RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU elaborat în temeiul articolului 12 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1210/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 decembrie 2010 privind autentificarea monedelor euro și procesarea monedelor euro improprii circulației /* COM/2014/0551 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU elaborat în temeiul articolului 12 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1210/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 decembrie 2010 privind autentificarea monedelor euro și procesarea monedelor euro improprii circulației[1] 1. Introducere Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului, până la 30 iunie 2014, în conformitate cu articolul 12 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1210/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 decembrie 2010 privind autentificarea monedelor euro și procesarea monedelor euro improprii circulației (denumit în continuare „regulamentul”). Acest raport conține o sinteză a evaluării punerii în aplicare a prevederilor regulamentului, pe baza rapoartelor anuale transmise de către statele membre în vederea evaluării „funcționării și efectelor” regulamentului. 2. Obiectivul Regulamentului (UE) nr. 1210/2010 2.1 Generalități În scopul de a îmbunătăți protecția monedei euro împotriva falsificării, instituțiile de credit și, în limita plăților cu care se ocupă, alți furnizori de servicii de plată, precum și orice alte instituții care participă la procesarea și distribuirea către public a bancnotelor și a monedelor (denumite în continuare „instituțiile”) au obligația, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1338/2001 al Consiliului[2], de a asigura controlul autenticității bancnotelor și monedelor euro pe care le primesc și pe care intenționează să le repună în circulație, precum și retragerea din circulație a falsurilor pe care le-au detectat. În cazul monedelor, această obligație este prezentată în detaliu în Regulamentul (UE) nr. 1210/2010[3]. Obiectivul regulamentului constă în asigurarea unei autentificări eficace și uniforme a monedelor euro în toată zona euro, prin prevederea unor norme obligatorii privind aplicarea unor proceduri comune de autentificare a monedelor euro aflate în circulație și privind instituirea unor mecanisme de control al procedurilor de autentificare de către autoritățile naționale. Procedurile de autentificare vizează verificarea faptului că monedele euro sunt autentice și în stare bună pentru circulație. În regulament se prevede că autentificarea se realizează cu ajutorul aparatelor de procesare a monedelor sau de către personal calificat. În urma procedurii de autentificare, toate monedele suspectate că ar fi falsificate și monedele improprii circulației trebuie transmise Centrului național de analiză a monedelor (CNAM)[4] sau altei autorități desemnate de statul membru în cauză. În regulament sunt stabilite cerințele de testare a aparatelor de procesare a monedelor, norme de manipulare a monedelor improprii circulației, precum și mecanisme de control care urmează să fie introduse de statele membre pentru a asigura faptul că instituțiile își îndeplinesc obligația de autentificare. În plus, regulamentul conține norme privind obligația de a retrage din circulație monedele euro improprii circulației. Centrul tehnic și științific european (CTSE), instituit prin Decizia 2005/37/CE a Comisiei[5], definește orientările privind punerea în aplicare a regulamentului (denumite în continuare „Orientările CTSE”), în scopul de a asigura o aplicare tehnică uniformă, în conformitate cu articolul 7 din regulament. 