RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 3.5.2007 
COM(2007) 231 final 
  
COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE CONSILIU, PARL AMENTUL EUROPEAN, 
COMITETUL ECONOMIC ŞI SOCIAL EUROPEAN, COMITETUL REGIUNILOR 
ŞI BANCA CENTRAL Ă EUROPEAN Ă 
- Declara ţie anuală pentru 2007 privind zona euro - 
 
 
[SEC(2007) 550]  
 
RO 2   RO I. INTRODUCERE 
1. La începutul acestui an, cu ocazia celei de a 50-a anivers ări a Tratatului de la Roma, 
conducătorii europeni au semnat o declara ţie solemn ă la Berlin, reafirmându- şi 
angajamentul fa ţă de un proiect care preg ăteşte calea spre pace şi prosperitate în Europa. 
Integrarea economic ă deţine un rol central în realizarea cu succes a construc ţiei europene. 
Eliminarea progresiv ă a barierelor economice în cursul ul timilor cincizeci de ani a contribuit 
la creşterea nivelului de trai, la îmbun ătăţirea situa ţiei consumatorilor, la crearea de noi 
oportunităţi pentru investitori şi la favorizarea leg ăturilor economice şi politice între statele 
membre. Conform Declara ţiei de la Berlin, „pia ţa comună şi moneda euro ne fac puternici”. 
2. În prezent, Uniunea Economic ă şi Monetar ă (UEM) reprezint ă etapa cea mai avansat ă a 
integrării economice europene şi va continua s ă fie un motor important al unei uniuni din 
ce în ce mai strânse în cursul urm ătorilor ani.  Pentru cei 318 de milioane de cet ăţeni care 
folosesc euro zilnic, moneda unic ă este un simbol tangibil al succeselor şi provocărilor 
comune prin care au trecut eur openii. Din momentul în care eu ro a fost lansat în 1999, UEM a 
garantat un grad crescut de stabilitate macroeconomic ă şi a încurajat intensificarea rela ţiilor 
comerciale şi investiţiile, precum şi aprofundarea integr ării pieţei financiare în zona euro. În 
acest timp, euro a devenit o moned ă globală majoră şi, în prezent, este folosit la scar ă largă ca 
monedă-ancoră sau de referin ţă în acordurile de schimb valutar, precum şi ca moned ă a 
rezervei oficiale. Aceste aspecte, împreun ă cu alte avantaje din partea UEM ar trebui s ă 
reprezinte un stimulent puternic pentru ţări cu privire la a doptarea monedei euro. 
3. Încurajate de exemplul Sloveniei care a adoptat moneda euro la 1 ianuarie 2007, alte 
state membre î şi accelereaz ă demersurile pentru a intra în zona euro.  La începutul acestui 
an, Cipru şi Malta au solicitat în mod oficial Comisiei Europene şi BCE să elaboreze rapoarte 
de convergen ţă pe baza c ărora Consiliul de Mini ştri va decide dac ă aceste state membre se pot 
alătura zonei euro la 1 ianuarie 2008. 
4. Statele membre sunt din ce în ce mai con ştiente de faptul c ă ţările din zona euro se 
confruntă cu provoc ări şi responsabilit ăţi comune.  În cadrul Consiliului European de 
primăvară din acest an, conduc ătorii UE, în evaluarea lor anual ă a Strategiei de la Lisabona 
reînnoită, au aprobat o nou ă serie de recomand ări specifice pentru zona euro în contextul 
liniilor directoare integrate pentru cre ştere şi ocuparea for ţei de munc ă. Recomand ările 
subliniază necesitatea politicilor fiscale prudente, a îmbun ătăţirii calităţii finanţelor publice şi 
a unei capacit ăţi mai mari de adaptare a pie ţelor de produse şi de servicii.  Acestea impun, de 
asemenea, o mai bun ă armonizare a salariilor şi a evolu ţiei productivit ăţii, precum şi o 
accelerare a ritmului de integrare a pie ţelor financiare. 
5. Declaraţia anuală privind zona euro, precum şi raportul anual privind zona euro anexat, 
expun punctul de vedere al Comisi ei privitor la modul în care ţările membre ale zonei euro 
îşi pot asuma responsabilit ăţile şi provocările comune. Aceste documente servesc, de 
asemenea, la clarificarea dezbaterii în ce prive şte performan ţa economic ă a zonei euro şi 
funcţionarea UEM. Declara ţia anuală privind zona euro se înscrie, printre altele, ca şi 
contribuţie la dialogul Co misiei Europene şi al Parlamentului European pe tema politicii 
economice a zonei euro. 
 
RO 3   RO II. UN NOU ELAN ECONOM IC PENTRU ZONA EURO 
6. Începând cu declara ţia anuală de anul trecut privind zona euro, relansarea economic ă a 
zonei euro a devenit din ce în ce mai puternic ă. Zona euro a înregistrat o cre ştere de 2,7% 
anul trecut, constituind pr ogresul cel mai rapid din 2000 şi net superior mediei  sale pe termen 
lung.  Intensificarea ocup ării forţei de munc ă s-a accelerat pân ă la aproximativ 1,5% în 2006 
în zona euro, ob ţinându-se o cre ştere de aproape 2 milioane de locuri noi de munc ă. Inflaţia s-
a menţinut la aproximativ 2% în 2006, dar a sc ăzut spre finele anului o dat ă cu scăderea 
preţurilor la energie.   
7. Evoluţia favorabil ă a creşterii zonei euro reflect ă în parte faza ascendent ă actuală a 
ciclului, dar ar putea indica, de asemen ea, reformele structurale care încep s ă intre în 
vigoare.  Există semne care par s ă indice o rezisten ţă mai puternic ă la perturb ările mondiale.  
