RO

Bruxelles, 5.12.2007

COM(2007) 765 final

2007/0279 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

de simplificare a termenilor și condițiilor de transfer al produselor din domeniul apărării în interiorul Comunității

(prezentată de Comisie)

{SEC(2007) 1593}

{SEC(2007) 1574}

EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONTEXTUL PROPUNERII

1.1. Motivele și obiectivele propunerii

În toate statele membre, exportul de produse din domeniul apărării (categorie ce include nu doar ansamblul echipamentelor militare, ci și subsistemele, componentele, piesele de schimb, tehnologiile…) face obiectul unor regimuri naționale de acordare a licențelor. În consecință, piața europeană a apărării este fragmentată în 27 de astfel de regimuri naționale foarte diferite din punct de vedere al procedurilor, al domeniului de aplicare și al termenelor necesare, în ciuda eforturilor de coordonare între un număr limitat de state membre.

Acest mozaic de regimuri naționale de acordare a licențelor nu numai că reprezintă o sarcină administrativă substanțială pentru întreprinderi, dar generează și termene de execuție semnificative, care pot ajunge până la câteva luni. În prezent, aceste sarcini par să fie clar disproporționate în raport cu nevoile de control efective: solicitările de acordare a licențelor pentru transferurile intracomunitare sunt, într-adevăr, rareori respinse.

În plus, industriile apărării și guvernele țărilor UE nu se pot baza în întregime pe lanțurile lor de aprovizionare din cauza incertitudinii juridice generate de exigența autorizării fiecărui transfer în parte.

Aceste divergențe constituie un impediment major pentru competitivitatea industrială și un obstacol considerabil pentru apariția pieței europene a echipamentelor de apărare (EDEM), precum și pentru funcționarea pieței interne.

Prezenta propunere are ca obiectiv să reducă aceste obstacole în calea circulației pe piața internă a bunurilor și serviciilor (produselor) din domeniul apărării și să diminueze orice denaturări ale concurenței prin simplificarea și armonizarea condițiilor și a procedurilor de acordare a licențelor. Având în vedere caracteristicile specifice ale pieței apărării și nevoia de a proteja securitatea națională, nu se propune eliminarea condițiilor de acordare a licențelor, ci înlocuirea acestora cu un sistem uniform de licențe globale sau generale, licențele individuale urmând să fie păstrate pentru cazuri excepționale. Un astfel de sistem ar oferi garanții privind fiabilitatea capacității destinatarilor de a respecta restricțiile impuse de statul membru de origine. Acest sistem ar contribui în mod semnificativ la:

· întărirea competitivității industriei europene a apărării, facilitând specializarea acesteia și favorizând cooperarea industrială pe întreg teritoriul UE;

· creșterea securității aprovizionării cu produse de apărare în Europa (achiziții și întreținere) pentru statele membre.

1.2. Contextul general

Câteva grupuri de state membre, împreună cu Uniunea Europeană, au încercat să abordeze aceste probleme încheind acorduri ad hoc sau parțiale:

– Miniștrii apărării din șase state membre au semnat în 1998 o Scrisoare de intenție (urmată de Acordul de la Farnborough din 2000), care viza, în special, facilitarea restructurării industriei apărării din Europa, între altele prin măsuri comune referitoare la procedurile de export. În cadrul acestui acord, statele semnatare s-au angajat să aplice proceduri de export simplificate în cadrul transferurilor. Nici un alt stat membru nu a aderat ulterior la această scrisoare de intenție.

– În cadrul politicii externe și de securitate comună, Consiliul a adoptat în 1998 un Cod de conduită privind exportul de armament pentru a întări cooperarea între statele membre și pentru a promova coerența privind exportul de arme convenționale. În plus, Consiliul se pregătește să adopte Codul actualizat ca pe o poziție comună în temeiul articolului 15 din Tratatul UE.

– Recent, statele membre au creat o Agenție Europeană de Apărare, ale cărei obiective includ „sprijinirea creării, împreună cu Comisia, a unei piețe europene a echipamentelor de apărare care să fie competitivă pe plan internațional, impulsionând și mai mult dezvoltarea și armonizarea regulilor și a reglementărilor care afectează piața europeană a apărării, în special prin aplicarea, la nivelul UE, a normelor și a procedurilor stabilite după modelul celor negociate în procesul care a dus la acordul cadru rezultat din scrisoarea de intenție”.

Comitetul director al agenției a adoptat un regim pentru un cod de conduită, aplicabil începând cu luna iulie 2006, pentru achizițiile publice în domeniul apărării în situații reglementate de articolul 296 din Tratatul CE. Acest cod de conduită încurajează, printre altele, statele membre participante să simplifice transferurile intracomunitare și tranzitul de produse și tehnologii din domeniul apărării.

După 50 de ani de integrare europeană, propunerea Comisiei recunoaște că, dacă sunt îndeplinite anumite condiții, transferurile intracomunitare nu mai reprezintă aceeași amenințare la adresa securității naționale ca și exporturile către o țară terță sau o regiune aflată în criză. În prezent, transferurile în interiorul UE sunt tratate în același fel ca și exporturile către țări terțe, statele membre fiind, de fapt, asimilate unor țări terțe. Abordând în mod clar riscul reexporturilor nedorite, propunerea CE vizează sporirea încrederii reciproce și astfel deschide calea către transferuri simplificate în interiorul UE.

Conform unui studiu efectuat pentru Comisia Europeană în anul 2005 și intitulat „Intra-Community Transfers of Defence Products” [1] (Transferuri intracomunitare de produse în domeniul apărării), costul direct [2] și indirect [3] al obstacolelor în calea transferurilor intracomunitare se ridică la 3,16 miliarde EUR/an. Prelucrarea licențelor are un cost direct de 434 milioane EUR/an, în timp ce costurile indirecte au fost estimate la 2,73 miliarde EUR/an. Deși este foarte dificil să se evalueze avantajele ce decurg dintr-o cooperare industrială facilitată și o mai mare securitate a aprovizionării pentru statele membre, este pe deplin recunoscut faptul că existența unor regimuri naționale separate de acordare a licențelor constituie un obstacol în calea cooperării industriale. Întreprinderile paneuropene din domeniul apărării se confruntă, de asemenea, cu dificultăți în cooperarea transfrontalieră între diferite uzine din cauza diferențelor dintre aceste regimuri.

Prezenta propunere urmează linia propusă de Comisie în cadrul comunicării sale din 2003 privind problemele legate de industrie și de piață și intitulată „Către o politică a UE în domeniul echipamentelor de apărare” (Towards an EU Defence Equipment Policy) [4].

1.3. Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii

Comisia încă nu a adoptat o legislație secundară în domeniul propunerii.

1.4. Coerența cu alte politici ale Uniunii și cooperarea internațională

Prezenta propunere face parte dintr-un pachet de măsuri în domeniul apărării, care cuprinde o comunicare cadru și două inițiative legislative privind achizițiile publice, respectiv transferurile de produse din domeniul apărării.

– Facilitarea transferurilor va veni în completarea propunerii privind achizițiile publice în domeniul apărării: într-adevăr, în vederea unei piețe deschise a apărării, cumpărătorul trebuie în mod rezonabil să poată conta pe faptul că nu vor exista obstacole administrative inutile în calea livrării produselor comandate. În plus, deși licențele sunt rareori refuzate, posibilitatea „teoretică” a unui astfel de refuz face ca statele membre să prefere achiziționarea de echipamente militare de la un producător național și nu de la concurenți europeni (posibil în condiții mai avantajoase). Facilitarea transferurilor intracomunitare contribuie la eficientizarea directivei privind achizițiile publice în domeniul apărării și la mărirea gradului de deschidere a piețelor apărării din statele membre.

– Politica externă și de securitate comună (PESC): Având ca obiectiv principal realizarea pieței interne a produselor din domeniul apărării, inițiativa va contribui, de asemenea, la îndeplinirea obiectivelor PESC, cum ar fi creșterea securității aprovizionării forțelor armate din statele membre și a obiectivelor de politică industrială, cum ar fi promovarea unei baze industriale și tehnologice de apărare europeană (EDTIB). Întărirea cooperării industriale ar trebui să genereze economii de scară (și prin urmare să ducă la echipamente de apărare mai avantajoase din punct de vedere economic), permițând astfel forțelor armate din statele membre să-și eficientizeze la maximum investițiile în echipamente de apărare.

– Agenda de la Lisabona: această ultimă considerație face trimitere la obiectivele de la Lisabona, cum ar fi întărirea competitivității internaționale a industriilor europene (ale apărării) și garantarea unor locuri de muncă sigure în Europa.

– Scrisoarea de intenție: Propunerea este compatibilă cu lucrările în curs în cadrul scrisorii de intenție și vine în completarea acestora. Într-adevăr, această propunere va asigura instrumentele comune necesare care ar putea fi, ulterior, reluate și dezvoltate pe bază interguvernamentală.

2. Consultarea părților interesate și evaluarea impactului

2.1. Consultarea părților interesate

Metode de consultare, principalele sectoare vizate și profilul general al respondenților:

În perioada martie 2006 – septembrie 2006, Comisia a organizat o consultare publică. Aceasta a fost urmată, în perioada septembrie 2006 – iulie 2007, de trei întâlniri de lucru cu reprezentanți ai industriei și statele membre. Pe parcursul etapei pregătitoare, serviciile Comisiei s-au aflat în strâns contact cu o varietate de părți interesate: organisme reprezentative din industrie (în special ASD – Aerospace and Defence Association), organizații nonguvernamentale, autorități locale și reprezentanți ai unor societăți.

Pe tot cuprinsul procesului de consultare, pe site-ul internet al DG ENTR a existat o pagină actualizată permanent, unde au fost puse la dispoziție toate documentele relevante.

Sinteza răspunsurilor primite și modul în care acestea au fost luate în considerare:

În perioada 21.04.2006 – 15.09.2006 s-a desfășurat pe Internet o consultare deschisă. Comisia a primit 25 de răspunsuri. Rezultatele acestei consultări sunt disponibile pe site-ul internet Europa: http://ec.europa.eu/enterprise/regulation/inst_sp/defense_en.htm

2.2. Obținerea și utilizarea expertizei

Domenii științifice/de expertiză implicate:

Expertiza necesară privind transferurile de produse din domeniul apărării a fost asigurată în întregime pe durata procesului de consultare și de evaluare a părerilor părților interesate.

Metodologia utilizată:

Consultanții care au realizat studiul inițial și au furnizat elemente pentru studiul de evaluare a impactului au colaborat îndeaproape cu experți în controlul exporturilor din industrie și administrațiile naționale. De asemenea, aceștia au avut discuții regulate cu experți din cadrul ASD și mediile universitare. În plus, serviciile Comisiei au cerut frecvent opinia unor experți din industrie și din statele membre cu privire la probleme specifice.

Principalele organizații consultate/principalii experți consultați:

Industriile apărării din ASD, societăți individuale, medii universitare, autorități competente naționale.

Sinteza avizelor primite și utilizate:

Observațiile inițiale din partea reprezentanților industriei și a statelor membre s-au referit la următoarele opțiuni principale:

– renunțarea la opțiunea privind un sistem central informatizat de trasabilitate;

– folosirea Listei comune a Consiliului cuprinzând echipamentele militare ca domeniu de aplicare a directivei;

– menținerea cerinței privind licențele naționale: promovarea în cadrul UE a unei zone fără licențe ar depăși ceea ce este realizabil în contextul actual (din cauza absenței unei politici externe comune și a integrării politice incomplete). Cu toate acestea, Comisia a fost avizată că ar putea contribui la simplificarea și armonizarea sistemului de acordare a licențelor;

– promovarea certificării întreprinderilor destinatare ale produselor din domeniul apărării pentru a garanta statelor membre fiabilitatea capacității acestor întreprinderi de a respecta restricțiile la export după transfer.

Mijloace utilizate pentru punerea recomandărilor experților la dispoziția publicului:

Avizele obținute de la experți din industrie și din statele membre au fost puse la dispoziție pe site-ul internet Europa: http://ec.europa.eu/enterprise/regulation/inst_sp/defense_en.htm

2.3. Evaluarea impactului

Comisia a efectuat un studiu de impact pentru a-și susține propunerea. Raportul poate fi accesat pe site-ul internet Europa:

http://ec.europa.eu/enterprise/regulation/inst_sp/defense_en.htm

Evaluarea impactului a luat în considerare două posibile opțiuni: aceea de a nu modifica politica sau aceea de a adopta o inițiativă legislativă. Analizarea unei a treia posibilități, de a adopta măsuri non-legislative, a demonstrat rapid că efectele sale asupra regimurilor naționale de acordare a licențelor, stabilite în baza unei legislații constrângătoare, ar fi nesemnificative. O astfel de opțiune nu ar diferi în mod substanțial de practicile naționale actuale și, prin urmare, a fost asimilată în opțiunea de a nu modifica politica.

