I.Introducere

Pandemia de COVID-19 a provocat o recesiune bruscă și profundă în întreaga lume. În pofida răspunsului ferm, coordonat și inovator la nivel național și la nivelul UE, persistă multe incertitudini, în special, privind durata acestei crize și modul exact în care ne va afecta viața și economiile țărilor noastre. Trebuie să protejăm cetățenii europeni, sănătatea acestora și locurile lor de muncă, asigurând în același timp echitatea, reziliența și stabilitatea macroeconomică în întreaga noastră Uniune. Deși pandemia a lovit toate statele membre, amploarea impactului, precum și ritmul și forța redresării vor varia semnificativ de la o regiune la alta.

Previziunile economice din vara anului 2020 estimează că economia zonei euro se va contracta cu 8,7 % în 2020 și se va relansa cu 6,1 % în 2021, în timp ce se preconizează că economia UE se va contracta cu 8,3 % în 2020 și va crește cu 5,8 % în 2021. De asemenea, rata de ocupare a forței de muncă a scăzut mai mult ca niciodată în al doilea trimestru, deși cu mult mai puțin decât cea a scăderii produsului intern brut, având în vedere sprijinul fără precedent acordat în statele membre și în UE prin intermediul noului său instrument SURE , precum și flexibilitatea fără precedent în ceea ce privește utilizarea fondurilor politicii de coeziune în cadrul Inițiativei pentru investiții ca reacție la coronavirus . Perspectivele economice depind în mare măsură de evoluția pandemiei și de restricțiile asupra activității economice în vederea limitării pandemiei. Sprijinul politic la nivel național și la nivelul UE va fi crucial pentru redresare. În acest context, perspectivele de creștere economică și de ocupare a forței de muncă urmează să primească un stimulent pozitiv prin Acordul Consiliului European privind următorul cadru financiar multianual și „Next Generation EU”, încheiat la 21 iulie 2020. La nivelul Uniunii și al statelor membre, trebuie acum să valorificăm cât mai bine acest acord istoric.

Răspunsul Uniunii a fost decisiv. În prezent, au loc negocieri între Parlamentul European și Consiliu cu privire la următorul cadru financiar multianual și la noul instrument Next Generation EU pentru a finaliza urgent lucrările cu privire la toate actele juridice. Aceste lucrări trebuie încheiate până la 1 ianuarie 2021, astfel încât programele să fie operaționale în timp util. Mobilizarea deplină a capacității bugetului UE este esențială pentru o redresare rapidă și durabilă. Este esențial ca, odată ce va fi adoptată de Consiliu, Decizia privind resursele proprii să fie aprobată de toate statele membre în conformitate cu normele lor constituționale, înainte ca Comisia să poată începe contractarea de împrumuturi de pe piață pentru finanțarea programelor din cadrul Next Generation EU. Prin urmare, punerea în aplicare rapidă a Next Generation EU depinde în mod esențial de această aprobare în timp util.

Mecanismul de redresare și reziliență va fi unul dintre principalele instrumente de redresare, beneficiind de un sprijin financiar fără precedent, în valoare de 672,5 miliarde EUR sub formă de împrumuturi și granturi, concentrat în primii ani cruciali ai redresării. Statele membre vor include în planurile lor de redresare și reziliență agenda lor națională de reforme și investiții concepute în conformitate cu obiectivele de politică ale UE, axate în jurul tranzițiilor verzi și digitale. Mecanismul va sprijini eforturile statelor membre de a-și consolida în mod eficace reziliența socială și economică și, prin urmare, potențialul de creștere al economiilor lor și de creare de locuri de muncă, sprijinind astfel obiectivele UE.

Mecanismul de redresare și reziliență este simbolul hotărârii UE de a face față provocărilor cu o abordare comună. Menținerea funcționării pieței unice a fost esențială pentru demararea procesului de redresare, precum și pentru asigurarea unei concurențe loiale și prevenirea perturbărilor în cadrul lanțurilor valorice transfrontaliere și al liberei circulații a lucrătorilor și a mărfurilor. Mecanismul va promova convergența ascendentă a nivelului de trai și va preveni denaturarea condițiilor de concurență economică. Punerea în aplicare eficace a Next Generation EU poate conduce la o creștere a produsului intern brut de 2 % până în 2024 și poate crea 2 milioane de locuri de muncă, printre altele prin accelerarea tranziției verzi și digitale. Se estimează că, în timp, această creștere suplimentară va asigura autofinanțarea Mecanismului de redresare și reziliență prin activități și venituri fiscale suplimentare generate pentru statele membre și UE.

