COMUNICAREA COMISIEI

privind aspectul vizual al etichetei de pe produsele fertilizante UE menționate în anexa III la Regulamentul (UE) 2019/1009 al Parlamentului European și al Consiliului

(2021/C 119/01)

INTRODUCERE

În temeiul articolului 4 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2019/1009 al Parlamentului European și al Consiliului (1) (denumit în continuare „Regulamentul privind produsele fertilizante” sau „RPF”), Comisia trebuie să publice un document de orientare pentru producători și autoritățile de supraveghere a pieței care să conțină informații și exemple clare privind aspectul vizual al etichetelor la care se face referire în anexa III la regulamentul respectiv.

Un grup operativ format din reprezentanți ai statelor membre ale UE și ai părților interesate din industrie, reprezentând toate categoriile funcționale de produse (CFP) care intră în domeniul de aplicare al RPF, a fost înființat de Comisie în iulie 2019 pentru a sprijini serviciile sale (DG GROW/D2) în vederea îndeplinirii acestei sarcini. Mandatul acestui grup operativ a fost redactarea unui prim proiect al acestui document.

Documentul a fost transmis membrilor și observatorilor Grupului de experți al Comisiei privind produsele fertilizante, și discutat cu aceștia, în 2019 și 2020.

Documentul nu este act cu forță juridică obligatorie, el urmărind doar să pună la dispoziție orientări utile părților interesate, inclusiv producătorilor și autorităților de supraveghere a pieței. Doar Curtea de Justiție a Uniunii Europene are autoritatea să interpreteze dreptul Uniunii.

Prezentul document de orientare pune la dispoziție explicații cu privire la punerea în aplicare a cerințelor de etichetare stabilite în anexa III la RPF. El include exemple de etichete pentru diferite CFP de produse fertilizante UE. Aceste exemple sunt strict orientative. Poziția fiecărei părți, precum și culorile utilizate în prezentul document de orientare nu sunt obligatorii. Este la latitudinea producătorului să decidă locul și modul de prezentare a informațiilor pe etichetă, respectând totodată cerințele prevăzute în RPF.

Dacă nu se prevede altfel în prezentul document de orientare sau nu este utilizată nicio culoare, în exemplele de etichetă se folosesc următoarele coduri de culori:

— în albastru: cerințe generale;

— în portocaliu: cerințele specifice pentru fiecare CFP;

— în negru: alte informații care trebuie menționate pe etichetă;

— în verde: nutrienții indicați.

CUPRINS

Introducere 1

1. Normele generale privind etichetarea în textul de bază al RPF 5

1.1. Ce includ informațiile obligatorii în materie de etichetare? 5

1.2. Este posibil să se furnizeze informații facultative pe etichetă? Unde ar putea apărea aceste informații facultative? 5

1.3. Este posibil să fie introduse informații pe ambalaj, în afara etichetei (și anume, numărul lotului, marcajul CE, numărul organismului notificat, cantitatea)? 5

1.4. Există o dimensiune minimă/maximă a etichetei/caracterelor? Există o dimensiune proporțională care trebuie respectă? 5

1.5. În ce limbă (limbi) trebuie redactată o etichetă? 6

2. Cerințe generale de etichetare în anexa III la RPF 6

2.1. Cum se poate scrie desemnarea funcției menționate? 6

2.2. Cum se exprimă cantitatea de produs fertilizant UE? 6

2.3. Cum se prezintă informațiile referitoare la dozele generale de aplicare? 7

2.4. Cum se pun la dispoziție informațiile referitoare la condițiile de depozitare? 7

2.5. Ce înseamnă perioada de funcționalitate pentru produsele care conțin un polimer din categoria CMC 9? 8

2.6. Cum se precizează informațiile privind gestionarea riscurilor? 8

2.7. Ce înseamnă „ingrediente” și cum trebuie indicate pe etichetă? 9

2.8. Cum se indică pe etichetă funcția produselor care au două sau mai multe funcții? 10

2.9. Este posibil să se utilizeze o formulare diferită a textului pentru cerințele din anexa III partea I punctele 4, 5, 6 și 9? 10

2.10. Este posibil să se utilizeze pictograme bazate pe bune practici? Cum trebuie gestionată interacțiunea cu Regulamentul CLP? 10

2.11. În care cazuri producătorul poate exprima conținutul de nutrienți în forma sa elementară? 11

2.12. Cum se poate face referire la materia organică în locul carbonului organic? 11

2.13. Exemplu de cerințe generale de etichetare și de tipuri de aspect vizual 11

3. Cerințe de etichetare specifice pentru CFP 1: Îngrășământ 12

3.1. Este necesar să se includă pe etichetă conținutul tuturor nutrienților prezenți într-un îngrășământ? 12

3.2. Atunci când regulamentul nu definește conținutul minim de nutrienți secundari [CFP 1 (A) și CFP 1 (B)], cum trebuie menționat pe etichetă conținutul de astfel de nutrienți? 12

3.3. Atunci când conținutul de azot (N) sau de pentaoxid de fosfor (P 2 O 5 ) trebuie menționat ca fiind mai mare de 0,5 % ca masă, cum trebuie să fie prezentate aceste informații? 12

3.4. Termenul „mineral” poate fi utilizat în desemnarea produsului în locul termenului „anorganic” sau în plus față de acesta? Unde trebuie să fie inclus pe etichetă termenul „mineral”? 12

3.5. Azotul amoniacal (NH 3 ) se referă la azotul sub formă de amoniu (NH 4 + ) pentru CFP 1? 12

4. Cerințe de etichetare specifice pentru CFP 1 (A) Îngrășământ organic 13

4.1. Exemplu de etichetă 13

4.2. Cum se menționează azotul organic și originea materiei organice? 14

4.3. Cu ce grad de precizie trebuie menționate informațiile obligatorii pentru CFP 1 (A)? 14

4.4. Trebuie menționat azotul amoniacal chiar dacă nu este prezent în produs? 14

4.5. Este posibil să se menționeze materia organică în locul carbonului organic? 14

4.6. Unde se pot include informațiile referitoare la data producției? 14

5. Cerințe specifice de etichetare pentru CFP 1 (B) Îngrășământ organo-mineral 15

5.1. Exemplu de etichetă 15

5.2. Cum se menționează azotul organic și originea materiei organice? 16

5.3. Trebuie menționată o formă specifică de azot (N), fosfor (P) sau potasiu (K) chiar dacă nu este prezentă în produs? 16

5.4. Cum se precizează informații pertinente privind eventualele efecte asupra calității aerului cauzate deeliberarea de amoniac din îngrășământ, și cum să se încurajeze utilizatorii să ia măsuri de remediere decvate atunci când produsul conține uree (CH 4 N 2 O)? 16

5.5. Cum se poate menționa „conținutul mic de cadmiu”? 16

5.6. Cu ce grad de precizie pot fi menționate oligoelementele? 16

6. Cerințe specifice de etichetare pentru CFP 1 (C): Îngrășământ anorganic 17

6.1. CFP 1 (C)(I): Îngrășământ anorganic cu macroelemente 17

6.1.1. Exemplu de etichetă 17

6.1.2. Care este numărul minim de zecimale care trebuie precizate pe etichetă? 18

6.1.3. Cum se precizează informații pertinente privind eventualele efecte asupra calității aerului cauzate de eliberarea de amoniac din îngrășământ, și cum să se încurajeze utilizatorii să ia măsuri de remediere adecvate atunci când produsul conține uree (CH 4 N 2 O)? 18

6.1.4. Cum se poate menționa „conținutul mic de cadmiu”? 18

6.2. CFP 1(C)(I)(a): Îngrășământ anorganic solid cu macroelemente 18

6.2.1. Exemplu de etichetă 18

6.2.2. Exemplu de granulometrie 18

6.2.3. Cum pot fi indicate pe etichetă granulometria și unitatea fizică? Este permis să se facă trimitere la mai mult de o sită atunci când se indică granulometria unui produs? 19

6.2.4. Care este definiția „peliculării”? 19

6.2.5. Cum se menționează perioada de funcționalitate a îngrășământului peliculat? 19

6.2.6. Cum se menționează tipul de agent de peliculare? 19

6.2.7. Cum se poate redacta eticheta pentru îngrășămintele obținute prin minerit? 20

6.3. CFP 1(C)(I)(b): Îngrășământ anorganic lichid cu macroelemente 20

6.4. CFP 1(C)(II): Îngrășământ anorganic cu oligoelemente 21

6.4.1. CFP 1(C)(II)(a): Îngrășământ anorganic simplu cu oligoelemente 21

6.4.2. CFP 1(C)(II)(b): Îngrășământ anorganic compus cu oligoelemente 21

6.5. Exemplu de etichetă completă CFP 1(C) 22

7. Cerințe specifice de etichetare pentru CFP 2: Amendament mineral bazic 24

7.1. Exemple de etichetă 24

7.2. Referințe normative, explicații și completări facultative 26

8. Cerințe specifice de etichetare pentru categoria CFP 3: Ameliorator de sol 27

8.1. CFP 3(A): Ameliorator organic de sol 27

8.1.1. Exemple de etichetă 27

8.1.2. Referințe normative, explicații și completări facultative 28

8.2. CFP 3(B): Ameliorator anorganic de sol 29

8.2.1. Exemplu de etichetă 29

8.2.2. Referințe normative, explicații și completări facultative 30

9. Cerințe specifice de etichetare pentru CFP 4: Substrat de cultură 30

9.1. Exemple de etichetă 30

9.2. Referințe normative, explicații și completări facultative 32

10. Cerințe specifice de etichetare pentru CFP 5: Inhibitori 32

10.1. CFP 5(A): Inhibitor de nitrificare 32

10.2. CFP 5(B): Inhibitor de denitrificare 33

10.3. CFP 5(C): Inhibitor de ureează 33

11. Cerințe specifice de etichetare pentru CFP 6: Biostimulator al plantelor 34

11.1. Exemple de etichetă 34

11.1.1. CFP 6(A): Biostimulator microbian al plantelor 34

11.1.2. CFP 6(B): Biostimulator nemicrobian al plantelor 36

11.2. Cum se etichetează forma fizică a produsului? 37

11.3. Cum se precizează instrucțiunile relevante referitoare la eficacitatea produsului, incluzând practicile de gestionare a solului, îngrășămintele chimice, incompatibilitatea cu produsele de protecție a plantelor, dimensiunea recomandată a duzelor de pulverizare, presiunea de pulverizare și alte măsuri antideviere? 37

