Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de stabilire a criteriilor de determinare a condițiilor în care deșeurile de cupru nu mai constituie deșeuri în sensul Directivei 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului /* COM/2012/0787 final - 2012/0365 (NLE) */





EXPUNERE DE MOTIVE În temeiul articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2008/98/CE privind deșeurile, anumite categorii de deșeuri încetează să mai fie considerate deșeuri după ce au trecut printr-o operațiune de recuperare și îndeplinesc criterii specifice care urmează să fie definite în conformitate cu condițiile legale prevăzute la articolul respectiv. Conform articolului 6 alineatul (2) din directiva menționată anterior, Comisia trebuie să stabilească pentru anumite materiale criteriile respective, care vor fi adoptate prin procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 39 alineatul (2) din directivă. În consecință, Comisia a înaintat spre votare un proiect de regulament comitetului instituit în temeiul articolului 39 din directivă. În cadrul reuniunii sale din 9 iulie 2012, comitetul nu a formulat un aviz favorabil cu privire la proiectul de regulament, în principal ca urmare a unui număr mare de abțineri (109). Principala preocupare exprimată de anumite state membre s-a referit la criteriul de calitate conform căruia cantitatea totală de materii străine din deșeurile de cupru care rezultă din operația de recuperare trebuie să fie sub 2%, acest criteriu fiind considerat prea strict. Comisia a luat notă de această poziție; ea menține însă propunerea legislativă și o transmite Consiliului, pe baza raportului tehnic al Centrului Comun de Cercetare (JRC) care, în consultare cu părțile interesate, a concluzionat că 2% de materii străine reprezintă o valoare limită sigură în ceea ce privește mediul pentru ca deșeurile de cupru să nu mai constituie deșeuri în conformitate cu condiția de la articolul 6 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2008/98/CE. Prin urmare, conform procedurii prevăzute la articolul 5 litera (a) din Decizia 1999/468/CE, se va transmite Consiliului o propunere de regulament al Consiliului, care va fi înaintată și Parlamentului European. 2012/0365 (NLE) Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de stabilire a criteriilor de determinare a condițiilor în care deșeurile de cupru nu mai constituie deșeuri în sensul Directivei 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive[1], în special articolul 6 alineatul (2), având în vedere propunerea Comisiei Europene, întrucât: (1) Din evaluarea mai multor fluxuri de deșeuri reiese că piețele de reciclare a deșeurilor de cupru ar putea beneficia în urma elaborării unor criterii specifice de determinare a condițiilor în care deșeurile de cupru obținute din deșeuri nu mai constituie deșeuri. Este necesar ca aceste criterii să asigure un nivel ridicat de protecție a mediului și să nu aducă atingere clasificării deșeurilor de cupru recuperate ca deșeuri de către țările terțe. (2) Rapoartele Centrului Comun de Cercetare al Comisiei Europene au arătat că există o piață și cerere pentru utilizarea deșeurilor de cupru ca materie primă în industria producătoare de metale neferoase. În consecință, este necesar ca deșeurile de cupru să fie suficient de pure și să respecte standardele sau specificațiile relevante cerute de industria producătoare de metale neferoase. (3) Criteriile de determinare a condițiilor în care deșeurile de cupru nu mai constituie deșeuri ar trebui să garanteze că deșeurile de cupru rezultate dintr-o operație de recuperare respectă cerințele tehnice din industria producătoare de metale neferoase, legislația în vigoare și normele aplicabile produselor și nu au un impact global negativ asupra mediului sau a sănătății umane. Conform rapoartelor Centrului Comun de Cercetare al Comisiei Europene, criteriile propuse pentru deșeurile utilizate ca materiale de intrare în operația de recuperare, pentru procesele și tehnicile de tratare, precum și pentru deșeurile de cupru rezultate din operația de recuperare îndeplinesc aceste obiective, deoarece trebuie să conducă la obținerea de deșeuri de cupru lipsite de proprietăți periculoase și cu un conținut suficient de mic de metale, altele decât cuprul, și de compuși nemetalici. (4) Pentru a asigura respectarea criteriilor, este oportun să se prevadă furnizarea de informații despre deșeurile de cupru care nu mai