Creşterea recent ă a avut efecte semnificative asupra ocup ării forţei de munc ă. În luna 
decembrie 2006, rata şomajului a coborât la 7,5 %, înregistrând cel mai sc ăzut nivel din ultimii 
15 ani. Cre şterea productivit ăţii muncii în zona euro a repre zentat în medie 1% în 2006, în 
raport cu o rat ă medie anual ă de 0,7% în deceniul precedent, iar anumi ţi factori indic ă faptul 
că această propulsie ar putea fi mai mult decât doar de natur ă ciclică. Pe scurt, aceste evolu ţii 
arată că statele membre culeg roadel e eforturilor lor care vizeaz ă, între altele, cre şterea ratei 
de participare a for ţei de munca muncii, intensificarea cercet ării, a dezvolt ării şi a inovaţiei, 
punerea în valoare a capitalului uman şi crearea unui mediu de afaceri mai atractiv şi mai 
competitiv. Acestea indic ă, de asemenea, avantajele unui cadru macroeconomic conceput cu 
scopul cre şterii stabilit ăţii şi promov ării unei mai mari siguran ţe în ce prive şte prospectele 
economice pe termen mediu. 
8. Cererea intern ă reprezint ă un motor important al cre şterii economice în zona euro.  Acest 
lucru se reflect ă în susţinerea cheltuielilor de investi ţii şi în cre şterea consumului 
gospodăriilor, datorit ă, în parte, unei mai mari încrederi a consumatorului şi bunelor rezultate 
ale zonei euro în domeniul ocup ării forţei de munc ă. Exporturile zonei euro au contribuit 
pozitiv în egal ă măsură la creştere, în ciuda condi ţiilor economice mai pu ţin favorabile pentru 
anumiţi parteneri comerciali principali şi a aprecierii monedei euro. 
9. Perspectivele de cre ştere economic ă de durată ale zonei euro sunt mai favorabile în 2007 
decât au fost într-un num ăr mai mare de ani.  În ce prive şte cererea intern ă, se aşteaptă ca 
aceasta s ă îşi menţină forţa relativă, cu investi ţii beneficiind de men ţinerea condi ţiilor 
financiare favorabile, de îmbun ătăţirea bilan ţurilor întreprinderilor, de necesitatea investi ţiilor 
de înlocuire, de câ ştiguri de productivitate şi de o perspectiv ă favorabil ă în ceea ce prive şte 
profiturile. Este posibil ca cre şterea economic ă mondial ă să se modereze într-o anumit ă 
măsură, dar exporturile din zona euro sunt bine structurate pentru a înregistra în  continuare o 
creştere puternic ă. 
10. Ca întotdeauna, pot ap ărea surprize economice în orice moment.  Corectarea 
dezorganizat ă a dezechilibrelor globale, tensiuni la nivelul cursului valutar şi evoluţia 
geopolitic ă se află printre elementele care ar putea conduce la o cre ştere mai redus ă în zona 
euro decât s-a prev ăzut. În mod contrar, rezulta te favorabile pe planul pie ţei muncii şi un 
impact mai slab decât cel a şteptat al eforturilor continue de consolidare fiscal ă ar putea 
conduce la o cre ştere mai mare decât s-a prev ăzut. 
 
RO 4   RO III. CREAREA DE CONDI ŢII MACROECONOMICE SOLIDE 
11. Este necesar ca politica macroeconomic ă să se bazeze pe fundamente solide pentru ca 
relansarea economic ă a zonei euro s ă continue. Din decembrie 2005, Banca Central ă 
European ă îşi retrage progresiv sprijinul oferit în ultimii ani datorit ă riscurilor pe termen 
mediu în privin ţa stabilităţii preţurilor. În paralel, procesul de  stabilire al salariilor în ţările 
membre ale zonei euro trebuie s ă ia suficient în considerare stabilitatea pre ţurilor, tendin ţele 
productivit ăţii pe termen mediu şi diferenţele dintre calific ări şi condiţiile pieţei forţei de 
muncă locale.  Salariile din cadrul zonei euro au continuat s ă crească moderat în 2006 în ciuda 
evoluţiei preţurilor, a productivit ăţii mari şi a creşterii ocup ării forţei de munc ă. Cu toate c ă 
rămân diferen ţe mari de la o ţară la alta, cre şterea global ă a salariilor în zona euro pare s ă se fi 
atenuat începând cu anii 90, reducând astfel posibilele efecte adverse cauzate de cre şterile 
anterioare ale pre ţului la petrol. În sfera bugetar ă, este esen ţial ca statele membre s ă se bucure 
de ocazia oferit ă de schimbarea favorabil ă în economie pentru a realiza consolidarea pozi ţiilor 
lor bugetare înainte de finele deceniu lui. O astfel de consolidare fiscal ă ar întări, de asemenea, 
mixul global al politicii mone tar-fiscale al zonei euro. 
12. Membrii zonei euro şi-au concertat eforturile în vederea corect ării deficitelor bugetare 
excesive.  La 30 ianuarie 2007, Consiliul a decis ca pr ocedura de deficit excesiv împotriva 
Franţei să fie încheiat ă, având în vedere c ă deficitul s ău bugetar a r ămas şi în 2006 sub 3%. În 
Germania, relansarea economic ă a contribuit la aducerea defi citului bugetar sub 3% din PIB 
cu un an mai devreme decât s-a prev ăzut. În Grecia, în 2006, a avut loc o corec ţie important ă 
care a dus la sc ăderea deficitului bugetar la 2,6% di n PIB. Portugalia şi Italia, de asemenea, au 
înregistrat o ameliorare structural ă important ă în 2006, mascat ă în cazul celei din urm ă ca 
urmare a m ăsurilor cu efect unic. În zona euro, îcu efect unic, înregistrându-se o descre ştere în 
cheltuielile publice. În ansamblu, combinar ea eforturilor combinate, în special în ţări cu 
deficite excesive şi ameliorarea situa ţiei economice, conducând la ve nituri mai mari decât s-a 
prevăzut, au redus deficitu l bugetar al zonei euro la 1,6% din PIB în 2006  de la 2,5% din PIB 
în 2005. 