2.2 Rapoarte întocmite în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1210/2010 În conformitate cu articolul 12 alineatul (1), în fiecare an, statele membre prezintă rapoarte Comisiei privind activitățile lor de autentificare a monedelor euro. Informațiile furnizate în aceste rapoarte includ numărul de controale efectuate și numărul de aparate de procesare a monedelor care au fost verificate de statele membre, rezultatele testelor, volumul de monede procesate de aparatele respective, numărul de monede suspectate că ar fi falsificate care au fost analizate și numărul de monede euro improprii circulației care au fost rambursate, precum și informații privind eventualele derogări aplicate de statele membre în temeiul regulamentului. În conformitate cu articolul 12 alineatul (4), Comisia prezintă un raport anual Comitetului economic și financiar (CEF) cu privire la evoluția și rezultatele obținute în ceea ce privește autentificarea monedelor euro și a monedelor euro improprii circulației, pe baza analizei rapoartelor anuale prezentate de statele membre. În iunie 2014, Comisia (OLAF) a prezentat Comitetului economic și financiar primul său raport, pe anul 2012[6]. Acest raport este prezentat Parlamentului European și Consiliului în temeiul articolului 12 alineatul (5) și este axat pe funcționarea și efectele regulamentului, fiind însoțit, după caz, de propuneri legislative. 3. Funcționarea și efectele Regulamentului (UE) nr. 1210/2010 3.1 Metoda de evaluare Prezentul raport al Comisiei (OLAF) se bazează pe următoarele surse de informații: rapoartele anuale primite de la statele membre pentru anii 2012 și 2013; raportul anual al Comisiei prezentat CEF referitor la anul 2012; un chestionar trimis tuturor statelor membre în scopul de a clarifica gradul de punere în aplicare a regulamentului[7]. Principalele dispoziții ale Regulamentului privind autentificarea sunt aplicabile din data de 1 ianuarie 2012. Dată fiind experiența limitată în ceea ce privește punerea în aplicare a regulamentului, Comisia consideră că acest raport constituie o evaluare preliminară în cadrul rapoartelor anuale și al chestionarului. Principalele aspecte ale evaluării sunt rezumate în secțiunea următoare. 3.2 Analiza contribuțiilor statelor membre Majoritatea statelor membre au pus în aplicare regulamentul de la intrarea sa în vigoare în ianuarie 2012, deși în Finlanda, Luxemburg și Irlanda procesul de punere în aplicare integrală a regulamentului este încă în curs. Italia a indicat că doar capitolul III din regulament a fost pus efectiv în aplicare, iar un decret național este în curs de pregătire, acesta urmând să permită punerea în aplicare integrală a regulamentului. Pe baza raportului Comisiei către Comitetul economic și financiar (CEF) pentru anul 2012 și a contribuțiilor statelor membre pentru anul 2013, pot fi observate tendințele de mai jos. Un număr tot mai mare de monede sunt autentificate (în 2013, peste 10 miliarde de monede au fost autentificate[8]). În cazul celor trei monede cu valoarea cea mai mare, numărul de monede procesate a crescut în 2013 cu 6 %[9]. Numărul de controale efectuate de către statele membre a crescut, precum și numărul de aparate de procesare a monedelor verificate[10]. În plus, a crescut și numărul de aparate considerate a fi conforme [aparate care au trecut cu succes testul de detectare, astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (1)]; așadar, a scăzut numărul de aparate neconforme. 3.2.1 Articolul 3 - Autentificarea monedelor euro Articolul 3 prevede obligația de bază impusă „instituțiilor” de a supune monedele euro unei proceduri de autentificare, efectuate fie cu ajutorul aparatelor de procesare a monedelor, fie de către personalul calificat. Majoritatea statelor membre au raportat că „instituțiile” realizează procesul de autentificare în principal cu ajutorul aparatelor de procesare a monedelor și, într-o mai mică măsură, cu ajutorul personalului calificat. În Slovacia, Țările de Jos, Portugalia, Malta, Irlanda și Austria, acest proces este realizat exclusiv cu ajutorul aparatelor de procesare a monedelor[11]. Majoritatea statelor membre au confirmat faptul că monedele suspectate că ar fi falsificate sunt trimise la centrele naționale de analiză a monedelor (CNAM). 