C 152/72

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Orientări ale Comisiei Europene privind consolidarea Codului de bune practici privind dezinformarea

[COM(2021) 262 final]

(2022/C 152/11)

Raportor: Thierry LIBAERT

Sesizare Comisia Europeană, 1.7.2021 Temei juridic Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene Secțiunea competentă Secțiunea pentru piața unică, producție și consum Data adoptării în secțiune 18.11.2021 Data adoptării în sesiunea plenară 9.12.2021 Sesiunea plenară nr. 565 Rezultatul votului (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) 198/3/6

1. Concluzii și recomandări

1.1. Comitetul Economic și Social European (CESE) recunoaște atât calitatea orientărilor menite să consolideze Codul european de bune practici privind dezinformarea, cât și hotărârea Comisiei Europene de a-și îmbunătăți în permanență acțiunile de combatere a dezinformării.

1.2. CESE recomandă Comisiei Europene să vegheze în permanență pentru ca combaterea dezinformării să nu se transforme într-un pretext pentru limitarea libertăților publice și, îndeosebi, a libertății de exprimare.

1.3. CESE recomandă prioritizarea fermă a acțiunilor de combatere a dezinformării, cu accent principal pe combaterea apariției dezinformărilor, mai degrabă decât pe moderarea conținutului lor. Aceasta încurajează o atitudine mai proactivă și ofensivă, care necesită mai multe resurse, mai ales în materie de competențe.

1.4. CESE salută accentul pus de Comisie pe combaterea monetizării dezinformării. Recomandă ca, pe lângă implicările voluntare ale actorilor din domeniul publicității online, Comisia să elaboreze un arsenal de instrumente economice, juridice sau financiare cu caracter mai constrângător.

1.5. CESE recomandă să se continue fără întrerupere și cu fermitate discuțiile cu platformele digitale, în special pentru a clarifica și a contribui la evoluția metodologiilor de procesare a informațiilor. Aici este vizată în special Facebook, printre altele deoarece 78 % din populația UE, ceea ce înseamnă peste 300 de milioane de europeni, utilizează această platformă.

1.6. CESE recomandă concertarea mai multor mijloace asupra micilor platforme mai puțin cunoscute de marele public și, deseori, mult mai puțin transparente în ceea ce privește circulația informațiilor.

1.7. CESE recomandă continuarea eforturilor în materie de coordonare a combaterii dezinformării. Abordarea acestui subiect a rămas fragmentată mult prea mult timp; numai acțiunile comune vor putea să stăvilească fenomenul.

1.8. CESE susține importanța unui plan european de alfabetizare mediatică, respectând în același timp faptul că conținuturile difuzate de canalele media se supun competenței statelor membre. Condiția ca fiecare, în special tinerii, să poată distinge o informație adevărată de una falsă este indispensabilă pentru democrațiile noastre.

1.9. CESE recomandă să se abordeze pe scară largă subiectul combaterii dezinformării, împreună cu toate părțile vizate și care pot juca un rol în această luptă, în special cercetători și toate organizațiile societății civile.

1.10. CESE recomandă ca acțiunile de combatere a dezinformării să nu se concentreze prea mult asupra conținuturilor anglofone, în special în ceea ce privește țările învecinate cu Rusia.

1.11. Aceste acțiuni ar trebui, de asemenea, să asigure accesibilitatea și înțelegerea în rândul persoanelor cu handicap, în special cu handicap senzorial, psihosocial și intelectual, care sunt deosebit de vulnerabile la știrile false.

1.12. CESE recomandă o abordare cu perspectivă mai amplă și proactivă, pentru a include potențiale noi moduri de răspândire a dezinformării. Capacitățile tehnologice de difuzare a materialelor deepfake au demonstrat cât de rapid poate apărea un nou risc.

1.13. CESE este convins că dezinformarea reprezintă, în mod fundamental, o amenințare pentru democrațiile noastre și pentru Uniunea Europeană. Însă amploarea pe care o capătă dezinformarea nu reprezintă doar o consecință a puterii rețelelor sociale, ci și un simptom al neîncrederii în discursul oficial. CESE recomandă să se creeze mai multe oportunități de schimb de opinii și dialog între toate părțile implicate, pentru a înțelege mai bine cauzele profunde ale dezinformării și a o combate mai eficient.