13. Statele membre, în special cele care se afl ă în curs de corectare a deficitelor excesive 
trebuie s ă continue cu hot ărâre consolidarea bugetar ă pentru a- şi realiza obiectivele 
bugetare pe termen mediu.  Anumite state membre au prev ăzut puţine îmbun ătăţiri, sau nu au 
făcut-o deloc, în echilibrele structurale în cadru l programelor lor de st abilitate pentru 2006, cu 
toate că Pactul de stabilitate şi creştere impune o consolidare bugetar ă care depăşeşte punctul 
de referin ţă de 0,5% din PIB în perioade favorabile. Fran ţa, de exemplu, prin programul s ău, 
intenţionează să-şi îmbunătăţească echilibrul structur al cu doar 0,3 procente din PIB în 2007. 
În cadrul programului s ău de stabilitate, Germania nu inten ţionează să aducă nicio 
îmbunătăţire balanţei sale structurale pe ntru 2008, cu toate c ă se prevăd perioade favorabile. 
Anumiţi membrii ai zonei euro care şi-au realizat obiectivele pe termen mediu se afl ă într-o 
situaţie riscantă datorită unei orient ări bugetare prociclic e în 2007, în special  Olanda unde în 
acest an se a şteaptă o deteriorare semnificativ ă, cu toate c ă se prevăd perioade favorabile. 
Această situaţie impune noi eforturi: este posibil ca statele membre care nu înregistreaz ă un 
progres suficient, în ciuda cre şterii favorabile, s ă nu ating ă o marjă de siguran ţă suficient ă 
împotriva nerespect ării pragului deficitului de 3% din PIB dac ă şi când ritmul cre şterii 
economice scade, reiterându-se astfel erorile de la sfâr şitul anilor 90. Simultan, ar trebui 
evitată reapariţia deficitelor structurale în ţări care se afl ă deja în echilibru sau înregistreaz ă 
un excedent. 
 
RO 5   RO 14. La 20 aprilie 2007, Eurogrup a adoptat orient ări în ceea ce prive şte politicile fiscale 
pentru statele membre ale zonei euro, reaminti nd angajamentul de a consolida în mod activ 
finanţele publice în perioade favorabile şi de a folosi veniturile suplimentare nea şteptate 
pentru reducerea deficitului şi a datoriei. În vederea îmbun ătăţirii coordon ării politicilor 
fiscale, mini ştrii de finan ţe ai zonei euro au discutat evolu ţiile bugetare na ţionale în 2007, 
perspectiva politic ă preliminar ă pentru 2008 şi implicaţiile lor în ceea ce prive şte zona euro. 
În primul rând, ace ştia s-au angajat s ă consolideze rezultatele buge tare, mai bune decât se 
aşteptase, din 2006 şi să urmărească obiective bugetare mai ambi ţioase decât cele prev ăzute în 
programele de stabilitate pent ru 2006. În al doilea rând, ace ştia au convenit s ă pună în aplicare 
bugetele pentru 2007 conform planific ărilor, evitând riscul de dep ăşire a plafonului de 
cheltuieli şi utilizând veniturile suplimentare nea şteptate pentru reducerea deficitului şi a 
datoriei. În al treilea rând, s-a convenit ca planurile de politic ă fiscală pentru 2008 s ă fie 
elaborate cu grij ă, astfel încât ajustarea s ă fie accelerat ă înspre obiectivele bugetare pe termen 
mediu, în cazul statelor membre care nu au ajuns în aceast ă fază, iar pentru cei care au f ăcut-
o, să se evite alimentarea dezechilibrelor macroeconomice. 
15. Rezultatele bune ale zonei euro în ce prive şte creşterea ofer ă o ocazie unic ă tuturor 
ţărilor membre ale zonei euro de a- şi pune la punct sectorul finan ţelor publice. Pe planul 
veniturilor, exist ă motive economice solide pentru folosirea veniturile excep ţionale – 
provenind, de exemplu, dintr-o cre ştere economic ă neaşteptat de mare – în vederea reducerii 
datoriei publice. Pe planul cheltuielilor, experien ţa anumitor state membre pare s ă indice 
faptul că diminuările cheltuielilor publice tind s ă ofere o abordare mai durabil ă a reducerii de 
deficit. Dup ă ce Pactul de stabilitate şi creştere a sus ţinut cu succes statele membre în 
reducerea deficitelor excesive, func ţionarea p ărţii sale preventive ar trebui s ă susţină statele 
membre în eliminarea total ă a deficitelor, în vederea înfrunt ării provoc ărilor care pot ap ărea. 
Urmând orient ările stabilite de Eurogrup în ce prive şte politica fiscal ă, ar însemna ca 
majoritatea membrilor zonei euro s ă îşi realizeze obiectivele bugeta re pe termen mediu în 
2008 sau 2009 şi că toţi ar trebui s ă aibă ca scop realizarea acestui lucru pân ă în 2010, cel 
târziu.  
