[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 19.6.2009

COM(2009) 269 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU, CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CĂTRE COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI CĂTRE COMITETUL REGIUNILOR

Punere în aplicare, rezultate și evaluare generală a Anului european al egalității de șanse pentru toți 2007 {SEC(2009)781}

CUPRINS

1. Introducere 3

1.1. Care este scopul acestei comunicări? 3

1.2. De ce a fost necesar un AEES și ce s-a dorit să se obțină? 3

2. Punerea în aplicare 4

2.1. Punerea în aplicare a AEES la nivel național 5

2.2. Punerea în aplicare a AEES la nivel UE 7

3. Moștenire și durabilitate 9

3.1. În țările participante 9

3.2. La nivel UE 10

4. Concluzie 12

1. INTRODUCERE

1.1. Care este scopul acestei comunicări?

În 2006, prin desemnarea anului 2007 drept An european al egalității de șanse pentru toți (denumit în continuare „AEES”), Consiliul și Parlamentul European și-au reafirmat convingerea că nediscriminarea este un principiu fundamental al Uniunii Europene . AEES a fost desemnat pentru creșterea sensibilizării față de dreptul fiecăruia la o viață liberă de discriminare, pe baza corpului extins de drepturi și obligații stabilit prin directivele CE și față de necesitatea de a se dezvolta instrumente la nivelul UE și la nivelul statelor membre pentru promovarea egalității reale.

În conformitate cu decizia de instituire a AEES[1], prezenta comunicare reprezintă un raport asupra rezultatelor și realizărilor, evaluează măsura în care decizia și-a atins obiectivele și examinează rezultatele pentru a stabili dacă acestea sunt durabile.

Aceasta este orientată pe:

- provocările fundamentale și obiectivele corespunzătoare pe care AEES a fost menit să le îndeplinească;

- punerea în aplicare practică și financiară a AEES, pe baza raportului independent de evaluare[2] și ținând cont de cerințele stabilite prin decizie; precum și pe

- rezultatele durabile ale AEES la nivel național și la nivel UE, pentru a se evalua felul în care acestea pot fi aplicate pentru a aborda provocările sporite cărora trebuie să le facă față UE.

1.2. De ce a fost necesar un AEES și ce s-a dorit să se obțină?

(a) Provocările

Ideea unui AEES a fost avansată inițial de către Comisie ca parte a unei strategii cadru[3] pentru combaterea discriminării, care a atras atenția asupra provocărilor adresate dezvoltării în continuare a abordării UE cu privire la nediscriminare, schițată mai jos.

Legislație

Se consideră că directivele[4] adoptate începând din 2000 pe baza articolului 13 al tratatului[5] aduc progrese majore, dar numai un număr limitat de oameni sunt conștienți de drepturile și obligațiile lor. Mai mult, actori de cea mai mare importanță pentru asistența victimelor și punerea în aplicare a directivelor la fața locului, de exemplu avocați, ONG-uri și parteneri sociali, duc lipsă adesea de cunoștințele și capacitatea necesare.

Politică

Dincolo de asigurarea dreptului formal la nediscriminare, rămân numeroase obstacole structurale: printre acestea se află stereotipuri adânc înrădăcinate cu privire la grupurile care prezintă risc de discriminare și lipsa participării din partea acestora. Mai mult, atunci când aceste obstacole au fost combătute, abordarea s-a limitat la fiecare motiv specific de discriminare, chiar dacă se înțelegea din ce în ce mai bine că aceasta nu reflecta realitatea experienței individuale. Având în vedere că numeroase provocări și abordări ale acestora erau comune pentru diferite motive de discriminare, se putea obține mult printr-o abordare transversală pe baza unei analize și a unui dialog comun. În sfârșit, dar nu în ultimul rând, a existat sentimentul că UE ar putea juca un rol mai important în acumularea și prezentarea de bune practici transferabile pentru înlăturarea acestor obstacole structurale complexe.

(b) AEES ca modalitate de a face față provocărilor

Decizia AEES a stabilit să se abordeze provocările prin intermediul a patru obiective: acestea au fost „drepturi” (corespunzător provocărilor legislative), „reprezentare”, „recunoaștere” și „respect” (corespunzătoare provocărilor politice). Colegislatorii au stabilit, de asemenea, următoarele trei principii de punere în aplicare, descrise mai pe larg în secțiunea următoare:

- tratament echilibrat al motivelor de discriminare, cu concentrare pe discriminarea multiplă și obligația de integrare a bărbaților și femeilor în toate activitățile;

- punere în aplicare descentralizată prin intermediul planurilor și acțiunilor naționale, care țin cont de diferențele naționale, regionale și locale; precum și

- implicare intensă a societății civila și a partenerilor sociali.

