Decizia Consiliului din 17 decembrie 2014 prezintă motivele adoptării măsurilor specifice: situarea la distanță mare față de continent, dependența externă în ceea ce privește materiile prime și energia, obligația constituirii unor stocuri mai mari, dimensiunea redusă a pieței locale combinată cu dezvoltarea slabă a activităților de export etc. Toate aceste handicapuri se traduc printr-o creștere a costurilor de producție și, implicit, a prețurilor produselor fabricate la nivel local, care, în lipsa unor măsuri specifice, ar fi mai puțin competitive față de cele provenind din afară, chiar dacă se iau în calcul taxele de transport către RUP franceze. În consecință, menținerea unei producții locale ar fi cu atât mai dificilă. Prin urmare, măsurile specifice cuprinse în Decizia Consiliului din 17 decembrie 2014 au fost concepute în scopul consolidării industriei locale.

În plus, în ceea ce privește Mayotte, recenta aplicare a măsurii, combinată cu climatul aproape de revoltă care domnește pe insulă, nu a permis autorităților franceze să desfășoare aceeași activitate la nivelul stabilității și fiabilității suficiente a datelor.

Mai multe solicitări de documente justificative și explicații suplimentare au fost trimise prin e-mail autorităților franceze la 27 martie, 14 aprilie, 16 mai 2018 și 4 iulie pentru a evalua efectele reale ale diferențelor de impozitare a activității din RUP franceze. Prin urmare, li s-a cerut autorităților franceze să furnizeze pentru fiecare dintre RUP franceze și pentru fiecare categorie de produse care fac obiectul unei taxe de andocare diferențiate, în ceea ce privește RUP-urile franceze vizate, o evaluare a impactului pe care îl are această măsură asupra menținerii sau promovării activităților locale și condițiilor comerciale.

În plus, RUP franceze sunt nemulțumite de restrângerea listei de produse (trecerea la nivelul NC8 sau chiar NC10), ceea ce pune probleme societăților în identificarea corectă a producției lor. De asemenea, sunt nemulțumite de scăderea pragului de taxare la 300 000 de euro, ceea ce nu a însemnat pentru colectivități o creștere semnificativă a încasărilor. Aceste două măsuri au dus la creșterea taxelor administrative suportate de firme. RUP franceze ar dori crearea unui mecanism de actualizare regulată a diferențelor de impozitare, pentru a răspunde nevoii investitorilor de vizibilitate și pentru a putea să se adapteze schimbărilor pieței și structurii economice locale. Aceste solicitări trebuie analizate cu ocazia examinării solicitării de reînnoire a mecanismului.

În ceea ce privește analiza evoluției producției locale de produse incluse pe listă în perioada 2014-2016, aceasta arată o situație destul de contradictorie, deoarece, dacă producția locală a înregistrat per ansamblu progrese în RUP franceze, exceptând Guadelupa (care a înregistrat o scădere de 6,9%), cota sa de piață raportată la consumul total în RUP franceze a scăzut, excepție făcând Martinica (care a înregistrat o creștere de 9,8%).

Având în vedere limitele raportului din 12 februarie, acest raport a fost completat de rapoarte specifice pentru fiecare dintre RUP franceze. În aceste rapoarte, colectivitățile teritoriale din Martinica, Guadelupa, Guyana Franceză, Réunion și Mayotte realizează o evaluare a măsurii privind taxa de andocare. Aceste rapoarte complementare prezintă o imagine de ansamblu asupra evoluțiilor socio-economice regionale în perioada 2014-2016. Această imagine de ansamblu arată discrepanțe semnificative între RUP franceze. Réunion este colectivitatea cu cel mai bun mediu conjunctural și cu o redresare economică solidă din 2014 (o creștere de 3% pe an), o rată a șomajului în scădere netă și o evoluție redusă a prețurilor. În schimb, economia din Guadelupa și Guyana Franceză rămâne lentă, cu o rată ridicată a șomajului stabilă sau chiar în creștere. În Martinica, tendința generală este pozitivă, cu o îmbunătățire pe piața muncii. În Mayotte, economia a intrat într-o perioadă de așteptare, în special din cauza schimbărilor instituționale care au avut loc (Mayotte a dobândit statutul de regiune ultraperiferică din cauza divizării teritoriale), caracterizată printr-o creștere a șomajului la 27,1%.