16. Asigurarea unor finan ţe publice eficiente va ajuta membrii zonei euro s ă înfrunte 
consecinţele economice ale îmb ătrânirii popula ţiei. Datorită schimbărilor dramatice în 
structura demografic ă a popula ţiilor europene, în majoritatea statelor membre indicele de 
dependen ţă a vârstnicilor se a şteaptă să crească de la 25%, cât este în prezent, la peste 50% 
până în 2050. Unele state membre au luat deja m ăsuri importante pentru a face fa ţă acestei 
provocări. Dacă nu se iau rapid m ăsurile necesare, îmb ătrânirea popula ţiei va avea un impact 
bugetar substan ţial în câteva dintre ţările membre ale zonei euro. Cheltuielile publice în zona 
euro legate de îmb ătrânirea popula ţiei, care cuprind cheltuieli pentru pensii, asisten ţă 
medicală, îngrijire pe termen lung, sunt prev ăzute să crească, până în 2050, în medie cu 
aproximativ 4% din PIB în cazul unui context politic care nu aduce nicio schimbare. Acest 
lucru subliniaz ă necesitatea statelor membre de a realiza şi menţine poziţii bugetare solide pe 
termen lung pentru a reduce se mnificativ indicele datoriei şi pentru a cuprinde cre şterile 
ulterioare prev ăzute ale cheltuielilor. Aceast ă necesitate este acut ă în special în statele 
membre, cum ar fi Grecia şi Portugalia, care risc ă o creştere cu dou ă cifre a cheltuielilor 
publice legate de îmb ătrânirea popula ţiei în urm ătoarele decenii. 
17. Protecţia viabilit ăţii pe termen lung a finan ţelor publice în zona euro impune o 
abordare politic ă triunghiular ă. În primul rând, astfel cum s-a indicat deja, statele membre ar 
trebui să-şi intensifice eforturile în vederea consolid ării poziţiilor lor fiscale şi a realiz ării 
obiectivelor lor bugetare pe termen medi u în cadrul Pactului de stabilitate şi creştere. În al 
doilea rând, punerea în aplicare a un or reforme structurale ulterioare  în cadrul Strategiei de la 
 
RO 6   RO Lisabona va contribui la favorizarea cre şterii productivit ăţii şi a creării de locuri de munc ă, 
reducându-se astfel impactul economic al îmb ătrânirii popula ţiei. În al treilea rând, reformele 
sistemelor de pensii şi ale sistemelor sanitare, precum şi investiţiile care vizeaz ă ameliorarea 
sănătăţii pe toată durata vie ţii, ar putea contribui la îmbun ătăţirea finan ţelor publice pe termen 
lung.  
18. Asigurarea calit ăţii finanţelor publice este la fel de important ă, după cum au confirmat-
o programele na ţionale de reform ă ale statelor membre UE, precum şi liniile directoare 
integrate pentru cre ştere şi ocuparea for ţei de munc ă. O provocare major ă pentru statele 
membre o reprezint ă realizarea obiec tivelor bugetare asigurând, în acela şi timp, faptul c ă 
sistemele de impozite şi cheltuieli promoveaz ă o alocare eficient ă a resurselor. Adaptarea 
structurilor de impozit şi orientarea cheltuielilor publice spre sectoare cum ar fi educa ţia, 
cercetarea şi dezvoltarea pot amplifica poten ţialul de cre ştere şi de productivitate şi pot 
conduce la beneficii sociale şi economice importante în ceea ce prive şte inovaţia şi 
acumularea de capital uman. Astfel de po litici pot contribui, de asemenea, la a şezarea 
finanţelor publice ale statelor membre pe o baz ă mai durabil ă, precum şi la îmbun ătăţirea 
funcţionării modelelor sociale în cadrul zonei euro.  
19. Angajamentele politice în ceea ce prive şte finanţele publice eficiente ar trebui s ă se 
reflecte în normele şi instituţiile bugetare na ţionale.  Rezultatele cercet ărilor arată că statele 
membre ale c ăror norme în materie de cheltuieli şi venituri sunt bine concepute de ţin, în 
general, un control bun al  datoriei publice. C onform celor discutate în  Raportul anual privind 
zona euro din acest an, statele membre ar trebui, în momentul stabilirii acestor norme, s ă 
acorde o aten ţie special ă domeniului lor de aplicare şi funcţiei de stabilizare a politicii fiscale. 
De asemenea, institu ţiile fiscale eficiente la nivel na ţional joac ă un rol important. De 
exemplu, comitetele parlamentare bugetare pot sus ţine acţiunile politicilor fiscale eficiente şi, 
astfel, pot consolida partea preventiv ă a Pactului de stabilitate şi creştere. 
IV. GARANTAREA UNEI CRE ŞTERI ECONOMICE SUS ŢINUTE 
20. Având în vedere c ă zona euro adun ă roadele Strategiei de la Lisabona, aceasta trebuie, 
de asemenea, s ă pregătească terenul pentru noi reforme structurale.  După cum s-a subliniat 
de către conduc ătorii UE în cadrul Consiliul European de prim ăvară din acest an cu adoptarea 
unor recomand ări specifice pentru zona euro,  programul de reform ă economic ă stabilit la 
Lisabona  joacă un rol primordial în promovarea cre şterii şi ocupării forţei de munc ă în toate 
cele 27 de state membre, dar prezint ă o dimensiune suplimentar ă pentru ţările care împart 
moneda unic ă. Mai întâi, reformele economice vor reduce blocajele infla ţioniste în zona euro 
şi vor contribui la sus ţinerea relans ării economice. În plus, pie ţele de produse, de for ţă de 
muncă şi de capital care func ţionează bine sunt esen ţiale pentru facilitarea reac ţiei la 
perturbări economice specifice ţărilor din cadrul UEM.  