Aceste măsuri de politică ale UE trebuie puse în aplicare cât mai rapid posibil. Deși acordul cu privire la pachetul de redresare contribuie la limitarea incertitudinii, o punere în aplicare eficace a acestuia în anii următori este esențială pentru sprijinirea redresării. Prioritatea imediată este ca Uniunea să colaboreze cu statele membre pentru a asigura progrese decisive în ceea ce privește punerea în comun a priorităților adecvate în materie de reformă și de investiții în conformitate cu obiectivele europene și, ulterior, pentru a asigura punerea în aplicare eficace a acestora.

II.Mecanismul de redresare și reziliență: îndeplinirea obiectivului UE privind sustenabilitatea competitivă

Mecanismul de redresare și reziliență are la bază obiectivul UE de a realiza o sustenabilitate și o coeziune competitive prin intermediul unei noi strategii de creștere economică, și anume Pactul verde european. Trecerea la un model economic durabil și favorabil incluziunii, facilitată de o difuzare și o adoptare pe scară mai largă a tehnologiilor digitale și curate, poate face din Europa un lider în materie de transformare. În loc să marcheze o îndepărtare de agenda anterioară pandemiei de COVID-19, Mecanismul de redresare și reziliență ar trebui să accelereze acțiunile de abordare a provocărilor preexistente, evitând în același timp orice noi regrese legate de criză. Cele patru dimensiuni – durabilitatea mediului, productivitatea, echitatea și stabilitatea macroeconomică – identificate în Strategia anuală pentru 2020 privind creșterea durabilă ar trebui să rămână principiile directoare pe care se bazează planurile de redresare și reziliență ale statelor membre. Aceste priorități stau la baza semestrului european și asigură faptul că noua agendă privind creșterea este cea mai bună pentru cetățeni și pentru planetă.

Sustenabilitatea competitivă și reziliența sunt două fețe ale aceleiași monede; acest lucru a fost evidențiat de criza provocată de coronavirus. Reziliența este capacitatea nu numai de a face față provocărilor și de a găsi soluții pentru acestea, ci și de a realiza tranziții într-un mod durabil, echitabil și democratic. Pentru țările și sectoarele din UE mai puțin reziliente a fost mai dificil să facă față crizei și să răspundă la aceasta. Fără un răspuns adecvat, acest lucru le va afecta rezultatele economice și sociale în anii și deceniile care vor urma. Diferențele în materie de reziliență în întreaga UE au, de asemenea, un impact asupra coeziunii sociale, economice și teritoriale, precum și asupra convergenței în cadrul zonei euro și a eficacității politicii monetare unice. Prin furnizarea de sprijin financiar la scară largă pentru investițiile și reformele publice, promovând în același timp coeziunea și convergența, Mecanismul de redresare și reziliență va ajuta economiile și societățile statelor membre să devină mai reziliente și mai bine pregătite pentru viitor. De asemenea, este necesar să se consolideze reziliența unor lanțuri de aprovizionare critice, în special a celor pentru sectoarele cele mai expuse la șocuri externe.

Mecanismul de redresare și reziliență va contribui la repararea daunelor provocate de criză și la pregătirea unui viitor mai bun pentru următoarele generații. Gradul mai ridicat de îndatorare generat în prezent constituie un mijloc imediat de abordare a provocărilor cu care se vor confrunta generațiile viitoare. Investițiile masive necesare pentru relansarea economiei trebuie să le ușureze povara pe care o vor purta pe umeri, nu să o îngreuneze. Acesta este motivul pentru care Mecanismul de redresare și reziliență trebuie să orienteze și să construiască o Europă mai durabilă, mai rezilientă și mai echitabilă pentru generația următoare, în conformitate cu obiectivele de dezvoltare durabilă ale Organizației Națiunilor Unite.

