RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 327/47

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Directivelor 78/660/CEE și 83/349/CEE ale Consiliului în ceea ce privește dezvăluirea informațiilor nefinanciare și privind diversitatea de către anumite societăți și grupuri mari

COM(2013) 207 final – 2013/0110 (COD)

2013/C 327/10

Raportor: dna Evelyne PICHENOT

La 2 mai și la 21 mai 2013, în conformitate cu articolul 50 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Consiliul și respectiv Parlamentul European au hotărât să consulte Comitetul Economic și Social European cu privire la

Propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Directivelor 78/660/CEE și 83/349/CEE ale Consiliului în ceea ce privește dezvăluirea informațiilor nefinanciare și privind diversitatea de către anumite societăți și grupuri mari

COM(2013) 207 final – 2013/0110 (COD).

Secțiunea pentru piața unică, producție și consum, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 27 iunie 2013.

În cea de-a 491-a sesiune plenară, care a avut loc la 10 și 11 iulie 2013 (ședința din 11 iulie 2013), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 95 de voturi pentru, 31 de voturi împotrivă și 4 abțineri.

1. Concluzii și recomandări

1.1 Comitetul salută propunerile Comisiei de modificare a directivelor contabile, atât sub aspectul dezvăluirii informațiilor nefinanciare, cât și al asigurării diversității în cadrul organelor de conducere. Aceste modificări restrânse contribuie la îmbunătățirea cadrului de guvernanță corporativă al UE (1).

1.2 Comitetul recomandă Parlamentului European și Consiliului să ia în considerare echilibrul obținut prin intermediul acestor modificări, care sporesc transparența socială, societală, de mediu și guvernanță (criterii ESG). Propunerea Comisiei prezintă un dispozitiv flexibil și adecvat de îmbunătățire a comunicării cu acționarii, investitorii, lucrătorii și celelalte părți interesate. Ea nu vizează decât societățile mari, evitând să impună cerințe suplimentare întreprinderilor de dimensiuni mai mici.

2. Recomandări

2.1 Comitetul recunoaște că o combinație echilibrată a elementelor următoare permite furnizarea de informații nefinanciare acționarilor reuniți în Adunare generală și oferă toate datele necesare părților interesate ale marilor societăți. Acest ansamblu de criterii urmărește îndeplinirea obiectivelor de transparență și coerență evocate: — raportul anual va conține informații nefinanciare semnificative; — informațiile vor privi în special chestiunile de mediu, sociale și referitoare la lucrători, respectarea drepturilor omului și combaterea corupției; — informațiile se vor referi la politicile întreprinderii în legătură cu aspectele menționate, la rezultatele acestor politici, la riscurile și incertitudinile aferente, precum și la modul în care societatea le gestionează; — dispozițiile se aplică tuturor societăților de capital care intră sub incidența directivelor contabile existente; — dispozițiile se aplică doar societăților cu un număr de angajați de peste 500, care fie au un bilanț care depășește în total 20 de milioane EUR, fie au o cifră de afaceri de peste 40 de milioane EUR, ceea ce face ca IMM-urile să fie excluse de la obligația prezentării de informații nefinanciare; — întreprinderile pot utiliza cadrele naționale, ale UE sau internaționale, care definesc principii și/sau indicatori, precum și orientări privind publicarea de rapoarte; — întreprinderea va acorda prioritate informațiilor relevante care o privesc; — impunerea principiului „conformare sau justificare” introduce obligația raportării, lăsând totuși o oarecare libertate întreprinderii, în cazul în care aceasta consideră că nedivulgarea informațiilor se justifică; — flexibilitatea dispozitivului permite menținerea sub control a sarcinilor administrative, în special prin intermediul posibilității de a întocmi, în continuare, un raport separat care satisface aceleași cerințe și face parte din raportul anual.

2.2 Comitetul consideră că, în vederea asigurării echilibrului preconizat, adoptarea propunerii de directivă de modificare a directivelor contabile intervine într-un moment propice: — într-o perioadă în care societatea civilă acordă din ce în ce mai multă atenție impactului întreprinderilor asupra societății, în care statelor și mediului de afaceri li se pretinde o transparență sporită și în care investițiile responsabile din punct de vedere social iau amploare (2); — într-un context în care legislațiile și recomandările naționale extrafinanciare ale statelor membre rămân diferite, dar converg și în care – în ultimul deceniu – au fost revizuite cadrele internaționale de referință precum cele ale OCDE și ale OIM, a fost elaborat standardul internațional ISO 26000 și s-au impus instrumente de raportare extrafinanciară precum cele ale Inițiativei de Raportare Globală (Global Reporting Initiative - GRI), Federației europene a companiilor de analiză financiară (European Federation of Financial Analysis Societies - EFFAS), agențiilor de rating, organismelor de analiză societală și cadrelor de referință sectoriale; — într-un moment în care, pe plan european și internațional, concluziile trase de pe urma crizei financiare, economice, sociale și de mediu impun creșterea transparenței (3) în materie de investiții, de fiscalitate și de combatere a corupției, mai ales în sectoarele extractive; — într-o etapă în care sunt elaborate instrumente de măsurare a impactului ecologic al activităților productive, cum ar fi analiza ciclului de viață al produselor, amprenta ecologică sau calcularea costului externalităților negative, și — în care anumite întreprinderi răspund preocupărilor consumatorilor responsabili prin furnizarea de bunuri și servicii mai durabile, evitând de exemplu obsolescența programată și încurajând comerțul echitabil.