c. În cele din urmă, referitor la impactul taxei de andocare asupra societăților locale, raportul nu dispune de date referitoare la diferențierea taxei de andocare pe mai muți ani, făcând imposibilă o analiză a evoluției performanțelor firmelor. A fost efectuată doar o analiză a impactului asupra performanțelor firmelor pentru anul 2015. Conform acestei analize, nu există o diferență semnificativă în ceea ce privește cifra de afaceri sau rentabilitatea economică între societățile locale care beneficiază și cele care nu beneficiază de diferențierea taxei de andocare. Drept urmare, taxa de andocare îndeplinește obiectivele stabilite permițând societăților locale din sectoarele vizate să obțină performanțe similare firmelor care nu beneficiază de această măsură, în ciuda unei expuneri a priori mai mari la costuri suplimentare aferente ultraperiferiei. Lipsa unor performanțe superioare pentru societățile beneficiare înseamnă, de asemenea, lipsa supracompensării.

-handicapuri exogene precum distanța, insularitatea dublă, suprafața mică, morfologia teritorială complexă, clima dificilă, riscurile naturale ridicate;

-handicapuri endogene: limitarea prezenței factorilor de producție, dezvoltarea limitată a capitalului uman, dependența economică de un număr redus de activități, dimensiunea redusă a piețelor interne, lipsa integrării în mediul regional, bariere la intrare.

Astfel, producțiile locale se confruntă cu costuri suplimentare semnificative care au fost identificate și măsurate la nivel macroeconomic. Acestea includ costuri suplimentare cauzate de diferențele de remunerație, aprovizionare și logistică, supradimensionarea echipamentelor, operare și întreținere, dimensiuni reduse ale piețelor locale care nu permit realizarea de economii de scară. Aceste costuri suplimentare se referă, de asemenea, la comercializarea și distribuția produselor, la terenuri agricole și la construcții și finanțare.

Aceste costuri suplimentare se traduc printr-un deficit important în balanța comercială, care se regăsește în toate RUP franceze.

De asemenea, persistă handicapurile care au motivat menținerea măsurii în 2014, cu toate consecințele rezultate în ceea ce privește costurile suplimentare pentru producțiile locale.

3.2.Consecințele aplicării impozitării diferențiate a produselor referitor la taxa de andocare

3.2.1.Impactul taxei de andocare asupra prețurilor produselor care beneficiază de o impozitare diferențiată

Informațiile furnizate nu permit emiterea unei opinii cu privire la impactul taxei de andocare asupra nivelului general al prețurilor produselor care fac obiectul unei impozitări diferențiate.

Totuși, acestea indică impactul general al taxei de andocare asupra nivelului prețurilor, deoarece RUP franceze care practică impozitele cele mai mici (insula Réunion) și unde numărul de produse vizate este cel mai scăzut (Mayotte), au cele mai mici diferențe de preț față de Franța metropolitană.

În ceea ce privește ajustările efectuate prin Decizia Consiliului din 17 decembrie 2014, analiza macroeconomică a prețurilor, bazată pe indicele prețurilor de consum, indică o evoluție foarte limitată a prețurilor în perioada 2014-2016 în RUP franceze. Analiza arată chiar o scădere a diferenței de preț față de Franța metropolitană în fiecare dintre RUP franceze, comparativ cu 2010. Această evoluție reflectă preocuparea autorităților locale de a utiliza proporțional impozitarea diferențiată pentru a nu afecta puterea de cumpărare a populației locale.

