Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind instituirea unui program pentru mediu și politici climatice (LIFE) /* COM/2011/0874 final - 2011/0428 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Comunicarea Comisiei privind cadrul financiar multianual (CFM) pentru 2004-2020 (denumită în continuare Comunicarea CFM)[1] stabilește cadrul bugetar și principalele orientări în vederea realizării strategiei Europa 2020[2]. În propunerea sa, Comisia a decis să abordeze mediul și politicile climatice ca parte integrantă a tuturor principalelor instrumente și intervenții. Această abordare „integratoare” presupune că obiectivele de mediu și climatice „trebuie să se reflecte în toate instrumentele principale pentru a garanta că acestea contribuie la realizarea unei economii cu emisii scăzute de carbon, eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor și rezistentă la schimbările climatice, care va spori competitivitatea Europei, va crea locuri de muncă mai multe și mai ecologice, va consolida securitatea energetică și va fi benefică pentru sănătate.” Cu toate acestea, principalele instrumente de finanțare al Uniunii nu răspund tuturor necesităților specifice în materie de protecție a mediului și de politici climatice. Legislația în domeniul mediului și al politicilor climatice continuă să fie pusă în aplicare în mod neuniform și inadecvat pe teritoriul Uniunii, ceea ce duce la consolidarea problemelor existente în aceste domenii. Această situație impune elaborarea unor metode noi și mai eficiente de punere în aplicare a legislației, precum și dezvoltarea și diseminarea bunelor practici în întreaga Uniune, pentru a se asigura schimbul de experiență între statele membre și părțile interesate. Din acest motiv, pe lângă integrarea chestiunilor de mediu și climatice, Comisia propune continuarea programului LIFE, reglementat în prezent prin Regulamentul LIFE+[3]. Combinarea abordării integratoare cu un instrument specific va spori coerența și valoarea adăugată a intervenției Uniunii. Un instrument dedicat permite Comisiei să contureze mai bine prioritățile, să monitorizeze direct punerea în aplicare și să se asigure că resursele disponibile sunt utilizate în mod eficace pentru protecția mediului și a climei. Această abordare îi oferă Comisiei posibilitatea de a selecționa cele mai bune proiecte din întreaga Uniune, soluționând astfel neregulile în materie de coordonare. În plus, activele de mediu au în general caracter de active publice și sunt distribuite inegal pe suprafața Uniunii. Obligația de a conserva și de a ameliora aceste active impune aplicarea coerentă a principiului solidarității și al partajării responsabilităților. În acest context, articolul 8 din Directiva „Habitate”[4] face în mod explicit legătura între aplicarea măsurilor de conservare și cofinanțarea de către Uniune. Programul LIFE joacă un rol în esențial în conservarea activelor publice de mediu și climatice ale Uniunii, ceea ce contribuie la ameliorarea repartizării solidarității și a responsabilităților partajate. Un program de finanțare specific pentru mediu și politici climatice: · asigură o intervenție mai eficace decât acțiunea individuală a statelor membre, prin faptul că reunește mai multe resurse și un volum mai mare de expertiză, precum și prin atragerea unor parteneriate care ar fi foarte dificil de creat în alte condiții; · oferă o platformă pentru dezvoltare, pentru schimbul de bune practici și de cunoștințe, ameliorând, catalizând și accelerând schimbările în punerea în aplicare acquis-ului în domeniul mediului și al climei și permițând statelor membre și părților interesate să facă schimb de experiență și să abordeze mai eficient aceste provocări; · creează sinergii între fondurile Uniunii și fondurile naționale prin coordonarea în comun a acțiunii acestora în vederea atingerii obiectivelor de mediu și climatice, mobilizând totodată fonduri publice și private suplimentare. Acest lucru sporește coerența și eficacitatea intervenției Uniunii și promovează o punere în aplicare mai omogenă a acquis-ului; · sporește vizibilitatea politicilor de mediu și climatice, apropiind Uniunea de cetățenii ei și evidențiind angajamentul Uniunii în favoarea atingerii obiectivelor de mediu și climatice, sporind astfel importanța acestor obiective. Mai multe evaluări[5] confirmă faptul că programul LIFE este un instrument care dă rezultate bune în ceea ce privește punerea în aplicare politicii și a legislației de mediu a Uniunii, având o valoare adăugată semnificativă. Cu toate acestea, evaluările respective au evidențiat, de asemenea, faptul că impactul programului LIFE asupra politicii este limitat din cauza lipsei de orientare strategică. Acest lucru s-a datorat, în parte, abordării pur ascendente a programului cu privire la selecționarea proiectelor, care nu a permis Comisiei să orienteze cererea în funcție de necesitățile politicilor de mediu și climatice ale Uniunii. Prin urmare, este necesară o concentrare mai clară asupra activităților și sectoarelor în care programul LIFE ar putea interveni cu succes. Noile provocări care ne așteaptă și atingerea obiectivelor generale și specifice ale strategiei Europa 2020 impun modificarea programului. Combaterea schimbărilor climatice și consolidarea rezilienței Uniunii față de riscurile conexe pe care le implică acestea sunt printre cele mai importante provocări cu care se confruntă Uniunea și sunt necesare măsuri urgente, după cum reiese din strategia Europa 2020. Comisia recunoaște aceste provocări și afirmă, în Comunicarea CFM, că intenționează să majoreze la cel puțin 20 % proporția bugetului Uniunii alocată politicilor climatice, cu ajutorul contribuțiilor din partea diferitelor politici. Prin urmare, programul pentru mediu și politici climatice (LIFE) trebuie să contribuie la atingerea acestui obiectiv. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRŢILE INTERESATE ŞI EVALUĂRILE IMPACTULUI Prezentul regulament se bazează pe o analiză exhaustivă a opțiunilor abordate în evaluarea impactului[6] și pe o amplă consultare cu părțile interesate. În special, au fost realizate următoarele studii și consultări: – evaluarea ex-post a programului LIFE (1996-2006)[7] și evaluarea intermediară a programului LIFE+ (2007-2009)[8]; – studii comandate unor consultanți externi, și anume: Combined impact assessment and ex-ante evaluation of the review of the LIFE+ Regulation („Evaluarea impactului combinată cu evaluarea ex-ante a revizuirii Regulamentului privind LIFE+”)[9] și Climate Change in the future multiannual financial framework („Schimbările climatice în contextul viitorului cadru financiar multianual”)[10]; – o consultare deschisă online pe tema „Vocea ta în Europa” (Your Voice in Europe)[11]; – o consultare condusă de Comitetul Regiunilor[12]; – o consultare a membrilor comitetului LIFE+ și a atașaților pentru mediu ai statelor membre, precum și o reuniune ad-hoc a părților interesate[13]. Din consultări reiese că programul LIFE este considerat ca având în general rezultate bune, în termeni atât de mediu, cât și de valoare adăugată. Părțile interesate susțin continuarea programului LIFE și sprijină diferitele intervenții și propuneri ale Comisiei, inclusiv în privința unui nou tip de proiecte, și anume proiectele integrate. Deși părțile interesate susțin ideea că programul LIFE trebuie să se concentreze mai mult asupra punerii în aplicare și integrării obiectivelor de mediu și climatice în alte politici, ele nu sunt de acord cu limitarea domeniilor tematice care fac obiectul acestuia. În mod similar, deși părțile interesate susțin în general trecerea de la o abordare pur ascendentă la o abordare mai degrabă descendentă, ele se opun stabilirii unor priorități anuale și exhaustive. Acest lucru se explică, în principal, prin faptul că domeniile prioritare ar trebui să fie relativ stabile pentru a permite candidaților potențiali să planifice, să elaboreze și să prezinte propuneri. Prin urmare, evaluarea impactului s-a axat pe recomandările formulate în cadrul evaluărilor și pe cele ale Curții de Conturi[14], vizând creșterea eficacității și a valorii adăugate a programului LIFE și integrând totodată principalele preocupări și sugestii formulate de părțile interesate. Opțiunile de stabilire a priorităților analizate în evaluarea impactului încearcă să creeze un echilibru între nevoia de stabilitate a candidaților potențiali și nevoia unei mai mari concentrări asupra necesităților strategice ale Uniunii. Au fost analizate trei scenarii. Primul este statu-quo-ul, implicând o abordare pur ascendentă, corectată parțial de concentrarea resurselor alocate politicilor climatice. Cel de-al doilea scenariu este o abordare descendentă flexibilă, aplicabilă tuturor tipurilor de proiecte, potrivit căreia Comisia elaborează programe de lucru multianuale în care specifică priorități tematice legate de atingerea unor obiective specifice și orientează cererea astfel încât să răspundă priorităților tematice din cadrul diferitelor componente. Date fiind caracteristicile lor, proiectele integrate s-ar axa numai pe anumite sectoare până la atingerea obiectivelor. Cel de-al treilea scenariu combină abordarea descendentă aplicată în cazul proiectelor integrate cu abordarea ascendentă aplicată tuturor celorlalte tipuri de proiecte. Potrivit acestei opțiuni, Comisia ar limita ex-ante orientarea tematică a proiectelor integrate la patru sectoare din cadrul subprogramului pentru mediu până la atingerea obiectivelor, candidații putând totodată să prezinte propuneri pentru alte tipuri de proiecte din toate sectoarele de mediu. Opțiunea preferată este abordarea descendentă flexibilă. Evaluarea impactului a analizat opțiuni cu privire la sectoare asupra cărora ar trebui să se concentreze proiectele integrate, concluzionând că rețeaua Natura 2000, apa, deșeurile și aerul sunt sectoarele cu cel mai ridicat potențial de reușită, în care se pot obține mai multe beneficii de mediu. Părțile interesate, în special autoritățile regionale, au semnalat aceleași sectoare. Întrucât subprogramul pentru politici climatice a fost creat recent, proiectele integrate care sunt importante pentru atenuarea schimbărilor climatice și pentru adaptarea la acestea pot fi introduse progresiv în al doilea sau în al treilea an al perioadei de programare. În evaluarea impactului s-a analizat, de asemenea, dacă mai este oportun ca 50 % din resursele alocate în mod tradițional proiectelor să fie rezervate în continuare pentru proiecte în domeniul naturii și biodiversității și s-a ajuns la concluzia că acest lucru este încă oportun. De fapt, toate părțile interesate au considerat că biodiversitatea reprezintă cea mai importantă prioritate pentru programul LIFE. De asemenea, în evaluarea impactului au fost evaluate opțiuni cu privire la repartizarea geografică a proiectelor, inclusiv posibilitatea de a stabili alocări naționale (în mod similar cu Regulamentul privind LIFE+). Au fost examinate trei opțiuni: un sistem bazat exclusiv pe merit, în cazul căruia procedura de selecție nu include niciun criteriu geografic, un sistem de echilibru geografic asigurat de Comisie în concordanță cu principiul solidarității și al partajării responsabilităților, precum și un sistem de alocări naționale pentru proiectele integrate. Opțiunea preferată este asigurarea echilibrului geografic pentru proiectele integrate. În sfârșit, s-a pus un accent puternic pe simplificare, pentru lua în considerare modificările aduse de programul LIFE+, precum utilizarea mijloacelor electronice pentru a prezenta propuneri. Au fost identificate unele sectoare care ar putea face obiectul unei simplificări suplimentare; acestea sunt: o abordare în două etape aplicabilă în cazul selecționării proiectelor integrate, utilizarea mai frecventă a sumelor forfetare și neeligibilitatea anumitor costuri. Pentru a se asigura că beneficiarii nu sunt dezavantajați de această simplificare, evaluarea impactului a analizat opțiunea majorării ratelor de cofinanțare. În cadrul măsurilor de simplificare, au fost analizate și opțiuni cu privire la externalizarea majorității sarcinilor de gestionare către o agenție executivă existentă, inclusiv externalizarea totală și o opțiune hibridă. