RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 28.3.2007 
COM(2007) 136 final 
  
COMUNICARE A COMISIEI C ĂTRE CONSILIU ŞI CĂTRE PARLAMENTUL 
EUROPEAN 
O politică de reducere a capturilor accidentale nedorite şi de eliminare a arunc ării 
înapoi în mare a capturilor în activit ăţile de pescuit din Europa 
{SEC(2007) 380} 
{SEC(2007) 381} 
 
RO 2   RO COMUNICARE A COMISIEI C ĂTRE CONSILIU ŞI CĂTRE PARLAMENTUL 
EUROPEAN 
O politică de reducere a capturilor accidentale nedorite şi de eliminare a arunc ării 
înapoi în mare a capturilor în activit ăţile de pescuit din Europa 
1. A NGAJAMENTUL COMUNIT ĂŢII DE REDUCERE A CAPTURILOR ARUNCATE ÎNAPOI ÎN 
MARE  
Aruncarea înapoi în mare a capturilor – aruncarea peste bord a pe ştilor mor ţi, 
nedoriţi drept capturi accidentale – reprezint ă o problem ă gravă în domeniul 
pescuitului din Europa şi ca atare, din punctul de vedere  al Comisiei, trebuie tratat ă 
ca prioritate principal ă. Obiectivul prezentei comunic ări este ini ţierea unei politici 
care va permite reducerea capturilor accidentale nedorite şi eliminarea treptat ă a 
aruncării înapoi în mare a capturilor în activit ăţile de pescuit din Europa.  
O nouă politică privind capturile aruncate înapoi  în mare va reduce capturile 
accidentale nedorite prin încurajarea comportamentului şi a tehnologiilor care evit ă 
capturile accidentale nedorite. Instrumentele constau în introducerea treptat ă a unei 
interziceri a arunc ării înapoi în mare a capturilor – care va prevede debarcarea 
obligatorie a pe ştilor cu înot ătoare şi a crustaceelor capturate – şi în măsuri 
suplimentare, precum încurajarea sporirii gradului de selectivitate a uneltelor de pescuit, obliga ţia de a schimba locul de pescuit şi închiderile în timp real ale zonelor 
de pescuit.  
Principiul de baz ă pentru punerea în aplicare a noii politici este de a reglementa ceea 
ce poate fi capturat, în loc de a regl ementa ceea ce trebuie debarcat. Aceast ă politică 
va însemna c ă gestionarea se va baza pe cerin ţe pentru ob ţinerea anumitor rezultate – 
impactul maxim acceptabil – mai mu lt decât pe reglementarea solu ţiilor tehnice 
specifice. Acest tip de gestiona re bazat pe rezultate va l ăsa, pe cât posibil, la 
latitudinea sectorului în cauz ă identificarea solu ţ
iilor tehnice fezabile din punct de 
vedere economic şi practic şi obţinerea rezultatelor necesare. Aceasta este o 
schimbare important ă de abordare a punerii în ap licare a politicii comune în 
domeniul pescuitului. 
Comisia a identificat necesitatea de a redu ce capturile aruncate înapoi în mare în 
activităţile de pescuit din Europa ca fiind un  obiectiv important pentru viitorul 
politicii comune în domeni ul pescuitului, în comuni carea privind acest subiect 
adoptată în 20021. În consecin ţă, Consiliul a adoptat la 3 aprilie 2003 concluzii prin 
care invit ă Comisia s ă exploreze diferite modalit ăţi de rezolvare a acestei probleme 
şi, în special, s ă promoveze punerea în aplicare a unor proiecte pilot de reducere a 
capturilor aruncate înap oi în mare în cooperare cu industria pescuitului. Cu toate 
acestea, de şi câteva proiecte s-au concretizat şi au înregistrat rezultate satisf ăcătoare, 
                                                 
1 COM(2002) 656. Alte comunic ări care se refer ă la problema capturilor aruncate înapoi în mare dintr-o 
perspectiv ă ecologică sunt COM(2002) 186 şi COM(2004) 438. 
 