3.2.2 Articolele 4 și 5 - Cerințele privind testarea și reglarea aparatelor de procesare a monedelor Articolul 4 conține cerințele privind testarea aparatelor de procesare a monedelor care sunt utilizate pentru autentificare. CTSE[12] joacă un rol important în asigurarea faptului că numai aparatele capabile să detecteze monedele euro falsificate sunt eligibile pentru efectuarea autentificării în zona euro. CTSE publică pe site-ul internet al Comisiei (al OLAF) o listă a aparatelor care trec cu succes testul de detectare, astfel cum se menționează la articolul 5 alineatul (2) din regulament. În cazul tuturor statelor membre, cu excepția Greciei[13], aparatele utilizate de „instituții” sunt incluse pe lista de pe site-ul internet al Comisiei (al OLAF). În conformitate cu articolul 5, testarea aparatelor de procesare a monedelor trebuie să fie efectuată de către autoritățile naționale desemnate. Majoritatea statelor membre au desemnat CNAM pentru efectuarea testelor de detectare. Aparatele trebuie reglate pentru a putea detecta noile tipuri de monede falsificate. Prin urmare, eșantionul de încercare utilizat pentru menținerea capacităților de detectare ale aparatelor de procesare a monedelor este revizuit cu regularitate de către CTSE, în cooperare cu părțile interesate relevante. 3.2.3 Articolul 6 - Controalele efectuate de statele membre Articolul 6 impune statelor membre realizarea de controale anuale la fața locului în „instituții” și specifică modul în care ar trebui efectuate aceste controale. Majoritatea statelor membre au raportat că aceste controale la fața locului sunt efectuate în conformitate cu articolul 6 din regulament, în timp ce Italia, Luxemburg, Grecia, Malta și Finlanda[14] au raportat că nu au efectuat încă niciun control. Potrivit informațiilor primite, procentul de aparate de procesare a monedelor care trebuie verificate, astfel cum se precizează la articolul 6 alineatul (3), pare a fi fezabil pentru statele membre. Pe baza controalelor la fața locului, majoritatea statelor membre au răspuns că eșecul testului de detectare reprezintă unul dintre principalele motive pentru nerespectarea regulamentului[15]. De exemplu, s-a întâmplat ca tipuri cunoscute de monede euro falsificate și de monede euro improprii circulației să nu fie respinse de aparatele de procesare a monedelor. Printre celelalte motive de neconformitate citate de statele membre se numără lipsa de proceduri interne de control[16] și de personal calificat[17]. 3.2.4 Articolul 8 - Retragerea și rambursarea monedelor euro improprii circulației Articolul 8 din regulament prevede că monedele euro improprii circulației sunt retrase din circulație și distruse prin intermediul unei deformări fizice permanente. Toate statele membre au raportat că monedele detectate ca fiind improprii circulației sunt retrase din circulație în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) și sunt rambursate în conformitate cu articolul 8 alineatul (2). Majoritatea statelor membre, cu excepția Sloveniei și Estoniei[18], au indicat că monedele improprii circulației sunt distruse. Comisia a solicitat grupului de lucru al directorilor de monetării (MDWG)[19] să realizeze un studiu referitor la cele mai bune practici în ceea ce privește demonetizarea monedelor improprii[20], în scopul de a sprijini statele membre să asigure o aplicare eficientă a dispozițiilor regulamentului referitoare la distrugerea monedelor improprii retrase. 