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Obiectivele de mediu ale Uniunii sunt consacrate în articolul XX din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Temeiul juridic cel mai cel mai obișnuit pentru legislația în domeniul mediului și al climei este articolul 192 din TFUE, care conferă Parlamentului European și Consiliului competența de a decide ce măsuri trebuie luate de Uniune pentru a atinge obiectivele de mediu prevăzute la articolul 191 din TFUE. În special, Tratatul de la Lisabona a consolidat accentul pus pe politicile climatice, prin includerea explicită a combaterii schimbărilor climatice printre obiectivele de mediu. Articolul 11 din TFUE prevede obligația de a integra cerințele de protecție a mediului în definirea și punerea în aplicare a politicilor și acțiunilor Uniunii, în special pentru promovarea dezvoltării durabile. În plus, articolul 8 din Directiva „Habitate” face în mod explicit legătura între aplicarea măsurilor de conservare și acordarea cofinanțării de către Uniune. În cadrul prezentei propuneri referitoare la un nou regulament privind programul LIFE, acest program cuprinde două subprograme: unul pentru mediu și altul pentru politici climatice. Crearea unui subprogram pentru politici climatice actualizează vechea componentă tematică „schimbări climatice” din cadrul componentei politică și guvernanță în domeniul mediului a programului LIFE+. Potențialul de creare a unor sinergii între obiectivele de mediu și cele climatice este ridicat, întrucât proiectele pot servi la atingerea mai multor obiective. De exemplu, proiectele legate de protecția pădurilor pot genera beneficii colaterale în materie de biodiversitate și de atenuare a schimbărilor climatice, prin extinderea reîmpăduririlor și, prin urmare, și prin ameliorarea capacității de absorbție a carbonului. Proiectele de refacere a zonelor inundabile pot facilita adaptarea la schimbările climatice și tranziția către o societate mai rezistentă la acestea. Obiectivul programului LIFE este de a fi un catalizator pentru promovarea punerii în aplicare și a integrării obiectivelor de mediu și climatice în cadrul altor politici și în al practicii statelor membre. Se acordă o atenție deosebită îmbunătățirii guvernanței, întrucât aceasta este legată inextricabil de ameliorarea punerii în aplicare. O schimbare importantă, menită să îmbunătățească eficiența programului LIFE și să creeze legături mai strânse cu prioritățile strategice ale Uniunii, este trecerea de la o abordare pur ascendentă la o abordare descendentă flexibilă. Comisia, în consultare cu statele membre, va elabora programe de lucru valabile cel puțin doi ani. Acestea vor acoperi, de exemplu, priorități, alocarea resurselor între tipuri de finanțare și obiective specifice pentru perioada în cauză. Prioritățile incluse în programele respective nu vor fi exhaustive, pentru a permite candidaților să prezinte propuneri și în alte domenii, precum și pentru a încorpora idei noi și a reacționa la noile provocări. Astfel, Comisia va fi asistată de Comitetul pentru programul LIFE pentru mediu și politici climatice, care va avea un caracter dual, având o conducere și o componență diferite în funcție de natura aspectelor abordate, care pot fi legate fie de subprogramul pentru mediu, fie de subprogramul pentru politici climatice. Alte aspecte deosebite ale programului LIFE, precum specificarea în detaliu a criteriilor de eligibilitate pentru selecționarea proiectelor, a criteriilor pentru aplicarea echilibrului geografic în cazul proiectelor integrate și a indicatorilor de performanță aplicabili anumitor priorități tematice, vor fi adoptate de către Comisie prin intermediul unor acte delegate. O altă schimbare majoră este crearea unui nou tip de proiecte: „proiectele integrate”. Acestea urmăresc ameliorarea punerii în aplicare politicilor de mediu și climatice și integrarea lor în cadrul altor politici, în special prin asigurarea unei mobilizări coordonate a altor fonduri ale Uniunii, naționale sau private în direcția atingerii obiectivelor de mediu sau climatice. Proiectele integrate vor funcționa la scară teritorială mare (în special la nivel regional, multiregional sau național și transsectorial) și vor fi orientate către punerea în aplicare planurilor sau strategiilor în domeniul mediului sau al schimbărilor climatice, impuse de legislația din domeniile respective, în temeiul altor acte legislative ale Uniunii, sau elaborate de autoritățile statelor membre. Proiectele integrate realizate în cadrul subprogramului pentru mediu se vor axa în primul rând pe punerea în aplicare planurilor și programelor legate de Directiva „Păsări”[15] și de Directiva „Habitate”, de Directiva-cadru privind apa[16] și de legislația din domeniul deșeurilor și al calității aerului. Aceste proiecte integrate trebuie să permită, de asemenea, obținerea de rezultate în alte domenii de politică și, în special, în ceea ce privește Directiva-cadru privind mediul marin[17]. În cazul subprogramului pentru politici climatice, proiectele integrate pot să se axeze pe punerea în aplicare strategiilor și a planurilor de acțiune legate de atenuarea schimbărilor climatice și de adaptarea la acestea. De asemenea, proiectele integrate vor urmări, în măsura posibilului, și mobilizarea altor surse de finanțare ale Uniunii prin valorificarea sinergiilor și vor asigura coerența între diferite programe de finanțare ale Uniunii. Ele vor oferi autorităților competente exemple cu privire la modul în care poate fi realizată coordonarea diferitelor instrumente financiare în vederea unei mai bune puneri în aplicare a legislației Uniunii în domeniul mediului și al climei. La nivelul Uniunii, această coordonare între programul LIFE și alte programe de finanțare ale Uniunii ar putea fi stabilită în contextul cadrului strategic comun. De asemenea, prezentul regulament definește mai clar activitățile finanțate pentru fiecare domeniu prioritar. Subprogramul pentru mediu cuprinde trei domenii prioritare care vor fi reorientate către punere în aplicare și integrare. Domeniul prioritar „Biodiversitate” își extinde sprijinul pentru dezvoltarea de bune practici pentru a cuprinde provocări mai ample în materie de biodiversitate, rămânând totodată axat pe rețeaua Natura 2000. Domeniul prioritar „Mediu și utilizarea eficientă a resurselor” se reorientează către punerea în aplicare politicii și legislației de mediu a Uniunii și exclude inovarea orientată către reproducerea pe piață, întrucât acest aspect va fi mai bine acoperit de programul Orizont 2020[18]. În contextul unei orientări mai accentuate asupra promovării unei guvernanțe mai bune, domeniul prioritar „Guvernanță și informare” înlocuiește vechea componentă „Informare și comunicare” din cadrul programului LIFE+ și, pe lângă campaniile de sensibilizare, va promova în mod mai activ diseminarea cunoștințelor în vederea procesului decizional și dezvoltarea de bune practici în vederea unei conformități mai eficiente și mai eficace. Foaia de parcurs pentru 2050[19] a recunoscut faptul că testarea de noi abordări cu privire la atenuarea schimbărilor climatice va rămâne un element esențial pentru trecerea la o economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon. De asemenea, va trebui asigurată adaptarea la schimbările climatice, ca prioritate transsectorială a Uniunii. Mai mult decât atât, promovarea guvernanței și sensibilizarea sunt esențiale pentru obținerea de rezultate constructive și pentru garantarea implicării părților interesate. Prin urmare, subprogramul pentru politici climatice trebuie să sprijine eforturile prin care se aduc contribuții în trei domenii prioritare specifice: „Atenuarea schimbărilor climatice”, „Adaptarea la schimbările climatice” și „Guvernanța și informarea în domeniul climei”. Un obiectiv principal al programului LIFE este de a cataliza schimbările survenite la nivelul dezvoltării și punerii în aplicare politicilor, prin furnizarea și diseminarea de soluții și bune practici pentru atingerea obiectivelor de mediu și climatice. Prin urmare, programul oferă oportunități de cofinanțare pentru proiectele care urmăresc beneficii clare în materie de mediu și climă și extinde baza de cunoștințe existentă. Comisia va asigura crearea de sinergii între programul LIFE și alte instrumente ale Uniunii; de exemplu, ea poate valorifica rezultatele cercetării și inovării obținute în cadrul programului Orizont 2020 și al programelor-cadru anterioare din domeniul cercetării și al inovării. Programul LIFE trebuie să acopere toate tipurile de finanțare necesare pentru realizarea obiectivelor și priorităților sale. Concret, principala intervenție financiară o reprezintă subvențiile pentru acțiuni, destinate finanțării de proiecte. De asemenea, se pot acorda subvenții pentru funcționare, destinate ONG-urilor și altor entități care prezintă interes la nivelul Uniunii și care își desfășoară activitatea, în principal, în domeniul mediului și al climei. Programul LIFE permite utilizarea instrumentelor financiare[20]. De asemenea, în momentul punerii în aplicare subvențiilor pentru acțiuni, Comisia trebuie să încurajeze utilizarea achizițiilor publice ecologice. Programul LIFE își extinde domeniul de aplicare teritorial printr-o abordare mai flexibilă privind finanțarea proiectelor în domeniul mediului și al climei derulate în afara Uniunii: în primul rând, prin faptul că autorizează în mod oficial desfășurarea de activități în afara Uniunii, în cazuri excepționale și în anumite condiții, precum și în țări din afara Uniunii care participă la program; iar în al doilea rând, prin faptul că oferă un temei juridic pentru cooperarea cu organizații internaționale care prezintă interes pentru politicile în domeniul mediului și al climei, care nu intră neapărat sub incidența acțiunii externe a Uniunii (de exemplu, studiile internaționale). În cadrul procesului de simplificare, programul LIFE adoptă proceduri mai facile. Este important ca statele membre să fie implicate în stabilirea priorităților pentru programul LIFE, în special pentru a se garanta că aceste priorități reflectă în mod adecvat diferențele dintre statele membre și contribuie cu eficacitate la ameliorarea și accelerarea punerii în aplicare politicilor de mediu și climatice. În plus, programul LIFE va continua să îmbunătățească sistemele informatice pentru accelerarea și facilitarea prezentării propunerilor pe cale electronică. Pentru a se facilita și mai mult participarea părților interesate de dimensiuni mici, precum IMM‑urile sau ONG-urile, se va acorda o atenție deosebită redactării unor formulare de depunere a candidaturii clare, ușor de citit și unificate, stabilirii termenelor-limită astfel încât să rămână destul timp pentru depunerea candidaturilor, asistenței cu privire la redactarea cererilor și publicării termenelor pentru respingerea sau acceptarea propunerilor de proiecte, însoțite de motivația clară a respingerii. Efectele socio-economice ale unui proiect vor fi analizate în momentul evaluării candidaturii. De asemenea, în cadrul programului vor fi folosite mai frecvent ratele și sumele forfetare, în scopul facilității proceselor de depunere a candidaturilor și de raportare și vor fi prevăzute cerințe de raportare mai puțin stricte pentru proiectele integrate. În special, ar putea fi introdusă abordarea în două etape aplicabilă selectării proiectelor integrate. Raportarea și reprogramarea s-ar putea baza pe un ciclu de doi ani, iar calendarul plăților ar putea fi adaptat astfel încât să se asigure un flux de numerar mai gradual pentru proiect. În mod similar, anumite costuri care s-au dovedit a fi împovărătoare în termeni de monitorizare și de raportare nu vor mai fi considerate eligibile (de exemplu, TVA), iar eligibilitatea altor costuri, precum costurile de personal aferente personalului permanent care nu a fost recrutat în mod special pentru proiect ar putea fi limitate sau excluse, menținându-se totodată un mecanism care să permită acestuia să contribuie în continuare la activitățile din cadrul proiectului. Pentru a se garanta că beneficiarii nu sunt dezavantajați și pentru a se permite menținerea unor niveluri similare ale sprijinului