constituie deșeuri și aplicarea unui sistem de gestionare. (5) O revizuire a criteriilor se poate dovedi necesară dacă, în urma monitorizării evoluției pieței deșeurilor de cupru, se observă efecte negative asupra piețelor de reciclare a deșeurilor de cupru, în special în ceea ce privește disponibilitatea deșeurilor respective și accesul la acestea. (6) Pentru a permite operatorilor să se adapteze la criteriile de determinare a condițiilor în care deșeurile de cupru nu mai constituie deșeuri, este oportun să se prevadă aplicarea prezentului regulament după trecerea unei perioade de timp rezonabile. (7) Comitetul instituit prin articolul 39 din Directiva 2008/98/CE nu a emis un aviz privind măsurile prevăzute în prezentul regulament și, prin urmare, Comisia a transmis Consiliului o propunere cu privire la măsurile respective, pe care a înaintat-o, de asemenea, Parlamentului European, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Obiect Prezentul regulament stabilește criteriile de determinare a condițiilor în care deșeurile de cupru nu mai constituie deșeuri. Articolul 2 Definiții În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile prevăzute de Directiva 2008/98/CE. De asemenea, se aplică următoarele definiții: 1. „deșeuri de cupru” înseamnă deșeuri metalice care constau în principal din cupru și aliaje de cupru; 2. „deținător” înseamnă persoana fizică sau juridică aflată în posesia deșeurilor de cupru; 3. „producător” înseamnă deținătorul care transferă pentru prima dată altui deținător deșeuri de cupru ca deșeuri de cupru care nu mai constituie deșeuri; 4. „importator” înseamnă orice persoană fizică sau juridică stabilită în Uniune, care introduce pe teritoriul vamal al Uniunii deșeuri de cupru care nu mai constituie deșeuri; 5. „personal calificat” înseamnă personalul calificat, ca urmare a experienței sau prin formare, pentru monitorizarea și evaluarea proprietăților deșeurilor de cupru; 6. „inspecție vizuală” înseamnă inspecția deșeurilor de cupru, efectuată prin utilizarea simțurilor umane sau a oricărui echipament nespecializat, care acoperă toate părțile unui transport; 7. „transport” înseamnă un lot de deșeuri de cupru destinat a fi livrat de către un producător unui alt deținător, care poate fi conținut în una sau mai multe unități de transport, cum ar fi containerele. Articolul 3 Criterii pentru deșeurile de cupru Deșeurile de cupru nu mai constituie deșeuri dacă, la transferul de la producător către alt deținător, sunt îndeplinite toate condițiile următoare: (1) deșeurile de cupru rezultate din operația de recuperare respectă criteriile stabilite în secțiunea 1 din anexa I; (2) deșeurile utilizate ca materiale de intrare în operația de recuperare respectă criteriile stabilite în secțiunea 2 din anexa I; (3) deșeurile utilizate ca materiale de intrare în operația de recuperare au fost tratate conform criteriilor stabilite în secțiunea 3 din anexa I; (4) producătorul a îndeplinit cerințele prevăzute la articolele 4 și 5. Articolul 4 Declarația de conformitate 1. Producătorul sau importatorul emite, pentru fiecare transport de deșeuri de cupru, o declarație de conformitate care respectă modelul stabilit în anexa II. 2. Producătorul sau importatorul transmite declarația de conformitate următorului deținător al transportului de deșeuri de cupru. Producătorul sau importatorul păstrează o copie a declarației de conformitate timp de cel puțin un an de la data emiterii sale și o pune la dispoziția autorităților competente la cererea acestora. 3. Declarația de conformitate poate să fie în format electronic. Articolul 5 Sistemul de gestionare 1. Producătorul aplică un sistem de gestionare care să poată demonstra conformitatea cu criteriile menționate la articolul 3. 2. Sistemul de gestionare include un set de proceduri documentate referitoare la fiecare dintre următoarele aspecte: (a) monitorizarea calității deșeurilor de cupru rezultate din operația de recuperare, astfel cum se prevede în secțiunea 1 din anexa I (inclusiv prelevarea probelor și analiza acestora); (b) eficacitatea monitorizării radiațiilor astfel cum se prevede la punctul 1.5 din anexa I; (c) controlul de acceptare a deșeurilor utilizate ca materiale de intrare în operația de recuperare, astfel cum se prevede în secțiunea 2 din anexa I; (d) monitorizarea proceselor și tehnicilor de tratare descrise la punctul 3.3 din anexa I; (e) opiniile clienților în privința respectării nivelului de calitate a deșeurilor de cupru; (f) înregistrarea rezultatelor monitorizării efectuate în temeiul literelor (a)-(d); (g) revizuirea și îmbunătățirea sistemului de gestionare; (h) formarea personalului. 