Adoptarea opțiunii de a nu modifica politica ar avea la bază posibile acorduri interguvernamentale pentru a ușura sarcina administrativă legată de regimurile de acordare a licențelor. Cu toate acestea, acordurile interguvernamentale încheiate în trecut au avut puțin succes, iar limitarea lor la numai câteva state membre ar putea submina obiectivul dublu de a promova securitatea aprovizionării pentru toate statele membre și de a folosi marea diversitate de competențe și capacități de nișă ale Europei, în special în noile state membre.

În cadrul gamei largi de măsuri legislative posibile a fost analizată opțiunea de a crea o zonă fără licențe și de a administra, la nivelul UE, eliberarea licențelor de transfer intracomunitar, însă aceasta a fost respinsă din cauza absenței actuale a unei politici externe comune și a integrării politice insuficiente între statele membre.

Cealaltă opțiune legislativă analizată a fost simplificarea și apropierea regimurilor naționale de acordare a licențelor și a practicilor de reglementare prin elaborarea progresivă a unor licențe globale și generale, pe de o parte, iar pe de altă parte a unor măsuri de securitate și de sporire a încrederii, cum ar fi certificarea întreprinderilor din domeniul apărării și garantarea respectării de către acestea a restricțiilor la export.

Ținând cont de faptul că simplificarea ar fi eficientă numai dacă se aduc garanții solide pe planul securității, analiza impactului a determinat că cea mai bună soluție ar fi:

– să se prevadă regimuri naționale de licențe globale și generale în vederea unei abordări optime a diversității de transferuri și a diferitelor niveluri de sensibilitate a produselor din domeniul apărării;

– să se promoveze utilizarea unor licențe generale în cazurile în care preocupările legate de securitate (mai ales referitoare la prevenirea reexporturilor nedorite) sunt sub control: în situația transferurilor către guverne UE și către întreprinderi certificate, precum și, după caz, în situația transferurilor în cadrul programelor de cooperare interguvernamentală.

3. Elemente juridice ale propunerii

3.1. Sinteza acțiunii propuse

Obiectivul acestei propuneri îl constituie simplificarea și armonizarea transferurilor de produse din domeniul apărării în interiorul UE printr-o abordare dublă:

– în ceea ce privește simplificarea, propunerea impune statelor membre să acorde licențe globale și generale pentru transferurile intracomunitare, licențele individuale urmând să fie păstrate pentru cazuri excepționale;

– în ceea ce privește armonizarea, propunerea impune statelor membre să stabilească regimuri de licențe generale pentru două tipuri de transferuri de produse din domeniul apărării: transferurile către guverne din orice alte state membre, transferurile către destinatari din alte state membre certificate conform criteriilor comune din directivă. În plus, statele membre trebuie să determine, pentru fiecare licență în parte, termenii și condițiile de utilizare a acesteia, mai ales în ceea ce privește produsele din domeniul apărării și posibilele utilizări ale acestora, precum și obligațiile de raportare ale societăților care folosesc licențele.

Pentru ca elaborarea progresivă a unor licențe globale și generale să fie însoțită de garanții pentru protejarea securității naționale, propunerea include două elemente care să stimuleze încrederea între statele membre, mai ales în ceea ce privește respectare de către întreprinderi a restricțiilor la export impuse de statul membru de origine pentru transferurile în cauză:

– statele membre ar trebui să certifice, conform cerințelor comune, întreprinderile care doresc să se aprovizioneze în temeiul licențelor generale eliberate în alte state membre;

– Atunci când solicită o licență de export, întreprinderile ar trebui să confirme în fața autorităților competente din țara lor că respectă restricțiile la export emise de statele membre de origine.

Prezenta propunere ar trebui considerată, de asemenea, drept o contribuție la o deschidere mai mare a piețelor apărării între statele membre. Folosirea licențelor generale în cazul produselor din domeniul apărării achiziționate de la furnizori dintr-un alt stat membru va spori în mare măsură securitatea aprovizionării de pe piața întregi Uniuni.

3.2. Temeiul juridic

Articolul 95 din Tratatul CE.

3.3. Principiul subsidiarității

Așa cum s-a explicat în comunicarea interpretativă adoptată de Comisie în contextul achizițiilor publice [5], dispozițiile Tratatului privind libera circulație a mărfurilor se aplică în întregime acestor produse. Astfel, Comunitatea are competența exclusivă de a organiza condițiile pentru libera circulație, armonizând condițiile de acordare a licențelor pentru transferul de produse din domeniul apărării în interiorul Comunității Europene. Mai ales în vederea unei încrederi reciproce, este necesar ca autoritățile din țara de origine să primească garanții legate de respectarea restricțiilor la export de către întreprinderile destinatare. Prin măsuri comune destinate să garanteze respectarea de către întreprinderi a restricțiilor la export, cooperarea administrativă și controlul la frontierele externe, propunerea va aduce o valoare adăugată semnificativă. În plus față de cooperarea administrativă, este probabil să crească încrederea reciprocă între statele membre, o condiție esențială în problemele de securitate și apărare.

Așa cum sugerează experiența anterioară, este puțin probabil ca acțiunile adoptate doar la nivelul statelor membre să asigure condiții de egalitate în timpul dorit. Unele state membre au luat acțiuni menite să faciliteze circulația produselor din domeniul apărării, iar în contextul scrisorii de intenție are loc o cooperare interguvernamentală între șase state membre principale producătoare de echipamente de apărare. Cu toate acestea, de avantajele inițiativelor pur naționale au profitat doar întreprinderile exportatoare din statele membre în cauză, iar aceste măsuri nu au putut rezolva problemele acestor întreprinderi legate de îmbunătățirea securității aprovizionării transfrontaliere cu componente. O simplă extindere a acestor acorduri la alte state membre ar putea întâlni dificultăți serioase.

În același timp, gradul de intervenție comunitară nu depășește ceea ce este necesar pentru a îndeplini obiectivele Comunității. Atâta timp cât măsurile propuse asigură încrederea reciprocă între statele membre, nu este nevoie de decizii la nivel UE privind acordarea de licențe pentru produse, nici de armonizarea în continuare a politicilor externe comune. Subsidiaritatea este păstrată prin respectarea deciziilor strategice luate de statele membre în cadrul politicilor lor externe și de apărare și a coordonării lor în cadrul PESC.

3.4. Principiul proporționalității

Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive:

Propunerea va ușura munca autorităților naționale și a reprezentanților industriei înlocuind, pe cât posibil, licențele individuale cu licențe globale și generale. Chiar dacă va fi necesară stabilirea unor proceduri de certificare în toate statele membre, marile întreprinderi din sectorul apărării sunt, în majoritate, supuse deja unui control amplu din partea guvernelor naționale în lumina sensibilității acestui sector - de exemplu, prin intermediul unor programe de verificare a conformității sau al altor mecanisme similare de supraveghere. Autoritățile naționale își vor continua activitățile normale de monitorizare.

3.5. Selectarea instrumentelor

Instrumentul propus este o directivă.

Alte instrumente nu ar fi corespunzătoare din următoarele motive:

Statele membre sunt principalele responsabile pentru simplificarea condițiilor de acordare a licențelor. Pe lângă faptul că oferă statelor membre o libertate mai mare în alegerea modalităților optime de instituire a unui regim de licențe globale și generale, o directivă ține cont și de specificul și sensibilitatea acută a problemelor legate de apărare. Prin urmare, instrumentul cel mai potrivit este o directivă.

4. Implicații bugetare

Propunerea are implicații asupra bugetului comunitar, ce decurg din următoarele sarcini noi:

– cooperarea în cadrul lucrărilor Consiliului privind actualizarea anexei la Lista comună cuprinzând produsele militare;

– elaborarea unui raport privind măsurile luate de statele membre pentru a pune în aplicare dispozițiile prezentei directive;

– elaborarea unui raport privind funcționarea directivei și impactul acesteia asupra dezvoltărilor pieței europene a echipamentelor de apărare și a bazei industriale și tehnologice europene din domeniul apărării;

– organizarea activității grupului de cooperare (mai jos);

– verificarea respectării procedurilor și a metodelor de cooperare între statele membre și, după caz, luarea măsurilor care se impun

Sarcinile menționate mai sus ar putea necesita personal suplimentar și asistență tehnică, așa cum este detaliat în fișa financiară anexată la propunerea de directivă.

Comisia are în vedere crearea unui grup de cooperare compus din reprezentanți ai statelor membre și prezidat de un reprezentant al Comisiei. Grupului va avea ca sarcină să examineze orice chestiuni privind aplicarea prezentei directive, care pot fi ridicate fie de președinte, fie de un reprezentant al unui stat membru și, printre altele:

– să evalueze măsurile de punere în aplicare în fiecare stat membru pe baza unui raport al Comisiei;

– să evalueze folosirea clauzei de salvgardare;

– să evalueze măsurile care ar trebui luate de către statele membre pentru a informa operatorii în legătură cu obligațiile ce le revin în temeiul prezentei directive;

– și să formuleze recomandări cu privire la formularele de licență.

5. Informații suplimentare

5.1. Simplificare

Propunerea prevede simplificarea procedurilor administrative pentru autoritățile publice și simplificarea procedurilor administrative pentru părțile private.

Propunerea va reduce volumul de muncă al autorităților naționale micșorând numărul cererilor pentru licență.

Pentru întreprinderile din domeniul apărării, propunerea va reduce în mod substanțial sarcina asociată cererilor pentru licență.

5.2. Clauza de reexaminare/revizuire/caducitate

Propunerea include o clauză de reexaminare.

5.3. Spațiul Economic European

Actul propus se referă la un aspect de interes pentru Spațiul Economic European și, prin urmare, ar trebui extins la acesta.

2007/0279 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

de simplificare a termenilor și condițiilor de transfer al produselor din domeniul apărării în interiorul Comunității

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 95 al acestuia;

având în vedere propunerea Comisiei [6],

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European [7],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor [8],

în conformitate cu procedura stabilită la articolul 251 din Tratat [9],

întrucât:

(1) Tratatul prevede crearea unei piețe interne, inclusiv eliminarea obstacolelor existente între statele membre în calea liberei circulații a bunurilor și a serviciilor și instituirea unui sistem care să împiedice denaturarea competiției în interiorul pieței comune.

(2) Dispozițiile Tratatului referitoare la piața internă se aplică tuturor bunurilor și serviciilor furnizate contra cost, inclusiv produselor din domeniul apărării, dar nu împiedică statele membre ca, în anumite condiții, să ia alte măsuri în situații separate, în cazul în care consideră necesar pentru a proteja interesele esențiale ale securității lor.

(3) Legile, reglementările și măsurile administrative din statele membre cu privire la transferul de produse din domeniul apărării în interiorul Comunității conțin disparități care pot împiedica libera circulație a acestor produse și pot denatura concurența în interiorul pieței interne.

(4) Printre obiectivele urmărite de legile și reglementările din statele membre se numără menținerea drepturilor omului, a păcii, a securității și a stabilității grație unor sisteme de control strict și de restricționare a exportării și proliferării de produse din domeniul apărării către țări terțe și către alte state membre.

(5) Aceste restricții privind circulația produselor din domeniul apărării în interiorul Comunității nu pot fi eliminate la modul general prin aplicarea directă a principiilor liberei circulații a bunurilor și serviciilor, prevăzute în Tratat, deoarece ele pot fi justificate de la caz la caz în conformitate cu articolele 30 sau 296 din Tratat.

(6) Prin urmare, aceste legi și reglementări ale statelor membre trebuie armonizate în așa fel încât să se simplifice transferul intracomunitar de produse din domeniul apărării pentru a garanta funcționarea corectă a pieței interne.

(7) Armonizarea acestor legi și reglementări ale statelor membre nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre asumate în cadrul regimurilor internaționale de neproliferare, al acordurilor de control al exporturilor sau al tratatelor în materie și nici libertății statelor membre de a-și stabili politica de export.

(8) Prezenta directivă nu ar trebui să se aplice produselor din domeniul apărării care doar tranzitează teritoriul Comunității, adică produselor care nu au primit altă destinație vamală decât regimul de tranzit extern sau care au fost plasate într-o zonă liberă sau într-un antrepozit liber și care nu trebuie înscrise într-o evidență contabilă operativă aprobată.

(9) Prezenta directivă ar trebui să vizeze toate produsele din domeniul apărării care corespund celor enumerate în Lista comună a Uniunii Europene cuprinzând produsele militare [10], inclusiv subsistemele, componentele, piesele de schimb, transferul de tehnologie, întreținerea și reparațiile.

