RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 31.1.2007 
COM(2007) 33 final 
  
COMUNICAREA COMISIEI 
Investiga ţie sectorial ă efectuată în conformitate cu artico lul 17 din Regulamentul nr. 
1/2003 privind serviciile bancare cu am ănuntul (Raport final) 
{SEC(2007) 106} 
 
RO 2   RO COMUNICAREA COMISIEI 
Investiga ţie sectorial ă efectuată în conformitate cu artico lul 17 din Regulamentul nr. 
1/2003 privind serviciile bancare cu am ănuntul (Raport final) 
1. La data de 13 iunie 2005, Comisia a ini ţiat o investiga ţie privind serviciile bancare cu 
amănuntul. Instrumentul aplicabil investiga ţiilor sectoriale are ca temei juridic 
articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003. În conf ormitate cu aceste 
prevederi, Comisia poate deci de efectuarea unei investiga ţii privind un anumit sector 
al economiei sau un anumit tip de acord în  diferite sectoare , atunci când evolu ţia 
schimburilor dintre statele membre, rigiditatea pre ţurilor sau alte împrejur ări 
sugerează posibilitatea restrângerii sau denatur ării concuren ţei în cadrul pie ţei 
comune. Acest document este raportul final al investiga ţiei privind serviciile bancare 
cu amănuntul1. 
1. I NTRODUCERE  
2. Sectorul bancar european a cunoscut o dezvoltare şi diversificare considerabil ă în 
ultimii dou ăzeci de ani. În prezent, asigur ă mai mult de trei milioane de locuri de 
muncă în Uniunea European ă. Serviciile bancare cu am ănuntul, definite ca furnizarea 
de servicii consumatorilor şi întreprinderilor mici şi mijlocii (IMM), r ămân cel mai 
important subsector bancar, reprezen tând peste 50% din activitatea total ă a UE în 
termeni de produs intern brut. Comisia estimeaz ă că, în 2004, serviciile bancare cu 
amănuntul în Uniunea European ă, au produs un venit brut de 250 pân ă la 275 
miliarde de euro, echivalent cu apro ximativ 2% din PIB-ul total al UE2.  
3. Sectorul european al serviciilor bancare cu am ănuntul furnizeaz ă servicii 
fundamentale consumatorilor şi întreprinderilor mici şi mijlocii, precum servicii de 
economii, de împrumut sau de pl ăţi. Cu toate acestea, o serie de indicatori, precum 
fragmentarea pie ţei, rigiditatea pre ţurilor şi absenţa mobilităţii clienţilor sugereaz ă că 
este posibil s ă nu existe o concuren ţă eficientă pe piaţa serviciilor bancare cu 
amănuntul europene. Acesta este motivul pe ntru care Comisia a decis, pe baza 
Regulamentului nr. 1/20033, să iniţieze o investiga ţie privind activitatea bancar ă cu 
amănuntul4, în special în ceea ce prive şte concuren ţa transfrontalier ă. 
                                                 
1 Rapoartele intermediare au fost publicate la data de 12 aprilie 2006 (carduri de plat ă) şi la 17 iulie 2006 
(conturi curente şi servicii conexe). 
2 Cifre extrase din Raportul intermediar II al investiga ţiei sectoriale privind serviciile bancare cu 
amănuntul. 
3 A se vedea: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/oj/2003/l_001/l_00120030104en00010025.pdf . 
4 A se vedea: 
http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/others/ sector_inquiries/financial_services/decision_retai
lbanking_en.pdf  
 
RO 3   RO 4. Investiga ţia sectorial ă face parte din contex tul politic mai larg al Agendei Lisabona şi 
va contribui la atingerea obiec tivelor stabilite în Cartea Alb ă privind politica 
serviciilor financiare 2005-20105, în care Comisia subliniaz ă importan ţa unei 
interacţiuni strânse între politica pie ţei interne şi politica de concuren ţă. Crearea unui 
mediu mai competitiv pentru furnizorii de servicii, în special cei care sunt activi pe pieţele cu am ănuntul, a fost stabilit ă, de asemenea, ca fiind o prioritate. Realizarea 
acestor obiective va permite consumatorilor europeni s ă beneficieze pe deplin de 
avantajele pie ţei interne. Investiga ţia sectorial ă privind serviciile bancare cu 
amănuntul aduce o contribu ţie utilă sub acest aspect, prin scoaterea în eviden ţă a 
funcţionării pieţei, prin sublinierea eventualelor disfunc ţionalităţi ale pieţei şi prin 
identificarea situa ţiilor în care aceste deficien ţe pot fi rezolvate prin intermediul 
dreptului concuren ţei sau, dac ă este necesar, prin alte m ăsuri. 
5. În scopul de a sus ţine dezvoltarea unei pie ţe unice a serviciilor financiare şi de a 
exploata toate avantajele poten ţiale ale euro, sectorul ba ncar european introduce un 
spaţiul unic de plat ă în euro (SEPA). Proiectul SEPA vizeaz ă crearea unei pie ţe 
integrate a serviciilor de plat ă, în cadrul c ăreia să existe o concuren ţă efectivă şi care 
s
ă nu facă distincţie între pl ăţile transfrontaliere şi plăţile naţionale în interiorul zonei 
euro. Comisia şi Banca Central ă European ă susţin cu hot ărâre proiectul şi 
colaboreaz ă îndeaproape cu acest sector pentru a dezvolta SEPA. 
2. P RINCIPALELE CONSTAT ĂRI ALE INVESTIGA ŢIEI PRIVIND SECTORUL SERVICIILOR 
BANCARE CU AM ĂNUNTUL  
6. Investiga ţia sectorial ă a permis identificarea unui num ăr de simptome care indic ă 
faptul că, s-ar putea s ă nu existe o concuren ţă eficientă în anumite domenii ale 
serviciilor bancare cu am ănuntul. Aceasta a confirmat faptul c ă pieţele rămân 
fragmentate în cadrul frontierelor na ţionale, inclusiv în ceea ce prive şte 
infrastructurile serviciilor bancare cu am ănuntul, precum sistemele de pl ăţi şi 
birourile de credit.  
7. Structuri de pia ţă diferite pot explica comportamente şi performan ţe ale sectorului 
bancar diferite din diferite state membre. Acest lucru se reflect ă de exemplu, astfel 
cum reiese din investiga ţie, într-o mare diversitate a marjelor de profit, a pre ţurilor şi 
a sistemelor de vânz ări între statele membre. În schimb, investiga ţia a dus la 
descoperirea unor elemente care indic ă o convergen ţă a preţurilor şi a politicilor 
băncilor în diferite state membre. Rentabilitatea crescut ă poate fi rezultatul unei 
conjuncturi sau al unor condi ţii macroeconomice favorabile sau a multor factori, 
inclusiv a unei mai mari eficacit ăţi a opera ţiunilor bancare. Cu toate acestea, în 
anumite state membre, existen ţa unei rentabilit ăţi susţinute, conjugate cu o puternic ă 
concentrare a pie ţei şi semne care indic ă prezenţa unor bariere la intrarea pe pia ţă, 
provoacă îngrijorare în leg ătură cu posibilitatea b ăncilor de a abuza de  puterea lor de 
piaţă în relaţia cu clien ţii şi micile întreprinderi. 
                                                 