11.4. Cum se menționează faptul că microorganismele pot provoca reacții de sensibilizare? 37

11.5. Cum se precizează data producției și data expirării și unde trebuie să apară ele pe etichetă? 37

11.6. Instrucțiuni specifice pentru biostimulatorii microbieni 37

12. Cerințe specifice de etichetare pentru CFP 7: Amestec de produse fertilizante 37

12.1. Exemple de etichetă 37

12.2. Cum se pot exprima cerințele de etichetare pentru CFP 7? 44

1. NORMELE GENERALE PRIVIND ETICHETAREA ÎN TEXTUL DE BAZĂ AL RPF

1.1. Ce includ informațiile obligatorii în materie de etichetare?

Cerințe de etichetare Articolele 6 și 8: numele, denumirea comercială înregistrată sau marca înregistrată și adresa poștală a producătorului/importatorului, precum și numărul tipului, numărul lotului sau alt element care permite identificarea produsului fertilizant UE Anexa III Cerințe generale și specifice de etichetare Articolul 11: „ambalat de”/„reambalat de” + numele, denumirea comercială înregistrată sau marca înregistrată și adresa poștală Articolele 17 și 18: marcajul CE și numărul de identificare al organismului notificat (dacă este cazul)

— Acestea sunt cerințe obligatorii.

— Pentru producători, mențiunea „produs de” poate fi aplicată facultativ înainte de cerința prevăzută la articolul 6 alineatul (6).

— Pentru ambalatori, este posibil să adauge „codul ID” furnizat de autoritatea națională, în plus față de cerințele prevăzute la articolul 11. Numărul organismului notificat trebuie să fie prezent numai pe etichetele produselor fertilizante UE a căror conformitate a fost evaluată prin modulul A1 și modulul D1, astfel cum se prevede în anexa IV la RPF.

1.2. Este posibil să se furnizeze informații facultative pe etichetă? Unde ar putea apărea aceste informații facultative?

Da, este posibil să se furnizeze informații facultative, altele decât cele definite în regulament (de exemplu, RPF prevede norme de etichetare a mențiunii „sărac în clor” ca informație voluntară). În conformitate cu partea I punctul 8 din anexa III la RPF, trebuie ca, printre altele, informațiile facultative să nu inducă în eroare utilizatorul final și trebuie să se raporteze la factori verificabili.

1.3. Este posibil să fie introduse informații pe ambalaj, în afara etichetei (și anume, numărul lotului, marcajul CE, numărul organismului notificat, cantitatea)?

Eticheta nu se interpretează ca unitate fizică strictă. Pe etichetă trebuie incluse toate informațiile obligatorii care necesită să fie aplicate pe produsul fertilizant UE sau să îl însoțească.

— În cazul unui produs cu ambalaj, informațiile de etichetare pot apărea pe ambalajul propriu-zis și/sau pe un document aplicat pe ambalaj.

— Pentru un produs în vrac, informațiile de etichetare sunt incluse într-un document sau prospect însoțitor.

Prin urmare, în cazul în care practica operatorilor economici este să aplice numărul lotului, cantitatea, marcajul CE sau orice alte informații obligatorii pe ambalaj, aceasta îndeplinește cerințele RPF.

1.4. Există o dimensiune minimă/maximă a etichetei/caracterelor? Există o dimensiune proporțională care trebuie respectă?

Regulamentul nu stabilește nicio normă referitoare la dimensiunea etichetelor/caracterelor. Este la latitudinea producătorului să decidă dimensiunea etichetei utilizate și să se asigure că informațiile sunt clare, ușor de înțeles, lizibile și inteligibile.

1.5. În ce limbă (limbi) trebuie redactată o etichetă?

Fiecare stat membru decide care limbă trebuie utilizată pe piața sa națională.

Unele state membre acceptă un acord scris și semnat din partea unui client care gestionează produse de uz profesional și care acceptă să primească un produs etichetat în altă limbă decât limba sau limbile oficiale ale statului membru în cauză (de exemplu, în limba engleză). Operatorul economic este sfătuit să verifice, împreună cu statul membru în care un produs este introdus pe piață, dacă un astfel de acord este acceptabil. Autoritățile naționale competente în domeniul produselor fertilizante sunt menționate la adresa:

https://ec.europa.eu/docsroom/documents/44015?locale=ro

2. CERINȚE GENERALE DE ETICHETARE ÎN ANEXA III LA RPF

2.1. Cum se poate scrie desemnarea funcției menționate?

Desemnarea funcției menționate trebuie să fie scrisă pentru a asigura utilizatorilor finali și autorităților de supraveghere a pieței un nivel suficient de informare, fără a-i induce în eroare. Un producător poate reduce la minimul necesar lungimea desemnării unui produs pentru subcategoria respectivă atâta timp cât este îndeplinită condiția de mai sus. Dacă se aplică această abordare, trebuie menționat indicele CFP corespunzător subcategoriei respective, astfel cum apare în partea I din anexa I la RPF.

Prin urmare, luând în considerare cele de mai sus, pot fi utilizate următoarele exemple:

Prima opțiune: este posibil să se utilizeze desemnarea completă referitoare la funcția produsului, astfel cum se prevede în anexa I partea I pentru CFP 1 – 6.

De exemplu:

— Îngrășământ anorganic compus cu oligoelemente

— Îngrășământ anorganic solid compus cu macroelemente pe bază de nitrat de amoniu cu conținut mare de azot

— Îngrășământ organo-mineral lichid

A doua opțiune: este posibil să se utilizeze indicele CFP (cu majuscule sau minuscule, după caz) + o desemnare mai scurtă.

Următorul tabel prezintă câteva exemple:

Desemnarea completă Indicele CFP + desemnarea mai scurtă Condiție Îngrășământ anorganic compus cu oligoelemente CFP 1(C)(II)(b) – Îngrășământ mineral cu oligoelemente Desemnarea mai scurtă se aplică numai dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute în anexa III partea II punctul 4 pentru CFP 1. Îngrășământ anorganic solid compus cu macroelemente pe bază de nitrat de amoniu cu conținut mare de azot CFP 1(C)(I)(a)(ii)(A) – Îngrășământ mineral pe bază de nitrat de amoniu cu conținut mare de azot Desemnarea mai scurtă se aplică numai dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute în anexa III partea II punctul 4 pentru CFP 1. Îngrășământ organo-mineral lichid CFP 1(B)(II) – Îngrășământ organo-mineral Neaplicabil

Orice funcție a unui produs fertilizant poate fi menționată numai în cazul în care o procedură de evaluare a conformității soldată cu succes a demonstrat funcția respectivă, inclusiv în cazul produselor pentru care se menționează mai mult de o funcție (a se vedea anexa III partea I punctul 2). Mai multe detalii se află în subsecțiunea 2.8.

2.2. Cum se exprimă cantitatea de produs fertilizant UE?

Cu excepția substratului de cultură, regulamentul nu prevede norme specifice privind exprimarea cantității. Astfel, cantitatea poate fi exprimată ca masă (t, kg sau g) sau ca volum (m3, l sau ml). Se recomandă să se utilizeze exclusiv unitățile „Sistemului internațional de unități”.

Se recomandă să se exprime cantitatea ca masă netă pentru un produs fertilizant solid și ca masă netă și/sau volum net pentru un produs fertilizant lichid.

Pentru substraturi de cultură sunt stabilite cerințe speciale la CFP 4 din anexa III partea II. În mod facultativ, cantitatea poate fi indicată prin unități de măsură suplimentare față de cele prevăzute.

2.3. Cum se prezintă informațiile referitoare la dozele generale de aplicare?

Întrucât recomandările privind fertilizarea pot fi specifice plantelor de cultură, locurilor, solului sau climei, poate fi justificat ca producătorii și alți operatori economici să utilizeze o recomandare relativ generală pentru doza de aplicare, inclusiv niveluri maxime de aplicare.

Un producător poate alege să adapteze informațiile privind doza de aplicare în funcție de utilizatorul final. S-ar putea face o distincție între următoarele categorii:

— consum privat (și anume, gospodării private, grădinari amatori);

— uz profesional (și anume, domeniul public, fermieri);

— uz industrial (și anume, utilizarea substanțelor ca atare sau preparate la locul de utilizare industrială, întreprindere-la-întreprindere).

Aplicând distincția menționată anterior, se recomandă operatorilor economici care doresc să urmeze această abordare să adapteze informațiile privind dozele de aplicare astfel:

— Piața consumatorilor privați: trebuie precizate informații detaliate privind dozele de aplicare per plantă de cultură.

— Piața utilizatorilor profesionali: eticheta trebuie să precizeze dozele de aplicare generale și un text de referință precum „Contactați societatea X sau distribuitorul societății X pentru recomandări mai specifice”.

