Propunere comună de REGULAMENT AL CONSILIULUI privind măsuri restrictive împotriva Iranului șide abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 /* JOIN/2012/02 final - 2012/0030 (NLE) */





EXPUNERE DE MOTIVE UE a introdus sancțiuni împotriva Republicii Islamice Iran (denumită în continuare „Iran”) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 423/2007 privind măsuri restrictive împotriva Iranului, care pune în aplicare Poziția Comună 2007/140/PESC și măsurile relevante prevăzute în cadrul Rezoluției nr. 1737 (2006) a Consiliului de Securitate al ONU. De atunci, UE a extins sfera sancțiunilor, în conformitate cu RCSONU 1747 (2006), 1803 (2008) și 1929 (2010), și a impus măsuri suplimentare privind programul de proliferare nucleară și balistică al Iranului. La 25 octombrie 2010, Consiliul a adoptat Regulamentul (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007[1], cu scopul de a pune în aplicare Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului[2]. Regulamentul (UE) nr. 961/2010 a extins măsurile restrictive, în special în sectorul financiar și al energiei, precum și în sectorul transporturilor. În conformitate cu mandatul primit din partea Consiliului European la 9 decembrie 2011, Consiliul a aprobat, la 23 ianuarie 2012, Decizia 2012/35/PESC care prevede măsuri restrictive suplimentare împotriva Iranului. Aceste noi măsuri restrictive includ, în special, restricții suplimentare privind comerțul cu produse și tehnologii cu dublă utilizare, precum și privind echipamentele și tehnologiile-cheie care ar putea fi folosite în industria petrochimică, o interdicție privind importul de țiței, produse petroliere și produse petrochimice din Iran, precum și o interdicție a investițiilor în industria petrochimică. În plus, ar trebui interzise comerțul cu aur, metale prețioase și diamante cu guvernul Iranului, precum și furnizarea de bancnote și monede nou emise către sau în beneficiul Băncii Centrale a Iranului. Pentru a asigura punerea în aplicare eficace a acestor măsuri, ar trebui puse la dispoziție liste cu produsele și tehnologiile care fac obiectul sancțiunilor. În plus, Decizia 2012/35/PESC extinde înghețarea activelor și la alte persoane, entități sau organisme care oferă sprijin guvernului Iranului, precum și altor membri ai Gărzii Revoluționare Islamice (IRGC). Decizia 2012/35/PESC subliniază, de asemenea, faptul că practicile frauduloase ale Băncii Centrale a Iranului și încercările acesteia de a utiliza sectorul financiar al Iranului pentru a se sustrage măsurilor fac necesară o vigilență financiară sporită din partea instituțiilor de credit și financiare ale UE și prevede înghețarea activelor Băncii Centrale a Iranului. Cu toate acestea, decizia precizează faptul că măsura avută în vedere nu ar trebui să împiedice continuarea schimburilor comerciale licite cu Iranul. Decizia prevede, de asemenea, înghețarea activelor Băncii Tejarat, permițând însă încetarea graduală a tranzacțiilor cu această entitate sancționată. În plus, a devenit de asemenea necesară introducerea anumitor modificări tehnice la măsurile existente. În special, ar trebui clarificată definiția serviciilor de brokeraj astfel încât aceasta să includă serviciile de brokeraj dinspre UE și să se aplice și serviciilor conexe. Definiția „transferurilor de fonduri” ar trebui revizuită pentru a include transferurile efectuate prin alte mijloace decât cele electronice, ca reacție la practicile frauduloase ale Iranului. Ar trebui clarificată aplicarea de măsuri de înghețare de către furnizorii de servicii de comunicare financiară. Dispozițiile referitoare la controlul transferurilor de fonduri ar trebuie revizuite pentru a facilita aplicarea lor de către autoritățile competente și de către operatori. Ar trebui adaptate restricțiile privind asigurările, în special pentru a clarifica faptul că asigurarea misiunilor diplomatice și consulare în cadrul UE este permisă în cadrul sancțiunilor. Ar trebui, de asemenea, adaptate dispozițiile referitoare la răspunderea operatorilor, la interdicția sustragerii de la măsurile restrictive aplicate și la furnizarea de servicii de buncheraj și de aprovizionare a navelor. În plus, ar trebui de asemenea revizuite mecanismele prevăzute pentru schimbul de informații între autoritățile competente din statele membre și Comisie în vederea asigurării unei puneri în aplicare mai eficace a măsurilor restrictive. Restricțiile privind schimburile comerciale cu echipamente utilizate în scopuri de represiune internă, până în prezent prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 961/2010, ar trebui prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 359/2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Iran, care prevede sancțiuni ca răspuns la încălcări grave ale drepturilor omului. Este, prin urmare, necesar să se modifice Regulamentul (UE) nr. 961/2010 din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului. Din motive de claritate, Comisia și Înaltul Reprezentant al UE pentru afaceri externe și politica de securitate propun înlocuirea regulamentului menționat anterior cu un nou regulament, consolidat. 2012/0030 (NLE) Propunere comună de REGULAMENT AL CONSILIULUI privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 215, având în vedere Decizia 2012/35/PESC a Consiliului din 23 ianuarie 2012 de modificare a Poziției Comune 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului[3], având în vedere propunerea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei Europene, întrucât: (1) La 25 octombrie 2010, Consiliul a adoptat Regulamentul (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007[4], cu scopul de a pune în aplicare Decizia 2010/413/PESC a Consiliului[5]. (2) La 23 ianuarie 2012, Consiliul a aprobat Decizia 2012/35/PESC care prevede măsuri restrictive suplimentare împotriva Republicii Islamice Iran (denumite în continuare „Iran”), astfel cum solicita Consiliul European la 9 decembrie 2011. (3) Aceste noi măsuri restrictive includ, în special, restricții suplimentare privind comerțul cu produse și tehnologii cu dublă utilizare, precum și privind echipamentele și tehnologiile-cheie care ar putea fi folosite în industria petrochimică, o interdicție privind importul de țiței, produse petroliere și produse petrochimice din Iran, precum și o interdicție a investițiilor în industria petrochimică. În plus, comerțul cu aur, metale prețioase și diamante cu guvernul Iranului, precum și furnizarea de bancnote și monede nou emise către sau în beneficiul Băncii Centrale a Iranului ar trebui interzise. (4) A devenit, de asemenea, necesară introducerea anumitor modificări tehnice la măsurile existente. În special, ar trebui clarificată definiția termenului „servicii de brokeraj”, iar definiția termenului „transferuri de fonduri” ar trebui extinsă pentru a include transferurile efectuate prin alte mijloace decât cele electronice, descurajând astfel încercările de a se sustrage măsurilor restrictive. (5) Măsurile restrictive revizuite privind produsele cu dublă utilizare ar trebui să vizeze toate produsele și tehnologiile cuprinse în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 428/2009 al Consiliului din 5 mai 2009 de instituire a unui regim comunitar pentru controlul exporturilor, transferului, serviciilor de intermediere și tranzitului de produse cu dublă utilizare[6], cu excepția anumitor articole încadrate la categoria 5 din Partea a 2-a a regulamentului menționat, în vederea utilizării lor în serviciile publice de comunicare din Iran. (6) Pentru a se asigura punerea în aplicare eficace a interdicției asupra vânzării, furnizării, transferului sau exportului către Iran de anumite echipamente sau tehnologii-cheie care ar putea fi utilizate în sectoare esențiale ale industriei iraniene a petrolului, gazelor naturale și a petrochimiei, ar trebui să se furnizeze liste ale acestor echipamente și tehnologii-cheie. (7) Din același motiv, ar trebui puse la dispoziție și liste ale articolelor care fac obiectul restricțiilor comerciale privind țițeiul și produsele petroliere, produsele petrochimice, aurul, metalele prețioase și diamantele. (8) De asemenea, pentru a fi eficace, restricțiile privind investițiile în sectorul iranian al petrolului și gazelor naturale ar trebui să vizeze anumite activități-cheie, precum serviciile de transport în angro al gazelor în scopul tranzitului sau al livrării către rețele direct interconectate și, din același motiv, ar trebui să se aplice întreprinderilor comune, precum și altor forme de asociere și cooperare cu Iranul din sectorul transportului gazelor naturale. (9) Asigurarea eficacității restricțiilor asupra investițiilor iraniene în Uniune necesită adoptarea de măsuri pentru a interzice persoanelor fizice sau juridice, entităților și organismelor aflate sub jurisdicția statelor membre să permită sau să autorizeze astfel de investiții. (10) Decizia 2012/35/PESC extinde, de asemenea, înghețarea activelor și la alte persoane, entități sau organisme care oferă sprijin guvernului Iranului, inclusiv sprijin financiar, logistic și material, sau care sunt asociate cu acestea. Decizia extinde, de asemenea, măsurile de înghețare a activelor la alți membri ai Gărzii Revoluționare Islamice (IRGC). (11) Decizia 2012/35/PESC prevede, de asemenea, înghețarea activelor Băncii Centrale a Iranului. Cu toate acestea, având în vedere rolul specific jucat de Banca Centrală a Iranului în finanțarea comerțului extern, este considerată necesară aplicarea unei derogări pentru refinanțarea instituțiilor de credit și financiare, întrucât această măsură financiară specifică nu ar trebui să împiedice schimburile comerciale care sunt conforme cu dispozițiile prezentului regulament. Este, de asemenea, necesară o derogare pentru plățile către Banca Centrală pentru a permite executarea, în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament, până la 1 iulie 2012, a contractelor referitoare la importul, achizițiile sau transportul de petrol și de produse petroliere încheiate înainte de 23 ianuarie 2012. (12) Se interzice, pe baza obligației de înghețare a activelor și a resurselor economice ale Islamic Republic of Iran Shipping Line (IRISL) și ale entităților deținute sau controlate de către IRISL, încărcarea și descărcarea unor încărcături pe nave deținute sau navlosite de către IRISL sau de astfel de entități ori de pe astfel de nave, în porturile statelor membre. În plus, transferul drepturilor de proprietate asupra navelor deținute, controlate sau navlosite de companiile IRISL către alte entități ar trebui, la rândul său, să fie interzis în contextul înghețării activelor IRISL. Cu toate acestea, obligația înghețării fondurilor și a resurselor economice ale IRISL și ale entităților deținute sau controlate de IRISL nu necesită confiscarea sau sechestrul navelor deținute de aceste entități sau a încărcăturilor transportate de acestea, în măsura în care aceste încărcături aparțin terților, nici reținerea membrilor echipajelor angajați de acestea. (13) Având în vedere încercările Iranului de a eluda sancțiunile, ar trebui să se clarifice faptul că toate fondurile și resursele economice care aparțin, sunt proprietatea, sunt deținute sau controlate de persoane, entități sau organisme incluse pe lista din anexa I sau II la Decizia 2010/413/PESC trebuie înghețate fără întârziere, inclusiv cele ale entităților succesoare înființate pentru a eluda măsurile descrise în prezentul regulament. (14) Ar trebui, de asemenea, să se clarifice faptul că depunerea și transmiterea documentelor necesare către o bancă în scopul transferului final către o persoană, o entitate sau un organism care nu este inclus pe listă, pentru a declanșa plăți permise în temeiul articolului 25 din prezentul regulament, nu constituie punere la dispoziție de fonduri în sensul articolului 23 alineatul (3) din prezentul regulament. (15) Ar trebui clarificat faptul că fondurile sau resursele economice pot fi deblocate în interesele oficiale ale misiunilor diplomatice sau consulare sau ale organizațiilor internaționale care se bucură de imunitate conform dreptului internațional, astfel cum se prevede în prezentul regulament. (16) Ar trebui clarificată aplicarea unor sancțiuni financiare specifice de către serviciile de comunicare financiară, în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament. (17) Ar trebui clarificat faptul că activele