destinat proiectelor finanțate prin subvenții pentru acțiuni, ca în cazul Regulamentului privind LIFE+, ratele de cofinanțare trebuie majorate de la 50 %, în prezent, la 70 %, iar în cazuri speciale, la 80 %, asigurându-se totodată menținerea actualului efect de pârghie. Rata cea mai ridicată, de 80 %, s-ar aplica în cazul proiectelor integrate, pentru a compensa faptul că, deși aceste proiecte ar necesita contribuții semnificative din partea personalului permanent, costurile aferente personalului permanent nu pot fi considerate costuri eligibile. Această rată s-ar aplica, de asemenea, în cazul proiectelor specifice de sprijinire a anumitor necesități legate de dezvoltarea și de punerea în aplicare politicilor sau legislației Uniunii, luând în considerație valoarea strategică a proiectelor respective, precum și pentru a asigura o rata atractivă de cofinanțare. În sfârșit, gestionarea programului LIFE trebuie să rămână la nivel central, pentru a maximiza legăturile strategice, calitatea intervențiilor, buna gestiune financiară și stabilitatea resurselor, precum și pentru a garanta că concluziile proiectelor LIFE sunt integrate în procesul de elaborare a politicilor la nivelul Uniunii. Parlamentul European, statele membre și părțile interesate consideră acest fapt ca fiind o caracteristică esențială. Totuși, gestionarea actuală ar putea fi ameliorată prin delegarea mai multor sarcini unei agenții executive existente. Date fiind caracteristicile programului LIFE și pentru a spori sinergiile cu alte programe de finanțare ale Uniunii, Comisia va analiza posibilitatea de a delega în mare măsură sarcinile de selecție și de monitorizare Agenției Europene pentru Competitivitate și Inovare, menținând în același timp guvernanța programului LIFE în cadrul Comisiei. Întrucât obiectivele acțiunilor propuse, astfel cum sunt stabilite la articolul 3, prin chiar natura lor, nu pot fi atinse în mod satisfăcător de către statele membre și, prin urmare, având în vedere amploarea și efectele acțiunii, pot fi atinse mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut la același articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor respective. 4. IMPLICAŢII BUGETARE Pachetul financiar total dedicat programului LIFE în Comunicarea CFM pentru perioada 2014-2020, exprimat în prețuri actuale, este de 3 618 milioane EUR[21]. Din această sumă, 2 713,5 milioane EUR se alocă subprogramului pentru mediu, în cadrul căruia jumătate din resursele dedicate proiectelor finanțate prin subvenții pentru acțiuni se alocă pentru sprijinirea acțiunilor de conservare a naturii și a biodiversității. Pentru subprogramul pentru politici climatice se alocă 904,5 milioane EUR. 2011/0428 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind instituirea unui program pentru mediu și politici climatice (LIFE) (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192, având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[22], având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[23], hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Politica și legislația Uniunii în domeniul mediului și al climei au adus îmbunătățiri substanțiale stării mediului. Cu toate acestea, provocările majore în materie de mediu și de climă persistă, iar nesoluționarea lor va avea consecințe semnificative pentru Europa. (2) Aceste provocări, datorită amplorii și complexității lor, trebuie finanțate în principal prin intermediul programelor majore de finanțare ale Uniunii. În comunicarea sa către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor „Un buget pentru Europa 2020”[24] („Comunicarea CFM”), recunoscând provocarea pe care o reprezintă schimbările climatice, Comisia a declarat că intenționează să crească la cel puțin 20 % proporția din bugetul Uniunii alocată politicilor climatice, cu ajutorul contribuției din partea diferitelor politici. Prezentul regulament trebuie să contribuie la atingerea acestui obiectiv. (3) Respectivele programe de finanțare ale Uniunii nu pot răspunde tuturor necesităților specifice în materie de mediu și politici climatice. În aceste domenii sunt necesare abordări specifice care să răspundă unor probleme precum integrarea neuniformă a obiectivelor din domeniile respective în practica statelor membre, punerea în aplicare neuniformă și inadecvată a legislației în statele membre, precum și diseminarea și promovarea insuficientă a obiectivelor de politică. Este oportun să se continue programul LIFE, reglementat prin Regulamentul (CE) nr. 614/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 mai 2007 privind Instrumentul financiar pentru mediu (LIFE+)[25], și să se adopte un nou regulament. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să instituie un program special de finanțare pentru mediu și politici climatice. („programul LIFE”). (4) Activele de mediu sunt distribuite inegal pe teritoriul Uniunii, însă beneficiile pe care le generează sunt resimțite la nivelul întregii Uniuni. Obligația Uniunii de a conserva activele respective impune aplicarea coerentă a principiului solidarității și al partajării responsabilităților, ceea ce implică faptul că unele probleme legate de mediu și de climă cu care se confruntă Uniunea sunt abordate mai eficient la nivel regional sau local. Programul LIFE joacă un rol esențial în repartizarea mai eficientă a solidarității și a responsabilităților partajate în ceea ce privește conservarea activelor comune de mediu și climatice. (5) Date fiind caracteristicile și amploarea sa, programul LIFE nu poate soluționa toate problemele legate de mediu și de climă. Acest program trebuie să aibă drept obiectiv mai degrabă catalizarea schimbărilor survenite la nivelul elaborării și al punerii în aplicare politicilor, prin furnizarea și diseminarea de soluții și bune practici în vederea atingerii obiectivelor de mediu și climatice. (6) Prezentul regulament stabilește, pentru întreaga durată a programului LIFE, un pachet financiar de 3 618 milioane EUR[26], reprezentând referința primară, în sensul punctului 17 din Propunerea Comisiei din 29 iunie 2011 referitoare la un acord interinstituțional între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară[27], pentru autoritatea bugetară în cursul procedurii bugetare anuale. (7) În concordanță cu concluziile Consiliului European de la Luxemburg (decembrie 1997) și ale Consiliului European de la Salonic (iunie 2003), țările candidate și țările din Balcanii de Vest care participă la Procesul de Stabilizare și Asociere, precum și țările în care se aplică politica europeană de vecinătate trebuie să fie eligibile pentru a participa la programele Uniunii, în conformitate cu condițiile stabilite în acordurile bilaterale relevante încheiate cu țările respective. (8) Pentru ca investițiile realizate pe teritoriul Uniunii în domeniul mediului și al climei să fie eficiente, unele activități trebuie să se desfășoare în afara granițelor acesteia. Este posibil ca investițiile respective să nu fie întotdeauna finanțate în cadrul instrumentelor de acțiune externă ale Uniunii. Intervențiile în țările care nu participă direct la programul LIFE și participarea persoanelor juridice stabilite în țările respective la activități finanțate în cadrul programului LIFE trebuie să fie posibile în mod excepțional, dacă sunt îndeplinite anumite condiții. (9) De asemenea, prezentul regulament trebuie să ofere un cadru de cooperare cu organizațiile internaționale relevante și de sprijinire a acestora, pentru a garanta că necesitățile strategice în materie de mediu și climă nu intră sub incidența instrumentelor de acțiune externă, cum ar fi anumite studii. (10) Cerințele în materie de mediu și climă trebuie integrate în politicile și activitățile Uniunii. Prin urmare, programul LIFE trebuie să fie complementar cu alte programe de finanțare ale Uniunii, inclusiv Fondul european de dezvoltare regională[28], Fondul social european[29], Fondul de coeziune[30], Fondul european de garantare agricolă[31], Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală[32], Fondul european pentru afaceri maritime și pescuit[33] și programul Orizont 2020[34]. Comisia și statele membre trebuie să asigure această complementaritate la toate nivelurile. La nivelul Uniunii, complementaritatea trebuie asigurată prin stabilirea unei cooperări structurate între programul LIFE și programele de finanțare ale Uniunii cu gestionare partajată din cadrul strategic comun[35], în special pentru a promova finanțarea activităților care completează proiectele integrate sau pentru a sprijini utilizarea soluțiilor, metodelor și abordărilor elaborate în cadrul programului LIFE. De asemenea, programul LIFE trebuie să încurajeze valorificarea rezultatelor cercetării și inovării în domeniul mediului și al climei, obținute în cadrul programului Orizont 2020. În acest context, programul LIFE trebuie să ofere oportunități de cofinanțare pentru proiecte generatoare de beneficii de mediu și climatice evidente, pentru a asigura crearea de sinergii. Coordonarea este necesară pentru evitarea dublei finanțări. (11) Oprirea și inversarea tendinței de declin al biodiversității, precum și eficientizarea utilizării resurselor, alături de abordarea preocupărilor legate de mediu și de sănătate rămân principalele provocări pentru Uniune. Aceste provocări necesită eforturi sporite, la nivelul Uniunii, pentru a furniza soluții și bune practici care să contribuie la atingerea obiectivelor prevăzute în Comunicarea Comisiei „Europa 2020: O strategie europeană pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii” (denumită în continuare „strategia Europa 2020”)[36]. În plus, guvernanța îmbunătățită, în special prin campanii de sensibilizare și prin implicarea părților interesate, este esențială pentru atingerea obiectivelor de mediu. Prin urmare, subprogramul pentru mediu trebuie să aibă trei domenii prioritare de acțiune: „Mediu și utilizarea eficientă a resurselor”, „Biodiversitate” și „Guvernanță și informare în domeniul mediului”. Trebuie ca proiectele finanțate in cadrul programului LIFE să poată contribui la atingerea obiectivelor specifice în cel puțin două dintre domeniile prioritare respective și să implice participarea a cel puțin două state membre.. (12) Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor, „Foaie de parcurs către o Europă eficientă din punct de vedere energetic”[37] (denumită în continuare „Foaie de parcurs către o Europă eficientă din punct de vedere energetic”) a stabilit etapele și acțiunile necesare pentru a orienta Uniunea către o creștere sustenabilă și eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor. Prin urmare, domeniul prioritar „Mediu și utilizarea eficientă a resurselor” trebuie să sprijine punerea în aplicare eficace a politicii de mediu a Uniunii de către sectoarele public și privat, în special în sectoarele de mediu reglementate de Foaia de parcurs către o Europă eficientă din punct de vedere energetic, prin facilitarea dezvoltării și a schimbului de noi soluții și bune practici. Totuși, acest domeniu prioritar nu trebuie să includă activitățile de ecoinovare, pentru a nu se suprapune cu programul Orizont 2020. (13) Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – „Asigurarea noastră de viață, capitalul nostru natural: o strategie a UE în domeniul biodiversității pentru 2020”[38] (denumită în continuare „strategia Uniunii în domeniul biodiversității pentru 2020”) a stabilit obiective specifice în vederea opririi și inversării tendinței de declin al biodiversității. Printre aceste obiective se numără punerea în aplicare integrală a Directivei 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică[39] și a Directivei 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice[40], precum și menținerea și refacerea ecosistemelor și a serviciilor ecosistemice. Programul LIFE trebuie să contribuie la atingerea obiectivelor respective. Prin urmare, domeniul prioritar „Biodiversitate” trebuie să se axeze pe punerea în aplicare și gestionarea rețelei Natura 2000, instituită prin Directiva 92/43/CEE a Consiliului, în special în ceea ce privește cadrele de acțiune prioritară prevăzute la articolul 8 din aceeași directivă, pe dezvoltarea și diseminarea de bune practici cu privire la biodiversitate, pe Directivele 2009/147/CE și 92/43/CEE, precum și pe provocările mai ample în materie de biodiversitate, identificate în strategia Uniunii în domeniul biodiversității pentru 2020; (14) Pădurile joacă un rol semnificativ pentru mediu și climă în ceea ce privește, de exemplu, biodiversitatea, apa, solul, atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea. Pădurile și solurile contribuie la reglarea climei prin absorbirea dioxidului de carbon (CO2) din atmosferă și prin stocarea unor cantități enorme de carbon. Pentru optimizarea acestui rol, sunt necesare date și informații relevante și compatibile. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să reprezinte, de asemenea, un cadru pentru sprijinirea acțiunilor sinergice în domeniul mediului și al climei, asociate cu pădurile și solurile. Alte domenii care se pretează la crearea unor sinergii mai mari sunt deficitul de apă și secetele, precum și gestionarea riscurilor de inundații. (15) Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor, „Foaie de parcurs pentru trecerea la o economie competitivă cu emisii scăzute de dioxid de carbon până în 2050”[41] (denumită în continuare „Foaia de parcurs 2050”) a recunoscut faptul că testarea de noi abordări cu privire la atenuarea schimbărilor climatice va rămâne un factor esențial pentru trecerea la o economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon. De asemenea, va trebui asigurată adaptarea la schimbările climatice, ca prioritate transsectorială a Uniunii. Mai mult decât atât, promovarea guvernanței și sensibilizarea sunt esențiale pentru obținerea de rezultate constructive și pentru asigurarea implicării părților interesate. Prin urmare, subprogramul pentru politici climatice trebuie să sprijine eforturi prin care se aduc contribuții în trei domenii prioritare specifice: „Atenuarea schimbărilor climatice”, „Adaptarea la schimbările climatice” și „Guvernanța și informarea în domeniul climei”. Trebuie ca proiectele finanțate in cadrul programului LIFE să poată contribui la atingerea obiectivelor specifice în cel puțin două dintre domeniile prioritare respective și să implice participarea a cel puțin două state membre. (16) Domeniul prioritar „Atenuarea schimbărilor climatice” trebuie să contribuie la elaborarea și la punerea în aplicare politicii și legislației Uniunii în domeniul climei, în special în ceea ce privește monitorizarea și raportarea gazelor cu efect de seră, politicile legate de exploatarea terenurilor, de schimbarea destinației terenurilor și de silvicultură, sistemul de comercializare a cotelor de emisii, eforturile statelor membre de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră, captarea și stocarea carbonului, energia din surse regenerabile, eficiența energetică, transporturile și combustibilii, stratul de ozon și gazele fluorurate. (17) Primele consecințe ale schimbărilor climatice, cum sunt condițiile meteorologice extreme, generatoare de inundații și secete, precum și nivelurile mării și temperaturile ridicate, pot fi deja percepute în Europa și în întreaga lume. Domeniul prioritar „Adaptarea la schimbările climatice” trebuie, prin urmare, să contribuie la adaptarea populațiilor, a sectoarelor economice și a regiunilor la aceste efecte, pentru a mări reziliența Uniunii prin măsuri și strategii de adaptare specifice. Acțiunile din acest domeniu trebuie să fie complementare cu acțiunile eligibile pentru finanțare în cadrul instrumentului financiar de protecție civilă. (18) Punerea în aplicare integrală a legislației și a politicii în domeniul mediului și al climei este legată inextricabil de îmbunătățirea guvernanței, de creșterea implicării părților interesate și de diseminarea informațiilor. Prin urmare, domeniul prioritar „Guvernanță și informare” trebuie să sprijine, în cazul ambelor subprograme, dezvoltarea de platforme și schimbul de bune practici în vederea unei mai bune conformități și a unei mai bune aplicări a legislației și pentru a determina sectorul public și părțile interesate să sprijine eforturile Uniunii de elaborare a politicilor în domeniul mediului și al climei. Concret, trebuie sprijinită realizarea de îmbunătățiri în ceea ce privește diseminarea bazei de cunoștințe, sensibilizarea și participarea publicului, precum și accesul la informații și la justiție în probleme de mediu. (19) În cadrul prezentului regulament, sprijinul trebuie acordat în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene[42]. Proiectele finanțate în temeiul programului LIFE trebuie să îndeplinească criteriile de eligibilitate pentru a se asigura utilizarea optimă a fondurilor Uniunii și valoarea adăugată la nivel European. Trebuie încurajate proiectele cu impact transsectorial. Comisia trebuie, de asemenea, să promoveze și să încurajeze utilizarea achizițiilor publice ecologice, în special în momentul punerii în aplicare proiectelor. (20) În vederea menținerii unor condiţii de concurenţă echitabile pentru toate întreprinderile care își desfășoară activitatea în cadrul pieței interne și în vederea evitării denaturării nejustificate a concurenței, finanțarea acordată în cadrul programului LIFE trebuie să remedieze, acolo unde este necesar, disfuncționalitățile pieței. Mai mult decât atât, în cazul în care sprijinul respectiv constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, el trebuie conceput în conformitate cu normele privind ajutoarele de stat, astfel încât să se evite denaturări ale pieței cum ar fi excluderea (crowding-out) finanțării private, crearea unor structuri de piață ineficiente sau susținerea unor firme ineficiente, și nu poate fi pus în practică decât după aprobarea sa de către Comisie, în conformitate cu articolul 108 alineatul (3) din tratat, cu excepția cazului în care sprijinul respectiv respectă un regulament adoptat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 994/98 al Consiliului din 7 mai 1998 de aplicare a articolelor 92 și 93 din Tratatul de instituire a Comunității Europene anumitor categorii de ajutoare de stat orizontale[43]. (21) Pentru a îmbunătăți punerea în aplicare politicilor de mediu și climatice și pentru a spori gradul de integrare a obiectivelor de mediu și climatice în cadrul altor politici, programul LIFE trebuie să susțină proiecte care sprijină abordări integrate cu privire la punerea în aplicare legislației și politicilor din domeniul mediului și al climei. În cazul subprogramului pentru mediu, proiectele respective trebuie să se axeze în principal pe punerea în aplicare strategiei Uniunii în domeniul biodiversității pentru 2020, având în vedere în special gestionarea și consolidarea eficace a rețelei Natura 2000, instituită prin Directiva 92/43/CEE a Consiliului, prin punerea în aplicare cadrelor de acțiune prioritară prevăzute la articolul 8 din directiva respectivă, a Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei[44], precum și a legislației din domeniul deșeurilor și al aerului. Deși se axează pe temele identificate, proiectele respective vor fi mecanisme de execuție cu scopuri multiple (urmărind, de exemplu, obținerea unor beneficii de mediu și consolidarea capacităților) care vor permite obținerea de rezultate în alte domenii de politică, în special Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 de instituire a unui cadru de acțiune comunitară în domeniul politicii privind mediul marin (Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”)[45]. Respectivele tipuri de proiecte ar putea fi utilizate și în alte sectoare de mediu. În cazul subprogramului pentru politici climatice, proiectele respective trebuie să vizeze, în special, strategii și planuri de acțiune pentru atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea. Aceste tipuri de proiecte trebuie să sprijine numai o serie de activități și măsuri specifice, în timp ce alte activități care le completează pe cele incluse în proiecte trebuie finanțate din alte programe de finanțare ale Uniunii, precum și din fonduri naționale, regionale și din fonduri provenind din sectorul privat. Finanțarea prin intermediul programului LIFE trebuie să valorifice sinergii și să asigure coerența între diferitele surse de finanțare ale Uniunii prin imprimarea unei orientări strategice în materie de mediu și de climă. (22) Uniunea este parte la Convenția Comisiei Economice pentru Europa a Națiunilor Unite (UNECE) privind accesul la informații, participarea publicului și accesul la justiție în probleme de mediu (denumită în continuare „Convenția de la Aarhus”). Prin urmare, trebuie sprijinită activitatea organizațiilor neguvernamentale (ONG), întrucât acestea sunt eficace pentru sprijinirea obiectivelor Convenției de la Aarhus prin faptul că susțin preocupările și opiniile cetățenilor Uniunii în cadrul procesului de elaborare a politicilor, precum și pentru sprijinirea punerii în aplicare convenției respective și pentru sensibilizarea publicului cu privire la problemele și la răspunsurile strategice legate de mediu și climă. Este oportun ca programul LIFE să sprijine o gamă largă de ONG-uri care prezintă interes pentru Uniune și care își desfășoară activitatea, în principal, în domeniul protecției mediului și/sau al combaterii schimbărilor climatice, prin acordarea competitivă și transparentă a unor subvenții de funcționare, pentru a le permite să contribuie în mod eficace la politica Uniunii, precum și prin crearea și consolidarea capacității lor, pentru a le permite să devină parteneri mai eficienți. (23) Pentru a-și îndeplini rolul care îi revine în inițierea elaborării și a punerii în aplicare politicii de mediu și climatice, Comisia trebuie să utilizeze resurse din programul LIFE pentru a sprijini inițierea, punerea în aplicare și integrarea politicii și legislației Uniunii în domeniul mediului și al climei, inclusiv achiziționarea de servicii și de bunuri. Resursele financiare alocate activităților de comunicare în temeiul prezentului regulament trebuie să acopere, de asemenea, comunicarea instituțională cu privire la prioritățile politice ale Uniunii.[46] (24) Decalajul actual de pe piață între cererea și oferta de împrumuturi, de acțiuni și de capital de risc sunt susceptibile să persiste în contextul crizei financiare și, prin urmare, este oportun să se permită utilizarea instrumentelor financiare pentru a sprijini proiectele cu venituri generatoare de capacități în domeniul mediului sau al climei. Instrumentele financiare sprijinite prin programul LIFE trebuie să fie utilizate pentru a aborda necesitățile specifice ale pieței într-un mod eficient din punctul de vedere al costurilor, în concordanță cu obiectivele programului, și nu trebuie să elimine finanțarea privată. Instrumentele financiare pot fi combinate cu subvenții finanțate din bugetul Uniunii, inclusiv în temeiul prezentului regulament. (25) Experiența din trecut a evidențiat necesitatea de a planifica instrumentele pe o bază multianuală și de a concentra eforturile asupra unor priorități strategice concrete în domeniul mediului și al climei și asupra unor domenii concrete de acțiune. Aceste programe de lucru multianuale trebuie să fie flexibile pentru a atinge obiectivele generale și specifice ale programului LIFE, asigurând, în același timp, stabilitatea necesară a domeniilor prioritare pentru potențialii candidați, pentru ca aceștia să își poată planifica, elabora și prezenta propunerile. În acest scop, respectivele programe de lucru multianuale trebuie să fie valabile cel puțin doi ani și să includă priorități neexhaustive. (26) În vederea simplificării programul LIFE și a reducerii sarcinii administrative pentru solicitanți și beneficiari, trebuie utilizate mai frecvent sume și rate forfetare, iar finanțarea trebuie să se concentreze pe categorii de costuri mai specifice. Cu titlu de compensație pentru costurile neeligibile și pentru a menține nivelul eficient de sprijin acordat prin programul LIFE, ratele de cofinanțare trebuie să fie de 70 %, ca regulă generală, și de 80 % în anumite cazuri. (27) Programul LIFE și subprogramele din cadrul acestuia trebuie monitorizate și evaluate periodic pe baza unor indicatori corespunzători, pentru a permite reajustări. Pentru a oferi o dovadă