P6_TA(2007)0030

O strategie tematică privind reciclarea deşeurilor

Rezoluţia Parlamentului European privind o strategie tematică privind reciclarea deşeurilor (2006/2175(INI))

Parlamentul European,

- având în vedere comunicarea Comisiei către Consiliu, Parlamentul European, Comitetul Economic şi Social European şi Comitetul Regiunilor privind "Dezvoltarea utilizării durabile a resurselor: o strategie tematică privind prevenirea şi reciclarea deşeurilor" (COM(2005)0666),

- având în vedere articolele 2 şi 6 din Tratatul CE, în temeiul cărora obligaţiile de protecţie a mediului trebuie integrate în diferitele sectoare ale politicii comunitare în vederea promovării unei dezvoltări durabile a activităţilor economice, din punctul de vedere al mediului,

- având în vedere articolul 175 din Tratatul CE,

- având în vedere Decizia nr. 1600/2002/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 22 iulie 2002 de stabilire a celui de-al şaselea Program comunitar de acţiune pentru mediu [1] (PAM 6), în special articolul 8,

- având în vedere Comunicarea Comisiei privind "O strategie tematică privind utilizarea durabilă a resurselor naturale" (COM(2005)0670) (Strategia resurselor),

- având în vedere rezoluţia sa din 20 aprilie 2004 privind Comunicarea Comisiei: "Spre o strategie tematică privind prevenirea şi reciclarea deşeurilor" [2],

- având în vedere Rezoluţia sa din 19 noiembrie 2003 referitoare la raportul de urmărire privind Directiva Consiliului 75/442/CEE (Directiva-cadru privind deşeurile) [3],

- având în vedere rezoluţia sa din 14 noiembrie 1996 privind Comunicarea Comisiei privind revizuirea strategiei comunitare de gestionare a deşeurilor, precum şi proiectul de rezoluţie a Consiliului privind politica deşeurilor [4] şi Rezoluţia Consiliului din 24 februarie 1997 privind strategia comunitară de gestionare a deşeurilor [5],

- având în vedere hotărârile Curţii de Justiţie a Comunităţilor Europene, în special Cazurile C-203/96, C-365/97, C-209/98, C-418/99, C-419/99, C-9/00, C-228/00, C-458/00, C-416/02 şi C-121/03,

- având în vedere articolul 45 din Regulamentul de procedură,

- având în vedere raportul Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară (A6-0438/2006),

Introducere

A. întrucât articolul 8 din PAM 6 a stabilit obiective, ţinte şi principii foarte clare pentru politica deşeurilor a UE,

B. întrucât articolul 8 alineatul (2) punctul (iv) din PAM 6 prevede dezvoltarea sau revizuirea directivelor privind deşeurile din construcţii şi demolări, nămolul de epurare şi deşeurile biodegradabile,

Situaţia actuală

C. întrucât, în pofida unor succese obţinute prin politica în domeniul deşeurilor a UE în ultimii 30 de ani, rămân următoarele probleme:

1. volumele de deşeuri, atât cele periculoase, cât şi cele nepericuloase, continuă să crească;

2. potenţialul pentru prevenirea şi reciclarea deşeurilor nu este utilizat pe deplin;

3. transporturile ilegale (transfrontaliere) de deşeuri sunt în continuare în creştere;

4. gestionarea deşeurilor generează emisii în aer, apă şi sol;

5. anumite fluxuri importante de deşeuri nu sunt legiferate;

6. legislaţia în domeniul deşeurilor este, în multe cazuri, aplicată în mod deficitar;

7. statele membre au abordări diferite de rezolvare a problemelor deşeurilor;

8. formularea actuală a legislaţiei comunitare privind deşeurile dă naştere unor probleme de interpretare,

D. întrucât economiile sunt precum ecosistemele: ambele sisteme consumă energie şi materiale şi le transformă în produse şi procese, diferenţa fiind că economia noastră urmează fluxuri lineare de resurse, în vreme ce natura este ciclică; întrucât ecosistemele realizează funcţii care transformă deşeurile în resurse, prin transferarea energiei solare, şi întrucât procesele industriale nu pot realiza acest lucru; întrucât, pe fundalul populaţiilor şi economiilor cu creştere rapidă, producţia şi produsele care generează fluxuri de deşeuri pe care natura nu le poate absorbi şi nu le poate transforma în resurse noi sunt din ce în ce mai problematice din punct de vedere al durabilităţii,

