[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 29.6.2007

COM(2007) 320 final

2005/0183 (COD)

COMUNICAREA COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN în conformitate cu articolul 251 alineatul (2) paragraful al doilea din Tratatul CE privind

poziţia comună a Consiliului referitoare la adoptarea unei directive a Parlamentului European şi a Consiliului privind calitatea aerului înconjurător şi un aer mai curat pentru Europa

2005/0183 (COD)

COMUNICAREA COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN în conformitate cu articolul 251 alineatul (2) paragraful al doilea din Tratatul CE privind

poziţia comună a Consiliului referitoare la adoptarea unei directive a Parlamentului European şi a Consiliului privind calitatea aerului înconjurător şi un aer mai curat pentru Europa (Text cu relevanţă pentru SEE)

1. PROCEDURă

Propunerea COM(2005) 447 finală a fost transmisă Parlamentului European şi Consiliului în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din Tratatul CE.

Comitetul Economic şi Social European şi-a dat avizul la 17 mai 2006.

Comitetul Regiunilor şi-a dat avizul la 26 aprilie 2006.

Parlamentul European şi-a dat avizul în primă lectură la 26 septembrie 2006.

În urma avizului Parlamentului European şi în conformitate cu articolul 250 alineatul (2) din Tratatul CE, Consiliul a ajuns cu majoritate calificată la un acord politic privind o poziţie comună la 23 octombrie 2006. Consiliul a adoptat poziţia comună la 25.6.2007.

2. SCOPUL PROPUNERII COMISIEI

Poluarea atmosferică are efecte foarte nocive asupra sănătăţii. Potrivit celor mai recente dovezi ştiinţifice şi sanitare, prezentate în comunicarea Comisiei referitoare la Strategia tematică privind poluarea atmosferică COM(2005) 446, numai expunerea la pulberile fine în suspensie PM2.5 prezente în aerul înconjurător provoacă diminuarea cu mai mult de 8 luni a duratei de viaţă statistice a unui cetăţean obişnuit al UE. Prin urmare, în propunerea sa, Comisia introduce standarde specifice de mediu pentru pulberile fine în suspensie PM2.5 prezente în aerul înconjurător. Punerea în aplicare a acestora ar trebui să contribuie în mod semnificativ la atingerea obiectivului Strategiei tematice privind poluarea atmosferică, care trebuie să reducă numărul de ani de viaţă pierduţi în Europa din cauza expunerii la pulberi în suspensie cu 47% în perioada cuprinsă între 2000 şi 2020.

În urma iniţiativei Comisiei privind „o mai bună legiferare”, propunerea Comisiei referitoare la o directivă privind calitatea aerului înconjurător şi un aer mai curat pentru Europa reuneşte dispoziţiile directivei-cadru şi ale celor trei directive derivate privind calitatea aerului înconjurător, precum şi decizia Consiliului privind schimbul de informaţii într-o directivă unică, în scopul simplificării, raţionalizării şi reducerii volumului legislaţiei existente. De asemenea, propunerea revizuieşte dispoziţiile existente pentru a integra experienţa statelor membre. În acest scop, propunerea:

1. introduce cerinţe specifice de monitorizare şi noi obiective de mediu pentru pulberile fine în suspensie PM2.5,

2. prevede o anumită flexibilitate în ceea ce priveşte punerea în aplicare permiţând, în condiţii specifice care urmează a fi aprobate de către Comisie, prelungirea termenelor pentru atingerea anumitor valori limită, de exemplu pentru pulberile în suspensie PM10 şi dioxidul de azot,

3. le permite statelor membre să îşi concentreze eforturile permiţând deducerea contribuţiilor naturale atunci când se evaluează respectarea valorilor limită.

3. OBSERVAŢIILE COMISIEI

3.1. Observaţii Generale

Parlamentul European şi-a dat avizul în primă lectură la 26 septembrie 2006. Comisia a acceptat în totalitate, parţial sau în principiu douăzeci şi nouă (29) din cele cincizeci şi nouă (59) de modificări propuse de Parlamentul European în cadrul primei lecturi. Şaisprezece (16) din douăzeci şi nouă (29) sunt deja reflectate cel puţin parţial în poziţia comună.