a beneficiilor colaterale în materie de schimbări climatice și de biodiversitate pe care le pot aduce cele două subprograme, precum și pentru a furniza informații cu privire la nivelul cheltuielilor, în cadrul monitorizării programului LIFE trebuie supravegheate cheltuielile legate de climă și cele legate de biodiversitate, astfel cum sunt definite în comunicare CFM. Această supraveghere trebuie efectuată pe baza unei metodologii simple, prin plasarea cheltuielilor într-una din următoarele trei categorii: cheltuieli legate exclusiv de climă/biodiversitate (contabilizate la 100%), cheltuieli legate în mare parte de climă/biodiversitate (contabilizate la 40%) și cheltuieli care nu sunt legate de climă/biodiversitate (contabilizate la 0%). Metodologia respectivă nu trebuie să excludă utilizarea unor metodologii mai precise, dacă este cazul. (28) Interesele financiare ale Uniunii trebuie protejate, pe parcursul întregului ciclu al cheltuielilor, prin măsuri proporționale printre care prevenirea, detectarea și investigarea neregulilor, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau utilizate incorect și, dacă este cazul, sancțiunile. (29) În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare prezentului regulament cu privire la adoptarea unor programe de lucru multianuale, trebuie să se delege Comisiei competențe de executare. Aceste competențe trebuie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[47]. (30) Pentru a se asigura cea mai bună utilizare posibilă a fondurilor Uniunii și pentru a se garanta valoarea adăugată europeană, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în ceea ce privește criteriile de eligibilitate pentru selectarea proiectelor, criteriile de aplicare a echilibrul geografic în cazul „proiectelor integrate” și indicatorii de performanță aplicabili anumitor priorități tematice. Este deosebit de important ca, în etapa pregătitoare, Comisia să desfășoare consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia trebuie să se asigure că documentele relevante sunt transmise simultan, la timp și în mod corespunzător Parlamentului European și Consiliului. (31) Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 614/2007 trebuie modificat în consecință. (32) Pentru a se asigura o tranziție eficientă între programul LIFE și măsurile adoptate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 614/2007, este necesar să se continue monitorizarea, auditarea și evaluarea calitativă a activităților finanțate în temeiul respectivului regulament după data expirării acestuia. (33) Valoarea adăugată a programului LIFE derivă din specificitatea abordării și a orientării sale, datorită căreia intervențiile sale sunt adaptate în mod special la necesitățile în materie de mediu și climă. Programul LIFE poate să contribuie mai bine la punerea în aplicare eficientă a politicilor de mediu decât acțiunea individuală a statelor membre, datorită faptului că reunește mai multe resurse și un volum mai mare de expertiză. Programul oferă, de asemenea, platforma necesară pentru dezvoltarea și schimbul de bune practici și cunoștințe, prin îmbunătățirea, catalizarea și accelerarea modificărilor în punerea în aplicare acquis-ului și prin consolidarea capacităților, sprijinind actori din sectorul privat, în special IMM-uri, în testarea unor tehnologii și soluții la scară mică și permițând statelor membre și părților interesate să facă schimb de experiență. În plus, programul LIFE creează sinergii între fondurile Uniunii și cele naționale, mobilizând în același timp fonduri suplimentare din sectorul privat, mărind astfel coerența intervenției Uniunii și promovând o punere în aplicare mai uniformă a acquis‑ului. (34) Având în vedere că obiectivele acțiunilor propuse, și anume contribuția la punerea în aplicare și dezvoltarea politicii și legislației Uniunii în domeniul mediului și al climei, inclusiv integrarea obiectivelor de mediu și climatice în alte politici și promovarea unei mai bune guvernanțe, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre și, prin urmare, având în vedere amploarea și efectele acțiunii, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut la respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar în vederea atingerii obiectivelor respective, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: TITLUL I Programul pentru mediu și politici climatice (LIFE) Articolul 1 Instituire Prin prezentul regulament se instituie un program pentru mediu și politici climatice care acoperă perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2014 și 31 decembrie 2020 (denumit în continuare „programul LIFE”). Articolul 2 Definiții În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții: (a) „proiecte-pilot” înseamnă proiecte care aplică o tehnică sau o metodă care nu a mai fost aplicată sau testată anterior sau în altă parte și care oferă avantaje potențiale de mediu sau climatice în comparație cu bunele practici actuale; (b) „proiecte demonstrative” înseamnă proiecte care pun în practică, testează, evaluează și diseminează acțiuni, metode sau abordări care sunt noi sau necunoscute în contextul specific al proiectului, cum ar fi cel geografic, ecologic, socio-economic, și care ar putea fi aplicate în altă parte în condiții similare; (c) „proiecte de bune practici” înseamnă proiecte care aplică tehnici, metode și abordări adecvate, eficiente din punctul de vedere al costurilor și inovatoare, luând în considerare contextul specific al proiectului; (d) „proiecte integrate” înseamnă proiecte care pune în aplicare în mod durabil, la scară teritorială largă, în special la scară regională, multiregională sau națională, strategii sau planuri de acțiune în domeniul mediului sau al climei impuse de legislația specifică a Uniunii în domeniul mediului sau al climei în conformitate cu alte acte ale Uniunii, sau dezvoltate de către autoritățile statelor membre; (e) „proiecte de asistență tehnică” înseamnă proiecte care vizează sprijinirea pregătirii proiectelor integrate menționate la litera (d); (f) „proiecte pregătitoare” înseamnă proiecte care răspund necesităților specifice legate de punerea în aplicare și de dezvoltarea politicii și legislației Uniunii în domeniul mediului sau al climei. Articolul 3 Obiective și indicatori 1. Program LIFE urmărește, în special, următoarele obiective generale: (a) să contribuie la tranziția către o economie eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, cu emisii scăzute de dioxid de carbon și rezistentă la schimbările climatice, precum și la protejarea și îmbunătățirea calității mediului și la oprirea și inversarea tendinței de declin al biodiversității; (b) să îmbunătățească dezvoltarea, punerea în aplicare și aplicarea politicii și legislației Uniunii în domeniul mediului și al climei, precum și să catalizeze și să promoveze integrarea și luarea în considerare a obiectivelor de mediu și climatice în cadrul altor politici și în practica din sectoarele public și privat la nivelul Uniunii, inclusiv prin creșterea capacității acestora; (c) să susțină o guvernanță mai bună în domeniul mediului și al climei la toate nivelurile. În acest sens, programul LIFE trebuie să contribuie la dezvoltarea durabilă și la realizarea obiectivelor generale și specifice ale strategiei Europa 2020. 2. Performanța programului LIFE va fi evaluată, în special, pe baza următorilor indicatori: (a) îmbunătățirile aduse de program în materie de mediu și de climă, în ceea ce privește obiectivul menționat la alineatul (1) litera (a). În privința obiectivului de a contribui la oprirea și la inversarea tendinței de declin al biodiversității, îmbunătățirile aduse de program în materie de protecție a mediului și de schimbări climatice se măsoară în funcție de procentajul din rețeaua Natura 2000 care a fost refăcut sau a cărui gestionare a devenit adecvată, de suprafața serviciilor ecosistemice refăcute și de numărul și tipul de habitate și de specii vizate a căror stare de conservare a fost îmbunătățită. (b) numărul intervențiilor elaborate sau întreprinse prin care se pune în aplicare planuri, programe sau strategii în temeiul legislației și al politicii Uniunii în domeniul mediului și al climei, precum și numărul intervențiilor adecvate pentru a fi reproduse sau transferate, în ceea ce privește obiectivele legate de dezvoltarea și de punerea în aplicare la care se face referire la alineatul (1) litera (b). (c) numărul intervențiilor prin care se obțin sinergii cu, sau integrarea în, alte programe de finanțare ale Uniunii, sau integrate în practica sectorului public sau privat, în ceea ce privește obiectivele legate de încorporarea și integrarea menționate la alineatul (1) litera (b); (d) numărul intervențiilor menite să asigure o mai bună guvernanță, diseminarea informațiilor și sensibilizarea cu privire la aspecte legate de mediu și de politicile climatice, în ceea ce privește obiectivul menționat la alineatul (1) litera (c). Se deleagă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 30 privind indicatorii de performanță, în vederea aplicării lor la prioritățile tematice definite în programele de lucru multianuale menționate la articolul 24. 3. Obiectivele menționate la alineatul (1) trebuie să fie atinse prin intermediul următoarelor subprograme (denumite în continuare „ subprogramele”): (a) subprogramul pentru mediu; (b) subprogramul pentru politici climatice. Articolul 4 Buget 1. Pachetul financiar pentru punerea în aplicare programului LIFE este de 3 618 000 000 EUR[48]. 2. Defalcarea bugetară pentru subprograme este după cum urmează: (a) din pachetul financiar global la care se face referire la alineatul (1), 2 713 500 000 EUR se alocă subprogramului pentru mediu ; (b) din pachetul financiar global la care se face referire la alineatul (1), 904 500 000 EUR se alocă subprogramului pentru politici climatice. Articolul 5 Participarea țărilor terțe la programul LIFE Programul LIFE este deschis participării următoarelor țări: (a) țările AELS (Asociația Europeană a Liberului Schimb), care sunt părți la Acordul privind Spațiul Economic European (SEE); (b) țările candidate, potențial candidate și aderente la Uniune; (c) țările în care se aplică politica europeană de vecinătate; (d) țările care au devenit membre ale Agenției Europene de Mediu în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 993/1999 din 29 aprilie 1999 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1210/90 privind crearea Agenției Europene de Mediu și a Rețelei europene de informare și observare pentru mediu[49]. Această participare trebuie să se facă în conformitate cu condițiile prevăzute în acordurile multilaterale sau bilaterale respective, prin care se stabilesc principiile generale ale participării lor la programele Uniunii. Articolul 6 Activități desfășurate în afara Uniunii 1. Fără a aduce atingere articolului 5, programul LIFE poate finanța activități desfășurate în afara Uniunii, cu condiția ca activitățile respective să fie indispensabile pentru atingerea obiectivelor de mediu și climatice ale Uniunii sau pentru a se asigura eficacitatea intervențiilor efectuate în statele membre. 2. O persoană juridică stabilită în afara Uniunii poate fi în măsură să participe la proiectele menționate la articolul 18, cu condiția ca beneficiarul care coordonează proiectul să își aibă sediul în Uniune și ca activitatea ce urmează a fi desfășurată în afara Uniunii să îndeplinească cerințele prevăzute la alineatul (1). Articolul 7 Cooperare internațională În cursul punerii în aplicare programului LIFE, cooperarea cu organizațiile internaționale relevante, cu instituțiile și cu organismele acestora este posibilă în cazul în care este necesară pentru atingerea obiectivelor menționate la articolul 3. Articolul 8 Complementaritate 1. Comisia și statele membre se asigură că sprijinul din partea programului LIFE este coerent cu politicile și prioritățile Uniunii și complementar cu alte instrumente ale Uniunii. 