5 A se vedea: http://ec.europa.eu/internal_market/finances/policy/index_en.htm   
 
RO 4   RO 8. Investiga ţiile sectoriale au pe rmis descoperirea unui num ăr de factori ca re pot sugera 
că simptomele evocate mai sus reflect ă o problem ă de concuren ţă. Mai întâi, sectorul 
bancar este caracterizat de o varietate de posibile bariere la intrarea pe pia ţă. Aceste 
bariere pot consta în cerin ţe privind re ţelele şi standardizarea pentru anumite 
infrastructuri sau pot fi în materie de reglementare sau comportament. Din punct de 
vedere al politicii de concuren ţă, cele mai multe preocup ări sunt cauzate de barierele 
la intrare care ţin de comportament, de exemplu barierele privind accesul la sistemele 
de plată, care pot rezulta di ntr-un abuz de pozi ţie dominant ă - de exemplu de c ătre o 
reţea dominant ă - sau prin practici coordona te ale operatorilor tradi ţionali în scopul 
de a exclude noii veni ţi.  
9. În al doilea rând, prin natura sa, sectorul serviciil or bancare cu am ănuntul creeaz ă un 
spaţiu de cooperare formal ă între actorii de pe pia ţă. Anumite tipuri de  cooperare (de 
exemplu, care constau în crearea şi operarea de norme şi platforme în comun) pot fi 
necesare pentru ob ţinerea unui plus de eficien ţă. Însă, în cazul în ca re cooperarea se 
extinde la strategii şi politici de pre ţuri sau de vânz ări a băncilor, acest lucru poate 
duce la în ţelegeri secrete şi la limitarea concuren ţei şi/sau excluderea ter ţilor.  
10. În timpul studiului sondajului de pia ţă din cadrul investiga ţiei sectoriale şi în urma 
consultării publice, b ăncile au avut posibilitatea s ă evidenţieze, într-o manier ă 
confidenţială, orice bariere la intrare sa u alte probleme de concuren ţă cu care s-au 
confruntat. Foarte pu ţine bănci au ales s ă dea informa ţii, chiar dac ă multe dintre ele 
s-au confruntat cu bariere comportamentale importante datorit ă originii lor str ăine.  
11. Investiga ţia sectorial ă a identificat preocup ări în materie de concuren ţă în 
următoarele sectoare: (1) sistemele de plat ă, inclusiv sistemele de plat ă cu cârduri; 
(2) birourile de credit ; (3) coopera rea între b ănci; şi (4) stabilirea de pre ţuri şi 
politici. De aceea, ar putea fi necesar ă interven ţia autorit ăţilor în materie de 
concurenţă, în strâns ă colaborare cu autorit ăţile de reglementare şi de supraveghere, 
în scopul consolid ării concuren ţei în mai multe state membre.  
2.1. Sistemele de plat ă 
2.1.1. Sistemele de plat ă cu carduri 
12. Sectorul european al cardurilor de plat ă este instrumentul prin care se efectueaz ă o 
parte important ă a vânzărilor în Europa. În 2005, volumul total al vânz ărilor prin 
intermediul unui card ban car în Uniunea European ă a reprezentat mai mult de 1 350 
miliarde de euro6. 
13. Investiga ţia sectorial ă a scos în eviden ţă mai multe probleme de concuren ţă 
importante pe pia ţa european ă a cardurilor de plat ă7, ceea ce demonstreaz ă că este 
necesară aplicarea ferm ă a dreptului concuren ţei în strâns ă cooperare cu autorit ăţile 
naţionale în materie de concuren ţă. Comisia a intervenit deja în mai multe cazuri, 
inclusiv în cazul MasterCard8şi Groupement des Cartes Bancaires9. 
                                                 
6 Aceast ă estimare nu se refer ă decât la opera ţiunile de la punctele de vânzare. Opera ţiunile la ATM nu 
sunt incluse. 
7 Analiza actual ă nu s-a extins la opera ţiunile la ATM. 
8 Cazul COMP/34579. 
 