2. Observații generale

2.1. Criza provocată de pandemia de COVID-19 scoate în mod clar în evidență amenințările și pericolele pe care dezinformarea le generează pentru societățile noastre. „Infodemia”, adică difuzarea rapidă a informațiilor false, inexacte sau înșelătoare cu privire la pandemie, generează riscuri substanțiale din punctul de vedere al sănătății oamenilor, al sistemelor de sănătate publică, al administrării eficace a crizelor, al economiei, precum și al coeziunii sociale. Dezbaterile privind vaccinarea împotriva COVID-19 au arătat consecințele uneori extreme ale dezinformării în ce privește sănătatea. Deși s-au depus eforturi considerabile până în prezent, este imperativ să ne intensificăm eforturile de combatere a dezinformării ( 1 )

2.2. În anul 2018, Comisia Europeană prezenta un plan de acțiune privind dezinformarea, care avea scopul de a consolida capacitatea și cooperarea UE în combaterea dezinformării. De asemenea, publica un document intitulat „Combaterea dezinformării online: o abordare europeană” ( 2 ) , în care era prezentat un ansamblu de instrumente menite să combată dezinformarea și să garanteze protejarea valorilor UE.

2.3. Încă de la început ( 3 ) , abordarea Uniunii în ceea ce privește combaterea dezinformării s-a bazat pe două axe de acțiune. Prima, cea a protejării libertății de exprimare și a altor drepturi și libertăți garantate prin Carta drepturilor fundamentale a UE. Respectând aceste drepturi și libertăți, strategia UE își propune să facă mediul online și actorii săi mai transparenți și mai responsabili, consolidând transparența practicilor de moderare a conținuturilor, responsabilizându-i în același timp și pe cetățeni și favorizând o dezbatere democratică deschisă ( 4 )

2.4. A doua axă de acțiune se concentrează asupra amenințărilor, în special din exterior, care pot submina democrațiile noastre, îndeosebi în perioadele electorale. Grupul operativ East Stratcom, înființat în martie 2015, face parte din acest obiectiv din ce în ce mai important de combatere a operațiunilor organizate și planificate de dezinformare instituțională.

2.5. Codul de bune practici privind dezinformarea ( 5 ) este un instrument de autoreglementare, care constituie o componentă esențială a eforturilor Uniunii de a colabora cu actorii privați în scopul reducerii dezinformării digitale. Acesta a intrat în vigoare în octombrie 2018 și, printre semnatari, se numără principalele platforme online active în Uniune precum și marile asociații sindicale care reprezintă sectorul european al publicității.

2.6. Codul de bune practici publicat în 2018 a permis mai multe progrese importante. Unul dintre cele mai utile s-a manifestat la începutul pandemiei de COVID-19, platformele online acordând o vizibilitate sporită informațiilor provenite din surse fiabile. Totodată, codul a sensibilizat sursele de informații false, prin avertizări specifice. Comunicarea Comisiei privind combaterea dezinformării referitoare la COVID-19 a stabilit, de asemenea, un program de supraveghere și de raportare privind acțiunile semnatarilor de pe platforme pentru a combate dezinformarea legată de COVID-19.

2.7. Cu toate acestea, în urma evaluării de către Comisie a codului de bune practici în 2020 ( 6 ) s-au evidențiat lacune importante, mai ales o aplicare inconsecventă și incompletă a codului pe platforme și, în statele membre, o serie de limitări intrinseci legate de caracterul de autoreglementare al codului, precum și lacune în sfera de aplicare a angajamentelor codului.

2.8. În 2020, Comisia a prezentat un Plan de acțiune pentru democrațiile europene (PADE), care stabilește măsuri suplimentare de combatere a dezinformării, inclusiv privind obligațiile și responsabilitățile platformelor online în ce privește combaterea dezinformării.