RO 3   RO în cea mai mare parte a sectorului pescuitului nu se observ ă schimbări şi impactul 
asupra totalit ăţii capturilor accidentale este neglijabil.  
Prezenta comunicare indic ă temele de discu ţie şi formuleaz ă abordarea strategic ă de 
reducere a capturilor accidentale nedorite şi de eliminare treptat ă a aruncării înapoi în 
mare a capturilor. Mai multe informa ţii de bază pot fi găsite în documentul de lucru 
al serviciilor Comisiei referitor la prezenta comunicare2. 
2. E FECTELE , CAUZELE  ŞI AMPLOAREA  ARUNCĂRII  ÎNAPOI  ÎN MARE  A CAPTURILOR  
FAO define şte capturile aruncate înapoi în mare drept „propor ţia din totalitatea 
materiilor organice capturate de origine animal ă, aruncate sau deversate în mare, 
indiferent de motiv. Nu sunt incluse materiile vegetale şi deşeurile post-recolt ă, 
precum organele comestibile. Capturile ar uncate înapoi în mare pot fi vii sau 
moarte”3. Capturile aruncate înapoi în mare pot  fi reprezentate de specii care sunt 
exploatate comercial, dar ca re nu sunt aduse la mal,  din motive legate de pia ţă, 
precum restric ţiile privind contingentele sau dime nsiunile minime de debarcare. 
Conform acestei defini ţii, capturile aruncate înapoi în mare pot fi, de asemenea, orice 
alt organism care este capturat incidental, precum pe şti cu înot ătoare, crustacee, 
moluşte, mamifere marine şi păsări acvatice nevizate.  
Prinderea unor capturi accidentale nedorite şi aruncarea ulterioar ă înapoi în mare a 
acestora are mai multe consecin ţe negative. Capturile acci dentale nedorite reprezint ă 
o pierdere de resurse pentru societate. Ca pturarea de puiet din speciile vizate conduce 
la scăderea posibilit ăţii de capturare a acestor specii în viitor şi la o reducere a 
biomasei de reproducere în viitor, întruc ât puietul capturat nu  va contribui la 
sezoanele de reproducere viitoare. Aruncarea înapoi în mare de adul ţi din speciile 
vizate reprezint ă o pierdere şi reduce imediat biomasa de  reproducere din rezerva 
respectivă. Capturarea şi aruncarea înapoi în mare a speciilor de pe şti, crustacee, 
păsări acvatice sau mamifere marine care nu s unt vizate de industria pescuitului au 
un impact negativ inutil asupra ecosistemului marin, deoarece afecteaz ă negativ 
funcţionarea ecosistemului şi a biodiversit ăţii acestuia f ără a oferi niciun beneficiu 
societăţii. Anumite organisme marine, inclusiv unele specii de rechini şi calcani, sunt 
foarte sensibile la pescuit şi pot, prin urmare, s ă fie reduse la niveluri foarte sc ăzute, 
chiar şi atunci când sunt capturate numai drept capturi accidentale nedorite. În aceste 
cazuri, uciderea incidental ă chiar şi a doar câtorva exemplare poate avea consecin ţe 
dezastruoase din perspectiva biodiversit ăţii. Aruncarea capturilor accidentale 
nedorite înapoi în mare nu reduce problem a, deoarece majoritatea speciilor de pe şti şi 
crustacee vor fi murit sau vor avea pu ţine şanse de supravie ţuire în mare dup ă ce au 
fost capturate şi apoi aruncate. 
Capturile de organisme marine sunt arunc ate înapoi în mare din motive economice 
şi/sau din cauza unor reglement ări existente.  
                                                 
2 Informa ţii tehnice privind Comunicarea Comisiei „O politic ă de reducere a capturilor accidentale 
nedorite şi de eliminare a capturilor aruncate înapoi în mare în pesc ăriile din Europa”. Documentul de 
lucru al serviciilor Comisiei - SEC(2007) 380. 
3 Documentul tehnic privind pescuitul nr. 339 al FAO (1994); Raportul privind pescuitul nr. 547 al FAO 
(1996); Documentul tehnic privind pescuitul nr. 470 al FAO (2005) 
 