2. Operațiunile finanțate în cadrul programului LIFE trebuie să fie conforme cu dreptul Uniunii și cu legislațiile naționale, inclusiv cu normele Uniunii privind ajutoarele de stat. În special, finanțarea în cadrul programului LIFE care constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie notificată Comisiei de către statele membre și nu poate fi pusă în practică decât după aprobarea sa de către Comisie în conformitate cu articolul 108 alineatul (3) din tratat, cu excepția cazului în care aceasta este în conformitate cu un regulament adoptat în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 994/98. 3. În conformitate cu responsabilitățile care le revin, Comisia și statele membre asigură coordonarea între programul LIFE și Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru afaceri maritime și pescuit, în vederea creării de sinergii, în special în contextul proiectelor integrate menționate la articolul 18 litera (d), și pentru sprijinirea utilizării de soluții, metode și abordări elaborate în cadrul programului LIFE. La nivelul Uniunii, coordonarea are loc în cadrul strategic comun menționat la articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. …. (Regulamentul CSC). 4. Comisia trebuie, de asemenea, să asigure coerența și crearea de sinergii și să evite suprapunerea programului LIFE cu alte politici și instrumente ale Uniunii, în special cu programul Orizont 2020 și cu cele din cadrul acțiunii externe a Uniunii. TITLUL II SUBPROGRAMELE CAPITOLUL 1 Subprogramul pentru mediu Articolul 9 Domenii prioritare specifice ale subprogramului pentru mediu 1. Subprogramul pentru mediu are trei domenii prioritare: – mediu și utilizarea eficientă a resurselor; – biodiversitate; – guvernanță și informare în domeniul mediului. 2. Minimum 50 % din resursele bugetare alocate proiectelor sprijinite prin intermediul subvențiilor de acțiune în cadrul subprogramului pentru mediu trebuie dedicate proiectelor care sprijină conservarea naturii și a biodiversității. Articolul 10 Obiective specifice ale domeniului prioritar „mediu și utilizarea eficientă a resurselor” Obiectivele specifice ale subprogramului pentru mediu, în ceea ce privește domeniului prioritar „mediu și utilizarea eficientă a resurselor” sunt următoarele: (a) dezvoltarea, testarea şi demonstrarea unor abordări politice sau de conducere, a unor bune practici şi a unor soluţii la provocările legate de mediu care să poată fi reproduse, transferate sau integrate, inclusiv în ceea ce priveşte legătura dintre mediu şi sănătate, precum şi în sprijinul politicilor şi legislaţiei în materie de eficienţa resurselor, inclusiv al Foii de parcurs pentru o Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor; (b) sprijini aplicării, dezvoltării, testării şi demonstrării unor abordări integrate pentru punerea în aplicare a planurilor şi a programelor în conformitate cu politica și legislaţia de mediu a Uniunii Europene, în special în domeniile apei, deşeurilor şi aerului; (c) îmbunătăţirea bazei de cunoştinţe pentru elaborarea, monitorizarea şi evaluarea politicii şi legislaţiei de mediu a Uniunii, precum şi pentru evaluarea şi monitorizarea factorilor, a presiunilor şi a reacţiilor cu impact asupra mediului în interiorul şi în afara Uniunii. Articolul 11 Obiective specifice ale domeniului prioritar „biodiversitate” Obiectivele specifice ale subprogramului pentru mediu, în ceea ce privește domeniului prioritar „biodiversitate” sunt următoarele: (a) de a contribui la punerea în aplicare a politicii şi a legislaţiei Uniunii Europene în domeniul biodiversităţii, inclusiv a strategiei Uniunii în domeniul biodiversității până în 2020, a Directivei 2009/147/CE şi a Directivei 92/43/CEE, în special prin aplicarea, dezvoltarea, testarea şi demonstrarea de abordări, bune practici și soluții; (b) sprijinirea dezvoltării, a punerii în aplicare şi a gestionării în continuarea a reţelei Natura 2000, instituite prin articolul 3 din Directiva 92/43/CEE, în special aplicarea, dezvoltarea, testarea şi demonstrarea unor abordări integrate pentru punerea în aplicare a cadrelor de acţiune prioritare menţionate la articolul 8 din Directiva 92/43/CEE; (c) îmbunătăţirea bazei de cunoştinţe pentru dezvoltarea, monitorizarea şi evaluarea politicii şi a legislaţiei Uniunii în materie de biodiversitate, precum şi pentru evaluarea şi monitorizarea factorilor, a presiunilor şi a reacţiilor cu impact asupra biodiversităţii în interiorul şi în afara Uniunii. Articolul 12 Obiective specifice ale domeniului prioritar „guvernanță și informare în domeniul mediului” Obiectivele specifice ale subprogramului pentru mediu, în ceea ce privește domeniului prioritar „guvernanță și informare în domeniul mediului” sunt următoarele: (a) promovarea sensibilizării publicului în probleme de mediu, inclusiv atragerea de sprijin din partea publicului şi a părţilor interesate pentru elaborarea politicii Uniunii în domeniul mediului şi promovarea educaţiei în direcție dezvoltării durabile; (b) sprijinirea comunicării, gestionării şi diseminării de informaţii în domeniul mediului precum şi facilitarea schimbului de cunoştinţe privind soluţii şi practici de succes în materie de mediu, inclusiv prin dezvoltarea de platforme de cooperare între părţile interesate, precum şi prin acțiuni de formare; (c) promovarea şi contribuția la o respectare şi aplicare mai atentă a legislaţiei de mediu a Uniunii Europene, în special prin promovarea dezvoltării şi diseminarea celor mai bune practici şi abordări politice; (d) susținerea unei mai bune guvernanțe de mediu, prin creșterea participării părților interesate, inclusiv a ONG-urilor, la consultări și la punerea în aplicare a măsurilor de politică. CAPITOLUL 2 Subprogramul pentru politici climatice Articolul 13 Domenii prioritare specifice ale subprogramului pentru plitici climatice Subprogramul pentru politici climatice are trei domenii prioritare: – atenuarea schimbărilor climatice; – adaptarea la schimbările climatice; – guvernanță și informare în domeniul climei. Articolul 14 Obiective specifice ale domeniului prioritar „atenuarea schimbărilor climatice” În vederea contribuirii la reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră, domeniul prioritar „atenuarea schimbărilor climatice” are următoarele obiective specifice: (a) contribuția la punerea în aplicare şi dezvoltarea politicii şi a legislaţiei Uniunii Europene în materie de atenuare, inclusiv integrarea tuturor domeniilor de politică, în special prin dezvoltarea, testarea şi demonstrarea abordărilor politice sau de conducere, a bunelor practici și a soluțiilor pentru atenuarea schimbărilor climatice; (b) îmbunătățirea bazei de cunoştinţe pentru dezvoltarea, evaluarea preliminară, monitorizarea, evaluarea şi punerea în aplicare a unor acţiuni şi măsuri de atenuare eficiente şi pentru sporirea capacității de a aplica respectivele cunoştinţe în practică; (c) facilitarea dezvoltării şi a punerii în aplicare a abordărilor integrate, de exemplu în ceea ce privește strategiile şi planurile de acţiune în materie de atenuare, la nivel local, regional sau naţional; (d) contribuția la dezvoltarea şi demonstrarea unor tehnologii, sisteme, metode şi instrumente de atenuare inovatoare, care să poată fi reproduse, transferate sau integrate. Articolul 15 Obiective specifice ale domeniului prioritar „adaptarea la schimbările climatice” Pentru a contribui la sprijinirea eforturilor destinate sporirii rezilienței față de schimbările climatice, domeniului prioritar „adaptarea la schimbările climatice” are următoarele obiective specifice: (a) contribuția la dezvoltarea şi punerea în aplicare a politicii şi legislaţiei Uniunii Europene în materie de adaptare, inclusiv integrarea tuturor domeniilor de politică, în special prin dezvoltarea, testarea şi demonstrarea abordărilor politice sau de conducere, a bunelor practici şi a soluţiilor vizând adaptarea la schimbările climatice; (b) îmbunătățirea bazei de cunoştinţe pentru dezvoltarea, evaluarea preliminară, monitorizarea, evaluarea şi punerea în aplicare a unor măsuri şi acțiuni de adaptare eficiente şi sporirea capacității de a aplica respectivele cunoştinţele în practică; (c) facilitarea dezvoltării şi a punerii în aplicare a abordărilor integrate, de exemplu în ceea ce privește strategiile şi planurile de acţiune în materie de adaptare, la nivel local, regional sau naţional; (d) contribuția la dezvoltarea şi demonstrarea unor tehnologii, sisteme, metode şi instrumente de adaptare inovatoare, care să poată fi reproduse, transferate sau integrate. Articolul 16 Obiective specifice ale domeniului prioritar „guvernanță și informare în domeniul climei” Obiectivele specifice ale domeniului prioritar „guvernanță și informare în domeniul climei” sunt următoarele: (a) promovarea sensibilizării publicului în probleme de climă, inclusiv generarea de sprijin din partea publicului şi a părţilor interesate pentru elaborarea politicii Uniunii în domeniul climei şi promovarea educaţiei în direcție dezvoltării durabile; (b) sprijinirea comunicării, gestionării şi diseminării de informaţii în domeniul climei precum şi facilitarea schimbului de cunoştinţe privind soluţii şi practici de succes în materie de climă, inclusiv prin dezvoltarea de platforme de cooperare între părţile interesate, precum şi prin acțiuni de formare; (c) promovarea şi contribuirea la o respectare şi aplicare mai atentă a legislaţiei Uniunii Europene în materie de climă, în special prin promovarea dezvoltării şi diseminarea celor mai bune practici şi abordări politice; (d) susținerea unei mai bune guvernanțe în materie de climă, prin creșterea participării părților interesate, inclusiv a ONG-urilor, la consultări și la punerea în aplicare a măsurilor de politică. TITLUL III DISPOZIȚII COMUNE DE PUNERE ÎN APLICARE CAPITOLUL 1 Finanțarea Articolul 17 Tipuri de finanțare 1. Finanțarea din partea Uniunii poate lua următoarele forme juridice: (a) subvenții; (b) contracte de achiziții publice; (c) contribuţii la instrumentele financiare, conform dispoziţiilor generale pentru instrumentele financiare prevăzute în Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 şi unor cerinţe cu caracter operaţional mai pronunțat, prevăzute în acte specifice ale Uniunii; (d) orice alt fel de intervenții necesare în vederea atingerii obiectivelor menționate la articolul 3. 2. Comisia pune în aplicare prezentul regulament în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002. 3. Finanţarea care constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, prevăzută de prezentul regulament, trebuie să fie pusă în aplicare în conformitate cu normele relevante ale UE privind ajutoarele de stat. Articolul 18 Proiecte Prin intermediul subvențiilor pentru acțiuni se pot finanța următoarele proiecte: (a) proiecte-pilot; (b) proiecte demonstrative; (c) proiecte de bune practici; (d) proiecte integrate, în special în domeniile: natură, apă, deşeuri, aer, atenuarea schimbărilor climatice şi adaptarea la schimbările climatice; (e) proiecte de asistență tehnică; (f) proiecte pregătitoare; (g) proiecte de informare, sensibilizare și diseminare; (h) orice alt fel de intervenții necesare în vederea atingerii obiectivelor menționate la articolul 3. Articolul 19 Condiții de eligibilitate a proiectelor 1. Proiectele menţionate la articolul 18 trebuie să îndeplinească următoarele criterii de eligibilitate: (a) să fie în interesul UE, aducând o contribuție importantă la realizarea unuia dintre obiectivele Programului LIFE menționate la articolul 3; (b) să asigure o abordare rentabilă şi să fie coerente din punct de vedere tehnic şi financiar; (c) să fie solide, în ceea ce privește modalitatea de punere în aplicare propusă. Se acordă Comisiei competența de a adopta acte delegate, în conformitate cu articolul 30, referitoare la condiţiile de aplicare a criteriului prevăzut la alineatul (1) litera (a), în vederea adaptării respectivului criteriu la domeniile prioritare specifice, astfel cum sunt definite la articolele 9 și 13. 2. Atunci când este posibil, proiectele finanţate în cadrul programului LIFE trebuie să promoveze sinergii între diferitele obiective şi utilizarea achiziţiilor publice ecologice. 