— Piața de uz industrial: eticheta trebuie să conțină u text de referință (de exemplu): „Produsul nu este destinat aplicării/utilizării directe fără prelucrare suplimentară.”

În plus, se recomandă să se adauge un text prin care fermierii să fie încurajați să folosească bune practici de fertilizare:

„Dozele de aplicare a produselor sunt oferite cu titlu de recomandare. Agricultorilor li se recomandă să solicite consiliere din partea consilierului lor pentru a adapta recomandările la situația lor specifică și pentru a evita fertilizarea excesivă.”

Sau

„Agricultorii sunt încurajați să evite pierderile de nutrienți și să țină seama de recomandările oficiale atunci când elaborează planuri de fertilizare.”

Notă: este posibil să se pună la dispoziție informații facultative suplimentare față de cerințele obligatorii. De exemplu, un operator economic poate să vândă unui client industrial un produs cu eticheta pregătită pentru un client profesionist.

2.4. Cum se pun la dispoziție informațiile referitoare la condițiile de depozitare?

Este în responsabilitatea producătorilor să definească condițiile de depozitare conform cunoștințele lor despre produs și pe baza unor bune practici. Obiectivul principal trebuie să fie depozitarea produsului fără ca acesta să își piardă calitatea și conținutul garantat specifice produsului în condiții de siguranță. Pot fi utilizate pictograme care reflectă bune practici, atât timp cât sunt clare și nu induc în eroare.

Informațiile privind condițiile de depozitare pot preciza, printre altele, următoarele aspecte:

— perioadele de depozitare;

— spațiul de depozitare (în aer liber/sub acoperiș/spațiu închis; învelire; mediu uscat etc.);

— Temperatura de depozitare/gradul de umiditate;

— stivuirea;

— incompatibilitatea cu alte materiale;

— „Consultați și informațiile din fișa cu date referitoare la siguranță (MSDS)” (dacă este pusă la dispoziție).

2.5. Ce înseamnă perioada de funcționalitate pentru produsele care conțin un polimer din categoria CMC 9?

Perioada de funcționare a unui polimer din categoria de materii componente (CMC) 9: alți polimeri decât nutrienții polimerici poate fi decisă de către producător. Ea definește cât de rapid trebuie să se degradeze polimerul și care este frecvența de aplicare care poate fi prevăzută în instrucțiunile de utilizare. Dacă perioada de funcționalitate menționată este scurtă, instrucțiunile de utilizare pot prevedea aplicări frecvente, dar în acest caz și biodegradarea efectivă trebuie să fie rapidă. În schimb, dacă perioada de funcționalitate menționată este mai lungă, biodegradarea poate fi mai lentă, însă și frecvența aplicării prevăzută în instrucțiunile de utilizare trebuie să fie mai lungă, deoarece în anexa III partea I punctul 1 litera (f) se prevede că perioada dintre două aplicări trebuie să fie cel puțin la fel de lungă ca perioada de funcționalitate menționată, și anume nu este permisă reaplicarea în timpul perioadei de funcționalitate.

Pe etichetă se poate adăuga un text cu caracter general. Dacă se consideră util, poate fi adăugată o pictogramă care să indice durata maximă a perioadei de funcționalitate, astfel cum se sugerează mai jos. Pictograma trebuie completată cu un text, cum ar fi recomandările de mai jos. În al doilea exemplu, unde perioada de funcționalitate este exprimată ca interval, este important ca instrucțiunile de utilizare care previn reaplicarea să se refere la cea mai lungă perioadă posibilă cuprinsă în intervalul respectiv.

„Nu este permisă reaplicarea în timpul perioadei de funcționalitate. Contactați societatea sau distribuitorul societății pentru recomandări mai specifice. www.website.com”

„Nu este permisă reaplicarea după mai puțin de 8 săptămâni. Contactați societatea sau distribuitorul societății pentru recomandări mai specifice. www.website.com”

În plus, dacă produsul conține un polimer cu funcția de liant, este necesară o mențiune prin care utilizatorul să fie informat că produsul nu poate fi în contact cu solul.

2.6. Cum se precizează informațiile privind gestionarea riscurilor?

În cazul produselor clasificate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (2) (denumit în continuare „Regulamentul CLP”), trebuie respectate cerințe de etichetare suplimentare. Pentru mai multe informații, a se vedea subsecțiunea 2.10.

În alte cazuri, este responsabilitatea producătorului să furnizeze informații pertinente care să permită gestionarea riscurilor. Pot fi utilizate pictograme (cu excepția pictogramelor de pericol CLP dacă produsul nu este clasificat) în măsura în care sunt clare și nu induc în eroare.

Poate fi utilizat un text generic, cum ar fi „Pentru a evita riscurile pentru sănătatea umană și pentru mediu, respectați instrucțiunile de utilizare recomandate pentru acest produs fertilizant”.

În conformitate cu partea I punctele 4, 5 și 6 din anexa III la RPF, în următoarele cazuri specifice se adaugă frazele menționate mai jos:

— În cazul în care produsul fertilizant UE conține produse derivate în sensul reglementărilor privind alte subproduse de origine animală decât dejecțiile animaliere: „Animalele de fermă nu trebuie hrănite, nici direct, nici prin pășunare, cu iarbă provenind de pe soluri pe care a fost aplicat produsul, cu excepția cazului în care tăierea ierbii sau pășunarea are loc după expirarea unei perioade de așteptare de cel puțin 21 de zile”.

— În cazul în care produsul fertilizant UE conține ricină: „Periculos pentru animale în caz de ingerare”.

— În cazul în care produsul fertilizant UE conține coajă de cacao prelucrată sau neprelucrată, „Toxic pentru câini și pisici.”

2.7. Ce înseamnă „ingrediente” și cum trebuie indicate pe etichetă?

Sunt considerate ingrediente orice fel de materiale (cum ar fi materii prime, substanțe, amestecuri, componente voluminoase pentru creșterea volumului etc.) utilizate în mod intenționat pentru produsul fertilizant sau adăugate acestuia pe parcursul procesului de fabricație, sau orice fel de substanțe obținute în mod intenționat prin reacție chimică în procesul de fabricație a produsului. În unele cazuri, ingredientele pot conține impurități, care trebuie excluse din lista ingredientelor.

Pentru materialele obținute prin reacție chimică, numai produsul de reacție trebuie menționat (de exemplu, azotat de amoniu, uree), nu și precursorii.

În conformitate cu RPF, toate ingredientele care reprezintă peste 5 % din greutatea produsului se menționează în ordinea descrescătoare a procentului lor din substanța uscată.

În plus față de obligația de menționare a tuturor ingredientelor care reprezintă peste 5 % din greutatea produsului, operatorii economici pot decide să indice pe etichetă ingredientele care reprezintă sub 5 % din greutatea produsului. În acest sens și pentru a evita o etichetare obligatorie și o etichetare facultativă care induc în eroare, aceste ingrediente trebuie enumerate ca informații suplimentare și nu în secțiunea „ingrediente”, unde trebuie indicate doar ingredientele care reprezintă peste 5 % din greutatea produsului.

Conform RPF, nu există nicio obligație de etichetare pentru a menționa procentul efectiv al fiecărui ingredient din formula finală a produsului fertilizant.

Pentru substanțele și amestecurile care intră sub incidența Regulamentului CLP, identificarea trebuie să respecte toate cerințele prevăzute în regulamentul respectiv. Prin urmare, pentru un amestec, în lista ingredientelor trebuie incluse denumirea sa comercială și identitatea substanțelor care contribuie la clasificarea sa în conformitate cu articolul 18 alineatul (3) din Regulamentul CLP.

Pentru materialele naturale este posibil să se utilizeze denumiri minerale (de exemplu, silvinit, langbeinit) în plus față de denumirile utilizate în conformitate cu articolul 18 din Regulamentul CLP, precum și numărul de identificare corespunzător al materialului (numărul nr. CAS sau numărul CE), dacă este disponibil.

Pentru a evita prezența pe etichetă a unor liste foarte lungi se recomandă să se descrie CMC pentru ingrediente utilizând o notă de subsol sau o referință CMC mai scurtă.

Exemplu de îngrășământ organo-mineral:

— CMC sub formă de notă de subsol: Coajă de cacao1, Făină de pene,2, Superfosfat concentrat3 nr. CAS 65996-95-4, Clorură de potasiu3 nr. CAS 7447-40-7, Oxid de magneziu3 nr. CAS 1309-48-4, Turtă de ricin1, Făină de oase,2, Uree3 nr. CAS 57-13-6 Împreună cu: 1 Plante, părți din plante sau extracte din plante; 2 Produse derivate în sensul Regulamentului (CE) nr. 1069/2009; 3 Substanțe și amestecuri din materiale prime virgine.

— Referință CMC prescurtată: Coajă de cacao (CMC 2: Plante, părți din plante sau extracte din plante), făină din pene [CMC 10: Produse derivate în sensul Regulamentului (CE) nr. 1069/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (3)], Superfosfat concentrat nr. CAS 65996-95-4 (CMC 1: Substanțe și amestecuri din materiale prime virgine), clorură de potasiu nr. CAS 7447-40-7 (CMC 1), oxid de magneziu nr. CAS 1309-48-4 (CMC 1), turte de ricin (CMC 2), făină de oase (CMC 10), Uree nr. CAS 57-13-6 (CMC 1) În cazul specific al produselor fertilizante care conțin compost și/sau digestat, se recomandă ca lista de ingrediente să fie completată cu materiile prime utilizate.

