pentru subvenționarea încrucișată a activităților economice ale unor întreprinderi integrate care se aflau deja în dificultate la 31 decembrie 2019. În societățile integrate trebuie să se realizeze o separare clară a conturilor, pentru a se asigura faptul că măsura de recapitalizare nu aduce beneficii activităților respective. 77. Atât timp cât măsurile de recapitalizare în contextul COVID-19 nu au fost rambursate integral, beneficiarii nu pot efectua plăți de dividende, nici plăți neobligatorii de cupoane și nici nu pot răscumpăra acțiuni, altele decât cele legate de stat. 78. Atât timp cât cel puțin 75 % din măsurile de recapitalizare în contextul COVID-19 nu au fost rambursate, remunerația fiecărui membru al conducerii beneficiarilor nu trebuie să depășească partea fixă a remunerației sale la 31 decembrie 2019. Pentru persoanele care devin membri ai conducerii la data recapitalizării sau ulterior, limita aplicabilă este cea mai mică remunerație fixă a oricăruia dintre membrii conducerii la 31 decembrie 2019. În nici un caz nu se plătesc prime sau alte elemente de remunerație variabile sau comparabile. 3.11.7. Strategia de ieșire a statului din participația rezultată din recapitalizare și obligații de raportare 79. Beneficiarii, alții decât IMM-urile, care au primit o recapitalizare în contextul COVID-19 de peste 25 % din capitalul propriu în momentul intervenției trebuie să demonstreze că au o strategie de ieșire credibilă în ceea ce privește participația statului membru, cu excepția cazului în care intervenția statului se reduce sub nivelul de 25 % din capitalul propriu în termen de 12 luni de la data acordării ajutorului ( 29 ) 80. Strategia de ieșire trebuie să prevadă: (a) planul beneficiarului privind continuarea activității sale și utilizarea fondurilor investite de către stat, inclusiv un calendar de plată a remunerării și răscumpărării investiției statului (denumite împreună «calendarul de rambursare»); și (b) măsurile pe care beneficiarul și statul le vor lua pentru a se conforma calendarului de rambursare. 81. Strategia de ieșire ar trebui să fie pregătită și transmisă statului membru în termen de 12 luni de la data acordării ajutorului și trebuie aprobată de statul membru. 82. Pe lângă obligația stabilită la punctele 79-81, beneficiarii trebuie să raporteze statului membru cu privire la progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a calendarului de rambursare și la respectarea condițiilor prevăzute în secțiunea 3.11.6, în termen de 12 luni de la prezentarea calendarului, iar ulterior o dată la 12 luni. 83. Atât timp cât măsurile de recapitalizare în contextul COVID-19 nu au fost rambursate integral, beneficiarii unei recapitalizări în contextul COVID-19, alții decât IMM-urile, trebuie să publice, în termen de 12 luni de la data acordării ajutorului și ulterior o dată la 12 luni, informații cu privire la utilizarea ajutorului primit. În special, ar trebui transmise informații cu privire la modul în care utilizarea de către aceștia a ajutoarelor primite sprijină activitățile pe care le desfășoară în conformitate cu obiectivele UE și cu obligațiile naționale legate de transformarea verde și digitală, inclusiv cu obiectivul UE privind neutralitatea climatică până în 2050. 84. Statul membru ar trebui să raporteze anual Comisiei cu privire la punerea în aplicare a calendarului de rambursare și la respectarea condițiilor prevăzute în secțiunea 3.11.6. Dacă beneficiarul a primit o recapitalizare în contextul COVID-19 de peste 250 de milioane EUR, raportul trebuie să includă informații privind respectarea condițiilor prevăzute la punctul 54. 85. Dacă la șase ani de la data recapitalizării în contextul COVID-19 intervenția statului nu a fost redusă sub 15 % din capitalul propriu al beneficiarului, trebuie notificat Comisiei spre aprobare un plan de restructurare în conformitate cu Orientările privind salvarea și restructurarea. Comisia va evalua dacă acțiunile prevăzute în planul de restructurare asigură viabilitatea beneficiarului, ținând seama și de obiectivele UE și obligațiile naționale legate de transformarea verde și digitală, precum și ieșirea statului fără a afecta schimburile comerciale într-o măsură contrară interesului comun. Dacă beneficiarul nu este o societate cotată la bursă sau este un IMM, statul membru poate decide să notifice un plan de restructurare numai dacă intervenția statului nu a fost redusă sub nivelul de 15 % din capitalul propriu la șapte ani de la data recapitalizării în contextul COVID-19.”