3. Proiectele integrate menţionate la articolul 18 litera (d) trebuie să implice, după caz, părţile interesate şi să promoveze, când este posibil, coordonarea şi mobilizarea altor surse de finanţare ale Uniunii Europene. În cadrul procesului de atribuire pentru proiectele integrate, Comisia asigură echilibrul geografic, în conformitate cu principiile de solidaritate şi partajare a eforturilor. Comisia trebuie împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 30, referitoare la criteriile de aplicare a echilibrului geografic în fiecare dintre domeniile tematice menționate la articolul 18 litera (d). 4. Comisia trebuie să acorde o atenție deosebită proiectelor transnaționale, în cazul cărora cooperarea transnațională este determinantă pentru garantarea protecției mediului și realizarea obiectivelor climatice și trebuie să facă tot posibilul pentru a se asigura că cel puțin 15 % din resursele bugetare destinate proiectelor sunt alocate proiectelor transnaționale. Articolul 20 Rate de cofinanțare și eligibilitatea costurilor pentru proiecte 1. Rata maximă de cofinanțare pentru proiectele menționate la articolul 18 este de 70 % din costurile eligibile. Cu titlu excepţional, rata maximă de cofinanţare pentru proiectele menţionate la articolul 18 literele (d) şi (f) este de 80 % din costurile eligibile 2. TVA-ul nu se consideră cost eligibil pentru proiectele menționate la articolul 18. Costurile legate de achiziţionarea de terenuri sunt considerate eligibile pentru finanţarea Uniunii Europene pentru proiectele menţionate la articolul 18, cu condiţia ca: – achiziţionarea să contribuie la îmbunătăţirea, menţinerea şi restabilirea integrităţii reţelei Natura 2000, instituite prin articolul 3 din Directiva 92/43/CEE; – achiziționarea de terenuri să reprezinte fie singura modalitate, fie modalitatea cea mai eficientă de a atinge rezultatul dorit în materie de conservare, – terenurile achiziționate să fie rezervate pe termen lung pentru utilizări conforme cu obiectivele menționate la articolele 11, 14 sau 15. și – statele membre implicate să asigure, prin intermediul transferului sau prin alte mijloace, rezervarea pe termen lung a terenurilor în cauză în scopul conservării naturii. Articolul 21 Subvenții de funcționare 1. Subvențiile de funcţionare trebuie să susţină anumite costuri operaţionale şi administrative ale entităţilor non-profit care urmăresc un obiectiv de interes european general, sunt active în principal în domeniul mediului şi/sau al luptei împotriva schimbărilor climatice şi sunt implicate în elaborarea, punerea în aplicare şi întărirea aplicării politicii şi a legislaţiei Uniunii. 2. Rata maximă de cofinanțare UE pentru subvențiile de funcționare menționate la articolul 1 este de 70 % din costurile eligibile. Articolul 22 Alte tipuri de activități Programul LIFE poate finanţa acţiunile puse în aplicare de Comisie în scopul sprijinirii iniţierii, punerii în aplicare și integrării politicilor și legislației Uniunii din domeniul mediului şi al climei, în scopul realizării obiectivelor menţionate la articolul 3. Asemenea acțiuni pot include: (a) informare şi comunicare, inclusiv campanii de sensibilizare; resurse financiare alocate activităților de comunicare în temeiul prezentului regulament, care acoperă și comunicarea instituțională a priorităților politice ale Uniunii; (b) studii, anchete, modelare și elaborare de scenarii; (c) pregătire, punere în aplicare, monitorizare, verificare şi evaluare a proiectelor, politicilor, programelor şi a legislaţiei; (d) ateliere, conferințe și reuniuni; (e) colaborare în rețea și platforme destinate schimbului de bune practici; (f) orice alt fel de activități necesare în vederea atingerii obiectivelor menționate la articolul 3. Articolul 23 Beneficiari Prin intermediul programului LIFE pot fi finanțate organisme publice și private. CAPITOLUL 2 Măsuri de punere în aplicare Articolul 24 Programe de lucru multianuale 1. Comisia adoptă programe de lucru multianuale pentru programul LIFE. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 29 alineatul (2). 2. Fiecare program de lucru multianual trebuie să aibă o durată de cel puțin doi ani și, în conformitate cu obiectivele prevăzute la articolul 3, să stabilească următoarele: (a) durata programului de lucru multianual; (b) alocarea de fonduri corespunzătoare fiecărui domeniu prioritar și diferitelor tipuri de finanțare în cadrul fiecărui subprogram; (c) prioritățile tematice pentru proiecte care urmează a fi finanțate în perioada acoperită de programul de lucru multianual; (d) rezultatele calitative și cantitative obținute, indicatorii și obiectivele specifice pentru fiecare domeniu prioritar și tip de proiecte, pentru perioada acoperită de programul de lucru multianual; (e) criteriile de selecție și de atribuire a subvențiilor; (f) calendare orientative ale cererilor de propuneri pentru perioada acoperită de programul de lucru multianual. 3. Comisia revizuiește, atunci când este cazul, programele de lucru multianuale. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 29 alineatul (2). Articolul 25 Modalități de execuție Comisia pune în aplicare acțiunile vizând realizarea obiectivelor menționate la articolul 3 în conformitate cu modurile de gestionare prevăzute la articolul 53 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002, în special gestionarea directă sau indirectă de către Comisie în sistem centralizat, sau gestiunea în comun cu organizațiile internaționale. Articolul 26 Asistența administrativă și tehnică Alocarea financiară rezervată programului LIFE poate acoperi totodată și cheltuielile indispensabile legate de activitățile de pregătire, monitorizare, control, audit și evaluare necesare în mod direct pentru gestionarea programului LIFE și îndeplinirea obiectivelor acestuia. Articolul 27 Monitorizare și evaluare 1. Comisia monitorizează și raportează în mod regulat cu privire la punerea în aplicare a programului LIFE și a subprogramelor acestuia, inclusiv în ceea ce privește cuantumul cheltuielilor legate de climă și a cheltuielilor legate de biodiversitate. Ea examinează, de asemenea, sinergiile dintre programul LIFE și alte programe complementare ale UE și în special sinergiile dintre subprogramele acestuia. 2. Comisia prezintă următoarele documente Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor: (a) cel târziu la 30 septembrie 2017, un raport de evaluare externă intermediară a programului LIFE (și a subprogramelor acestuia), inclusiv referitor la aspectele calitative și cantitative legate de punerea sa în aplicare, cuantumul cheltuielilor legate de climă și al celor legate de biodiversitate, precum și referitor la complementaritatea sa cu alte programe relevante ale Uniunii, realizarea obiectivelor tuturor măsurilor (atât la nivel de rezultate, cât și la nivel de impacturi, dacă este posibil), eficiența utilizării resurselor și valoarea adăugată europeană a programului, în vederea unei decizii privind reînnoirea, modificarea sau suspendarea măsurilor. Evaluarea trebuie să abordeze și posibilitatea simplificării, coerența internă și externă a programului, să se asigure că toate obiectivele acestuia rămân relevante, precum și să determine contribuția măsurilor la prioritățile Uniunii în materie de creștere inteligentă, sustenabilă și favorabilă incluziunii. Aceasta trebuie să țină cont de rezultatele evaluării privind impactul pe termen lung al programului anterior. Raportul trebuie să fie însoțit de observațiile Comisiei, inclusiv cu privire la modul în care trebuie luate în considerare constatările evaluării intermediare, în momentul punerii în aplicare a programul LIFE și, în special, în procesul de elaborare a programelor de lucru multianuale; (b) cel târziu la 31 decembrie 2023, un raport de evaluare ex-post, extern și independent, referitor la punerea în aplicare și la rezultatele programului LIFE și ale subprogramelor sale, inclusiv cuantumul cheltuielilor legate de climă și al celor legate de biodiversitate, măsura în care programul LIFE în ansamblu și fiecare subprogram al acestuia și-au îndeplinit obiectivele și contribuția programului LIFE la realizarea obiectivelor generale și specifice ale Strategiei Europa 2020. 3. Comisia pune la dispoziția publicului rezultatele acțiunilor de evaluare întreprinse în temeiul prezentului articol. Articolul 28 Protejarea intereselor financiare ale Uniunii 1. Comisia ia măsurile adecvate pentru a se asigura că, atunci când acțiunile finanțate în temeiul prezentului regulament sunt puse în aplicare, interesele financiare ale Uniunii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror altor activități ilegale, prin controale eficace și, în cazul în care sunt descoperite nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin aplicarea de sancțiuni eficace, proporționale și cu efect de descurajare. 2. Comisia sau reprezentanții acesteia și Curtea de Conturi au competența de audit, pe baza documentelor și a controalelor la fața locului, față de toți beneficiarii de subvenții, contractanții și subcontractanții care au primit fonduri din partea Uniunii. Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) este autorizat să desfășoare controale și inspecții la fața locului în cazul operatorilor economici vizați direct sau indirect de acest tip de finanțare în conformitate cu procedurile stabilite de Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96, pentru a determina dacă a avut loc sau nu o fraudă, un act de corupție sau orice altă activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii Europene în legătură cu un acord ori decizie de subvenționare sau cu un contract privind o finanțare din partea Uniunii. Fără a aduce atingere primului și celui de-al doilea paragraf, acordurile de cooperare încheiate cu țări terțe și organizații internaționale, acordurile de subvenționare, deciziile de subvenționare și contractele care rezultă din punerea în aplicare a prezentului regulament trebuie să autorizeze în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze astfel de audituri, controale și inspecții la fața locului. 3. Beneficiarul asistenței financiare păstrează la dispoziția Comisiei, timp de cinci ani după efectuarea ultimei plăți relative la un proiect dat, toate documentele justificative privind cheltuielile aferente proiectului respectiv. TITLUL IV DISPOZIȚII FINALE Articolul 29 Procedura comitetului 1. Comisia este asistată de Comitetul pentru Programul LIFE pentru mediu și politici climatice. Respectivul comitet este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011. 2. În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011. Articolul 30 Exercitarea delegării 1. Se conferă Comisiei competența de a adopta acte delegate, cu respectarea condițiilor stabilite în prezentul articol. 2. Se conferă Comisiei competența de a adopta actele delegate menționate la articolul 3 alineatul (2) și la articolul 19 alineatele (1) și (3) pentru o perioadă de timp nedeterminată, începând de la [data intrării în vigoare a prezentului regulament]. 3. Delegarea competențelor menționate la articolul 3 alineatul (2)și la articolul 19 alineatele (1) și (3) poate fi revocată în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. Decizia de revocare pune capăt delegării competențelor specificate în decizia respectivă. Ea intră în vigoare în ziua următoare datei publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară, specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere valabilității niciunui act delegat aflat deja în vigoare. 4. Imediat ce adoptă un act delegat, Comisia notifică simultan acest lucru Parlamentului European și Consiliului. 5. Un act delegat adoptat în temeiul articolului 3 alineatul (2) și al articolului 19 alineatele (1) și (3) intră în vigoare numai dacă nici Parlamentul European, nici Consiliul nu se opune în termen de două luni de la notificarea actului în cauză către Parlamentul European și Consiliu sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu vor obiecta. Acest termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului. Articolul 31 Abrogare Regulamentul (CE) nr. 614/2007 se abrogă. Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament. Articolul 32 Măsuri tranzitorii 1. Măsurile lansate înainte de 31 decembrie 2013 în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 614/2007 sunt în continuare reglementate de respectivul regulament până la finalizarea lor și respectă dispozițiile tehnice definite în acesta. Comitetul menționat la articolul 29 alineatul (1) înlocuiește Comitetul prevăzut în Regulamentul (CE) nr. 614/2007, de la data intrării în vigoare a prezentului regulament. 