În 2010, Canada și Norvegia au inițiat o procedură de soluționare a litigiului la Organizația Mondială a Comerțului, contestând regulamentul de bază și regulamentul inițial de punere în aplicare a acestuia (UE) 737/2010. În 2013, OMC a concluzionat că, prin permiterea intrării pe piața UE a anumitor produse derivate din focă ca urmare a excepțiilor aplicate în cazul comunității inuite și gestionării resurselor marine, regimul UE privind focile aducea prejudicii oportunităților concurențiale ale produselor din Canada și Norvegia în raport cu produsele importate din Groenlanda și cu produsele similare interne din UE. Într-adevăr, în perioada respectivă, doar Groenlanda solicitase în mod oficial recunoașterea de către un organism de atestare.

Pentru a-și alinia regimul la hotărârile OMC, UE a adoptat Regulamentul (UE) 2015/1775, care a modificat regimul UE privind focile prin eliminarea excepției prevăzute pentru gestionarea resurselor marine.

Cu toate acestea, eliminarea respectivei excepții nu a adus atingere dreptului statelor membre de a continua să reglementeze vânătorile desfășurate în scopul gestionării durabile a resurselor marine. Aceasta a împiedicat, totuși, statele membre să permită introducerea pe piață a produselor obținute în urma acestor vânători, cu excepția cazului în care acestea intrau sub incidența derogării pentru „comunitatea inuită sau alte comunități indigene”, care a rămas în vigoare. Regulamentul modificat a consolidat, de asemenea, coerența cu obiectivul regulamentului de bază, prin adăugarea explicită a considerentelor privind bunăstarea animalelor ca o condiție pentru aplicarea excepției.

Articolul 3 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1007/2009 a impus Comisiei să emită note tehnice orientative, care să conțină o listă orientativă a codurilor din Nomenclatura combinată la care s-ar putea încadra produsele derivate din focă, pentru a facilita operațiunile de asigurare a respectării legii întreprinse de autoritățile naționale relevante.

Pentru a asigura o punere în aplicare uniformă a regulamentului de bază, Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1850 al Comisiei a fost adoptat pentru a specifica cerințele de import pentru produse derivate din focă destinate uzului personal al călătorilor sau al familiilor acestora. Acesta enumeră criteriile de recunoaștere a organismelor responsabile pentru emiterea certificatelor care atestă conformitatea cu excepția privind „comunitatea inuită sau alte comunități indigene”. De asemenea, specifică rolul autorităților competente din statele membre de a controla certificatele și înregistrarea datelor incluse în acestea.

3.Rapoartele statelor membre ale UE

Pentru exercițiul curent, statele membre ale UE au avut obligația de a transmite Comisiei rapoartele lor naționale, până la 30 iunie 2019, sub forma completării unui chestionar online. Pentru cele 28 de state membre ale UE, perioada de raportare a fost 18 octombrie 2015 [data de la care s-a aplicat Regulamentul (UE) 2015/1775] - 31 decembrie 2018.

Cu excepția a patru state membre (Franța, Grecia, Luxemburg și Malta), toate statele membre ale UE au transmis raportul național. Prezentul raport se bazează pe contribuțiile primite. Prin urmare, expresia „toate statele membre” ar trebui să fie înțeleasă ca desemnând „toate statele membre, cu excepția celor patru care nu au transmis raportul”.

a) Autoritatea competentă

În conformitate cu articolul 6 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1850 al Comisiei, fiecare stat membru desemnează una sau mai multe autorități competente responsabile pentru: verificarea, la cererea autorităților vamale, a certificatelor pentru produsele derivate din focă importate; controlul eliberării certificatelor de către organismele recunoscute, stabilite și care activează în statul membru respectiv; și păstrarea unei copii a certificatelor eliberate pentru produsele derivate din focă obținute în urma vânătorii de foci practicate în statul membru respectiv. Statele membre comunică Comisiei denumirea autorităților competente desemnate, iar Comisia publică pe site-ul său web lista cu autoritățile competente desemnate și actualizează periodic această listă. Statelor membre li s-a solicitat să actualizeze informațiile care le privesc din lista publicată, după caz.

