RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Evaluare generală a consecințelor economice ale cerințelor de comunicare defalcată pe țări, astfel cum sunt prevăzute la articolul 89 din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 /* COM/2014/0676 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Evaluare generală a consecințelor economice ale cerințelor de comunicare defalcată pe țări, astfel cum sunt prevăzute la articolul 89 din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 I. Introducere Directiva 2013/36/UE[1] („Directiva privind cerințele de capital”) introduce, la articolul 89, noi obligații de raportare defalcată pe țări pentru bănci și firme de investiții („instituții”). Instituțiile vor trebui să raporteze anual, pentru fiecare țară în care au înființat o sucursală, date privind (a) numele, activitățile, localizarea geografică, (b) cifra de afaceri, (c) numărul de angajați, (d) profitul sau pierderea înainte de impozitare, (e) impozitul pe profit sau pierdere și (f) subvențiile publice primite. Instituțiile trebuie să raporteze informațiile menționate la literele (a), (b) și (c) începând de la 1 iulie 2014. Pentru datele menționate la literele (d), (e) și (f), este prevăzută o dispoziție specială: într-o fază inițială, numai 14 dintre cele mai importante instituții europene[2] („G-SII din UE”) au trebuit să raporteze Comisiei aceste date, cu titlu confidențial. Termenul-limită pentru această raportare confidențială inițială a fost 1 iulie 2014 și a fost respectat de către toate cele 14 G-SII din UE. În faza următoare, și anume începând de la 1 ianuarie 2015, toate instituțiile care intră în domeniul de aplicare al articolului 89 („instituțiile raportoare”) sunt obligate să comunice toate informațiile prevăzute la articolul 89, cu excepția cazului în care Comisia decide să amâne aplicarea obligațiilor de raportare defalcată pe țări. La articolul 89 se prevede că Comisia trebuie să prezinte Parlamentului European și Consiliului, până la 31 decembrie 2014, un raport privind potențialele consecințe economice negative ale publicării informațiilor defalcate pe țări. Comisia, după consultarea ABE, EIOPA și ESMA, după caz, trebuie să efectueze o evaluare generală a acestor consecințe, care să includă impactul asupra competitivității, asupra disponibilității investițiilor și a creditelor, precum și asupra stabilității sistemului financiar. În conformitate cu articolul 89, în cazul în care sunt identificate efecte negative semnificative, Comisia va lua în considerare elaborarea unei propuneri de modificare a obligațiilor de raportare defalcată pe țări și poate decide să reporteze obligațiile respective. Principalul obiectiv al prezentului raport este, așadar, să prezinte evaluarea Comisiei care stabilește dacă raportarea defalcată pe țări are sau nu efecte economice negative semnificative. Prin intermediul unei proceduri deschise de ofertare[3], Comisia a comandat unui contractant extern realizarea unui studiu cu privire la potențialele consecințe pozitive și negative ale raportării defalcate pe țări. Studiul realizat de contractantul extern a inclus un sondaj în rândul părților interesate[4] și o analiză econometrică („analiza econometrică”)[5]. Comisia a consultat ABE, EIOPA și ESMA. De asemenea, a consultat direct părțile interesate, inclusiv, printre altele, cele 14 G-SII din UE[6] și mai multe organizații ale societății civile interesate de această chestiune. Comisia a organizat o consultare publică[7] și un eveniment de informare[8]. Prin urmare, toate părțile interesate au avut pe deplin posibilitatea de a-și exprima punctul de vedere. Pe această bază, Comisia a realizat evaluarea efectelor economice posibile ale raportării defalcate pe țări. II. Context În considerentul 52 din Directiva privind cerințele de capital se explică faptul că „transparența sporită privind activitățile instituțiilor și, în special, privind profiturile realizate, impozitele plătite și subvențiile primite este esențială pentru recâștigarea încrederii cetățenilor Uniunii față de sectorul financiar. Prin urmare, raportarea obligatorie în domeniul menționat poate fi considerată un element important al responsabilității