[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 24.7.2007

COM(2007) 440 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU ŞI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN

Dezvoltarea agriculturii africane Propunere de cooperare la nivel continental şi regional pentru dezvoltarea agriculturii în Africa

Dezvoltarea agriculturii africane Propunere de cooperare la nivel continental şi regional pentru dezvoltarea agriculturii în Africa

INTRODUCERE

Prezentul document propune principiile şi domeniile cheie pentru cooperarea UE-UA în materie de dezvoltare agricolă în Africa, punând accentul pe nivelul regional şi continental. Cooperarea la aceste niveluri va completa şi stimula dezvoltarea agricolă la nivel naţional, unde se va desfăşura în continuare cea mai intensă cooperare. Aceasta se va baza pe orientările de politică în domeniu, stabilite în cadrul „Consensului european”[1] şi al Strategiei UE pentru Africa[2]. Ambele documente reamintesc că agricultura şi dezvoltarea rurală sunt de o importanţă crucială pentru reducerea sărăciei şi stimularea creşterii. Pentru a contribui la creştere, Comunitatea a anunţat că îşi va concentra atenţia asupra intensificării durabile a producţiei, asupra competitivităţii pe pieţele regionale şi internaţionale, precum şi asupra gestionării riscurilor. Acestea ar trebui facilitate în Africa prin punerea în practică a dezvoltării tehnologice, sprijinite prin cercetare agricolă şi informare publică.

Cooperarea va urmări îndeaproape priorităţile Africii în domeniul agriculturii pentru a stimula progresul către realizarea Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului (ODM). Creşterea agricolă generalizată are o importanţă directă în realizarea primului ODM (eradicarea sărăciei extreme şi a foametei) şi va reprezenta un factor puternic de progres în vederea realizării celui de al şaptelea ODM (asigurarea unui mediu durabil).

Agricultura[3] rămâne baza economică pentru majoritatea populaţiei sărace din Africa, reprezentând aproximativ o treime din PIB al Africii şi cuprinzând cea mai mare parte a locurilor de muncă. Cea mai mare parte a producţiei agricole provine de la micii agricultori, printre care femeile joacă un rol deosebit de important[4]. Producţia, distribuţia şi comercializarea produselor agricole afectează în mod direct siguranţa alimentară şi starea nutriţională a membrilor gospodăriei. În plus, creşterea agricolă are un efect multiplicator ridicat. Sporirea veniturilor din agricultură asigură, de asemenea, viabilitatea şi accesibilitatea furnizării şi utilizării serviciilor sociale în zonele rurale. Mai mult, modul în care resursele naturale sunt exploatate de agricultori este decisiv pentru conservarea ecosistemelor şi a biodiversităţii.

Agricultura este, în mod preponderent, o activitate a sectorului privat, dar va necesită o implicare semnificativă a sectorului public. În primul rând, s-au constatat numeroase disfuncţionalităţi ale pieţei care au afectat în mod negativ grupurile marginalizate din punct de vedere social şi geografic. În al doilea rând, există externalităţi de mediu, care necesită o intervenţie şi o reglementare din partea autorităţilor publice pentru a menţine durabilitatea. În al treilea rând, agricultura funcţionează mult mai bine dacă funcţiile domeniului public sunt mai eficiente.

Domeniile de cooperare prezentate în acest document oferă un cadru de asistenţă pe termen lung. Din punct de vedere geografic, se pune accentul de Africa sub-sahariana, zonă în care problemele agricole sunt cele mai acute. Cu toate acestea, se impune un domeniu de aplicare continental în scopul alinierii la iniţiativele UA şi având în vedere că mai multe domenii de cooperare[5] vor avea o dimensiune la nivelul întregului continent african.

Perspective de dezvoltare agricolă în Africa

Provocările actuale

Agricultura în Africa îşi recapătă importanţa economică, cu o sporire pronunţată a creşterii în sectorul agricol: 2,7% în 2002, 3,0% în 2003 şi 5,3% în 2004. Evoluţiile favorabile ale preţurilor pentru mai multe produse au contribuit la această tendinţă, în timp ce ameliorarea condiţiilor de producţie[6] a reprezentat un alt factor de creştere. Cu toate acestea, pentru reducerea durabilă a sărăciei, ritmul creşterii agricolă va trebui intensificat, în special în societăţile rurale cu venituri mici, în care agricultura va rămâne probabil principalul motor al creşterii economice şi al ocupării forţei de muncă.