2. Alocarea financiară pentru programul LIFE poate acoperi, de asemenea, cheltuielile ocazionate de asistența tehnică și administrativă, inclusiv toate monitorizările, comunicările și evaluările obligatorii necesare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 614/2007 după data expirării acestuia, pentru asigurarea tranziției de la programul LIFE la măsurile adoptate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 614/2007. 3. Sumele prevăzute în cadrul pachetului financiar pentru realizarea măsurilor de monitorizare, comunicare și auditare în perioada de după 31 decembrie 2020 sunt considerate confirmate numai dacă ele corespund cadrului financiar aplicabil începând cu 1 ianuarie 2021. 4. Creditele corespunzătoare veniturilor atribuite care rezultă din restituirea sumelor plătite nejustificat în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 614/2007 se utilizează în conformitate cu articolul 18 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002, pentru finanțarea programului LIFE. Articolul 33 Intrare în vigoare Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu Președintele Președintele FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI 1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 1.1. Titlul propunerii/inițiativei 1.2. Domeniul (domeniile) de politică vizat(e) în structura ABM/ABB 1.3. Tipul propunerii/inițiativei 1.4. Obiectiv(e) 1.5. Motivele propunerii/inițiativei 1.6. Durata și impactul financiar 1.7. Metoda (metodele) de gestionare preconizată (preconizate) 2. MĂSURI DE GESTIONARE 2.1. Norme de monitorizare și raportare 2.2. Sistemul de gestionare și control 2.3. Măsuri de prevenire a fraudelor și a neregulilor 3. IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 3.1. Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual și linia bugetară (liniile bugetare) vizată (vizate) 3.2. Impactul estimat asupra cheltuielilor 3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor 3.2.2. Impactul estimat asupra creditelor operaționale 3.2.3. Impactul estimat asupra creditelor cu caracter administrativ 3.2.4. Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual actual 3.2.5. Participarea terților la finanțare 3.3. Impactul estimat asupra veniturilor FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI 1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 1.1. Titlul propunerii/inițiativei „Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind instituirea unui program pentru mediu și politici climatice (LIFE)” 1.2. Domeniul (domeniile) de politică vizate în structura ABM/ABB[50] MEDIU ȘI POLITICI CLIMATICE 1.3. Tipul propunerii/inițiativei ¨ Propunerea/inițiativa se referă la o acțiune nouă ¨ Propunerea/inițiativa se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[51] X Propunerea/inițiativa se referă la extinderea unei acțiuni existente ¨ Propunerea/inițiativa se referă la o acțiune reorientată spre o acțiune nouă 1.4. Obiective 1.4.1. Obiectivul (obiectivele) strategic(e) multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă Cadrului financiar multianual 2014-2020 1.4.2. Obiectivul (obiectivele) specific(e) și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză Obiectivul specific nr. 1. Mediu și utilizarea eficientă a resurselor 2. Biodiversitate 3. Guvernanță și informare în domeniul mediului 4. Atenuarea schimbărilor climatice 5. Adaptarea la schimbările climatice 6. Guvernanță și informare în domeniul climei Activitatea (activitățile) ABM/ABB vizată (vizate): (pe baza nomenclaturii 2011) 07 03 — Dezvoltarea și punerea în aplicare a legislației și a politicii Uniunii în domeniul mediului 07 12 — Punere în aplicare a politicii și legislației Uniunii în domeniul climei 1.4.3.& 1.4.4 Rezultate și impacturi preconizate. Indicatori A se preciza efectele pe care propunerea/inițiativa le poate avea asupra beneficiarilor/grupurilor vizate. Obiectiv || Rezultat preconizat || Indicator de rezultat || Impactul preconizat || Indicator de impact Obiective specifice comune ambelor subprograme ameliorarea elaborării, punerii în aplicare și respectării politicii și legislației Uniunii în materie de mediu și climă, [articolul 3 alineatul (1) litera (b)] · prin elaborarea, testarea și demonstrarea abordărilor, a bunelor practici și a soluțiilor adecvate pentru a fi reproduse sau transferate; și articolele 10 litera (a), 11 litera (a), 12 litera (c), 14 literele (a) și (d), 15 literele (a) și (d) și 16 litera (c) · prin îmbunătățirea bazei de cunoștințe pentru a informa factorii de decizie. articolele 10 litera (c), 11 litera (c), 12 litera (b), 14 litera (b), 15 litera (b), 16 litera (b) || adoptarea unor abordări sau bune practici noi sau actualizate de către sectoarele public și privat: 25% din proiectele/măsurile/abordãrile reproduse sau transferate. || · procentul abordărilor, metodelor sau soluțiilor noi sau actualizate finanțate prin LIFE, reproduse sau transferate; · numărul statelor membre/regiunilor care reproduc abordări prin proiecte integrate. || integrarea eficientă a preocupărilor de mediu și climatice în activitatea practică din sectoarele public și privat. || · procentul abordărilor noi sau actualizate, elaborate în cadrul LIFE, care au fost utilizate sau îmbunătățite în mod sistematic de sectoarele public și privat; · numărul statelor membre/regiunilor care aplică abordări integrate și cel al noilor state membre/regiuni care aplică abordări integrate, ca urmare a exemplului oferit de LIFE. bază de cunoștințe îmbunătățită pentru a informa factorii de decizie. || · numărul instrumentelor, abordărilor și al studiilor elaborate sau întreprinse în cadrul LIFE; · numărul propunerilor politice/legislative bazate pe studiile efectuate; · numărul propunerilor strategice/legislative bazate pe rezultatele proiectelor; || practici consolidate ale factorilor de decizie politică care pot fi atribuite: utilizând indicatori sau instrumente elaborate și testate în cadrul LIFE. || · numărul practicilor consolidate atribuibile utilizând indicatori sau instrumente elaborate și testate ca urmare a exemplelor oferite de LIFE; · numărul redus al cazurilor de încălcare a legislației UE care pot fi atribuite intervențiilor efectuate în cadrul LIFE. promovarea integrării și a aducerii în prim plan a obiectivelor în materie de climă și mediu în alte politici ale UE și activități practice din sectoarele public și privat, inclusiv prin sporirea capacității acestora, în special prin aplicarea, elaborarea, testarea și demonstrarea de abordări integrate, cele mai bune practici și soluții adecvate pentru a fi aduse în prim plan. articolele 3 alineatul (1) litera (b), 10 literele (a) și (b), 11 literele (a) și (b), 12 litera (c), 14 literele (a), (c) și (d), 15 literele (a) și (c), 16 litera (c) || finanțare integrată sporită pentru promovarea de soluții în domeniile mediului și al climei: · 25% abordări integrate în programele naționale/regionale; · mobilizare crescută a altor fonduri UE pentru mediu și climă, cu 25% peste nivelul din 2011. || · procentul de abordãri/proiecte finanțate prin LIFE care sunt încorporate în programe naționale/regionale; · numărul de măsuri complementare proiectelor integrate finanțate din alte fonduri ale Uniunii. || integrarea eficientă a preocupărilor în materie de mediu și climă în alte politici ale Uniunii. || · numărul cadrelor de cooperare/coordonare multisectorială pentru finanțarea mediului și a climei elaborate în cadrul sau urmând exemplul LIFE; · numărul de abordări sau proiecte finanțate prin LIFE care sunt dezvoltate, puse în practică sau difuzate de alte fonduri ale Uniunii. susținerea unei mai bune guvernanțe în materie de mediu și climă la toate nivelurile. articolele 3 alineatul (1) litera (c), 12 și 16. || participarea sporită a părților interesate și a cetățenilor la activitățile de sensibilizare. || numărul participanților la activitățile de sensibilizare. || o sensibilizare crescută în legătură cu problemele și soluțiile de mediu și climatice. || sensibilizare cu privire la problemele și soluțiile de mediu și climatice, așa cum rezultă din sondajele Eurobarometru. o participare crescută a cetățenilor și a ONG-uri în procesul decizional. || · numărul cetățenilor care participă la consultări online; · numărul propunerilor de amendamente la actele legislative care provin de la ONG-uri finanțate prin LIFE. || canalele consolidate de participare a publicului și tendința continuă de creștere a calității și intensității participării cetățenilor și a ONG-urilor la procesul de luare a deciziilor care pot fi atribuite programului LIFE. || adoptarea propunerilor provenind din partea diverselor părți interesate, referitoare la politica în materie de mediu sau climă și la actele legislative. Obiective specifice din domeniul prioritar „Mediu și utilizarea eficientă a resurselor” [articolul 3 alineatul (1) litera (a) și articolul 10] dezvoltarea, testezarea și demonstrarea de politici sau abordări de gestionare, de bune practici, precum și de soluții la provocările mediului, adecvate pentru a fi reproduse, transferate sau integrate inclusiv cu privire la legătura dintre mediu și sănătate, precum și pentru susținerea legislației și politicii legate de eficiența resurselor, inclusiv foaia de parcurs către o Europă eficientă din punct de vedere al utilizării resurselor; Articolul 10 litera (a) || eficiență crescută a utilizării resurselor în economia Uniunii. || numărul de proiecte care elaborează, testează sau demonstrează abordări mai eficiente din punctul de vedere al resurselor, cele mai bune practici sau soluții. || o tranziție consolidată către o economie mai eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor. || numărul abordărilor consolidate eficiente din punct de vedere al utilizării resurselor care aplică tehnologii sau abordări demonstrate prin LIFE și nivelul de eficiență atins în utilizarea resurselor. sprijinirea aplicării, elaborării, testării și demonstrării unor abordări integrate pentru punerea în aplicare a planurilor şi a programelor în conformitate cu politica și legislaţia de mediu a Uniunii Europene, în special în domeniile apei, deşeurilor şi aerului; articolul 10 litera (b) || până la sfârșitul perioadei de programare, 10% din districtele hidrografice fac obiectul unei gestiuni adecvate. || · numărul proiectelor integrate vizând punerea în aplicare a Directivei-cadru privind apa și km2 de suprafață acoperiți; · numărul de districte hidrografice care fac obiectul unei gestionări adecvate; · numărul de corpuri de apă a căror stare s-a îmbunătățit din punct de vedere ecologic. || gestionare adecvată consolidată și extinsă a sectoarelor vizate. || · numărul de districte hidrografice care continuă să fie gestionate în mod adecvat și numărul de noi districte hidrografice gestionate în mod adecvat datorită exemplelor oferite de LIFE; · numărul de corpuri de apă vizate, aflate în stare bună din punct de vedere ecologic. până la sfârșitul perioadei de programare, 12% din regiuni gestionează în mod adecvat deșeurile. || numărul de proiecte integrate vizând punerea în aplicare a planurilor și programelor de gestionare a deșeurilor și raportul ha/populație vizat. || numărul regiunilor care continuă să gestioneze deșeurile în mod adecvat și numărul de noi regiuni care fac obiectul unei gestionări îmbunătățite, datorită exemplelor oferite de LIFE. până la sfârșitul perioadei de programare, 10% din populația Uniunii beneficiază de o calitatea crescută a aerului. || numărul de proiecte integrate vizând punerea în aplicare a directivei privind calitatea aerului și populația vizată. || numărul de orașe cu standarde îmbunătățite de calitate a aerului menținute în mod continuu și numărul de noi orașe cu standardele îmbunătățite de calitate a aerului, datorită exemplelor oferite de LIFE. Obiective specifice din domeniul prioritar „Biodiversitate” [articolul 3 alineatul (1) litera (b) și articolul 11] contribuția la punerea în aplicare a politicii și a legislației Uniunii în domeniul biodiversității, inclusiv punerea în ap