3.2.5 Articolul 9 - Comisioane de procesare și articolul 10 - Ambalarea monedelor euro improprii circulației Articolul 9 din regulament prevede un sistem flexibil de comisioane de procesare legate de rambursarea și înlocuirea monedelor euro improprii circulației. Majoritatea statelor membre nu percep comisioane de procesare pentru rambursarea sau înlocuirea monedelor improprii, în timp ce altele, în conformitate cu articolul 9 alineatul (1), aleg să deducă un comision de procesare din rambursarea monedelor improprii circulației[21]. Articolul 10 alineatul (1) din regulament prevede cerințele privind ambalarea monedelor improprii circulației depuse spre rambursare sau înlocuire. Majoritatea statelor membre au raportat că aplică cerințele privind ambalarea standard pentru depunerea monedelor improprii circulației spre rambursare[22]. Unele state membre au raportat faptul că recurg la derogarea menționată la articolul 10 alineatul (2), aplicând ambalaje diferite, astfel cum sunt prevăzute în legislația lor națională[23]. 3.2.6 Articolul 11 - Verificarea monedelor euro improprii circulației Articolul 11 prevede orientări referitoare la verificarea monedelor euro improprii circulației depuse și oferă statelor membre posibilitatea de a adopta măsuri suplimentare. Majoritatea statelor membre au menționat că au instituit o procedură națională pentru verificarea monedelor euro improprii circulației, în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) din regulament[24]. În schimb, puține state membre au adoptat măsuri suplimentare legate de depunerea monedelor, astfel cum se menționează la articolul 11 alineatul (3)[25], destinate să protejeze sănătatea angajaților „instituțiilor” care sunt implicați în verificarea monedelor improprii circulației. 3.2.7 Articolul 12 - Rapoarte, comunicare și evaluare Articolul 12 conține norme privind raportarea de către „instituții”, de către statele membre și de către Comisie. Statele membre nu își respectă în totalitate obligațiile de raportare, astfel cum sunt prevăzute la articolul 12 alineatul (1) din regulament și în „Orientările CTSE”. În raportul pentru anul 2012 pe care l-a adresat Comitetului economic și financiar, Comisia a concluzionat că este necesar să se aducă clarificări suplimentare în ceea ce privește obligația de raportare care revine statelor membre, astfel încât Comisia să poată elabora o imagine cuprinzătoare a procedurilor de autentificare aplicate în statele membre. Rapoartele de la statele membre nu au ajuns încă la nivelul dorit de promptitudine, de exhaustivitate și de omogenitate. Majoritatea statelor membre, cu excepția Estoniei și Italiei[26], au raportat că „instituțiile” se conformează în mod satisfăcător cerinței de la articolul 12 alineatul (2). Majoritatea statelor membre au raportat că respectă cerința de la articolul 12 alineatul (3) potrivit căreia trebuie să pună la dispoziție informații privind autoritățile desemnate pentru rambursarea sau înlocuirea monedelor euro pe site-uri internet sau în alte publicații corespunzătoare[27]. 3.2.8 Articolul 13 – Sancțiuni Articolul 13 prevede obligația statelor membre de a stabili norme privind măsurile eficace, proporționale și cu efect de descurajare care sunt necesare pentru punerea în aplicare a regulamentului. Majoritatea statelor membre au indicat faptul că în cazurile de încălcare a regulamentului au fost puse în aplicare sancțiuni administrative, inclusiv amenzi sau alte măsuri administrative, cum ar fi retragerea licențelor de procesare a monedelor[28]. 4. Concluzii 4.1 Generalități Pe baza informațiilor comunicate de către statele membre, procedura de autentificare în „instituții” este în vigoare în majoritatea statelor membre din zona euro. Autoritățile naționale desemnate, astfel cum sunt menționate la articolul 2 litera (c) și la articolul 3 alineatul (2), sunt identificate în fiecare stat membru. Aparatele de procesare a monedelor joacă un rol esențial în procesul de autentificare și reglarea acestora este efectuată în conformitate cu regulamentul. Majoritatea statelor membre din zona euro efectuează verificări ale punerii corecte în aplicare, de către „instituții”, a obligației de autentificare. Toate statele membre din zona euro respectă cerința de a retrage monedele improprii circulației. Ar putea fi avute în vedere o serie de îmbunătățiri în ceea ce privește tratarea monedelor improprii retrase din circulație de către statele membre. 