2.3 Comitetul salută faptul că modificarea directivelor contabile deschide noi perspective, întrucât ea: — tinde să integreze aspectele ESG în politica și în strategia de comunicare a întreprinderii; — pune în valoare rolul adunărilor generale ale acționarilor și principiile investiției responsabile; — oferă garanții și flexibilitate, permițând tuturor întreprinderilor care percep responsabilitatea socială a întreprinderilor (RSI) ca pe o aplicare microeconomică a dezvoltării durabile să se înscrie în acest demers progresist; — inițiază un nou mod de prezentare și de luare a deciziilor în cadrul strategiei întreprinderii, care favorizează abordarea pe termen lung și întărește legătura dintre filiale și societatea-mamă.

2.4 Comitetul atrage atenția Parlamentului European și Consiliului asupra următoarelor recomandări: — ca întreprinderile să prezinte impactul, pozitiv sau negativ, al acțiunilor lor asupra societății; — ca întreprinderile să menționeze în rapoartele lor dacă din consiliile de administrație sau din organele de supraveghere fac parte reprezentanți ai lucrătorilor; — ca organele reprezentative ale lucrătorilor să fie informate și consultate cu ocazia elaborării raportului anual; — ca expertiza necesară pentru abordarea aspectelor ESG ale raportului să fie asigurată de persoane competente în domeniile respective (mai ales cel social și cel ecologic); — ca întreprinderile contractante să ofere detalii privind relațiile cu lanțurile lor de aprovizionare sau de valoare, mai ales în ceea ce privește dreptul muncii și drepturile omului; — ca întreprinderile care nu cad sub incidența directivei să utilizeze în mod voluntar aceste mecanisme de transparență pentru a îmbunătăți modalitatea în care își desfășoară activitatea; — ca statele membre să integreze calitatea raportării nefinanciare în strategia lor națională privitoare la RSI; — ca, în cursul procesului de transpunere, statele membre care ar considera acest lucru oportun, să coboare pragul prevăzut, astfel încât să fie vizat un număr considerabil de întreprinderi naționale; — ca Comisia să fie invitată să inițieze sau să faciliteze un proces la care să participe toate părțile interesate („abordarea multipartită”) (4), pentru a se putea defini mai bine principiile directoare și standardele de referință care vor facilita comparabilitatea și, pe termen mai lung, armonizarea; — ca, în cadrul politicilor sale de promovare și sensibilizare în materie de RSI, așa cum au fost definite acestea în comunicarea sa din octombrie 2011, Comisia să recomande întreprinderilor vizate să utilizeze, ca orientări referitoare la dezvăluirea informațiilor nefinanciare, acele cadre internaționale care prezintă cea mai mare compatibilitate cu noua definiție a RSI.

2.5 Comitetul este de acord cu propunerea de modificare a celei de-a 4-a directive, și care constă în introducerea obligației de a furniza informații privind politica de diversitate a societății în ceea ce privește organele sale de conducere.

2.6 CESE subliniază că consiliile de administrație și organele de supraveghere nu sunt singurele care ar trebui avute în vedere și că ar putea fi utilă extinderea politicii de diversitate la comitetele consiliilor de administrație și mai ales la comitetul de audit.

2.7 Comitetul reamintește că, în majoritatea statelor membre, obiectivul constând în asigurarea prezenței femei în cadrul consiliilor de administrație într-o anumită proporție nu a fost atins (5).

2.8 El consideră că se impune includerea, printre criteriile de diversitate, a participării administratorilor salariați proveniți din câmpul muncii, și mai ales din Comitetul european de întreprindere, care ar urma să fie mandatați de către organizațiile sindicale.

2.9 În cele din urmă, Comitetul recomandă Comisiei să procedeze la modificarea directivelor în condițiile respectării unei clauze de neregresiune în raport cu legislațiile naționale existente și să efectueze o evaluare a impactului modificărilor directivelor contabile asupra practicilor întreprinderilor sub aspectul publicării de rapoarte și dezvăluirii de informații nefinanciare, în termen de cinci ani după intrarea în vigoare a noii directive.