RO 4   RO Într-o mare parte din industria pescuitului, exist ă stimulente economice puternice 
pentru aruncarea înapoi în mare a pe ştilor în vederea cre şterii la maximum a valorii 
debarcării, aşa numita „respingere selectiv ă” (high-grading), practicat ă în special 
atunci când dimensiuni sau calit ăţi diferite de pe şte implică preţuri diferite pe pia ţă 
sau când specii cu o valoare de pia ţă foarte diferit ă sunt capturate împreun ă. Mai 
mult decât atât, valoarea anumitor organisme poate fi redus ă sau inexistent ă, 
deoarece nu dispun de o pia ţă. Dar chiar dac ă ar exista o pia ţă, manipularea şi 
utilizarea spa ţiului de stocare la bord pentru stocarea tuturor organismelor 
comercializabile capturate, în timp ce s-ar fi  putut acorda prioritate  organismelor cu o 
valoare mare, sunt costisitoare şi ar putea conduce la pierderi economice 
considerabile.  
Unele instrumente de reglementare, utilizat e în prezent, conduc inevitabil la capturi 
aruncate înapoi în mare. Recurgerea la captura total ă admisibil ă (TAC) drept 
instrumentul principal de gestionare în activit ăţile de pescuit mixt conduce la capturi 
aruncate înapoi în mare atunc i când sunt pescuite cantit ăţi excedentare din unele 
specii, în timp ce pentru altele contin gentele nu sunt e puizate. Utilizarea 
dimensiunilor minime de debarcare conduce, de asemenea, la capturi aruncate înapoi 
în mare, în special în activit ăţile de pescuit mixt, unde sunt capturate împreun ă specii 
adulte de diferite dimensiuni.  
Datele privind capturile aruncate înapoi în ma re în sectorul pescuitului din Europa au 
fost colectate sistematic în temeiul regulamentului privind colectarea datelor începând cu anul 2002. Comitetul ştiinţific, tehnic şi economic pentru pescuit 
(CSTEP) a oferit o pr ezentare general ă preliminar ă
4 privind procentul de capturi 
aruncate înapoi în mare, pe baza date lor din perioada 2003-2005. Procentul de 
capturi aruncate înapoi în mare se în scrie în intervalul 20-60% din ponderea 
capturilor pentru diverse activit ăţi de pescuit tipice care exploateaz ă rezerve de specii 
de adâncime. S-a estimat c ă pescuitul de cod din Marea Baltic ă înregistreaz ă un 
număr redus de capturi aruncate înapoi în mare. În Marea Nordului, s-a estimat c ă 
traulele laterale arunc ă înapoi în mare între 40 şi 60% din capturi, iar traulele de fund 
în jur de 40%. În zonele din partea de ve st a Insulelor Britanice, traulele de fund 
aruncă înapoi în mare o cantitate cuprins ă între 20-40%. În ap ele comunitare din 
Atlantic, situate mai la sud, din setcile şi setcile cu sirec se arunc ă înapoi în mare mai 
puţin de 20%, în timp ce traulele de fund arunc ă înapoi în mare între 30 şi 60%. 
Datele disponibile nu cuprind toate activit ăţile de pescuit şi speciile, iar unele date nu 
sunt reprezentative. Prin ur mare, CSTEP nu a fost în m ăsură să estimeze cantitatea 
totală absolută de capturi aruncate îna poi în mare în sectorul pescuitului din Europa. 
Estimările bazate pe studiile anterioare5 indică existenţa unor capturi aruncate înapoi 
în mare de ordinul a 500 000 – 880 000 de tone în Marea Nordului în anii 1990, din 
care traulele late rale care vizeaz ă sola, traulele de langustin ă şi în unii ani, traulele 
care vizeaz ă coregonul sunt responsabile de cea mai mare cantitate.  
                                                 
4 Aruncarea înapoi în mare a capturilor de c ătre flota UE. Raportul Comitetului ştiinţific, tehnic şi 
economic pentru pescuit. Documentul de lucru al serviciilor Comisiei - 
http://ec.europa.eu/fisheries/legislation/reports_en.htm. 
5 Conform rezumatului din documentul tehnic privind pescuitul nr. 470 al FAO (2005) 
 