corporative a instituțiilor față de factorii interesați și de societate.” Raportarea defalcată pe țări va permite părților interesate să înțeleagă mai bine structura grupurilor, precum și activitățile și prezența lor geografică. În plus, datorită raportării defalcate pe țări, ar trebui să se poată înțelege dacă taxele sunt plătite acolo unde se desfășoară activitățile comerciale efective. Comunicarea și transparența sunt considerate instrumente de reglementare esențiale care contribuie la asigurarea faptului că întreprinderile își îndeplinesc efectiv obligațiile și pot fi trase la răspundere pentru strategiile comerciale pe care le adoptă. Noile obligații de raportare defalcată pe țări trebuie să fie privite în contextul recentei crize financiare, în care au fost necesare ajutoare publice de un nivel fără precedent pentru a reface stabilitatea financiară, iar încrederea cetățenilor în sectorul financiar a fost grav afectată. Drept urmare, băncilor li s-a cerut ferm să dea dovadă de o mai mare răspundere și transparență în relațiile lor cu publicul. Independent de criza financiară, există tot mai multe apeluri ca întreprinderile să își asume responsabilitatea pentru impactul lor asupra societății, iar contribuția acestora sub forma impozitelor este considerată din ce în ce mai mult o parte din responsabilitatea socială a întreprinderilor. Acest lucru a condus la creșterea cererii de sporire a transparenței cu privire la chestiunile fiscale ale marilor întreprinderi, în special în cazul în care acestea au activități transfrontaliere importante. III. Evaluarea efectelor economice ale raportării defalcate pe țări Majoritatea părților interesate preconizează că raportarea defalcată pe țări va avea anumite efecte pozitive asupra transparenței și a răspunderii sectorului financiar european, precum și asupra încrederii publicului în acesta[9]. Cu toate acestea, diverse grupuri de părți interesate consideră că ar trebui oferite orientări suplimentare cu privire la conținutul exact al elementelor care trebuie raportate, pentru a îmbunătăți transparența și coerența, a reduce riscurile ca datele să fie interpretate greșit și a limita sarcina administrativă. În cele ce urmează sunt examinate consecințele economice posibile ale raportării defalcate pe țări, în special asupra competitivității, a investițiilor, a disponibilității creditelor și a stabilității sistemului financiar. Concluziile reflectă răspunsurile primite de la părțile interesate în cadrul sondajelor realizate de Comisie și de contractantul extern, al consultării publice și al evenimentului de informare, precum și rezultatele analizei econometrice. A. Impactul asupra competitivității Majoritatea părților interesate consideră că nu va exista niciun impact negativ asupra competitivității instituțiilor raportoare[10]. Cu toate acestea, unele susțin că, deoarece condițiile de concurență nu sunt uniforme la nivel mondial, instituțiile raportoare vor fi dezavantajate în comparație cu cele care nu au obligații de raportare defalcată pe țări, deoarece vor avea sarcini și costuri administrative suplimentare, se vor confrunta cu controlul public asupra datelor lor și vor trebui să comunice informații comerciale mai specifice decât concurenții lor care nu sunt supuși obligațiilor de raportare. Aceste părți interesate, care reprezintă o minoritate, consideră că raportarea defalcată pe țări va avea un impact negativ asupra competitivității, deși, în general, nu se așteaptă ca acest impact negativ să fie puternic. Altele consideră că raportarea defalcată pe țări va avea un impact pozitiv asupra competitivității instituțiilor raportoare. Se sugerează că transparența și răspunderea sporite rezultate în urma raportării defalcate pe țări vor încuraja instituțiile raportoare să țină cont mai bine de o serie de riscuri care decurg din organizarea și activitățile lor interne Astfel, o transparență mai mare ar fi utilă nu numai pentru a evidenția problemele posibile, ci și pentru a le preveni. Prin urmare, aceasta ar putea reduce riscurile generate de scandaluri care ar dăuna reputației instituției și încrederii consumatorilor și a investitorilor și poate contribui la restabilirea încrederii