Prin urmare, aceste elemente arată că recentele ajustări ale listei de produse care beneficiază de o impozitare diferențiată au avut un impact neglijabil asupra prețurilor în RUP franceze.

3.2.2.Impactul taxei de andocare asupra dezvoltării economice în RUP franceze

Au fost obținute doar date parțiale cu privire la impactul impozitării diferențiate asupra creșterii economice și ocupării forței de muncă în fiecare sector vizat și în perioada respectivă (2014-2017), deoarece adesea aceste informații nu sunt disponibile.

Este dificil să corelăm datele privind creșterea economică, ocuparea forței de muncă și firmele cu datele referitoare la produsele care beneficiază de o impozitare diferențiată. De fapt, majoritatea firmelor din sectoarele vizate vând atât produse care beneficiază, cât și produse care nu beneficiază de o impozitare diferențiată.

Cu toate acestea, efectele taxei de andocare asupra dezvoltării economice sunt demonstrate. Acestea se referă mai degrabă la păstrarea locurilor de muncă decât la crearea acestora și la dezvoltarea și durabilitatea filierelor locale de producție. În sectoarele afectate de criză, cum ar fi sectorul construcțiilor și lucrărilor publice, taxa de andocare a contribuit, printre altele, la păstrarea locurilor de muncă. RUP franceze sunt, prin dimensiunea redusă a pieței lor, foarte fragile și sensibile la operațiunile ocazionale ale importatorilor la prețuri mult mai mici decât prețurile de pe piață. În plus, având în vedere costurile suplimentare cu care se confruntă, oportunitățile pe care firmele locale le pot avea pentru a se îndrepta către piețele de export sunt foarte limitate.

De asemenea, taxa de andocare a ajutat la diversificarea producției, în special în sectorul agroalimentar (condimente, cafea, dulceață etc. în Guadelupa) și la crearea de nișe de dezvoltare (sucuri de fructe, crochete, lentile de ochelari etc. în Réunion). În cele din urmă, aceasta a reprezentat un ajutor esențial pentru producțiile locale din aceste regiuni, permițând realizarea de investiții generatoare de creștere).

În cele din urmă, taxa de andocare are efecte pozitive asupra activității economice din RUP franceze. De fapt, ponderea totală a taxei de andocare (încasări + reduceri de impozite pentru producția locală) este estimată la 3,3% din PIB în 2016 în RUP franceze (între 2,6% în Réunion și 5% în Mayotte). În plus, încasările din taxa de andocare reprezintă între 40% și 50% din încasările colectivităților teritoriale din RUP franceze. O parte din aceste încasări este alocată Fondului regional pentru dezvoltare și ocuparea forței de muncă (FRPE), care are drept scop facilitarea înființării de firme și crearea de locuri de muncă în sectorul producției sau care contribuie la realizarea infrastructurii necesare pentru dezvoltarea firmelor. Acest lucru este reflectat de faptul că producțiile locale de mărfuri care beneficiază de o impozitare diferențiată au crescut în general în majoritatea RUP franceze (cu excepția Guadelupei). Aceste producții reușesc să atingă la nivel global același nivel de performanță ca și celelalte producții, în pofida unei expuneri mai mari la costuri suplimentare.

Ca urmare, taxa de andocare are un impact economic semnificativ asupra dezvoltării economice a RUP franceze.

3.2.3.Impactul taxei de andocare asupra balanței comerciale

Chiar dacă deficitul balanței comerciale a scăzut cu 3% în RUP franceze, acesta rămâne foarte ridicat. Cu toate că producția și exporturile locale au crescut, importurile de produse, cu excepția hidrocarburilor, au crescut, totuși, în toate RUP franceze. Aceste importuri provin în continuare în principal din Franța și din alte state ale Uniunii Europene (75% în Réunion, 85% în Martinica, 74% în Guadelupa și 71% în Guyana Franceză în 2016). Importurile de produse din țările ACP sunt afectate doar marginal. În plus, numărul de produse care provin din aceste țări, în principal produse petroliere, este limitat.