3. Elemente de context

3.1 Această propunere de modificare a directivelor contabile se înscrie în linia eforturilor inițiate în 2001, odată cu Cartea verde privind responsabilitatea socială a întreprinderilor (6), căreia i s-a alăturat comunicarea din 2006 (7), și reprezintă urmarea angajamentelor formulate în planul de acțiune care figurează în comunicarea din 2011 (8). Necesitatea modificării reiese din rezultatele studiului de impact, care a beneficiat de contribuții considerabile în cursul consultării publice și care a demonstrat limitele utilității informațiilor nefinanciare dezvăluite de întreprinderi. Calitatea informațiilor variază, iar numărul întreprinderilor implicate este insuficient.

3.2 În aprilie 2011, în comunicarea sa referitoare la Actul privind piața unică, Comisia a afirmat necesitatea îmbunătățirii transparenței societăților în ceea ce privește aspectele sociale și de mediu.

3.3 Încă din 2005, din momentul publicării avizului său privind informațiile și instrumentele de măsură (9), Comitetul a acordat atenția cuvenită celei de-a 4-a directive privind conturile anuale, care conține o prevedere referitoare la informațiile nefinanciare, prin care se oferă întreprinderilor posibilitatea de a face publice anumite informații privind aspectele sociale și de mediu ale activităților lor. În 2012, Comitetul și-a manifestat sprijinul față de Comisie în vederea realizării obiectivului de sporire a diversității în cadrul consiliilor de administrație și organelor de supraveghere. În avizul său din 2012 (10) privind Comunicarea referitoare la RSI, Comitetul și-a reafirmat poziția în favoarea unui raport nefinanciar obligatoriu.

3.4 Regatul Unit a fost primul stat membru care a adoptat încă din 1992, în domeniul guvernanței întreprinderii, un cod (așa-numitul cod Cadbury) (11), care a introdus principiul „conformare sau justificare”. Această prevedere a fost adoptată, sub diverse forme, și de alte țări, printre care Germania și Danemarca. Flexibilitatea metodei permite exercitarea, în anumite domenii sensibile, a dreptului de a nu divulga informații referitoare de exemplu la combaterea corupției, a cărei eficacitate poate impune o anumită discreție, chiar confidențialitate.

3.5 Câteva state membre, printre care Franța, Țările de Jos, Regatul Unit, Suedia și Spania au adoptat în ultimul deceniu legislații care urmăreau să ofere un cadru național de raportare, în perspectiva armonizării standardelor europene.

3.6 În cursul Președinției irlandeze, a fost încheiat un acord european privind transparența în sectorul extractiv, care revizuiește Directiva contabilă. Directiva impune în prezent obligativitatea transparenței (țară cu țară și proiect cu proiect) tuturor plăților efectuate de întreprinderile europene din sectoarele extractive și forestiere către țările în care operează.

3.7 În rezoluția sa din februarie 2013 (12), Parlamentul European recunoscut importanța pe care o are dezvăluirea de către întreprinderi a informațiilor privind durabilitatea, mai precis aspectele sociale și de mediu, în vederea trecerii în revistă a riscurilor de durabilitate și a sporirii încrederii investitorilor și consumatorilor. PE a solicitat Comisiei să prezinte o propunere pe tema dezvăluirii informațiilor nefinanciare de către întreprinderi.

3.8 Într-un context de criză, în care opinia publică din statele membre solicită întreprinderilor să acționeze mai etic, practicile RSI sunt considerate factori de luat în considerare în cadrul politicii comerciale a Uniunii Europene, a politicii sale de dezvoltare, precum și a punerii în aplicare a Strategiei Europa 2020. Ele încurajează dialogul social și cel civil (dialogul societal), urmând să permită totodată o mai bună înțelegere a realităților de-a lungul întregului lanț de subcontractare. Evenimentele catastrofale, precum prăbușirea clădirii Rana Plaza din Bangladesh, reafirmă necesitatea luării în considerare a responsabilității contractantului.

Bruxelles, 11 iulie 2013 Președintele Comitetului Economic și Social European Henri MALOSSE

(1) JO C 24, 28.1.2012, p. 91.

(2) JO C 21, 21.1.2011, p. 33.

(3) Avizul CESE pe tema „Dreptul european al societăților comerciale și guvernanța corporativă” (încă nepublicat în JO).

(4) JO C 161, 6.6.2013, p. 35.

(5) JO C 133, 9.5.2013, p. 68.

(6) COM(2001) 366 final.

(7) COM(2006) 136 final. și JO C 286, 17.11.2005, p. 12.

(8) COM(2011) 681 final. și JO C 229, 31.7.2012, p. 77.

(9) JO C 286, 17.11.2005, p. 12.

(10) JO C 229, 31.7.2012, p. 77.

(11) The financial aspects of corporate governance (Aspectele financiare ale guvernanței corporatiste), 1.12.1992.

(12) Rezoluția 2012/2098 (INI). Raportor: dl Raffaele BALDASSARRE.