Comisia a acceptat toate modificările care ar conduce la o mai bună raţionalizare, o mai mare claritate sau la o ameliorare a informaţiilor oferite publicului: 2, 6, 11, 13, 19, 21, 26, 27, 31, 37, 39, 41, 42, 65; sau ar extinde domeniul de aplicare al reexaminării: 48.

Comisia a acceptat unele modificări parţial sau în principiu. În cazul unora dintre acestea, Comisia consideră că reformularea ar conferi o mai mare claritate. Celelalte conţin modificări acceptabile în principiu, de exemplu introducerea conceptului de eşalonare pentru obiectivul de reducere a expunerii în modificarea 49. Cu toate acestea, nu pot fi acceptate toate dispoziţiile din aceste modificări, deoarece unele dintre ele ar compromite echilibrul dintre asigurarea flexibilităţii punerii în aplicare şi protecţia sănătăţii publice.

Comisia a respins, în special, modificările care ar reduce nivelul de protecţie a sănătăţii publice fie sub nivelul legislaţiei existente, fie, în ceea ce priveşte obiectivul de reducere a expunerii pentru pulberile fine în suspensie PM2.5, sub nivelul obiectivelor propuse în Strategia tematică privind poluarea atmosferică. De asemenea, Comisia a respins modificările despre care consideră că introduc cerinţe care nu ar putea fi îndeplinite la termenul prevăzut sau că limitează sfera de acţiune a autorităţilor naţionale, regionale şi locale în ceea ce priveşte punerea în aplicare eficientă a directivei. Comisia consideră că, în ansamblul lor, modificările propuse de Parlament ar duce la o scădere a nivelului obiectivelor stabilite, faţă de cel din propunerea iniţială a Comisiei.

Din septembrie 2005, statele membre au discutat propunerea Consiliului. Poziţia comună conţine un număr semnificativ de modificări în comparaţie cu propunerea iniţială a Comisiei. În ceea ce priveşte prezentarea, textul a fost raţionalizat prin modificări cum ar fi eliminarea conceptului de nivel maxim de concentraţie şi introducerea unui plan unic privind calitatea aerului. Au fost abordate, de asemenea, unele dintre elementele principale ale propunerii iniţiale a Comisiei, mai precis evaluarea calităţii aerului, noi obiective pentru pulberile fine în suspensie PM2.5 şi flexibilitatea punerii în aplicare. Modificările sunt prezentate în detaliu mai jos. Acestea menţin echilibrul dintre nivelul obiectivelor propuse şi nivelul necesar al protecţiei sănătăţii publice, oferind în acelaşi timp o mai mare flexibilitate pentru punerea în aplicare a directivei, astfel cum se prevede în propunerea iniţială a Comisiei. S-a ajuns la acordul politic cu o majoritate calificată, Ţările de Jos şi Polonia votând împotrivă, în timp ce Suedia s-a abţinut.

3.2. Observaţii detaliate

3.2.1. Modificări propuse de Parlament acceptate de Comisie şi incluse în totalitate sau parţial în poziţia comună.

Conţinutul, dacă nu forma următoarelor modificări care au fost acceptate în totalitate, în principiu sau parţial de către Comisie se regăseşte în poziţia comună: modificările numărul 1, 2, 13, 14, 19, 21, 26, 27, 29, 31, 40, 41, 42, 45, 48 şi 65.

Majoritatea acestor modificări reflectă înlocuirea conceptului de nivel maxim de concentraţie cu conceptul, mai consolidat, de valoare limită. Având în vedere că ambele concepte au aceleaşi consecinţe juridice, aceasta nu duce la o modificare a conţinutului, ci raţionalizează textul şi reduce numărul de standarde diferite utilizate.