21. Ajustarea lent ă a unor membri ai zonei euro la perturb ări specifice anumitor ţări 
membre arat ă că reformele economice nu trebuie s ă se opreasc ă aici. Un studiu general al 
Comisiei Europene asupra ajust ării arată că, în ciuda faptului c ă procesul de adaptare a 
competitivit ăţii în zona euro este stabil, anumite state membre se adapteaz ă prea lent la 
evoluţiile lor specifice.  Această adaptare lent ă a competitivit ăţii a contribuit la men ţinerea 
diferenţelor de cre ştere şi inflaţie între ţările zonei euro, crescând astfel foarte mult costurile 
ca urmare a lipsei de activitate politic ă la nivel na ţional.   
 
RO 7   RO 22. Piaţa internă este indispensabil ă nu doar pentru pros peritatea economic ă a UE, dar şi 
pentru buna func ţionare a UEM.  O piaţă internă dinamică şi matură poate încuraja o mai 
bună aliniere a ciclurilor economice na ţionale şi accelerarea adapt ării preţurilor şi a salariilor 
la şocurile economice. O prioritate cheie pentru zona euro, precum şi pentru statele membre 
ale UE o reprezint ă asigurarea faptului c ă piaţa internă este preg ătită să înfrunte toate 
oportunităţile şi provocările pe care le aduce secolul 21. În momentul intr ării în vigoare a 
Actului Unic European, cu 20 de ani în urm ă, o economie european ă relativ omogen ă se baza 
considerabil pe fabricarea în mas ă a produselor standardi zate. În lumea de ast ăzi a 
globalizării, a tehnologiilor noi şi a extinderii UE, o economie european ă din ce în ce mai 
eterogenă se bazeaz ă tot mai mult pe domeniile cunoa şterii şi serviciilor cu un grad înalt de 
diferenţiere a produselor.  
23. La solicitarea conduc ătorilor UE, Comisia European ă a pregătit un document politic în 
care se solicit ă adaptarea pie ţei unice la noile realit ăţi.1
,. Punctul crucial al argumentului 
Comisiei îl constituie furnizarea  unor beneficii mai tangibile cet ăţenilor, antreprenorilor, 
lucrătorilor şi consumatorilor europeni de care pia ţa unică are nevoie pentru a dep ăşi 
măsurile, pentru a face fa ţă obstacolele juridice transfrontaliere aflate în calea întreprinderilor. 
Politicile actuale pent ru aprofundarea pie ţei unice trebuie s ă se concentreze mai mult pe efect, 
să dea dovad ă de o mai mare eficien ţă şi o orientare mai focalizat ă spre globalizare. Comisia 
va prezenta o reexaminare complet ă a pieţei interne, cu propune ri concrete de ac ţiune 
prevăzute în toamn ă. 
24. În domeniul pie ţei financiare, zona euro ar trebui s ă îşi asume rolul de conduc ător prin 
creşterea ritmului integr ării la nivelul UE şi amplificarea impulsului dat deja de euro.  
Membrii zonei euro au o nevoie special ă de integrare financiar ă ca modalitate de sporire a 
potenţialului de cre ştere şi de facilitare a adapt ării la şocuri economice. Statele membre care 
au introdus moneda unic ă beneficiaz ă deja în prezent de pie ţe cu nivel înalt de integrare 
pentru produse derivative, obliga ţiuni de întreprindere şi capital. Proiectul de a crea un Spa ţiu 
unic de plat ă în euro (SEPA), va da posibil itatea consumatorilor, companiilor şi altor operatori 
economici s ă facă şi să primeasc ă plăţi în euro atât la nivel na ţional, cât şi internaţional, 
conform acelora şi condiţii, drepturi şi obligaţii de bază, independent de loca ţia lor. Integr ările 
ulterioare ar ofer i mai multe oportunit ăţi în ce prive şte împărţirea riscurilor transfrontaliere şi 
favorizarea unei aloc ări mai eficiente a resurselor pe întreg teritoriul ţării. Sectoarele în care ar 
trebui să se înregistreze progrese cuprind, de exemplu, opera ţiuni transfrontaliere de 
compensare şi regularizare eficiente, pie ţe de titluri de stat în euro – înc ă segmentate pe partea 
de aprovizionare – şi piaţa instrumentelor ipotecare la ni vel en gros (de exemplu, finan ţare) şi 
cu amănuntul. 
25. Cartea alb ă a Comisiei privind politica servici ilor financiare pentru 2005-2010 prevede 
o foaie de parcurs pentru integrarea ulterioar ă a pieţei financiare în zona euro şi în UE.  
Punerea în aplicare coordonat ă şi la timp, precum şi executarea riguroas ă a măsurilor 
legislative variate ale planului de ac ţiune al UE pentru serviciile financiare la nivelul statului 
membru prezint ă o importan ţă considerabil ă. Există, de asemenea, necesitatea de consult ări 
continue, de evaluare ex post a politicilor şi normelor UE existente şi de evalu ări ale 
impactului pentru noi propune ri. În paralel cu aceste m ăsuri, vor fi necesare eforturi 
                                                 
1 „O pia ţă unică pentru cet ăţeni”, Comunicarea Comisiei c ătre Consiliu, Parlamentul European, 
Comitetul Economic şi Social European, şi Comitetul Regiunilor. Raport intermediar pentru Consiliul 
European de prim ăvară din 2007, Bruxelles, 21.2.2007 COM(2007) 60 final. 
 
RO 8   RO suplimentare, între altele , asigurarea faptului c ă dispoziţiile de supraveghe re ale UE sunt 
adaptate corespunz ător unei pie ţe europene financiare integr ate din perspectiva eficien ţei şi 
stabilităţii.  