Prin urmare, rezultatele AEES trebuie să fie evaluate în lumina acestor obiective și principii (secțiunea II) și în funcție de durabilitatea lor (secțiunea III).

2. PUNEREA ÎN APLICARE

Prezenta secțiune schițează punerea în aplicare a AEES la nivel național și UE, pe baza unei evaluări externe[6]. Elemente și cifre suplimentare sunt prezentate în anexă.

2.1. Punerea în aplicare a AEES la nivel național

(a) AEES în cifre

Acțiuni la fața locului

S-au pus în aplicare 434 acțiuni în cele 30 de țări participante[7] . Numărul și extinderea acestora a variat considerabil, de la trei în Belgia[8] la 49 în Franța[9]. Acțiunile au generat aproximativ 1 600 de rezultate [10], care au constat în peste 1 000 de întâlniri și evenimente, aproximativ 440 de campanii la nivel național și peste 120 de studii și sondaje. Cel mai frecvent abordate au fost discriminarea pe motiv de rasă/etnicitate (61% din totalul acțiunilor) și pe motiv de gen (62%). În plus, s-a acordat sprijin „moral”[11] pentru peste 1 700 de activități suplimentare aflate în acord cu obiectivele AEES.

Faptul că s-au înaintat atât de multe cereri de folosire a logoului și a altor materiale de identificare cu AEES este un indiciu clar al valorii adăugate a acestuia. Aproape toate rapoartele finale de activitate au remarcat importanța acțiunilor cărora li s-a acordat sprijin moral, iar Cipru, Italia, Malta, Polonia, Portugalia și România au pus accentul pe acestea în mod special. |

Lideri ai acțiunilor și parteneri

În total s-au implicat în punerea în aplicare a celor 434 de acțiuni nucleu aproximativ 1 000 de lideri ai acțiunilor și parteneri suplimentari[12], dintre care cei mai mulți (42%) au fost autorități naționale, ONG-uri (25%) sau alte organizații[13] (20%).

Nivelul de punere în aplicare și grupuri țintă

Acțiunile (75%) au fost puse în aplicare în principal la nivel național și mai puțin frecvent la nivel regional sau local (aproximativ 30% fiecare)[14]. Aproximativ 80% dintre cele 434 acțiuni au avut drept țintă publicul larg, aproximativ 50% s-au orientat către societatea civilă, autoritățile administrative și organizațiile media și 33% au avut drept țintă liderii de afaceri.

Planificarea financiară și execuția

Colegislatorii au prevăzut un buget global de 15 milioane de euro pentru AEES, din care 7, 65 milioane de euro s-au alocat pentru activități la nivel național. Țările participante au fost obligate să contribuie în egală măsură cu suma primită din partea UE din surse publice sau private, ceea ce ar fi ridicat bugetul global estimat pentru cele 27 de state membre la 15,3 milioane de euro. Dintre cele 30 de țări participante, majoritatea au decis să contribuie în egală măsură cu finanțarea Comisiei, de 50%, dar altele au planificat o contribuție chiar mai ridicată decât cea solicitată, de 50%, iar rezultatul a fost un buget combinat estimat de aproximativ 18,5 milioane de euro.

În cele din urmă, cheltuielile finale cu cele 434 de acțiuni puse în aplicare la nivel național s-au ridicat la 15,9 milioane de euro, sau 86% din bugetul estimat inițial.

Toate cele 30 de țări participante au participat în proporție cel puțin egală cu subvenția acordată de UE la nivel național, media generală a participării ridicându-se la peste 57%. Ca rezultat al supraestimării costurilor, la care s-au adăugat întârzieri în faza de planificare, în declanșarea acțiunilor și în recepționarea finanțării, unele țări au cheltuit mai puțin decât suma prevăzută în buget: la nivel global, această diferență a fost acoperită prin resursele suplimentare asigurate de șapte țări. |

(b) Îndeplinirea principiilor cheie de punere în aplicare

Descentralizarea și tratamentul echilibrat al tuturor motivelor de discriminare, care s-au numărat printre principiile care guvernează punerea în aplicare a AEES în decizia de instituire a acestuia, au reprezentat factori cheie de succes.