persoanelor, entităților sau organismelor nedesemnate deținute în instituții de credit și financiare desemnate nu ar trebui să rămână înghețate în contextul aplicării măsurilor financiare specifice și pot fi deblocate în condițiile prevăzute de prezentul regulament. (18) Având în vedere încercările Iranului de a recurge la sistemul său financiar pentru a eluda sancțiunile, este necesar să se asigure o vigilență sporită cu privire la activitățile instituțiilor de credit și financiare ale Iranului pentru a evita eludarea dispozițiilor prezentului regulament, inclusiv a înghețării activelor Băncii Centrale a Iranului. Aceste cerințe care vizează instituțiile de credit și financiare completează obligațiile existente care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 1781/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 noiembrie 2006 cu privire la informațiile privind plătitorul care însoțesc transferurile de fonduri[7] și din punerea în aplicare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor și finanțării terorismului[8]. (19) Dispozițiile referitoare la controlul transferurilor de fonduri ar trebuie revizuite pentru a facilita aplicarea lor de către autoritățile competente și de către operatori și pentru a preveni eludarea dispozițiilor prezentului regulament, inclusiv a înghețării activelor Băncii Centrale a Iranului. (20) În plus, ar trebui adaptate restricțiile privind asigurările, în special pentru a clarifica faptul că asigurarea misiunilor diplomatice și consulare din cadrul UE este permisă de dispozițiile prezentului regulament și pentru a permite furnizarea de asigurare de răspundere civilă sau de răspundere pentru daune aduse mediului. (21) În plus, cerința de a transmite informații înainte de sosire și înainte de plecare trebuie actualizată având în vedere faptul că această obligație a devenit general aplicabilă tuturor bunurilor care intră sau ies de pe teritoriul vamal al Uniunii ca urmare a punerii depline în aplicare, de la 1 ianuarie 2012, a măsurilor de securitate vamală stabilite în dispozițiile relevante referitoare la declarațiile sumare de intrare și ieșire prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 2913/92[9] și de Regulamentul (CEE) nr. 2454/93[10]. (22) Ar trebui, de asemenea, adaptate dispozițiile referitoare la furnizarea de servicii de buncheraj și de aprovizionare a navelor, la răspunderea operatorilor și la interzicerea eludării măsurilor restrictive. (23) Mecanismele pentru schimbul de informații între statele membre și Comisie ar trebui revizuite pentru a asigura punerea în aplicare eficace și uniformă a prezentului regulament. (24) Având în vedere obiectivele sale, interdicția privind echipamentele utilizate pentru represiunea internă ar trebui prevăzută mai degrabă în Regulamentul (UE) nr. 359/2011 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Iran[11], decât în prezentul regulament. (25) Din motive de claritate, Regulamentul (UE) nr. 961/2010 ar trebui abrogat și înlocuit de prezentul regulament. (26) Măsurile restrictive descrise anterior intră sub incidența Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene și, în consecință, în special pentru a se asigura aplicarea lor uniformă de către operatorii economici din toate statele membre, este necesar să se adopte o legislație la nivelul Uniunii pentru punerea lor în aplicare în ceea ce privește Uniunea. (27) Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și principiile consacrate în special de Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene, mai ales dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, dreptul la proprietate și dreptul la protecția datelor cu caracter personal. Prezentul regulament ar trebui aplicat în conformitate cu aceste drepturi și principii. (28) Prezentul regulament respectă, de asemenea, obligațiile care revin statelor membre în temeiul Cartei Organizației Națiunilor Unite, precum și caracterul juridic obligatoriu al rezoluțiilor Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite. (29) Procedura pentru desemnarea persoanelor care fac obiectul măsurilor de înghețare prevăzute de prezentul regulament ar trebui să prevadă transmiterea către persoanele fizice sau juridice, entitățile sau organismele desemnate a motivelor includerii lor pe listă, pentru a le oferi posibilitatea de a prezenta observații. În cazul în care sunt transmise observații sau sunt prezentate noi dovezi substanțiale, Consiliul ar trebui să își reexamineze decizia în funcție de observațiile respective și să informeze în consecință persoana, entitatea sau organismul în cauză. (30) Pentru punerea în aplicare a prezentului regulament și pentru a asigura un maximum de securitate juridică în cadrul Uniunii, ar trebui făcute publice numele și alte date relevante privind persoanele fizice și juridice, entitățile și organismele ale căror fonduri și resurse economice trebuie înghețate în conformitate cu regulamentul. Orice prelucrare a datelor cu caracter personal ale persoanelor fizice în temeiul prezentului regulament ar trebui să fie conformă cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date[12] și cu Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date[13]. (31) Pentru a garanta eficacitatea măsurilor prevăzute de prezentul regulament, acesta ar trebui să intre în vigoare la data publicării sale, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Capitolul I Definiții Articolul 1 În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții: (a) „sucursală” a unei instituții financiare sau de credit înseamnă un sediu al unei instituții financiare sau de credit, care este subordonat din punct de vedere juridic acesteia și care efectuează în mod direct, în totalitate sau în parte, operațiunile inerente activității desfășurate de instituțiile financiare sau de credit; (b) „servicii de brokeraj” înseamnă: (i) negocierea sau organizarea de tranzacții pentru achiziționarea, vânzarea sau furnizarea de produse și tehnologii sau servicii conexe ori de servicii financiare, inclusiv dintr-o țară terță către oricare altă țară terță sau (ii) vânzarea sau cumpărarea de produse și tehnologii sau servicii conexe ori de servicii financiare, inclusiv în cazul în care acestea se află în țări terțe, în vederea transferului lor către o altă țară terță; (c) „cerere” înseamnă orice cerere, sub formă contencioasă sau nu, introdusă înainte sau după data intrării în vigoare a prezentului regulament, în temeiul unui contract sau al unei tranzacții sau legată de acesta/aceasta, în special: (i) o cerere de executare a oricărei obligații ce rezultă dintr-un contract sau dintr-o tranzacție sau legată de un contract sau de o tranzacție; (ii) o cerere de prelungire sau de plată a unei obligațiuni, garanții sau contragaranții financiare, indiferent de forma acesteia; (iii) o cerere de despăgubire care se referă la un contract sau la o tranzacție; (iv) o cerere reconvențională; (v) o cerere de recunoaștere sau executare, inclusiv prin exequatur, a unei hotărâri judecătorești, a unei hotărâri arbitrale sau a unei hotărâri echivalente, indiferent de locul unde a fost pronunțată; (d) „contract sau tranzacție” înseamnă orice tranzacție care, indiferent de forma sa și de legea care i se aplică, comportă unul sau mai multe contracte sau obligații similare stabilite între părți identice sau nu; în acest scop, termenul „contract” include orice obligațiune, garanție sau contragaranție, în special de natură financiară, și orice credit, independent sau nu din punct de vedere juridic, precum și orice clauză aferentă care rezultă din tranzacția respectivă sau este legată de aceasta; (e) „autorități competente” înseamnă autoritățile competente ale statelor membre, astfel cum sunt identificate pe site-urile internet enumerate în anexa X; (f) „instituție de credit” înseamnă o instituție de credit, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind inițierea și exercitarea activității instituțiilor de credit[14], inclusiv sucursalele acesteia din interiorul sau din afara Uniunii; (g) „teritoriul vamal al Uniunii” înseamnă teritoriul, astfel cum este definit la articolul 3 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar[15] și în Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92[16]; (h) „resurse economice” înseamnă activele de orice fel, corporale sau necorporale, mobiliare sau imobiliare, care nu sunt fonduri, dar care pot fi utilizate pentru obținerea de fonduri, produse sau servicii; (i) „instituție financiară” înseamnă: (i) o întreprindere, alta decât o instituție de credit, care efectuează una sau mai multe dintre operațiunile incluse la punctele 2-12 și la punctele 14 și 15 din anexa I la Directiva 2006/48/CE, inclusiv activitățile specifice birourilor de schimb valutar (bureaux de change); (ii) o companie de asigurare autorizată în mod corespunzător în conformitate cu Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II)[17], în măsura în care aceasta desfășoară activități reglementate de directiva menționată anterior; (iii) o firmă de investiții, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul (1) din Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare[18]; (iv) un organism de plasament colectiv care își comercializează unitățile sau acțiunile; sau (v) un intermediar de asigurări, astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (5) din Directiva 2002/92/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 decembrie 2002 privind intermedierea de asigurări[19], cu excepția intermediarilor menționați la articolul 2 alineatul (7) din directiva menționată, atunci când aceștia efectuează operațiuni privind asigurările de viață și alte servicii de investiții conexe, inclusiv sucursalele acestora din interiorul sau din afara Uniunii; (j) „înghețarea resurselor economice” înseamnă orice acțiune care vizează împiedicarea utilizării resurselor economice pentru obținerea de fonduri, produse sau servicii în orice mod, inclusiv, dar nu exclusiv, prin vânzarea, închirierea sau ipotecarea acestora; (k) „înghețarea fondurilor” înseamnă orice acțiune menită să împiedice circulația, transferul, modificarea, utilizarea, accesul sau tranzacțiile cu fonduri susceptibile să aibă ca rezultat modificarea volumului, a valorii, a localizării, a proprietății, a deținerii, a naturii sau a destinației acestora sau orice modificare care ar permite utilizarea fondurilor, inclusiv gestionarea portofoliilor; (l) „fonduri” înseamnă activele financiare și beneficiile de orice natură, inclusiv, dar nelimitându-se la: (i) numerar, cecuri, creanțe pecuniare, cambii, ordine de plată și alte instrumente de plată; (ii) depozite la instituții financiare sau la alte entități, solduri ale conturilor, creanțe și titluri de creanță; (iii) valori mobiliare negociate la nivel public și privat și instrumente de îndatorare, inclusiv titluri și acțiuni, certificate reprezentând valori mobiliare, obligațiuni, bilete la ordin, warante, obligațiuni negarantate și instrumente financiare derivate; (iv) dobânzi, dividende sau alte venituri din active sau plusvalori percepute pe active sau generate de acestea; (v) credite, drepturi de compensare, garanții, garanții de bună execuție sau alte angajamente financiare; (vi) acreditive, conosamente, contracte de vânzare; și (vii) documente care atestă deținerea de cote-părți dintr-un fond sau din resurse financiare; (m) termenul „produse” include articole, materiale și echipamente; (n) „operațiuni de asigurare” înseamnă o obligație sau un angajament prin care o persoană sau mai multe persoane fizice sau juridice sunt obligate, în schimbul achitării unei anumite sume, să furnizeze uneia sau mai multor persoane, în cazul materializării unui risc, o despăgubire sau un beneficiu stabilit prin obligația sau angajamentul respectiv; (o) „persoană, entitate sau organism iranian” înseamnă: (i) statul iranian sau orice autoritate publică a acestui stat; (ii) orice persoană fizică care se află în Iran sau are reședința în Iran; (iii) orice persoană juridică, entitate sau organism cu sediul social în Iran; (iv) orice persoană juridică, entitate sau organism, din interiorul sau din exteriorul Iranului, deținut sau controlat direct sau indirect de una sau de mai multe dintre persoanele sau organismele menționate mai sus; (p) „reasigurare” înseamnă activitatea care constă în acceptarea riscurilor cedate de o societate de asigurare sau de o altă societate de reasigurare