26. Reformele de pe pia ţa muncii aduc roade în sectoarele ocup ării forţei de munc ă şi 
participării, dar se poate face ma i mult pentru facilitarea adapt ării salariilor relative între 
sectoare, pentru promovarea particip ării forţei de munc ă şi facilitarea mobilit ăţii sectoriale 
şi geografice.  Reformele de pe pia ţa muncii care introduc o flexibilitate mai mare, o cre ştere a 
competiţiei globale, o diminuare a gradului de utilizare a petrolului în produc ţie şi forţa 
cursului de schimb al monedei euro se num ără printre factorii care e posibil s ă fi contribuit la 
modificarea procesului de cons tituire a salariilor în zona euro. Sub rezerv a acestei evolu ţii, 
moderarea salarial ă rămâne esen ţială, între altele, pentru prelungirea restructur ării economice, 
ancorarea a şteptărilor în ce prive şte inflaţia şi facilitarea adapt ării competitivit ăţii. 
27. În sectorul reformei de pe pia ţa de produse, membrii zonei euro au înregistrat deja 
progrese, dar este nevoie continuarea consolid ării competi ţiei, inova ţiei şi dinamismului.  
Adoptarea directivei privind servic iile în decembrie 2006 reprezint ă o realizare major ă. 
Asigurarea punerii în aplicare rapide a acesteia reprezint ă o prioritate cheie, iar zona euro ar 
beneficia de eforturi co ordonate în vederea realiz ării acestui obiectiv. În evaluarea sa în ceea 
ce priveşte programele na ţionale de reform ă ale statelor membre pentru cre ştere şi ocuparea 
forţei de munc ă, Comisia a observat c ă toate statele membre ale zonei euro au întreprins 
măsuri pentru promovarea unei mai bune reglement ări şi încurajarea cercet ării şi a dezvolt ării, 
precum şi difuzarea de informa ţie, dar a solicitat m ăsuri mai ambi ţioase pentru abordarea 
productivit ăţii scăzute în sectorul serviciilor. M ăsuri ulterioare pentru înt ărirea concuren ţei, 
inclusiv printr-o exploatare mai eficient ă a potenţialului achizi ţiilor publice şi ameliorări în 
mediul de afaceri al întreprinderilor (de exemplu, acces la finan ţare, legisla ţie restrictiv ă în 
domeniul protej ării locurilor de munc ă) ar permite consumatorilor s ă beneficieze mai mult din 
creşterile de productivitate, ia r întreprinderilor cu rezult ate optime din zona euro s ă se 
dezvolte rapid. Inova ţia reprezint ă un alt domeniu asupra c ăruia este necesar ă o concentrare a 
eforturilor. Provoc ările în sectoarele de înalt ă tehnologie şi persisten ţa deficitului de inova ţie 
impun crearea unei pie ţe interne de servicii realmente concuren ţială şi a unei pie ţe interne 
pentru inova ţie. În prezent nu exist ă un sistem mai clar şi mai eficient de drepturi de 
proprietate intelectual ă, iar domeniul cercet ării europene este înc ă prea fragmentat.  
28. Ca urmare a propunerii Comisiei de stabili re a unei noi politici europene energetice, 
conducătorii UE au convenit în cadrul Consiliului European de prim ăvară din acest an 
asupra obiectivelor referit oare la combaterea schimb ărilor climatice şi la sporirea 
siguranţei energetice şi a competitivit ăţii. Aceste obiective vor fi sus ţinute, printre altele, de 
eforturi suplimenta re în vederea cre ării unei adev ărate pieţe interne în sectorul energetic şi al 
gazelor naturale, precum şi al elabor ării unei abord ări comune în materie de politic ă externă în 
sprijinul politicii ener getice. Noua politic ă energetic ă a UE, fundamental ă pentru toate statele 
membre, este relevant ă pentru zona euro în lumina implica ţiilor posibile, printre altele, în ceea 
ce priveşte evoluţiile contului curent şi ale preţurilor.  
V. CREŞTEREA INTERDEPENDEN ŢEI GLOBALE  
29. Zona euro face parte dintr-o economie global ă din ce în ce mai interdependent ă. O 
evoluţie notabil ă în 2006 a constituit-o cre şterea valorii monedei euro în detrimentul 
partenerilor comerciali cheie. Pe parcursu l anului, valoarea monede i euro a crescut cu 
 
RO 9   RO aproximativ 11% în rapor t cu dolarul american şi cu aproximativ 12½% fa ţă de yenul 
japonez. Aceast ă tendinţă puternică de creştere a continuat în primele luni ale anului 2007, 
plasând, în termeni reali efectivi, cursul de schimb din zona euro peste nivelul s ău pe termen 
lung. Cursurile de schimb ar trebui s ă reflecte fundamentele economice şi excesul de 
volatilitate, iar fluctua ţiile neregulate ale acestora nu sunt dorite pentru cre şterea economic ă. 
În economiile emergente cu excedent al contului curent substan ţial şi aflat în cre ştere, în 
special China, se dore şte ca ratele lor de schimb efective s ă fluctueze, astfel încât s ă se poată 
realiza ajust ările necesare.  
30. Amplificarea dezechilibrelor mondiale reprezint ă un semn de avertizare pentru 
economia global ă. Pentru întregul an, deficitul contului  curent al US a crescut la 857 de 
miliarde USD, nivel care nu a mai fost niciodat ă atins. În Japonia, în cazul economiilor 
asiatice emergente şi al economiilor ţărilor exportatoare de petrol  din Orientul Mijlociu, 
excedentul contului curent a continuat s ă crească. Excedentul global al contului curent în 
cazul Chinei a atins 238,5 de miliarde USD, dep ăşindu-şi propriul record din 2005. Contul 
curent al zonei euro se afl ă aproape de echilibru dar Europa nu ar r ămâne imun ă la efectele 
unei corect ări dezorganizate a dezechilibrelor globale.  Dezechilibrele globale r ămân o 
provocare important ă şi, în timp ce dau semne de stabilizare, fiind ajutate de o anumit ă 
reechilibrare a cre şterii cererii interne, asigurarea corect ării lor ordonate r ămâne o prioritate. 