publicului în sectorul serviciilor financiare din UE. Părțile respective consideră, de asemenea, că raportarea defalcată pe țări poate să atragă investitorii și clienții care apreciază valoarea transparenței sporite, ceea ce, la rândul său, se poate transforma într-un avantaj concurențial pentru instituțiile raportoare. Costul conformării la obligațiile de raportare defalcată pe țări va fi probabil în mod inerent proporțional cu dimensiunea și caracterul multinațional ale activității instituției raportoare. Instituțiile raportoare, mai ales grupurile multinaționale, probabil au deja instituite sisteme sofisticate de colectare a datelor. Prin urmare, se preconizează că costul conformării la obligațiile de raportare defalcată pe țări nu va fi semnificativ[11]. Informațiile comunicate în cadrul raportării defalcate pe țări nu par să fie confidențiale din punct de vedere comercial. Nivelul informațiilor comunicate în cadrul raportării defalcate pe țări nu este suficient pentru ca părțile interesate să poată înțelege în detaliu strategiile comerciale ale instituțiilor raportoare. Cel puțin 3 G-SII din UE au publicat deja de bunăvoie date impuse de raportarea defalcată pe țări, aparent fără să se preocupe de faptul că dezvăluie informații comerciale confidențiale sau de alte efecte concurențiale. Rezultatele analizei econometrice sugerează că îmbunătățirea calității informațiilor comunicate, care este un obiectiv esențial al raportării defalcate pe țări, este asociată cu o reducere a capacității instituțiilor raportoare de a-și masca adevăratele rezultate (manipularea rezultatelor). Studiul constată că o creștere cu un punct a nivelului de comunicare (într-un indicator sintetic cu o scară de la 0 la 52) reduce probabilitatea de manipulare a rezultatelor cu 3,5 % pentru eșantionul de bănci vizat de studiu[12]. Deși analiza econometrică nu surprinde efectele directe asupra competitivității, o analiză a literaturii de specialitate sugerează că un nivel mai ridicat de comunicare ar putea permite băncilor să devină mai competitive (de exemplu, deoarece acesta ar reduce problema asimetriei informațiilor, ar facilita alocarea resurselor și ar spori încrederea). În general, studiul sugerează că este puțin probabil ca raportarea defalcată pe țări să aibă efecte negative asupra concurenței. Unele părți interesate preconizează că obligațiile de raportare defalcată pe țări vor afecta rata de impozitare efectivă a băncilor. Raportarea defalcată pe țări, ca atare, nu este o măsură fiscală, ci o măsură de transparență și de responsabilitate a întreprinderilor. Aceasta nu va avea niciun efect direct asupra ratei de impozitare impuse instituțiilor raportoare. Orice majorare a impozitării efective ar fi doar o consecință indirectă. Este foarte dificil să se estimeze probabilitatea unei creșteri posibile a ratelor de impozitare (efective) ca rezultat indirect al raportării defalcate pe țări. Acest lucru ar depinde de diverși factori, cum ar fi abordarea actuală a instituției în materie de fiscalitate, răspunsul autorităților la comunicarea informațiilor privind toate plățile fiscale pentru fiecare țară și reacția publică la datele publicate în cadrul raportării defalcate pe țări. Chiar dacă o instituție raportoare și-ar modifica abordarea fiscală, tot ar fi dificil să se stabilească dacă este vorba de un efect indirect al raportării defalcate pe țări sau, mai curând, de un efect al altor evoluții din acest domeniu. O astfel de creștere ar putea avea, de asemenea, un efect pozitiv asupra concurenței, în sensul că aceasta ar putea contribui la îmbunătățirea condițiilor de concurență pentru instituțiile mai mici care nu au activități transfrontaliere. La nivel mai general, impactul economic global al unei eventuale creșteri a ratei de impozitare efective ar fi foarte dificil de măsurat și ar depinde de diferite rezultate[13]. Ca aspect negativ, ar fi de așteptat o reducere a activității economice a entității raportoare, însă vor exista probabil factori compensatori, cum ar fi disponibilitatea unor venituri suplimentare pentru cheltuielile publice care ar putea asigura beneficii pentru societate și pentru economie în sens mai larg, precum și o creștere a