sau, în cazul asociației de subscriptori cunoscută sub numele de Lloyd's, activitatea care constă în acceptarea riscurilor cedate de orice membru al Lloyd's, de către o societate de asigurare sau de reasigurare, alta decât asociația de subscriptori cunoscută sub numele de Lloyd's; (q) „Comitetul de sancțiuni” înseamnă comitetul din cadrul Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite care a fost constituit în temeiul punctului 18 din Rezoluția 1737 (2006) a Consiliului de Securitate al ONU („RCSONU”); (r) „asistență tehnică” înseamnă orice sprijin tehnic legat de repararea, dezvoltarea, fabricarea, montajul, testarea, întreținerea sau orice alt serviciu tehnic, care poate lua forme precum instruirea, consilierea, formarea, transmiterea de cunoștințe practice sau competențe sau servicii de consultanță, inclusiv asistența acordată pe cale verbală; (s) „teritoriul Uniunii” înseamnă teritoriile statelor membre cărora li se aplică tratatul, în condițiile prevăzute de acesta, inclusiv spațiul lor aerian; (t) „transfer de fonduri” înseamnă orice operațiune efectuată în numele unui plătitor prin intermediul unui prestator de servicii de plată, pe cale electronică sau prin orice alte mijloace, cum ar fi numerar, cecuri sau ordine contabile, pentru a pune fonduri la dispoziția unui beneficiar, la un prestator de servicii de plată, indiferent dacă plătitorul și beneficiarul sunt aceeași persoană; Termenii „plătitor”, „beneficiar” și „prestator de servicii de plată” au același înțeles ca și în Regulamentul (CE) nr. 1781/2006. Capitolul II Restricții privind exportul și importul Articolul 2 1. Se interzice vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul, în mod direct sau indirect, al produselor și tehnologiilor enumerate în anexa I sau II, indiferent dacă provin sau nu din Uniune, către orice persoană, entitate sau organism iranian sau în vederea utilizării lor în Iran. 2. Anexa I cuprinde produsele și tehnologiile, inclusiv produsele software, cu dublă utilizare, astfel cum sunt definite în Regulamentul (CE) nr. 428/2009 din 5 mai 2009, cu excepția anumitor produse și tehnologii menționate în partea A din anexa I la prezentul regulament. 3. Anexa II cuprinde alte produse și tehnologii care ar putea contribui la activitățile Iranului legate de îmbogățire, reprelucrare sau la activitățile legate de apa grea, la dezvoltarea vectorilor purtători de arme nucleare ori la desfășurarea activităților legate de alte chestiuni în privința cărora AIEA și-a exprimat îngrijorarea sau pe care le consideră ca fiind încă nesoluționate, inclusiv cele identificate de Consiliul de Securitate al ONU sau de către Comitetul de sancțiuni. 4. Anexele I și II nu cuprind produsele și tehnologiile care figurează pe Lista comună a Uniunii Europene cuprinzând produsele militare[20] („Lista comună a produselor militare”). Articolul 3 1. Vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul, în mod direct sau indirect, al produselor și tehnologiilor care figurează în anexa III, indiferent dacă provin sau nu din Uniune, către orice persoană, entitate sau organism iranian sau în scopul utilizării în Iran sunt supuse obligației de autorizare prealabilă. 2. Pentru toate exporturile în cazul cărora este necesară o autorizație în temeiul prezentului articol, această autorizație se acordă de către autoritățile competente ale statului membru în care este stabilit exportatorul și trebuie să respecte normele detaliate prevăzute la articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 428/2009. Autorizația este valabilă în întreaga Uniune. 3. Anexa III cuprinde produsele și tehnologiile, altele decât cele incluse în anexele I și II, care ar putea contribui la activități legate de îmbogățire, reprelucrare sau la activități legate de apa grea, la dezvoltarea vectorilor purtători de arme nucleare ori la desfășurarea unor activități legate de alte teme cu privire la care AIEA și-a exprimat îngrijorarea ori pe care le-a considerat ca fiind încă nesoluționate. 4. Exportatorii furnizează autorităților competente toate informațiile relevante necesare atunci când solicită o autorizație de export. 5. Autoritățile competente nu acordă autorizații pentru vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul produselor sau tehnologiilor prevăzute în anexa III în cazul în care au motive întemeiate să considere că vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul în cauză ar contribui la desfășurarea uneia dintre următoarele activități: (a) activitățile Iranului legate de îmbogățire, reprelucrare sau de apa grea; (b) dezvoltarea de vectori purtători de arme nucleare de către Iran; sau (c) desfășurarea, de către Iran, a unor activități legate de alte teme cu privire la care AIEA și-a exprimat îngrijorarea ori pe care le-a considerat ca fiind încă nesoluționate. 6. Autoritățile competente din statele membre pot anula, suspenda, modifica sau revoca o autorizație de export pe care au acordat-o anterior, cu respectarea condițiilor stabilite la alineatul (5). 7. În cazul în care autoritatea competentă a unui stat membru refuză să acorde o autorizație sau anulează, suspendă, restricționează în mod semnificativ sau revocă o autorizație, în conformitate cu alineatul (5) sau (6), statul membru în cauză notifică acest lucru celorlalte state membre și Comisiei și le transmite acestora informațiile relevante, respectând totodată dispozițiile privind caracterul confidențial al unor asemenea informații, cuprinse în Regulamentul (CE) nr. 515/97 al Consiliului din 13 martie 1997 privind asistența reciprocă între autoritățile administrative ale statelor membre și cooperarea dintre acestea și Comisie în vederea asigurării aplicării corespunzătoare a legislației din domeniile vamal și agricol[21]. 8. Înainte ca un stat membru să acorde o autorizație în conformitate cu alineatul (5) pentru o tranzacție în esență identică cu o tranzacție care face obiectul unui refuz încă în vigoare care a fost emis de un alt stat membru sau de alte state membre în temeiul alineatelor (6) și (7), acesta se consultă mai întâi cu statul sau statele membre care au pronunțat refuzul. Dacă, în urma consultărilor, respectivul stat membru decide să acorde autorizația, acesta informează celelalte state membre și Comisia cu privire la aceasta, furnizând toate informațiile relevante care să justifice această decizie. Articolul 4 Se interzic achiziția, importul sau transportul din Iran, în mod direct sau indirect, al produselor și tehnologiilor enumerate în anexa I sau II, indiferent dacă articolul în cauză este originar sau nu din Iran. Articolul 5 1. Sunt interzise următoarele: (a) furnizarea de asistență tehnică, în mod direct sau indirect, cu privire la produsele și tehnologiile incluse în Lista comună a produselor militare, sau cu privire la furnizarea, fabricarea, întreținerea și utilizarea produselor incluse pe listă, oricărei persoane, entități sau organism iranian sau în scopul utilizării în Iran; (b) furnizarea de asistență tehnică sau de servicii de brokeraj, în mod direct sau indirect, în legătură cu produsele și tehnologiile enumerate în anexa I sau II sau cu privire la furnizarea, fabricarea, întreținerea și utilizarea produselor enumerate în anexa I sau II, oricărei persoane, entități sau organism iranian sau în scopul utilizării în Iran; și (c) furnizarea de finanțare sau de asistență financiară, în mod direct sau indirect, în legătură cu produsele și tehnologiile incluse în Lista comună a produselor militare sau în anexa I sau II, inclusiv și în special granturi, împrumuturi și asigurări de credite pentru/la export, pentru vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul acestor produse și tehnologii sau pentru furnizarea de asistență tehnică aferentă acestora oricărei persoane, entități sau organism iranian sau în scopul utilizării în Iran; 2. Este necesară o autorizație emisă de autoritatea competentă din statul membru în cauză pentru a fi puse la dispoziție următoarele: (a) asistență tehnică sau servicii de brokeraj legate de produsele și tehnologiile enumerate în anexa III și cu privire la furnizarea, fabricarea, întreținerea și utilizarea acestora, în mod direct sau indirect, către orice persoană, entitate sau organism iranian sau în scopul utilizării în Iran; (b) finanțare sau asistență financiară în legătură cu produsele și tehnologiile enumerate în anexa III, inclusiv și în special granturi, împrumuturi și asigurări de credite pentru/la export, pentru vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul acestora sau pentru furnizarea de asistență tehnică aferentă acestora, în mod direct sau indirect, către orice persoană, entitate sau organism iranian sau în scopul utilizării în Iran; 3. Autoritățile competente din statele membre nu acordă autorizații pentru tranzacțiile menționate la alineatul (2) în cazul în care au motive întemeiate pentru a stabili faptul că acțiunea respectivă ar contribui la desfășurarea uneia dintre următoarele activități: (a) activitățile Iranului legate de îmbogățire, reprelucrare sau de apa grea; (b) dezvoltarea de vectori purtători de arme nucleare de către Iran; sau (c) desfășurarea, de către Iran, a unor activități legate de alte teme cu privire la care AIEA și-a exprimat îngrijorarea ori pe care le-a considerat ca fiind încă nesoluționate. Articolul 6 Articolul 2 alineatul (1) nu se aplică: (a) transferului direct sau indirect al produselor care se încadrează în partea B din anexa I, pe teritoriile statelor membre atunci când aceste produse sunt vândute, furnizate, transferate sau exportate către Iran sau pentru a fi utilizate în Iran pentru un reactor cu apă ușoară din Iran a cărui construcție a început înainte de decembrie 2006; (b) tranzacțiilor mandatate de programul de cooperare tehnică al AIEA; sau (c) produselor furnizate sau transferate ori destinate utilizării în Iran, ca urmare a obligațiilor statelor-părți ce decurg din Convenția de la Paris privind interzicerea dezvoltării, producerii, stocării și folosirii armelor chimice și distrugerea acestora din 13 ianuarie 1993. Articolul 7 1. Autoritățile competente pot acorda, în condițiile pe care le consideră necesare, o autorizație pentru o tranzacție referitoare la produsele și tehnologiile menționate la articolul 2 alineatul (1) ori la asistența sau serviciile de brokeraj menționate la articolul 5 alineatul (1), cu condiția ca: (a) produsele și tehnologiile, serviciile de asistență sau brokeraj să fie utilizate în scopuri alimentare, agricole, medicale sau în alte scopuri umanitare; și (b) în cazul în care tranzacția se referă la produse sau tehnologii care figurează pe lista Grupului furnizorilor nucleari sau a Regimului de control al tehnologiilor pentru rachete, Comitetul de sancțiuni a stabilit, în prealabil și de la caz la caz, că tranzacția nu ar contribui, în mod evident, la dezvoltarea tehnologiilor în sprijinul activităților nucleare ale Iranului care prezintă un risc de proliferare sau la dezvoltarea vectorilor purtători de arme nucleare. 2. Statul membru în cauză notifică celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin zece zile lucrătoare înainte de acordarea autorizației, decizia și intenția sa de a acorda autorizația. Articolul 8 1. Se interzic vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul, în mod direct sau indirect, al produselor sau tehnologiilor-cheie enumerate în anexa VI, către orice persoană, entitate sau organism iranian sau în scopul utilizării în Iran. 2. Anexa VI cuprinde echipamente și tehnologii-cheie pentru următoarele sectoare esențiale ale industriei iraniene a petrolului și gazelor naturale: (a) explorarea țițeiului și a gazelor naturale; (b) producția țițeiului și a gazelor naturale; (c) rafinare; (d) lichefierea gazelor naturale. 