Abordarea crizei climatice și de mediu este provocarea definitorie a epocii noastre și reprezintă o oportunitate de a ne relansa economiile într-un mod durabil. Aceasta necesită luarea de măsuri urgente și susținute de către toți actorii din societate pentru a menține sănătatea, prosperitatea și bunăstarea oamenilor din Europa și din întreaga lume. Pactul verde european este angajamentul nostru politic și răspunsul nostru la această provocare. Acesta reprezintă, de asemenea, strategia de creștere a Europei, care urmărește transformarea UE într-o societate echitabilă și prosperă, cu o economie competitivă și eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor. Răspunsul economic la criza provocată de coronavirus oferă o ocazie unică de a accelera tranziția verde. Depășirea acestei crize va necesita investiții masive și reforme semnificative pe care Mecanismul de redresare și reziliență le va sprijini în mare măsură. Realizarea tranziției verzi necesită reforme pentru direcționarea investițiilor publice și private către acțiuni în domeniul climei și al mediului, precum și transformări profunde ale diferitelor noastre politici. Dincolo de remedierea daunelor pe termen scurt cauzate de criză, instrumentele noastre de redresare trebuie, prin urmare, să plaseze economia pe calea cea bună către o creștere și o ocupare a forței de muncă durabile pe termen lung, cu scopul de a ajunge la neutralitatea climatică până în 2050 și de a decupla creșterea economică de utilizarea resurselor. Acest context oferă o ocazie importantă de a moderniza modelele industriale tradiționale și de a investi în tehnologii verzi inovatoare și într-o infrastructură mai durabilă și digitală, accelerând astfel tranziția către o Europă mai durabilă, mai rezilientă și mai favorabilă incluziunii. În plus, având în vedere că consumul privat reprezintă mai mult de jumătate din produsul intern brut al UE, promovarea unor modele de consum mai durabile va fi un factor esențial pentru o astfel de transformare.

Tranziția digitală este esențială pentru consolidarea rezilienței sociale și economice a UE și a statelor membre, a potențialului lor de creștere durabilă și a creării de locuri de muncă. Pandemia de COVID-19 a accelerat tendințele către transformarea digitală: statele membre au luat măsuri de consolidare a infrastructurii digitale, au oferit educație online sau au sprijinit IMM-urile în eforturile lor de digitalizare. Cu toate acestea, criza a evidențiat, de asemenea, deficiențele și a expus vulnerabilitățile. Persistă divergențe în ceea ce privește digitalizarea economiilor și a societăților. Barierele reziduale și accesul inegal la infrastructură continuă să încetinească progresele, iar Europa rămâne în mare măsură dependentă de alte regiuni în ceea ce privește numeroase capacități sau servicii digitale esențiale. Pornind de la expertiza științifică și tehnologică a Europei, dezvoltarea unei strategii transformatoare și orientate spre viitor în materie de cercetare, inovare și difuzare este singura modalitate de a asigura creșterea productivității și competitivității Europei și, prin aceasta, de a proteja suveranitatea sa tehnologică, un aspect esențial al autonomiei sale strategice deschise.

Pandemia de COVID-19 a evidențiat nevoia urgentă de a aborda provocările de lungă durată care afectează echitatea în societate. Provocările includ pregătirea și reziliența sistemelor naționale de sănătate și de protecție socială, precum și accesul egal la servicii de asistență medicală accesibile ca preț și de calitate, precum și la servicii de îngrijire pe termen lung și de îngrijire a copiilor, schimbările demografice, globalizarea sau tranziția digitală și tranziția verde. Provocările care trebuie abordate pot acoperi domenii precum ocuparea forței de muncă, competențele, sănătatea, educația, în special pentru a aborda inegalitățile din ce în ce mai mari și pentru a sprijini persoanele care au fost cel mai grav afectate de criză, cum ar fi generațiile tinere, femeile și grupurile vulnerabile. Pandemia de COVID-19 a demonstrat, de asemenea, necesitatea de a crea un mediu de afaceri mai echitabil și mai durabil și de a regândi condițiile de muncă în multe sectoare. Prelungirea măsurilor de izolare a favorizat dezvoltarea serviciilor online și a comerțului electronic, o tendință care probabil va continua. Cu toate acestea, mediul online este dominat în prezent de câțiva jucători mari, cu o putere de piață tot mai mare și baze de impozitare mobile, uneori în detrimentul capacității multor întreprinderi europene mai mici de a se înființa și de a se extinde în cadrul pieței unice. Ar trebui să se acorde o atenție deosebită sprijinirii sectoarelor care joacă un rol esențial pentru democrațiile noastre, în special a sectorului mass-media, pentru care sprijinul ar trebui acordat într-un mod care să respecte și să promoveze libertatea și pluralismul mass-mediei. Există, de asemenea, necesitatea de a sprijini regiunile, industriile și lucrătorii cei mai afectați de tranziția verde și de a atenua impacturile socioeconomice ale tranziției. Acest lucru este necesar pentru a asigura oportunități egale și echitabile pentru oameni și întreprinderi.