RO 5   RO 3. M ĂSURILE DE INTRODUCERE TREPTAT Ă A UNEI INTERZICERI A ARUNC ĂRII ÎNAPOI 
ÎN MARE A CAPTURILOR ŞI DE REDUCERE A CAPTURILOR ACCIDENTALE NEDORITE  
În unele activit ăţi de pescuit din Norvegia, Islanda, Canada şi Noua Zeeland ă, s-a 
introdus, printre altele, o politic ă de reducere a capturilor accidentale nedorite prin 
intermediul unei interziceri a arunc ării înapoi în mare a capturilor de specii 
comerciale. Experien ţele din aceste cazuri se refer ă în mare parte la activit ăţile de 
pescuit capabile s ă vizeze câte o singur ă specie şi, prin urmare, nu apar complica ţiile 
din activit ăţile de pescuit în cadrul c ărora se captureaz ă un amestec de specii. În 
cadrul Comunit ăţii există unele activit ăţi de pescuit, printre care numeroase activit ăţi 
de pescuit de specii pelagice, care sunt capabile s ă vizeze specii unice şi în care se 
pot aplica experien ţele dobândite la nivel interna ţional. Cu toate acestea, în 
Comunitate, exist ă numeroase activit ăţi de pescuit de sp ecii demersale care 
captureaz ă mai multe specii în acela şi timp şi în care aceste experien ţe nu se pot 
aplica direct. 
Reducerea capturilor accidentale nedorite şi eliminarea treptat ă a practicii arunc ării 
înapoi în mare a capturilor în activit ăţile de pescuit din Europa vor necesita, prin 
urmare, combinarea mai multor instrumente. 
O nouă politică privind capturile aruncat e înapoi în mare are ca obiectiv eliminarea 
practicii arunc ării înapoi în mare a capturilor. A cest obiectiv se va realiza în apele 
UE, de la caz la caz, prin intermediul unor  planuri adaptate pent ru fiecare activitate 
de pescuit care ar putea include interziceri ale arunc ării înapoi în mare a capturilor şi 
alte măsuri suplimentare de reducere a capturilor accidentale. În acela şi timp, 
Comunitatea va promova ini ţiativele de eliminare a capturilor aruncate înapoi în 
mare în cadrul organiza ţiilor regionale de gestionare  a resurselor piscicole. 
Interzicerile arunc ării înapoi în mare a capturilor s-ar aplica tuturor speciilor de pe şti 
cu înotătoare şi crustaceelor. Pot exista excep ţii în cazul în care s-a demonstrat în 
mod clar c ă anumite specii aruncate înapoi în mare din anumite activit ăţi de pescuit 
au şanse mari de supravie ţuire pe termen lung.  
Măsurile existente de gestiona re, care în prezent încurajeaz ă aruncarea înapoi în mare 
a capturilor în activit ăţile de pescuit mixt, trebuie revizu ite, iar utilizarea lor trebuie 
reanalizat ă pentru a reduce sau a elimina acest tip  de încurajare. Utilizarea capturii 
totale admisibile (TAC) în activit ăţile de pescuit mixt f ără măsuri suplimentare de 
controlare a efortului de pescuit va încu raja capturarea în c ontinuare a speciilor 
pentru care o nav ă a epuizat contingentul, în timp ce exist ă alte specii pentru care 
există încă un contingent. Prin urmare, captura total ă admisibil ă trebuie combinat ă cu 
măsuri de men ţinere a efortului de pescuit în anumite  limite care vor opri pescuitul în 
cazul în care nu mai exist ă contingente decât pentru un num ăr redus de specii. În 
plus, în activit ăţile de pescuit mixt se  poate dovedi necesar ă dezvoltarea unor 
mecanisme care s ă permită o anumit ă flexibilitate şi un transfer al contingentelor. 
În prezent dimensiunile minime  de debarcare impun navelor s ă arunce înapoi în mare 
peştii sub aceste dimensiuni. În ca zul în care se  introduce o cerin ţă de debarcare a 
tuturor pe ştilor, puietul ar trebui protejat împotriva pescuitului vizat prin 
introducerea, în schimb, a unor dimensiuni  minime de comercializare pentru 
consumul uman, ceea ce ar face ilegal ă comercializarea, nu debarcarea unor 
asemenea pe şti. 
 