Provocările actuale cu care se confruntă Africa în materie de producţie agricolă şi creştere sunt multiple şi interdependente. În vederea clarificării acestor aspecte, s-au identificat şase domenii care să contribuie la stabilirea unor domenii de cooperare prioritare[7]:

(i) dezvoltarea unei viziuni integrate şi generalizate pe scara largă în ceea ce priveşte dezvoltarea agricolă şi locul acesteia în creşterea economică durabilă şi în reducerea sărăciei, precum şi transpunerea acestei viziuni în politici, strategii şi bugete de dezvoltare coerente;

(ii) consolidarea guvernanţei în sectorul agricol, prin redefinirea rolurilor şi interacţiunilor statului, sectorului privat şi societăţii civile, precum şi prin îmbunătăţirea capacităţii diverselor organizaţii de a participa la formularea şi punerea în aplicare a politicilor;

(iii) îmbunătăţirea productivităţii rurale durabile şi creşterea valorii nutritive a produselor agricole, prin intensificarea unei serii de inovaţii tehnologice şi administrative cunoscute, prin extinderea cercetării şi prin sporirea eficienţei acesteia din perspectiva utilizatorilor agricoli;

(iv) accesul la pieţe profitabile, prin sporirea accesibilităţii fizice şi prin exploatarea oportunităţilor de piaţă (nişe)[8], produse şi structuri care conduc la preţuri de producător mai ridicate şi prin facilitarea comerţului, inclusiv prin intermediul unui sistem de plăţi unice îmbunătăţit;

(v) stabilirea de regimuri mai eficiente de gestionare a resurselor naturale şi asigurarea unei rentabilităţi economice pozitive pentru utilizarea durabilă; şi

(vi) reducerea riscurilor şi vulnerabilităţilor în ceea ce priveşte paraziţii, bolile, fluctuaţiile preţurilor, insecuritatea pieţelor, schimbările climatice şi intemperiile.

Priorităţile Africii în agricultură

Pentru a stimula dezvoltarea agricolă, UA şi NEPAD au lansat un Program detaliat pentru dezvoltarea agriculturii în Africa (PDDAA), în timp ce şefii de stat au convenit să majoreze în mod semnificativ partea din bugetul naţional alocată agriculturii şi dezvoltării rurale[9]. Mai mult, în cadrul UA s-a format o viziune generală asupra agriculturii în ceea ce priveşte obiectivele care ar trebui realizate până în 2015.

Cu toate că adoptă o perspectivă continentală, iniţiativa PDDAA se bazează pe planuri naţionale şi regionale de dezvoltare a agriculturii. Aceasta conţine o serie de principii şi obiective cheie, în scopul de a (i) orienta strategiile de ţară şi programele de investiţii, (ii) permite învăţarea şi evaluarea între egali; şi (iii) facilita o mai mare aliniere şi o mai bună armonizare a activităţilor de dezvoltare. Pentru partenerii de dezvoltare, PDDAA oferă oportunităţi importante de a realiza progrese pe baza Declaraţiei de la Paris.

PDDAA dezvoltă patru „piloni” tematici care au rolul de cadre strategice pentru programele naţionale şi regionale. Programele PDDAA la nivel naţional şi regional se vor desfăşura conform unui proces specific, sub forma unei „mese rotunde” care va avea drept rezultat „acorduri PDDAA” la nivel de ţară şi regiune, care să includă reformele politice şi să orienteze investiţiile şi intervenţiile publice şi private.

Summit-ul UA din decembrie 2006[10] a invitat la un anumit grad de selectivitate în urmărirea angajamentelor PDDAA, pe baza recunoaşterii faptului că resursele limitate şi capacităţile instituţionale impun stabilirea unor priorităţi care să conducă la câştiguri rapide, dar durabile, în materie de siguranţa alimentară şi nutriţională.

Cooperarea UE-AU pentru dezvoltare agricolă

Obiective şi principii

Următoarele propuneri de cooperare UE-UA pun accentul pe nivelurile continentale şi regionale şi urmăresc crearea unui mediu mai propice dezvoltării agricole pe continent. Cooperarea se va baza pe următoarele principii:

- Aderarea la Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului , în special la primul şi al şaptelea ODM.

- Alinierea la priorităţile africane , pe baza proceselor, principiilor şi obiectivelor PDDAA.

- Armonizarea şi alinierea donatorilor , în conformitate cu principiile Declaraţiei de la Paris.

- Dezvoltarea pe baza altor parteneriate şi instrumente UA-UE , completând iniţiativele UE care sprijină în mod direct sau indirect dezvoltarea rurală în Africa şi utilizând parteneriatele deja existente între Africa şi Europa.

- Învăţarea din experienţele şi bunele practici relevante ale UE , folosind cei aproape 50 de ani de experienţă în domeniul politicii agricole ai UE.