Legislația națională a statelor membre desemnează în mod oficial o autoritate competentă și îi definește rolul: inspectarea, verificarea certificatelor emise de organismele recunoscute, cooperarea cu alte administrații publice (cum ar fi Ministerul de Finanțe sau Ministerul Agriculturii) și cu autoritățile vamale, inclusiv furnizarea de orientări pentru controlul la frontiere. În Portugalia, importul de produse derivate din focă este reglementat prin licențele emise de autoritatea de gestionare în temeiul Convenției privind comerțul internațional cu specii ale faunei și florei sălbatice pe cale de dispariție (CITES).

În marja răspunsului său la chestionar, Danemarca a pus sub semnul întrebării necesitatea articolului 6 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/1850 și a celei de a patra copii a certificatului din anexa la acesta, întrucât, în opinia sa, statele membre nu pot numi organismele recunoscute. Comisia a răspuns că unele state membre au populații care se încadrează în sfera definiției „comunitatea inuită sau alte comunități indigene” și care, astfel, ar fi autorizate să vâneze foci pentru subzistența proprie și să introducă produse derivate din focă pe piața UE. Respectivele state membre pot solicita ca unul dintre organismele lor să fie recunoscut oficial în vederea emiterii de certificate. În acest caz, ar fi relevante atât articolul 6 alineatul (1) literele (b) și (c), cât și cea de a patra copie a certificatului care trebuie prezentat autorității competente în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) litera (c).

b) Excepția privind „comunitatea inuită sau alte comunități indigene”

Danemarca a fost singurul stat membru care a raportat introducerea pe piața sa a unor produse derivate din focă în condițiile stabilite de excepția privind „comunitatea inuită sau alte comunități indigene”, prevăzută la articolul 3 alineatul (1) din regulamentul de bază, astfel cum a fost modificat. În perioada de raportare, autoritățile vamale din Danemarca au înregistrat importuri de produse derivate din focă provenite din Groenlanda în valoare totală de 2 626 128 de coroane daneze, respectiv în cantitate totală de 10 502 kg.

Niciunul dintre statele membre nu a fost sesizat de autoritățile vamale sau de alte organisme de asigurare a respectării legii cu solicitarea de a decide asupra măsurilor care trebuie întreprinse în cazul în care există îndoieli cu privire la autenticitatea sau corectitudinea unui certificat sau de a oferi consiliere suplimentară. Niciunul dintre statele membre nu s-a aflat în situația de a refuza introducerea pe piața sa a unor produse derivate din focă cuprinse în sfera excepției aplicate „comunității inuite sau altor comunități indigene”. Doar Portugalia a solicitat, într-o ocazie, traducerea unui certificat (prevăzut la articolul 4 din regulamentul de punere în aplicare) în limba sa națională. În Croația, legislația națională impune traducerea certificatelor în limba națională.

c) Uzul personal al călătorilor sau al familiilor acestora

Patru state membre (Republica Cehă, Germania, Polonia și Spania) au raportat cazuri în care autoritățile vamale au comunicat autorității competente întâmpinarea unor probleme legate de importul de produse derivate din focă pentru uzul personal al călătorilor sau al familiilor acestora, conform prevederilor articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, astfel cum a fost modificat.

d) Introducerea pe piață pe un alt temei

Nu este permisă introducerea produselor derivate din focă pe piața UE pe un alt temei decât cele două excepții menționate mai sus. Doar Estonia și Portugalia au primit solicitări de introducere a unor produse derivate din focă pe piață pentru alte motive decât excepția aplicată „comunității inuite sau altor comunități indigene” sau uzul personal al călătorilor sau al familiilor acestora. În Estonia au fost importate piei de focă tăbăcite (1 700 de bucăți în 2016, 1 988 în 2017 și 2 418 în 2018) în vederea perfecționării active de către un producător de încălțăminte, care reexportă apoi toate produsele prelucrate. Portugalia a respins o cerere de autorizare a importului de produse derivate din focă în vederea comercializării.

e) Sancțiuni