(10) Pentru a face față unor riscuri similare asociate transferului de produse din domeniul apărării care nu sunt enumerate în anexa la prezenta directivă, statele membre trebuie să poată aplica prezenta directivă produselor menționate mai sus și astfel să poată transfera aceste produse în baza acelorași reguli.

(11) Obiectivele de menținere a drepturilor omului, a păcii, a securității și a stabilității, urmărite în general de legile și reglementările din statele membre care limitează transferul de produse din domeniul apărării impun ca transferul acestor produse în interiorul Comunității să fie în continuare supus autorizării din partea statelor membre de origine și respectării garanțiilor în statele membre destinatare.

(12) Având în vedere garanțiile prevăzute în prezenta directivă privind protejarea acestor obiective, nu ar mai fi necesar ca statele membre să introducă ori să mențină alte restricții pentru îndeplinirea obiectivelor amintite.

(13) Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere aplicării dispozițiilor necesare pentru protejarea ordinii publice, cum ar fi cele referitoare la siguranța transporturilor.

(14) Orice transfer de produse din domeniul apărării în interiorul Comunității Europene ar trebui să fie în prealabil supus autorizării prin intermediul unor licențe generale, globale sau individuale de transfer, acordate sau publicate de statele membre în care furnizorul își are sediul. În conformitate cu principiile fondatoare ale pieței interne, autorizația ar trebui să fie valabilă pe tot teritoriul Comunității și nu ar trebui să fie necesare alte autorizații de tranzit prin alte state membre sau de import în alte state membre.

(15) Statele membre ar trebui să determine tipul de licență pentru produsele sau categoriile de produse din domeniul apărării, precum și termenii și condițiile fiecăreia dintre licențele de transfer, ținând cont de sensibilitatea transferului.

(16) În ceea ce privește subsistemele și componentele, statele membre ar trebui să se abțină, pe cât posibil, să fixeze restricții la export acceptând din partea destinatarilor o declarație de utilizare și ținând cont de gradul de integrare a acestor subsisteme și componente în produsele proprii ale destinatarilor.

(17) Pentru a facilita transferurile de produse din domeniul apărării, licențele generale ar trebui publicate în cadrul reglementărilor statelor membre care autorizează transferul acestor produse către orice întreprindere care respectă termenii și condițiile definite în fiecare licență generală.

(18) Ar trebui publicată o licență generală pentru transferurile de produse din domeniul apărării către forțe armate în scopul creșterii substanțiale a securității aprovizionării pentru toate statele membre care aleg să achiziționeze astfel de produse în interiorul Comunității.

(19) Ar trebui publicată o licență generală pentru transferurile de subsisteme și componente către întreprinderi europene certificate din domeniul apărării pentru a stimula cooperarea între aceste întreprinderi și integrarea acestora, în special facilitând optimizarea lanțurilor de aprovizionare și a economiilor de scară.

(20) Statele membre care participă la un program de cooperare pot publica o licență generală pentru transferurile de produse din domeniul apărării către destinatari din alte state membre participante, necesară pentru executarea programului de cooperare menționat. Acest lucru ar îmbunătăți condițiile de participare la programele de cooperare a întreprinderilor care își au sediul în statele membre participante.

(21) Statele membre ar trebui să poată publica alte licențe generale pentru situațiile în care riscurile pentru menținerea drepturilor omului, a păcii, a securității și a stabilității sunt mici, ținând cont de natura produselor și a destinatarilor.

(22) În cazurile în care nu se poate publica o licență generală, statele membre ar trebui să acorde, la cerere, licențe globale către întreprinderi individuale, cu excepția cazului în care cererea este limitată la un singur transfer sau în care natura produsului și a destinatarului justifică acordarea unei licențe individuale ținând cont de protejarea intereselor esențiale de securitate ale acestora sau de respectarea regimurilor internaționale de neproliferare, a acordurilor de control al exporturilor sau a tratatelor în materie.

(23) Întreprinderile ar trebui să informeze autoritățile competente cu privire la utilizarea unor licențe generale astfel încât să garanteze menținerea drepturilor omului, a păcii, a securității și a stabilității, precum și pentru a permite raportarea transparentă a transferurilor de produse din domeniul apărării în vederea asigurării unui control democratic.

(24) În vederea determinării termenilor și a condițiilor de acordare a licențelor generale, globale și individuale, statele membre ar trebui să aibă o marjă de manevră suficient de flexibilă pentru a permite continuarea eforturilor de cooperare în cadrul internațional existent privind controlul exporturilor. Deoarece decizia de autorizare sau de refuzare a unui export este și ar trebui să rămână la latitudinea fiecărui stat membru, această cooperare ar trebui să se bazeze numai pe coordonarea voluntară a politicilor de export.

(25) În vedere aplicării prezentei directive, statele membre ar trebui să aibă în continuare dreptul să-și continue și să-și intensifice eforturile curente de cooperare interguvernamentală, așa cum sunt definite, printre altele, în scrisoarea de intenție.

(26) Pentru a compensa înlocuirea progresivă a controlului individual ex-ante cu un control general ex-post al produselor din domeniul apărării în statele membre de origine, ar trebui create condiții de încredere reciprocă prin includerea unor garanții care să asigure faptul că produsele din domeniul apărării nu sunt exportate cu încălcarea restricțiilor la export către țări terțe.

(27) Statele membre cooperează în cadrul Codului de conduită al Uniunii Europene privind exporturile de armament, adoptat de Consiliu la data de 8 iunie 1998, prin aplicarea voluntară a criteriilor comune și a mecanismelor de consultare și de notificare a refuzurilor în vederea unei convergențe sporite a aplicării politicilor lor de export de produse din domeniul apărării către țări terțe.

(28) Furnizorii ar trebui să informeze destinatarii despre orice restricții cuprinse în licențele de transfer pentru a favoriza încrederea reciprocă în capacitatea destinatarilor de a respecta aceste restricții după transfer, mai ales în cazul unei cereri de export către țări terțe.

(29) Ar trebui să rămână la latitudinea întreprinderilor să decidă daca avantajele care decurg din posibilitatea de a primi produse din domeniul apărării în temeiul unei licențe generale de transfer justifică cererea de certificare. Transferurile în cadrul unui grup de întreprinderi ar trebui să beneficieze de o licență generală de transfer în cazul în care membrii grupului sunt certificați în statele membre în care își au sediul.

(30) Sunt necesare criterii comune de certificare pentru a favoriza încrederea reciprocă, mai ales în capacitatea destinatarilor de a respecta restricțiile la exportul de produse din domeniul apărării primite în temeiul unei licențe de transfer dintr-un alt stat membru.

(31) Pentru a facilita încrederea reciprocă, destinatarii produselor din domeniul apărării transferate ar trebui să se abțină să exporte aceste produse în cazul în care licența de transfer cuprinde restricții la export.

(32) Atunci când solicită o licență de export către țări terțe, întreprinderile ar trebui să depună la autoritățile competente o declarație conform căreia au respectat restricțiile la export privind transferul de produse destinate apărării, fixate de statul membru care a emis licența de transfer.

(33) Atunci când exportă către o țară terță un produs din domeniul apărării primit în temeiul unei licențe de transfer, întreprinderile ar trebui să prezinte dovada licenței de export în fața autorității vamale competente de la frontiera externă comună a Comunității.

(34) Lista din anexă a produselor din domeniul apărării ar trebui să fie actualizată în conformitate cu Lista comună a Uniunii Europene cuprinzând produsele militare.

(35) În vederea instaurării progresive a încrederii reciproce, este necesar ca statele membre să definească măsuri eficiente și suficiente pentru a garanta executarea dispozițiilor prezentei directive și mai ales a celor referitoare la obligația întreprinderilor de a respecta criteriile comune de certificare și restricțiile privind utilizarea produselor din domeniul apărării ulterior unui transfer.

(36) În cazul în care un stat membru de origine are îndoieli întemeiate privind respectarea de către un destinatar certificat a oricărei condiții cuprinse licența sa generală de transfer, statul respectiv ar trebui nu numai să informeze celelalte state membre și Comisia, dar și să poată suspenda provizoriu efectul licențelor sale de transfer pentru întreprinderea în cauză, ținând cont de responsabilitatea sa privind menținerea drepturilor omului, a păcii, a securității și a stabilității.

(37) Pentru a stimula încrederea reciprocă, aplicarea legilor, a reglementărilor și a dispozițiilor administrative adoptate pentru a garanta respectarea prezentei directive ar trebui amânată. Acest lucru ar permite, înainte de aplicarea dispozițiilor respective, evaluarea progresului obținut pe baza unui raport pregătit de Comisie, care se bazează pe informațiile trimise de statele membre cu privire la măsurile luate.

(38) Comisia ar trebui să publice cu regularitate un raport privind punerea în aplicare a prezentei directive, care poate fi însoțit, după caz, de propuneri legislative.

(39) Având în vedere că obiectivul măsurii, și anume realizarea pieței interne prin introducerea unui regim obligatoriu de licențe pentru produsele din domeniul apărării nu poate fi îndeplinit în mod suficient de către statele membre din cauza divergențelor între procedurile actuale de acordare a licențelor și caracterul transfrontalier al transferurilor și, prin urmare, poate fi îndeplinit mai bine la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, prevăzut la articolul 5 din Tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut la articolul respectiv, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor în cauză.

(40) Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei [11].

(41) În special, ar trebui conferită Comisiei competența de a modifica anexa. Deoarece aceste măsuri au un caracter general și vizează modificarea elementelor neesențiale din prezenta directivă, ele trebuie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Capitolul I

Obiect, domeniu de aplicare și definiții

Articolul 1

Obiect

1. Prezenta directivă stabilește regulile și procedurile privind transferul de produse din domeniul apărării în interiorul pieței interne.

2. Prezenta directivă nu afectează politicile de export ale statelor membre.

Articolul 2

Domeniul de aplicare

1. Prezenta directivă se aplică produselor din domeniul apărării.

2. Statele membre pot aplica dispozițiile prezentei directive mutatis mutandis în cazul unor produse din domeniul apărării, altele decât cele incluse în anexă, dar al căror transfer în interiorul Comunității prezintă riscuri similare pentru menținerea drepturilor omului, a păcii, a securității și a stabilității.

3. Atunci când un stat membru uzează de posibilitatea menționată la alineatul (2), acesta publică o listă a produselor respective și informează Comisia și celelalte state membre despre acest lucru.

Articolul 3

Definiții

În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:

(1) „produs din domeniul apărării”: orice produs destinat în mod specific utilizărilor militare și prezentat în anexă;

(2) „transfer”: orice expediere a unui produs din domeniul apărării către un destinatar dintr-un alt stat membru în cadrul unei tranzacții comerciale;

(3) „furnizor”: persoana fizică sau juridică având domiciliul/sediul în Comunitate și care este responsabilă din punct de vedere legal pentru un transfer;

(4) „destinatar”: persoana fizică sau juridică având domiciliul/sediul în Comunitate și care este responsabilă din punct de vedere legal de primirea unui transfer într-un alt stat membru;

(5) „licență de transfer”: o autorizație eliberată furnizorilor de către o autoritate națională dintr-un stat membru pentru a transfera produse din domeniul apărării către un destinatar dintr-un alt stat membru;

(6) „licență de export”: o autorizație de a furniza produse din domeniul apărării către un destinatar din orice țară terță;

Capitolul II

Licențe de transfer

Articolul 4

Dispoziții generale

1. Transferul de produse din domeniul apărării între statele membre face obiectul unei autorizații prealabile. Nu sunt necesare alte autorizații din partea altor state membre pentru tranzitul prin statele membre sau pentru a aduce atingere aplicării dispozițiilor necesare pentru protejarea ordinii publice, importul în alte state membre de produse din domeniul apărării, fără cum ar fi cele referitoare la siguranța transporturilor.

2. Statele membre acordă licențe generale, globale sau individuale de transfer furnizorilor care își au sediul pe teritoriile lor respective.

3. Statele membre aleg tipul de licență pentru produsele sau categoriile de produse din domeniul apărării în cauză, în conformitate cu dispozițiile prezentului articol și ale articolelor 5, 6 și 7.

4. Statele membre stabilesc termenii și condițiile licențelor de transfer, mai ales orice restricții privind exportul de produse din domeniul apărării către destinatari din țări terțe, având în vedere riscurile prezentate de transfer pentru menținerea drepturilor omului, a păcii, a securității și a stabilității. Statele membre pot continua și extinde cooperarea lor interguvernamentală existentă pentru a atinge obiectivele prezentei directive.

5. Statele membre stabilesc termenii și condițiile licențelor de transfer pentru subsisteme și componente pe baza evaluării sensibilității transferului conform criteriilor de mai jos:

(a) natura subsistemelor și a componentelor în legătură cu produsele în care urmează a fi încorporate și în legătură cu orice utilizare finală a produselor finite, care ar putea provoca îngrijorare;

(b) semnificația subsistemelor și a componentelor în raport cu produsele în care sunt încorporate.