4.2 Evaluarea unei eventuale modificări a Regulamentului (UE) nr. 1210/2010 Având în vedere caracterul limitat al experienței acumulate până în prezent în ceea ce privește punerea în aplicare a regulamentului, este prea devreme, în acest stadiu, să se aibă în vedere o propunere legislativă[29]. Este necesar să se aducă clarificări suplimentare în ceea ce privește obligația de raportare care le revine statelor membre, astfel încât Comisia să poată elabora o imagine cuprinzătoare a procedurilor de autentificare aplicate în statele membre. Prin urmare, Comisia (OLAF) va trebui să evalueze mai în profunzime pertinența unei eventuale modificări a regulamentului. Cu toate acestea, unele state membre au identificat deja o serie de domenii în care sunt necesare îmbunătățiri, acestea fiind prezentate pe scurt în cele ce urmează[30]: Articolul 3 S-a sugerat modificarea articolului 3 alineatul (1) din regulament și introducerea, în plus față de prevederile articolului 3 alineatul (1) literele (a) și (b), a unei categorii suplimentare de aparate care ar putea fi utilizate în vederea respectării obligației de autentificare[31]. Articolul 6 S-a sugerat că numărul monedelor procesate de autoritățile naționale în sediile băncilor centrale, care în prezent nu sunt considerate a fi „instituții”, ar trebui să fie luat în considerare la evaluarea îndeplinirii obiectivului de 25 % menționat la articolul 6 alineatul (3). De asemenea, s-a sugerat corelarea conformității anuale mai degrabă cu numărul de instituții verificate decât cu numărul de aparate de procesare a monedelor verificate[32]. Pe de altă parte, s-a sugerat ca normele privind planificarea și efectuarea controalelor anuale la fața locului să fie mai puțin detaliate. Articolul 8 S-a sugerat să se analizeze posibilitatea unei alinieri suplimentare a condițiilor de rambursare a monedelor improprii circulației, astfel cum se prevede la articolul 8 alineatul (2) din regulament, având în vedere practicile divergente de la nivel național. 4.3 Perspective Luând în considerare cele de mai sus, Comisia (OLAF) va efectua o evaluare suplimentară. Pe baza acestei evaluări, Comisia va analiza, împreună cu părțile interesate, calea de urmat. Printre opțiunile disponibile se numără modificarea regulamentului sau aducerea de clarificări la „Orientările CTSE”. Această evaluare se va baza pe discuțiile care vor fi purtate, de exemplu, în cadrul grupului de experți al Comisiei (GEMF[33]). Comisia va comunica progresele înregistrate în viitoarele rapoarte anuale prezentate în temeiul articolului 12 alineatul (4). [1]JO L 339, 22.12.2010, p. 5. [2]Ediția specială a JO în limba română, capitolul 19, volumul 3, p. 169. [3]Pe de altă parte, pentru bancnotele euro, această procedură este prezentată în detaliu în Decizia BCE/2010/14 a Băncii Centrale Europene, JO L 267, 9.10.2010, p. 1. [4]În conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1338/2001 al Consiliului, CNAM-urile sunt înființate sau desemnate de statele membre. [5]Decizia 2005/37/CE a Comisiei din 29 octombrie 2004 privind înființarea Centrului Tehnic și Științific European (CTSE) și coordonarea acțiunilor tehnice pentru protecția monedelor euro împotriva falsificării (ediția specială în limba română a JO, capitolul 19, volumul 7, p. 139). [6]COM(2014) 277. [7]Anexa I. [8]Anexa II – diagrama 1. [9]Cu toate acestea, s-a înregistrat o scădere a volumului monedelor procesate de aparatele de procesare a monedelor verificate de statele membre, lucru care poate fi explicat prin aplicarea principiului rotației atunci când se aleg aparatele de procesare a monedelor care urmează să fie verificate, astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (3). [10] Anexa II – diagrama 2. [11]Pe baza răspunsurilor date de statele membre la chestionar. Italia, Franța și Finlanda nu au oferit informații în legătură cu