Descentralizarea

Decizia a precizat că majoritatea acțiunilor AEES urmează să fie descentralizate. În acest scop, fiecare dintre cele 30 de țări participante urmau să desemneze un organism național de executare (ONE), care a fost, în general, un minister. În unele cazuri a primit această sarcină organismul național pentru egalitate sau biroul avocatului poporului. Numărul personalului implicat a variat de la 15 în Portugalia, la 1 în Belgia și Norvegia, iar totalul persoanelor însărcinate cu punerea în aplicare a AEES la nivel național a fost de aproximativ 100.

Fiecare ONE urma să proiecteze o strategie națională de punere în aplicare a AEES în cooperare strânsă cu societatea civilă . Pentru prima dată, li s-a cerut statelor membre să evidențieze problemele cărora trebuie să le facă față în ceea ce privește fiecare dintre cele șase motive de discriminare cuprinse în articolul 13 CE, prioritățile lor naționale în această privință și în ceea ce privește cele patru obiective principale stabilite prin decizia AEES și să prezinte o listă de acțiuni individuale selectate pentru cofinanțare UE.

Percepția generală a fost că descentralizarea punerii în aplicare a îmbunătățit relevanța AEES pentru că a permis reorientarea obiectivelor generale și adaptarea acestora la contextul național. În plus, liderii acțiunilor au avut posibilitatea de a ține legătura direct cu un ONE cu o înțelegere specială a contextului național și au putut fi incluși actori care operează numai în limba națională. Rapoartele studiilor de caz pe țară din Danemarca, Irlanda, Lituania, România, Spania și Slovacia au consemnat faptul că abordarea descentralizată a facilitat: - acțiuni apropiate de cetățean și care reflectă, drept urmare, realitățile sociale; - posibilități de comunicare și cooperare în cadrul unui grup care cuprinde mai multe organizații care reprezintă motive diferite de discriminare; - identificarea ONG-urilor mai mici și capacitarea lor pentru participare. |

Tratamentul echilibrat al tuturor motivelor de discriminare

Decizia a cerut ca toate motivele de discriminare să fie tratate, pe cât posibil, într-un mod echilibrat. Cele mai multe dintre țările participante au tradus această cerință în cereri de propuneri care s-au referit, în același timp, la cel puțin două sau trei motive.

Această abordare transversală sau multipolară a stimulat cooperarea între:

- autoritățile naționale, regionale și locale responsabile pentru diferitele motive de discriminare și

- ONG-urile care reprezintă diferitele grupuri supuse discriminării la nivel național, regional și local.

AEES a fost prima inițiativă în care genul a fost luat în considerare nu numai în sine, ci și în legătură cu celelalte cinci motive menționate la articolul 13 CE. Ca rezultat, unele țări au sprijinit acțiuni concentrate pe femei supuse discriminării multiple , de exemplu femei aparținând minorităților (în special femei rome) și femei în vârstă cu dizabilități, care au șanse mai mari să sufere din cauza discriminării decât omologii lor masculini.

2.2. Punerea în aplicare a AEES la nivel UE

Implicarea actorilor cheie

Decizia AEES a prevăzut instituirea unui comitet consultativ format din membri reprezentanți ai fiecăreia dintre cele 30 de țări participante. Acest comitet s-a întrunit de șapte ori în perioada iunie 2006 – iulie 2008.

Prin activități de promovare și sensibilizare, organizațiile care reprezintă și apără persoanele expuse discriminării joacă un rol vital în concretizarea drepturilor de nediscriminare. Implicarea societății civile în proiectarea și punerea în aplicare a activităților AEES a avut, prin urmare, un rol determinant. Comisia a purtat discuții regulate cu ONG-uri și parteneri sociali în cadrul unui grup consultativ care s-a întrunit de șase ori în perioada iunie 2006 – iulie 2008.

Conferințele de deschidere și de închidere a AEES

Conferința de deschidere a AEES, găzduită de președinția germană a Consiliului, și primul Summit al egalității[15], organizat la Berlin la sfârșitul lunii ianuarie au avut o participare de 530 de persoane. Aproape 700 de persoane au participat la conferința de închidere a AEES de la Lisabona, desfășurată între 19 și 20 noiembrie, unde au discutat realizările și moștenirea AEES. Discuțiile au alimentat concluziile Consiliului cu privire la AEES (a se vedea mai jos). Atât participanții la conferința de deschidere, cât și cei care au participat la conferința de închidere, au reprezentat o varietate largă de factori de decizie și părți interesate din toate cele 30 de țări participante, cărora li s-au adăugat reprezentanți ai instituțiilor europene și ai societății civile.