3. Anexa VI include, de asemenea, echipamentele și tehnologiile-cheie pentru industria petrochimică din Iran. 4. Anexa VI nu cuprinde articolele incluse în Lista comună a produselor militare sau în anexa I, anexa II sau anexa III. Articolul 9 Sunt interzise următoarele: (a) furnizarea de asistență tehnică sau de servicii de brokeraj, în mod direct sau indirect, cu privire la echipamentele și tehnologiile-cheie enumerate în anexa VI sau cu privire la furnizarea, producția, întreținerea și utilizarea produselor enumerate în anexa VI, oricărei persoane, entități sau oricărui organism iranian sau în scopul utilizării în Iran; (b) acordarea, directă sau indirectă, de finanțare sau de asistență financiară cu privire la echipamentele și tehnologiile-cheie enumerate în anexa VI, oricărei persoane, entități sau oricărui organism iranian sau în scopul utilizării în Iran. Articolul 10 Cu condiția ca o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism care dorește să participe la tranzacțiile menționate la litera (a) sau (b) sau să ofere asistență pentru efectuarea acestor tranzacții, să fi notificat tranzacția sau asistența respectivă, cu cel puțin 20 de zile lucrătoare în prealabil, autorității competente din statul membru în care este stabilit, interdicțiile prevăzute la articolele 8 și 9 nu se aplică: (b) tranzacțiilor impuse de un contract comercial referitor la echipamente și tehnologii-cheie pentru explorarea țițeiului și a gazelor naturale, pentru producția de țiței și gaze naturale, pentru activitățile de rafinare și de lichefiere a gazelor naturale, încheiat înainte de 27 octombrie 2010, sau de un contract sau acord încheiat înainte de 26 iulie 2010 și referitor la o investiție în Iran efectuată înainte de 26 iulie 2010 și nu împiedică execuția unei obligații rezultate din acestea; sau (c) tranzacțiilor impuse de un contract comercial referitor la echipamente și tehnologii-cheie pentru industria petrochimică, încheiat înainte de [data intrării în vigoare a prezentului regulament], sau de un contract sau un acord încheiat înainte de 23 ianuarie 2012 și referitor la o investiție în Iran efectuată înainte de 23 ianuarie 2012 și nu împiedică execuția unei obligații rezultate din acestea. Articolul 11 1. Sunt interzise următoarele: (a) importul de țiței sau de produse petroliere în Uniune dacă acestea: (i) sunt originare din Iran; sau (ii) au fost exportate din Iran; (b) achiziționarea de țiței sau de produse petroliere care se află în Iran sau care provin din această țară; (c) transportul de țiței sau de produse petroliere dacă acestea provin din Iran sau sunt exportate din Iran spre orice altă țară; și (d) furnizarea, directă sau indirectă, de finanțare sau de asistență financiară, inclusiv de instrumente financiare derivate, precum și de asigurări și reasigurări, cu excepția asigurării de răspundere civilă și a asigurării de răspundere pentru daune aduse mediului, referitoare la produsele menționate la literele (a), (b) și (c). 2. Prin țiței și produse petroliere se înțeleg produsele enumerate în anexa IV. Articolul 12 Interdicțiile prevăzute la articolul 11 nu se aplică în cazul: (a) executării, până la 1 iulie 2012, a contractelor comerciale încheiate înainte de 23 ianuarie 2012 sau a contractelor auxiliare, inclusiv a contractelor de transport, asigurare sau inspecții necesare pentru executarea acestor contracte; (b) achiziționării și transportului de țiței sau de produse petroliere care au fost exportate din Iran înainte de 23 ianuarie 2012 sau în cazul în care exportul s-a realizat în conformitate cu dispozițiile de la litera (a), la data de 1 iulie 2012 sau înainte de această dată; sau (c) executării contractelor încheiate înainte de 23 ianuarie 2012 sau a contractelor auxiliare, inclusiv a contractelor de transport, asigurare sau inspecții, necesare pentru executarea acestor contracte, atunci când un astfel de contract prevede în mod specific faptul că furnizarea de țiței și de produse petroliere din Iran sau veniturile rezultate din furnizarea acestora servesc pentru rambursarea sumelor restante datorate persoanelor, entităților sau organismelor aflate sub jurisdicția statelor membre, cu condiția ca persoana fizică sau juridică, entitatea sau organismul care dorește să execute contractul în cauză să fi notificat activitatea sau tranzacția, cu cel puțin 20 de zile lucrătoare în prealabil, autorității competente din statul membru în care este stabilit(ă). Articolul 13 1. Se interzic achiziția, importul sau transportul din Iran, în mod direct sau indirect, al produselor petrochimice enumerate în anexa V, indiferent dacă produsul în cauză este originar sau nu din Iran. 2. Este interzisă furnizarea, directă sau indirectă, de finanțare sau de asistență financiară, precum și de servicii de asigurare și reasigurare, cu excepția asigurării de răspundere civilă și a asigurării de răspundere pentru daune aduse mediului, referitoare la produsele menționate la alineatul (1). Articolul 14 Interdicțiile menționate la articolul 13 nu se aplică: (a) executării, până la 1 mai 2012, a contractelor comerciale încheiate înainte de 23 ianuarie 2012 sau a contractelor auxiliare, inclusiv a contractelor de transport, asigurare sau inspecții necesare pentru executarea acestor contracte; (b) achiziționării și transportului de produse petrochimice care au fost exportate din Iran înainte de 23 ianuarie 2012 sau în cazul în care exportul s-a realizat în conformitate cu dispozițiile de la litera (a), la data de 1 mai 2012 sau înainte de această dată; sau (c) executării contractelor încheiate înainte de 23 ianuarie 2012 sau a contractelor auxiliare, inclusiv a contractelor de transport, asigurare sau inspecții, necesare pentru executarea acestor contracte, atunci când un astfel de contract prevede în mod specific faptul că furnizarea de produse petrochimice din Iran sau veniturile rezultate din furnizarea acestora servesc pentru rambursarea sumelor restante datorate persoanelor, entităților sau organismelor aflate sub jurisdicția statelor membre, cu condiția ca persoana fizică sau juridică, entitatea sau organismul care dorește să execute contractul în cauză să fi notificat activitatea sau tranzacția, cu cel puțin 20 de zile lucrătoare în prealabil, autorității competente din statul membru în care este stabilit(ă). Articolul 15 1. Sunt interzise următoarele: (a) vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul, în mod direct sau indirect, de aur, metale prețioase și diamante, astfel cum sunt enumerate în anexa VII, indiferent dacă sunt sau nu originare din Uniune, către guvernul Iranului, către organismele, societățile și agențiile sale publice, către Banca Centrală a Iranului, către orice persoană, entitate sau organism care acționează în numele acestora sau la îndrumarea acestora sau către orice entitate sau organism deținut sau controlat de acestea; (b) achiziționarea, importul sau transportul, în mod direct sau indirect, de aur, de metale prețioase și diamante, astfel cum sunt enumerate în anexa VII, indiferent dacă articolul respectiv este sau nu originar din Iran, de la guvernul Iranului, organismele, societățile și agențiile sale publice, de la Banca Centrală a Iranului și de la orice persoană, entitate sau organism care acționează în numele acestora sau la îndrumarea acestora sau de la orice entitate sau organism deținut sau controlat de acestea; și (c) furnizarea, în mod direct sau indirect, de asistență tehnică sau de servicii de brokeraj, de finanțare sau de asistență financiară referitoare la produsele menționate la literele (a) și (b), către guvernul Iranului, organismele, societățile și agențiile sale publice, către Banca Centrală a Iranului și către orice persoană, entitate sau organism care acționează în numele acestora sau la îndrumarea acestora sau către orice entitate sau organism deținut sau controlat de acestea. 2. Anexa VII include aurul, metalele prețioase și diamantele care fac obiectul interdicțiilor menționate la alineatul (1). Articolul 16 Se interzice vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul, direct sau indirect, al bancnotelor și al monedelor iraniene proaspăt tipărite sau neemise, tipărite sau bătute în Uniune, către sau în beneficiul Băncii Centrale a Iranului. Capitolul III Restricții privind finanțarea anumitor întreprinderi Articolul 17 1. Se interzice: (a) acordarea oricărui împrumut financiar sau credit oricărei persoane, entități sau oricărui organism iranian menționat la alineatul (2); (b) achiziționarea sau extinderea unei participații în orice persoană, entitate sau organism iranian menționat la alineatul (2); (c) crearea unei întreprinderi comune cu orice persoană, entitate sau organism iranian menționat la alineatul (2). 2. Interdicțiile de la alineatul (1) se aplică oricărei persoane, oricărei entități sau oricărui organism iranian implicat în: (a) fabricarea produselor sau a tehnologiilor incluse în Lista comună a produselor militare sau în anexa I sau II; (b) explorarea sau producția țițeiului și a gazelor naturale, rafinarea combustibililor sau lichefierea gazelor naturale; sau (c) industria petrochimică. 3. Exclusiv în sensul alineatului (2) litera (b), se aplică următoarele definiții: (a) „explorarea țițeiului și a gazelor naturale” include explorarea, prospectarea și gestionarea rezervelor de țiței și de gaze naturale, precum și furnizarea de servicii geologice în legătură cu aceste rezerve; (b) „producția de țiței și gaze naturale” include serviciile de transport în angro al gazelor în scopul tranzitului sau al livrării către rețele direct interconectate; (c) „rafinare” înseamnă prelucrarea, condiționarea sau pregătirea pentru vânzarea finală a combustibililor. 4. Se interzice stabilirea unei cooperări cu o persoană, o entitate sau un organism iranian implicat în transportul de gaze naturale, astfel cum se menționează la alineatul (3) litera (b). 5. În sensul alineatului (4), „cooperare” înseamnă: (a) împărțirea costurilor generate de investițiile într-un lanț de aprovizionare integrat sau gestionat pentru primirea sau livrarea de gaze naturale direct dinspre sau către teritoriul Iranului; și (b) cooperarea directă în scopul investițiilor în instalații pentru gazul natural lichefiat pe teritoriul Iranului sau în instalații pentru gazul natural lichefiat conectate direct la acestea. Articolul 18 1. Efectuarea unei investiții prin tranzacțiile menționate la articolul 17 alineatul (1) într-o persoană, entitate sau într-un organism iranian implicat în fabricarea produselor sau a tehnologiilor enumerate în anexa III este condiționată de eliberarea unei autorizații de către autoritatea competentă din statul membru în cauză. 2. Autoritățile competente din statele membre nu acordă autorizații pentru tranzacțiile menționate la alineatul (1) în cazul în care au motive întemeiate pentru a stabili faptul că acțiunea respectivă ar contribui la desfășurarea uneia dintre următoarele activități: (a) activitățile Iranului legate de îmbogățire, reprelucrare sau de apa grea; (b) dezvoltarea de vectori purtători de arme nucleare de către Iran; sau (c) desfășurarea, de către Iran, a unor activități legate de alte teme cu privire la care AIEA și-a exprimat îngrijorarea ori pe care le-a considerat ca fiind încă nesoluționate. Articolul 19 1. Prin derogare de la articolul 17 alineatul (2) litera (a), autoritățile competente din statele membre pot acorda, în condițiile pe care le consideră necesare, autorizația de a efectua o investiție prin tranzacțiile menționate la articolul 17 alineatul (1), în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții: (d) persoana, entitatea sau organismul iranian s-a angajat să aplice garanții adecvate în ceea ce privește utilizatorul final al produselor sau tehnologiilor respective; (e) Iranul s-a angajat să nu utilizeze produsele sau tehnologiile în cauză pentru activități nucleare care prezintă un risc de proliferare sau pentru dezvoltarea vectorilor de transport de arme nucleare; și (f) în cazul în care investiția se efectuează într-o persoană, entitate sau într-un organism iranian implicat în fabricarea produselor sau tehnologiilor care figurează pe lista Grupului furnizorilor nucleari și pe lista Regimului de control al tehnologiilor pentru rachete, Comitetul de sancțiuni a stabilit în prealabil și de la caz la caz că tranzacția nu ar contribui, în mod evident, la dezvoltarea de tehnologii care să sprijine activitățile nucleare ale Iranului care prezintă un risc de proliferare sau la dezvoltarea vectorilor purtători de arme nucleare. 