Modificarea 41 se referă la obligaţia statului membru de a notifica dispoziţiile referitoare la sancţiuni Comisiei. Comisia acceptă propunerea Parlamentului de a suprima această obligaţie, având în vedere că acelaşi obiectiv poate fi atins în conformitate cu articolul 33 din directivă şi prin obligaţia generală stabilită în anexa 10 din tratatul CE.

3.2.2. Modificări propuse de Parlament acceptate de Comisie dar care nu sunt incluse în poziţia comună.

Modificarea 6 se referă la un motiv care încurajează puternic completarea măsurătorilor fixe prin modelare şi măsurători orientative.

Modificarea 11 descrie raţionamentul care stă la baza dispoziţiilor articolului 22. În cadrul poziţiei comune, aceste dispoziţii sunt abordate la motivul 15.

Modificările 37 şi 39 propun includerea federaţiilor industriale pe lista organismelor competente care trebuie informate în temeiul dispoziţiilor privind informaţiile publice prevăzute la articolele 24 şi 26. Comisia consideră că această includere este justificată şi nu diferă de bunele practici existente.

3.2.3. Modificări propuse de Parlament respinse de Comisie dar care sunt incluse în poziţia comună.

Nu se aplică.

3.2.4. Modificări aduse propunerii Consiliului – elementele principale

Dispoziţiile privind evaluarea calităţii aerului, noile obiective pentru pulberile fine în suspensie PM2.5 şi dispoziţiile privind flexibilitatea punerii în aplicare, astfel cum au fost propuse de Comisie, au fost abordate de Consiliu, precum şi de Parlament, în special la motivele 45, 49, 50, 60 şi 81.

Evaluarea calităţii aerului. Costul monitorizării a fost semnalat ca fiind o preocupare importantă în cadrul Consiliului. În acest scop, au fost introduse modificări ale pragurilor de evaluare pentru PM10 şi ale cerinţelor minime pentru monitorizarea pulberilor în suspensie. Recunoscând preocuparea Consiliului, Comisia a subliniat în acelaşi timp importanţa unor informaţii adecvate privind evaluarea pentru garantarea uniformităţii condiţiilor de evaluare a conformităţii, pentru dezvoltarea politicilor şi pentru informarea cu privire la măsurile efective de reducere, dacă este cazul. Dispoziţiile referitoare la evaluarea PM10 şi PM2.5 prevăzute în final în poziţia comună constituie un compromis şi reprezintă pentru Comisie cerinţele minime care vor permite încă satisfacerea obiectivelor menţionate anterior.

Poziţia comună a introdus modificări importante referitoare la anexa III la directivă, care precizează într-un mod mai detaliat cerinţe minime necesare pentru efectuarea evaluării pe întreg teritoriul statului membru. Anexa III include o definiţie restrictivă a zonelor specifice unde nu trebuie evaluată respectarea valorilor limită, care vizează protecţia sănătăţii umane. Acest lucru ar favoriza o abordare mai armonizată a evaluării conformităţii. Comisia va monitoriza îndeaproape punerea în aplicare pentru a se asigura că această dispoziţie de punere în aplicare nu va reduce în nici un fel protecţia sănătăţii publice sau nu va compromite un concept major conform căruia valorile limită se aplică peste tot.

Criteriile de localizare a punctelor de prelevare a probelor pentru poluanţi cu valorile limită stabilite în anexa III au fost de asemenea raţionalizate, pentru a se aplica în acelaşi mod pentru toţi poluanţii. Comisia ar fi preferat să menţină propunerea iniţială care reproduce dispoziţiile din legislaţia existentă, având în vedere că modificările pot duce la o deplasare a punctelor de prelevare a probelor existente şi la perturbarea tendinţelor de monitorizare. Comisia va monitoriza evoluţia, deoarece modificările pot crea probleme privind punerea în aplicare a altor dispoziţii, de exemplu informaţiile publice şi privind furnizarea de informaţii utile pentru dezvoltarea politicilor şi va reexamina acest aspect în cadrul comitetului de reglementare, dacă este necesar. Cu toate acestea, deoarece valorile limită se aplică peste tot, cu excepţia zonelor definite în mod explicit, deplasarea în sine a staţiei nu modifică nivelul de protecţie a sănătăţii publice.

