Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI privind mobilizarea Fondului de solidaritate al UE /* COM/2012/0538 final - 2012/ () */





EXPUNERE DE MOTIVE Acordul interinstituțional din 17 mai 2006[1] permite mobilizarea Fondului de solidaritate al Uniunii Europene, în limita unui plafon anual de 1 miliard EUR, suplimentar față de rubricile corespunzătoare din cadrul financiar. Condițiile de eligibilitate pentru a accesa fondul sunt detaliate în Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 al Consiliului[2]. Pe baza cererilor de asistență din fond prezentate de Italia la 27 iulie 2012 legate de o serie de cutremure care au avut loc în Italia în mai 2012, calculul ajutorului din Fondul de solidaritate care se bazează pe o estimare a daunelor totale cauzate este după cum urmează: || || || || || (în EUR) || Daune directe acceptate || Prag || Suma bazată pe 2,5% || Suma bazată pe 6 % || Valoarea totală a ajutorului propus Italia - cutremurele din 2012 || 13 113,498 milioane || 3 606 milioane || 90 165 575 || 580 026 784 || 670 192 359 Total || || || || || 670 192 359 Ca urmare a examinării cererii[3] și având în vedere subvenția maximă care poate fi acordată din fond, precum și posibilitățile de realocare a creditelor în cadrul rubricii care necesită cheltuieli suplimentare, Comisia propune mobilizarea din Fondul de Solidaritate al Uniunii Europene a sumei totale de 670 192 359 EUR, care să fie alocată rubricii 3b din cadrul financiar. Prin prezentarea acestei propuneri de mobilizare a fondului, Comisia inițiază procedura simplificată de discuție trilaterală, astfel cum se prevede la punctul 26 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006, în vederea obținerii acordului celor două componente ale autorității bugetare cu privire la necesitatea utilizării fondului și cu privire la suma solicitată. Comisia invită fiecare componentă a autorității bugetare să informeze cealaltă componentă și Comisia de intențiile sale. În cazul unui dezacord din partea uneia dintre cele două componente ale autorității bugetare, va fi organizată o reuniune oficială trilaterală. Comisia va înainta un proiect de buget rectificativ (PBR) pentru a înscrie în bugetul 2012 creditele de angajament și de plată specifice, astfel cum se prevede la punctul 26 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006. Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI privind mobilizarea Fondului de solidaritate al UE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară[4], în special punctul 26, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 al Consiliului din 11 noiembrie 2002 de instituire a Fondului de solidaritate al Uniunii Europene[5], având în vedere propunerea Comisiei[6], întrucât: (1) Uniunea Europeană a creat Fondul de solidaritate al Uniunii Europene („fondul”) pentru a-și exprima solidaritatea față de populația din regiunile afectate de catastrofe. (2) Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 permite mobilizarea Fondului în limita unui plafon anual de 1 miliard EUR. (3) Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 cuprinde dispozițiile care permit mobilizarea fondului. (4) Italia a depus o cerere pentru mobilizarea fondului, referitoare la o catastrofă cauzată de o serie de cutremure care au avut loc în această țară, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2012, se mobilizează suma de 670 192 359 EUR, în credite de angajament și de plată, din Fondul de solidaritate al Uniunii Europene. Articolul 2 Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Adoptată la Bruxelles, Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu Președintele Președintele [1] JO C 139, 14.6.2006, p. 1. [2] JO L 311, 14.11.2002, p. 3. [3] Comunicarea C(2012) 6458 adresată Comisiei privind o cerere de mobilizare a Fondului de solidaritate al Uniunii Europene, depusă de Italia. [4] JO C 139, 14.6.2006, p. 1. [5] JO L 311, 14.11.2002, p. 3. [6] JO C […], […], p. […] și JO C […], […], p. […].