2. Statul membru în cauză notifică celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin zece zile lucrătoare înainte de acordarea autorizației, intenția sa de a acorda autorizația. Articolul 20 Articolul 17 alineatul (2) litera (b) nu se aplică acordării unui împrumut financiar sau unui credit și nici achiziționării sau extinderii unei participații, în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții: (a) tranzacția este impusă de un acord sau contract încheiat înainte de 26 iulie 2010 și (b) autoritatea competentă a fost informată cu cel puțin 20 de zile lucrătoare în prealabil cu privire la acest acord sau contract. Articolul 21 Articolul 17 alineatul (2) litera (c) nu se aplică acordării unui împrumut financiar sau unui credit și nici achiziționării sau extinderii unei participații, în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții: (a) tranzacția este impusă de un acord sau contract încheiat înainte de 23 ianuarie 2012 și (b) autoritatea competentă a fost informată cu cel puțin 20 de zile lucrătoare în prealabil cu privire la acest acord sau contract. Articolul 22 Se interzice acceptarea sau aprobarea, prin încheierea unui acord sau prin orice alte mijloace, a acordării oricărui împrumut financiar sau a unui credit sau a achiziționării sau extinderii unei participații, precum și a creării unei întreprinderi comune de una sau mai multe persoane, entități sau organisme iraniene într-o întreprindere implicată în oricare dintre următoarele activități: (a) extracția de uraniu; (b) îmbogățirea și reprelucrarea uraniului; (c) fabricarea produselor sau a tehnologiilor care figurează pe lista Grupului furnizorilor nucleari sau a Regimului de control al tehnologiilor pentru rachete. Capitolul IV Înghețarea fondurilor și a resurselor economice Articolul 23 1. Se îngheață toate fondurile și resursele economice care aparțin, sunt în posesia sau sub controlul persoanelor, entităților și organismelor enumerate în anexa I la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului. Anexa I la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului cuprinde persoanele, entitățile și organismele desemnate de Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite sau de Comitetul de sancțiuni în conformitate cu punctul 12 din RCSONU 1737 (2006), cu punctul 7 din RCSONU 1803 (2008) și cu punctele 11, 12 sau 19 din RCSONU 1929 (2010). 2. Se îngheață toate fondurile și resursele economice care aparțin, sunt în posesia sau sub controlul persoanelor, entităților și organismelor enumerate în anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului. Anexa II la Decizia 2010/413 a Consiliului cuprinde persoanele fizice și juridice, entitățile și organismele care, în conformitate cu articolul 20 alineatul (1) literele (b) și (c) din Decizia 2010/413/PESC a Consiliului, au fost identificate ca: (a) participând, fiind asociate în mod direct sau susținând activitățile nucleare care prezintă un risc de proliferare sau activitățile de dezvoltare a vectorilor purtători de arme nucleare desfășurate de Iran, inclusiv prin implicarea în achiziționarea produselor și tehnologiilor interzise, sau care sunt în proprietatea sau sub controlul unei astfel de persoane, entități sau organism, inclusiv prin mijloace ilicite, sau care acționează în numele acestora sau sub îndrumarea acestora; (b) fiind o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism care a sprijinit o persoană, o entitate sau un organism inclus pe listă pentru ca acestea să eludeze sau să încalce dispozițiile prezentului regulament, ale Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului sau ale RCSONU 1737 (2006), RCSONU 1747 (2007), RCSONU 1803 (2008) și RCSONU 1929 (2010); (c) fiind un membru important al Gărzii Revoluționare Islamice sau o persoană juridică, o entitate sau un organism aflat în proprietatea sau sub controlul Gărzii Revoluționare Islamice sau al unuia sau mai multora dintre membrii săi sau al persoanelor fizice sau juridice care acționează în numele lor; (d) fiind alte persoane, entități sau organisme care oferă sprijin, de exemplu sprijin material, logistic sau financiar, guvernului Iranului și persoanelor și entităților asociate cu acestea; (e) fiind o persoană juridică, o entitate sau un organism aflat în proprietatea sau sub controlul Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL) sau care acționează în numele acesteia. În baza obligației de înghețare a fondurilor și a resurselor economice ale IRISL și ale entităților desemnate deținute sau controlate de către IRISL, se interzice încărcarea sau descărcarea unor încărcături pe nave deținute sau navlosite de către IRISL sau de astfel de entități sau de pe astfel de nave, în porturile statelor membre. Obligația înghețării fondurilor și a resurselor economice ale IRISL și ale entităților desemnate deținute sau controlate de IRISL nu necesită confiscarea sau sechestrul navelor deținute de aceste entități sau a încărcăturilor transportate de acestea, în măsura în care aceste încărcături aparțin terților, nici reținerea membrilor echipajelor angajați de acestea. 3. Se interzice punerea la dispoziție de fonduri sau de resurse economice, în mod direct sau indirect, persoanelor fizice sau juridice, entităților sau organismelor enumerate în anexa I sau II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului sau în beneficiul acestora. 4. În baza obligației de a îngheța fondurile și resursele economice și fără a aduce atingere executării derogărilor prevăzute la articolele 24, 25, 26, 27, 28, 29 sau 30, se interzice furnizarea de servicii de comunicare financiară, care sunt utilizate de instituțiile financiare pentru a face schimb de date financiare între ele, către persoanele fizice sau juridice, entitățile sau organismele enumerate în anexa I sau II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului. 5. Anexele I și II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului cuprind motivele pentru includerea pe listă a persoanelor, entităților și organismelor care figurează pe listă, furnizate de Consiliul de Securitate al ONU sau de Comitetul de sancțiuni, pentru anexa I. 6. Anexele I și II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului includ, de asemenea, acolo unde sunt disponibile, informațiile necesare pentru identificarea persoanelor fizice sau juridice, a entităților sau a organismelor vizate, furnizate de Consiliul de Securitate sau de Comitetul de sancțiuni, pentru anexa I. În ceea ce privește persoanele fizice, aceste informații pot cuprinde numele, inclusiv pseudonimele, data și locul nașterii, naționalitatea, numărul de pașaport și numărul cărții de identitate, sexul, adresa, dacă este cunoscută, și funcția sau profesia. În ceea ce privește persoanele juridice, entitățile și organismele, astfel de informații pot cuprinde denumirea, locul și data înregistrării, numărul de înregistrare și sediul. În ceea ce privește liniile aeriene și companiile maritime, anexele I și II includ, de asemenea, dacă sunt disponibile, informațiile necesare pentru identificarea fiecărei nave sau aeronave care aparține unei companii care figurează pe listă, cum ar fi numele sau numărul de înregistrare original. Anexele I și II includ și data desemnării. Articolul 24 1. Prin derogare de la articolul 23, autoritățile competente ale statelor membre pot autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate în cazul în care se îndeplinesc următoarele condiții: (a) fondurile sau resursele economice fac obiectul unei măsuri judecătorești, administrative sau arbitrale pronunțate înainte de data la care persoana, entitatea sau organismul menționat la articolul 23 a fost identificat de Comitetul de sancțiuni, de Consiliul de Securitate sau de Consiliu, ori al unei hotărâri judecătorești, administrative sau arbitrale pronunțate sau adoptate înainte de acea dată; (b) fondurile sau resursele economice să fie utilizate exclusiv pentru a satisface cererile garantate printr-o astfel de măsură sau a căror valabilitate este recunoscută printr-o astfel de hotărâre, în limitele stabilite de actele cu putere de lege și normele administrative aplicabile care reglementează drepturile persoanelor care formulează astfel de cereri; (c) măsura sau hotărârea nu a fost pronunțată în beneficiul unei persoane, al unei entități sau al unui organism enumerat în anexa I sau II la Decizia 2010/413/PESC; (d) recunoașterea măsurii sau a hotărârii nu contravine politicii publice a statului membru în cauză; și (e) dacă se aplică articolul 23 alineatul (1), măsura sau hotărârea a fost notificată Comitetului de sancțiuni de către statul membru. 2. Statul membru relevant informează celelalte state membre și Comisia în legătură cu orice autorizație acordată în temeiul alineatului (1). Articolul 25 Prin derogare de la articolul 23 și cu condiția ca o persoană, o entitate sau un organism enumerate în anexa I sau II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului să trebuiască să efectueze o plată în baza unui contract sau a unui acord care a fost încheiat de persoana, entitatea sau organismul în cauză sau a unei obligații care a apărut pentru persoana, entitatea sau organismul în cauză înainte de data la care persoana, entitatea sau organismul respectiv a fost desemnat de Comitetul de sancțiuni, de Consiliul de Securitate sau de Consiliu, autoritățile competente din statele membre pot autoriza, cu respectarea condițiilor pe care acestea le consideră necesare, deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate, în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții: (a) autoritatea competentă respectivă s-a asigurat că: (i) fondurile sau resursele economice sunt utilizate pentru efectuarea unei plăți de către o persoană, o entitate sau un organism enumerate în anexa I sau II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului; (ii) plata nu va contribui la o activitate interzisă în temeiul prezentului regulament și (iii) plata nu încalcă dispozițiile articolului 23 alineatul (3); (b) în cazurile în care se aplică articolul 23 alineatul (1), statul membru în cauză a notificat Comitetului de sancțiuni faptul că s-a asigurat de îndeplinirea condițiilor menționate la litera (a) și intenția sa de a acorda o autorizație, iar acesta nu a ridicat obiecții în termen de zece zile lucrătoare de la notificare; și (c) statul membru în cauză a notificat celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin zece zile lucrătoare înainte de acordarea autorizației, faptul că s-a asigurat de îndeplinirea condițiilor menționate la litera (a) și intenția sa de a acorda autorizația. Articolul 26 1. Prin derogare de la articolul 23, autoritățile competente din statele membre pot autoriza, cu respectarea condițiilor pe care acestea le consideră necesare, deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate sau punerea la dispoziție a anumitor fonduri sau resurse economice, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții: (a) autoritatea competentă în cauză a considerat că fondurile sau resursele economice sunt: (i) necesare pentru a acoperi nevoile de bază ale persoanelor incluse pe lista din anexa I sau II la Decizia 2010/413/PESC și ale membrilor familiilor acestora care se află în întreținerea lor, inclusiv cheltuielile pentru alimente, chirie sau rate ipotecare, medicamente sau tratamente medicale, impozite, prime de asigurare și facturi pentru serviciile utilitare; (ii) destinate exclusiv plății unor onorarii rezonabile și rambursării cheltuielilor suportate în legătură cu prestarea unor servicii juridice; sau (iii) destinate exclusiv plății unor taxe ori comisioane aferente serviciilor de păstrare sau gestionare curentă a fondurilor sau a resurselor economice înghețate și (b) în cazul în care autorizația privește o persoană, o entitate sau un organism incluse în anexa I la Decizia 2010/413/PESC, statul membru în cauză a notificat Comitetului de sancțiuni faptul că s-a asigurat de îndeplinirea condițiilor menționate la litera (a) și intenția sa de a acorda o autorizație, iar acesta nu a ridicat obiecții în termen de cinci zile lucrătoare de la notificare. 2. Statul membru relevant informează celelalte state membre și Comisia în legătură cu orice autorizație acordată în temeiul alineatului (1). 