încrederii publicului. B. Impactul asupra investițiilor Părțile interesate au fost întrebate despre efectele raportării defalcate pe țări asupra investițiilor în instituțiile raportoare și asupra investițiilor realizate de acestea[14]. În ceea ce privește prima întrebare, și anume efectul raportării defalcate pe țări asupra investițiilor în instituțiile raportoare, majoritatea părților interesate preconizează că nu va exista niciun impact. Acestea consideră că deciziile de investiții se bazează pe alți factori decât datele care urmează să fie comunicate în conformitate cu articolul 89, fiind determinate de beneficiile economice potențiale, și nu de informațiile comunicate. Se observă, de asemenea, faptul că instituțiile care solicită finanțare pe piețele de capital trebuie deja să furnizeze informații mai detaliate decât cele prevăzute la articolul 89. Există totuși anumite preocupări legate de faptul că, în anumite cazuri individuale, atractivitatea instituțiilor pe piața de capital ar fi afectată dacă informațiile comunicate sunt înțelese greșit și/sau percepute în mod negativ de către public. De asemenea, unele părți interesate susțin că introducerea raportării defalcate pe țări ar putea crea probleme privind echitatea condițiilor de concurență și că cerințele suplimentare în materie de comunicare ar putea reduce atractivitatea UE ca destinație pentru investiții (din cauza sarcinii și a costurilor administrative aferente). Cu toate acestea, majoritatea părților interesate sunt de acord cu privire la faptul că raportarea defalcată pe țări nu va afecta dorința instituțiilor raportoare de a rămâne în UE. Unele părți interesate se așteaptă la efecte pozitive asupra investițiilor în instituțiile raportoare. Acestea susțin că există, la nivel mondial, o cerere din ce în ce mai mare din partea investitorilor de a dispune de date mai transparente și mai fiabile (sau mai cuprinzătoare) referitoare la societățile în care investesc. Comunicarea acestor date ar oferi investitorilor o bază mai solidă pentru a lua decizii de investiții judicioase și ar spori capacitatea lor de a trage băncile la răspundere. Transparența, inclusiv raportarea defalcată pe țări, ar ajuta investitorii să identifice factorii de risc și neregulile financiare și ar duce la o mai bună gestionare a riscurilor de către instituții. Astfel, transparența ar duce la o mai mare stabilitate în sectorul bancar, astfel încât acesta ar deveni mai interesant pentru investiții. În final se argumentează că investitorii țin cont din ce în ce mai mult, în deciziile de investiții, de factori precum sustenabilitatea și transparența și că comunicarea informațiilor poate atrage mai multe investiții din partea investitorilor care dau dovadă de responsabilitate socială. În ceea ce privește a doua întrebare, și anume efectul raportării defalcate pe țări asupra investițiilor realizate de instituțiile raportoare, marea majoritate a părților interesate preconizează că nu va exista niciun impact. Rezultatele analizei econometrice sugerează că este puțin probabil ca raportarea defalcată pe țări să aibă un impact negativ asupra investițiilor. Dimpotrivă, se constată că creșterea indicelui de comunicare cu un punct suplimentar scade costul efectiv al capitalului propriu cu 0,2 puncte procentuale. Prin urmare, îmbunătățirea calității informațiilor comunicate, așa cum este percepută de piețele de capital ca urmare a raportării defalcate pe țări, ar putea duce la scăderea costului capitalului propriu pentru bănci. Acest lucru s-ar putea traduce prin scăderea ratelor dobânzilor la credite și ar putea permite întreprinderilor să investească mai mult în activitățile lor și să se extindă[15]. De asemenea, literatura de specialitate sugerează că îmbunătățirile informațiilor globale comunicate sunt asociate cu rezultate mai bune pe care le pot obține întreprinderile pe piețele de capital, cum ar fi scăderea costului capitalului propriu datorită reducerii asimetriei informațiilor și costurilor de agenție mai scăzute. Reducerea costului capitalului propriu a fost corelată cu investiții mai mari atât ale sectorului financiar, cât și ale celui nefinanciar. C. Impactul asupra disponibilității creditelor