acest aspect. [12]CTSE este stabilit în cadrul Comisiei, la Bruxelles, și este atașat la OLAF (articolul 1 din Decizia 2005/37/CE a Comisiei, ediția specială în limba română a JO, capitolul 19, volumul 7, p. 139). [13]Grecia a raportat că niciunul dintre aparatele în uz nu este inclus pe lista de pe site-ul internet al Comisiei (al OLAF) întrucât i-a fost acordată o derogare specială în conformitate cu articolul 4 alineatul (2). [14]Finlanda nu a trimis raportul pentru anul 2012, astfel cum este prevăzut la articolul 12 alineatul (1). [15]DE, CY, EE, NL, PT, BE, FR și IE. [16]NL, FR, ES și IE. [17]CY. [18]În răspunsul lor la chestionar, Slovenia și Estonia au indicat faptul că păstrează monedele improprii circulației, deoarece numărul de monede de acest tip din cele două state membre este relativ mic. [19]Grupul de lucru al directorilor de monetării (MDWG) este o structură informală care reunește directorii de monetării din statele membre ale UE, care lucrează pe baza unui mandat acordat de Subcomitetul pentru monede euro (acesta din urmă aparținând Comitetului economic și financiar). [20]MDWG a aprobat rezultatele studiului, inclusiv o recomandare privind bunele practici identificate. [21]CY, SK, HR, BE, LU, MT, IE și AT aplică un comision de procesare, care este dedus din rambursarea monedelor improprii. [22]Cu excepția FI, DK, SK, EE și FR. [23]DE, CY, NL și ES au menționat existența unor derogări în temeiul articolului 10 alineatul (2) din regulament. [24]DK, NL, FR, LU și MT au menționat că nu dispun de nicio procedură pentru verificarea monedelor euro improprii circulației. [25]DE, BE, IT și LU. [26]În Italia este în pregătire un decret național care va stabili norme obligatorii de raportare și de comunicare pentru „instituții”. [27]Cu excepția EE, LV și FI. [28]Cu excepția FI, DK, EE, IE și LU. [29]Raportul poate fi însoțit, dacă este cazul, de propuneri legislative de punere în aplicare detaliată sau de modificare a regulamentului, în special în legătură cu articolele 6 și 8, astfel cum se prevede la articolul 12 alineatul (5) din regulament. [30]Aceste sugestii au fost formulate în cadrul răspunsurilor la chestionar trimise de CNAM-uri. [31]Textul propus este următorul: „(c) aparatelor care schimbă monede și aparatelor de depozitare a monedelor, care retrag monedele falsificate, monedele suspectate a fi falsificate și monedele improprii și nu le mai restituie utilizatorului”. [32]Textul propus este următorul: „Numărul de situri de procesare a monedelor care trebuie verificate anual în fiecare stat membru trebuie să permită ca volumul monedelor euro procesate mecanic în acele situri în anul respectiv să reprezinte cel puțin 25 % din volumul total net cumulat al monedelor emise de respectivul stat membru de la introducerea monedelor euro până la sfârșitul anului precedent; volumul monedelor euro procesate, utilizat pentru a calcula conformitatea anuală de 25 %, poate fi bazat pe datele reale din anul precedent sau poate fi o estimare bazată pe datele declarate de instituții pentru prima jumătate a anului”. [33]Grupul de experți în materie de monede falsificate (GEMF) se întrunește, de obicei, de două ori pe an pentru a discuta aspecte tehnice legate de falsificarea monedelor euro. Alte puncte de pe ordinea de zi se referă la situația falsificării monedelor euro și la activitățile Centrelor naționale de analiză a monedelor (CNAM) din statele membre, la similitudinea dintre medalii sau jetoane și monedele euro și la punerea în aplicare a procedurilor de autentificare a monedelor. Diagrama 1 Diagrama 2 Chestionar privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1210/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 decembrie 2010 Rubricile marcate cu * sunt obligatorii. Chestionarul de mai jos are drept obiectiv monitorizarea și evaluarea punerii în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1210/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 decembrie 2010 privind autentificarea monedelor euro și procesarea monedelor euro improprii circulației. Câmpuri de identificare Țară* Organizație* Date de contact (e-mail și număr de telefon)* Chestionar Regulamentul (UE) nr. 1210/2010 a fost pus în aplicare în țara dumneavoastră?