RO 6   RO Pentru reducerea captur ilor accidentale nedorite şi eliminarea arunc ării înapoi în 
mare a capturilor, pot fi utilizate şi alte instrumente existent e ale politicii comune în 
domeniul pescuitului, precum şi măsuri suplimentare. Aceste instrumente cuprind 
încurajarea dezvolt ării şi utilizării de unelte selective, închideri ale zonelor în timp 
real, o obliga ţie de schimbare a locurilor de pescuit, flexibilitatea contingentelor, 
amenzi pentru capturile  accidentale nedorite şi exproprierea acestor capturi 
accidentale nedorite.  
Cea mai eficient ă măsură de motivare a sectorului de a depune eforturi pentru 
reducerea capturilor accidentale ne dorite este interzicerea arunc ării înapoi în mare a 
capturilor. O interzicere a arunc ării înapoi în mare a captu rilor impune un cost asupra 
pescuitului de capturi accidentale nedorite şi, astfel, va motiva dezvoltarea de 
tehnologii şi de practici pentru  pescuirea unui num ăr mai redus de pe şti nedoriţi. 
Combinarea unei interziceri a arunc ării înapoi în mare a capturilor cu m ăsuri 
suplimentare, precum închiderile în timp real ale zonelor de pescuit şi obligaţia de a 
schimba locul de pescuit, va determina motiva ţii puternice de evitare a capturilor 
accidentale, precum şi anumite îndrum ări privind modul de evitare a acestora. 
În loc să se introduc ă un set extins de reglement ări tehnice, se va utiliza o abordare 
bazată pe un impact maxim acceptabil asupra opera ţiilor de pescuit. Impactul negativ 
de reducere a pescuitului ca urmare a acestei politici este uciderea inutil ă a unor 
organisme marine prin pescuit. Prin urmare , pentru fiecare activ itate de pescuit în 
parte, se vor defini standarde pentru cantitatea maxim ă acceptabil ă de capturi 
accidentale pentru organismele necome rcializabile, puiet sau care dep ăşesc 
contingentele. Aceste standarde se vor baza ini ţial pe o reducere fa ţă de situa ţia 
actuală şi se vor diminua treptat pentru a încuraja dezvolt ările tehnologice şi 
adaptările practicilor de pesc uit care vor evita asemen ea capturi accidentale. 
Principiul director al acestei ini ţiative este, deci, eliminarea treptat ă a practicii 
aruncării înapoi în mare a capturilor şi reducerea semnificativ ă a capturilor 
accidentale nedorite printr-o gestionare care precizeaz ă rezultatele, nu mijloacele. O 
astfel de abordare va fi o schimbare important ă în gestionarea resu rselor piscicole din 
Europa. În cadrul acestei abord ări, specifica ţiile cuprinz ătoare de micromanagement 
privind uneltele şi practicile de pescuit sunt înlocuite cu cerin ţe referitoare la anumite 
rezultate (cantitatea maxim ă acceptabil ă de capturi accidentale) , sectorul fiind astfel 
liber să aleagă acele solu ţii care sunt cele mai compatibile cu realit ăţile practice şi 
economice din domeniul pescuitului. Astfel, abordarea se va baza în mare parte pe iniţiativa sectorului de identificare a solu ţiilor tehnice şi de rezolvare a altor 
probleme de punere în aplicare. Cerin ţa de debarcare a tuturor pe ştilor va însemna c ă 
ocazional vor fi debarca ţi peşti peste contingent sau sub dimensiunea minim ă de 
piaţă. Este necesar s ă se ia în considerare dac
ă aceste capturi accidentale debarcate ar 
trebui contorizate pe  baza contingentelor şi dacă sistemul de contingente ar trebui 
modificat pentru a include captu rile accidentale. Trebuie luat ă în considerare 
eliminarea acestor capturi accidentale – dac ă vor fi vândute prin  sistemele normale 
de piaţă, pentru consum uman (în cazul în care dep ăşesc dimensiunea minim ă de 
piaţă), pentru prelucrarea în f ăină şi ulei de pe şte sau în alte produse. Trebuie s ă se 
decidă dacă şi în ce mod o parte din aceste vânz ări ar putea fi alocate acoperirii 
noilor cheltuieli presupuse de punerea în aplicare a m ăsurilor de interzicere a 
aruncării înapoi în mare a capturilor, indiferent dac ă aceste cheltuieli sunt efectuate 
de autorit ăţile publice sau de pescarii în şişi. 
 