RO 5   RO 2.1.1.1. Existen ţa unor diferen ţe importante între comisioanele pl ătite pentru cardurile 
bancare în UE 
14. Diferen ţele importante în ceea ce prive şte comisioanele aplicate comercian ţilor, 
titularilor de carduri şi cele interbancare (comisioane interbancare multilaterale) de la 
un stat membru la altul eviden ţiază fragmentarea pie ţei. În 2004, valoarea 
comisioanelor interbancare perceput e la cardurile de credit în re ţelele Visa şi 
MasterCard în Portugalia, a fost peste dublu l celei percepute în Slovacia. În acela şi 
timp, costurile suportate de comercian ţi pentru acela şi tip de carduri în Portugalia şi 
în Republica Ceh ă depăşeau de trei ori nivelul costurilor din Finlanda şi Italia. Cu 
toate că statele membre au, în general, tradi ţii cu totul diferite în acest domeniu, 
diferenţele atât de mari s-ar putea explica prin existen ţa unor bariere în calea 
concurenţei.  
15. Comisioanele interbancare multilaterale identificate ridic ă probleme de concuren ţă, 
în special în anumite ţări. Operatorii de re ţele de plat ă cu carduri sus ţin că, datorită 
particularit ăţilor mecanismelor de plat ă cu cardul10, emitenţii cardurilor suport ă, în 
general, principalele cost uri ale sistem ului de plat ă, în timp ce achizitorii beneficiaz ă 
de majoritatea încas ărilor, sub form ă de comisioane aplicate comercian ţilor. În 
consecinţă, operatorii acestor re ţele consider ă că este necesar ă redresarea 
dezechilibrului costurilor prin intermediul unui mecanism de comisioane interbancare, de exemplu plata unui comision de c ătre achizitori c ătre emiten ţii de 
carduri. Cu toate acestea, se pare c ă majoritatea re ţelelor de carduri de debit na ţionale 
stabilesc comisioanele interbancare la un nivel semnificativ mai sc ăzut (sau chiar 
zero) decât re ţelele interna ţionale, ceea ce diminueaz ă, în general, comisioanele 
aplicate comercian ţilor. 
16. Analiza datelor de pia ţă evidenţiate de investiga ţie indică faptul c ă numai 
operaţiunile de emitere de carduri (adic ă fără comision interbancar) genereaz ă 
profituri în dou ăzeci de state membre
11. Unul dintre aspectele care face obiectul 
dezbaterilor se refer ă la măsura în care comisioanele interbancare multilaterale sunt 
necesare pentru a permite func ţionarea eficient ă a reţelelor de ca rduri de plat ă şi, în 
cazul în care acestea sunt necesare, care sunt condi ţiile pe care acestea trebuie s ă le 
îndeplineasc ă. 
2.1.1.2. Bariere structurale în re ţelele de carduri de plat ă 
17. În mai multe state membre, exist ă un actor care de ţine pe pia ţă o poziţie de monopol 
în ceea ce prive şte operaţiunile efectuate prin intermediul cardului Visa sau 
MasterCard. Ace şti achizitori sunt asocia ţii în participa ţiune ale b ăncilor în cauz ă, 
care sunt în acela şi timp şi emitente de carduri pe acea pia ţă. Această situaţie poate 
permite emiten ţilor să exercite o putere de pia ţă semnificativ ă, ceea ce d ă naştere la 
comisioane neconcuren ţiale plătite de comercian ţi.  
                                                                                                                                                         
9 Cazul COMP/38606. 
10 O descriere a unui mecanism de plat ă cu cardul se poate reg ăsi în Raportul intermediar I privind 
cardurile de plat ă 
11 Portugalia, Letonia, Estonia, Republica Ceh ă şi Italia au, conform estim ărilor, nivelurile cele mai 
ridicate de rentabilitate rezultat ă din emiterea (cu o marj ă de profit brut în raport cu costurile de cel 
puţin 60%) de carduri de credit, f ără a se lua în calcul încas ările din comisioanele interbancare. 
 