- Aplicarea subsidiarităţii , prin sprijinirea exclusivă a funcţiilor regionale şi continentale care aduc un plus de valoare intervenţiilor la nivel naţional.

- Asigurarea coerenţei politice , între politicile pentru dezvoltare ale UE şi politicile din domeniile agriculturii, pescuitului, comerţului, protecţiei consumatorilor şi energiei.

În conformitate cu cerinţele PDDAA, cooperarea se va concentra asupra dezvoltării capacităţilor şi consolidării instituţionale a organizaţiilor regionale şi continentale.

Cooperarea va promova unui rol mai strategic şi eficient al statului în agricultură, pe baza ideii că, în principal, statul: va oferi un cadru de politică sectorială şi de reglementare eficient; va crea un mediu propice; va interveni în cazurile de eşec al pieţei; va oferi servicii cu caracter de bunuri publice; va crea dispozitive de siguranţă; şi va fi restrictiv în utilizarea subvenţiilor.

Domenii de cooperare prioritare

Cooperarea UE-Africa pentru dezvoltare agricolă va pune accentul pe şase domenii, pe baza principalelor provocări cu care se confruntă Africa şi a priorităţilor africane, astfel cum sunt reflectate în PDDAA.

Agricultura în strategiile de dezvoltare

Acest domeniu va aborda necesitatea ca dezvoltarea agricolă să fie o parte integrantă şi strategică a agendei de dezvoltare la nivel naţional, regional şi continental, recunoscând agricultura drept un sector cheie pentru creşterea economică şi reducerea sărăciei.

Cooperarea la nivel regional şi continental se va concentra asupra:

- analizei şi dezvoltării capacităţilor în ceea ce priveşte conexiunile dintre performanţa agricolă şi politicile macroeconomice, şocurile externe, schimbările climatice, deşertificarea şi biodivesitatea;

- învăţării din experienţele naţionale în materie de politici de dezvoltare şi din impactul acestora asupra agriculturii şi economiei rurale;

- dezvoltării capacităţilor şi consolidării instituţionale cu scopul de a favoriza formularea de politici bazate pe fapte şi rezultate, coerenţa politicilor şi acţiunile de sensibilizare;

- coordonării şi cooperării trans-sectoriale;

- sprijinului acordat înfiinţării unui forum al agricultorilor la nivel continental, care să unească organizaţiile naţionale şi regionale ale agricultorilor şi să consolideze rolul acestora în cadrul proceselor PDDAA;

- consolidării funcţiilor de analiză şi monitorizare la compararea şi confruntarea, din punct de vedere economic, social şi ecologic, a demersurilor în materie de dezvoltare agricolă întreprinse de fiecare ţară.

CAU, NEPAD şi REC vor fi principalii parteneri, iar cooperarea va sprijini funcţiile acestora de analiză a politicilor, evaluare între egali şi sensibilizare, precum şi rolului acestora în dezvoltarea capacităţilor organizaţiilor la nivel naţional. Organizaţiile agricole regionale vor reprezenta un alt grup de parteneri. Este prevăzută implicarea organizaţiilor internaţionale în punerea în aplicare, în timp ce cooperarea cu Comisia Uniunii Africane ar putea necesita un acord de înfrăţire cu CE, care să implice DG-urile responsabile (precum AGRI, FISH, SANCO, TRADE, ENV, RTD, JRC şi REGIO). CTA[11] se va implica în activităţile de sensibilizare, va facilita schimbul de experienţe şi va contribui la consolidarea organizaţiilor agricultorilor şi la stabilirea de legături între acestea şi PDDAA.

Guvernanţa sectorială

Acest domeniu de cooperare va contribui la dezvoltarea capacităţilor la nivel regional şi continental, în scopul de a îmbunătăţi guvernanţa în sectorul agricol la nivel naţional. Se aşteaptă ca o guvernanţă mai bună să favorizeze o tranziţie mai uşoară de la micile exploataţii agricole la o agricultură familială viabilă din punct de vedere comercial şi durabilă.

Cooperarea în materie de guvernanţă sectorială va cuprinde:

- armonizarea politicilor în domeniu la nivel regional şi continental şi facilitarea coerenţei politicilor agricole regionale şi naţionale;

- monitorizarea demersurilor politice şi desfăşurarea de evaluări între egali;

- formularea de orientări regionale şi continentale în ceea ce priveşte aspecte cheie ale guvernanţei, inclusiv în materie de politică funciară şi de exploatare a solurilor, precum şi de agricultură durabilă;

- dezvoltarea capacităţilor şi abilitarea în vederea participării la guvernanţa sectorială;

- promovarea parteneriatelor între sectorul public şi cel privat, precum şi a alianţelor între întreprinderi;

- consolidarea reprezentanţelor la nivel regional şi continental ale organizaţiilor profesionale şi de producători, cu o capacitate efectivă de sensibilizare şi lobby, şi

- analiza comparativă şi învăţarea din procesele de liberalizare şi privatizare în domeniul agriculturii, din relaţiile între sectorul public şi cel privat şi din performanţele sectorului public.

