RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 35/150

P8_TA(2016)0032

Cerere de ridicare a imunității lui Florian Philippot

Decizia Parlamentului European din 2 februarie 2016 privind cererea de ridicare a imunității lui Florian Philippot (2015/2267(IMM))

(2018/C 035/28)

Parlamentul European,

— având în vedere cererea de ridicare a imunității lui Florian Philippot, transmisă la 2 septembrie 2015 de Ministrul Justiției al Republicii Franceze, în legătură cu procedura penală aflată pe rolul Tribunalului de mare instanță din Nanterre (nr. de referință JIJI215000010), și comunicată în plen la 16 septembrie 2015,

— în urma audierii lui Florian Philippot în conformitate cu articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul de procedură,

— având în vedere articolele 8 și 9 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, precum și articolul 6 alineatul (2) din Actul din 20 septembrie 1976 privind alegerea membrilor Parlamentului European prin vot universal direct,

— având în vedere hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene din 12 mai 1964, 10 iulie 1986, 15 și 21 octombrie 2008, 19 martie 2010, 6 septembrie 2011 și 17 ianuarie 2013 (1),

— având în vedere articolul 26 din Constituția Republicii Franceze,

— având în vedere articolul 5 alineatul (2), articolul 6 alineatul (1) și articolul 9 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri juridice (A8-0014/2016),

A. întrucât autoritățile judiciare franceze au solicitat ridicarea imunității parlamentare a lui Florian Philippot, în legătură cu o acțiune penală deschisă de o țară din afara Uniunii Europene;

B. întrucât articolul 8 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene prevede că deputații în Parlamentul European nu pot fi cercetați, reținuți sau urmăriți datorită opiniilor sau voturilor exprimate în cadrul exercitării funcțiilor lor;

C. întrucât articolul 9 din Protocolul nr. 7 privind imunitățile și privilegiile Uniunii Europene stipulează, de asemenea, că deputații în Parlamentul European beneficiază, pe teritoriul național, de imunitățile recunoscute membrilor parlamentului propriei țări;

D. întrucât articolul 26 din Constituția Republicii Franceze prevede că „niciun membru al Parlamentului nu poate fi urmărit, căutat, arestat, deținut sau judecat pentru opinii sau voturi exprimate în exercițiul funcțiunii” și că „niciun membru al Parlamentului nu poate face obiectul, în materie penală, arestării sau altei măsuri de privare sau restricționare de libertate” fără autorizația Parlamentului;

E. întrucât Florian Philippot este acuzat de guvernul unui stat terț, și anume Qatar, de a fi defăimat acest stat în cursul unei difuzări radiofonice din 9 ianuarie 2015 și al unei emisiuni de televiziune din 19 ianuarie 2015, insinuând că statul respectiv ar finanța terorismul;

F. întrucât articolul 8 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene și articolul 26 din Constituția franceză interzic orice procedură civilă sau penală împotriva unui deputat pe motivul opiniilor exprimate în cadrul exercitării funcțiilor sale;

G. întrucât „dispozițiile din sistemul francez care protejează reprezentanții poporului în exercitarea îndatoririlor lor datează din 1789, fiind bazate pe respectarea expresiei voinței poporului și pe necesitatea ca, într-un stat democratic, reprezentanții aleși să-și exercite mandatul fără a se teme de acțiuni în justiție sau de interferența puterii executive ori a celei judecătorești” (2);

H. întrucât, pentru deputații în Parlamentului European, această imunitate se referă nu numai la opiniile exprimate de deputați în reuniunile oficiale ale Parlamentului, ci și la cele exprimate în afara acestuia din urmă, cum ar fi în media, atunci când există „o legătură între opinia formulată și […] funcțiile parlamentare” (3);

I. întrucât exprimarea publică a opiniilor cu privire la politica externă a Uniunii Europene și a statelor terțe se încadrează în funcțiile deputaților Parlamentului European;

J. întrucât, prin urmare, nu sunt întrunite condițiile pentru ridicarea imunității lui Florian Philippot;

K. întrucât, chiar dacă s-ar considera (ceea ce nu este cazul) că articolul 8 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene nu este aplicabil acestui caz, cererea autorităților franceze ar trebui considerată ca o cerere în sensul articolului 9 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene și al articolului 26 alineatul (2) din Constituția Republicii Franceze, prin urmare ca o solicitare de autorizare pentru ca Florian Philippot să facă obiectul „în materie penală, unei arestări sau unei alte măsuri de privare sau restricționare de libertate”;

L. întrucât, în general, rolul imunității parlamentare este cel de a permite puterii legislative să-și îndeplinească atribuțiile constituționale fără interferențe externe necuvenite, în special din partea puterii executive (4); întrucât este evident că acest principiu se aplică inclusiv atunci când o țară din afara Uniunii Europene deschide o procedură penală pentru defăimare împotriva unui deputat;

M. întrucât, în consecință, nu este necesară examinarea existenței unui fumus persecutionis, adică a unei intenții, în deschiderea procedurii penale, de a prejudicia activitatea politică a deputatului,

1. hotărăște să nu ridice imunitatea lui Florian Philippot,

2. încredințează Președintelui sarcina de a transmite imediat prezenta decizie, precum și raportul comisiei competente autorității competente a Republicii Franceze și lui Florian Philippot.

(1) Hotărârea Curții de Justiție din 12 mai 1964, Wagner/Fohrmann și Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28, hotărârea Curții de Justiție din 10 iulie 1986, Wybot/Faure și alții, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310, hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2008, Mote/Parlamentul, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440, hotărârea Curții de Justiție din 21 octombrie 2008, Marra/De Gregorio și Clemente, pronunțată în cauzele conexe C-200/07 și C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579, hotărârea Tribunalului din 19 martie 2010, Gollnisch/Parlamentul, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102, hotărârea Curții de Justiție din 6 septembrie 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543, hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2013, Gollnisch/Parlamentul, pronunțată în cauzele conexe T-346/11 și T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

(2) Hotărârea Curții Europene a Drepturilor Omului din 17 decembrie 2002 A./Regatul Unit, punctul 47.

(3) Hotărârea Curții de Justiție din 6 septembrie 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543, punctul 33.

(4) „Parliamentary Immunity. A Comprehensive Study of the Systems of Parliamentary Immunity of the United Kingdom, France, and the Netherlands in a European Context”, Sascha Hardt, Intersentia, Seria „Ius Commune Europaeum”, Nr. 119, ISBN 978-1-78068-191-7, Maastricht, iulie 2013.