RO 6   RO 2.1.1.3. Acordurile în materie de acces şi guvernan ţă 
18. În re ţelele interna ţionale (Visa şi MasterCard), precum şi în sistemele na ţionale de 
carduri de plat ă existente în Belgia, Da nemarca, Finlanda, Fran ţa, Ungaria, Irlanda, 
Italia, Luxemburg, Ţările de Jos, Portugalia şi Spania, regulile de afiliere rezerv ă 
dreptul de emitere şi achiziţionare institu ţiilor de credit şi/sau financiare sau unei 
entităţi controlate direct de c ătre aceste institu ţii. Se poate sus ţine că această condiţie 
prealabilă este justificat ă de motive de supraveghere sau de stabilitate financiar ă, dar 
ea limiteaz ă substanţial participarea comercian ţilor şi a procesatorilor activit ăţile de 
emitere şi achiziţionare de carduri de plat ă, ceea ce afecteaz ă concuren ţa în cadrul 
reţelelor din aceste ţări. Preocup ări similare apar în leg ătură cu accesul la 
infrastructuri12. În Irlanda, Ţările de Jos şi Portugalia, normele sistemelor na ţionale 
cer prezen ţa locală a unui nou concurent str ăin, prin stabilirea unei sucursale şi/sau 
filiale locale. Aceast ă cerinţă creşte costurile aferente intr ării pe pia ţă pentru o 
entitate str ăină, ceea ce poate duce la limitarea concuren ţei în interiorul re ţelei.  
19. În conformitate cu anumite acorduri de guvernare în cadrul sistemelor na ţionale 
francez sau spaniol de plat ă cu cardul, precum şi în reţelele Visa şi MasterCard, 
membrii asocia ţi sunt obliga ţi să comunice informa ţii comerciale sensibile membrilor 
principali, f ără ca aceştia din urm ă să fie supuşi unei obliga ţii similare. Un astfel de 
sistem aduce atingere pozi ţiei concuren ţiale a membrilor asocia ţi şi reduce presiunea 
concurenţei asupra membrilor principali. 
2.1.1.4. Regulile re ţelei şi cotizaţiile de membru  
20. Achizitorii aplic ă un preţ mediu unic (blending)13 produselor concurente în sistemele 
de plată cu cardul na ţionale şi internaţionale. Achizitorii din Fran ţa, Belgia, 
Danemarca, Ungaria, Irlanda şi Portugalia aplic ă un preţ mediu unic total (100%) 
pentru comisioanele la Visa şi MasterCard imputate comercian ţilor, în timp ce pentru 
Spania, Suedia şi Malta practica este semnalat ă în mai mult de 60% din cazuri. 
Rezultatele investiga ţiei arată că aplicarea unui pre ţ mediu unic poate sl ăbi 
concurenţa preţurilor între re ţele, ceea ce duce la rândul s ău la o cre ştere a 
comisioanelor pentru comercian ţii cu amănuntul.  
21. Unele reguli privind cardurile co-branded aplicate de anumite re ţele14 pot, de 
asemenea, împiedica sau îngreuna intrarea unor noi concuren ţi pe piaţă. Interdicţia 
privind co-branding-ul cu re ţele care sunt considerate concurente şi cu institu ţiile 
non-bancare poate limita concuren ţa între reţele şi între bănci şi respectiv, institu ţiile 
non-bancare. 
                                                 
12 Obliga ţia de a fi o institu ţie financiar ă ar putea disp ărea, o dat ă cu punerea în aplicare a directivei 
propuse privind serviciile de plat ă. 
13 Prin aplicarea unui pre ţ mediu unic (blending), b ăncile achizitoare percep companiilor un pre ţ global 
pentru acceptarea de carduri de diferite tipuri şi/sau emise de diferite re ţele, fără a face distinc ţie între 
nivelurile comisioanelor interbancare. 
14 Defini ţia „co-branding-ului” poate varia de la o re ţea de carduri la alta. În general, se refer ă la existen ţa 
pe faţa cardului a unui logo al re ţelei de carduri, precum şi al unui al doilea logo (al unei re ţele sau al 
unei institu ţii non-bancare).  
 
RO 7   RO 22. În mod similar, interdic ţia pentru comercian ţi de a percepe taxe de utilizare clien ţilor, 
prin facturare suplimentar ă15, în multe re ţele poate constitui o barier ă pentru 
dezvoltarea unor instrumente de plat ă mai eficiente, deoarece costurile reale sunt 
ascunse fa ţă de consumatori prin intermediul subven ţiilor încruci şate. 
23. În timp ce cotiza ţiile de membru aplicate b ăncilor pot varia considerabil în cadrul 
reţelelor UE, sistemele de plat ă în anumite state membre (de ex. Belgia, Danemarca, 
Finlanda) impun cotiza ţiile de membru extrem de ridicate, ceea ce îi descurajeaz ă 
direct pe noii candida ţi să devină membrii. Analiza nivelului acestor cotiza ţii arată că 
nivelul acestor taxe de afiliere nu poate fi explicat ă numai prin m ărimea ţărilor în 
cauză. 
2.1.1.5. Acordurile bila terale preferen ţiale privind comisioanele 
24. Prin încheierea şi aplicarea de acorduri preferen ţiale privind comisioanele 
interbancare, actorii afla ţi într-o pozi ţie de monopol, care sunt implica ţi atât în 
activităţi de emitere cât şi de achizi ţie, pot pune indirect bari ere la intrarea pe pia ţă a 
unor noi concuren ţi prin faptul c ă nu le aplic ă aceleaşi condiţii favorabile, ceea ce 
duce la cre şterea costurilor de intrare pentru ace ştia. Acordurile preferen ţiale privind 
comisioanele interbancare16 (comisioane interbancare „on-us”) exist ă cel puţin în 
Portugalia, Belgia, Austria, Spania şi UK. De la publicarea Raportului intermediar 
privind cardurile de plat ă în aprilie 2006, b ăncile din majoritatea acestor ţări au 
început s ă-şi revizuiasc ă acordurile privind comisioanele interbancare şi Comisia 
consideră constată dezvoltări incipiente pe aceste pie ţe. 
25. În UK, Irlanda şi Finlanda, existen ţa acordurilor de compensare bilateral ă între 
băncile locale fac intrarea pe pia ţă mai dificil ă. Ca regul ă generală, noii veni ţi pe 
piaţă au nevoie, pentru compensarea opera ţiilor, de o banc ă care să-i sponsorizeze 
(bancă sponsor) care, în ge neral, nu este motivat ă să-i ajute pe poten ţialii concuren ţi. 
2.1.2. Sisteme de plat ă, altele decât sistemele de plat ă cu cardul 
26. Toate b ăncile care inten ţionează să intre pe pia ţa serviciilor bancare cu am ănuntul şi 
să ofere clien ţilor servicii bancare de baz ă, precum conturi curente, trebuie s ă aibă 
acces la sistemele de compensare şi de regularizare. Operatorii infrastructurilor 
recunoscute în domeniu sunt în m ăsură să ridice bariere la intrarea pe pia ţă sub 
diverse forme: 
- Categorii diferite de afiliere şi condiţii speciale pentru membrii direc ţi: 
sistemele na ţionale de compensare fac distinc ţii, în grade variabile, între 
diverse categorii de afilie re. În anumite cazuri, aco rdurile de afiliere pot 
denatura condi ţiile în care diferitele institu ţii membre se concureaz ă sau în care 
noii veniţi potenţiali pot concura cu institu ţiile deja existente. 
                                                 