Se are în vedere cooperarea cu CAU în vederea consolidării rolului politic şi de facilitare al acesteia în dezvoltarea, coordonarea şi armonizarea politicilor; cu NEPAD şi REC pentru dezvoltarea capacităţilor, monitorizare, analiză a politicilor şi evaluare între egali; şi cu organizaţiile regionale şi continentale din sectorul privat, care reprezintă organizaţiile profesionale şi de producători, pentru dezvoltarea capacităţilor, sensibilizare, negociere şi furnizarea de servicii. CTA se va implica în aceste ultime aspecte, precum şi în sensibilizarea opiniei publice pe baza experienţelor acumulate. Învăţămintele care decurg din experienţele UE, inclusiv schimburile cu CE, statele membre şi organizaţiile din sectorul privat din UE, pot fi folosite, de asemenea, drept o altă formă de dezvoltare a capacităţilor de guvernanţă[12].

Cercetare, sisteme de cunoaştere şi diseminare

Obiectivul acestui domeniu de cooperare constă în intensificarea impactul cercetării agricole şi a sistemelor de cunoaştere asupra productivităţii rurale, reducerii sărăciei, siguranţei alimentare şi gestionării durabile a resurselor naturale, ţinând cont de provocările generate de schimbările climatice. Se va pune accentul pe demersurile de cercetare multidimensională, pe sistemele de producţie agricolă durabilă şi pe cercetarea cu efecte pozitive asupra populaţiei sărace din mediul rural.

Printre domeniile de cooperare la nivel regional şi continental se numără:

- consolidarea colaborării între ţări în domeniul cercetării pentru a reduce fragmentarea şi genera sinergii;

- formularea de strategii de cercetare la nivel continental şi regional;

- cofinanţarea cercetării prioritare cu implicaţii supranaţionale;

- dezvoltarea capacităţilor pentru noi forme şi canale de informare, formare şi educare, precum şi consolidarea legăturilor dintre sistemele de cercetare, serviciile de informare publică şi agricultori;

- crearea şi/sau consolidarea platformelor de reţele pentru informare, accesul la informaţii şi schimbul de informaţii[13]; şi

- intensificarea coordonării dintre sistemele naţionale de cercetare agricolă (NARS) şi programele de cercetare regionale şi internaţionale.

Cooperarea în acest domeniu va lua în considerare concluziile rezultate din cooperarea îndelungată între UE şi Africa în materie de cercetare[14], precum şi orientările care vizează favorizarea cooperării dintre partenerii europeni[15]. Aceasta va fi inspirată de pilonul 4 al PDDAA şi se va alinia principiilor FAAP. Principalii parteneri vor fi FARA şi organizaţiile de cercetare subregionale vizate (SROs), Forumul mondial de cercetare agricolă pentru dezvoltare (GFAR), precum şi Forumul european (EFARD) cu reţelele sale operaţionale[16], sistemul CGIAR, alte organizaţii internaţionale şi parteneri de cercetare, inclusiv CCC. CTA va contribui la consolidarea platformelor de reţele.

Facilitarea comerţului axat pe asigurarea şi ameliorarea calităţii

Obiectivul acestui domeniu de cercetare va consta în consolidarea capacităţii Africii de a face să funcţioneze pieţele în vederea reducerii sărăciei, punând accentul pe pieţele regionale pentru produsele agricole. Negocierile comerciale actuale (APE, ADD) sunt destinate sporirii oportunităţilor de comerţ cu produse agricole ale ţărilor africane, ceea ce necesită un răspuns adecvat în materie de ofertă. Cooperarea propusă include consolidarea capacităţii de a influenţa, stabili şi adera la standarde de producţie şi de comercializare adecvate pentru a avea (în continuare) acces la pieţe profitabile pentru produsele agricole şi pentru a garanta siguranţa produselor pentru consumatori.