Exemplu:

— Compost CMC 3 (compost verde)

— Digestat CMC 5 (digestat uscat provenit din dejecții animaliere, plante de cultură energetice și deșeuri biologice) sau digestat CMC 5 (digestat fracție solidă provenit de la plante de cultură energetice și deșeuri biologice de origine vegetală)

2.8. Cum se indică pe etichetă funcția produselor care au două sau mai multe funcții?

Eticheta trebuie să conțină desemnările indicate în anexa I la RPF, corespunzătoare funcțiilor menționate ale produsului. Se menționează numai desemnările CFP pentru care există o procedură de evaluare a conformității soldată cu succes. În acest caz, producătorul este liber să aleagă ordinea în care apar pe etichetă desemnările diferite (2 sau mai multe). Aceste funcții pot fi separate printr-o liniuță sau printr-un cuvânt, cum ar fi „și” sau „cu”.

Exemple:

— Îngrășământ anorganic solid simplu cu macroelement – Amendament mineral bazic

— Îngrășământ anorganic solid simplu cu macroelement cu amendament mineral bazic

— Îngrășământ anorganic solid simplu cu macroelement și amendament mineral bazic

Dacă produsul este CFP 7 și o combinație de CFP 6 (A) și CFP 6 (B), se aplică recomandările generale descrise mai sus.

Menționarea indicilor CFP nu este obligatorie, pentru mai multe detalii a se vedea subsecțiunea 2.1.

2.9. Este posibil să se utilizeze o formulare diferită a textului pentru cerințele din anexa III partea I punctele 4, 5, 6 și 9?

RPF nu permite reformularea cerințelor din anexa III partea I punctele 4, 5 și 6.

Pentru punctul 9 din anexa III partea I se poate utiliza o formulare similară cu mențiunea „cu conținut mic de clor”.

2.10. Este posibil să se utilizeze pictograme bazate pe bune practici? Cum trebuie gestionată interacțiunea cu Regulamentul CLP?

Este posibil, în mod voluntar, să se informeze utilizatorul cu privire la condițiile de depozitare sau la gestionarea efectelor asupra sănătății și mediului prin pictograme bazate pe bunele practici, chiar dacă produsul nu intră în domeniul de aplicare al Regulamentului CLP.

Dacă se aplică Regulamentul CLP, eticheta produsului trebuie să conțină toate cerințele de etichetare stabilite de el [pictograme de pericol, cuvinte de avertizare, fraze de pericol și de precauție, identificator unic de formulă (UFI) dacă este cazul, cerințe suplimentare pentru uzul consumatorilor etc.], inclusiv condiții de depozitare și condiții de gestionare a riscurilor. Informații suplimentare (de exemplu: pictograme privind bune practici) ar putea fi incluse pe etichetă în conformitate cu articolul 25 din Regulamentul CLP. Ele trebuie să nu înlocuiască, să se abată de la sau să contrazică elementele de etichetare obligatorii prevăzute în Regulamentul CLP.

În cazul utilizării pictogramelor este important să se evite dubla etichetare în conformitate cu articolul 25 din Regulamentul CLP.

Exemplu:

2.11. În care cazuri producătorul poate exprima conținutul de nutrienți în forma sa elementară?

Producătorul poate exprima în forma sa elementară conținutul de nutrienți prevăzut de RPF în locul formei oxidate sau în plus față de aceasta în conformitate cu factorii de conversie definiți în anexa III partea I punctul 10. Pentru mai multe informații, a se vedea secțiunea 3 din prezentul document de orientare.

2.12. Cum se poate face referire la materia organică în locul carbonului organic?

Informațiile solicitate prin RPF se pot referi la materia organică în locul carbonului organic (Corg) sau în plus față de acesta, în conformitate cu următorul factor de conversie:

carbon organic (Corg) = materie organică × 0,56

Dacă ambele sunt utilizate, materia organică poate fi menționată lângă carbonul organic (Corg) între paranteze sau în secțiunea de informații facultative.

2.13. Exemplu de cerințe generale de etichetare și de tipuri de aspect vizual

Anexa la prezentul document de orientare conține un cadru detaliat de alcătuire a etichetelor, care include toate CFP-urile și trimiterile la cerințele de etichetare prevăzute în RPF.

3. CERINȚE DE ETICHETARE SPECIFICE PENTRU CFP 1: ÎNGRĂȘĂMÂNT

3.1. Este necesar să se includă pe etichetă conținutul tuturor nutrienților prezenți într-un îngrășământ?

În conformitate cu punctul 1 din CFP 1: Îngrășământ din anexa III partea II, menționarea nutrienților este facultativă, iar producătorii decid care nutrienți doresc să menționeze, atât timp cât sunt îndeplinite cerințele referitoare la cantitatea minimă prevăzute în anexa I, exceptând:

— azotul (N) sau pentaoxidul de azot (P2O5), care trebuie indicate dacă depășesc 0,5 % ca masă (pentru mai multe detalii, a se vedea subsecțiunea 3.3);

— oligoelementele prezente în conținutul minim specificat în anexa I, care se menționează dacă sunt adăugate în mod intenționat la un îngrășământ anorganic sau organo-mineral.

Dacă se menționează un nutrient, trebuie îndeplinite toate cerințele din RPF referitoare la mențiunea privind nutrienții.

3.2. Atunci când regulamentul nu definește conținutul minim de nutrienți secundari [CFP 1 (A) și CFP 1 (B)], cum trebuie menționat pe etichetă conținutul de astfel de nutrienți?

Este responsabilitatea producătorului să menționeze conținutul de nutrienți secundari, ținând seama de toleranțele care trebuie aplicate acestora.

3.3. Atunci când conținutul de azot (N) sau de pentaoxid de fosfor (P2O5) trebuie menționat ca fiind mai mare de 0,5 % ca masă, cum trebuie să fie prezentate aceste informații?

Conținutul de azot (N) sau de pentaoxid de fosfor (P2O5) poate fi prezentat sub formă de interval de valori și se menționează pe etichetă imediat sub mențiunea privind nutrienții și trebuie să fie clar separat printr-o linie sau printr-o altă informație de etichetare. A se vedea ca exemplu cadrul de alcătuire a unei etichete din subsecțiunea 2.13 a prezentului document de orientare. Un text generic precum „produsul conține ...” poate fi utilizat pentru a prezenta această indicație.

3.4. Termenul „mineral” poate fi utilizat în desemnarea produsului în locul termenului „anorganic” sau în plus față de acesta? Unde trebuie să fie inclus pe etichetă termenul „mineral”?

Da, este posibil să se înlocuiască termenul „anorganic” cu „mineral” pentru îngrășământul care face parte din CFP 1 (C) dacă sunt respectate condițiile menționate în punctul 4 din CFP 1: Îngrășământ, din partea II a anexei III la RPF. În acest caz, pentru a respecta cerințele din anexa III partea I punctul 1 litera (a), producătorul trebuie să adauge indicele CFP aferent subcategoriei respective căreia îi aparține produsul [și anume CFP 1 (C) (I) (a) (ii)].

Exemplu:

— Îngrășământ mineral cu macroelemente [CFP 1 (C)(I)(a)(i)]

— Îngrășământ mineral cu macroelemente – CFP 1 (C)(I)(a)(i)

— CFP 1 (C)(I)(a)(i): Îngrășământ mineral cu macroelemente

3.5. Azotul amoniacal (NH3) se referă la azotul sub formă de amoniu (NH4 +) pentru CFP 1?

Da.

4. CERINȚE DE ETICHETARE SPECIFICE PENTRU CFP 1 (A) ÎNGRĂȘĂMÂNT ORGANIC

4.1. Exemplu de etichetă

4.2. Cum se menționează azotul organic și originea materiei organice?

Este responsabilitatea producătorului să indice informații pertinente privind originea materiei organice dintr-un îngrășământ organic. El este, de asemenea, responsabil de menționarea oricăror informații relevante necesare pentru gestionarea riscurilor pentru mediu. Pentru a asigura respectarea de către utilizator a Directivei privind nitrații, menționarea azotului organic trebuie, prin urmare, să includă cel puțin:

— „X % azot organic de origine animală din care Y % dejecții animaliere” dacă produsul conține doar materii prime de origine animală care furnizează azot organic;

— „X % azot organic de origine vegetală” dacă produsul conține doar materii prime de origine vegetală care furnizează azot organic;

— „X % azot organic de origine animală și vegetală din care Y % din dejecții animaliere” dacă produsul este un amestec de materii prime de origine animală și vegetală care furnizează azot organic.

4.3. Cu ce grad de precizie trebuie menționate informațiile obligatorii pentru CFP 1 (A)?

Această subsecțiune este deosebit de relevantă pentru informațiile referitoare la carbonul organic și la conținutul de materie uscată.

Producătorul este liber să definească gradul de precizie al informațiilor menționate mai sus care este cel mai relevant pentru utilizator. Pentru conținutul de carbon organic și conținutul de materie uscată se recomandă să nu se depășească o zecimală, deoarece o astfel de depășire nu ar fi în conformitate cu precizia metodelor analitice actuale.

4.4. Trebuie menționat azotul amoniacal chiar dacă nu este prezent în produs?

Azotul amoniacal trebuie menționat numai dacă este prezent în produsul finit.

4.5. Este posibil să se menționeze materia organică în locul carbonului organic?

În conformitate cu anexa III partea I punctul 11, este posibil să se facă referire la materia organică în locul carbonului organic sau în plus față de acesta (Corg). Este important să se respecte următorul factor de conversie:

Corg = materie organică × 0,56

Dacă ambele sunt utilizate, materia organică poate fi menționată lângă carbonul organic (Corg) între paranteze sau în secțiunea de informații facultative.