De la criza financiară și economică din 2008, uniunea economică și monetară este mult mai robustă pentru a face față crizelor, însă apar noi provocări la adresa stabilității macroeconomice. Criza provocată de coronavirus este foarte diferită de criza financiară din 2008; aceasta are un impact negativ direct asupra activității economice și implică posibile repercusiuni asupra stabilității macroeconomice care trebuie abordate prin intermediul unor acțiuni rapide și hotărâte. Dezechilibrele existente riscă să se agraveze, în timp ce apar noi dezechilibre. Prin urmare, prioritatea imediată este de a favoriza o redresare rezilientă. Va fi nevoie de o monitorizare continuă și de vigilență, iar statele membre ar trebui să abordeze dezechilibrele emergente prin intermediul unor reforme care să consolideze reziliența economică și socială. Mecanismul de redresare și reziliență va oferi mijloacele necesare pentru a ajuta statele membre să abordeze aceste provocări economice și sociale cu care se confruntă. În 2021, statele membre ar trebui să continue să utilizeze în mod corect flexibilitatea fiscală pentru a sprijini economia. Finanțele publice vor juca un rol în furnizarea de stimulente pentru o creștere durabilă și favorabilă incluziunii, asigurând stabilitatea economică și capacitatea de a sprijini cererea și de a oferi asistență în perioadele dificile. Pandemia de COVID-19 exercită o presiune semnificativă asupra activității economice, cu repercusiuni negative asupra datoriei publice și private. Atunci când condițiile economice o vor permite, va fi momentul să se aplice politici fiscale menite să asigure poziții fiscale prudente pe termen mediu, promovând în același timp investițiile, dubla tranziție verde și digitală și incluziunea socială.

Sustenabilitatea competitivă necesită deschidere și o piață unică puternică. Participarea părților interesate din sectorul privat și a investitorilor este necesară pentru a garanta succesul punerii în aplicare a Mecanismului de redresare și reziliență. Banii publici nu ar trebui să înlocuiască sau să excludă investitorii privați, ci să completeze și să orienteze investițiile private acolo unde este necesar, și anume acolo unde disfuncționalitățile pieței sau daunele sistemice cauzate pieței ca urmare a pandemiei de COVID-19 și a crizei economice ulterioare fac imposibilă redresarea pieței prin forțe proprii și îndeplinirea de către aceasta a obiectivelor de politică. Garantarea unor condiții de concurență echitabile pe piața unică este necesară pentru stimularea inovării și accelerarea redresării.

III.Principiile-cheie care stau la baza planurilor de redresare și reziliență: stabilirea priorităților pentru statele membre

Semestrul european oferă un cadru bine stabilit pentru coordonarea politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în scopul orientării Uniunii și a statelor membre în ceea ce privește abordarea provocărilor legate de redresare și de dubla tranziție verde și digitală. Planurile de redresare și reziliență ale statelor membre ar trebui să abordeze în mod eficient provocările de politică stabilite în recomandările specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu. Va fi în interesul nostru comun să răspundem nevoilor de reformă și de investiții în paralel; ambele trebuie să fie abordate în strânsă legătură pentru a obține rezultate care să se consolideze reciproc.