Sprijinul se va baza, în special, pe oportunităţile oferite de APE şi va acoperi:

- strategiile regionale şi dezvoltarea capacităţilor instituţionale pentru a aborda deficienţele structurale ale pieţelor de resurse şi produse agricole;

- dezvoltarea capacităţilor pentru supravegherea politicii comerciale, inclusiv monitorizarea punerii în aplicare, raportarea şi aplicarea politicilor de facilitare a comerţului;

- crearea de pieţe regionale şi intensificarea comerţului intraregional, în special în ceea ce priveşte produsele alimentare;

- stabilirea de cadre juridice şi de reglementare pentru armonizare, standardizare şi control; adoptarea de sisteme şi standarde de clasificare regionale comune şi alinierea acestora la standardele internaţionale;

- consolidarea laboratoarelor de referinţă, colaborarea în reţea cu centrele naţionale şi dezvoltarea capacităţilor pentru alte instrumente şi instituţii implicate în testare şi conformitate;

- sporirea capacităţilor regionale în vederea îmbunătăţirii înţelegerii şi respectării standardelor, inclusiv în ceea ce priveşte nivelurile de reziduuri sigure;

- promovarea sistemelor de certificare destinate producţiei durabile şi acceptate din punct de vedere social; şi

- dezvoltarea capacităţilor de implicare activă în discuţiile şi negocierile la nivel regional şi internaţional privind standardele (în materie de siguranţă alimentară, comerţ cu produse agricole) şi alte forme de facilitare a comerţului.

Principalii parteneri vor fi agenţiile specializate ale CAU (în special IBAR şi IAPSC), instituţiile internaţionale de reglementare, organizaţiile de certificare, centrele de cercetare, REC, organizaţiile regionale ale agricultorilor şi exportatorilor, laboratoarele de referinţă şi agenţiile ONU relevante. CTA va fi implicat în asigurarea unei mai bune înţelegeri a problemelor legate de sistemul de plăţi unice.

Gestionarea resurselor naturale: soluri, pescuit şi silvicultură

Acest domeniu de cooperare va sprijini ameliorarea sistemelor de guvernanţă şi gestionare a resurselor în materie de soluri, pescuit şi silvicultură care urmăresc să combine dezvoltarea ecologică durabilă şi biodiversitatea cu utilizarea rentabilă şi reducerea sărăciei.

Aspectele regionale şi continentale implicate în acest tip de cooperare sunt următoarele:

- coordonarea şi armonizarea politicilor, în special în ceea ce priveşte resursele transfrontaliere;

- crearea şi consolidarea mecanismelor de coordonare şi cooperare în materie de resurse transfrontaliere, care sunt incluse în cadrele regionale existente;

- formularea de orientări regionale şi continentale privind politica solurilor şi utilizarea durabilă a resurselor, combinând dimensiunile economice, juridice, sociale şi ecologice;

- promovarea unei politici de mediu care facilitează împărţirea responsabilităţii şi răspunderii în materie de utilizare a resurselor naturale;

- schimbul de experienţe şi sprijinirea evaluării între egali în materie de sisteme de gestionare;

- monitorizarea şi supravegherea stării (şi presiunii asupra) resurselor naturale şi a efectelor schimbărilor climatice asupra agriculturii şi a resurselor naturale; şi

- stimularea cooperării în vederea combaterii utilizării ilegale a resurselor (inclusiv în sectorul pescuitului şi al silviculturii) şi a traficului cu produse ilicite[17].

În cadrul acestui domeniu, se va pune accentul pe politică şi guvernanţă, precum şi pe dispoziţiile instituţionale şi de gestionare în vederea utilizării durabile a resurselor naturale. În ceea ce priveşte politica funciară şi gestionarea solurilor şi a apelor, sprijinul se va alinia la pilonul 1 al PDDAA şi la iniţiativele internaţionale conexe[18]. Acordurile de parteneriat în domeniul pescuitului vor constitui cadrul destinat îmbunătăţirii controlului, monitorizării şi supravegherii resurselor halieutice. Principalii parteneri vor fi CAU, NEPAD, REC, ONG-urile specializate şi organizaţiile (sub)regionale din domeniile gestionării solurilor şi a apelor, pescuitului şi silviculturii, precum şi instituţiile europene şi internaţionale, reţelele şi platformele specializate din aceste sectoare[19]. CTA va facilita schimbul de experienţe acumulate.