4.6. Unde se pot include informațiile referitoare la data producției?

Data producției este data la care este finalizat procesul de fabricație a produsului. Producătorul trebuie să stabilească data la care a fost finalizată fabricarea produsului. În cazul în care, din cauza sistemului de fabricație sau de depozitare, producătorul nu cunoaște data exactă a producției, data producției poate fi înțeleasă ca data la care produsul este ambalat. Locul exact al datei producției pe etichetă/ambalaj poate varia în funcție de ceea ce este cel mai relevant pentru produsul în cauză, cu condiția ca toate informațiile să apară pe etichetă. Prin urmare, este posibil să se utilizeze așa-numita trasare, și anume referirea la un singur loc de pe etichetă unde este indicată data. Este la latitudinea operatorului economic să utilizeze formatul preferat pentru a indica data (litere sau cifre), cu condiția ca aceasta să fie completă (ziua/luna/anul). Aceste informații au fost scrise cu negru în exemplul de etichetă.

5. CERINȚE SPECIFICE DE ETICHETARE PENTRU CFP 1 (B) ÎNGRĂȘĂMÂNT ORGANO-MINERAL

5.1. Exemplu de etichetă

5.2. Cum se menționează azotul organic și originea materiei organice?

Este responsabilitatea producătorului să furnizeze informații pertinente privind originea materiei organice din îngrășământul organo-mineral. El este, de asemenea, responsabil de menționarea oricăror informații relevante necesare pentru gestionarea riscurilor pentru mediu. Pentru a asigura respectarea de către utilizator a Directivei privind nitrații, menționarea azotului organic trebuie, prin urmare, să includă cel puțin:

— „X % azot organic de origine animală din care Y % dejecții animaliere” dacă produsul conține doar materii prime de origine animală care furnizează azot organic;

— „X % azot organic de origine vegetală” dacă produsul conține doar materii prime de origine vegetală care furnizează azot organic;

— „X % azot organic de origine animală și vegetală din care Y % din dejecții animaliere” dacă produsul este un amestec de materii prime de origine animală și vegetală care furnizează azot organic.

5.3. Trebuie menționată o formă specifică de azot (N), fosfor (P) sau potasiu (K) chiar dacă nu este prezentă în produs?

Formele specifice sau solubilitatea nutrienților trebuie menționate numai dacă sunt prezente în produsul finit.

5.4. Cum se precizează informații pertinente privind eventualele efecte asupra calității aerului cauzate de eliberarea de amoniac din îngrășământ, și cum să se încurajeze utilizatorii să ia măsuri de remediere adecvate atunci când produsul conține uree (CH4N2O)?

Eticheta tuturor produselor fertilizante comercializate în conformitate cu RPF care conțin uree trebuie să reflecte eventualul efect asupra calității aerului cauzat de eliberarea de amoniac din îngrășământ și să încurajeze utilizatorii să ia măsuri de remediere adecvate. De preferință, această mențiune trebuie să fie în apropierea mențiunii privind nutrienții sau sub aceasta ori în secțiunea referitoare la siguranță și mediu.

De exemplu, mențiunea poate avea caracter general, alături de următoarele texte:

„Îngrășământul conține uree, care poate elibera amoniac și poate afecta calitatea aerului. În funcție de condițiile locale, trebuie luate măsuri de remediere adecvate.”

Sau

„Îngrășământul conține uree, care poate elibera amoniac și poate afecta calitatea aerului. În funcție de condițiile locale, trebuie luate măsuri de remediere adecvate. Producătorul îngrășământului a luat deja o măsură de remediere prin încorporarea unui inhibitor de ureează.”

5.5. Cum se poate menționa „conținutul mic de cadmiu”?

Atunci când produsul afișează un conținut de cadmiu mai mic sau egal cu 20 mg/kg de pentaoxid de fosfor (P2O5), este posibil să se menționeze că produsul are conținut mic de cadmiu. Se recomandă ca această mențiune să fie introdusă în secțiunea „Informații suplimentare” de pe etichetă. Există diverse modalități de a afișa această mențiune, sub formă de text și/sau utilizând o pictogramă. Dacă se utilizează o pictogramă, aceasta ar trebui să conțină simbolul chimic Cd, dar niciun simbol care să reprezinte alte caracteristici ale produsului.

5.6. Cu ce grad de precizie pot fi menționate oligoelementele?

Producătorul trebuie să respecte zecimalele indicate în RPF pentru oligoelemente. Pentru mai multe detalii, a se vedea subsecțiunea 6.1.2.

6. CERINȚE SPECIFICE DE ETICHETARE PENTRU CFP 1 (C): ÎNGRĂȘĂMÂNT ANORGANIC

6.1. CFP 1 (C)(I): Îngrășământ anorganic cu macroelemente

6.1.1. Exemplu de etichetă

Propunere de mențiune privind nutrienții pentru un îngrășământ anorganic cu macroelemente și cu oligoelemente, incluzând o trimitere la mențiunea privind îngrășămintele minerale:

ÎNGRĂȘĂMÂNT ANORGANIC SOLID CU MACROELEMENTE Îngrășământ mineral cu oligoelemente NPK (Ca, Mg, S), 16-9-12 (+3 +2 +15)/16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) Sau ÎNGRĂȘĂMÂNT MINERAL [CFP 1(C)(I)(a)] Îngrășământ cu oligoelemente NPK (Ca, Mg, S), 16-9-12 (+3 +2 +15)/16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) Sau ÎNGRĂȘĂMÂNT MINERAL [CFP 1(C)(I)(a)] Îngrășământ cu oligoelemente complex (4) NPK (Ca, Mg, S), 16-9-12 (+3 +2 +15)/16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) Sau ÎNGRĂȘĂMÂNT MINERAL [CFP 1(C)(I)(a)] Îngrășământ complex NPK (Ca, Mg, S), 16-9-12 (+3 +2 +15)/16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6), cu oligoelemente 16 % AZOT (N) TOTAL 7,0 % azot nitric 9,0 % azot amoniacal 9 % PENTAOXID DE FOSFOR (P2O5) TOTAL (= 3,9 % P) 6,7 % pentaoxid de fosfor (P2O5) hidrosolubil (= 2,9 % P). 9,0 % pentaoxid de fosfor (P2O5) solubil în citrat de amoniu neutru (= 3,9 % P). 12 % OXID DE POTASIU (K2O) (= 10 % K) hidrosolubil. 3 % OXID DE CALCIU (CaO) TOTAL (= 2,1 % Ca) 1,0 % CaO (= 0,7 % Ca) hidrosolubil 2 % OXID DE MAGNEZIU (MgO) TOTAL (= 1,2 % Mg) 15 % TRIOXID DE SULF (SO3) (= 6 % S) hidrosolubil. 0,01% bor (B), ca sare de sodiu, hidrosolubil 0,020% cupru (Cu) total, complexat cu HGA, 0,015 % hidrosolubil 0,30% fier (Fe) total 0,26 % ca sulfat, hidrosolubil; 0,04 % chelatat cu EDTA 0,05% mangan (Mn), ca sulfat, hidrosolubil 0,006% molibden (Mo) total, ca sare de sodiu 0,003 % hidrosolubil 0,008% zinc (Zn) total, ca oxid A se utiliza exclusiv în caz de necesitate recunoscută. A nu se depăși doza de aplicare.

Observație: acest exemplu de etichetă indică numai o parte din etichetarea obligatorie (aplicabilă acestei categorii de îngrășământ). Pentru o exemplificare detaliată, a se vedea exemplul de la subsecțiunea 6.5.

6.1.2. Care este numărul minim de zecimale care trebuie precizate pe etichetă?

RPF nu oferă orientări cu privire la numărul de zecimale care trebuie utilizate. Autorul etichetei trebuie să se asigure că aceasta este lizibilă pentru utilizator și, prin urmare, se recomandă următoarele:

— Să se limiteze la zero sau la o zecimală pentru menționarea macroelementelor (N-P-K-Ca-Mg-Na-S), cu excepția celor pentru care valorile minime care trebuie menționate sunt deja definite cu una sau mai multe zecimale în anexa I la RPF.

— Să respecte, pe cât posibil, numărul de zecimale menționat în regulament pentru menționarea oligoelementelor. Dacă este necesar (de exemplu, pentru a respecta limitele de toleranță), se poate utiliza o zecimală în plus, astfel cum se menționează în RPF pentru oligoelemente.

6.1.3. Cum se precizează informații pertinente privind eventualele efecte asupra calității aerului cauzate de eliberarea de amoniac din îngrășământ, și cum să se încurajeze utilizatorii să ia măsuri de remediere adecvate atunci când produsul conține uree (CH4N2O)?

Eticheta tuturor produselor fertilizante comercializate în conformitate cu RPF care conțin uree trebuie să reflecte eventualul efect asupra calității aerului cauzat de eliberarea de amoniac din îngrășământ și să încurajeze utilizatorii să ia măsuri de remediere adecvate. De preferință, această mențiune trebuie să fie în apropierea mențiunii privind nutrienții sau sub aceasta ori în secțiunea referitoare la siguranță și mediu.

De exemplu, mențiunea poate avea caracter general, alături de următoarele texte:

„Îngrășământul conține uree, care poate elibera amoniac și poate afecta calitatea aerului. În funcție de condițiile locale, trebuie luate măsuri de remediere adecvate.”

sau

„Îngrășământul conține uree, care poate elibera amoniac și poate afecta calitatea aerului. În funcție de condițiile locale, trebuie luate măsuri de remediere adecvate. Producătorul îngrășământului a luat deja o măsură de remediere prin încorporarea unui inhibitor de ureează.”