RO 7   RO 4. M ONITORIZAREA ŞI CONTROLUL  
Având în vedere stimulentele economice puter nice pentru aruncarea înapoi în mare a 
capturilor, trebuie prev ăzut că atunci când se impune o politic ă de reducere a 
capturilor accidentale care c uprinde o interzicere a arunc ării înapoi în mare a 
capturilor, este posibil ca aruncar ea înapoi în care a capturilor s ă aibă loc în condi ţiile 
în care aplicarea este redus ă sau consecin ţele juridice nu corespund avantajelor 
economice imediate ob ţinute prin aruncarea înapoi în mare a capturilor. Prin urmare, 
pentru Comisie, aplicarea consti tuie o preocupare principal ă. Comisia va propune 
măsuri de gestionare referitoare la capturile  accidentale pentru care se pot pune în 
aplicare sisteme de monitorizare şi care sunt eficiente din punctul de vedere al 
costurilor. Aruncarea înapoi în mare a captu rilor este dificil de observat atunci când 
aceasta are loc şi dificil de justificat odat ă ce a avut loc. Prin  urmare, se poate sus ţine 
că nu va fi niciodat ă posibil s ă se aplice integral o interzicere a arunc ării înapoi în 
mare a capturilor şi să se asigure eliminarea tuturor capturilor ilegale aruncate înapoi 
în mare. Cu toate acestea, se va ob ţine un rezultat pozitiv în cazul în care un num ăr 
suficient de mare de pescari î şi schimbă modul de lucru (folosind unelte mai 
selective, deplasându-se din zonele în care exist ă o cantitate prea mare de capturi 
accidentale), deoarece adopt ă interzicerea arunc ării înapoi în mare a capturilor şi/sau 
deoarece sistemul de punere în aplicare a pus o presiune suficient de mare asupra 
contravenien ţilor.  
Programele de observare vor avea un rol esen ţial în punerea în aplicare. Totu şi, 
acestea nu pot reprezenta în sine o solu ţie universal ă, întrucât asemenea programe 
sunt costisitoare, în specia l atunci când sunt implicate numeroase nave de dimensiuni 
mici sau medii. Dup ă cum s-a confirmat prin experien ţa dobândit ă în ţările care au 
pus în aplicare interziceri ale arunc ării înapoi în mare a capturilor, programele de 
observare trebuie s ă facă parte dintr-un sistem general de punere în aplicare. Acesta 
trebuie să includă cel puţin:  
 
• o monitorizare atent ă a debarc ărilor navelor indi viduale combinat ă cu o analiz ă 
sistematic ă a cifrelor detaliate ale capturilor şi debarcărilor care sunt comparate cu 
datele de la observatorii afla ţi la bord atunci când nu este posibil s ă existe astfel de 
observatori la bordul tuturo r navelor de pescuit,  
 
• utilizarea unor jurnale de bord electronice cu o raportare aproape în timp real a 
componen ţei capturilor, în special atunci când se  ia în considerare închiderea în 
timp real a unor zone,  
 
• monitorizarea şi controlul uneltelor de pescuit,  
 
• implicarea şi cooperarea p ărţilor interesate.  
  
De asemenea, capturile accidentale care trebuie debarcate, de şi nu pot fi vândute de o 
navă de pescuit (de exemplu, pe şte sub dimensiunea comercializabil ă, capturi în 
exces faţă de contingentul autorizat), trebuie monitorizate cu aten ţie, pentru a garanta 
faptul că acestea nu distorsioneaz ă pieţele legale existente şi că nu aduc profituri 
nepermise navelor de pescuit. 
 