Dezvoltarea creşterii animalelor şi controlul bolilor

Acest domeniu de cooperare va spori dezvoltarea durabilă a sectorului de creştere a animalelor şi contribuţia acestuia la eliminarea sărăciei şi la creştere, punând accentul pe consolidarea cunoaşterii şi a sistemelor de control al bolilor. Cooperarea va avea drept scop reducerea mortalităţii în rândul animalelor, scăderea riscurilor cu care se confruntă producţia animalieră şi îmbunătăţirea prevenirii riscurilor în materie de sănătate publică. De asemenea, aceasta urmăreşte ameliorarea accesului la pieţele regionale şi internaţionale, facilitarea utilizării raţionale a solurilor şi diminuarea problemelor de mediu legate de creşterea animalelor. Această cooperare implică:

- cooperarea transfrontalieră privind pastoralismul, gestionarea terenurilor de păşunat, sistemele de producţie animalieră durabilă şi comerţul cu animale;

- analiza conexiunilor dintre dezvoltarea creşterii animalelor în Africa şi schimbările climatice;

- consolidarea de reţele coordonate de servicii veterinare şi sisteme de control al bolilor, conform standardelor internaţionale;

- consolidarea sistemului pan-african de coordonare a sistemelor de sănătate regionale şi naţionale pentru a combate bolile animalelor; şi

- cercetare, încercări şi diseminarea cunoştinţelor privind metodele de prevenire a riscurilor, inclusiv perfecţionarea vaccinurilor.

Principalii parteneri vizaţi sunt agenţiile specializate din domeniul creşterii animalelor precum CAU (IBAR, PANVAC şi PATTEC), ILRI şi agenţiile din acest sector la nivel (sub)regional, FAO, OIE şi organizaţiile regionale şi internaţionale de creştere a animalelor şi pastoralism. Se va folosi parteneriatul African Livestock (Alive), în care sunt implicaţi principalele părţi interesate.

Gestionarea riscurilor

Acest domeniu de cooperare va include capacităţile de reducere a riscurilor legate de schimbările climatice, dezastrele naturale şi şocurile preţurilor, punând accentul pe aspectele organizatorice şi pe instrumentele financiare.

Cooperarea la nivel regional şi continental va cuprinde:

- dezvoltarea capacităţilor instituţionale şi tehnice în materie de pregătire, prevenire şi reacţie în caz de dezastru, inclusiv în ceea ce priveşte penuria alimentară de scurtă durată;

- cercetarea, diseminarea informaţiilor şi dezvoltarea capacităţilor în ceea ce priveşte metodele agricole cu risc redus şi strategiile de adaptare;

- sistemele inovatoare destinate reducerii riscurilor de pierdere a culturilor şi a animalelor din cauza paraziţilor şi a bolilor;

- schimbul de informaţii privind experienţele acumulate şi dezvoltarea capacităţilor de utilizare a instrumentelor bazate pe piaţă destinate gestionării riscurilor legate de preţuri, a sistemelor de nivelare a preţurilor, precum şi a mecanismelor de asigurare; şi

- dezvoltarea şi aplicarea sistemelor regionale şi continentale de alertă rapidă şi relaţionarea acestora cu sistemele naţionale.

Cooperarea va include dezvoltarea capacităţilor principalelor organizaţii publice şi private şi ameliorarea accesului ţărilor africane la pieţele financiare şi de asigurări internaţionale. Principalii parteneri vor fi CAU, REC şi organizaţiile internaţionale. CTA se va implica în schimbul de informaţii privind metodele agricole cu risc redus şi instrumentele bazate pe piaţă destinate gestionării riscurilor legate de preţuri

Coordonare, monitorizare şi revizuire

Coordonare

Coordonarea privind cooperarea UE-Africa pentru dezvoltare agricolă va cuprinde trei dimensiuni interdependente: (i) cu instituţiile africane; (ii) cu ceilalţi donatori şi (iii) în cadrul UE.

Coordonarea cu instituţiile africane va folosi PDDAA şi se va realiza sub conducerea organizaţiilor continentale şi regionale, CAU/NEPAD jucând un rol principal. Platforma de parteneriat PDDAA este mecanismul central de coordonare a participării tuturor partenerilor de dezvoltare la nivel continental. Platforme similare sunt în curs de înfiinţare la nivel regional. La nivel naţional, procesul de mese rotunde naţionale din cadrul PDDAA reprezintă o platformă similară. Din punct de vedere tematic, coordonarea va fi organizată din ce în ce mai mult în jurul „pilonilor” PDDAA.

Coordonarea şi armonizarea donatorilor şi alinierea la PDDAA vor fi intensificate prin intermediul Platformei mondiale a donatorilor pentru dezvoltare rurală (GDPRD), printre ai cărei membrii se numără Comunitatea Europeană şi mai multe state membre. GDPRD va funcţiona ca punct de convergenţă a donatorilor în cadrul PDDAA şi va contribui la organizarea întâlnirilor Platformei de parteneriat PDDAA.