2.9. Ulterior, a pus în aplicare un program de monitorizare și raportare privind COVID-19, iar după înființarea (în iunie 2020) a Observatorului european al mass-mediei digitale (EDMO), Comisia a lansat o cerere de proiecte pentru a cunoaște mai bine actorii, instrumentele, țintele și metodele utilizate în practicile de dezinformare.

2.10. Pentru a intensifica măsurile de combatere a dezinformării, legislația privind serviciile digitale ( 7 ) propusă de Comisie definește un cadru de coreglementare prin intermediul codurilor de conduită, pentru a putea face față riscurilor sistemice asociate dezinformării.

2.11. La 3 iunie 2021, Curtea de Conturi Europeană ( 8 ) a considerat că strategia Uniunii Europene este insuficientă, fără însă a lua în considerare planul de acțiune consolidat din 26 mai 2021. Curtea a estimat că, deși planul Comisiei Europene a fost bine conceput, el rămâne incomplet tocmai în ceea ce privește dispozitivul de avertizare și obligațiile platformelor online.

2.12. La 29 iulie 2021, Comisia Europeană și platformele digitale semnatare ale Codului european de bune practici privind dezinformarea au lansat un apel comun, prin care mai mulți actori erau invitați să adere la acest cod.

3. Propunerile Comisiei Europene

3.1. Comisia Europeană își optimizează constant strategia în materie de combatere a dezinformării. Noul ghid privind consolidarea acțiunilor conține mai multe posibilități de consolidare a acestor activități, care ar trebui evidențiate.

3.2. Ghidul privind consolidarea acțiunilor de combatere a dezinformării se bazează pe experiența dobândită până în prezent de Comisie în ceea ce privește monitorizarea și evaluarea codului și pe raportul Comisiei privind alegerile din 2019. El contribuie, de asemenea, la răspunsul Comisiei la concluziile Consiliului European din decembrie 2020. Pentru a colecta contribuții pentru ghid, Comisia a organizat discuții între mai multe părți interesate și un atelier destinat statelor membre.

3.3. Ghidul constată necesitatea îmbunătățirii, din perspectiva calității și a detalierii informațiilor, a raportării efectuate de statele Uniunii Europene.

3.4. Ghidul indică faptul că coordonarea măsurilor împotriva dezinformării nu se poate realiza în lipsa unor indicatori de măsurare.

3.5. Ghidul recunoaște că verificarea informațiilor nu face obiectul unui schimb suficient de informații între statele UE, ceea ce face posibil ca informațiile care sunt recunoscute ca fiind false într-un stat să continue să circule într-un alt stat.

3.6. Ghidul constată că, pentru combaterea dezinformării, trebuie accelerate măsurile privind monetizarea dezinformării prin plasarea de anunțuri publicitare în spațiul digital, în special pe platforma Google Ads.

3.7. Codul insistă mai ales asupra publicității politice. Identitatea emitentului publicității politice este deseori opacă și este necesar să se îmbunătățească transparența publicității difuzate. Aceasta corespunde propunerilor legislative privind serviciile digitale ( 9 ) (articolul 30. Comisia va propune noi acte legislative în vederea unei transparențe sporite în ceea ce privește publicitatea politică.

4. Observații specifice

4.1. CESE salută calitatea lucrărilor Comisiei Europene în ceea ce privește combaterea dezinformării și, în special, consolidarea progresivă a acțiunilor sale.

4.2. CESE remarcă faptul că măsurile de combatere a dezinformării trebuie puse în aplicare ținând cont de imperativul legat de protecția libertății de exprimare.

4.3. A fost inițiat un demers de structurare a discuțiilor între toate părțile implicate, în special printr-un apel pe scară largă lansat mediului academic. CESE recunoaște că era necesar să se pună accentul pe sectorul publicității online, iar această necesitate este luată în considerare în prezent.

4.4. Critica fundamentală a CESE în ceea ce privește ghidul de consolidare a codului de bune practici privind dezinformarea se referă la faptul că acesta se concentrează mult prea mult asupra conținuturilor și a moderării lor și nu suficient asupra actorilor responsabili de propagare. Conținuturile se transformă în permanență, platformele utilizate evoluează, însă actorii principali și motivațiile lor nu se schimbă. Abordarea trebuie mai degrabă să prevină decât să trateze efectele și Comisia trebuie să privilegieze mai curând abordarea cauzelor decât a consecințelor.