E. întrucât este necesară de urgenţă transformarea actualului sistem de producţie şi consum; întrucât principalul obiectiv este schimbarea consumului într-o direcţie durabilă şi aducerea proceselor de extragere a materiilor prime, a producţiei şi a proiectării produselor la un nivel cât mai apropiat de proiectarea şi procesele naturale,

F. întrucât o mai bună înţelegere a modului de funcţionare a sistemelor naturale şi a structurării activităţilor conform principiilor biologice poate îmbunătăţi mediul şi poate stabili anumite limite,

G. întrucât promovarea unor practici mai integrate şi sistematice, cum ar fi de exemplu gruparea producţiei, gândirea funcţională (transformarea produselor în servicii), dematerializarea şi dezvoltarea tehnologică pe baza imitării naturii este un mod de prevenire a generării de deşeuri,

Obiectivele unei politici UE în domeniul deşeurilor în curs de evoluţie

H. întrucât în majoritatea statelor membre, eliminarea, în special în rampele de gunoi, este încă forma cea mai comună de tratare a deşeurilor,

I. întrucât prevenirea, reutilizarea, reciclarea şi recuperarea de energie din deşeuri - ordinea reflectând gradul de relevanţă - pot economisi resurse naturale,

J. întrucât obiectivele comunitare şi naţionale de prevenire nu au fost atinse niciodată, deşi prevenirea rămâne încă cel mai important obiectiv,

K. întrucât nu există standarde comunitare minime adecvate care să se aplice multor facilităţi de recuperare şi reciclare, fapt ce conduce la niveluri diferite de protecţie a mediului în statele membre, dumping ecologic şi denaturări ale concurenţei,

1. recunoaşte comunicarea Comisiei privind "Dezvoltarea utilizării durabile a resurselor: O strategie tematică privind prevenirea şi reciclarea deşeurilor" ca bază de discuţie asupra viitoarei politici în domeniul deşeurilor;

2. subliniază faptul că gestionarea deşeurilor ar trebui să aibă ca obiectiv esenţial atingerea unui nivel de protecţie a mediului şi a sănătăţii umane, mai mult decât facilitarea funcţionării pieţei interne pentru recuperarea deşeurilor;

3. subliniază faptul că ar trebui să se ţină seama nu numai de impactul asupra mediului în UE, ci şi de impactul în afara UE;

4. subliniază importanţa principiilor generale ale gestionării deşeurilor, precum principiul precauţiei şi principiul poluatorul plăteşte, principiul responsabilităţii generatorului de deşeuri şi, pentru fluxuri de deşeuri specifice, principiul responsabilităţii individuale a producătorului, precum şi principiile proximităţii şi al autosuficienţei;

Acţiuni principale

5. subliniază faptul că punerea deplină în aplicare a legislaţiei UE existente privind deşeurile şi aplicarea în aceleaşi condiţii în toate statele membre sunt priorităţi cheie,

6. nu înţelege de ce, în ciuda propunerii de revizuire a directivei-cadru privind deşeurile, multe măsuri şi instrumente concrete de punere în aplicare (care au fost prevăzute în PAM 6) sunt absente,

Simplificarea şi modernizarea legislaţiei existente

7. subliniază faptul că modificarea definiţiilor ar trebui întreprinsă doar pentru a le clarifica şi nu pentru a slăbi normele de protecţie a mediului sau pentru a încuraja opinia publică să accepte un concept (de exemplu, prin reducerea conotaţiei negative a conceptelor "deşeuri" sau "eliminare");

8. subliniază faptul că deciziile politice, precum definiţiile deşeurilor, recuperării şi eliminării, nu trebuie să fie examinate în conformitate cu procedura de comitologie, ci prin codecizie;

9. subliniază faptul că utilizarea procedurii de comitologie ar trebui limitată la deciziile fără implicaţii politice, în special la cele de natură tehnică şi ştiinţifică;

10. se opune unei declasificări generale a deşeurilor care ar putea conduce la o tratare neadecvată din punct de vedere al mediului şi la absenţa trasabilităţii fluxurilor de deşeuri; subliniază faptul că procedurile pentru declasificarea deşeurilor poate fi luată în considerare doar în cazuri excepţionale pentru fluxuri omogene de deşeuri, precum compostul, agregatele reciclate, hârtia recuperată şi sticla recuperată;

11. subliniază faptul că statutul de "sfârşit al vieţii deşeurilor" nu ar trebui să fie atins decât dacă fluxul de deşeuri în cauză a ajuns la sfârşitul unei operaţiuni de reutilizare, de reciclare sau de recuperare — ceea ce nu elimină posibilitatea ca o operaţiune de recuperare să conducă la producerea de noi deşeuri — şi este conform cu criteriile europene convenite, ceea ce permite afectarea lui pentru un anumit scop, şi după adoptarea şi aplicarea normelor de trasabilitate;