Coordonarea în cadrul UE va fi consolidată prin propunerea unui grup de lucru comunitar[20] pentru agricultura africană, sprijinit din punct de vedere tehnic de CTA. Grupul de lucru va îmbunătăţi calitatea şi vizibilitatea finanţării UE pentru dezvoltare agricolă în Africa[21] şi va consolida sinergiile în acest domeniu.

Monitorizare şi revizuire

Progresul realizat în aplicarea PDDAA şi în cooperarea pentru dezvoltarea agricolă va fi monitorizat în special la nivelul Platformei de parteneriat PDDAA şi al Forumul pentru parteneriatul cu Africa (FPA). Ambele vor folosi un set similar de indicatori care face în prezent obiectul unui raport al CAU şi NEPAD. În plus, se dezvoltă mecanisme pentru o monitorizare mai detaliată a progresului în cadrul pilonilor PDDAA.

GDPRD va participa la procesul de monitorizare, în special în ceea ce priveşte proiectele şi programele finanţate de donatori, armonizarea şi alinierea, precum şi coerenţa în cadrul programelor PDDAA.

Pertinenţa orientărilor politice şi a direcţiilor strategice ale cooperării UE-Africa pentru dezvoltare agricolă va face obiectul aceluiaşi proces de revizuire ca şi agenda globală de cooperare UE-AU, astfel cum este stabilită de Strategie UE pentru Africa.

Concluzii

Creşterea agricolă generalizată în Africa este un element cheie în realizarea Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului şi în garantarea accesibilităţii serviciilor sociale în zonele rurale. Având în vedere acest lucru, s-au identificat şapte domenii centrale ale cooperării UA-UE pentru dezvoltare agricolă la nivel regional şi continental, pe baza agendei agricole a Africii, care să funcţioneze, în special, prin intermediul organizaţiilor africane. Aceste domenii pun accentul pe dezvoltarea capacităţilor şi consolidarea instituţională în cadrul organizaţiilor regionale şi continentale pentru a stimula îmbunătăţirea politicilor şi a guvernanţei în materie de agricultură.

Cooperarea va combina orientarea către competitivitate, care pune accentul pe productivitate şi creştere, cu dezvoltarea generalizată, care se concentrează asupra reducerii sărăciei şi asigurarea coeziunii sociale. În vederea abordării ambelor aspecte, va fi nevoie de dezvoltarea pieţelor regionale pentru produsele agricole, subliniind importanţa integrării regionale şi facilitării comerţului. Mai mult, se vor promova sistemele de producţie durabile, având în vedere necesitatea adaptării la provocările externe, precum schimbările climatice.

Cooperarea va urmări orientările stabilite în cadrul declaraţie de la Paris, promovând sprijinul pentru agenda africană şi utilizând mecanisme armonizate de dialog şi revizuire.

ANNEX

Anexa 1- acronime

ACP: Africa, Caraibe şi Pacific

AGRI: Direcţia Generală Agricultură şi Dezvoltare Rurală (CE)

FPA: Forumul pentru parteneriatul cu Africa

CAD: Cercetare Agricolă pentru Dezvoltare

AU: Uniunea Africană

CAU: Comisia Uniunii Africane

ASARECA: Asociaţia pentru consolidarea cercetării agricole în Africa de Est şi Centrală

CAADP: Programul general pentru dezvoltarea agriculturii în Africa

CGIAR: Grupul Consultativ pentru Cercetare Agricolă Internaţională

CILSS: Comitetul Permanent Interstatal de Luptă Împotriva Secetei în Sahel

COMESA: Piaţa comună a Africii de Est şi de Sud

CORAF/WECARD: Consiliul African de Vest şi Centru pentru Cercetare şi Dezvoltare Agricolă

CTA: Centrul Tehnic pentru Cooperare Agricolă şi Rurală

DG: Direcţia Generală

RDC: Republica Democrată Congo

CE: Comisia Europeană

ECART: Consorţiul European pentru Cercetare Agricolă la Tropice

ECCAS: Comunitatea Economică a Statelor Africii Centrale

ECOWAS: Comunitatea Economică a Statelor Vest Africane

FED: Fondul European de Dezvoltare

EIARD: Iniţiativa europeană de cercetare agricolă pentru dezvoltare

ENPI: Instrumentul European de Vecinătate şi Parteneriat

ENV: Direcţia Generală Mediu (CE)

UE: Uniunea Europeană

FAAP: Cadrul pentru productivitate agricolă în Africa

FAO: Organizaţia Naţiunilor Unite pentru Alimentaţie şi Agricultură

FARA: Forumul pentru Cercetare Agricolă în Africa

FISH: Direcţia Generală Pescuit şi Afaceri Maritime (CE)