6.1.4. Cum se poate menționa „conținutul mic de cadmiu”?

Atunci când produsul afișează un conținut de cadmiu mai mic sau egal cu 20 mg/kg de pentaoxid de fosfor (P2O5), este posibil să se menționeze că produsul are conținut mic de cadmiu. Se recomandă ca această mențiune să fie introdusă în secțiunea „Informații suplimentare” a etichetei. Există diverse modalități de a afișa această mențiune, sub formă de text și/sau utilizând o pictogramă. Dacă se utilizează o pictogramă, aceasta ar trebui să conțină simbolul chimic Cd, dar niciun simbol care să reprezinte alte caracteristici ale produsului.

6.2. CFP 1(C)(I)(a): Îngrășământ anorganic solid cu macroelemente

6.2.1. Exemplu de etichetă

A se consulta exemplul din subsecțiunea 7.1.

6.2.2. Exemplu de granulometrie

A se vedea mai jos în subsecțiunea 6.2.3.

6.2.3. Cum pot fi indicate pe etichetă granulometria și unitatea fizică? Este permis să se facă trimitere la mai mult de o sită atunci când se indică granulometria unui produs?

Tipul sau tipurile de site trebuie definite de către producător în funcție de produs.

De preferință, informațiile referitoare la granulometrie și la unitatea fizică trebuie furnizate grupat pe etichetă. Informații suplimentare privind granulometria pot fi furnizate în mod facultativ de către producător, cu condiția ca ele să fie conforme cu RPF.

În plus, trebuie să se poată indica mai mult de o formă a unității fizice, din motive de stabilitate, de exemplu, poate fi prezentă o combinație a mai multor unități fizice.

Exemplu: Descrierile obligatorii de pe etichetă ale granulometriei și ale unității fizice pentru un îngrășământ anorganic solid cu macroelemente:

Granulometrie: Pulbere. 90 % din produs trece printr-o sită cu ochiuri de 1 mm. Granulometrie: Granule. X % din produs trece printr-o sită cu ochiuri de Y mm.

Exemplu: Descrierile alternative de pe etichetă ale granulometriei și ale unității fizice pentru un îngrășământ anorganic solid cu macroelemente trebuie să fie conforme cu cerințele din anexa III partea II CFP 1(C)(I)(a) punctul 2:

Granulometrie: Combinație de pulbere și perle. X % din produs trece printr-o sită cu ochiuri de 1 mm, iar restul de Y % trece printr-o sită cu ochiuri de Z mm. Granulometrie: Granule. 95 % din produs are o dimensiune granulară cuprinsă între 2,0 și 4,5 mm.

6.2.4. Care este definiția „peliculării”?

Informațiile specifice privind îngrășămintele peliculate trebuie grupate cât mai mult posibil pe etichetă. Informațiile privind îngrășămintele peliculate care trebuie furnizate se referă la:

— Perioada de funcționalitate a îngrășământului peliculat;

— Tipul de agent de peliculare menționat în anexa III partea II CFP 1(C)(I)(a) punctul 4.

6.2.5. Cum se menționează perioada de funcționalitate a îngrășământului peliculat?

A se vedea recomandările de mai sus, din subsecțiunea 2.5.

6.2.6. Cum se menționează tipul de agent de peliculare?

În ceea ce privește îngrășămintele anorganice solide peliculate, trebuie să se indice denumirea comercială a agentului (agenților) de peliculare și procentul de îngrășământ peliculat de fiecare agent. În cadrul RPF, pelicula este un polimer sau sulf care controlează pătrunderea apei în particulele cu nutrienți și, astfel, eliberarea nutrienților. Aceste informații trebuie urmate de mențiunile: „Rata de eliberare a nutrienților poate varia în funcție de temperatura substratului. Poate fi necesară o ajustare a procesului de fertilizare.” În cazul în care îngrășământul este acoperit integral sau parțial cu sulf ca peliculă, prima mențiune trebuie reformulată astfel: „Rata de eliberare a nutrienților poate varia în funcție de temperatura substratului și de activitatea biologică.”

Exemplu care include toate informațiile obligatorii privind îngrășămintele peliculate:

Un produs cu X-Y luni. 100 % din produs este acoperit cu DENUMIREA MĂRCII®. Rata de eliberare a nutrienților poate varia în funcție de temperatura substratului. Poate fi necesară o ajustare a procesului de fertilizare. Nu este permisă o nouă aplicare la mai puțin de Y săptămâni.

6.2.7. Cum se poate redacta eticheta pentru îngrășămintele obținute prin minerit?

Mineritul este extracția unor minerale valoroase sau a altor materiale geologice din pământ, de obicei din zăcământul de minereu, filon, venă geologică, recif sau depozit aluvionar. Aceste zăcăminte sunt surse naturale de minerale care sunt utilizate ca îngrășăminte anorganice ca atare sau ca materii prime pentru a produce (unele) îngrășăminte anorganice.

Din cauza originii naturale a acestor îngrășăminte obținute prin minerit, conținutul de impurități prezente în mod natural (minerale care nu sunt importante pentru produs) poate varia în produs în timpul procesului de extracție. Totuși, deoarece impuritățile trebuie să nu fie incluse în lista de ingrediente (a se vedea subsecțiunea 2.7 din prezentul document de orientare pentru mai multe informații), numai produsul extras prin mineri (mineralul extras) în sine trebuie considerat ingredient și, prin urmare, indicat în secțiunea privind ingredientele, de pe etichetă.

De mulți ani de zile, unele îngrășăminte obținute prin minerit sunt cunoscute sub denumirea lor mineralogică. Prin urmare, atunci când sunt incluse pe etichetă în secțiunea de ingrediente, este posibil să se utilizeze denumirile minerale (de exemplu, silvinit, langbeinit) în plus față de denumirile utilizate în conformitate cu articolul 18 din Regulamentul CLP, precum și numărul de identificare corespunzător al materialului (numărul CAS sau numărul CE), dacă este disponibil.

Exemplu: Lista de ingrediente de pe eticheta îngrășămintelor obținute prin minerit (langbeinit care apare în mod natural): Ingrediente: Langbeinit (sulfat de magneziu și potasiu), nr. CAS 14977-37-8 (Substanțe și amestecuri din materiale prime virgine)

6.3. CFP 1(C)(I)(b): Îngrășământ anorganic lichid cu macroelemente

Propunere de mențiune privind nutrienții pentru un îngrășământ anorganic lichid cu macroelemente și cu oligoelemente, incluzând o trimitere la mențiunea privind îngrășămintele minerale:

ÎNGRĂȘĂMÂNT ANORGANIC LICHID CU MACROELEMENTE NPK (Ca, Mg, S) îngrășământ cu oligoelemente, 16-9-12 (+3 +2 +15)/16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) Sau ÎNGRĂȘĂMÂNT MINERAL LICHID [CFP 1(C)(I)(b)] NPK (Ca, Mg, S) îngrășământ cu oligoelemente, 16-9-12 (+3 +2 +15)/16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) Sau ÎNGRĂȘĂMÂNT MINERAL LICHID [CFP 1(C)(I)(b)] NPK (Ca, Mg, S) îngrășământ 16-9-12 (+3 +2 +15)/16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) cu oligoelemente 16 % AZOT (N) TOTAL 7,0 % azot nitric 9,0 % azot amoniacal 9 % PENTAOXID DE FOSFOR (P2O5) TOTAL (= 3,9 % P) 9,0 % pentaoxid de fosfor (P2O5) hidrosolubil (= 3,9 % P). 12 % OXID DE POTASIU (K2O) (= 10 % K) hidrosolubil. 3 % OXID DE CALCIU (CaO) (= 2,1 % Ca) hidrosolubil. 2 % OXID DE MAGNEZIU (MgO) (= 1,2 % Mg) hidrosolubil. 15 % TRIOXID DE SULF (SO3) (= 6 % S) hidrosolubil. Oligoelementele sunt complet hidrosolubile: 0,01 % bor (B), ca sare de sodiu; 0,020 % cupru (Cu), complexat cu HGA; 0,30 % fier (Fe), 0,26 % ca sulfat, 0,04 % chelatat cu EDTA; 0,05 % mangan (Mn), ca sulfat; 0.006 % molibden (Mo), ca sare de sodiu; 0,008 % zinc (Zn), ca sulfat A se utiliza exclusiv în caz de necesitate recunoscută. A nu se depăși doza de aplicare.

Observație: acest exemplu de etichetă indică numai o parte din etichetarea obligatorie (aplicabilă acestei categorii de îngrășământ). Pentru o exemplificare detaliată, a se vedea exemplul de la subsecțiunea 6.5.

6.4. CFP 1(C)(II): Îngrășământ anorganic cu oligoelemente

6.4.1. CFP 1(C)(II)(a): Îngrășământ anorganic simplu cu oligoelemente

Propunere de mențiune privind nutrienții pentru un îngrășământ anorganic simplu cu oligoelemente, incluzând o trimitere la mențiunea privind îngrășămintele minerale:

ÎNGRĂȘĂMÂNT ANORGANIC SIMPLU CU OLIGOELEMENTE îngrășământ mineral cu oligoelemente Sau ÎNGRĂȘĂMÂNT ANORGANIC SIMPLU CU OLIGOELEMENTE îngrășământ mineral cu oligoelemente, 5,3 % Fe Sau ÎNGRĂȘĂMÂNT MINERAL CU OLIGOELEMENTE [CFP 1(C)(II)(a)] 5,3% fier (Fe) total 2,2 % ca sulfat, hidrosolubil 3,1 % chelatat cu EDTA, 1,5 % hidrosolubil A se utiliza exclusiv în caz de necesitate recunoscută. A nu se depăși doza de aplicare.