Poziţia comună abordează în anexa VI şi calendarul pentru asigurarea conformităţii echipamentului existent în reţeaua de monitorizare cu dispoziţiile noilor standarde CEN care stabilesc metodele de referinţă care au fost introduse în propunerea Comisiei. Comisia acceptă termenele limită introduse, deoarece acestea vor oferi un calendar de punere în aplicare eficient din punct de vedere al costurilor pentru modernizarea reţelei, acolo unde este necesar. Cu toate acestea, Comisia menţionează că, în ceea ce priveşte măsurătorile folosite pentru evaluare, obiectivele de calitate a datelor din anexa I şi dispoziţiile care permit demonstrarea echivalenţei anexei VI se aplică încă în totalitate.

Standard PM 2.5 Poziţia comună înlocuieşte în anexa XIV nivelul maxim de concentraţie pentru PM2.5 de 25µg/m3, care trebuie atins în 2010, cu o abordare pe două niveluri care introduce o valoare ţintă fără caracter obligatoriu cu acelaşi nivel în 2010 şi o valoare limită obligatorie din punct de vedere juridic în 2015. Obiectivul reducerii expunerii a fost extins de la o dispoziţie privind o reducere unică de 20% la o eşalonare a indicatorului de reducere a expunerii cu valori încadrate în marja 7-13µg/m3. De asemenea, dispoziţiile poziţiei comune permit 3 opţiuni diferite pentru stabilirea indicatorului de reducere a expunerii de bază, pentru a oferi timpul necesar instalării unor staţii adecvate de monitorizare a PM2.5. Comisia susţine aceste modificări, deoarece ele nu schimbă nivelul obiectivelor stabilite în propunerea Comisiei şi vor asigura o punere în aplicare mai eficientă.

Comisia consideră că, în cadrul dublului obiectiv de mediu privind PM2.5, obiectivul de reducere a expunerii ar trebui să fie motorul principal care determină adoptarea măsurilor, valoarea limită anuală servind în principal drept nivel maxim pentru a-i proteja pe cetăţenii din zonele cele mai vulnerabile. Pe baza cunoştinţelor actuale, Comisia consideră că eforturile de respectare a unei valori limită anuale mai stricte pentru PM2.5 de 20µg/m3 până în 2015, astfel cum se propune la modificarea 50 propusă de Parlament ar duce la o concentrare excesivă asupra „punctelor fierbinţi”, zone limitate cu concentraţii ridicate, în detrimentul măsurilor care vizează reducerea expunerii generale a populaţiei. Pe de altă parte, modificarea 49 propune reducerea cerinţelor privind obiectivul de reducere a expunerii pentru majoritatea nivelurilor de concentraţie, ceea ce ar avea drept efect general reducerea nivelului-ţintă propus pentru noile standarde PM2.5 şi nu ar permite atingerea obiectivului referitor la sănătate stabilit în Strategia tematică privind poluarea atmosferică.

Flexibilitatea punerii în aplicare. În timp ce propunerea Comisiei a introdus la articolul 22 un termen limită absolut (1 ianuarie 2010) pentru prelungirea termenului de atingere a valorii limită pentru PM10, poziţia comună stabileşte termenul limită maxim la 3 ani de la intrarea în vigoare a directivei. Poziţia comună menţine condiţiile care trebuie îndeplinite pentru acordarea prelungirii. Dispoziţiile referitoare la prelungirea termenelor limită pentru benzen şi dioxid de azot nu au fost modificate. Opţiunea privind pulberile fine în suspensie PM2.5 a fost eliminată în urma schimbării termenului de atingere a valorii limită pentru PM2.5 din 2010, în propunerea iniţială a Comisiei, în 2015. Posibilitatea de a solicita o prelungire pentru dioxidul de sulf, monoxidul de carbon şi plumb a fost eliminată. Comisia ar prefera calendarul său iniţial de atingere a valorii limită pentru PM10, dar consideră că această prelungire nu compromite echilibrul general al propunerii. Modificarea 81 propusă de Parlamentul European acordă până la 6 ani de la intrarea în vigoare a directivei. Această prelungire ar duce aproape sigur la o întârziere a punerii în aplicare a măsurilor, reducând nivelul de protecţie a sănătăţii publice în toate zonele unde se înregistrează în prezent depăşiri ale valorilor limită pentru PM10.