RO 8   RO Monitorizarea şi analiza capturilor accidentale în vederea punerii în aplicare a 
închiderilor în timp real a zonelor de pescuit vor necesita compilarea şi analiza 
continuă a datelor de la toate flotele şi stabilirea unui meca nism prin care un 
organism comunitar s ă poată comunica cu statul membru în cauz ă despre necesitatea 
de a pune în aplicare aceste închideri.  
În cazul în care se introduce o oarecare fl exibilitate în utilizarea instrumentelor 
privind contingentele, vor trebui instituite mecanisme care s ă asigure folosirea 
acestei flexibilit ăţi în mod similar în întreaga Comunitate. 
Este necesar ă monitorizarea îndeplinirii obiectivel or acestei politici. Principalul 
obiectiv este acela de a reduce mortalitatea nedorit ă a organismelor marine. Prin 
urmare, este important s ă fie puse în aplicare programe ştiinţifice de monitorizare a 
evoluţiei mortalit ăţii populaţiilor respective.  
5. E FECTELE SOCIALE ALE UNEI POLITICI DE REDUCERE A CAPTURILOR ACCIDENTALE 
NEDORITE ŞI STIMULENTELE PENTRU SCHIMBARE  
Efectele economice şi sociale ale noii politici vor fi extrem de variate în func ţie de 
structura specific ă şi de situa ţia economic ă a fiecărei activit ăţi de pescuit şi de 
comunităţile de pe coast ă care depind de aceasta. Prin  urmare, se vor efectua studii 
privind impactul economic şi social la nivelul regulamentelor pentru anumite 
activităţi de pescuit.  
La nivel foarte general, punerea treptat ă în aplicare a unei politici de eliminare a 
aruncării înapoi în mare a capturi lor ar putea conduce la cre şteri nete ale costurilor pe 
termen scurt şi la pierderi de ve nituri. Manipularea şi stocarea capturilor accidentale 
cu o valoare mai redus ă reprezint ă un cost, iar venitul înre gistrat din debarcarea 
generală va fi mai redus. Utilizarea zonelor închise şi cerinţele privind mutarea în 
alte locuri de pescuit ar putea însemna distan ţe mai mari pân ă la locurile de pescuit 
şi, astfel, un parcurs mai îndelungat şi costuri mai mari pentru combustibil. În mod 
similar, utilizarea obligatorie a unor unelte  selective ar putea re duce profitabilitatea 
pe termen scurt. Efecte suplimentare sunt prev ăzute de-a lungul lan ţului de 
comercializare şi distribu ţie, care rezult ă din debarcarea şi manipularea pe ştilor 
aruncaţi deja înapoi în mare.  
Pe termen mai lung, vor exista beneficii economice, întrucât reducerea capturilor 
accidentale de puiet şi peşte care dep ăşeşte contingentul stab ilit va conduce la 
rezerve mai mari şi mai sănătoase şi, astfel, la posibilit ăţi sporite de pescuit. În plus, 
ar putea fi create pie ţe suplimentare pentru produsele derivate din capturile care în 
trecut ar fi fost aruncate înapoi în mare. 
Aplicarea ar trebui intensificat ă prin încuraj ări care să evite capturile accidentale 
nedorite şi aruncarea înapoi în mare a acestora.  
O posibil ă încurajare este introduc erea unui statut preferen ţial, precum accesul 
preferenţial al activit ăţilor de pescuit pe baza unor eviden ţe care să ateste num ărul 
redus de capturi accidentale.  
 
RO 9   RO Ar putea fi luat ă în considerare posibilitatea de sus ţinere prin intermediul Fondului 
European pentru Pescuit (FEP) a schimb ărilor necesare de tehnologie şi practici din 
domeniul pescuitului. De asem enea, se poate acorda asisten ţă pentru dezvoltarea de 
alternative pentru utilizarea pe ştilor care anterior ar fi fost arunca ţi înapoi în mare, în 
special a capturilor accidentale inevitabile  de specii care au o valoare comercial ă 
redusă sau inexistent ă. Asistenţa ar putea fi avut ă în vedere şi pentru dezvoltarea 
unor tactici avansate de pescuit pe baza unor sisteme informatice de informare a 
flotelor cu privire la zonele cu risc ri dicat de capturi accidentale inacceptabile.  
6. C ALEA DE URMAT  
Pe baza acestui document, principiile de punere în aplicare a unei politici de 
eliminare treptat ă a aruncării înapoi în mare a capturilor şi de reducere a capturilor 
accidentale nedorite în activit ăţile de pescuit din Europa vo r fi discutate cu statele 
membre şi părţile interesate în 2007. Se vor identifica un calendar şi un plan de 
punere în aplicare pe ntru anumite activit ăţi de pescuit. În conformitate cu acest plan, 
începând din 2008 se vor elabora şi propune regulamente.  
Elaborarea treptat ă de regulamente care s ă reglementeze toate activit ăţile de pescuit 
comunitare va reprezenta un proiect pe termen lung.