Acest lucru va fi important pentru evitarea posibilelor riscuri de stabilitate financiar ă şi pentru 
minimizarea riscului în ceea ce prive şte reacţiile protec ţioniste.  
31. În momentul de fa ţă, există un consens amplu în rândul res ponsabililor politici în ceea 
ce priveşte maniera de abordare a probl emei dezechilibrelor globale.  Acest consens a fost 
rezultatul procesului de consultare multilateral lansat în  aprilie 2006 de c ătre FMI, în cadrul 
căruia zona euro a participat activ împreun ă cu alţi patru protagoni şti ai scenei mondiale. 
Acest proces de consultare în ceea ce prive şte dezechilibrele globale a avut rezultate pozitive, 
iar FMI ar trebui s ă continue monitorizarea progreselor realizate. Ac ţiunile asupra c ărora 
participan ţii principali au convenit s ă fie puse în aplicare sunt (i) cre şterea economisirii 
naţionale în SUA cu m ăsuri pentru reducerea deficitului bugetar şi pentru promovarea 
economisirii private, (ii) reforme structurale ulterioare în Japonia, inclusiv consolidarea 
fiscală, (iii) o mai mare flexibilitate a cu rsului de schimb într-o serie de ţări asiatice emergente 
care înregistreaz ă un excedent, în special China, (iv) absorb ţia eficient ă a veniturilor mari 
rezultate din comercializarea petrolului în ţările exportatoare de petrol şi (v) reforme 
structurale în vederea sus ţinerii poten ţialului de cre ştere şi a sporirii cererii interne în cadrul 
zonei euro. Zona euro î şi dovedeşte propriul angajament de a continua cu hot ărâre reformele 
structurale. Prioritatea actual ă este punerea în aplicare de c ătre ceilalţi protagoni şti importan ţi, 
în termenul prev ăzut, a agendei politice agr eate, în linie cu consult ările bilaterale şi 
multilaterale ale FMI.  
VI. IMPUNEREA PE SCENA MONDIAL Ă 
32. De la declara ţia anuală de anul trecut asupra zonei euro, s-au f ăcut mai mul ţi paşi în 
vederea amelior ării reprezent ării externe a zonei euro.  Miniştrii de finan ţe ai UE au cerut 
reprezentan ţilor statelor membre din cadrul Consiliului de administra ţie al FMI s ă aleagă un 
preşedinte cu un mandat pe termen ma i lung. Detaliile acestor recomand ări au fost convenite 
dar nu au fost puse înc ă în aplicare. S-a convenit, de as emenea, desemnarea unui reprezentant 
oficial al Comisiei în calitate de direct or executiv FMI pentru zona euro, dar, şi în acest caz, 
decizia nu a fost pus ă încă în aplicare. Mai mult, UE şi statele membre au convenit s ă susţină 
participarea Comisiei în cadrul G7 pr ivitor la toate aspectele relevante ţinând de competen ţa 
 
RO 10   RO sa. Reprezentan ţii zonei euro, inclusiv Comisia, au par ticipat, de asemenea, la toate etapele 
consultării multilaterale a FMI, desf ăşurată anul trecut, iar pozi ţiile comune şi termenii de 
referinţă au fost elabora ţi înaintea reuniunilor grupului G7 şi IMFC.  
33. Sunt necesare alte ini ţiative pentru ca reprezentarea extern ă a zonei euro s ă devină 
proporţională cu ponderea sa aflat ă în creştere în economia mondial ă. O reprezentare 
externă mai puternic ă ar permite, de asemenea, zonei euro s ă-şi asume un rol de conducere în 
ceea ce prive şte aspectele care ţin de competen ţa sa, ca de exemplu dezechilibrele globale. În 
timp ce op ţiunea cea mai bun ă pentru reprezentarea zonei euro în forumul şi instituţiile 
financiare interna ţionale importante r ămâne crearea unei pre şedinţii unice a zonei euro, exist ă 
obstacole în calea realiz ării acestui lucru în termen scurt, datorate, în parte, diviziunilor între 
statele membre. Pe baza comunic ării, „Europa în lume”, Comisia va continua s ă participe 
activ la dezvoltarea pozi ţiilor comune în ceea ce prive şte aspectul crucial al reprezent ării 
externe. 
34. Guvernarea global ă trebuie, de asemenea, s ă ia mai mult în considerare economiile 
pieţelor emergente şi ale ţărilor cel mai pu ţin dezvoltate.  Acest lucru a fost reflectat în 
pachetul de reform ă referitor la cote-p ărţi şi drepturi de vot agreate în cadrul reuniunilor 
anuale ale FMI la Singapore în 2006, care a condus la o cre ştere a cotelor pentru China şi alte 
pieţe economice emergente. În prezent, discu ţia continu ă pe tema reformelor ulterioare şi a 
reprezentării la FMI şi la Banca Mondial ă. Împreun ă cu ambiţia zonei euro de a se exprima 
într-o singur ă voce, evolu ţia economic ă a principalelor ţări cu o pia ţă emergent ă este posibil 
să insufle schimb ări importante în sistemul financiar interna ţional. 