Observație: acest exemplu de etichetă indică numai o parte din etichetarea obligatorie (aplicabilă acestei categorii de îngrășământ). Pentru o exemplificare detaliată, a se vedea exemplul de la subsecțiunea 6.5.

6.4.2. CFP 1(C)(II)(b): Îngrășământ anorganic compus cu oligoelemente

Propunere de mențiune privind nutrienții pentru un îngrășământ anorganic compus cu oligoelemente, incluzând o trimitere la mențiunea privind îngrășămintele minerale:

ÎNGRĂȘĂMÂNT ANORGANIC COMPUS CU OLIGOELEMENTE îngrășământ mineral cu oligoelemente în soluție Sau ÎNGRĂȘĂMÂNT ANORGANIC COMPUS CU OLIGOELEMENTE îngrășământ mineral cu oligoelemente în soluție, 0,2 % B, 0,52 % Cu, 2,3 % Fe, 0,5 % Mn, 0,06 % Mo, 0,8 % Zn Sau ÎNGRĂȘĂMÂNT MINERAL CU OLIGOELEMENTE ÎN SOLUȚIE [CFP 1(C)(II)(b)] Oligoelementele sunt complet hidrosolubile: 0,2 % bor (B), ca sare de sodiu; 0,52 % cupru (Cu), ca sulfat, complexat cu HGA; 2,30 % fier (Fe), 1,04 % chelatat cu EDTA; 0,5 % mangan (Mn), ca sulfat; 0,06 % molibden (Mo), ca sare de sodiu; 0,8 % zinc (Zn), ca sulfat. sau 0,2 % bor (B), ca sare de sodiu, hidrosolubil 0,52 % cupru (Cu), complexat cu HGA, hidrosolubil 2,30 % fier (Fe) ca sulfat; 1,04 % chelatat cu EDTA hidrosolubil 0,5 % mangan (Mn), ca sulfat, hidrosolubil 0,06 % molibden (Mo) ca sare de sodiu, hidrosolubil 0,8 % zinc (Zn), ca sulfat, hidrosolubil A se utiliza exclusiv în caz de necesitate recunoscută. A nu se depăși doza de aplicare.

Observație: acest exemplu de etichetă indică numai o parte din etichetarea obligatorie (aplicabilă acestei categorii de îngrășământ). Pentru o exemplificare detaliată, a se vedea exemplul de la subsecțiunea 6.5.

6.5. Exemplu de etichetă completă CFP 1(C)

7. CERINȚE SPECIFICE DE ETICHETARE PENTRU CFP 2: AMENDAMENT MINERAL BAZIC

7.1. Exemple de etichetă

Exemplul 1

Exemplul 2:

7.2. Referințe normative, explicații și completări facultative

Exemple de completări facultative pe etichetă la secțiunea „Informații suplimentare”:

— Etichetare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (5) sau cu standardul EN 14069

Din 2014, amendamentele minerale bazice au fost etichetate în conformitate cu criteriile stabilite în Regulamentul (CE) nr. 2003/2003, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 463/2013 al Comisiei (6). Pentru a asigura o anumită coerență în ceea ce privește informațiile de etichetare și pentru a oferi utilizatorilor informații familiare, o mențiune privind etichetarea în conformitate cu acest regulamentul poate fi prezentă facultativ în secțiunea „Informații suplimentare”.

Alternativ, o mențiune privind denumirea produsului în conformitate cu standardul EN 14069 (7) poate fi indicată facultativ pe eticheta amendamentului mineral bazic. Acest standard european specifică cerințele standard și cele superioare pentru produsele de origine naturală și produsele din procese industriale care urmează să fie utilizate ca amendamente minerale bazice în agricultură.

— Referirea la reactivitate

Anexa III la RPF prevede o mențiune privind reactivitatea și metoda de determinare a reactivității.

În practicile comerciale existente, sunt recunoscute trei metode pentru determinarea reactivității amendamentelor minerale bazice:

(a) determinarea reactivității amendamentelor minerale bazice carbonatate și silicate cu acid clorhidric;

(b) determinarea efectului unui produs prin incubarea în sol;

(c) determinarea reactivității prin metoda titrării automate cu acid citric.

Anexa I la RPF stabilește cerințe minime pentru reactivitate în raport cu testul cu acid clorhidric sau de testele de incubație. În unele state membre ale UE, reactivitatea amendamentelor minerale bazice este măsurată cu ajutorul unui alt test: metoda cu acid citric [astfel cum este în prezent descrisă în standardul EN 16357 (8)]. Totuși, această metodă nu este inclusă în anexa I la RPF, prin urmare, nu poate fi utilizată pentru a dovedi conformitatea cu cerințele din anexă.

Cerințele specifice de etichetare pentru CFP 2 din anexa III nu prevăd o menționare obligatorie a unuia dintre cele două teste incluse în anexa I. Prin urmare, producătorul are posibilitatea, în scopul etichetării, de a alege unul dintre testele de măsurare disponibile, cel care se potrivește cel mai bine produsului și care are cea mai mare valoare pentru utilizator, și de a menționa în consecință reactivitatea produsului său.

8. CERINȚE SPECIFICE DE ETICHETARE PENTRU CATEGORIA CFP 3: AMELIORATOR DE SOL

8.1. CFP 3(A): Ameliorator organic de sol

8.1.1. Exemple de etichetă

Exemplul 1: pentru etichetarea unui ameliorator organic de sol care conține 100 % turbă, care urmează să fie utilizat, de exemplu, ca ameliorator pentru cultivarea afinilor:

Exemplul 2 pentru etichetarea unui ameliorator voluminos de sol pe bază de compost:

8.1.2. Referințe normative, explicații și completări facultative

Pot fi adăugate facultativ reglementări naționale, atât în ceea ce privește utilizarea produsului, cât și în ceea ce privește conformitatea cu cerințele pentru introducerea pe piața națională, cu condiția ca ele să fie clare pentru utilizator și separate de eticheta prevăzută de RPF.

Printre posibilele mențiuni privind respectarea RPF se numără:

„Produsul îndeplinește cerințele stabilite pentru CFP 3(A) (ameliorator organic de sol) în partea II din anexa I și pentru CMC 3 (compost) în partea II din anexa II la RPF.”

„Produsul îndeplinește cerințele prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului (9) (producția ecologică și etichetarea produselor ecologice).”

„Procesul de producție și produsul au făcut obiectul unui control extern în conformitate cu modulul D1: asigurarea calității procesului de producție, astfel cum este descris în partea II din anexa IV la RPF.”

8.2. CFP 3(B): Ameliorator anorganic de sol

8.2.1. Exemplu de etichetă

8.2.2. Referințe normative, explicații și completări facultative

Anexa I la RPF nu prevede criterii sau parametri de eficiență pentru amelioratorii anorganici de sol, ceea ce înseamnă că nu este necesar să se prevadă cerințe specifice de etichetare a produselor. În absența unor criterii armonizate și a standardelor aferente, furnizorii de produse sunt încurajați să furnizeze informații privind eficiența produsului în secțiunea „Informații suplimentare”.

9. CERINȚE SPECIFICE DE ETICHETARE PENTRU CFP 4: SUBSTRAT DE CULTURĂ

Un produs CFP 4 este compus dintr-o singură componentă voluminoasă (pentru volum) sau dintr-un amestec de componente voluminoase (pentru volum) (de exemplu, turbă, fibre lemnoase, fibre de nucă de cocos, compost, perlit expandat).

9.1. Exemple de etichetă

Exemplul 1: etichetarea unui substrat de cultură pe bază de vată mineral

Exemplul 2: substrat de cultură alcătuit numai din componente voluminoase (pentru volum)

Un substrat de cultură nu poate conține îngrășăminte, amendamente minerale bazice, biostimulatori ai plantelor sau produse care aparțin altor CFP. Acest tip de substrat de cultură (CFP 4) este introdus pe piață pentru aplicații excepționale în cazul cărora adăugarea de produse care aparțin altor PFC nu este esențială. El va servi și ca bază pentru amestecurile de produse fertilizante (CFP 7) care conțin alte CFP. Orice substrat de cultură (CFP 4) amestecat cu unul sau mai multe produse din oricare altă CFP (de exemplu, îngrășământ, amendament mineral bazic, biostimulatori ai plantelor) se încadrează în CFP 7. Un exemplu este prezentat în secțiunea 12 privind cerințele de etichetare pentru CFP 7.

Observație: Acest cadru de alcătuire a unei etichete este un exemplu general și orientativ al structurii etichetelor.

9.2. Referințe normative, explicații și completări facultative

Pot fi adăugate facultativ reglementări naționale, cu condiția ca acestea să fie clare pentru utilizator și separate de eticheta prevăzută în RPF.

10. CERINȚE SPECIFICE DE ETICHETARE PENTRU CFP 5: INHIBITORI

10.1. CFP 5(A): Inhibitor de nitrificare

Exemplu:

10.2. CFP 5(B): Inhibitor de denitrificare

În momentul de față nu sunt disponibili inhibitori de denitrificare pe piața UE. Aspectul general al etichetei trebuie să fie similar cu aspectul pentru un inhibitor de nitrificare și/sau de ureează.

10.3. CFP 5(C): Inhibitor de ureează

Exemplu:

11. CERINȚE SPECIFICE DE ETICHETARE PENTRU CFP 6: BIOSTIMULATOR AL PLANTELOR

11.1. Exemple de etichetă

11.1.1. CFP 6(A): Biostimulator microbian al plantelor

11.1.2. CFP 6(B): Biostimulator nemicrobian al plantelor

11.2. Cum se etichetează forma fizică a produsului?

Trebuie indicată forma fizică (lichidă sau solidă).