Părțile interesate au fost întrebate despre efectele raportării defalcate pe țări asupra acordării de credite instituțiilor raportoare și de către acestea[16]. În ceea ce privește prima întrebare, și anume efectul raportării defalcate pe țări asupra acordării de credite instituțiilor raportoare, marea majoritate a părților interesate preconizează că nu va exista niciun impact. O mică minoritate a părților interesate sunt preocupate de faptul că ar putea exista un impact negativ. Acestea susțin că informațiile comunicate ar putea fi înțelese greșit și ar putea genera percepții negative. În special în ceea ce privește informațiile privind subvențiile publice, una dintre părțile interesate susține că aceasta ar putea crea percepția că băncile sunt „sprijinite”, ceea ce ar duce la creșterea costurilor finanțării interbancare. Altele se așteaptă la un impact pozitiv. În concordanță deplină cu observațiile referitoare la impactul asupra investițiilor, se susține că o transparență sporită ar putea îmbunătăți încrederea în instituțiile raportoare, că ar duce la o mai bună înțelegere a riscurilor societății și, prin urmare, la o gestionare mai bună a riscurilor și la reducerea acestora pe termen mai lung. În ceea ce privește a doua întrebare, și anume efectele raportării defalcate pe țări asupra acordării de credite de către instituțiile raportoare, părțile interesate sunt de acord în mare măsură cu faptul că raportarea defalcată pe țări nu va avea niciun impact asupra acordării de credite de către instituțiile raportoare, nici asupra prețului sau a calității creditelor acordate întreprinderilor și gospodăriilor. Rezultatele analizei econometrice sugerează că este puțin probabil ca raportarea defalcată pe țări să aibă vreun impact negativ asupra capacității băncilor de a obține acces la piețele de capital. Dimpotrivă, rezultatele sugerează că creșterea indicelui de comunicare cu un punct suplimentar scade costul efectiv al capitalului propriu cu 0,2 puncte procentuale. Prin urmare, ameliorarea calității informațiilor comunicate ca urmare a raportării defalcate pe țări ar putea avea chiar un mic impact asupra reducerii costului capitalului propriu al băncilor, iar aceste beneficii ar putea fi transferate întreprinderilor din sectorul nefinanciar și gospodăriilor sub forma unor rate mai scăzute ale dobânzii pentru creditele acordate[17]. Literatura de specialitate sugerează că ratele mai scăzute ale dobânzii pentru împrumuturile contractate de bănci pot duce, de asemenea, la o disponibilitate sporită a creditării, întrucât băncile sunt mai dispuse să mărească oferta de creditare, deoarece beneficiază de marje mai mari. D. Impactul asupra stabilității sistemului financiar Majoritatea părților interesate[18] sunt de acord cu faptul că raportarea defalcată pe țări nu va avea niciun impact asupra stabilității sistemului financiar. Acestea precizează că, chiar dacă există un potențial de volatilitate în anumite întreprinderi individuale, acesta nu ar afecta sectorul în ansamblu. De asemenea, părțile interesate remarcă faptul că volatilitatea are diverse cauze și că nu ar fi posibil ca volatilitatea să fie atribuită exclusiv comunicării informațiilor prevăzute la articolul 89. O parte interesată a observat că ar putea exista anumite riscuri ca informațiile comunicate să afecteze percepția sectorului, dar că nu se așteaptă totuși la un impact notabil. Doar o mică minoritate a părților interesate nu sunt de acord cu această poziție și menționează, de exemplu, că împrumuturile interbancare pot fi afectate în cazul în care se comunică informații detaliate referitoare la situația fiscală a unei bănci sau atrag atenția asupra riscului de înțelegere greșită a datelor de către public din cauza aplicării inconsecvente și a interpretărilor variate. Cu toate acestea, părțile interesate respective nu susțin că impactul negativ ar fi puternic. Câteva părți interesate se așteaptă în schimb, la un impact pozitiv, afirmând, printre altele, că comunicarea mai multor informații ar permite investitorilor și altor părți interesate să înțeleagă mai bine cum funcționează sectorul financiar, precum și structurile sale de proprietate, ar duce la o mai bună gestionare