FLEGT: Planul de acţiune pentru aplicarea legislaţiei în domeniul forestier, guvernanţă şi schimburi comerciale

PC: Program-cadru (cercetare)

FSTP: Programul Tematic pentru Siguranţa Alimentară

PIB: Produsul intern brut

GDPRD: Platforma Mondială a Donatorilor pentru Dezvoltare Rurală

GFAR: Forumul Mondial pentru Cercetare Agricolă

IAPSC: Consiliul Fitosanitar Interafrican

IBAR: Biroul Interafrican pentru Resurse Animale

IFAD: Fondul Internaţional pentru Cercetare Agricolă

IFAP: Federaţia Internaţională a Producătorilor Agricoli

IFPRI: Institutul internaţional de cercetare în domeniul politicii alimentare

IGAD: Agenţia Interguvernamentală pentru Dezvoltare (Cornul Africii)

ILRI: Institutul Internaţional de Cercetare Zootehnică

CCC: Centrul Comun de Cercetare (UE)

ODM: Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului

NARS: Sistemele naţionale de cercetare agricolă

NATURA: Reţeaua universităţilor agronomice europene (cu orientare tropicală şi subtropicală) cu privire la dezvoltarea agricolă

NEPAD: Noul Parteneriat pentru Dezvoltarea Africii

ONG: Organizaţie neguvernamentală

OIE: Organizaţia Internaţională pentru Sănătatea Animalelor

PAEPARD: Parteneriatul african-european în domeniul cercetării agricole pentru dezvoltare

PANVAC: Centrul panafrican pentru vaccinuri veterinare

PATTEC: Campania panafricană de eradicare a muştei ţeţe şi a triponozomiazei

REC: Comunitatea Economică Regională

REGIO: Direcţia Generală Politică Regională (CE)

RFO: Organizaţii agricole regionale

RIP: Programul Indicativ Regional

ACR: Acordul Comercial Regional

RTD: Direcţia Generală Cercetare (CE)

SADC: Comunitatea de Dezvoltare a Africii de Sud

SADC-FANR: Direcţia pentru alimente, agricultură şi resurse naturale a SADC

SANCO: Direcţia Generală Sănătate şi Protecţia Consumatorilor (CE)

SPS: Măsuri sanitare şi de protecţie a plantelor

SRO: Organizaţia de cercetare subregională

SSA: Africa subsahariană

SWP: Document de lucru al serviciilor Comisiei

TP: Program tematic

ONU: Organizaţia Naţiunilor Unite

PAM: Programul alimentar mondial

OMC: Organizaţia Mondială a Comerţului

[1] (2006/C46/01)

[2] COM(2005) 489.

[3] Cuprinzând culturile, animalele, resursele piscicole şi forestiere.

[4] Femeile produc aproximativ 80% din totalul produselor alimentare în Africa.

[5] Precum controlul bolilor animaliere, cercetarea şi sistemul de plăţi unice.

[6] Inclusiv restabilirea păcii în unele ţări.

[7] A se vedea documentul de lucru însoţitor pentru o prezentare detaliată a celor şase domenii.

[8] Pieţele de biocarburanţi, dar şi cele de produse organice şi destinate comerţului echitabil, sunt în expansiune.

[9] Cu ocazia „Declaraţia de la Maputo” din iulie 2003, prin care ţările s-au angajat să aloce cel puţin 10% din bugetele naţionale agriculturii şi dezvoltării rurale pană în 2008-2009.

[10] Summit-ul privind siguranţa alimentară în Africa, Abuja, decembrie 2006. În cadrul summit-ului au fost identificate un număr de produse strategice pentru care schimburile comerciale între ţările africane vor fi intensificate.

[11] Centrul pentru dezvoltare agricolă, un centru comun UE-ACP înfiinţat în urma Acordului de la Cotonou.

[12] DG AGRI poate contribui la schimbul de cele mai bune practici, oferind legături cu organizaţiile agricole şi informaţii privind standardele şi cercetarea.

[13] Inclusiv schimburile între agricultori.

[14] Atât prin intermediul instrumentelor politice ştiinţifice (ex. INCO, RFP), cât şi a celor de dezvoltare.

[15] Dezvoltate prin EIARD.

[16] ECART-EEIG şi NATURA.

[17] Pe baza iniţiativei FLEGT privind resursele forestiere.

[18] Spre exemplu, TerrAfrica.

[19] Inclusiv Observatorul JRC ACP pentru dezvoltare durabilă.

[20] Se propune ca grupul de lucru să înainteze rapoarte grupului „Cooperare pentru dezvoltare” (CODEV).

[21] Nu se prefigurează niciun nou instrument de finanţare.