„Parlamentul European al egalității de șanse”

Atât Parlamentul European, cât și parlamentarii membri ai mai multor comisii și grupuri politice au jucat un rol crucial în cadrul AEES. Parlamentul și Comisia au organizat în comun un „Parlament European al egalității de șanse pentru toți”, un forum de dialog cu societatea civilă în ceea ce privește eliminarea discriminării și promovarea egalității de șanse pentru toți în ocuparea locurilor de muncă și în afara acesteia, organizat la sediul Parlamentului de la Bruxelles între 11 și 12 octombrie. Ambele instituții și-au reafirmat angajamentul față de introducerea de măsuri de îmbunătățire a punerii în aplicare și extindere a domeniului de aplicare a dispozițiilor legislative existente la nivel UE prin care se asigură protecția față de discriminare pentru toate motivele menționate la articolul 13. Parlamentarii au participat la acțiuni la nivel UE și la nivel național, de exemplu Caravana diversității, care a pornit de la Strasbourg în aprilie 2007.

Sondaje Eurobarometru

Trei sondaje Eurobarometru[16] cuprinzătoare asupra percepțiilor publicului față de discriminare, egalitate și diversitate au asigurat suportul concret al dezbaterii și al activităților AEES. Fișele informative naționale, redactate în 22 de limbi, au ajutat la identificarea provocărilor la nivel național. O întrebare referitoare la sensibilizarea față de AEES în cele 27 state membre a furnizat un indiciu bun al impactului campaniilor și evenimentelor organizate la nivel european și național. 37% dintre cei 27 147 de respondenți la sondajul Eurobarometru flash 232[17] auziseră despre AEES.

Informarea la nivel UE și campania educațională

Informarea la nivel UE și campania promoțională s-au folosit de diferite instrumente:

- site-ul web oficial al AEES [18] : acesta a fost ușor accesibil pentru că majoritatea secțiunilor au fost traduse în 22 de limbi ale UE; site-ul a fost accesat, în medie, de 74 578 de utilizatori pe lună, ceea ce a dus la un total de 894 934 de utilizatori;

- materialul de campanie la nivel UE , produs în 22 de limbi: acesta a cuprins un pliant, o carte poștală, un poster „Noi suntem Europa” și standuri promoționale pentru fiecare ONE și pentru Comisie; precum și

- peste 700 de loturi de informație tipărită , materiale promoționale și standuri, care au fost puse la dispoziția ONE-urilor, a corespondenților naționali, a ONG-urilor și a autorităților publice.

Reprezentanțele Comisiei și delegațiile au avut o contribuție semnificativă prin participarea la evenimente naționale la nivel înalt și prin găzduirea unor evenimente la sediile lor. Rețeaua Europe Direct a fost și ea implicată în Cipru, Finlanda și România.

3. MOșTENIRE șI DURABILITATE

Vor fi preluate și susținute rezultatele AEES?

3.1. În țările participante

Un an european poate dura, natural, numai 12 luni, dar poate avea o influență pe termen mai lung la nivel național, în mod special în trei modalități principale.

(a) Consolidarea activităților/politicilor naționale

Din 30 de ONE-uri, 25 au considerat că strategiile lor naționale nu ar fi fost concepute dacă nu ar fi fost AEES și 23 au considerat că strategiile lor naționale au produs considerabil mai multe activități și inițiative anti-discriminare, pentru egalitate de șanse și de promovare a diversității decât în cazul în care această inițiativă nu ar fi existat.

La sfârșitul AEES, 72% dintre liderii de acțiune se așteptau ca acțiunile lor să continue sau să se repete după încheierea AEES. 338 de lideri de acțiune au declarat că au dezvoltat noi forme de cooperare sau că au întărit structurile de cooperare existente ca rezultat al acțiunilor întreprinse ca parte a AEES. În plus, 88% dintre liderii de acțiune, care au elaborat concepte și materiale, se așteptau să continuă să le folosească după încheierea AEES.

