Măsurile fără caracter normativ vizează dezvoltarea sistemelor de transport inteligente (STI) în raport cu toate mijloacele de transport, contribuind la abordarea aspectelor în materie de siguranță și sprijinind durabilitatea transporturilor. Printre acestea se numără măsuri vizând schimbul de date privind transportul multimodal pe baza standardelor UE în scopul de a sprijini eficientizarea fluxurilor de transport al mărfurilor. Se impune totodată promovarea infrastructurii 5G. În plus, Uniunea sprijină reforma în materie de reglementare și dialogul consolidat la nivel tehnic, bazându-se pe instrumentele relevante ale Uniunii și pe implicarea activă a agențiilor europene în domeniul transporturilor. În ultimii ani, Uniunea a încheiat cu o serie de țări partenere acorduri de asociere care vizează apropierea legislației Uniunii în domeniul transporturilor și adoptarea cerințelor și standardelor TEN-T privind interoperabilitatea.

Angajamentul Uniunii se prezintă atât sub forma dezvoltării infrastructurii fizice, cât și a adoptării de măsuri fără caracter normativ, având drept scop îmbunătățirea conectivității transporturilor. În ceea ce privește infrastructura fizică, extinderea TEN-T la țările învecinate vizează identificarea proiectelor de infrastructură și consolidarea unei rețele compatibile cu parametrii și obiectivele TEN-T, contribuind astfel, printre altele, la decarbonizarea transporturilor. Existența unei rețele aprobate și stabile în țările învecinate se traduce prin conexiuni mai solide cu servicii îmbunătățite de transport pentru cetățeni și întreprinderi. Având în vedere angajamentul politic ferm al Uniunii în ceea ce privește politica sa de vecinătate, aceasta îi permite totodată să direcționeze mai bine fondurile și finanțările UE, precum și să asigure gradul necesar de certitudine pentru deblocarea investițiilor în proiecte de infrastructură. În plus, o planificare stabilă și o dezvoltare strategică a infrastructurii vor contribui la atragerea de sprijin din partea instituțiilor financiare internaționale. În ceea ce privește investițiile în noi infrastructuri, ar trebui să se acorde o atenție deosebită respectării celor mai înalte standarde și cerințe privind TEN-T, protejând totodată de-a lungul timpului activele unei infrastructuri de calitate printr-o întreținere periodică.

Extinderea politicii TEN-T dincolo de frontierele Uniunii formulează în mod clar două obiective fundamentale: (i) asigurarea coerenței și eficacității unei rețele interoperabile și multimodale între statele membre și țările din imediata vecinătate și țările partenere; (ii) direcționarea angajamentului Uniunii (inclusiv a sprijinului financiar) către aceste regiuni. În plus, în perspectiva mai largă a politicii europene de vecinătate și a politicii de extindere a UE, extinderea TEN-T este un mijloc de integrare mai strânsă și, respectiv, de pregătire a țărilor candidate și potențial candidate pentru o posibilă aderare la UE. În cele din urmă, integrarea rețelelor de transport în țările vizate de politica de extindere și în alte țări învecinate cu TEN-T este un factor de facilitare a comerțului și, prin urmare, de integrare economică, accelerând convergența cu Uniunea.

Rețeaua indicativă permite Uniunii să direcționeze mai bine angajamentul UE, inclusiv sprijinul financiar. Instrumentul de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională (IVCDCI) – „Europa globală” și Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA III) sprijină crearea unui mediu propice facilitării investițiilor în infrastructuri durabile și permit UE să mobilizeze investițiile publice și private prin intermediul instituțiilor financiare internaționale pentru a sprijini obiectivele în materie de conectivitate. Acest sprijin este prevăzut în planurile economice și de investiții pentru partenerii din Balcanii de Vest , din vecinătatea estică și din vecinătatea sudică. În plus, Mecanismul pentru interconectarea Europei (MIE II) poate fi utilizat și pentru cofinanțarea proiectelor localizate în principal în regiunile transfrontaliere ale Uniunii și în țările învecinate.

În plus, în ceea ce privește regiunea mediteraneeană, identificarea unei rețele globale care va defini o rețea transmediteraneeană de transport (TMN-T) este încă în curs de desfășurare. Procesul se desfășoară împreună cu partenerii din regiunea sud-mediteraneeană.