35. Zona euro încurajeaz ă o cooperare macroeconomic ă şi privind reglementarea mai 
strânsă atât cu noii parteneri, cât şi cu cei existen ţi. Anul trecut, dialogul anual pe teme 
macroeconomice şi privind reglementarea al Comisiei Europene cu Ministerul chinez de 
finanţe a fost completat de un nou dialog cu Comisia chinez ă pentru dezvoltare na ţională şi 
reformă. Dialogurile periodice cu Japonia au continuat şi un nou dialog pe teme 
macroeconomice şi privitor la reglementarea financiar ă cu guvernul rus a avut loc în 2006, 
reflectând importan ţa tot mai mare a Rusiei ca parten er strategic al UE. Un nou dialog 
periodic pe teme macr oeconomice între India şi UE este, de asemenea, programat s ă debuteze 
anul acesta. Se exploreaz ă, de asemenea, posibilitatea unor noi dialoguri pe teme 
macroeconomice cu Brazilia şi Africa de Sud, pentru a se lua în considerare rolul pe care 
aceste ţări îl deţin în regiunile respective şi în parteneriatele lor strategice cu Uniunea şi cu 
zona euro.  
VII. PROMOVAREA UNEI POLITICI EFICIENTE ŞI LEGITIME  
36. Pentru a face fa ţă provocărilor economice comune, ţările zonei euro au nevoie de un 
sistem eficient de guvernare colectiv ă. În acest sens, Eurogrup joac ă un rol din ce în ce mai 
important în promovarea unei percep ţii comune în rândul membrilor zonei euro asupra 
provocărilor politice comune. În decursul ultimelor dou ăsprezece luni, cu contribu ţia 
Comisiei, Eurogrup a c ăutat să aprofundeze consensul asupra provoc ărilor în materie de 
reforme structurale şi alte aspecte relevante pentru zona  euro, astfel cum au fost eviden ţiate 
prin recomand ările zonei euro în contextul orient ărilor integrate pentru cre ştere şi ocuparea 
forţei de munc ă. S-au realizat anumite progrese în ceea ce prive şte îmbunătăţirea coordon ării 
politicilor economice, astfel cu m s-a dovedit prin adoptarea orient ărilor publice pentru politici 
bugetare şi atenţia crescut ă asupra coeren ţei politicilor macroeconomice şi a reformelor 
structurale. Obiectivul  actual ar trebui s ă fie transformarea acestei percep ţii comune în politici 
 
RO 11   RO concertate în vederea înfrunt ării acestor provoc ări şi a amplific ării beneficiilor monedei unice. 
O predilec ţie mai evident ă a statelor membre în implicarea în solu ţii cooperative ar putea 
ajuta discu ţiile de natur ă politică.  
37. Eficienţa procesului de elaborare a politicilor în zona euro este important ă şi are, în 
aceeaşi măsură, un caracter legitim.  Conştientă de acest obiectiv, Comisia European ă este 
pregătită să participe şi să contribuie la dialogul propus  de Parlamentul European  referitor la 
provocările principale cu  care se confrunt ă economia zonei euro. Raportul anual asupra zonei 
euro contribuie la aceast ă percepţie prin prezentarea unei analize privind situa ţia economic ă a 
zonei euro, dezvoltarea politicii macroeconomice, provoc ările reformei structurale şi 
dimensiunea extern ă a UEM. 
38. Pe măsură ce UEM se apropie de cea de-a 10- a sa aniversare, Comisia European ă va 
dedica o mai mare aten ţie evaluării modului de func ţionare al UEM şi identific ării 
modalităţilor de amplificare a poten ţialului economiei din zona euro.  În acest caz, o serie de 
aspecte sunt relevante, ca de exemplu, în ce m ăsură guvernarea economic ă a zonei euro este 
dotată pentru a face fa ţă provocărilor prezente şi viitoare şi dacă responsabilii pol itici la nivel 
naţional şi european pot face mai mu lt pentru a realiza un policy mix  care să ducă spre o 
majorare a cre şterii şi ocupării forţei de munc ă.  
VIII. CONCLUZIE  
39. Responsabilii politici ar trebui s ă se bucure de ocazia creat ă de noul elan economic al 
zonei euro pentru a garanta un sector al finan ţelor publice eficient şi pentru a duce mai 
departe reformele structurale.  Declaraţia anuală privind zona euro eviden ţiază cele mai 
importante provoc ări cu care se confrunt ă zona euro la aceast ă răscruce de drumuri. În 
domeniul fiscal, stat ele membre trebuie s ă reziste tenta ţiei de relaxare fiscal ă prin 
intensificarea eforturilor în vederea realiz ării şi menţinerii obiectivelor lor bugetare pe termen 
mediu şi prin îmbun ătăţirea structurii şi calităţii finanţelor publice. Punerea în practic ă a 
orientărilor stabilite de Eurogrup în ceea ce prive şte politica fiscal ă ar avea un rol important în 
finalizarea consolid ării la nivelul zonei euro în ansamblu, în consolidarea ulterioar ă a 
credibilităţii autorităţilor bugetare, precum şi în beneficierea de un dozaj al politicii monetar-
fiscale. În domeniul stru ctural, statele membre adun ă roadele politicilor trecute, dar sunt 
indispensabile reforme ulterioare pe ntru favorizarea bunului mers al FMI şi pentru sporirea pe 
termen lung a nivelului de trai. La nivel mondia l, în cursul anului trecut, zona euro a luat 
măsuri pentru consolidarea reprezent ării sale externe în cadrul institu ţiilor şi forumurilor 
internaţionale şi în vederea promov ării dialogurilor pe teme macroeconomice cu parteneri 
economici strategici, precum şi a abordării dezechilibrelor globale. Totu şi, vor fi necesare şi 
alte demersuri înainte ca zona euro s ă se poată realmente exprima printr-o singur ă voce în 
ceea ce prive şte aspectele economice interna ţionale.