3. Sistemul de gestionare stabilește, de asemenea, cerințele de monitorizare specifice prevăzute în anexa I pentru fiecare criteriu. 4. Dacă oricare dintre tratamentele menționate la punctul 3.3 din anexa I este efectuat de un deținător anterior, producătorul se asigură că furnizorul aplică un sistem de gestionare care respectă cerințele prevăzute de prezentul articol. 5. Un organism de evaluare a conformității, astfel cum este definit în Regulamentul (CE) nr. 765/2008 al Parlamentului European și al Consiliului[2], care a obținut acreditarea în conformitate cu regulamentul respectiv, sau un verificator de mediu, astfel cum este definit la articolul 2 punctul 20 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1221/2009 al Parlamentului European și al Consiliului[3], care este acreditat sau autorizat în conformitate cu regulamentul respectiv, verifică dacă sistemul de gestionare respectă cerințele prevăzute de prezentul articol. Verificarea se efectuează o dată la trei ani. Se consideră că numai verificatorii a căror acreditare sau licență acoperă următoarele domenii conform codurilor NACE specificate în Regulamentul (CE) nr. 1893/2006 al Parlamentului European și al Consiliului[4] au suficientă experiență specifică pentru a efectua verificarea menționată în prezentul regulament: (a) * Cod NACE 38 (Colectarea deșeurilor, activități de tratare și de eliminare a deșeurilor; recuperarea materialelor); sau (b) * Cod NACE 24 (Prelucrarea metalelor de bază), incluzând, în special, subcodul 24.44 (Producția de cupru). 6. Importatorul solicită furnizorilor săi să aplice un sistem de gestionare care respectă cerințele de la alineatele (1), (2) și (3) și care a fost verificat de un verificator extern independent. Sistemul de gestionare al furnizorului trebuie să fie certificat de un organism de evaluare a conformității care este acreditat de una dintre următoarele entități: (i) un organism de acreditare care a trecut cu succes o evaluare la nivel de omologi pentru această activitate, efectuată de organismul recunoscut în temeiul articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 765/2008; (j) un verificator de mediu acreditat sau autorizat de un organism de acreditare sau de acordare a licențelor în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1221/2009, care, la rândul său, este supus unei evaluări la nivel de omologi în conformitate cu articolul 31 din regulamentul respectiv. Verificatorii care doresc să își exercite activitatea în țări terțe trebuie să obțină o acreditare sau o licență specifică în conformitate cu specificațiile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 765/2008 sau de Regulamentul (CE) nr. 1221/2009 împreună cu Decizia 2011/832/UE a Comisiei[5]. 7. Producătorul permite accesul autorităților competente la sistemul de gestionare la cererea acestora. Articolul 6 Intrare în vigoare Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Prezentul regulament se aplică de la [șase luni de la data adoptării]. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele. Adoptat la Bruxelles, Pentru Consiliu Preşedintele ANEXA I Criterii pentru deșeurile de cupru Criterii || Cerințe de automonitorizare Secțiunea 1. Calitatea deșeurilor de cupru rezultate din operația de recuperare 1.1 Deșeurile se clasifică în categorii conform unei specificații a clientului, unei specificații a sectorului industrial sau unui standard pentru utilizarea directă în producția de substanțe sau de obiecte metalice în cuptoare de topire, rafinoare, cuptoare de retopire sau alte instalații producătoare de metale. || Personalul calificat clasifică în categorii fiecare transport. 