Printre prioritățile importante ale Uniunii se numără și obiectivul de decarbonizare a transporturilor și de limitare a impactului schimbărilor climatice asupra Uniunii și a vecinilor săi. Politica TEN-T va contribui la obiectivele stabilite în Pactul verde european. În acest context, toate țările vizate de politica de extindere și alte țări învecinate ar trebui să urmărească obiectivul Pactului verde european de a asigura reducerea cu 90 % a emisiilor de gaze cu efect de seră generate de transporturi până în 2050. Acțiunea ambițioasă și unirea forțelor pentru a pune în aplicare această agendă le vor oferi Uniunii și vecinilor săi avantajul primului venit în tranziția globală către un sector al transporturilor durabil și verde.

Participarea întreprinderilor care sunt deținute sau controlate de o persoană fizică sau de o întreprindere dintr-o țară din afara UE poate contribui la realizarea rețelei TEN-T în UE. Cu toate acestea, în anumite circumstanțe, o astfel de participare la proiecte de interes comun ar putea compromite securitatea și ordinea publică în UE. Fără a aduce atingere mecanismului de cooperare prevăzut în Regulamentul (UE) 2019/452 și în plus față de acesta, se impune cunoașterea mai aprofundată a unei astfel de participări pentru a permite intervenția autorităților publice în cazul în care se constată că aceasta este de natură să aducă atingere securității sau ordinii publice. Prin urmare, propunerea Comisiei de revizuire a Regulamentului TEN-T prevede că statele membre trebuie să notifice Comisiei orice proiect de interes comun desfășurat pe teritoriul lor și care implică participarea unei persoane fizice sau a unei întreprinderi dintr-o țară din afara UE, pentru a permite evaluarea impactului său asupra securității sau a ordinii publice în UE. Țările învecinate ar trebui să instituie un mecanism similar în ceea ce privește proiectele puse în aplicare în rețeaua indicativă TEN-T.

III. Principalele realizări și perspective de cooperare cu țările învecinate

Spațiul Economic European și Elveția

Spațiul Economic European (SEE) și Asociația Europeană a Liberului Schimb (AELS) fac parte integrantă din politica TEN-T privind țările învecinate. Timp de decenii, statele SEE și AELS au fost legate îndeaproape de dezvoltarea pieței Uniunii ca parteneri comerciali perfect integrați pentru UE. Având în vedere că 13,6 milioane de persoane locuiesc în cele patru state AELS, Norvegia, Islanda, Liechtenstein și Elveția, acestea reprezintă al treilea partener comercial ca mărime al Uniunii în ceea ce privește mărfurile și al doilea partener comercial ca mărime în ceea ce privește serviciile.

Rețeaua indicativă extinsă TEN-T în aceste state este bine dezvoltată și aliniată la standardele rețelei Uniunii. În cazul tuturor modurilor de transport, rețeaua statelor SEE/AELS este bine integrată cu TEN-T, chiar și în măsura în care două state SEE/AELS fac parte dintr-un coridor al rețelei centrale TEN-T. Coridorul „scandinavo-mediteraneean” al rețelei centrale include Norvegia, în timp ce coridorul Rin-Alpi al rețelei centrale traversează Elveția. În consecință, coordonatorii europeni colaborează îndeaproape cu țările respective în vederea finalizării rețelei centrale indicative TEN-T până în 2030.

Coridorul Rin-Alpi este una dintre cele mai aglomerate rute de transport de mărfuri din Europa. Acesta conectează porturile de la Marea Nordului din Belgia și Țările de Jos cu portul mediteraneean Genova. Coridorul traversează centre economice importante, cum ar fi Bruxelles și Anvers în Belgia, regiunea Randstad din Țările de Jos, regiunile Rin-Ruhr și Rin-Neckar din Germania, regiunile Basel și Zürich din Elveția și regiunile Milano și Genova din Italia. Alinierea coridorului include proiecte importante în Elveția, inclusiv cel mai lung tunel feroviar din lume, tunelul de bază Gotthard. Situat în partea inferioară a Alpilor elvețieni, tunelul de bază Gotthard a fost inaugurat la 1 iunie 2016 și are o lungime de 57 km. Tunelurile de bază Lötschberg și Ceneri vor spori competitivitatea transportului feroviar, aducând beneficii directe cetățenilor și întreprinderilor din UE. Considerat în prezent un blocaj din partea Uniunii, UE ar trebui să încerce să aducă îmbunătățiri la nivelul căilor de acces către tunelul Gotthard.

Coridorul „scandinavo-mediteraneean” reprezintă o axă nord-sud vitală pentru economia Europei. În interiorul granițelor Uniunii, coridorul se întinde din Finlanda și Suedia, în nord, până la insula Malta în sud, trecând prin Danemarca, Germania de Nord, Centrală și de Sud, Austria, centrele industriale din Italia de Nord și porturile italiene din sud. Odată cu adoptarea Regulamentului MIE II, coridorul a fost extins până la Narvik în Norvegia. În conformitate cu Comunicarea Comisiei privind o implicare mai puternică a Uniunii Europene în regiunea arctică, coridorul a fost extins pentru a consolida prezența în nord, cu scopul de a facilita transportul pe uscat de mărfuri provenind din Arctica și posibila viitoare rută a Mării Nordului.