15 Comercian ţii au opţiunea să perceapă taxe suplimentare pentru utilizarea celor mai scumpe instrumente 
de plată. 
16 Opera ţiunile efectuate în cadrul acordurilor preferen ţiale sunt cunoscute, de asemenea, şi sub denumirea 
de operaţiuni „on-us”, adic ă operaţiuni în care emitentul şi achizitorul sunt acelea şi societăţi sau apar ţin 
aceluiaşi grup. În contrast, opera ţiunile „off-us” sunt cele în care emitentul sau achizitorul este 
reprezentat de institu ţii de credit diferite. 
 
RO 8   RO - Cerin ţa obligativit ăţii de a fi o entitate bancar ă: majoritatea sistemelor de 
compensare nu admit decât b ănci. Acest control poate contribui la garantarea 
stabilităţii financiare a acestor sisteme, dar poate împiedica intrarea institu ţiilor 
non-bancare în sistemele de plat ă, mai ales în cazul în care exist ă alte mijloace 
eficiente care permit asigurarea fiabilit ăţii financiare.  
- Cotizaţiile de membru şi structura acestora : În anumite state membre, structura 
taxelor pentru sistemul de plat ă, mai exact nivelul cotiza ţiilor de membru şi 
costurile pe opera ţiune, pot constitui o barier ă pentru concuren ţă pentru actorii 
noi sau cei de talie redus ă pe piaţa serviciilor bancare cu am ănuntul.  
- Necesitatea adapt ării la standarde na ţionale diferite. Furnizorii de servicii de 
plată trebuie s ă respecte specifica ţii tehnice diferite pentru a putea intra în 
sistemele de plat ă naţionale diferite şi trebuie s ă urmeze proceduri de testare şi 
certificare. În anumite sisteme, aceast ă procedur ă poate dura pân ă la 
douăsprezece luni şi poate presupune costuri ridicate.  
- Comisioanele interbancare pent ru transferur ile de fonduri şi debitarea direct ă 
(direct debit): În anumite state membre unde exist ă acorduri în materie de 
comisioane interbancare, aceste taxe pot denatura concuren ţa între diferitele 
modalităţi de plată, precum şi concuren ţa pentru furnizarea de servicii de plat ă 
clienţilor. Concuren ţa între mijloacele de plat ă poate fi denaturat ă atunci când 
băncile au interesul de a promova utilizarea mijloacelor de plat ă cu comisioane 
interbancare ridicate.  
2.2. Birouri de credit 
27. Un acces deschis şi abordabil la date de bun ă calitate privind creditele constituie o 
condiţie prealabil ă important ă pentru b ăncile care doresc s ă furnizeze servicii 
bancare cu am ănuntul de baz ă, precum credite ipoteca re, credite de consum şi carduri 
de credit. Cu toate acestea, unele state me mbre nu dispun de date detaliate privind 
creditele, fie din motive de reglementare, fie din motive de dezvoltare limitat ă a 
pieţelor de date privind creditele17. 
28. În plus, datele ob ţinute în cadrul investiga ţiei sectoriale indic ă faptul că aspecte 
legate de func ţionarea birourilor de credit în anumite state membre ar putea fi 
incompatibile cu dreptul concuren ţei. În cel pu ţin două state membre, birourile de 
credit deţinute şi operate în regim de asocia ţii în participa ţiune de către băncile locale 
par să propună un acces la date în condi ţii discriminatorii, ceea ce descurajeaz ă 
intrarea de poten ţiali concuren ţi pe piaţa bancară. 
                                                 
17 Desigur, crearea şi funcţionarea birourilor de credit trebuie s ă fie în deplin ă conformitate cu legisla ţia 
statelor membre privind protec ţia datelor. Cu toate acestea, o astfel de evaluare nu face obiectul acestei 
investigaţii. 
 