11.3. Cum se precizează instrucțiunile relevante referitoare la eficacitatea produsului, incluzând practicile de gestionare a solului, îngrășămintele chimice, incompatibilitatea cu produsele de protecție a plantelor, dimensiunea recomandată a duzelor de pulverizare, presiunea de pulverizare și alte măsuri antideviere?

Instrucțiunile de utilizare pot fi furnizate sub formă de tabel, astfel cum se indică în exemplele din subsecțiunea 11.1, inclusiv informații privind, de exemplu, plantele de cultură, doza de aplicare, metoda de aplicare, etapa de aplicare, numărul de aplicări și mențiunile. Efectele menționate trebuie să corespundă celor indicate în definiția biostimulatorului, și anume: utilizarea eficientă a nutrienților, toleranța la stresul abiotic, caracteristicile calitative sau disponibilitatea nutrienților captați în sol sau în rizosferă. De preferință, acestea trebuie să fie completate cu efectele menționate identificate în standardele armonizate pentru biostimulatori.

11.4. Cum se menționează faptul că microorganismele pot provoca reacții de sensibilizare?

Eticheta trebuie să conțină următoarea frază: „Microorganismele pot provoca reacții de sensibilizare”. Această frază trebuie inclusă împreună cu alte fraze de pericol în secțiunea „Informații privind siguranța și mediul” de pe etichetă.

11.5. Cum se precizează data producției și data expirării și unde trebuie să apară ele pe etichetă?

Data producției și data expirării trebuie menționate pe etichetă. Este la latitudinea producătorului să stabilească data expirării produsului. Data producției și data expirării pot fi amplasate și direct pe ambalaj sau pe un pliant (în cazul unui produs în vrac).

11.6. Instrucțiuni specifice pentru biostimulatorii microbieni

În secțiunea „Mențiune referitoare la conținut” de pe etichetă se indică toate microorganismele adăugate în mod intenționat. În cazul în care microorganismul are mai multe tulpini, se indică tulpinile adăugate în mod intenționat. Concentrația microorganismelor se exprimă ca număr de unități active per volum sau greutate sau sub orice altă formă care este relevantă pentru microorganism, de exemplu, unități formatoare de colonii per gram (CFU/g).

12. CERINȚE SPECIFICE DE ETICHETARE PENTRU CFP 7: AMESTEC DE PRODUSE FERTILIZANTE

Astfel cum se menționează în RPF, toate cerințele de etichetare aplicabile tuturor produselor fertilizante UE componente se aplică amestecului de produse fertilizante. Pentru a înțelege mai bine, cerințele de etichetare specifice fiecărei CFP sunt identificate mai jos printr-un cod de culoare, în exemplele de etichetare.

12.1. Exemple de etichetă

Următoarele exemple presupun că amestecul nu are ca rezultat o modificare a caracterului fiecărei componente a amestecurilor de produse fertilizante în cauză.

Exemplul 1: Etichetarea unui amestec de produse fertilizante compus din 2 produse fertilizante UE din aceeași CFP [o CFP 1(C) (fond albastru deschis) deja conformă UE cu o altă CFP 1(C) deja conformă UE (fond albastru închis)]

Exemplul 2: Etichetarea unui amestec de produse fertilizante cu 2 funcții menționate: amestec între o CFP 1(C) (îngrășământ anorganic) (fond albastru) deja conformă UE și o altă CFP 5 (inhibitor) deja conformă UE (fond portocaliu)

Exemplul 3: Etichetarea unui amestec de produse fertilizante cu 3 funcții menționate: CFP 4 (substrat de cultură) (fond roșu) cu o CFP 1(C)(I) (îngrășământ anorganic solid compus cu macroelemente) (fond albastru) și o CFP 2 (amendament mineral bazic) (fond portocaliu)

Astfel cum s-a explicat în secțiunea 9, orice substrat de cultură amestecat cu una sau mai multe alte CFP (de exemplu, îngrășământ, amendament mineral bazic, biostimulatorii) este un amestec de produse fertilizante.

Exemplul 4: Etichetarea unui amestec de produse fertilizante cu 3 funcții menționate: CFP 1(C) (îngrășământ anorganic) (fond albastru) + CFP 2 (amendament mineral bazic) (fond portocaliu) + CFP 6(B) (biostimulator nemicrobian al plantelor) (fond roșu)

Exemplul 5: Etichetarea unui amestec de produse fertilizante cu 2 funcții menționate: CFP 6(B) (biostimulator nemicrobian al plantelor) (fond roșu) și CFP 1(B) (îngrășământ organic) (fond albastru)

12.2. Cum se pot exprima cerințele de etichetare pentru CFP 7?

Astfel cum se specifică în anexa III la RPF, pentru amestecul de produse fertilizante se aplică cerințele de etichetare ale tuturor produselor fertilizante UE componente. Ele vizează produsul finit.

Dacă o cerință de etichetare se aplică numai unui singur produs fertilizant UE component, ea se aplică și amestecului final de produse fertilizante. Cu alte cuvinte, o cerință de etichetare care este relevantă pentru o componentă este relevantă și pentru tot amestecul.

Ca regulă generală, cerințele de etichetare pentru produsele fertilizante UE componente vizează amestecul final de produse fertilizante.

Dacă sunt prevăzute un conținut sau concentrații minime pentru un produs fertilizant UE specific care intră în alcătuirea unui amestec de produse fertilizante, ele nu se aplică amestecului.

Exemplu: Conținutul de nutrienți al unui amestec de produse fertilizante, din care 10 % este îngrășământ organic solid cu 4 % azotul (N) total și 12 % oxid de potasiu total (K2O), sub formă de nutrienți menționați, va fi exprimat pentru amestecul final de produse astfel:

— 0,4 % azot (N) total

— 1,2 % oxid de potasiu (K2O) total

Cerința privind conținutul minim de 1 % de azot total pentru îngrășămintele organice solide nu se aplică amestecului de produse fertilizante.

Dacă o cerință de etichetare nu prevede nicio informație utilă atunci când vizează amestecul final de produse fertilizante sau dacă nu poate viza amestecul final de produse fertilizante, atunci ea vizează produsul fertilizant UE component specific în cauză. În acest caz, se indică procentajul produsului fertilizant UE component în amestecul de produse fertilizante.

Exemplu: Etichetarea reactivității unui amestec de produse fertilizante care conține un amendament mineral bazic se menționează după cum urmează:

Dacă o cerință de etichetare vizează mai multe produse fertilizante UE componente, dar are moduri diferite de exprimare, cerințele de etichetare se menționează pe eticheta amestecului final de produse fertilizante și, respectiv, se exprimă pentru fiecare CFP.

Exemplu: Granulometria poate fi exprimată în % în funcție de masa produsului care trece prin site diferite (printr-o sită cu ochiuri de 1,0 mm pentru amendamentele minerale bazice și printr-o anumită sită pentru îngrășămintele anorganice solide, care poate fi diferită de sita cu ochiuri de 1,0 mm).

Granulometria unui amestec de produse fertilizante care conține un amendament mineral bazic și un îngrășământ anorganic solid poate fi etichetată după cum urmează:

Dacă se aplică o dată de expirare pentru un produs fertilizant UE component, ea se va aplica și amestecului final de produse fertilizante. Data expirării trebuie adaptată în funcție de amestecul final de produse fertilizante și nu poate fi ulterioară celei aplicabile produsului fertilizant UE component.

Dacă această cerință se aplică mai multor componente ale produselor fertilizante UE, se aplică data cea mai restrictivă.

Dacă un număr de organism de notificare este prezent pe eticheta unuia sau mai multor produse fertilizante UE componente, el trebuie aplicat și pe eticheta amestecului final de produse fertilizante, menționând produsul fertilizant UE component.

Exemplu: Amestec de produse fertilizante compus dintr-un produs fertilizant UE care fost supus modulului D1

Numărul organismului notificat: 0123 (inhibitor)

Numărul organismului notificat trebuie menționat pe etichete numai pentru produsele fertilizante a căror conformitate a fost evaluată prin modulul A1 și modulul D1.

(1) Regulamentul (UE) 2019/1009 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iunie 2019 de stabilire a normelor privind punerea la dispoziție pe piață a produselor fertilizante UE și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1069/2009 și (CE) nr. 1107/2009 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2003/2003 (JO L 170, 25.6.2019, p. 1).

(2) Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor, de modificare și de abrogare a Directivelor 67/548/CEE și 1999/45/CE, precum și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 (JO L 353, 31.12.2008, p. 1).

(3) Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unor norme sanitare privind subprodusele de origine animală și produsele derivate care nu sunt destinate consumului uman și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1774/2002 (Regulament privind subprodusele de origine animală) (JO L 300, 14.11.2009, p. 1).

(4) Se aplică numai îngrășămintelor care corespund definiției pentru „complex” (fiecare unitate fizică conține toți nutrienţii menționați în conținutul menționat al acestora).

(5) Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 octombrie 2003 privind îngrășămintele (JO L 304, 21.11.2003, p. 1).

(6) Regulamentul (UE) nr. 463/2013 al Comisiei din 17 mai 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului privind îngrășămintele în sensul adaptării anexelor I, II și IV ale acestuia la progresul tehnic (JO L 134, 18.5.2013, p. 1).

(7) EN 14069:2017, Amendamente minerale bazice – Denumiri, specificații și etichetare.

(8) EN 16357:2013, Amendamente minerale bazice carbonatate – Determinarea reactivității – Metoda de titrare automată cu acid citric.

(9) JO L 189, 20.7.2007, p. 1.