a riscurilor și la sustenabilitate, ar spori încrederea și ar reduce volatilitatea piețelor. Rezultatele analizei econometrice sugerează că o creștere a calității informațiilor comunicate ar putea avea un impact pozitiv asupra calității contabilității. Rezultatele sugerează că o creștere cu 1 a punctajului în materie de comunicare a informațiilor sporește precizia previziunilor analiștilor cu 0,49 puncte procentuale[19] și reduce probabilitatea manipulării rezultatelor cu 3,5 %[20]. Acest lucru înseamnă că, în urma implementării sistemului de raportare defalcată pe țări, informațiile furnizate de instituțiile financiare ar putea deveni mai utile pentru părțile interesate externe și ar putea reflecta mai bine situația economică reală a instituției, ceea ce ar putea duce la scăderea volatilității și la creșterea stabilității financiare. De asemenea, literatura de specialitate sugerează că informațiile comunicate de bănci pot avea un impact pozitiv asupra stabilității financiare, întrucât pot remedia problemele legate de informațiile asimetrice, pot facilita monitorizarea instituțiilor și pot îmbunătăți guvernanța. E. Evaluare Având în vedere că dispozițiile privind raportarea defalcată pe țări nu au intrat încă integral în vigoare, prezenta evaluare este, în esență, un exercițiu prospectiv menit – în conformitate cu articolul 89 din Directiva 2013/36/UE – să stabilească dacă raportarea defalcată pe țări este susceptibilă să aibă efecte economice negative semnificative. Părțile interesate preconizează că raportarea defalcată pe țări va avea anumite efecte pozitive asupra transparenței și a răspunderii sectorului financiar european, precum și asupra încrederii publicului în acesta. Cu toate acestea, se sugerează că transparența ar avea de câștigat dacă s-ar adopta orientări suplimentare cu privire la conținutul exact al elementelor care trebuie raportate și dacă s-ar asigura o punere în aplicare consecventă în statele membre. În general, părțile interesate consideră că raportarea defalcată pe țări nu va avea niciun impact semnificativ asupra competitivității, a investițiilor, a disponibilității creditelor și a stabilității sistemului financiar. Oponenții menționează în principal riscul de înțelegere greșită a datelor și sarcina administrativă sporită. Susținătorii raportării defalcate pe țări indică o serie de efecte pozitive: investitorii vor putea lua decizii de investiții mai bine documentate și vor fi mai în măsură să tragă băncile la răspundere. Raportarea defalcată pe țări va duce la o mai bună gestionare a riscurilor de către instituțiile raportoare, reducând astfel riscul de scandaluri și sporind stabilitatea în sectorul financiar. Raportarea defalcată pe țări va atrage investitori și clienți care pun preț pe o transparență sporită și, în general, va duce la creșterea încrederii în sectorul financiar european. Rezultatele analizei econometrice sugerează că îmbunătățirea calității informațiilor comunicate – care este un obiectiv-cheie al raportării defalcate pe țări – ar avea mai multe rezultate pozitive. Comunicarea unor informații de calitate mai bună poate duce la o reducere a costului capitalului propriu care poate fi transferată întreprinderilor și gospodăriilor sub forma unor rate mai scăzute ale dobânzii pentru credite și, prin urmare, poate avea efecte benefice asupra disponibilității creditelor și asupra investițiilor. De asemenea, aceasta poate conduce la o reducere a capacității instituțiilor raportoare de a-și masca adevăratele rezultate (manipularea rezultatelor) și la o calitate mai bună a contabilității, ceea ce s-ar putea traduce printr-o competitivitate și o stabilitate financiară sporite. Potrivit evaluării Comisiei, bazată în primul rând pe rezultatele studiului și pe opiniile exprimate de către părțile interesate, în acest stadiu, se preconizează că raportarea defalcată pe țări a informațiilor prevăzută la articolul 89 din Directiva 2013/36/UE nu va avea un impact economic negativ semnificativ, în special asupra competitivității, a investițiilor, a disponibilității creditelor sau a stabilității sistemului financiar. Dimpotrivă, se pare că ar exista un impact pozitiv limitat. Răspunsurile primite