RO 9   RO 2.3. Cooperarea între b ănci 
29. B ăncile care ofer ă servicii bancare cu am ănuntul colaboreaz ă într-o gam ă variată de 
domenii precum: stabilirea de norme, de in frastructuri sau operarea sistemelor de 
plată. Casele de economii şi băncile cooperative au, în mod tradi ţional, rela ţii de 
cooperare şi mai strânse. Aceste categorii specifice de b ănci reprezint ă o parte 
important ă a sectorului serviciilor bancare cu am ănuntul în Europa şi joacă un rol 
important în mai multe state membre precum Germania, Fran ţa, Austria, Italia şi 
Spania. Cu toate acestea, leg ăturile de proprietate şi structurile societ ăţilor, nivelul de 
cooperare, precum şi prevederile normative şi prudenţiale diferă considerabil de la un 
stat membru la altul18. De aceea, o evaluare uniform ă este imposibil de efectuat. 
30. În m ăsura în care b ăncile de economii şi băncile cooperatiste r ămân independente din 
punct de vedere legal, acestea au tendin ţa de a coopera în diverse domenii, de 
exemplu: adeseori î şi administreaz ă propriile infrastructuri de plat ă, au un sistem 
comun de administrare a riscurilor şi de protec ţie a depozitelor sau pot avea chiar şi o 
strategie de afaceri şi de marketing comun ă, inclusiv o marc ă comună. Unele b ănci 
de economii şi /sau bănci cooperatiste aplic ă principiul regiona l sau teritorial, 
rezervând o arie geografic ă determinat ă pentru activit ăţile unei b ănci care ofer ă 
servicii bancare cu am ănuntul.  
31. Cooperarea între b ănci poate produce avantaje în plan economic şi pentru 
consumator. Acest lucru se întâmpl ă, în general, atunci când b ăncile implicate sunt 
IMM-uri şi nu deţin împreun ă o cotă important ă de piaţă. În cazul în care b ănci 
independente care ocup ă împreun ă o poziţie important ă pe piaţă intră într-o 
colaborare în scopul sau cu efectul de a limita concuren ţa între ele sau de a exclude 
noi veniţi, este posibil uneori s ă intervină o denaturare a concuren ţei. În astfel de 
cazuri, Comisia ar putea efectua o analiz ă aprofundat ă pentru a solu ţiona eventualele 
probleme de concuren ţă provocate de o coordonare care merge mai departe de 
strictul necesar pentru a ob ţine avantaje din punct de vedere al concuren ţei. 
32. În consecin ţă, în cazul în care se ridic ă probleme de concuren ţă, Comisia trebuie s ă 
analizeze m ăsura în care comportamentul anticoncuren ţial este indus sau men ţinut 
prin prevederi legislative sau alte m ăsuri luate de stat. 
                                                 
18 De exemplu, b ăncile de economii sunt înc ă instituţii publice şi/sau administrate de sectorul public în 
anumite state membre precum Germania, Luxemburg şi, într-o mare m ăsură , Spania. Acestea sunt 
privatizate în totalitate în alte state membre, în special în noile state memb re, restructur ate sub form ă de 
grup cooperativ (Fran ţa) sau formeaz ă structuri hibride în cadrul c ărora bănci de economii private 
coexistă cu bănci publice (Austria, Italia). B ăncile cooperative, pe de alt ă parte, sunt bazate în general 
pe principiul furniz ării de servicii bancare proprietarilor lor , şi nu au dreptul s ă deţină (sau să cedeze) 
un anumit num ăr de acţiuni de control.  
 
RO 10   RO 2.4. Stabilirea pre ţurilor şi a politicilor 
33. Deciziile clien ţilor băncilor care ofer ă servicii bancare cu am ănuntul sunt, de 
asemenea, influen ţate de informa ţiile asimetrice şi de costurile de schimbare ridicate. 
Asimetria informa ţiilor va varia în func ţie de complexitatea produselor vândute şi 
transparen ţa preţurilor. O informare clar ă şi transparent ă a consumatorilor poate 
aduce deja o ameliorare sub acest aspect. În plus, autorit ăţile mai multor state 
membre fac eforturi în sensul îmbun ătăţirii cunoa şterii de către clienţi a informa ţiilor 
în domeniul financiar.  
34. Costurile de schimbare ridicate limiteaz ă, de asemenea, mobilitatea clien ţilor. 
Anumite costuri de schimbare non-financiare  par inevitabile pentru produse precum 
conturile curente unde costul  administrativ al schimb ării – şi percepţia clintului cu 
privire la aceasta – pot s ă-l descurajeze pe client s ă-şi schimbe furnizorii. Cu toate 
acestea, investiga ţia subliniaz ă faptul că anumite b ănci creeaz ă bariere artificiale (de 
exemplu: vânz ările legate19 de produse bancare sau impuner ea de costuri mari pentru 
închiderea unui cont) care m ăresc costurile de schimb are pentru consumator şi reduc 
astfel intensitatea concuren ţei.  
35. Datele din cadrul investiga ţiei arată că mobilitatea consumatorilor pe pie ţele de 
conturi curente este , în general, sc ăzută. Cu toate acestea, acest fenomen se poate 
explica, în part e, prin tendin ţa consumatorilor mul ţumiţi de serviciile oferite de a 
păstra aceea şi bancă.  
36. Pre ţurile la produse ale b ăncilor care furnizeaz ă servicii bancare cu am ănuntul 
variază substanţial de la un stat membru la altu l. Cu toate acestea, investiga ţia 
evidenţiază faptul c ă, la nivel na ţional, se poate observa un comportament 
convergent în ceea ce prive şte preţurile şi practicile pent ru produsele esen ţiale ale 
băncilor care ofer ă servicii bancare cu am ănuntul. În cazul conturilor curente, acest 
comportament convergent se observ ă din punct de vedere al stabilirii mai multor 
parametrii, inclusiv al costurilor de admini strare a conturilor, co sturile de închidere a 
unui cont, costurile legate  de folosirea ATM-urilor şi penalităţile.  
37. Vânz ările legate de produse sunt un alt domeniu în care b ăncile din majoritatea 
statelor membre dau dovad ă de un comportament convergent. Aceast ă practică poate 
diminua concuren ţa în cadrul sistemului de  servicii bancare cu am ănuntul producând 
o creştere a costurilor de schimb are, o reducere a transparen ţei preţurilor şi 
descurajând intrarea de  noi actori pe pia ţă (în speciale furnizorii unei singure game 
de produse). Studiul de pia ţă realizat în cadrul investiga ţiei indică faptul c ă, în 
majoritatea statelor membre, majoritatea20 băncilor condi ţionează acordarea de 
credite ipotecare, de credite personale şi de împrumuturi c ătre IMM-uri de 
deschiderea unui cont curent. În plus, atunci când cea mai mare banc ă dintr-un stat 
membru practic ă vânzări legate ale produselor sale, investiga ţia subliniaz ă că 
majoritatea concuren ţilor săi aleg să-i urmeze exemplul. 
                                                 