12. solicită ca toate deşeurile destinate recuperării de energie sau incinerării să rămână deşeuri, care ar trebui să intre sub incidenţa Directivei 2000/76/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 4 decembrie 2000 privind incinerarea deşeurilor [6];

13. subliniază faptul că listele cu operaţiunile de recuperare şi eliminare din anexele la directiva-cadru privind deşeurile ar trebui revizuite şi adaptate la practicile actuale de gestionare a deşeurilor, în conformitate cu procedura de codecizie;

14. îşi exprimă cu fermitate reţinerile în legătură cu metoda propusă de calcul a eficienţei energetice şi în legătură cu faptul că aceasta se va aplica numai instalaţiilor de incinerare a deşeurilor urbane; invită Comisia să revizuiască directiva privind incinerarea deşeurilor, în vederea stabilirii unor standarde ecologice egale (pentru emisii şi eficienţa energetică), atât pentru incinerarea, cât şi co-incinerarea deşeurilor;

Introducerea noţiunii de ciclu de viaţă în politica din domeniul deşeurilor

15. subliniază importanţa cheie a ierarhiei deşeurilor, care stabileşte priorităţile de acţiune în ordine descrescătoare:

- prevenire;

- reutilizare;

- reciclarea materialelor;

- alte operaţiuni de recuperare, de exemplu recuperarea de energie;

- eliminare,

ca regulă generală a gestionării deşeurilor pentru atingerea obiectivului de reducere a generării de deşeuri, precum şi a impactului negativ asupra sănătăţii şi mediului care rezultă din generarea şi gestionarea deşeurilor;

16. consideră că noţiunea de ciclu de viaţă este un concept util pentru evaluarea impactului deşeurilor asupra mediului şi a sănătăţii umane; subliniază faptul că ierarhia în sine se bazează pe acest concept, dar recunoaşte faptul că ciclul de viaţă şi alte analize pot fi utilizate, în cazuri excepţionale, pentru a se abate de la ierarhia deşeurilor, dar numai când există probe clare că o altă opţiune este de fapt mai bună din motive de mediu şi de sănătate sau pentru a evita costuri prea ridicate;

Îmbunătăţirea bazei de cunoştinţe

17. susţine îmbunătăţirea bazei de cunoştinţe în ceea ce priveşte politica din domeniul deşeurilor a UE, dar subliniază faptul că punerea în aplicare a acţiunilor concrete este mai importantă;

Prevenirea producerii de deşeuri

18. regretă lipsa obiectivelor de reducere cantitativă şi calitativă a tuturor deşeurilor relevante, indicate în PAM 6 drept una dintre acţiunile prioritare; invită Comisia să prezintă o propunere de obiective în evaluarea sa finală a PAM 6;

19. invită Comisia să prezinte măsuri concrete de prevenire a producerii de deşeuri în domeniile politicii produselor, al politicii privind substanţele chimice şi proiectarea ecologică, prin care să se reducă la minim generarea deşeurilor şi prezenţa substanţelor periculoase din deşeuri şi, astfel, să se stimuleze tratarea sigură şi ecologică a deşeurilor; subliniază importanţa promovării produselor şi a tehnologiilor care sunt mai puţin dăunătoare pentru mediu, precum şi a produselor care sunt mai potrivite pentru reutilizare şi reciclare;

20. atrage atenţia asupra interacţiunii dintre strategiile în domeniul deşeurilor şi alte strategii, în special utilizarea durabilă a resurselor naturale, dezvoltarea durabilă şi politica integrată a produselor;

21. invită Comisia să dezvolte un set de indicatori până în 2008, după cum s-a anunţat în Strategia privind resursele;

22. subliniază faptul că aplicarea corespunzătoare a noţiunii de responsabilitate a producătorului este un instrument puternic pentru prevenirea producerii de deşeuri;

23. atrage atenţia asupra rolului campaniilor de informare privind politica în domeniul deşeurilor, în special privind prevenirea şi sensibilizarea publicului în legătură cu avantajele unei gestionări durabile a deşeurilor;

24. invită Comisia să consolideze aspectele de prevenire a deşeurilor din Documentele de referinţă pentru cele mai bune tehnici disponibile (BREF), elaborate în conformitate cu Directiva Consiliului 96/61/CE din 24 septembrie 1996 privind prevenirea şi controlul integrat al poluării [7] (directiva privind PCIP) şi să includă în aceste documente orientări relevante;