6. Cu excepția cazului în care statele membre consideră că transferul de subsisteme sau componente este sensibil, statele membre se abțin să impună orice restricții privind exportul acestor sisteme sau componente, dacă destinatarul furnizează o declarație de utilizare în care afirmă că subsistemele sau componentele supuse licenței de transfer respective sunt integrate în propriile sale produse și, prin urmare, nu pot fi ulterior transferate sau exportate ca atare.

7. Statele membre pot revoca sau limita în orice moment folosirea licențelor de transfer pe care le-au emis, din motive de protecție a propriilor interese esențiale de securitate.

8. Statele membre stabilesc destinatarii licențelor de transfer în mod nediscriminatoriu, cu excepția cazului în care este necesar pentru a-și proteja interesele esențiale de securitate.

Articolul 5

Licențe generale de transfer

1. Statele membre publică licențe generale de transfer autorizând în mod direct furnizorii care își au sediul pe teritoriile lor respective și care îndeplinesc termenii și condițiile cuprinse în licență să efectueze mai multe transferuri ale mai multor produse din domeniul apărării către una sau mai multe categorii de destinatari dintr-un alt stat membru, cel puțin în următoarele cazuri

(a) destinatarul face parte din forțele armate ale unui stat membru;

(b) destinatarul este o întreprindere certificată în conformitate cu articolul 9.

2. Statele membre care participă la un program de cooperare interguvernamentală între două sau mai multe state membre cu privire la dezvoltarea, fabricarea și utilizarea unuia sau a mai multor produse din domeniul apărării pot publica o licență generală de transfer pentru transferurile către alte state membre participante la program și care sunt necesare pentru executarea programului.

Articolul 6

Licențe globale de transfer

1. Statele membre acordă licențe globale de transfer unui furnizor individual la cererea acestuia, autorizând unul sau mai multe transferuri ale unuia sau mai multor produse din domeniul apărării către unul sau mai mulți destinatari dintr-un alt stat membru.

2. Statele membre stabilesc în fiecare licență globală de transfer produsele sau categoriile de produse din domeniul apărării supuse licenței respective, destinatarii sau categoria de destinatari autorizați, precum și durata licenței.

O licență globală de transfer este valabilă pe o perioadă de cel puțin 3 ani.

Articolul 7

Licențe individuale de transfer

Statele membre acordă licențe individuale de transfer unui furnizor individual la cererea acestuia, autorizând un singur transfer de produse din domeniul apărării către un singur destinatar numai într-una din situațiile de mai jos:

(a) dacă cererea de licență este limitată la un singur transfer;

(b) dacă este necesar pentru protejarea intereselor sale esențiale de securitate;

(c) dacă este necesar pentru îndeplinirea obligațiilor și a angajamentelor pe care statele membre și le-au asumat în cadrul regimurilor internaționale de neproliferare, al acordurilor de control al exporturilor sau al tratatelor în materie.

Capitolul III

Informații, certificare și export după transfer

Articolul 8

Informații din partea furnizorilor

1. Statele membre garantează că furnizorii de produse din domeniul apărării informează destinatarii despre termenii și condițiile licenței de transfer privind exportul produselor din domeniul apărării.

2. Statele membre garantează că furnizorii notifică autorităților competente intenția lor de a folosi o licență generală de transfer pentru prima dată.

3. Statele membre garantează că furnizorii țin evidențe detaliate ale transferurilor lor, în conformitate cu practica în vigoare din statul membru respectiv. Aceste evidențe includ documente comerciale ce conțin următoarele informații:

(a) descrierii produsului din domeniul apărării;

(b) cantității produsului din domeniul apărării și a datelor transferului;

(c) numelui și adresei furnizorului și a destinatarului;

(d) atunci când se cunoaște, a utilizării finale și a utilizatorului final al produsului din domeniul apărării;

(e) dovezii că destinatarul produselor din domeniul apărării a fost informat despre o restricție la export cuprinsă într-o licență de transfer.

4. Evidențele menționate la alineatul (3) se păstrează cel puțin trei ani de la sfârșitul anului calendaristic în care a avut loc transferul. Acestea sunt trimise la cererea autorităților competente din statul membru în care este își are sediul furnizorul.

Articolul 9

Certificare

1. Statele membre desemnează autorități competente care să asigure certificarea destinatarilor care își au sediul pe teritoriile lor respective.

2. Certificarea stabilește, în special, capacitatea unui destinatar de a respecta restricțiile privind exportul de produse din domeniul apărării primite în temeiul unei licențe de transfer dintr-un alt stat membru, conform criteriilor de mai jos:

(a) experiență și reputație demonstrate în materie de activități în domeniul apărării, în special prin autorizarea de a fabrica și comercializa produse din domeniul apărării și prin angajarea unui personal de conducere cu experiență;

(b) activitate industrială relevantă în materie de produse din domeniul apărării în interiorul Comunității, în special capacitatea de integrare a sistemelor/subsistemelor;

(c) desemnarea unui membru al conducerii superioare ca responsabil personal de transferuri și exporturi;

(d) un angajament scris al întreprinderii, semnat de membrul conducerii superioare menționat la litera c), garantând că întreprinderea va lua toate măsurile necesare pentru a respecta și a executa toate condițiile specifice legate de utilizarea finală și exportul oricărui produs specific sau al oricărei componente specifice primit(e);

(e) un angajament scris al întreprinderii, semnat de membrul conducerii superioare menționat la litera c), de a face toate eforturile pentru a furniza autorităților competente informații detaliate ca răspuns la cererile și întrebările privind utilizatorii finali sau utilizarea finală a tuturor produselor exportate, transferate sau primite de întreprindere în temeiul unei licențe de transfer dintr-un alt stat membru;

(f) o descriere, contrasemnată de membrul conducerii superioare menționat la litera c), a programului intern de asigurare a conformității sau a sistemului de gestiune a exporturilor, aplicat în cadrul întreprinderii.

Descrierea menționată la litera f) de la primul paragraf conține detalii privind resursele tehnice, umane și organizaționale destinate gestiunii transferurilor și a exporturilor, ierarhia responsabilităților în structura întreprinderii, procedurile interne de audit, sensibilizarea și instruirea personalului, dispozițiile de securitate fizică și tehnică, ținerea registrelor și trasabilitatea transferurilor și a exporturilor.

3. Certificatele conțin următoarele informații:

(a) autoritatea competentă care eliberează certificatul;

(b) numele și adresa destinatarului;

(c) o declarație de conformitate din partea destinatarului, conținând criteriile menționate la alineatul 2;

(d) data eliberării și perioada de valabilitate a certificatului.

În sensul dispozițiilor de la litera (d), durata certificatului nu poate, în nici un caz, să depășească 5 ani.

4. Certificatele pot să conțină și alte condiții privind cele de mai jos:

(a) furnizarea de informații necesare pentru verificarea respectării criteriilor comune;

(b) suspendarea revocării certificatului.

5. Autoritățile competente supraveghează cu regularitate respectarea de către destinatar a criteriilor menționate la alineatul 2, precum și a oricărei condiții cuprinse în certificatele menționate la alineatul 4.

6. Statele membre recunosc orice certificate emise într-un alt stat membru.

7. Dacă o autoritate competentă constată că titularul unui certificat, care își are sediul pe teritoriul statului membru respectiv, nu mai îndeplinește criteriile menționate la alineatul 2 și orice condiții menționate la alineatul 4, autoritatea va lua măsurile ce se impun. Aceste măsuri pot include revocarea certificatului. Autoritatea competentă informează Comisia și celelalte state membre cu privire la decizia sa.

8. Statele membre publică și actualizează cu regularitate o listă a destinatarilor certificați și informează Comisia și celelalte state membre cu privire la acest lucru.

Comisia publică aceste informații pe site-ul său internet.

Articolul 10

Restricții la export

1. Statele membre garantează că, atunci când solicită o licență de export, destinatarii produselor din domeniul apărării confirmă autorităților competente, în cazul în care produsele respective sunt primite în temeiul unei licențe de transfer dintr-un alt stat membru prevăd restricții la export, că au respectat termenii acestor restricții.

2. În cazul în care este necesar un acord din partea statului membru de origine pentru exportul vizat, dar acesta nu a fost obținut, statele membre consultă statul membru de origine.

.

Capitolul IV

Cooperare vamală și administrativă

Articolul 11

Cooperare vamală

1. Statele membre garantează că, atunci când îndeplinesc formalitățile pentru exportul produselor din domeniul apărării la biroul vamal responsabil pentru prelucrarea declarațiilor de export, exportatorul face dovada că au fost obținute orice licențe de export necesare.

2. Fără a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 2913/92 al Consiliului [12], un stat membru poate, de asemenea, pe parcursul unei perioade care să nu depășească 30 de zile, să suspende procedura de export de pe teritoriul său sau, dacă este necesar, să împiedice într-un alt mod ca produsele din domeniul apărării, primite dintr-un alt stat membru în temeiul unei licențe de transfer și încorporate într-un alt produs din domeniul apărării, să părăsească Comunitatea de pe teritoriul său, în cazul în care consideră că:

(a) în momentul acordării licenței de export nu au fost luate în considerare informații relevante despre restricțiile la exportul către țări terțe, în ceea ce privește produsele din domeniul apărării incluse în licența de transfer;

(b) circumstanțele s-au schimbat considerabil de la acordarea licenței de export.

3. Statele membre pot prevedea ca formalitățile vamale pentru exportul produselor din domeniul apărării să fie îndeplinite numai la anumite birouri vamale.

4. Statele membre care optează pentru posibilitatea prevăzută la alineatul (3) informează Comisia cu privire la birourile vamale împuternicite. Comisia publică aceste informații în seria C a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

Articolul 12

Schimb de informații

Statele membre, acționând împreună cu Comisia, iau toate măsurile corespunzătoare pentru stabilirea cooperării directe și a schimbului de informații între autoritățile competente.

Capitolul V

Actualizarea listei produselor din domeniul apărării

Articolul 13

Adaptarea anexei

1. Comisia actualizează lista produselor din domeniul apărării, prevăzută în anexă, în conformitate cu Lista comună a Uniunii Europene cuprinzând produsele militare.

2. Acele măsuri care vizează modificarea elementelor neesențiale din prezenta directivă sunt adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 14 alineatul (2).

Articolul 14

Comitet

1. Comisia este asistată de un comitet.

2. În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1) - (4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din decizia menționată.

Capitolul VI

Dispoziții finale

Articolul 15

Măsuri de salvgardare

1. Dacă un stat membru care acordă licențe consideră că există un risc major ca orice destinatar certificat intr-un alt stat membru de destinație să nu respecte condițiile cuprinse într-o licență generală de transfer, statul respectiv informează celălalt stat membru și solicită evaluarea situației.

2. În cazul în care îndoielile continuă să persiste, statul membru poate să suspende provizoriu efectul licențelor sale de transfer pentru întreprinderile în cauză. Statul membru respectiv informează celelalte state membre și Comisia cu privire la motivele măsurii de salvgardare. Statul membru care a adoptat măsura de salvgardare poate decide să ridice această măsură în cazul în care consideră că nu mai este justificată.

Articolul 16

Raportare

1. Comisia emite un raport privind aceste măsuri luate de statele membre în vederea transpunerii prezentei directive, și mai ales a articolelor 9-12 și 15 până la [12 luni de la data transpunerii directivei].

2. Începând cu cel târziu data de [5 ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive], Comisia trimite cu regularitate Parlamentului European și Consiliului un raport privind punerea în aplicare a directivei și impactul acesteia asupra dezvoltărilor pieței europene a echipamentelor de apărare și a bazei industriale și tehnologice europene din domeniul apărării, însoțit, dacă este cazul, de o propunere legislativă.

Articolul 17

Transpunere

1. Statele membre adoptă și publică, până cel târziu la [data intrării în vigoare + 18 luni], legile, reglementările și dispozițiile administrative necesare pentru respectarea prezentei directive. Acestea comunică imediat Comisiei textul dispozițiilor respective, precum și un tabel de corespondență între aceste dispoziții și prezenta directivă.

Statele membre aplică aceste dispoziții începând cu [data intrării în vigoare + 36 de luni].

Atunci când statele membre adoptă dispozițiile menționate mai sus, acestea din urmă conțin o trimitere la prezenta directivă ori sunt însoțite de o astfel de trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre decid cum se va face această trimitere.

2. Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții din legislația națională pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 18

Intrarea în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Articolul 19

Destinatari

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles, […]

Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu

Președintele Președintele

[…] […]

ANEXĂ

Lista produselor din domeniul apărării

ML1 Arme cu țeavă lisă cu un calibru mai mic de 20 mm, alte arme de foc și arme automate cu un calibru mai mic sau egal cu 12,7 mm (calibru 0,5 inch) și accesorii, după cum urmează, precum și componente special concepute pentru acestea:

a. puști, carabine, revolvere, pistoale, pistoale mitralieră și mitraliere:

Notă ML1.a nu supune controlului următoarele:

1. muschete, puști și carabine fabricate înainte de anul 1938;

2. reproduceri de muschete, puști și carabine ale căror modele originale au fost fabricate înainte de anul 1890;

3. revolvere, pistoale și mitraliere fabricate înainte de anul 1890 și reproducerile acestora;

b. arme cu țeavă lisă, după cum urmează:

1. arme cu țeavă lisă special concepute pentru utilizări militare;

2. alte arme cu țeavă lisă, după cum urmează:

a. de tip complet automat;

b. de tip semiautomat sau cu dispozitiv pneumatic de armare;

c. arme care folosesc muniție fără tub cartuș;

d. amortizoare de zgomot, monturi speciale pentru arme, cleme, dispozitive de ochire și ascunzătoare de flacără pentru armele supuse controlului conform ML1.a, ML1.b sau ML1.c.

Nota 1 ML1 nu supune controlului armele cu țeavă lisă utilizate pentru vânătoare sau sport. Aceste arme nu trebuie să fie special concepute pentru utilizări militare sau de tip numai cu tragere automată.

Nota 2 ML1 nu supune controlului armele de foc special concepute pentru tragere cu muniție inertă de instrucție și care nu pot folosi nici un fel de muniție supusă controlului.

Nota 3 ML1 nu supune controlului armele care folosesc muniție încasetată cu percutare excentrică și care nu sunt de tip numai cu tragere automată.

Nota 4 ML1.d nu supune controlului dispozitivele optice de ochire fără procesarea electronică a imaginii, cu mărire 4x sau mai mică, atunci când nu sunt concepute sau modificate pentru scopuri militare.

ML2 Arme cu țeavă lisă cu un calibru de 20 mm sau mai mare, alte arme sau armament cu un calibru mai mare de 12,7 mm (calibru 0,5 inch), lansatoare și accesorii, după cum urmează, precum și componente special concepute pentru acestea:

a. mitraliere, tunuri, mortiere, arme antitanc, lansatoare de proiectile, aruncătoare militare de flăcări, tunuri fără recul, arme cu țeavă lisă și dispozitive de reducere a semnăturii pentru acestea;

Nota 1 ML2.a include injectoarele, dispozitivele de măsurare, rezervoarele de stocare, precum și alte componente special concepute pentru a fi utilizate cu încărcături lichide de propulsie pentru oricare din echipamentele supuse controlului conform ML2.a.

Nota 2 ML2.a. nu supune controlului următoarele:

1. muschete, puști și carabine fabricate înainte de anul 1938;

2. reproduceri de muschete, puști și carabine ale căror modele originale au fost fabricate înainte de anul 1890.

b. lansatoare sau generatoare fumigene, de gaz și pirotehnice, de uz militar;

Notă ML2.b nu supune controlului pistoalele de semnalizare.

c. dispozitive de ochire pentru arme.

ML3 Muniții și dispozitive de reglare a focosului, după cum urmează, precum și componente special concepute pentru acestea:

a. muniție pentru armele supuse controlului prin ML1, ML2 sau ML12;

b. dispozitive de reglare a focosului special proiectate pentru muniția supusă controlului prin ML3.a.

Nota 1 Componentele special concepute includ:

a. componente fabricate din metal sau din mase plastice, cum ar fi: capse, tuburi cartuș, benzi pentru cartușe, tamburi rotativi și repere metalice ale muniției;

b. dispozitive de siguranță și armare, focoase, senzori și dispozitive de inițiere a exploziei;

c. surse de putere capabile să furnizeze energie înaltă pentru o singură întrebuințare;

d. tuburi combustibile pentru încărcături de azvârlire;

e. submuniții incluzând grenade, mine și proiectile dirijate pe porțiunea finală a traiectoriei.

Nota 2 ML3.a nu supune controlului muniția sertizată fără proiectil și muniția inertă de instrucție cu tubul cartuș perforat.

Nota 3 ML3.a nu supune controlului cartușele special concepute pentru unul din următoarele scopuri:

a. semnalizare;

b. alungarea păsărilor; sau

c. aprinderea gazelor la puțurile petrolifere.

ML4 Bombe, torpile, rachete nedirijate, rachete dirijate, alte dispozitive și încărcături explozive și echipamente și accesorii conexe special concepute pentru utilizări militare, după cum urmează, precum și componente special concepute pentru acestea:

NB: Pentru echipamentul de ghidare și navigație, a se vedea ML11, nota 7.

a. bombe, torpile, grenade, încărcături fumigene, rachete nedirijate, mine, rachete dirijate, încărcături explozive de adâncime, încărcături de distrugere, dispozitive și seturi pentru încărcături de distrugere, dispozitive „cu amestecuri pirotehnice militare”, cartușe și simulatoare (de exemplu, echipamente de simulare a caracteristicilor oricăruia dintre aceste produse);

Notă ML4.a. include:

1. grenade fumigene, bombe exploziv-incendiare, bombe incendiare și dispozitive explozive;

2. ajutaje pentru rachete dirijate și vârfuri pentru mijloace de transport la țintă cu reintrare în atmosferă.

b. echipamente special concepute pentru mânuirea, controlul, activarea, furnizarea energiei necesare pentru o singură întrebuințare, lansarea, calibrarea, dragarea, descărcarea, simularea unor ținte, bruierea, detonarea sau detectarea produselor supuse controlului conform ML4.a.

Notă ML4.b. include:

1. echipamente mobile de lichefiere a gazului capabile să producă o cantitate mai mare sau egală cu 1 000 kg de gaz lichefiat pe zi;

2. cabluri electrice conductoare flotante destinate dragării minelor magnetice.

Notă tehnică

Dispozitive portabile (ținute în mână), limitate prin concepție numai la detectarea obiectelor metalice și care nu au capacitatea de a face diferențierea între mine și alte obiecte metalice, nu sunt considerate a fi special concepute pentru detecția produselor supuse controlului conform ML4.a.

ML5 Sisteme de conducere a focului și echipamente și sisteme aferente de alertare și avertizare, echipamente de testare, reglare și contraacțiune, după cum urmează, special concepute pentru utilizări militare, precum și componente și accesorii special concepute pentru acestea:

a. dispozitive de ochire, calculatoare de tragere, echipamente de dispunere în poziție de tragere pentru tunuri și sisteme de control al armamentului;

b. sisteme de descoperire, marcare, telemetrare, supraveghere sau urmărire a țintelor; echipamente de descoperire, prelucrare a datelor, recunoaștere sau identificare; și echipamente de integrare a senzorilor;

c. echipamente de contraacțiune pentru produsele supuse controlului conform ML5.a sau ML5.b;

d. echipamente de testare sau reglare pe câmpul de luptă, special concepute pentru produsele supuse controlului conform ML5a sau ML5b.

ML6 Vehicule terestre și componente pentru acestea, după cum urmează:

NB: Pentru echipamentul de ghidare și navigație, a se vedea ML11, nota 7.

a. vehicule terestre și componente pentru acestea, special concepute sau modificate pentru utilizări militare;

Notă tehnică

În sensul ML6.a, termenul vehicule terestre include remorcile.

b. vehicule cu tracțiune pe toate roțile care pot fi utilizate pe drumuri neamenajate și care au fost realizate sau prevăzute cu materiale pentru a asigura o protecție balistică de nivel III (potrivit NIJ 0108.01, septembrie 1985, sau standard național comparabil) sau mai bună.

NB: A se vedea și ML13.a.

Nota 1 ML6.a. include:

a. tancuri și alte vehicule militare înarmate și vehicule militare amenajate pentru a fi dotate cu armament sau echipament pentru plantarea minelor sau lansarea muniției supuse controlului conform ML4;

b. vehicule blindate;

c. vehicule amfibii și vehicule ce pot traversa vaduri adânci;

d. vehicule de recuperare și vehicule pentru remorcare sau transport muniție sau sisteme de arme și echipamente aferente manipulării încărcăturii.

Nota 2 Modificarea unui vehicul terestru pentru utilizări militare supus controlului prin ML6.a presupune o schimbare structurală, electrică sau mecanică, care cuprinde una sau mai multe componente special concepute pentru uz militar. Asemenea componente includ:

a. anvelope pneumatice de un tip special concepute pentru a asigura protecția la penetrarea glonțului sau pentru a rula dezumflate;

b. sisteme de control al presiunii de umflare a pneurilor cu acționare din interiorul vehiculului aflat în mișcare;

c. protecția prin blindaj a părților vitale (de exemplu, rezervoare de combustibil sau cabina șoferului);

d. întărituri speciale sau suporți pentru montarea armelor;

e. iluminare mascată.

Nota 3 ML6 nu supune controlului automobilele civile sau mașinile proiectate sau modificate pentru a transporta bani sau valori, având blindaj sau protecție balistică.

ML7 Agenți toxici chimici sau biologici, "agenți pentru controlul dezordinilor", materiale radioactive, echipamente, componente și materiale aferente, după cum urmează:

a. agenți biologici și materiale radioactive „adaptate pentru utilizare în război” în vederea producerii de vătămări asupra oamenilor sau animalelor, degradării echipamentelor sau distrugerii recoltelor sau mediului;

b. agenți chimici de război (CW), care includ:

1. agenți CW toxici neuroparalitici:

a. alchil (metil, etil, n-propil sau izopropil) fluorofosfonați de O-alchil (≤ C10, inclusiv cicloalchil), cum ar fi: sarin (GB):

Sarin (GB): metilfluorofosfonat de O-izopropil (CAS 107-44-8); și

Soman (GD): metilfluorofosfonat de O-pinacolil (CAS 96-64-0);

b. N,N-dialchil (metil, etil, n-propil sau izopropil) amidocianofosfați de O-alchil (≤ C10, inclusiv cicloalchil), cum ar fi:

Tabun (GA): N, N-dimetilamidocianofosfat de O-etil (CAS 77-81-6);

c. alchil (metil, etil, n-propil sau izopropil) tiofosfonați de O-alchil (H sau ≤ C10, inclusiv cicloalchil) S-[2-(dialchil (metil, etil, n-propil sau izopropil)amino)etil] și sărurile alchilate sau protonate corespunzătoare, cum ar fi:

VX: metiltiofosfonat de O-etil-S-[2-(diizopropilamino)etil] (CAS 50782-69-9);

2. agenți CW vezicanți:

a. iperite cu sulf, cum ar fi:

1. 2-cloroetil-clorometil-sulfură (CAS 2625-76-5);

2. bis(2-cloroetil) - sulfură (CAS 505-60-2);

3. bis(2-cloroetiltio) - metan (CAS 63869-13-6);

4. 1,2-bis(2-cloroetiltio) - etan (CAS 3563-36-8);

5. 1,3-bis(2-cloroetiltio) - n-propan (CAS 63905-10-2);

6. 1,4-bis(2-cloroetiltio) - n-butan (CAS 142868-93-7);

7. 1,5-bis(2-cloroetiltio) - n-pentan (CAS 142868-94-8);

8. bis (2-cloroetiltiometil)-eter (CAS 63918-90-1);

9. bis (2-cloroetiltioetil) - eter (CAS 63918-89-8);

b. lewisite, cum ar fi:

1. 2-clorovinildicloroarsina (CAS 541-25-3);

2. tris (2-clorovinil) arsina (CAS 40334-70-1);

3. bis (2-clorovinil) cloroarsina (CAS 40334-69-8);

c. iperite cu azot, cum ar fi:

1. HN1: bis (2-cloroetil) etilamina (CAS 538-07-8);

2. HN2: bis (2-cloroetil) metilamina (CAS 51-75-2);

3. HN3: tris(2-cloroetil) amina (CAS 555-77-1);

3. substanțe toxice incapacitante, cum ar fi:

a. benzilat de 3-chinuclidinil (BZ) (CAS 6581-06-2);

4. substanțe toxice defoliante, cum ar fi:

a. 2-cloro-4-fluoro-fenoxiacetat de butil (LNF);

b. acid 2,4,5-triclorofenoxiacetic în amestec cu acid 2,4-diclorofenoxiacetic (agent Orange);

c. precursori pentru arme chimice binare și precursori de bază, după cum urmează:

1. difluoruri alchil (metil, etil, n-propil sau izopropil) fosfonice, cum ar fi:

DF: difluorură metilfosfonică (CAS 676-99-3);

2. alchil (metil, etil, n-propil sau izopropil) fosfoniți de O-alchil (H sau ≤ C10, inclusiv cicloalchil)-O-[2-(dialchil (metil, etil, n-propil sau izopropil) amino)etil] și sărurile alchilate sau protonate corespunzătoare, cum ar fi:

QL: metilfosfonit de O-etil-O-[2-(diizopropilamino)etil] (CAS 57856-11-8);

3. clorosarin: metilclorofosfonat de O-izopropil (CAS 1445-76-7);

4. clorosoman: metilclorofosfonat de O-pinacolil (CAS 7040-57-5);

d. „agenți pentru combaterea dezordinilor publice”, constituenții chimici activi și combinațiile acestora, incluzând:

1. α-brombenzenacetonitril (cianură de brombenzil) (CA) (CAS 5798-79-8);

2. [(2-clorfenil) metilen] propandinitril, (O-clorobenzilidenmalononitril) (CS) (CAS 2698-41-1);

3. 2-clor-1-feniletanonă, clorură de fenilacil (ω-cloroacetofenonă) (CN) (CAS 532-27-4);

4. dibenz-(b,f)-1,4-oxazepină (CR) (CAS 257-07-8);

5. 10-clor-5,10 clorură de dihidrofenarsazină, adamsită, (DM), (CAS 578-94-9);

6. N-nonanoilmorfolină, (MPA) (CAS 5299-64-9);

Nota 1 ML7.d nu supune controlului „agenți pentru combaterea dezordinilor publice” în ambalaj individual, destinate autoapărării personale.