4.5. În spatele imaginii câtorva ideologi, secte sau fanatici se desfășoară o adevărată afacere, foarte rentabilă, a dezinformării. Fără să-și dea seama, întreprinderile europene cheltuiesc peste 400 de milioane de euro pe site-urile de dezinformare ( 10 ) . Întrucât este un fapt cunoscut că sursele majore de dezinformare urmăresc obiective financiare, în special printr-o redirecționare care permite încasarea unor sume importante din publicitatea online, însă și prin deținerea unor statute specifice care le permit solicitarea de subvenții publice, Comisia ar trebui să încurajeze crearea unui arsenal de instrumente economice și financiare de combatere a dezinformării la sursă.

4.6. CESE observă că multe platforme nu publică suficiente informații privind metodele lor de combatere a dezinformării, un fapt care îi frânează pe toți actorii europeni în lupta împotriva practicilor de dezinformare. În schimb, CESE constată cu satisfacție că unele platforme (YouTube) par să ia problema în serios.

4.7. Influența mare a principalelor platforme (Facebook, Twitter) nu trebuie să lase să se ascundă faptul că dezinformarea cea mai eficace se concentrează asupra instrumentelor mai puțin cunoscute marelui public, precum VKontakte, Rumble, Odysee, Gab, Parler. Aceste platforme mai mici au un public mai puțin numeros, însă pot să vizeze mai ușor grupuri specifice în funcție de regiune, vârstă sau orice alt parametru. În plus, aceste platforme nu dispun de mijloacele financiare care să le permită să combată dezinformarea pe care o propagă sau nu le interesează acest aspect, punându-se la adăpost în spatele libertății de exprimare. Dezinformarea pornește deseori de pe platformele cu un cerc mai restrâns de utilizatori, apoi ajunge rapid la un public mai larg ( 11 )

4.8. CESE consideră că acțiunile europene sunt prea fragmentate și lipsite de coordonare. Structurile se dovedesc a fi prea separate, în special în ceea ce privește cele două entități principale, EDMO și grupul operativ european East Stratcom. Instituirea grupului de lucru permanent care să implice Grupul autorităților europene de reglementare pentru serviciile mass-media audiovizuale (ERGA) ar trebui să faciliteze schimburile în acest domeniu. Totodată, CESE se teme că modalitățile sale de acțiune sunt prea puțin eficace în comparație cu amploarea fenomenelor vizate.

4.9. Este urgent să se îmbunătățească cooperarea între statele membre. În același timp, UE trebuie să țină cont de faptul că libertatea mass-media, indisolubil legată de libertatea de exprimare, este în acest moment periclitată în mai multe state membre, ca și cea a sistemelor judiciare respective. Această situație are cu siguranță un impact negativ asupra capacității acestor țări de a gestiona o cooperare fructuoasă, de exemplu, pentru verificarea veridicității informațiilor, și în conformitate cu valorile Uniunii, în special cu principiile statului de drept. Orice efort care își propune să combată dezinformarea poate avea consecințe foarte importante în ceea ce privește drepturile fundamentale, care trebuie garantate și protejate în toate statele membre.

4.10. Uniunea Europeană trebuie să se înarmeze cu mai multe competențe pentru a putea combate eficient dezinformarea răspândită sistematic de puteri ostile, deseori conduse de guvernele unor țări terțe, printre care se numără în special Rusia și China. Pentru a răspunde acestei amenințări, nu va fi suficient să se lucreze la codurile de conduită. Autoritățile naționale au nevoie de mai mult sprijin din partea serviciilor de informații și guvernele ar trebui să comunice informațiile de care dispun, ținându-se în același timp cont de problemele anumitor state membre, menționate mai sus.

4.11. Aceste acțiuni ar trebui, de asemenea, să asigure accesibilitatea și înțelegerea în rândul persoanelor cu handicap, în special cu handicap senzorial, psihosocial și intelectual, care sunt deosebit de vulnerabile la știrile false.