3.2.5. Modificări ale textului referitoare la noile proceduri de comitologie

Comisia îşi rezervase poziţia cu privire la modificările 61-63 propuse de Parlament, care introduc o trimitere la noua procedură de reglementare cu control exercitat de comitetul instituit în temeiul directivei, până la acordul interinstituţional privind formularea comună pentru includerea în legislaţia secundară a UE. În poziţia comună a fost introdusă o dispoziţie reformulată care acoperă acelaşi conţinut, folosind ultima formulare convenită între instituţii în noiembrie 2006. Aceasta este diferită faţă de modificarea 62 în ceea ce priveşte domeniul de aplicare, deoarece nu introduce procedura de reglementare cu control pentru adoptarea măsurilor de punere în aplicare, determinând informaţiile suplimentare care trebuie puse la dispoziţie de către statele membre în conformitate cu articolul 27. Comisia poate sprijini aceste modificări.

4. CONCLUZIE

Toate instituţiile UE împărtăşesc obiectivele comune cu privire la protecţia sănătăţii publice şi a mediului şi în special necesitatea introducerii unor standarde pentru pulberile fine în suspensie PM2.5, inclusiv noul obiectiv de reducere a expunerii. Flexibilitatea suplimentară în ceea ce priveşte punerea în aplicare, astfel cum a fost propusă de Comisie, s-a bucurat de susţinere generală. Principalele obstacole în calea ajungerii la un acord în primă lectură au fost punctele de vedere diferite privind gradul exact de flexibilitate, privind necesitatea modificării standardelor existente pentru pulberile în suspensie PM10, precum şi privind rigurozitatea şi natura juridică a noului standard pentru pulberile fine în suspensie PM2.5.

În poziţia comună, statele membre au confirmat poziţia iniţială a Comisiei de a păstra neschimbate standardele existente, permiţând totodată o mai mare flexibilitate cu privire la respectarea valorilor limită pentru pulberile în suspensie PM10 şi au modificat într-o mică măsură noile standarde pentru PM2.5.

Comisia poate sprijini poziţia comună, având în vedere că echilibrul prezentat de propunerea Comisiei între preocuparea intensă pentru sănătatea publică, care necesită o acţiune fermă şi continuă în vederea îmbunătăţirii calităţii aerului în anumite zone şi introducerea unor standarde ambiţioase şi obligatorii din punct de vedere juridic pentru PM2.5, pe de o parte, şi flexibilitatea introdusă pentru a facilita punerea în aplicare, pe de altă parte, a fost, cu toate acestea, menţinut. De asemenea, poziţia comună menţine angajamentul clar de a reexamina după cinci ani standardele privind pulberile fine în suspensie pentru a conferi obiectivului de reducere a expunerii un caracter obligatoriu din punct de vedere juridic.

Poziţia comună include dispoziţii suplimentare, de exemplu obligaţia Comisiei de a pregăti orientări privind determinarea contribuţiilor din sursele naturale şi acoperirea cu nisip pe timp de iarnă. Comisia consideră binevenite aceste adăugiri, deoarece ele vor facilita o abordare mai armonizată a punerii în aplicare a directivei în Uniunea Europeană.

Comisia ar fi preferat să fie menţinute anumite dispoziţii specifice din propunere, în special cele referitoare la cerinţele minime de monitorizare a calităţii aerului. Cu toate acestea, ea recunoaşte că poziţia comună reprezintă o îmbunătăţire importantă în comparaţie cu dispoziţiile directivelor existente şi, prin urmare, o susţine.