Balcanii de Vest

Balcanii de Vest reprezintă de mult timp o regiune prioritară pentru Uniune. Astfel cum a subliniat președinta von der Leyen în discursul său privind starea Uniunii din 14 septembrie 2021, „viitorul întregii regiuni se află în UE”. Cu o populație de aproape 18 milioane de cetățeni, regiunea este o piață importantă pentru Uniune, precum și o zonă importantă de tranzit pentru transportul mărfurilor europene. În 2020, valoarea totală a schimburilor comerciale dintre UE și Balcanii de Vest a fost de 50,5 miliarde EUR. Balcanii de Vest joacă un rol-cheie în lanțurile valorice globale care aprovizionează UE, iar acest rol ar putea fi consolidat în continuare prin asigurarea unei mai bune conectivități în materie de transporturi atât cu Uniunea, cât și la nivelul regiunii.

O realizare majoră a fost adoptarea Tratatului de instituire a Comunității transporturilor (TCT) în 2017. TCT impune partenerilor din Balcanii de Vest transpunerea acquis-ului UE în domeniul transporturilor în legislația națională, permițând integrarea acestor state pe piața transporturilor din UE înainte de eventuala lor aderare la UE. Sunt vizate domenii precum standardele tehnice, interoperabilitatea, siguranța, securitatea, gestionarea traficului, politica socială, achizițiile publice și mediul, venind astfel în sprijinul eforturilor depuse la nivel de regiune în vederea eliminării decalajului față de statele membre. Comunitatea transporturilor elaborează un plan de activitate continuu pentru dezvoltarea rețelelor TEN-T centrale și globale indicative, în vreme ce un secretariat permanent furnizează partenerilor din Balcanii de Vest asistență în ceea ce privește transpunerea politicii Uniunii în domeniul transporturilor și punerea în aplicare a proiectelor TEN-T.

Partenerii din Balcanii de Vest au înregistrat progrese semnificative în ceea ce privește realizarea rețelei centrale indicative TEN-T. Cu toate acestea, o serie de proiecte-cheie vizând rețeaua centrală indicativă înregistrează încă întârzieri la nivel de dezvoltare. Deși s-au realizat îmbunătățiri în ceea ce privește construirea infrastructurii transfrontaliere, cum ar fi podul Svilaj dintre Croația și Bosnia și Herțegovina, care a fost deschis traficului în septembrie 2021, sunt necesare progrese substanțiale pentru a se asigura continuitatea operațiunilor de transport între Uniune și Balcanii de Vest. Sunt vizate toate modurile de transport, impunându-se lucrări de modernizare cu precădere la nivelul rețelei feroviare.

În plus, ponderea modală a transportului durabil se menține la un nivel scăzut. În vreme ce partenerii din Balcanii de Vest realizează aproximativ 70 % din schimburile lor comerciale globale cu Uniunea, doar 5 % din volumul total de mărfuri este transportat pe calea ferată, restul de 95 % fiind transportat pe cale rutieră. În plus, transportul feroviar de marfă a scăzut cu 40 % din 2009, în timp ce ponderea transportului feroviar de persoane din volumul total al transportului de persoane are o valoare cu o singură cifră, excepție făcând transportul suburban în câteva orașe mari. Rețeaua de căi navigabile interioare din Balcanii de Vest rămâne insuficient utilizată pentru transportul de mărfuri către și dinspre Uniune. Râurile Dunărea și Sava traversează mai multe țări din regiune, cuprinzând căi navigabile interioare care ar putea fi exploatate în continuare pentru a transfera traficul de la transportul rutier la moduri de transport mai durabile. În zona adriatico-ionică, este necesar să se asigure coordonarea între organismele naționale și regionale active în domeniul dezvoltării TEN-T.

Prin urmare, conectivitatea transporturilor în interiorul regiunii și cu Uniunea are de suferit, înregistrându-se consecințe negative asupra dezvoltării economice și asupra atractivității regiunii pentru investitori. Efectul unei astfel de situații este adesea observat la frontierele cu Uniunea, acolo unde capacitatea infrastructurii nu corespunde întotdeauna volumelor de trafic înregistrate, efecte negative colaterale semnificative înregistrându-se nu numai asupra schimburilor comerciale dintre Uniune și Balcanii de Vest, ci și asupra schimburilor comerciale dintre statele membre ce implică tranzitarea regiunii.