3. Prin derogare de la articolul 23, autoritățile competente din statele membre pot autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate sau punerea la dispoziție a anumitor fonduri sau resurse economice înghețate, după ce au s-au asigurat că acestea sunt necesare pentru acoperirea unor cheltuieli extraordinare sau pentru plata sau transferul produselor, atunci când acestea sunt achiziționate pentru un reactor cu apă ușoară din Iran, a cărui construcție a început înainte de luna decembrie 2006, sau pentru produsele menționate la articolul 6 alineatele (b) și (c), cu condiția îndeplinirii următoarelor condiții: (a) în cazul în care autorizația privește o persoană, o entitate sau un organism incluse în anexa I la Decizia 2010/413/PESC, statul membru în cauză a notificat Comitetului de sancțiuni faptul că s-a asigurat de îndeplinirea condițiilor menționate anterior și acesta și-a dat aprobarea; și (b) în cazul în care autorizația privește o persoană, o entitate sau un organism enumerat în anexa II la Decizia 2010/413/PESC, statul membru în cauză a notificat celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin zece zile lucrătoare înainte de acordarea autorizației, faptul că s-a asigurat de îndeplinirea condițiilor menționate anterior și intenția sa de a acorda autorizația. Articolul 27 1 Prin derogare de la articolul 23 alineatele (2) și (3), autoritățile competente din statele membre pot autoriza, cu respectarea condițiilor pe care le consideră necesare, deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate sau punerea la dispoziție a anumitor fonduri sau resurse economice înghețate, după ce au s-au asigurat că acestea sunt necesare pentru interesele oficiale ale misiunilor diplomatice sau consulare sau ale organizațiilor internaționale care se bucură de imunitate în conformitate cu dreptul internațional. 2. Statul membru relevant informează celelalte state membre și Comisia în legătură cu orice autorizație acordată în temeiul alineatului (1). Articolul 28 Prin derogare de la articolul 23 alineatele (2) și (3), autoritățile competente ale statelor membre pot autoriza, cu respectarea condițiilor pe care le consideră necesare: (u) (a) punerea la dispoziția Băncii Centrale a Iranului a anumitor fonduri, după ce s-au asigurat că fondurile respective sunt necesare pentru executarea, până la 1 iulie 2012, a contractelor menționate la articolul 12; sau (v) (b) deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate ale Băncii Centrale a Iranului sau punerea la dispoziția Băncii Centrale a Iranului a anumitor fonduri sau resurse economice înghețate, după ce s-au asigurat că fondurile sau resursele economice respective sunt necesare pentru a furniza instituțiilor de credit și financiare lichidități pentru finanțarea comerțului, cu condiția ca statul membru în cauză să notifice celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin zece zile lucrătoare înainte de acordarea autorizației, intenția sa de a acorda autorizația. Articolul 29 1. Prin derogare de la articolele 23 alineatele (2) și (3) și până la data de 23 martie 2012, autoritățile competente din statele membre pot autoriza, cu respectarea condițiilor pe care le consideră adecvate, punerea la dispoziție a anumitor fonduri sau resurse economice Băncii Tejarat sau deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice ale Băncii Tejarat, înghețate după data de 23 ianuarie 2012, cu condiția ca: (a) fondurile sau resursele economice să fie utilizate pentru o plată datorată în baza unui contract comercial; (b) plata să nu încalce dispozițiile articolului 23 alineatul (3). 2. Statul membru în cauză notifică celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin zece zile lucrătoare înainte de acordarea autorizației, faptul că s-a asigurat de îndeplinirea condițiilor menționate anterior și intenția sa de a acorda autorizația. Articolul 30 1. Articolul 23 alineatul (3) nu interzice instituțiilor financiare sau de credit să crediteze conturile înghețate în cazul în care acestea primesc fonduri transferate în contul unei persoane fizice sau juridice, entități sau organism aflat pe listă, cu condiția ca sumele suplimentare primite în astfel de conturi să fie la rândul lor înghețate. Instituția financiară sau de credit informează fără întârziere autoritățile competente cu privire la astfel de tranzacții. 2. Articolul 23 alineatul (3) nu se aplică sumelor suplimentare transferate în conturile înghețate reprezentând: (a) dobânzi sau alte venituri generate de conturile respective; sau (b) plăți datorate în baza unor contracte, acorduri sau obligații care au fost încheiate sau care au survenit înainte de data la care persoana, entitatea sau organismul menționate la articolul 23 a fost identificat de Comitetul de sancțiuni, de Consiliul de Securitate sau de Consiliu, cu condiția ca orice astfel de dobânzi, beneficii și plăți să fie înghețate în conformitate cu articolul 23 alineatul (1) sau (2). 3. Prezentul articol nu este considerat ca autorizând transferurile de fonduri prevăzute la articolul 31. Capitolul V Restricții privind transferurile de fonduri și serviciile financiare Articolul 31 1. Transferurile de fonduri către o persoană, o entitate sau un organism iranian sau din partea acesteia se realizează după cum urmează: (a) transferurile datorate în cazul unor tranzacții privind alimente, asistență medicală, echipamente medicale sau în scopuri umanitare se realizează fără autorizare prealabilă. Transferul se notifică în prealabil în scris autorităților competente din statele membre în cazul în care are o valoare de 10 000 EUR sau mai mult; (b) orice alt transfer sub 40 000 EUR se realizează fără autorizare prealabilă. Transferul se notifică în prealabil în scris autorităților competente din statele membre în cazul în care are o valoare de 10 000 EUR sau mai mult; (c) orice alt transfer în valoare de 40 000 EUR sau mai mult necesită o autorizare prealabilă din partea autorităților competente ale statelor membre. 2. Alineatul (1) se aplică indiferent dacă transferul fondurilor este efectuat în cadrul unei singure tranzacții sau în cadrul mai multor tranzacții care par să aibă legătură între ele. În sensul prezentului articol, „tranzacțiile care par să aibă legătură între ele” includ: (i) un lanț de transferuri de la sau către aceeași persoană, entitate sau organism, în legătură cu o singură obligație de a face transferul fondurilor, în cazul în care fiecare transfer individual se situează sub pragul stabilit la prezentul articol 31, dar care, împreună, îndeplinesc criteriile pentru notificare sau autorizare; sau (ii) un lanț de transferuri care implică diferiți prestatori de servicii de plată, care îndeplinește o singură obligație de a realiza un transfer de fonduri. 3. Notificările și cererile de autorizare referitoare la transferul de fonduri sunt prelucrate după cum urmează: (a) (a) Notificările și cererile de autorizare referitoare la transferurile de fonduri către o persoană, o entitate sau un organism iranian se adresează de către prestatorul de servicii de plată al plătitorului, astfel cum este menționat la articolul 1 litera (t), sau în numele acestuia, autorităților competente ale statului membru în care este emis ordinul inițial de executare a transferului. (b) (b) Notificările și cererile de autorizare referitoare la transferurile de fonduri din partea unei persoane, a unei entități sau a unui organism iranian se adresează de către prestatorul de servicii de plată al plătitorului, astfel cum este menționat la articolul 1 litera (t), sau în numele acestuia, autorităților competente ale statului membru în care își are reședința beneficiarul sau în care este stabilit prestatorul de servicii de plată. (c) (c) În cazul în care aplicarea literelor (a) și (b) rezultă în două obligații legate de notificare sau cereri de autorizare legate de același transfer de fonduri, numai prestatorul de servicii de plată al plătitorului, astfel cum este menționat la articolul 1 alineatul (t), adresează o notificare sau o cerere de autorizare referitoare la transferul de fonduri către autoritățile competente ale statului membru în care este emis ordinul inițial de executare a transferului. (d) (d) În cazul în care prestatorul de servicii de plată al plătitorului sau al beneficiarului nu intră în domeniul de aplicare a articolului 50, notificările și cererile de autorizare se adresează, în cazul unui transfer către o persoană, organism sau entitate iraniană, de către plătitor, iar în cazul unui transfer de la o persoană, un organism sau o entitate iraniană, de către beneficiar autorităților competente din statul membru în care este stabilit plătitorul sau, respectiv, beneficiarul. (e) (e) Notificările și cererile de autorizare referitoare la transferurile de fonduri de la sau către o persoană, o entitate sau un organism iranian, în interiorul UE, se adresează de către prestatorul de servicii de plată al persoanei, entității sau organismului iranian autorităților competente ale statului membru în care este stabilit prestatorul de servicii de plată. (f) f) În ceea ce privește un transfer de fonduri către sau de la o persoană, o entitate sau un organism iranian în cadrul căruia nici plătitorul, nici beneficiarul, nici prestatorii respectivi de servicii de plată ai acestora nu intră sub incidența articolului 50, însă un prestator de servicii de plată care face obiectul articolului respectiv acționează ca intermediar, atunci acel prestator de servicii de plată trebuie să îndeplinească obligația de a notifica sau de a solicita o autorizare, după caz, în cazul în care știe sau are motive legitime să suspecteze că transferul se face către sau de la o persoană, entitate sau organism iranian. Atunci când sunt mai mulți prestatori de servicii de plată care acționează ca intermediari, numai primul prestator de servicii de plată care procesează transferul are obligația de a respecta obligația de a notifica sau a solicita autorizarea, după caz. Orice notificare sau cerere de autorizare trebuie adresată autorităților competente ale statului membru în care este stabilit prestatorul de servicii de plată. (g) (g) În cazul în care mai mulți prestatori de servicii de plată sunt implicați într-o serie de transferuri de fonduri legate între ele, transferurile pe teritoriul UE includ o trimitere la autorizația acordată prestatorului de servicii de plată relevant. 4. În sensul alineatului (1) litera (c), autoritățile competente acordă, în condițiile pe care acestea le consideră adecvate, o autorizație pentru un transfer de fonduri cu o valoare de 40 000 EUR sau mai mare, cu excepția cazului în care au motive întemeiate pentru a stabili că transferul de fonduri pentru care se solicită autorizația ar încălca oricare dintre interdicțiile descrise în prezentul regulament. O autoritate competentă poate percepe o taxă pentru evaluarea cererilor de autorizare. Se consideră că autorizația este acordată în cazul în care o autoritate competentă a primit o solicitare scrisă pentru eliberarea unei autorizații și nu a formulat, în termen de patru săptămâni, obiecții scrise cu privire la transferul de fonduri. În cazul în care au fost formulate obiecții din cauza unei anchete aflate în desfășurare, autoritatea competentă declară acest lucru și comunică decizia adoptată în cel mai scurt timp. Autoritățile competente au acces, în mod direct sau indirect, în timp util, la informațiile financiare, administrative și referitoare la aplicarea legii de care au nevoie pentru desfășurarea anchetei. Statul membru în cauză informează celelalte state membre și Comisia cu privire la autorizările refuzate. 5. Prezentul articol nu se aplică atunci când o autorizație a fost acordată în conformitate cu articolul 24, 25, 26, 27, 28 sau 29. 6. Persoanele, entitățile sau organismele care doar convertesc documentele pe suport de hârtie în date în format electronic și care acționează pe baza unui contract încheiat cu o instituție de credit sau o instituție financiară nu intră în domeniul de aplicare a prezentului articol, tot astfel cum nu se supun prezentului articol nici persoanele fizice sau juridice, entitățile sau organismele care furnizează instituțiilor de credit sau celor financiare doar sisteme de mesaje sau alte sisteme de suport pentru transmiterea de fonduri sau sisteme de compensare și decontare. Articolul 32 1. Sucursalele și filialele care intră sub incidența articolului 50 ale instituțiilor de credit și financiare cu sediul în Iran notifică autorității competente a statului membru în care sunt stabilite toate transferurile de fonduri efectuate sau primite de acestea, numele părților, valoarea și data tranzacțiilor, în termen de cinci zile lucrătoare de la data efectuării sau de la data primirii transferului de fonduri. În cazul în care există informații disponibile, notificarea trebuie să precizeze natura tranzacției și, după caz, natura produselor care fac obiectul tranzacției și, în special, să precizeze dacă este vorba de produse care sunt figurează în anexele I, II, III, IV, V, VI sau VII din prezentul regulament și, în cazul în care exportul acestora face obiectul unei autorizații, să precizeze numărul licenței acordate. 