(b) Cooperare mai strânsă cu societatea civilă

Nu numai că elaborarea de strategii naționale a fost o realizare în sine, dar aceasta a întărit în mod evident cooperarea dintre autoritățile guvernamentale și organizațiile societății civile, precum și între acestea din urmă.

18 ONE-uri (Austria, Bulgaria, Cipru, Republica Cehă, Danemarca, Germania, Grecia, Irlanda, Italia, Letonia, Luxemburg, Polonia, Portugalia, Slovacia, Slovenia, Suedia, Țările de Jos și Ungaria) au considerat că AEES a avut drept rezultat o nouă colaborare sau o colaborare îmbunătățită între ONG-uri, societatea civilă și partenerii sociali, precum și între grupuri și instituții care nu ar fi colaborat astăzi fără impulsul oferit de către AEES.

S-au generat peste 140 de rețele, în care sunt implicate diferite ramuri ale guvernului, organisme de promovare a egalității, organizații și societatea civilă, ca rezultat direct al AEES. Cele mai multe dintre acestea (95) sunt așteptate să funcționeze și în anii următori.

(c) Noi subiecte de dezbatere

În unele țări, AEES a reprezentat o șansă pentru orientarea asupra unor motive de discriminare care nu fuseseră niciodată combătute anterior sau nu fuseseră combătute la fel de serios precum celelalte motive.

Datorită AEES, 21 de țări au realizat studii cu privire la discriminarea pe motiv de vârstă , eliminând astfel un gol informativ. AGE, Platforma europeană a persoanelor în vârstă, a remarcat că AEES a „reușit să crească nivelul de sensibilizare în legătură cu vârsta – un teritoriu relativ neexplorat”[19]: AEES a condus o revoluție în unele țări, în care discriminarea pe motiv de vârstă a devenit pentru prima dată subiect de dezbatere publică.

Numeroase acțiuni au fost dedicate discriminării rasiale și etnice : AEES a avut un rol esențial în abordarea celor mai vizibile probleme și necesități identificate la nivel național și la nivelul Uniunii Europene în acest domeniu. AEES a ajutat și la orientarea atenției către problemele cu care se confruntă populația romă . 12 acțiuni, care au fost puse în aplicare în 10 țări participante și care au inclus o importantă componentă romă, au ajutat la îmbunătățirea sensibilizării asupra situației acestei populații în întreaga Europă.

Cerința impusă prin decizia AEES de combatere a tuturor motivelor de discriminare într-o manieră echilibrată a însemnat nu doar că un mare număr de acțiuni au abordat discriminarea pe motiv de orientare sexuală și că unele țări au acordat acestei chestiuni o mai mare atenție, dar și faptul că unele țări au combătut acest tip de discriminare pentru prima dată. AEES a reușit, de asemenea, să introducă și problemele transsexualilor pe agenda politică.

3.2. La nivel UE

(a) Un angajament politic ferm și practic

În decembrie 2007, Consiliul EPSCO a adoptat o rezoluție[20] cuprinzătoare cu privire la continuarea acțiunilor întreprinse pe parcursul AEES, prin care a salutat inițiativele declanșate și a stabilit priorități pentru viitor. Consiliul European a adoptat rezultatele AEES și a adăugat o orientare specifică asupra necesității ca UE și statele membre să accelereze acțiunile de promovare a incluziunii populației rome. La 2 iulie 2008, în cadrul agendei sociale reînnoite[21], Comisia a adoptat un set de măsuri de combatere a discriminării care cuprinde:

- o nouă propunere de directivă cu privire la egalitatea de tratament, prin care se interzice discriminarea pe motiv de vârstă, invaliditate, orientare sexuală și religie sau credință în afara domeniului ocupării locurilor de muncă;

- o comunicare „Nediscriminare și egalitate de șanse: un angajament reînnoit”, care stabilește o abordare cuprinzătoare a accelerării acțiunilor împotriva discriminării, ceea ce implică:

- o utilizare mai eficientă a instrumentelor disponibile, de exemplu integrarea nediscriminării, acțiunea pozitivă, acțiunile de măsurare a discriminării și evaluare a progreselor, creșterea sensibilizării, precum și formarea și activitățile de promovare a diversității la locul de muncă;

- un nou impuls oferit dialogului privind politica de nediscriminare, orientat atât către autoritățile naționale, cât și către societatea civilă;

- o decizie a Comisiei de instituire a unui grup de experți guvernamentali în ceea ce privește nediscriminarea [22] pentru a examina impactul măsurilor în materie de nediscriminare luate la nivel național și comunitar, pentru a valida bunele practici prin învățarea reciprocă și pentru a elabora criterii de evaluare a eficacității politicilor de nediscriminare;

- un document de lucru al serviciilor Comisiei cu privire la instrumente și politici comunitare pentru incluziunea populației rome.