Nota 2 ML7.d nu supune controlului constituenții chimici activi și combinațiile acestora identificați și ambalați pentru industria alimentară sau pentru scopuri medicale.

e. echipamente special concepute sau modificate pentru utilizări militare pentru răspândirea oricăruia din următoarele, precum și componente special concepute pentru acestea:

1. materiale sau agenți supuși controlului conform ML7.a, ML7.b sau ML7.d; sau

2. agenți chimici de război (CW) obținuți din precursori supuși controlului conform ML7.c;

f. echipamente de protecție și decontaminare, componente special concepute pentru acestea și amestecuri chimice special realizate, după cum urmează:

1. echipament special conceput sau modificat pentru utilizări militare, pentru apărarea împotriva materialelor supuse controlului conform ML7.a, ML7.b sau ML7.d, precum și componente special concepute pentru acestea.

2. echipament special conceput sau modificat pentru utilizări militare, pentru decontaminarea obiectelor contaminate cu materialele supuse controlului conform ML7.a sau ML7.b și componente.

3. amestecuri chimice special realizate/dezvoltate pentru decontaminarea obiectelor contaminate cu materialele supuse controlului conform ML7.a sau ML7.b.

Notă ML7.f.1. include:

a. unități de aer condiționat special concepute sau modificate pentru filtrare nucleară, chimică sau biologică;

b. îmbrăcăminte de protecție.

NB: Pentru măștile de gaze civile și echipamentul de protecție și decontaminare a se vedea, de asemenea, 1A004 din Lista de produse și tehnologii cu dublă utilizare din Uniunea Europeană.

g. echipamente, special concepute sau modificate pentru utilizări militare, pentru detecția sau identificarea materialelor supuse controlului conform ML7.a sau ML7.b sau ML7.d, precum și componente special concepute pentru acestea;

Notă ML7.g nu supune controlului dozimetrele individuale de monitorizare a radiațiilor.

NB: A se vedea, de asemenea, 1A004 din Lista produselor și tehnologiilor cu dublă utilizare din Uniunea Europeană;

h. „biopolimeri” special concepuți sau prelucrați pentru detecția sau identificarea agenților chimici de război (CW) supuși controlului conform ML7.b și culturi de celule specifice folosite pentru producerea lor;

i. „biocatalizatori” pentru decontaminarea sau degradarea agenților chimici de război (CW) și sisteme biologice pentru acestea, după cum urmează:

1. „biocatalizatori” special concepuți pentru decontaminarea sau degradarea agenților chimici de război (CW) supuși controlului conform ML7.b, care rezultă prin selecție dirijată în laborator sau prin manipulare genetică a sistemelor biologice;

2. sisteme biologice, după cum urmează: „vectori de expresie”, viruși sau culturi de celule conținând informație genetică specifică producției de „biocatalizatori” supuși controlului conform ML7.i.1;

Nota 1 ML7.b și ML7.d nu supun controlului:

a. clorocian (CAS 506-77-4). A se vedea, de asemenea, 1C450.a.5 din Lista produselor și tehnologiilor cu dublă utilizare din Uniunea Europeană;

b. acid cianhidric (CAS 74-90-8);

c. clor (CAS 7782-50-5);

d. clorură de carbonil (fosgen) (CAS 75-44-5). A se vedea, de asemenea, 1C450.a.4 din Lista produselor și tehnologiilor cu dublă utilizare din Uniunea Europeană;

e. difosgen (triclormetil-cloroformiat) (CAS 503-38-8);

f. eliminat;

g. bromură de xilil, orto: (CAS 89-92-9), meta: (CAS 620-13-3), para: (CAS 104-81-4);

h. bromură de benzil (CAS 100-39-0);

i. iodură de benzil (CAS 620-05-3);

j. bromoacetonă (CAS 598-31-2);

k. bromocian (CAS 506-68-3);

l. bromometiletilcetonă (CAS 816-40-0);

m. cloroacetonă (CAS 78-95-5);

n. iodoacetat de etil (CAS 623-48-3);

o. iodoacetonă (CAS 3019-04-3);

p. cloropicrină (CAS 76-06-2). A se vedea 1C450.a.7 din Lista produselor și tehnologiilor cu dublă utilizare din Uniunea Europeană.

Nota 2 Culturile de celule și sistemele biologice de la ML7.h și ML7.i.2 sunt supuse controlului în mod exclusiv, iar aceste subarticole nu supun controlului celulele sau sistemele biologice pentru scopuri civile, cum ar fi: agricol, farmaceutic, medical, veterinar, protecția mediului, tratarea deșeurilor sau industria alimentară.

ML8 „Materiale energetice” și substanțele aferente, după cum urmează:

NB: A se vedea, de asemenea, 1C011 din Lista produselor și tehnologiilor cu dublă utilizare din Uniunea Europeană

Note tehnice

1. În sensul prezentului articol, amestecul se referă la un compus format din două sau mai multe substanțe din care cel puțin una să fie cuprinsă în sub-articolele din ML8.

2. Orice substanță cuprinsă în ML8 se supune controlului prin această listă, chiar și atunci când este utilizată într-un alt domeniu decât cel indicat. (de exemplu, TAGN este utilizat în mod predominant ca un exploziv, dar poate fi utilizat de asemenea drept combustibil sau oxidant).

a. „explozivi”, după cum urmează, și amestecurile acestora:

1. ADNBF (aminodinitrobenzofuroxan sau 7-amino-4,6-dinitrobenzofurazan-1-oxid) (CAS 97096-78-1);

2. BNCP (perclorat de cis-bis(5-nitrotetrazolat) tetra amino-cobalt III) (CAS 117412-28-9);

3. CL-14 (diamino dinitrobenzofuroxan sau 5,7-diamino-4,6-dinitrobenzofurazan-1-oxid) (CAS 117907-74-1);

4. (HNIW sau hexanitrohexaazaizowurtzitan (CAS 135285-90-4); clatrați ai CL-20 (a se vedea, de asemenea, ML8.g.3 și ML8.g.4 pentru „precursorii” acestuia);

5. CP (perclorat de 2-(5-ciantetrazolat) penta-amino cobalt III) (CAS 70247-32-4);

6. DADE (1,1-diamino-2,2-dinitroetilena, FOX 7);

7. DATB (diaminotrinitrobenzen) (CAS 1630-08-6);

8. DDFP (1,4-dinitrodifurazanopiperazina);

9. DDPO (2,6-diamino-3,5-dinitropirazin-1-oxid, PZO) (CAS 194486-77-6);

10. DIPAM (3,3’-diamino-2,2’,4,4’,6,6’-hexanitrobifenil sau dipicridamida) (CAS 17215-44-0);

11. DNGU (DINGU sau dinitroglicoluril) (CAS 55510-04-8);

12. furazani, după cum urmează:

a. DAAOF (diaminoazoxifurazan);

b. DAAzF (diaminoazofurazan) (CAS 78644-90-3);

13. HMX și derivați (a se vedea, de asemenea, ML8.g.5 pentru „precursorii” săi), după cum urmează:

a. HMX (ciclotetrametilentetranitramina; octahidro-1,3,5,7-tetranitro-1,3,5,7-tetrazina; 1,3,5,7-tetranitro-1,3,5,7-tetraza-ciclooctan; octogen; homociclonit) (CAS 2691-41-0);

b. analogi difluoroaminați ai HMX;

c. K-55 (2,4,6,8-tetranitro-2,4,6,8-tetraaza-biciclo (3,3,0) octanona-3; tetranitrosemiglicouril sau keto-biciclic HMX) (CAS 130256-72-3);

14. HNAD (hexanitroadamantan) (CAS 143850-71-9);

15. HNS (hexanitrostilben) (CAS 20062-22-0);

16. imidazoli, după cum urmează:

a. BNNII (octahidro-2,5-bis(nitroimino)imidazo[4,5-d]imidazol);

b. DNI (2,4-dinitroimidazol) (CAS 5213-49-0);

c. FDIA (1-fluoro-2,4-dinitroimidazol);

d. NTDNIA (N-(2-nitrotriazolo)-2,4-dinitroimidazol);

e. PTIA (1-picril-2,4,5-trinitroimidazol);

17. NTNMH (1-(2-nitrotriazolo)-2-dinitrometilen hidrazina);

18. ΝΤΟ (ONTA sau 3-nitro-1,2,4-trtiazol-5-onă) (CAS 932-64-9);

19. polinitrocubani cu mai mult de patru grupe nitro;

20. PYX (2,6-bis(picrilamino)-3,5-dinitropiridină) (CAS 38082-89-2);

21. RDX și derivați, după cum urmează:

a. RDX (ciclotrimetilentrinitramină, ciclonit, T4, hexahidro-1,3,5-trinitro-1,3,5-triazină; 1,3,5-trinitro-1,3,5-triaza-ciclohexan; hexogen sau hexogene) (CAS 121-82-4);

b. Keto-RDX (K-6 sau 2,4,6-trinitro-2,4,6-triazaciclohexanonă) (CAS 115029-35-1);

22. TAGN (triaminoguanidină nitrat) (CAS 4000-16-2);

23. TATB (triaminotrinitrobenzen) (CAS 3058-38-6) (a se vedea, de asemenea, ML8.g.7 pentru „precursorii” săi);

24. TEDDZ (3,3,7,7-tetrabis(difluoroamino)octahidro-1,5-dinitro-1,5-diazocina);

25. tetrazoli, după cum urmează:

a. NTAT (nitrotriazol aminotetrazol);

b. NTNT (1-N-(2-nitrotriazolo)-4-nitrotetrazol);

26. tetril (trinitrofenilmetilnitramina) (CAS 479-45-8);

27. TNAD (1,4,5,8-tetranitro-1,4,5,8-tetraazadecalina) (CAS 135877-16-6) (a se vedea, de asemenea, ML8.g.6 pentru „precursorii” săi);

28. TNAZ (1,3,3-trinitroazetidina) (CAS 97645-24-4) (a se vedea, de asemenea, ML8.g.2 pentru „precursorii” săi);

29. TNGU (SORGUYL sau tetranitroglicoluril) (CAS 55510-03-7);

30. TNP (1,4,5,8-tetranitro-piridazino[4,5-d]piridazina) (CAS 229176-04-9);

31. triazine, după cum urmează:

a. DNAM (2-oxi-4,6-dinitroamino-s-triazina) (CAS 19899-80-0);

b. NNHT(2-nitroimino-5-nitro-hexahidro-1,3,5-triazina)(CAS 130400-13-4);

32. triazoli, după cum urmează:

a. 5-azido-2-nitrotriazol;

b. ADHTDN (4-amino-3,5-dihidrazino-1,2,4-triazol dinitramida) (CAS 1614-08-0);

c. ADNT (1-amino-3,5-dinitro-1,2,4-triazol);

d. BDNTA ([bis-dinitrotriazol]amina);

e. DBT (3,3’-dinitro-5,5-bi-1,2,4-triazol) (CAS 30003-46-4);

f. DNBT (dinitrobistriazol) (CAS 70890-46-9);

g. NTDNA (2-nitrotriazol-5-dinitramida) (CAS 75393-84-9);

h. NTDNT (1-N-(2-nitrotriazolo)-3,5-dinitrotriazol);

i. PDNT (1-picril-3,5-dinitrotriazol);

j. TACOT (tetranitrobenzotriazolobenzotriazol) (CAS 25243-36-1);