1.2 Cantitatea totală de materii străine trebuie să fie < 2 % din greutate; Materiile străine sunt: (a) metale, altele decât cuprul și aliajele de cupru; (b) materiale nemetalice precum pământ, praf, materiale izolatoare și sticlă; (c) materiale combustibile nemetalice precum cauciuc, plastic, textile, lemn și alte substanțe chimice sau organice; (d) zgură, țunder, spumă, praf de la filtrele textile, praf de la rectificare, nămol. || Personalul calificat efectuează o inspecție vizuală a fiecărui transport. La intervale adecvate (cel puțin o dată la 6 luni) se analizează probe reprezentative din fiecare categorie de deșeuri de cupru, pentru a măsura cantitatea totală de materii străine. Cantitatea totală de materii străine se măsoară prin cântărire după separarea particulelor și a obiectelor metalice din cupru/aliaj de cupru de particulele și obiectele din materii străine prin sortare manuală sau prin alte mijloace de separare (de exemplu, cu ajutorul magneților sau pe baza densității). Frecvența adecvată de analizare a probelor reprezentative se stabilește ținând seama de următorii factori: (a) modelul de variabilitate estimat (de exemplu, astfel cum reiese din istoricul rezultatelor anterioare); (b) riscul inerent al variabilității în ceea ce privește calitatea deșeurilor utilizate ca materiale de intrare în operația de recuperare și performanțele procesului de tratare; (c) precizia inerentă a metodei de monitorizare; precum și (d) apropierea rezultatelor de valorile limită pentru cantitatea totală de materii străine. Procesul de determinare a frecvenței monitorizării se formalizează ca parte a sistemului de gestionare și trebuie să poată fi auditat. 1.3 Deșeurile nu conțin oxid metalic în exces, sub orice formă, cu excepția cantităților tipice rezultate în urma depozitării în exterior, în condiții atmosferice normale, a deșeurilor prelucrate. || Personalul calificat efectuează o inspecție vizuală a fiecărui transport. 1.4 Deșeurile nu conțin în mod vizibil ulei, emulsii uleioase, lubrifianți sau unsori, decât în cantități neglijabile care să nu permită picurarea. || Personalul calificat efectuează o inspecție vizuală a fiecărui transport, acordând o atenție specială părților unde este cel mai probabil să picure ulei. 1.5 Conform regulilor naționale sau internaționale privind procedurile de monitorizare și răspuns în cazul deșeurilor metalice radioactive, nu este necesară o acțiune de răspuns. Această cerință nu aduce atingere legislației referitoare la protecția sănătății lucrătorilor și a populației, adoptată în conformitate cu Capitolul III din Tratatul Euratom, în special Directivei 96/29/Euratom a Consiliului. || Personalul calificat monitorizează radioactivitatea fiecărui transport. Fiecare transport de deșeuri trebuie să fie însoțit de un certificat emis în conformitate cu regulile naționale sau internaționale privind procedurile de monitorizare și răspuns în cazul deșeurilor metalice radioactive. Certificatul poate fi inclus în alte documente care însoțesc transportul. 1.6 Deșeurile nu prezintă niciuna dintre proprietățile periculoase menționate în anexa III la Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului. Deșeurile trebuie să respecte limitele de concentrație prevăzute de Decizia 2000/532/CE a Comisiei[6] și să nu depășească limitele de concentrație prevăzute în anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 850/2004 al Parlamentului European și al Consiliului[7]. Proprietățile metalelor de aliere incluse în aliajele de cupru nu sunt relevante pentru această cerință. || Personalul calificat efectuează o inspecție vizuală a fiecărui transport. Dacă în urma inspecției vizuale apar suspiciuni cu privire la existența unor eventuale proprietăți periculoase, se iau măsurile de monitorizare suplimentare adecvate, cum ar fi prelevarea și analiza probelor, după caz. Personalul trebuie să fie instruit cu privire la potențialele proprietăți periculoase care pot fi asociate deșeurilor de cupru și cu privire la componentele materiale sau la caracteristicile care permit recunoașterea proprietăților periculoase. Procedura de recunoaștere a materialelor periculoase se documentează în cadrul sistemului de gestionare. 1.7 Deșeurile nu includ containere sub presiune, închise sau insuficient deschise care ar putea provoca explozii într-un cuptor metalurgic. || Personalul calificat efectuează o inspecție vizuală a fiecărui transport. 1.8 Deșeurile nu conțin PVC sub formă de strat de acoperire, vopsea sau material plastic rezidual. || Personalul calificat efectuează o inspecție vizuală a fiecărui transport. Secțiunea 2. Deșeuri utilizate ca materiale de intrare în operația de recuperare 2.1 Pot fi utilizate ca materiale de intrare numai deșeurile care conțin cupru recuperabil sau aliaje de cupru în care cuprul este recuperabil. 2.2 Deșeurile periculoase nu se utilizează ca materiale de intrare, cu excepția cazului în care se furnizează dovada aplicării, în vederea eliminării tuturor proprietăților periculoase, a proceselor și a tehnicilor specificate la criteriile privind „Procese și tehnici de tratare”. 