Acest set de măsuri s-a bazat, în mare măsură, pe experiența obținută și pe cerințele avansate în timpul AEES, mai ales pe strategiile naționale și acțiunile prevăzute de acestea, pe discuțiile din cadrul conferințelor de deschidere și închidere a AEES și pe concluziile acestora, precum și pe numeroasele evenimente naționale. Propunerea pentru o nouă directivă Articolul 13 s-a avansat pe baza unei evaluări de impact cuprinzătoare, care a reflectat într-o măsură semnificativă dezbaterea și evenimentele din timpul AEES.

(b) Exploatarea impulsului AEES într-o perioadă de criză

În situația în care șomajul și riscul sărăciei și excluderii sociale cresc în actuala recesiune economică, UE și statele membre trebuie să fie ferme și să își întărească angajamentul față de egalitate și nediscriminare. Istoria a arătat că teama și condițiile grele pot fi exploatate și pot favoriza apariția persecuțiilor față de grupurile minoritare și a încălcării drepturilor fundamentale.

Înțelegerea situației

Primul pas pe care UE și statele membre trebuie să îl facă pentru a preveni apariția de încălcări ale drepturilor și a unor obstacole structurale mai greu de trecut ca rezultat al situației actuale este să obțină informații corecte cu privire la ceea ce se întâmplă pe teren. Lipsa unor date comparabile pe întreg teritoriul UE cu privire la situația grupurilor cu risc de discriminare împiedică înțelegerea corectă și monitorizarea corespunzătoare a situației.

Comisia va realiza un sondaj Eurobarometru cu privire la percepțiile asupra discriminării la mijlocul anului 2009, pentru a compara tendințele identificate în sondajele realizate înainte și imediat după AEES. Aceasta va completa colectarea cuprinzătoare de date realizată de către Agenția pentru Drepturi Fundamentale. Comisia explorează, de asemenea, împreună cu autoritățile statistice naționale, posibilitatea unei colectări regulate de informații statistice cu privire la dimensiunea și impactul discriminării și/sau proiectarea unui modul de supraveghere la nivelul UE a discriminării suferite.

Continuarea dialogului cu rețelele la nivel european ale societății civile[23] privind diferitele motive de discriminare cuprinse în articolul 13 și Equinet (Rețeaua europeană a organismelor de promovare a egalității), înființată în timpul AEES, vor ajuta Comisia să obțină rapoarte la zi cu privire la încălcări ale drepturilor. În mod asemănător, dialogul instituit de către Comisie cu statele membre ca rezultat direct al AEES va permite schimburi directe cu acestea în privința evoluțiilor pe întreg cuprinsul UE.

Răspunsul la încălcări și găsirea de soluții

În ultima perioadă, Comisia a condamnat cu fermitate orice încălcări ale drepturilor fundamentale, inclusiv întreprinderea de acțiuni rasiste sau homofobe și exprimarea de atitudini rasiste sau homofobe. În calitate de gardian al tratatelor, Comisia monitorizează îndeaproape respectarea drepturilor și va urmări cu atenție orice încălcări ale dreptului comunitar. Adoptarea rapidă de către Consiliu a propunerii de directivă privind articolul 13 ar trimite, prin urmare, un semnal puternic al angajamentului UE față de drepturi fundamentale și egalitate.

Continuarea dialogului cu statele membre și societatea civilă, care se bazează pe experiența acumulată în decursul AEES va ajuta, de asemenea, la identificarea de răspunsuri politice și bune practici în anticiparea și combaterea discriminării în actualul climat economic și social. Summitul egalității, care urmează să fie organizat de către președinția suedeză în toamna anului 2009, este așteptat să abordeze chestiunea acțiunilor în ceea ce privește nediscriminarea pe fundalul crizei și să ofere orientări clare statelor membre și părților interesate cu privire la chestiunile care urmează să fie abordate cu cea mai mare urgență în această perioadă plină de provocări.