de la părțile interesate și analiza primei serii de informații confidențiale comunicate sugerează că efectele benefice ale articolului 89 ar putea fi sporite prin abordarea unor elemente legate de punerea în aplicare a dispoziției respective. IV. Concluzii În acest stadiu, se preconizează că raportarea defalcată pe țări a informațiilor prevăzută la articolul 89 din Directiva 2013/36/UE nu va avea un impact economic negativ semnificativ, în special asupra competitivității, a investițiilor, a disponibilității creditelor sau a stabilității sistemului financiar. Dimpotrivă, se pare că ar exista un impact pozitiv limitat; cu toate acestea, efectele benefice ale articolului 89 ar putea fi sporite prin abordarea unor elemente legate de punerea în aplicare a dispoziției respective. Comisia consideră că, deoarece nu au fost identificate efecte negative semnificative în ceea ce privește raportarea publică a informațiilor defalcată pe țări, obligațiile prevăzute la articolul 89 din Directiva 2013/36/UE nu ar trebui amânate și ar trebui să se aplice integral, după cum s-a prevăzut, începând de la 1 ianuarie 2015. [1] Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE. JO L 176, 27.6.2013, p. 338. [2] Așa-numitele instituții de importanță sistemică globală autorizate în Uniune, astfel cum sunt identificate la nivel internațional în Lista actualizată a băncilor de importanță sistemică globală, prezentată de Consiliul pentru Stabilitate Financiară la 1 noiembrie 2012: http://www.financialstabilityboard.org/publications/r_121031ac.pdf. [3] Procedura MARKT/2013/205/F. [4] Au fost consultate diverse părți interesate, printre care organizații ale societății civile, guverne, autorități de reglementare, bănci și asociații comerciale. [5] Studiul contractantului extern poate fi consultat la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/company/modern/corporate_governance_in_financial_institutions_en.htm [6] Un rezumat al consultării cu cele 14 G-SII din UE poate fi consultat la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/company/modern/corporate_governance_in_financial_institutions_en.htm [7] Contribuțiile pot fi consultate la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2014/country-by-country-crd4/contributions_en.htm [8] Evenimentul de informare a avut loc la 2 octombrie 2014, la acesta participând reprezentanți ai diferitelor grupuri de părți interesate. Un rezumat al discuției poate fi consultat la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/company/modern/corporate_governance_in_financial_institutions_en.htm#240711 [9] A se vedea rezumatul discuției care a avut loc în cursul evenimentului de informare, răspunsurile la consultarea publică și raportul contractantului extern, paginile 87, 91 și 145-147. [10] A se vedea rezumatul discuției care a avut loc în cursul evenimentului de informare, răspunsurile la consultarea publică, rezumatul răspunsurilor la consultarea G-SII și raportul contractantului extern, pagina 139. [11] Pentru mai multe detalii, a se vedea raportul contractantului extern, pagina 97 și rezumatul răspunsurilor la consultarea G-SII. [12] Raportul contractantului extern, paginile 73-83 și 84-85. [13] Pentru mai multe detalii, a se vedea raportul contractantului extern, paginile 93-96. [14] A se vedea rezumatul discuției care a avut loc în cursul evenimentului de informare, răspunsurile la consultarea publică, rezumatul răspunsurilor la consultarea G-SII și raportul contractantului extern, paginile 140­141. [15] Raportul contractantului extern, paginile 46-55 și 84-85. [16] A se vedea rezumatul discuției care a avut loc în cursul evenimentului de informare, răspunsurile la consultarea publică, rezumatul răspunsurilor la consultarea G-SII și raportul contractantului extern, paginile 142­143. [17] Raportul contractantului extern, paginile 46-55 și 84-85. [18] A se vedea rezumatul discuției care a avut loc în cursul evenimentului de informare, răspunsurile la consultarea publică, rezumatul răspunsurilor la consultarea G-SII și raportul contractantului extern, pagina 144. [19] Raportul contractantului extern, paginile 64-72 și 84-85. [20] Raportul contractantului extern, paginile 73-83 și 84-85.