19 Putem vorbi de conditionare atunci când o banc ă impune ca la achizi ţionarea unui anumit produs (de 
exemplu o ipotec ă) să fie cump ărat incă un alt produs separat (de ex. un cont curent). 
20 Expresia „majoritatea” b ăncilor se refer ă la băncile analizate în cadrul investiga ţiei Comisiei, a c ăror 
cotă de piaţă cumulată este mai mare de 50%. 
 
RO 11   RO 3. E VENTUALE M ĂSURI  
38. Bazat pe constat ările făcute în cadrul investiga ţiei sectoriale, Comisia recomand ă 
diverse m ăsuri în scopul înt ăririi concuren ţei pe pia ţa serviciilor bancare cu 
amănuntul, în special pe pia ţa cardurilor de plat ă.  
3.1. Aplicarea dreptului concuren ţei 
39. Aplicarea dreptului concuren ţei în materie de antitrust poate permite rezolvarea 
multor probleme de concuren ţă identificate în investiga ţia sectorial ă. Domeniile în 
care o interven ţie se poate avea în vede re includ, în primul rând, barierele la intrarea 
pe piaţă, normele discriminatorii, structura cheltuielilor şi acorduri de guvernare în 
anumite re ţele de plat ă cu cardul şi sisteme de compensare şi de regularizare.  
40. În al doilea rând, trecerea la ac ţiune poate fi, în acela şi timp, oportun ă în cazul 
comisioanelor interbancare ridicate şi a comisioanelor aplicate comercian ţilor în 
anumite re ţele de plat ă cu cardul. 
41. În al treilea rând, Comisi a ar putea strânge informa ţii suplimentare în scopul de a 
analiza dac ă cooperarea dintre b ăncile de economii şi/sau băncile cooperatiste care 
au o poziţie important ă pe piaţă limitează considerabil concuren ţa, fie între ele, fie cu 
alţi concuren ţi actuali sau poten ţiali. 
42. În al patrulea rând, anumite forme de vânz ări legate de produse practicate de b ănci 
pot fi neconforme cu dreptul concuren ţei, de exemplu atunci câ nd o astfel de practic ă 
constituie un abuz de pozi ţie dominant ă pe pieţele produselor în cauz ă.  
43. În ultimul rând, poate fi util s ă se recurg ă la aplicarea dreptului concuren ţei în 
materie de antitrust pentru rezolvarea problemei barierelor la intrare şi a normelor 
discriminatorii în ceea ce prive şte birourile de credit. 
44. Orice eventuale proceduri de aplicare în acest sens, ar presupune o analiz ă detaliată a 
particularit ăţilor fiecărui caz, în consultare cu autorit ăţile naţionale în materie de 
concurenţă. 
 
RO 12   RO 3.2. M ăsuri de reglementare şi autoreglementare în scopul  reducerii problemelor de 
concuren ţă  
3.2.1. Sisteme de plat ă 
3.2.1.1. Spa ţiul unic de plat ă în euro (SEPA) 
45. Mai multe bariere în calea concuren ţei, eviden ţiate în cadrul investiga ţiei sectoriale, 
ar putea fi eliminate prin stabil irea unui sistem SEPA pro-concuren ţial. Pentru 
reţelele de carduri de plat ă, SEPA ar putea elimina nume roase reguli restrictive. 
Comisia va acorda o aten ţie deosebit ă eforturilor sale de a evita ca restric ţiile în 
materie de co-branding s ă fie folosite în scopul de a fragmenta pie ţele21. 
46. Cadrul sistemului SEPA pentru cardurile de plat ă conferă furnizorilor de servicii 
bancare cu am ănuntul o alegere mai larg ă în ceea ce prive şte furnizorii pentru 
serviciile de achizi ţie, permi ţând o mai mare concuren ţă pe aceast ă piaţă foarte 
concentrat ă22. 
47 În scopul asigur ării bunei func ţionări a pieţei interne, Comisia poate propune m ăsuri 
legislative. În propunerea sa de directiv ă privind serviciile de plat ă23, Comisia va 
interzice restric ţiile privind accesul la sistemele şi infrastructurile de plat ă, bazate pe 
statutul institu ţional. Aceast ă directivă este acum pe agenda de discu ţii a Consiliului 
şi a Parlamentului European. Punerea aceste ia în aplicare a acesteia va permite 
cetăţenilor să beneficieze de servicii de plat ă mai competitive şi mai eficiente. În 
cadrul sistemului SEPA, re ţelele de carduri de plat ă şi sistemele de compensare şi de 
regularizare nu ar trebui s ă poată denatura concuren ţa prin impunerea de norme şi 
acorduri de guvernare discriminatorii.  
48. Comisia va continua, împreun ă cu autorit ăţile naţionale în materie de concuren ţă, să 
supravegheze compatibilitatea cadrului SEPA cu dreptul concuren ţei, astfel cum a 
fost solicitat de c ătre Consiliul Ecofin24. 
                                                 