* Da Nu Când? Vă rugăm să specificați sursa legislativă națională (dacă există)* Dacă răspunsul este negativ, când va fi pus în aplicare Regulamentul (UE) nr. 1210/2010?* Ce procentaj din procesul de autentificare este efectuat cu ajutorul aparatelor de procesare a monedelor și ce procentaj cu ajutorul personalului calificat? [articolul 3 alineatul (1)]* Sunt monedele suspectate de a fi falsificate trimise autorităților naționale desemnate? [articolul 3 alineatul (2)]* Da Nu Aparatele utilizate de instituții sunt incluse pe lista de pe site-ul internet menționat la articolul 5 alineatul (2)? (articolul 4)* Da Nu Dacă răspunsul este negativ, care este procentajul de aparate care nu sunt incluse pe listă?* Ce procentaj din numărul de aparate nu va fi conform la 1.1.2015 din cauza faptului că derogarea va expira? [(articolul 4 alineatul (2)]* În ceea ce privește reglarea aparatelor de procesare a monedelor, unde are loc testul de detectare? (articolul 5)* La sediul CNAM La sediul producătorului În alte locuri Vă rugăm să precizați.* În țara dumneavoastră sunt efectuate controale la fața locului? (articolul 6)* Da Nu Dacă răspunsul este negativ, care sunt principalele motive pentru care nu se efectuează controale la fața locului? [articolul 6 alineatul (2)]* Există alte aspecte/probleme legate de numărul de aparate de procesare a monedelor care trebuie verificate în raport cu volumul monedelor euro procesate de aceste aparate? [articolul 6 alineatul (3)].* În ceea ce privește rezultatele controalelor la fața locului, care sunt principalele motive ale lipsei de conformitate? [articolul 6 alineatul (6)]* Absența normelor scrise prin care să se furnizeze instrucțiuni Alocarea necorespunzătoare de resurse umane Absența normelor scrise pentru depunerea monedelor falsificate/improprii Absența procedurilor de control intern Eșec al testului de detectare Alte motive Vă rugăm să precizați.* Se retrag din circulație monedele improprii? (articolul 8)* Da Nu În ce mod? Care sunt procedurile în vigoare? [articolul 8 alineatul (2)]* Câte monede improprii circulației au fost retrase în 2013? Vă rugăm să furnizați cifre.* Se rambursează monedele improprii circulației?* Da Nu Vă rugăm să furnizați cifre.* Se distrug monedele improprii circulației?* Da Nu Vă rugăm să furnizați informații cu privire la procesul și la metodologia de distrugere. [articolul 8 alineatul (3)].* Se percep comisioane de procesare pentru rambursarea monedelor improprii? (articolul 9)* Da Nu În ce mod este pus în aplicare acest proces?* Există derogări? Vă rugăm să precizați.* Care este comisionul maxim (în cazul în care există) pentru rambursare?* La depunerea monedelor improprii circulației spre rambursare, sunt utilizate cerințele standard pentru ambalare? [articolul 10 alineatul (1)]* Da Nu Care sunt procedurile de ambalare în vigoare pentru rambursarea monedelor improprii circulației? Vă rugăm să precizați.* Sunt în vigoare derogări, astfel cum se prevede la articolul 10 alineatul (2)?* Există o procedură pentru verificarea monedelor improprii circulației? [articolul 11 alineatul (1)]* Da Nu Ce cerințe prevede această procedură?* Au fost adoptate măsuri pentru cazurile de depuneri de monede menționate la articolul 11 alineatul (3)?* Care este autoritatea responsabilă de raportarea către Comisia Europeană? (articolul 12)* Instituțiile se conformează în mod satisfăcător acestei cerințe? [articolul 12 alineatul (2)]. Au fost aplicate sancțiuni pentru încălcări ale Regulamentului (UE) nr. 1210/2010? (articolul 13)* Da Nu Care sunt autoritățile responsabile cu aplicarea sancțiunilor?* Ce tipuri de sancțiuni sunt prevăzute?*