Mulțumită AEES, acțiunile de ridicare a nivelului de conștientizare cu privire la drepturile și obligațiile existente și de combatere a stereotipurilor s-a intensificat prin campania la nivel UE și prin numeroase activități naționale. Pe baza lecțiilor învățate și în strânsă cooperare cu părțile interesate la nivel UE și național, Comisia își accelerează activitățile sale de ridicare a nivelului de conștientizare[24] pentru a asigura accesul la informație precisă și pentru a trimite un semnal clar că discriminarea și stereotipurile sunt inacceptabile și au, în același timp, efecte negative asupra refacerii economice.

Abordarea în mod specific a incluziunii populației rome

Într-o perioadă de criză economică, populația romă pare să fie supusă unui risc sporit de persecuție. Raportul cuprinzător al Comisiei cu privire la instrumentele comunitare, prezentat în iulie 2008 drept răspuns la o cerere a Consiliului European din decembrie 2007, a fost înaintat unui summit la nivel înalt dedicat romilor, organizat de către Comisie în septembrie 2008. Summitul și raportul, care a generat dezbateri intense, au dus la un acord între părțile interesate cu privire la întețirea eforturilor de promovare a incluziunii romilor.

Comisia a preluat rolul conducător în acest proces, dar este nevoie de acțiune din partea autorităților naționale, regionale și locale pentru realizarea de progrese reale pe teren. Consiliul European din decembrie 2008 a adoptat concluziile cuprinzătoare ale întâlnirii Consiliului Afaceri Generale[25] prin care se confirmă angajamentul statelor membre în utilizarea instrumentelor disponibile, de exemplu a fondurilor structurale, pentru a susține incluziunea romilor și a decis să organizeze un al doilea summit dedicat romilor în cadrul președinției spaniole, cu ocazia Zilei internaționale a romilor, 8 aprilie 2010.

Pentru pregătirea evenimentului și pentru asigurarea unei dezbateri vii, contribuțiile tuturor actorilor vor fi prezentate în cadrul unei platforme rome. Un raport cuprinzător, anterior summitului, va fi suplimentat printr-un studiu larg al politicilor și programelor de succes, care urmează a fi realizat de către Comisie în urma AEES. Prima întâlnire a platformei, organizată de către președinția cehă și de către Comisie, a avut loc în aprilie 2009.

4. CONCLUZIE

Decizia ambițioasă și vizionară prin care s-a instituit AEES a stabilit cerințe stricte pentru a se asigura că resursele financiare și umane alocate vor produce o valoare adăugată substanțială. În pofida unei perioade pregătitoare relativ scurte, de la adoptarea deciziei în mai 2006 și până la începutul anului 2007, AEES a reușit să îndeplinească cerințele stabilite în privința execuției bugetare și a principiilor materiale de punere în aplicare (tratament echilibrat al motivelor, descentralizare, implicare a societății civile și a partenerilor sociali și concentrarea pe discriminarea multiplă și pe integrarea femeilor și bărbaților) și a generat un număr impresionant de acțiuni susținute financiar și moral.

Factorul cel mai important în succesul AEES a fost angajamentul politic al statelor membre, al instituțiilor europene și al societății civile. Nu numai că statele membre au alocat resurse considerabile pentru punerea în aplicare practică, dar acestea au fost pregătite – uneori pentru prima dată – să discute în mod deschis situația cu privire la cele șase motive de discriminare în țările lor și, ulterior, să conceapă strategii publice pentru abordarea provocărilor identificate. Comisia și-a îndeplinit misiunea de stabilire a unui cadru de punere în aplicare cu sprijinul politic al Parlamentului European și al Consiliului. Societatea civilă la nivel UE și național a adoptat proiectul cu entuziasm și a alocat o proporție semnificativă din puținele sale resurse pentru aplicarea acestuia.

În plus față de îndeplinirea obiectivului general de ridicare a nivelului de conștientizare a drepturilor și obligațiilor în cadrul legal existent, AEES a declanșat o dezbatere cu privire la înlăturarea barierelor între cele șase motive de discriminare. Dezbaterea a alimentat decizia Comisiei de a adopta o nouă propunere de directivă privind articolul 13 pentru aducerea la același nivel a protecției garantate în privința motivelor de discriminare și a promovat o dezbatere continuă cu statele membre și părțile interesate care va ajuta UE să dezvolte o politică prin care să se obțină egalitatea și care să permită fiecărui individ să se realizeze potrivit propriului potențial. Aceste realizări vor contribui la risipirea temerilor și ideilor preconcepute pe care criza economică și financiară le-ar putea produce și la contracararea ridicării de noi bariere de discriminare care ar putea spori excluderea și ar putea înfrâna refacerea economică.