2. Sub rezerva și în conformitate cu modalitățile stabilite pentru schimbul de informații, autoritățile competente notificate transmit fără întârziere aceste date, în funcție de necesități, autorităților competente ale celorlalte state membre în care sunt stabilite celelalte părți participante la tranzacții, astfel încât să se evite efectuarea oricărei tranzacții care ar putea contribui la desfășurarea de activități nucleare care prezintă un risc de proliferare sau la dezvoltarea vectorilor purtători de arme nucleare. Articolul 33 1. În activitățile lor cu instituțiile de credit și financiare menționate la alineatul (2) și pentru a asigura respectarea dispozițiilor prezentului regulament, instituțiile de credit și financiare trebuie să exercite o vigilență sporită, după cum urmează: (a) să exercite o vigilență continuă în ceea ce privește activitatea contabilă, în special prin programele lor privind precauția față de clienți; (b) să solicite ca toate câmpurile de informații din instrucțiunile de plată care se referă la ordonatorul și la beneficiarul tranzacției în cauză să fie completate și să refuze tranzacția în cazul în care informațiile cerute nu sunt furnizate; (c) să păstreze toate înregistrările tranzacțiilor efectuate pentru o perioadă de cinci ani și să le pună la dispoziția autorităților naționale, la cerere; (d) în cazul în care au motive legitime să suspecteze că activitățile cu instituțiile de credit și financiare pot încălca dispozițiile prezentului regulament, să semnaleze fără întârziere suspiciunile lor unității de informații financiare (FIU) sau altei autorități competente desemnate de statul membru în cauză, fără să se aducă atingere articolelor 5 și 23. FIU sau respectiva autoritate competentă servesc drept centru național de primire și analiză a declarațiilor privind tranzacțiile suspecte în legătură cu posibile încălcări ale prezentului regulament. FIU sau o altă autoritate competentă în acest domeniu are acces, în mod direct sau indirect, în timp util, la informațiile financiare, administrative și de aplicare a legii de care are nevoie pentru a-și îndeplini în mod corespunzător această atribuție, inclusiv la analiza informărilor privind tranzacțiile suspecte. 2. Măsurile prevăzute la alineatul (1) se aplică instituțiilor de credit și financiare în activitățile pe care le desfășoară cu: (a) instituțiile de credit și financiare cu sediul în Iran; (b) sucursalele și filialele, atunci când intră în domeniul de aplicare al articolului 50, ale instituțiilor de credit și financiare cu sediul în Iran; (c) sucursalele și filialele, atunci când nu intră în domeniul de aplicare al articolului 50, ale instituțiilor de credit și financiare cu sediul în Iran; și (d) instituțiile de credit și financiare care nu au sediul în Iran, dar care sunt controlate de persoane cu domiciliul în Iran sau de entități cu sediul în Iran; Articolul 34 1. Se interzice instituțiilor de credit și financiare aflate sub incidența articolului 50 să realizeze oricare dintre activitățile următoare: (a) deschiderea unui cont bancar la o instituție de credit sau financiară cu sediul în Iran sau la orice instituție de credit sau financiară menționată la articolul 33 alineatul (2); (b) deschiderea unei noi relații bancare corespunzătoare cu o instituție de credit sau financiară cu sediul în Iran sau cu orice instituție de credit sau financiară menționată la articolul 33 alineatul (2); (c) deschiderea unui nou birou de reprezentanță în Iran sau înființarea unei noi sucursale sau filiale în Iran; (d) crearea unei noi întreprinderi comune cu o instituție de credit sau financiară cu sediul în Iran sau cu orice instituție de credit sau financiară menționată la articolul 33 alineatul (2); 2. Sunt interzise următoarele: (a) autorizarea deschiderii unui birou de reprezentanță sau a înființării unei sucursale sau a unei filiale în Uniunea Europeană de către o instituție de credit sau financiară cu sediul în Iran sau de către orice instituție de credit sau financiară menționată la articolul 33 alineatul (2); (b) încheierea unor acorduri pentru sau în numele unei instituții de credit sau al unei instituții financiare cu sediul în Iran sau pentru ori în numele oricărei instituții de credit sau financiare menționate la articolul 33 alineatul (2), cu privire la deschiderea unui birou de reprezentanță sau la înființarea unei sucursale sau filiale în Uniune; (c) acordarea unei autorizații pentru preluarea și exercitarea activităților unei instituții de credit sau pentru orice alte activități care necesită autorizarea prealabilă, de către un birou de reprezentanță, o sucursală sau o filială a unei instituții de credit sau financiare cu sediul în Iran sau de orice instituție de credit sau financiară menționată la articolul 33 alineatul (2), în cazul în care biroul de reprezentanță, sucursala sau filiala nu a fost operațională înainte de 26 iulie 2010. (d) dobândirea sau extinderea unei participații sau dobândirea oricărei alte participații în capitalurile proprii ale unei instituții de credit sau financiare care intră sub incidența articolului 50 de către orice instituție de credit sau financiară menționată la articolul 33 alineatul (2). Articolul 35 Sunt interzise următoarele: (a) vânzarea sau cumpărarea de obligațiuni publice sau garantate de stat, emise după data de 26 iulie 2010, în mod direct sau indirect, către sau de la următoarele entități: (i) Iran sau guvernul Iranului, precum și organismele, societățile și agențiile sale publice; (ii) o instituție de credit sau financiară cu sediul în Iran sau orice instituție de credit sau financiară menționată la articolul 33 alineatul (2); (iii) o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism care acționează în numele unei persoane juridice, al unei entități sau al unui organism menționat la punctele (i) sau (ii) sau sub îndrumarea acestuia; (iv) o persoană juridică, o entitate sau un organism aflat în proprietatea unei persoane, a unei entități sau a unui organism menționat la punctele (i), (ii) sau (iii) sau controlat de acesta. (b) furnizarea de servicii de brokeraj cu privire la obligațiuni publice sau garantate de stat, emise după data de 26 iulie 2010, unei persoane, entități sau unui organism menționat la litera (a); (c) oferirea de asistență unei persoane, unei entități sau unui organism menționat la litera (a) în vederea emisiunii de obligațiuni publice sau garantate de stat, prin furnizarea de servicii de brokeraj, de publicitate sau a oricăror altor servicii cu privire la obligațiunile respective. Articolul 36 1. Este interzisă furnizarea de servicii de asigurare sau reasigurare, inclusiv organizarea furnizării de servicii de asigurare sau reasigurare sau negocierea unor astfel de servicii pentru: (a) Iran sau guvernul Iranului, precum și organismele, societățile și agențiile sale publice; (b) o persoană, entitate sau organism iranian, altele decât o persoană fizică; sau (c) o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism, atunci când acționează în numele unei persoane juridice, al unei entități sau al unui organism menționat la litera (a) sau (b) sau sub îndrumarea acestuia; 2. Alineatul (1) literele (a) și (b) nu se aplică furnizării de asigurări obligatorii sau de răspundere civilă sau de răspundere pentru daune aduse mediului și nici furnizării de servicii de asigurare pentru misiunile diplomatice și consulare iraniene din Uniunea Europeană. 3. Alineatul (1) litera (c) nu se aplică furnizării de asigurări, inclusiv asigurări de sănătate și de călătorie, persoanelor care acționează în nume propriu, cu excepția persoanelor înscrise pe lista din anexele I și II la Decizia 2010/413/PESC, precum și de reasigurări referitoare la acestea. Alineatul (1) litera (c) nu împiedică furnizarea unei asigurări sau reasigurări proprietarului unei nave, al unei aeronave sau al unui vehicul navlosit de către o persoană, o entitate sau un organism menționat la alineatul (1) litera (a) sau (b) care nu figurează în anexa I sau II la Decizia 2010/413/PESC. În sensul alineatului (1) litera (c), nu se consideră că o persoană, o entitate sau un organism acționează sub îndrumarea unei persoane, unei entități sau unui organism menționat la alineatul 1 literele (a) și (b) în cazurile în care indicațiile respective servesc transbordării, încărcării, descărcării sau tranzitării în siguranță a unei nave sau aeronave aflate cu titlu temporar în apele iraniene sau în spațiul aerian iranian. 4. Prezentul articol interzice prelungirea sau reînnoirea acordurilor de asigurare și reasigurare încheiate înainte de 27 octombrie 2010, însă, fără a aduce atingere articolului 23 alineatul (3), nu interzice respectarea acordurilor încheiate înainte de această dată. Capitolul VI Restricții privind transportul Articolul 37 1. În scopul împiedicării transferului de produse și tehnologii care figurează în Lista comună a produselor militare sau a căror furnizare, vânzare, transfer, export sau import este interzis prin prezentul regulament și în plus față de obligația de a furniza informații înainte de plecare sau înainte de sosire autorităților vamale competente ale statelor membre, astfel cum se prevede în dispozițiile relevante privind declarațiile sumare de intrare și ieșire, precum și declarațiile vamale din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92[22] și din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93[23], persoana care furnizează informațiile menționate la alineatul (2) declară dacă produsele figurează în Lista comună a produselor militare sau dacă sunt reglementate de prezentul regulament și, în cazul în care este necesară acordarea unei autorizații în vederea exportului acestora, indică în detaliu informațiile conținute în licența de export acordată. 2. Elementele suplimentare necesare menționate la prezentul articol se prezintă fie în scris, fie prin intermediul declarațiilor vamale, după caz. Articolul 38 1. Furnizarea de servicii de buncheraj sau de aprovizionare a navelor sau orice alte servicii pentru nave, destinate navelor deținute sau controlate, în mod direct sau indirect, de o persoană, o entitate sau un organism iranian este interzisă atunci când prestatorii serviciilor respective dețin informații, inclusiv de la autoritățile vamale competente, obținute pe baza informațiilor furnizate înainte de sosire și înainte de plecare menționate la articolul 37, care constituie motive legitime de a se considera că navele transportă produse incluse în Lista comună a produselor militare sau produse a căror furnizare, vânzare, transfer sau export este interzis în temeiul prezentului regulament, cu excepția cazului în care furnizarea unor astfel de servicii este necesară în scopuri umanitare și de siguranță. 2. Furnizarea de servicii tehnice și de întreținere aeronavelor de marfă deținute sau controlate, în mod direct sau indirect, de o persoană, o entitate sau un organism iranian este interzisă atunci când prestatorii serviciilor respective dețin informații, inclusiv de la autoritățile vamale competente, obținute pe baza informațiilor furnizate înainte de sosire și înainte de plecare menționate la articolul 37, care constituie motive legitime de a considera că aeronavele de marfă transportă produse care figurează în Lista comună a produselor militare sau produse a căror furnizare, vânzare, transfer sau export este interzis în temeiul prezentului regulament, cu excepția cazului în care furnizarea unor astfel de servicii este necesară în scopuri umanitare și de siguranță. 