4.12. Societatea civilă pare prea puțin implicată. În cea mai mare parte, interlocutorii pe care Comisia Europeană îi consideră capabili de acțiune sunt platforme, mass-media, cercetători și verificatori ai veridicități informațiilor. Este necesar ca, în acțiunile de combatere a dezinformării, să se recunoască rolul major pe care îl joacă întreprinderile – printre altele fiindcă practicile de dezinformare le pot afecta grav veniturile sau reputația –, organizațiile sindicale și asociațiile. Organizațiile societății civile dispun de un capital de legitimitate important, care poate fi mobilizat pentru combaterea dezinformării.

4.13. CESE remarcă faptul că marea parte a acțiunilor de combatere a dezinformării se concentrează asupra conținuturilor anglofone. Acest lucru se explică, în special, prin faptul că majoritatea platformelor sunt de origine anglo-saxonă. Cu toate acestea, unele state par să fie afectate grav (Republica Cehă, Polonia, țările baltice). Este de dorit, așadar, să se consolideze acțiunile ce vizează conținuturi în alte limbi decât engleza.

4.14. În general, CESE se așteaptă la acțiuni consolidate de prevenire și anticipare. Întrucât, în permanență, își fac apariția noi rețele (Clubhouse), întrucât dezinformarea utilizează mijloace din ce în ce mai sofisticate ( deepfakes ), întrucât anumite aplicații se situează la frontiera dintre platformă și mesagerie privată (Telegram), trebuie acționat deja din momentul în care este detectat un nou tip de risc.

4.15. După cum sublinia cu oarecare dezamăgire Curtea de Conturi Europeană în raportul său din 3 iunie 2021, lipsește încă un plan european de alfabetizare mediatică, care să permită societății civile să înțeleagă mai bine informațiile, indiferent dacă sunt difuzate prin canalele clasice sau online. Acest plan, care se înscrie în competența statelor membre, trebuie pus în practică încă de la cea mai fragedă vârstă, astfel încât cei mai tineri să poată face repede diferența între informațiile adevărate și cele false.

4.16. CESE remarcă faptul că, mult prea adesea, numeroase canale media, în special cele audiovizuale, acceptă în platourile lor persoane care se pretind oameni de știință pentru a-și spori credibilitatea. Recomandă, mai ales, verificarea mai strictă a competențelor academice ale celor invitați să se exprime în calitate de experți în emisiunile de mass-media.

Bruxelles, 9 decembrie 2021. Președinta Comitetului Economic și Social European Christa SCHWENG

(1) Comunicarea comună „Combaterea dezinformării în legătură cu COVID-19 – Asigurarea unei informări corecte” [JOIN(2020) 8 final].

(2) Comunicarea „Combaterea dezinformării online: o abordare europeană” [COM(2018) 236 final].

(3) Plan de acțiune împotriva dezinformării [JOIN(2018) 36 final].

(4) Dacă termenii și condițiile generale ale platformelor online pot acoperi și conținutul dăunător, dar nu ilicit, atunci când dezinformarea constituie un conținut ilicit (de exemplu, discursul inspirat de ură sau conținuturile cu caracter terorist), se aplică instrumentele legislative relevante.

(5) https://ec.europa.eu/digital-single-market/en/code-practice-disinformation.

(6) SWD(2020) 180 final.

(7) COM(2020) 825 final.

(8) Curtea de Conturi Europeană, raportul special nr. 9/2021, „Dezinformarea care afectează UE: un fenomen sub supraveghere, dar nu încă sub control” (JO C 215, 7.6.2021, p. 6).

(9) COM(2020) 825 final. Comisia Europeană. „Propunere de regulament privind piața unică a serviciilor digitale”, 15 decembrie 2020.

(10) Claudia Cohen, „Des marques financent, malgré elles, la désinformation” (Mărcile finanțează, fără voie, dezinformarea), Le Figaro, 5 august 2021.

(11) Institute for Public Relations, „Combating foreign disinformation on social media” (Combaterea dezinformării străine pe platformele de socializare), Rand Corporation, 28 iulie 2021.