33. orice exploziv care nu este enumerat în ML8.a. cu o viteză de detonație mai mare de 8 700 m/s la densitatea maximă sau cu o presiune de detonație mai mare de 34 Gpa (340 kbar);

34. alți explozivi organici care nu sunt enumerați în ML8.a. având presiuni de detonație de 25 GPa (250 kbar) sau mai mari, care rămân stabili la temperaturi de 523 K (250 oC) sau mai mari pentru perioade de 5 minute sau mai lungi.

b. „încărcături de propulsie”, după cum urmează:

1. orice „încărcătură de propulsie” solidă din clasa 1.1 a Națiunilor Unite (UN) cu un impuls specific teoretic (în condiții standard) mai mare de 250 secunde pentru compoziții nonmetalice sau mai mare de 270 secunde pentru compoziții conținând aluminiu;

2. orice „încărcătură de propulsie” solidă din clasa 1.3 a UN cu un impuls specific teoretic (în condiții standard) mai mare de 230 secunde pentru compoziții nehalogenate, 250 secunde pentru compoziții nemetalice și 266 secunde pentru compoziții metalice;

3. „încărcături de propulsie” având o forță mai mare de 1 200 kJ/kg;

4. „încărcături de propulsie” care pot realiza o viteză de ardere în regim staționar mai mare de 38 mm/s în condiții standard de presiune de 6,89 MPa (68,9 bar) și temperatură de 294 K (21 oC);

5. „încărcături de propulsie” cu bază dublă, reprezentate de elastomer modificat și turnat (EMCDB) cu o alungire mai mare de 5 % la efortul maxim și la temperatura de 233 K (-40 °C);

6. orice „încărcătură de propulsie” conținând substanțe supuse controlului prin ML8.a.

c. „Încărcături pirotehnice”, carburanți și substanțele aferente, după cum urmează, precum și amestecurile acestora:

1. carburanți de aviație special realizați pentru scopuri militare;

2. alan (hidrură de aluminiu) (CAS 7784-21-6);

3. carborani; decaboran (CAS 17702-41-9); pentaborani (CAS 19624-22-7 și 18433-84-6) și derivații acestora;

4. hidrazină și derivați, după cum urmează (a se vedea, de asemenea, ML8.d.8 și ML8.d.9 pentru derivații oxidanți ai hidrazinei):

a. hidrazină (CAS 302-01-2) cu concentrația de 70 % sau mai mare;

b. monometilhidrazină (CAS 60-34-4);

c. dimetilhidrazină simetrică (CAS 540-73-8);

d. dimetilhidrazină nesimetrică (CAS 57-14-7);

5. carburanți metalici cu particule de formă sferică, atomizate, sferoidale, fulgi sau pulbere, fabricate din materiale care conțin 99 % sau mai mult din oricare dintre următoarele:

a. metale și amestecuri ale acestora, după cum urmează:

1. beriliu (CAS 7440-41-7) cu mărimea particulelor mai mică de 60 μm;

2. pulbere de fier (CAS 7439-89-6) cu mărimea particulelor de 3 μm sau mai mică, obținută prin reducerea oxidului de fier cu hidrogen;

b. amestecuri care conțin oricare din următoarele:

1. zirconiu (CAS 7440-67-7), magneziu (CAS 7439-95-4) sau aliaje ale acestora cu mărimea particulelor mai mică de 60 μm;

2. carburanți cu bor (CAS 7440-42-8) sau cu carbură de bor (CAS 12069-32-8) cu puritatea de 85 % sau mai mare și mărimea particulelor mai mică de 60 μm;

6. materiale militare conținând gelifianți pentru combustibili pe bază de hidrocarburi, special realizați pentru utilizare la munițiile incendiare sau la aruncătoarele de flăcări, cum ar fi săruri metalice ale acizilor stearic sau palmitic [de exemplu, octal (CAS 637-12-7)] și gelifianți M1, M2 și M3;

7. amestecuri de perclorați, clorați și cromați cu pulberi metalice sau alți componenți combustibili cu energie înaltă;

8. pulbere sferică de aluminiu (CAS 7429-90-5) cu mărimea particulelor de 60 μm sau mai mică, fabricată din material cu un conținut în aluminiu de 99 % sau mai mare;

9. subhidrură de titan (TiHn) cu echivalent stoichiometric n = 0,65-1,68.

Nota 1 Carburanții pentru aviație supuși controlului prin ML8.c.1 sunt produse finite și nu constituenții acestora.

Nota 2 ML8.c.4.a nu supune controlului amestecurile de hidrazină special realizate pentru controlul coroziunii.

Nota 3 Explozivii și carburanții care conțin metale sau aliaje supuse controlului prin ML8.c.5 sunt controlați chiar dacă metalele sau aliajele sunt încapsulate în aluminiu, magneziu, zirconiu sau beriliu.

Nota 4 ML8.c.5.b.2 nu supune controlului borul și carbura de bor îmbogățită cu bor-10 (20 % sau mai mult din conținutul total de bor-10).

d. oxidanți și amestecurile acestora, după cum urmează:

1. AND (amoniu dinitramidă sau SR 12) (CAS 140456-78-6);

2. AP (perclorat de amoniu) (CAS 7790-98-9);

3. compuși pe bază de fluor și oricare din următoarele:

a. alți halogeni;

b. oxigen; sau

c. azot;

Nota 1 ML8.d.3 nu supune controlului trifluorura de clor. A se vedea 1C238 din Lista produselor și tehnologiilor cu dublă utilizare din Uniunea Europeană.

Nota 2 ML8.d.3 nu supune controlului trifluorura de azot în stare gazoasă.

4. DNAD (1,3-dinitro-1,3-diazetidină) (CAS 78246-06-7);

5. HAN (hidroxilamoniu nitrat) (CAS 13465-08-2);

6. HAP (hidroxilamoniu perclorat) (CAS 15588-62-2);

7. HNF (hidraziniu nitroformat) (CAS 20773-28-8);

8. hidrazină nitrat (CAS 37836-27-4);

9. hidrazină perclorat (CAS 27978-54-7);

10. oxidanți lichizi compuși din sau conținând acid azotic roșu fumans inhibat (IRFNA) (CAS 8007-58-7); Notă:

Notă ML8.d.10 nu supune controlului acidul azotic fumans neinhibat.

e. adezivi, plastifianți, monomeri, polimeri, după cum urmează:

1. AMMO (azidometilmetiloxetan și polimerii acestuia) (CAS 90683-29-7) (a se vedea, de asemenea, ML8.g.1 pentru „precursorii” acestuia);

2. BAMO (bisazidometiloxetan și polimerii acestuia) (CAS 17607-20-4) (a se vedea, de asemenea, ML8.g.1 pentru „precursorii” acestuia);

3. BDNPA (bis (2,2-dinitropropil) acetal) (CAS 5108-69-0);

4. BDNPF (bis (2,2-dinitropropil) formal) (CAS 5917-61-3);

5. BTTN (butantrioltrinitrat) (CAS 6659-60-5) (a se vedea, de asemenea, ML8.g.8 pentru „precursorii” acestuia);

6. monomeri energetici, plastifianți și polimeri conținând grupuri nitro, azido, nitrat, nitrază sau difluoroamino special concepuți pentru utilizări militare;

7. FAMAO (3-difluoroaminometil-3-azidometil oxetan) și polimerii acestuia;

8. FEFO (bis-(2-fluoro-2,2-dinitroetil) formal) (CAS 17003-79-1);

9. FPF-1 (poli-2,2,3,3,4,4-hexafluoropentan-1,5-diol formal) (CAS 376-90-9);

10. FPF-3 (poli-2,4,4,5,5,6,6-heptafluoro-2-tri-fluorometil-3-oxaheptan-1,7-diol formal);

11. GAP (glicidilazida polimer) (CAS 143178-24-9) și derivații acestuia;

12. HTPB (polibutadienă cu grupe terminale hidroxil) cu o grupă funcțională hidroxil egală sau mai mare de 2,2 și mai mică sau egală cu 2,4, o valoare hidroxil mai mică de 0,77 meq/g și o viscozitate la 30 °C mai mică de 47 poise (CAS 69102-90-5);

13. Poli(epiclorhidrină), cu funcțiuni alcool și masă moleculară scăzută (sub 10 000); poli(epiclorhidrindiol) și triol;

14. NENAs (compuși ai nitratetilnitraminei) (CAS 17096-47-8, 85068-73-1, 82486-83-7, 82486-82-6 și 85954-06-9);

15. PGN (poli-GLYN, poliglicildinitrat sau poli(nitratometil oxiran)) (CAS 27814-48-8);

16. Poli-NIMMO (polinitratometilmetiloxetan) sau poli-NMMO (poli[3-nitratometil-3-metiloxetan]) (CAS 84051-81-0);

17. polinitroortocarbonați;

18. TVOPA (1,2,3-tri-[1,2-bis(difluoroamino)etoxi]propan sau tri- vinoxi propan aduct) (CAS 53159-39-0).

f. „aditivi”, după cum urmează:

1. Salicilat bazic de cupru (CAS 62320-94-9);

2. BHEGA (bis-(2-hidroxietil)glicolamida) (CAS 17409-41-5);

3. BNO (butadiennitriloxid) (CAS 9003-18-3);

4. derivați de ferocen, după cum urmează:

a. butacen (CAS 125856-62-4);

b. catocen (2,2-bis-etilferocenil propan) (CAS 37206-42-1);

c. acizi carboxilici ai ferocenului;

d. n-Butil ferocen (CAS 31904-29-7);

e. alți aducți ai derivaților polimerici ai ferocenului;

5. beta rezorcilat de plumb (CAS 20936-32-7);

6. citrat de plumb (CAS 14450-60-3);

7. chelați de plumb-cupru de beta-rezorcilați sau salicilați (CAS 68411-07-4);

8. maleat de plumb (CAS 19136-34-6);

9. salicilat de plumb (CAS 15748-73-9);

10. stanat de plumb (CAS 12036-31-6);

11. MAPO (tri-1-(2-metil)aziridinil fosfin oxid) (CAS 57-39-6); BOBBA 8 (bis(2-metil aziridinil) 2-(2-hidroxipropanooxi) propilamino fosfin oxid); și alți derivați MAPO;

12. metil BAPO (bis(2-metil aziridinil) metilamino fosfin oxid) (CAS 85068-72-0);

13. N-metil-p-nitroanilină (CAS 100-15-2);

14. 3- Nitraza-1,5-pentan diizocianat (CAS 7406-61-9);

15. agenți de cuplare organo-metalici, după cum urmează:

a. neopentil[dialil]oxi, tri[dioctil]fosfato-titanat (CAS 103850-22-2); cunoscut ca titan IV, 2,2[bis 2-propenolat-metil, butanolat, tris (dioctil)fosfat] (CAS 110438-25-0); sau LICA 12 (CAS 103850-22-2);

b. titan IV, [(2-propenolat-1) metil, n-metilpropanolat] butanolat-1, tris[dioctil] pirofosfat sau KR 3538;

c. titan IV, [(2-propenolat-1)metil, n-metilpropanolat]butanolat-1, tris(dioctil) fosfat;

16. policiandifluoraminoetilenoxid;

17. amide de aziridină polifuncționale cu structuri de bază izoftalice, trimesice (BITA sau butilen imină trimesamidă), izocianurice sau trimetiladipice și substituții de 2-metil sau 2-etil pe inelul aziridinic;

18. propilenimină (2-metilaziridină) (CAS 75-55-8);

19. oxid de fier superfin (Fe2O3) cu o suprafață specifică mai mare de 250 m2/g și mărimea particulelor de 3 nm sau mai mică;

20. TEPAN (tetraetilen pentaamin acrilonitril) (CAS 68412-45-3); poliamine cianoetilate și sărurile lor;

21. TEPANOL (tetraetilen pentaamin acrilonitril glicidol) (CAS 68412-46-4); poliamine cianoetilate cu aducți de glicidol și sărurile lor;

22. TPB (trifenil bismut) (CAS 603-33-8).

g. „precursori”, după cum urmează:

NB: În cadrul ML8.g trimiterile se referă la controlul „materialelor energetice” fabricate din aceste substanțe.

1. BCMO (bisclorometiloxetan) (CAS 142173-26-0) (a se vedea, de asemenea, ML8.e.1 și ML8.e.2);

2. sare de t-butil-dinitroazetidină (CAS 125735-38-8) (a se vedea, de asemenea, ML8.a.28);

3. HBIW (hexabenzilhexaazaizowurtzitan) (CAS 124782-15-6) (a se vedea, de asemenea, ML8.a.4);

4. TAIW (tetraacetildibenzilhexaazaizowurtzitan) (a se vedea, de asemenea, ML8.a.4);

5. TAT (1,3,5,7 tetraacetil-1,3,5,7-tetraaza ciclo octan) (CAS 41378-98-7) (a se vedea, de asemenea, ML8.a.13);

6. 1,4,5,8-tetraazadecalin (CAS 5409-42-7) (a se vedea, de asemenea, ML8.a.27);

7. 1,3,5-triclorbenzen (CAS 108-70-3) (a se vedea, de asemenea, ML8.a.23);

8. 1,2,4-trihidroxibutan (1,2,4-butantriol) (CAS 3068-00-6) (a se vedea și ML8.e.5).