3. Interdicțiile menționate la alineatele (1) și (2) se aplică până când încărcătura a fost inspectată și, dacă este necesar, confiscată sau distrusă, după caz. Toate confiscările și distrugerile pot fi efectuate, în conformitate cu legislația națională sau cu o decizie a unei autorități competente, pe cheltuiala importatorului sau pot fi recuperate de la orice altă persoană sau entitate responsabilă de tentativa de furnizare, vânzare, transfer sau export ilicit. Capitolul VII Dispoziții generale și finale Articolul 39 1. Nu se dă curs niciunei cereri în legătură cu orice contract sau tranzacție a cărei executare a fost afectată, direct sau indirect, în totalitate sau parțial, de măsurile impuse de prezentul regulament, inclusiv cererilor de despăgubire sau oricăror alte cereri de acest tip, cum ar fi cererea de compensare sau cererea în temeiul unei garanții, mai ales unei cereri de prelungire sau de plată a unei obligațiuni, a unei garanții sau a unei despăgubiri, în special a unei garanții financiare sau a unei despăgubiri financiare, indiferent de forma acesteia, prezentate de: (a) persoanele, entitățile sau organismele incluse în listele din anexele I și II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului; (b) orice altă persoană, entitate sau organism iranian, inclusiv guvernul iranian; (c) orice persoană, entitate sau organism care acționează prin intermediul sau în numele uneia din persoanele, entitățile sau organismele menționate la literele (a) și (b); 2. Executarea unui contract sau a unei tranzacții trebuie considerată ca fiind afectată de măsurile impuse de prezentul regulament în cazul în care existența sau conținutul cererii rezultă în mod direct sau indirect din respectivele măsuri. 3. În cadrul oricărei proceduri care urmărește să dea curs unei cereri, sarcina de a dovedi că satisfacerea cererii nu este interzisă în temeiul dispozițiilor alineatului (1) incumbă persoanei care urmărește să se dea curs respectivei cereri. 4. Prezentul articol nu aduce atingere dreptului persoanelor, entităților și organismelor menționate la alineatul (1) la revizuirea judiciară a legalității neexecutării obligațiilor contractuale, în conformitate cu prezentul regulament. Articolul 40 În sensul articolului 8, al articolului 9, al articolului 17 alineatul (2) litera (b), al articolului 31 și al articolului 36, orice organism, entitate sau orice deținător al unor drepturi care decurg din atribuirea inițială, înainte de 27 octombrie 2010, de către un guvern suveran, altul decât cel al Iranului, a unui acord de împărțire a producției, nu este considerat a fi o persoană, o entitate sau un organism iranian. În astfel de cazuri și în ceea ce privește articolul 8, autoritatea competentă a statului membru poate solicita garanții adecvate cu privire la utilizatorii finali din partea oricărui organism sau a oricărei entități pentru vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul oricăror echipamente sau tehnologii-cheie enumerate în anexa VI. Articolul 41 1. Fără a se aduce atingere normelor aplicabile în materie de raportare, confidențialitate și secret profesional, persoanele fizice și juridice, entitățile și organismele: (a) furnizează de îndată autorităților competente ale statelor membre în care își au reședința sau sunt stabilite toate informațiile care pot facilita respectarea prezentului regulament, în special cu privire la conturile și sumele înghețate în temeiul articolului 23, și transmit aceste informații Comisiei, direct sau prin intermediul statelor membre; (b) cooperează cu autoritățile competente cu ocazia oricărei verificări a acestor informații. 2. Orice informație suplimentară primită direct de Comisie se comunică statului membru în cauză. 3. Orice informații furnizate sau primite în conformitate cu prezentul articol se utilizează numai în scopul pentru care au fost furnizate sau primite. Articolul 42 Se interzice participarea, cu bună știință și deliberat, la activitățile al căror obiect sau efect este acela de a eluda măsurile menționate la articolul 2, 3, 4, 5, 8, 9, 11, 13, 15, 16, 17, 18, 22, 23, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37 sau 38. Articolul 43 1. Înghețarea fondurilor și a resurselor economice sau refuzul de a pune la dispoziție aceste fonduri sau resurse economice, efectuat cu bună-credință, pe motiv că o astfel de acțiune este conformă cu dispozițiile prezentului regulament, nu angajează în niciun fel răspunderea persoanei fizice sau juridice, a entității sau a organismului care întreprinde măsura respectivă sau a personalului de conducere sau a angajaților acestuia, cu excepția cazului în care se dovedește că fondurile și resursele economice în cauză au fost înghețate sau reținute din neglijență. 2. Măsurile prevăzute de prezentul regulament nu angajează în niciun fel răspunderea persoanelor fizice sau juridice ori a entităților sau organismelor în cauză, în cazul în care acestea nu au știut și nu au avut niciun motiv întemeiat pentru a suspecta că acțiunile lor sau lipsa lor de acțiune va încălca aceste interdicții. 3. Comunicarea, cu bună credință, astfel cum se prevede la articolele 31, 32 și 33, de către o persoană, o entitate sau un organism care intră sub incidența prezentului regulament sau de către conducerea sau un angajat al unei asemenea persoane, entități sau organism, a informațiilor menționate la articolele 31, 32 și 33 nu antrenează în niciun fel răspunderea instituției, a persoanei, a conducerii instituției sau a angajaților respectivi ai instituției. Articolul 44 1. Un stat membru poate lua toate măsurile pe care le consideră necesare pentru a se asigura că obligațiile care decurg din dreptul internațional, din dreptul Uniunii sau din dreptul național privind sănătatea și siguranța lucrătorilor și protecția mediului sunt respectate atunci când cooperarea cu o persoană, o entitate sau un organism din Iran poate fi afectată prin punerea în aplicare a prezentului regulament. 2. În scopul măsurilor luate în temeiul alineatului (1), interdicțiile prevăzute la articolul 8, articolul 9, articolul 17 alineatul (2) litera (b), articolul 23 alineatul (2), articolul 31 și articolul 36 nu se aplică. 3. Statul membru în cauză notifică celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin zece zile lucrătoare înainte de acordarea autorizației, decizia sa menționată la alineatul (1) și intenția sa de a acorda autorizația. Articolul 45 1. Comisia și statele membre se informează reciproc, la intervale regulate, cu privire la măsurile luate în temeiul prezentului regulament și cu privire la alte informații relevante de care dispun în legătură cu prezentul regulament, în special (a) cu privire la fondurile înghețate în temeiul articolului 23 și la derogările acordate în temeiul articolelor 24, 26 și 27; (b) cu privire la încălcările și problemele de aplicare a legii și hotărârile pronunțate de instanțele naționale. 2. Statele membre se informează reciproc și informează Comisia de îndată cu privire la orice alte informații relevante aflate la dispoziția lor care ar putea afecta punerea în aplicare eficace a prezentului regulament. Articolul 46 Comisia: (a) modifică anexa II pe baza constatărilor făcute fie de către Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, fie de către Comitetul de sancțiuni, fie pe baza informațiilor furnizate de statele membre; (b) modifică anexele III, IV, V, VI, VII și VIII pe baza informațiilor furnizate de statele membre. Articolul 47 1. Atunci când Consiliul de Securitate sau Comitetul de sancțiuni include pe listă o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism, Consiliul include această persoană fizică sau juridică, această entitate sau acest organism în anexa I la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului. 2. Atunci când Consiliul decide să supună o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism măsurilor menționate la articolul 23 alineatele (2) și (3), acesta modifică anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului în consecință. 3. Consiliul comunică decizia sa, inclusiv motivele includerii pe listă, persoanei fizice sau juridice, entității sau organismului menționat la alineatul (1) sau (2), fie direct, dacă dispune de adresa acestuia, fie prin publicarea unui anunț, oferind persoanei fizice sau juridice, entității sau organismului în cauză posibilitatea de a formula observații. 4. În cazul în care se transmit observații sau se prezintă dovezi substanțiale noi, Consiliul își reexaminează decizia și informează în consecință persoana fizică sau juridică, entitatea sau organismul în cauză. 5. Atunci când Organizația Națiunilor Unite decide să elimine de pe listă o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism sau să modifice datele de identificare ale unei persoane fizice sau juridice, ale unei entități sau organism inclus pe listă, Consiliul modifică anexa I la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului în consecință. 6. Lista din anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului se revizuiește periodic și cel puțin la fiecare 12 luni. Articolul 48 1. Statele membre stabilesc norme cu privire la sancțiunile aplicabile în cazul încălcării prezentului regulament și adoptă toate măsurile necesare pentru a se asigura că acestea sunt puse în aplicare. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficiente, proporționale și disuasive. 2. După intrarea în vigoare a prezentului regulament, statele membre notifică fără întârziere aceste norme Comisiei, precum și toate modificările aduse ulterior acestora. Articolul 49 1. Statele membre desemnează autoritățile competente menționate în prezentul regulament și le identifică pe site-urile internet enumerate în anexa VIII. Comisia este informată de către statele membre cu privire la orice modificare a adreselor site-urilor internet enumerate în anexa VIII. 2. După intrarea în vigoare a prezentului regulament, statele membre notifică fără întârziere Comisiei aceste autorități competente, inclusiv datele de contact ale acestora, precum și toate modificările ulterioare. 3. În cazul în care prezentul regulament prevede o obligație de a notifica, de a informa sau de a comunica în alt mod cu Comisia, adresa și celelalte coordonate de contact care trebuie folosite în vederea acestei comunicări sunt cele menționate în anexa VIII. Articolul 50 Prezentul regulament se aplică: (a) pe teritoriul Uniunii, inclusiv în spațiul aerian al acesteia; (b) la bordul oricărei aeronave sau nave aflate sub jurisdicția unui stat membru; (c) oricărei persoane, aflate în interiorul sau în afara teritoriului Uniunii, care este resortisant al unui stat membru; (d) oricărei persoane juridice, oricărei entități sau oricărui organism, de pe teritoriul Uniunii sau din afara acestuia care este înregistrat sau constituit în conformitate cu legislația unui stat membru; (e) oricărei persoane juridice, oricărei entități sau oricărui organism în legătură cu orice activitate desfășurată în întregime sau parțial pe teritoriul Uniunii. Articolul 51 Regulamentul (UE) nr. 961/2010 se abrogă. Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament. Articolul 52 Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre. Adoptată la Bruxelles, . Pentru Comisie Președintele ANEXA I PARTEA A Produse și tehnologii menționate la articolul 2 alineatele (1), (2) și (4), la articolul 3 alineatul (3), la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6, la articolul 8 alineatul (4), la articolul 17 alineatul (2) și la articolul 32 alineatul (1) Prezenta anexă conține toate produsele și tehnologiile menționate și definite în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 428/2009, cu excepția următoarelor: Punctul din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 428/2009 || Descriere 5A002 || Sisteme și echipamente pentru „securitatea informațiilor” și componente ale acestora, după cum urmează: a. Sisteme, echipamente, „ansambluri electronice” pentru aplicații specifice, module și circuite integrate pentru „securitatea informațiilor” precum și alte componente special concepute pentru acestea, după cum urmează: N.B.: Pentru controlul echipamentelor de recepție pentru sistemele globale de navigație prin sateliți (GNSS) care conțin sau care utilizează decriptarea (de exemplu, GPS sau GLONASS), a se vedea 7A005. 1. Concepute sau modificate pentru a utiliza „criptografia”, utilizând tehnici digitale pentru efectuarea oricărei funcții criptografice, altele decât autentificarea sau semnătura digitală, și care au oricare din următoarele caracteristici: Note tehnice: 1. Funcțiile de autentificare și semnătură digitală includ funcția asociată de gestionare a cheilor. 2. Autentificarea include toate aspectele care țin de controlul accesului în cazurile în care nu există o criptare a fișierelor sau a textului, cu excepția celor direct legate de protecția parolei, a numărului personal de identificare (PIN) sau a datelor similare pentru a preveni accesul neautorizat. || 3. „Criptografia” nu include tehnici de compresie sau de codare a datelor „fixe”. Notă: 5A002.a.1. include echipamentele concepute sau modificate să utilizeze „criptogr