Reutilizare

25. invită Comisia să prezinte măsuri concrete pentru promovarea activităţilor de reutilizare şi reparaţii:

- prin înfiinţarea unei acreditări pentru centrele de utilizare;

- prin introducerea unei rate reduse a TVA pentru produsele vândute de centrele acreditate de reutilizare;

- prin dezvoltarea unei foi de parcurs pentru elaborarea de standarde de reutilizare la nivelul UE;

- prin asigurarea supravegherii şi raportării privind activităţile de reutilizare;

Spre o societate europeană de reciclare

26. subliniază importanţa elaborării de standarde minime comune pentru recuperare şi reciclare la nivelul UE şi subliniază faptul că se va crea un spaţiu de acţiune echitabil numai când utilizarea instrumentelor economice este armonizată pe teritoriul UE;

27. subliniază importanţa separării deşeurilor la sursă, precum şi a obiectivelor în materie de reciclare şi a responsabilităţii producătorului în vederea creşterii ratei de reciclare a anumitor fluxuri de deşeuri;

28. recunoaşte necesitatea unei cooperări mai bune în UE pentru gestionarea problemelor deşeurilor transfrontaliere;

29. subliniază faptul că orice abordare axată pe materiale care vizează promovarea reciclării ar trebui să fie aplicată în cooperare cu o abordare axată pe fluxurile de deşeuri; invită Comisia să analizeze pe viitor fezabilitatea şi fiabilitatea economică a unei astfel de strategii;

30. invită încă o dată Comisia să propună directive separate privind deşeurile biodegradabile, deşeurile din construcţii şi demolări şi nămolul de epurare, după cum este indicat în PAM 6;

31. invită Comisia să dea urmare Cărţii sale verzi privind aspectele privind mediul ale PVC (COM(2000) 0469);

32. solicită reducerea la minim a cantităţilor de deşeuri pentru eliminare; invită încă o dată Comisia să revizuiască Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deşeuri [8], inclusiv a unui calendar:

- din 2010, interzicerea depozitelor de deşeuri care nu au fost pretratate, cu compuşi fermentabili;

- din 2015, interzicerea depozitelor de deşeuri pentru hârtie, carton, sticlă, materiale textile, lemn, materiale din plastic, metale, cauciuc, plută, ceramică, beton, cărămidă şi ţiglă;

- din 2020, interzicerea depozitelor de deşeuri pentru toate deşeurile reciclabile;

- din 2025, interzicerea depozitelor de deşeuri pentru toate deşeurile reziduale, cu excepţia cazurilor în care acest lucru este imposibil sau periculos (de exemplu, cenuşa de filtrare);

33. consideră că Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului din 14 iunie 2006 privind transportul deşeurilor [9] pune în aplicare obligaţiile legale din Convenţia ONU de la Basel [10] şi deciziile OCDE [11]; susţine prevenirea dumpingului ecologic şi a falsei recuperări şi subliniază faptul că unul dintre obiectivele reglementării transporturilor de deşeuri este de a încuraja reutilizarea şi reciclarea deşeurilor, asigurându-se un nivel ridicat de protecţie a mediului şi a sănătăţii umane;

34. subliniază dreptul statelor membre de a aplica principiul proximităţii şi al autosuficienţei în legătură cu recuperarea sau eliminarea deşeurilor urbane mixte în vederea încurajării planificării naţionale a gestiunii deşeurilor şi a capacităţii de incinerare a deşeurilor;

*

* *

35. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului şi Comisiei, precum şi guvernelor şi parlamentelor statelor membre.

[1] JO L 242, 10.9.2002, p. 1.

[2] JO C 104 E, 30.4.2004, p. 401.

[3] JO C 87 E, 7.4.2004, p. 400.

[4] JO C 362, 2.12.1996, p. 241.

[5] JO C 76, 11.3.1997, p. 1.

[6] JO L 332, 28.12.2000, p. 91.

[7] JO L 257, 10.10.1996, p. 26.

[8] JO L 182, 16.7.1999, p. 1.

[9] JO L 190, 12.7.2006, p. 1.

[10] Convenţia de la Basel din 22 martie 1989 privind controlul transporturilor transfrontaliere de deşeuri periculoase şi al eliminării acestora,(Decizia Consiliului 93/98/CEE, JO L 39, 16.2.1993, p.1).

[11] Decizia C(2001)107/Finală a Consiliului OCDE din 14 iunie 2001 privind revizuirea deciziei C(92)39/Finală privind controlul transporturilor transfrontaliere de deşeuri destinate operaţiunilor de recuperare.

--------------------------------------------------