Nota 5 Pentru încărcături și dispozitive, a se vedea ML4.

Nota 6 ML8 nu supune controlului următoarele substanțe, în afară de cazul când intră în compoziția sau sunt amestecate cu "materialele energetice" menționate la ML8.a sau pulberile metalice menționate la ML8.c:

a. picrat de amoniu;

b. pulbere neagră;

c. hexanitrodifenilamină;

d. difluoramină;

e. nitroamidon;

f. azotat de potasiu;

g. tetranitronaftalenă;

h. trinitroanisol;

i. trinitronaftalenă;

j. trinitroxilen;

k. N-pirolidonă; 1-metil-2-pirolidonă;

l. dioctilmaleat;

m. etilhexilacrilat;

n. trietilaluminiu (TEA), trimetilaluminiu (TMA) și alți alchili și arili piroforici metalici de litiu, sodiu, magneziu, zinc sau bor;

o. nitroceluloză;

p. nitroglicerină (sau gliceroltrinitrat, trinitroglicerină) (NG);

q. 2,4,6-trinitrotoluen (TNT);

r. Ethylenediaminedinitrate (EDDN);

s. pentaeritritoltetranitrat (PETN);

t. azidă de plumb, stifnat de plumb normal și bazic și explozivi primari sau compoziții de inițiere conținând azide sau complecși de azide;

u. trietilenglicoldinitrat (TEGDN);

v. 2,4,6-trinitrorezorcinol (acid stifnic);

w. dietildifenil uree; dietildifenil uree; metiletildifenil uree [centralite];

x. N,N-difenil uree (difenil uree nesimetrică);

y. metil-N,N-difenil uree (metil difenil uree nesimetrică);

z. etil-N,N-difenil uree (etil difenil uree nesimetrică);

aa. 2-Nitrodifenil amină (2-NDPA);

bb. 4-Nitrodifenil amină (4-NDPA);

cc. 2,2-dinitropropanol;

dd. nitroguanidină (a se vedea 1C11.d din Lista produselor și tehnologiilor cu dublă utilizare din Uniunea Europeană).

ML9 Nave de război, echipamente și dispozitive auxiliare navale speciale, după cum urmează, precum și componente pentru acestea, special concepute pentru utilizări militare:

NB: Pentru echipamentul de ghidare și navigație, a se vedea ML11, nota 7.

a. nave de luptă și nave (de suprafață sau subacvatice) special concepute sau modificate pentru acțiuni ofensive sau defensive, fie că sunt sau nu transformate pentru utilizări nemilitare, indiferent de gradul lor actual de întreținere sau de serviciu și indiferent dacă au sau nu sisteme de lansare de arme sau blindaje, precum și corpurile de nave sau părțile de corpuri pentru astfel de nave;

b. motoare și sisteme de propulsie, după cum urmează:

1. motoare diesel special concepute pentru submarine, având următoarele două caracteristici:

a. o putere de 1,12 MW (1 500 CP) sau mai mare; și

b. o viteză de rotație de 700 rot/min sau mai mare;

2. motoare electrice special concepute pentru submarine, având următoarele două caracteristici:

a. o putere mai mare de 0,75 MW (1 000 CP);

b. schimbare rapidă a sensului de rotație;

c. răcire cu lichid; și

d. total etanșe;

3. motoare diesel nemagnetice special concepute pentru utilizări militare cu o putere mai mare sau egală cu 37,3 kW (50 CP) și cu un conținut nemagnetic mai mare de 75 % din întreaga masă;

4. sisteme de propulsie independente, special concepute pentru submarine;

Notă tehnică

„Propulsia aeriană independentă” permite unui submarin scufundat să își folosească sistemul de propulsie, fără a avea acces la oxigenul atmosferic, o perioadă mai lungă decât ar fi permis bateriile. Acesta nu include energia nucleară.

c. dispozitive de detecție subacvatică special concepute pentru utilizări militare și sistemele de comandă ale acestora;

d. plase antisubmarin și antitorpilă;

e. neutilizat;

f. elemente de trecere prin corpul navei și conectoare special concepute pentru utilizări militare, care permit legătura cu echipamentele din exteriorul navei;

Notă ML9.f include conectoare pentru nave care sunt de tip mono sau multiconductor, coaxial sau cu ghid de undă și mijloace de trecere prin corpul navei, ambele având capacitatea de a nu fi afectate de infiltrațiile din exterior și de a-și păstra caracteristicile la adâncimi marine de peste 100 m precum și conectoare cu fibre optice și mijloace optice de trecere prin corpul navei a dispozitivelor optice special concepute pentru transmiterea fasciculului „laser”, indiferent de adâncime. ML9.f nu include mijloacele obișnuite de trecere prin corpul navei a arborelui de propulsie și a tijei de control hidrodinamic.

g. rulmenți silențioși, cu gaz sau suspensie magnetică, cu sisteme de control a suprimării semnăturii active sau vibrației, precum și echipamente care conțin astfel de rulmenți, special concepute pentru utilizări militare.

ML10 „Aeronave”, „vehicule mai ușoare decât aerul”, vehicule aeriene nepilotate, motoare de aviație și echipamente pentru „aeronave”, echipamente și componente aferente, special concepute sau modificate pentru utilizări militare, după cum urmează:

NB: Pentru echipamentul de ghidare și navigație, a se vedea ML11, nota 7.

a. ”aeronave” de luptă și componente special concepute pentru acestea;

b. alte „aeronave” și „vehicule mai ușoare decât aerul”, special concepute sau modificate pentru utilizări militare, incluzând cercetare din aer, atac, antrenament, transport, desantare de trupe sau echipamente militare, sprijin logistic, precum și componente special concepute pentru acestea;

c. vehicule aeriene nepilotate și echipamente aferente, special concepute sau modificate pentru utilizări militare, după cum urmează, precum și componente special concepute pentru acestea:

1. vehicule aeriene nepilotate inclusiv vehicule aeriene comandate de la distanță (RPVs), vehicule autonome programabile și „vehicule mai ușoare decât aerul”;

2. lansatoare de astfel de vehicule și echipamente de sol aferente;

3. echipamente aferente pentru comanda și controlul acestora;

d. motoare de aviație special concepute sau modificate pentru utilizări militare și componente special concepute pentru acestea;

e. echipamente aeronautice, inclusiv echipamente de realimentare în zbor cu combustibil, special concepute pentru a fi utilizate de „aeronavele” supuse controlului conform ML10.a sau ML10.b sau motoare de aviație supuse controlului conform ML10.d și componente special concepute pentru acestea;

f. alimentatoare cu carburanți sub presiune, echipamente de alimentare cu carburanți sub presiune, echipamente special concepute pentru a facilita lucrul în zone limitate și echipamente terestre, special realizate pentru „aeronavele” supuse controlului conform ML10.a sau ML10.b sau pentru motoarele de aviație supuse controlului conform ML10.d;

g. căști de protecție și măști de protecție și componente special concepute pentru acestea, echipamente pentru respirație etanșe și costume de compensare pentru altitudini mari destinate a fi utilizate la „aeronave”, costume de suprasarcină, convertoare de oxigen lichid utilizate la "aeronave" sau rachete dirijate, dispozitive de catapultare și ejectare acționate de cartușe utilizate pentru salvarea în caz de urgență a personalului de la bordul „aeronavei”;

h. parașute și echipamente aferente, utilizate de personalul combatant, pentru lansarea încărcăturilor sau pentru reducerea vitezei „aeronavei”, după cum urmează și componente special concepute pentru acestea:

1. parașute pentru:

a. lansarea precisă a luptătorilor în misiuni speciale;

b. lansarea trupelor de desant;

2. parașute pentru materiale;

3. parașute planoare, parașute de frânare, parașute de frânare pentru stabilizarea și controlul poziției corpurilor aflate în cădere (de exemplu, capsule de recuperare, scaune catapultabile, bombe);

4. parașute extractoare utilizate la scaunele catapultabile pentru deschiderea și desfășurarea parașutelor de avarie;

5. parașute de recuperare pentru rachete dirijate, vehicule aeriene nepilotate sau vehicule spațiale;

6. parașute pentru apropiere de zona de aterizare și parașute de frânare pentru aterizare;

7. alte parașute militare;

8. echipamente special concepute pentru parașutiști aflați la mare altitudine (de exemplu, costume, căști speciale, sisteme de alimentare cu oxigen, echipament de navigație);

i. sisteme de pilotare automată pentru încărcături parașutate; echipamente special concepute sau modificate pentru utilizări militare pentru salturile cu deschidere controlată a parașutei la orice înălțime, inclusiv echipamente de oxigen.

Nota 1 ML10.b nu supune controlului „aeronavele” sau variante ale acelor „aeronave” special concepute pentru utilizări militare care:

a. nu sunt configurate pentru utilizări militare și nu sunt dotate cu echipamente sau accesorii special concepute sau modificate pentru utilizări militare; și

b. au fost certificate pentru utilizări civile de către autoritatea aeronautică civilă a unui stat participant la Aranjamentul de la Wassenaar.

Nota 2 ML10.d nu supune controlului:

a. motoarele de aviație concepute sau modificate pentru utilizări militare care au fost certificate pentru utilizare la o „aeronavă civilă” de către autoritatea aeronautică civilă a unui stat participant la Aranjamentul de la Wassenaar sau componentele special concepute pentru acestea;

b. motoarele reversibile sau componentele special concepute pentru acestea, cu excepția celor special concepute pentru vehicule aeriene nepilotate.

Nota 3 Controlul conform ML10.b și ML10.d asupra componentelor special concepute și a echipamentelor aferente pentru „aeronave” nemilitare sau asupra motoarelor de aviație modificate pentru utilizări militare se aplică numai pentru acele componente și echipamente militare aferente necesare pentru schimbarea destinației către utilizări militare.

ML11 Echipamente electronice care nu sunt supuse controlului în altă parte în Lista Uniunii Europene cuprinzând produsele militare, după cum urmează, precum și componente special concepute pentru acestea:

a. echipamente electronice special concepute pentru utilizări militare;

Notă ML11 include:

1. echipamente electronice de contraacțiune și de contra-contraacțiune (adică echipamente concepute pentru introducerea semnalelor inutile sau semnalelor eronate în radar sau în receptoarele de radiocomunicații sau care împiedică sub orice formă recepția, funcționarea sau eficacitatea receptoarelor electronice ale adversarului, inclusiv echipamentele lui aferente de contraacțiune), inclusiv echipamente de bruiaj și de combatere a bruiajului;

2. tuburi cu reacordare rapidă a frecvenței (agilitate de frecvență);

3. sisteme sau echipamente electronice concepute fie pentru supravegherea și controlul spectrului electromagnetic folosite pentru culegerea informațiilor militare sau pentru scopuri de securitate, fie pentru contracararea unor astfel de operațiuni de supraveghere și control;

4. echipamente subacvatice de contraacțiune, inclusiv echipamente acustice și magnetice de bruiaj și de inducere în eroare a adversarului, echipamente concepute să introducă semnale inutile sau eronate în receptoarele sonar;

5. echipamente pentru secretizarea prelucrării datelor, echipamente pentru secretizarea datelor și echipamente pentru secretizarea canalelor de transmisiuni și de semnalizare, utilizând procedee de cifrare;

6. echipamente de identificare, autentificare și cifrare, precum și echipamente pentru gestionare, generare și distribuție cifru;

7. echipamente de ghidare și navigație;

8. echipamente digitale de radiocomunicații cu difuziune troposferică;

9. demodulatoare digitale special concepute pentru obținerea informațiilor secrete sub formă de semnale;

b. echipamente de bruiaj pentru Sisteme Globale de Navigație a Sateliților (GNSS).

ML12 Sisteme de arme cu energie cinetică de mare viteză și echipamente aferente, după cum urmează, precum și componente special concepute pentru acestea:

a. sisteme de arme cu energie cinetică special concepute pentru distrugerea sau pentru determinarea unei ținte să-și abandoneze misiunea;

b. instalații de evaluare și testare special concepute și modele de testare pentru testarea dinamică a proiectilelor și sistemelor cu energie cinetică, inclusiv ținte și aparatură de diagnosticare;

NB: Pentru sistemele de arme care folosesc muniție subcalibru sau care folosesc numai propulsie chimică, precum și pentru muniția aferentă, a se ved