[1] Decizia nr. 771/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 de instituire a Anului European al Egalității de Șanse pentru Toți (2007) – spre o societate justă (Text cu relevanță pentru SEE), JO L 146, 31.5.2006, p. 1.

[2] Evaluare în curs a Anului european al egalității de șanse pentru toți 2007 – ://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=89&newsId=483&furtherNews=yes.

[3] „Nediscriminarea și egalitatea de șanse pentru toți: o strategie-cadru”, COM(2005) 224.

[4] Directiva 2000/43/CE a Consiliului din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică (JO L 180, 19.7.2000, p.22), Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, 2.12.2000, p. 16) și Directiva 2004/113/CE a Consiliului din 13 decembrie 2004 de aplicare a principiului egalității de tratament între femei și bărbați privind accesul la bunuri și servicii și furnizarea de bunuri și servicii (JO L 373, 21.12.2004, p. 37).

[5] Introdus în Tratatul CE prin Tratatul de la Amsterdam, articolul 13 CE conferă Comunității competența de a acționa în mod corespunzător pentru combaterea discriminării pe motiv de sex, rasă sau origine etnică, religie sau convingeri, invaliditate, vârstă sau orientare sexuală.

[6] Evaluarea, realizată de Rambøll Management SA, a inclus studii de caz pe zece țări, respectiv Belgia, Danemarca, Finlanda, Irlanda, Lituania, Polonia, Regatul Unit, România, Slovacia și Spania, precum și patru rapoarte tematice care se concentrează pe modul în care au fost abordate trei motive de discriminare (vârstă, rasă/etnie și orientare sexuală) și integrarea bărbaților și femeilor în cadrul tuturor acțiunilor și activităților AEES.

[7] Având în vedere că țările SEE (Islanda, Liechtenstein și Norvegia) au decis să introducă și ele AEES (și să respecte, prin urmare, regulamentele), numărul total al țărilor participante s-a ridicat la 30.

[8] Campania mediatică planificată în Belgia a fost cea mai mare acțiune întreprinsă în cadrul AEES. Având un buget de 465 000 de euro, aceasta s-a concentrat pe toate cele șase motive de discriminare definite de AEES în legătură cu temele „Drepturi”, „Recunoaștere” și „Respect”.

[9] Franța a pus în aplicare cel mai mare număr de acțiuni, coordonate de o varietate de actori (mai ales ONG-uri) și puse în aplicare, mai mult de jumătate dintre ele, la nivel local sau regional.

[10] Sursa: Chestionar pentru ONE-uri (Raport final de evaluare).

[11] Acțiuni îndreptățite să folosească logoul AEES, dar care nu au beneficiat de finanțare UE.

[12] Numărul mai mare rezultă din faptul că unele acțiuni au implicat mai mult de un singur partener.

[13] În principal universități, autorități regionale și locale, întreprinderi și parteneri sociali.

[14] Suma nu este de 100% pentru că unele acțiuni au fost puse în aplicare la mai multe niveluri.

[15] COM(2005)224.

[16] Eurobarometrul special 263, „Discriminarea în Uniunea Europeană”, publicat în ianuarie 2007, Eurobarometrul special 296, „Discriminarea în Uniunea Europeană – percepții, experiențe și atitudini”, publicat în iulie 2008 și sondajul Euroflash 232, publicat în februarie 2008.

[17] http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_232_en.pdf.

[18] http://equality2007.europa.eu.

[19] http://www.age-platform.org/EN/IMG/AGE_assessment_of_European_Year.pdf.

[20] Rezoluția Consiliului privind continuarea acțiunilor întreprinse pe parcursul Anului European al Egalității de Șanse pentru Toți (2007), http://register.consilium.europa.eu/pdf/ro/07/st15/st15383.ro07.pdf.

[21] „O agendă socială reînnoită: oportunități, acces și solidaritate în Europa secolului XXI” - COM(2008) 412 final.

[22] Decizia C(2008)3261.

[23] AGE, EDF, ENAR, ERIO, EWL, ILGA și YFJ.

[24] http://www.stop-discrimination.info.

[25] Documentul Consiliului 15976/1/08 REV 1, alineatele 10-14.