2.3 Următoarele deșeuri nu se utilizează ca materiale de intrare: (e) pilitură și șpan care conțin fluide precum ulei sau emulsii uleioase și (f) butoaie și containere, cu excepția echipamentelor provenite de la vehiculele scoase din uz, care conțin sau au conținut ulei sau vopsele. || Controlul de acceptare (prin inspecție vizuală) al tuturor deșeurilor primite și al documentației însoțitoare se efectuează de personalul calificat care a fost în prealabil instruit asupra modului în care se recunosc deșeurile care nu îndeplinesc criteriile din prezenta secțiune. Secțiunea 3. Procese și tehnici de tratare 3.1 Deșeurile de cupru trebuie să fi fost separate la sursă ori în timpul colectării, sau deșeurile utilizate ca materiale de intrare trebuie să fi fost tratate pentru separarea deșeurilor de cupru de componentele nemetalice și de componentele metalice care nu conțin cupru. Deșeurile de cupru rezultate din aceste operații se păstrează separat de orice alte deșeuri. 3.2 Toate tratamentele mecanice (precum tăierea, tăierea prin forfecare, mărunțirea sau granularea; sortarea, separarea, curățarea, depoluarea, golirea) necesare în vederea pregătirii deșeurilor metalice pentru intrare directă în utilizarea finală trebuie să fi fost efectuate. 3.3 În cazul deșeurilor care conțin componente periculoase, se aplică următoarele cerințe specifice: (a) materialele de intrare care provin din deșeuri de echipamente electrice sau electronice sau din vehicule scoase din uz trebuie să fi fost supuse tuturor tratamentelor solicitate la articolul 6 din Directiva 2002/96/CE a Parlamentului European și a Consiliului[8] și la articolul 6 din Directiva 2000/53/CE a Parlamentului European și a Consiliului[9]; (b) clorofluorocarburile conținute în echipamentele casate trebuie să fi fost captate prin intermediul unui proces aprobat de autoritățile competente; (c) cablurile trebuie să fi fost tăiate în bucăți sau învelișul acestora trebuie să fi fost îndepărtat. Dacă un cablu are înveliș organic (plastic), acesta trebuie să fi fost îndepărtat prin cele mai bune tehnici disponibile; (d) butoaiele și containerele trebuie să fi fost golite și curățate; (e) substanțele periculoase din deșeurile nemenționate la punctul (1) trebuie să fi fost îndepărtate în mod eficient, prin intermediul unui proces aprobat de autoritatea competentă. || Anexa II Declarația de conformitate cu criteriile de încetare a statutului de deșeuri, menționată la articolul 4 alineatul (1) 1. || Producătorul/importatorul deșeurilor de cupru: Nume: Adresă: Persoană de contact: Tel: Fax: E-mail: 2. || a) Denumirea sau codul categoriei de deșeuri metalice, conform unei specificații a sectorului industrial sau unui standard: b) După caz, principalele prevederi tehnice ale unei specificații a clientului, precum compoziția, dimensiunile, tipul și proprietățile: 3. || Transportul de deșeuri metalice respectă specificația sectorului industrial sau standardul menționate la punctul 2 litera (a) sau specificația clientului menționată la punctul 2 litera (b). 4. || Cantitatea transportului în kg: 5. || A fost emis un certificat de testare a radioactivității, în conformitate cu regulile naționale sau internaționale privind procedurile de monitorizare și răspuns în cazul deșeurilor metalice radioactive. 6. || Producătorul deșeurilor metalice aplică un sistem de gestionare conform cu cerințele Regulamentului (UE) nr. … [va fi inserat după adoptarea prezentului regulament], care a fost verificat de un organism de evaluare a conformității acreditat sau de un verificator de mediu sau, dacă deșeurile metalice care nu mai constituie deșeuri sunt importate pe teritoriul vamal al Uniunii, de un verificator extern independent. 7. || Transportul de deșeuri metalice îndeplinește criteriile menționate la articolul 3 alineatele (1), (2) și (3) din Regulamentul (UE) nr. … [va fi inserat după adoptarea prezentului regulament]. 8. || Declarația producătorului/importatorului de deșeuri metalice: Certific că, după știința mea, informațiile de mai sus sunt complete și corecte: Nume: Dată: Semnătură: [1] JO L 312, 22.11.2008, p. 3. [2] JO L 218, 13.8.2008, p. 30. [3] JO L 342, 22.12.2009, p. 1. [4] JO L 393, 30.12.2006, p. 1. [5] JO L 330, 14.12.2011, p. 25. [6] JO L 226, 6.9.2000, p. 3. [7] JO L 158, 30.4.2004, p. 7. [8] JO L 37, 13.2.2003, p. 24. [9] JO L 269, 21.10.2000, p. 34.