21 Acest fenomen se poate produce, de exemplu, în cazul în care un sistem de carduri interna ţional 
consideră un alt sistem ca fiind concurent pentru simplul fapt c ă acesta din urm ă decide să-şi exercite 
activităţile în afara statului s ău membru de origine. 
22 Vă amintim c ă în anumite state membre, distribuitor ii nu primesc, de fapt, decât o singur ă „ofertă” din 
partea unui furnizor de servicii de achizi ţie care de ţine o pozi ţie de monopol (a se vedea punctul 17 
pentru mai multe detalii). 
23 A se vedea: http://ec.europa.eu/internal_market/finances/policy/index_en.htm   
24 A se vedea concluziile Consiliului privind SEPA, 10 octombrie 2006: 
http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/COUNCIL-LIVE/20061010_14209_6.PDF  
 
RO 13   RO 3.2.2. Birouri de credit 
49. Investiga ţia sectorial ă a arătat că principiul accesului recipr oc nediscriminatoriu la 
birourile de credit nu este înc ă aplicat în totalitate. Exist ă, de asemenea, bariere 
importante cu privite la partajarea transfrontalier ă a datelor. Propune rea de directiv ă 
privind creditul de consum cere statelor membre s ă garanteze accesul transfrontalier 
la birourile de credit, într-o manier ă nediscriminatorie25. Comisia studiaz ă aceste 
chestiuni în rela ţie cu pia ţa european ă a creditelor ipotecare26. Ar putea fi, de 
asemenea, util ă o examinare a compatibilit ăţii acestui sistem cu o pia ţă european ă a 
creditului de consum, deschis ă şi competitiv ă. 
50. Autorit ăţile care doresc s ă consolideze concuren ţa şi eficienţa pe piaţa de credit ar 
putea avea în vedere reforme legislative priv ind partajarea datelor privind creditele, 
în special în scopul l ărgirii domeniului de ac ţiune al birourilor de  credit. Cu toate 
acestea, cadrul existent pentru protec ţia şi partajarea datelor privind creditul 
reprezintă chestiuni sensibile, care necesit ă o examinare atent ă de către guvernele 
statelor membre. Într-un num ăr redus de state membre, investiga ţia a eviden ţiat 
faptul că birourile de credit nu aplic ă de o manier ă completă normele de protec ţie a 
datelor.  
3.2.3. Stabilirea pre ţurilor şi politicilor 
51. Poate fi util ă examinarea efectelor vânz ărilor legate asupra concuren ţei pe anumite 
pieţe de produse bancare. Autorit ăţile dintr-un num ăr redus de state membre au 
introdus reguli care vizeaz ă limitarea sau interzicerea acestei practici în ceea ce 
priveşte băncile care ofer ă servicii bancare cu am ănuntul. 
52. Comisia a constituit un grup de exper ţi27 pentru examinarea mobilit ăţii clienţilor cu 
privire la conturile bancare. Grupul examineaz ă măsurile care vizeaz ă facilitarea 
deschiderii şi schimbării uni cont bancar în  interiorul aceleia şi ţări sau transfrontalier, 
prin examinarea celor mai bune practici în statele membre. Grupul de exper ţi îşi va 
prezenta recomand ările în primul semestru din 2007. 
                                                 
25 A se vedea: http://ec.europa.eu/consumers/cons_int/fina_serv/cons_directive/2ndproposal_en.pdf . 
Prevederile relevante se reg ăsesc la articolul 8. 
26 Cartea Verde a Comisiei pr ivind creditul ipotecar, publicat ă în iulie 2005, este disponibil ă la următoarea 
adresă:http://ec.europa.eu/internal_market/finservices-r etail/home-loans/integration_en.htm#greenpaper   
27 A se vedea: http://ec.europa.eu/in ternal_market/finservices-retail/home-
loans/integration_en.htm#greenpaper   
 
RO 14   RO 4. C ONCLUZII  
53. Aceast ă investiga ţie sectorial ă a identificat patru puncte cheie, unde sunt necesare 
acţiuni din partea Comisiei şi a autorit ăţilor naţionale în materie de concuren ţă:  
• proiectarea şi funcţionarea sistemelor de plat ă, în special a sistemelor de plat ă cu 
cardul;  
• birourile de credit;  
• cooperarea între b ănci, şi  
• stabilirea pre ţurilor şi a politicilor bancare, inclusiv în materie de vânz ări legate.  
54. Comisia European ă nu va ezita s ă-şi exercite competen ţele care îi sunt conferite prin 
articolele 81,82 şi 86 CE pentru a asigura resp ectarea normelor de concuren ţă în 
domeniul serviciilor bancare cu am ănuntul, şi cu privire la diferitele pie ţe de plăţi şi, 
în particular, la proiectul SEPA. Comisia European ă îşi va continua, de asemenea, 
eforturile şi în alte domenii d ecât dreptul concuren ţei în scopul cre şterii beneficiilor 
pieţei interne în domeniul serviciilor bancare pentru cet ăţeni.