RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 14.3.2007 
COM(2007) 126 final 
2003/0168 (COD)   
AVIZUL COMISIEI  
 
în conformitate cu articolul 251 alineatul (2) pa ragraful al treilea li tera (c) din Tratatul 
CE 
privind amendamentele Parlamentului European  
la poziţia comun ă a Consiliului privind propunerea de 
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI  
PRIVIND LEGEA APLICABIL Ă OBLIGA ŢIILOR NECONTRACTUALE („ROMA 
II”) 
DE MODIFICARE A PROPUNERII COMISIEI în conformitate cu artic olul 250 alineatul (2) 
din Tratatul CE 
 
RO 2   RO 2003/0168 (COD) 
AVIZUL COMISIEI  
 
în conformitate cu articolul 251 alineatul (2) pa ragraful al treilea li tera (c) din Tratatul 
CE 
privind amendamentele Parlamentului European  
la poziţia comun ă a Consiliului privind propunerea de 
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI  
PRIVIND LEGEA APLICABIL Ă OBLIGA ŢIILOR NECONTRACTUALE („ROMA 
II”) 
1. I NTRODUCERE  
În conformitate cu articolul 251 alienatul (2) para graful al treilea litera  (c) din Tratatul CE 
Comisia emite un aviz privin d amendamentele propuse de c ătre Parlamentul European în a 
doua lectur ă. Comisia î şi prezintă mai jos avizul privind cele 19 amendamente propuse de 
Parlament. 
2. I STORICUL DOSARULUI  
Propunerea1 a fost adoptat ă de către Comisie la 22 iulie 2003 şi transmis ă Parlamentului 
European şi Consiliului la aceea şi dată. Comitetul Economic şi Social a adoptat avizul s ău 
privind propunerea Comi siei la 2 iunie 20042. Parlamentul Europea n, reunit în sesiune 
plenară, a adoptat 54 de amendamente în prima lectur ă, la 6 iulie 20053. Comisia a adoptat 
propunerea sa modificat ă la 21 februarie 20064. Consiliul a adoptat pozi ţia sa comun ă la 25 
septembrie 20065. Comisia a adoptat comunicarea sa privind pozi ţia comună a Consiliului la 
27 septembrie 20066. Parlamentul European, reunit în sesiune plenar ă, a adoptat 19 
amendamente în a doua lectur ă, la 18 ianuarie 2007. 
3. O BIECTUL PROPUNERII  
Competen ţa judiciar ă internaţională, precum şi recunoa şterea şi executarea într-un stat 
membru a hot ărârilor judec ătoreşti adoptate într-un alt stat me mbru sunt reglementate prin 
Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000, care se aplic ă în 
materie civil ă şi comercial ă atât obliga ţiilor contractuale, cât şi celor necontractuale. În ceea 
ce priveşte legea aplicabil ă, dispoziţiile privind contractele, aplicate de c ătre diferitele state 
membre, au fost armonizate prin intermediul Convenţiei de la Roma  din 1980 privind legea 
aplicabilă obligaţiilor contractuale,  pe care Comisia propune s ă o înlocuiasc ă cu 
                                                 
1 COM (2003) 427 sfâr şit, 2003/0168 (COD) 
2 JO C 241, 28.9.2004, p. 1. 
3 A6-0211/2005. 
4 COM (2006) 83 final 
5 Pozi ţia comună (CE) nr. 22/2006, JO C 289 E, 28.11.2006, p. 68-83. 
6 COM (2006) 566 final 
 
RO 3   RO Regulamentul „ROMA I”7, care în prezent face obiectu l unor negocieri în Consiliu şi în 
Parlamentul European. Cu toate acestea, nu exist ă nicio dispozi ţie armonizat ă de ordin 
general în cadrul Comunit ăţii pentru a stabili legea aplicabil ă obligaţiilor necontractuale.  
Aceasta este lacuna pe care propunerea Comisiei în ţelege să o acopere.   
Propunerea Comisiei vizeaz ă deci să armonizeze dispozi ţiile legislative aplicabile obliga ţiilor 
necontractuale de natur ă civilă şi comercial ă (accidente de circula ţie, răspunderea pentru 
produsele cu defect, concuren ţă neloială etc.) şi să adopte o norm ă comună la nivelul Uniunii 
Europene pentru a stabili legea aplicabil ă acestor obliga ţii. 
Armonizarea acestor norme are drept obiectiv dublu s ă ofere persoanelor fizice şi operatorilor 
economici un nivel de certitudine juridic ă superior nivelului actual şi să evite căutarea 
tribunalului cel mai favorabil (« forum-shopping ») care, pentru p ărţi, ajunge la rezultate 
potenţial diferite în ceea ce prive şte fondul în func ţie de jurisdic ţia sesizat ă în legătură cu 
cauza.  
4. A VIZUL COMISIEI PRIVIND AMENDAMENTELE PARLAMENTULUI EUROPEAN  
4.1. Amendamente acceptate de Comisie în integralitatea lor 
• Comisia accept ă amendamentul 1 . Este vorba despre o modificare tehnic ă de redactare ce 
ţine seama de înlocuirea Conven ţiei de la Roma din 1980 privind legea aplicabil ă 
obligaţiilor contractuale cu viitorul Regulament „ROMA I”, negociat în prezent în Consiliu 
şi în Parlamentul European. 
• Comisia accept ă amendamentul  23. Desigur, în propunerea sa modificat ă, Comisia 
preferase o redactare care s ă exprime mai clar faptul c ă daunele-interese necompensatorii 
nu sunt în sine contrare ordinii publice din moment ce valoarea lor este rezonabil ă. Cu 
toate acestea, în m ăsura în care norma propus ă de Parlament ofer ă o marjă mare de 
apreciere judec ătorului, Comisia accept ă din acel moment redactarea propus ă de către 
Parlamentul European. 
• Comisia accept ă amendamentul 30 care clarific ă domeniul de aplicare al normei speciale 
în materie de atingeri aduse concuren ţei prin ad ăugarea unei referin ţe la articolele 81 şi 82 
din tratat. Cu toate aces tea, Comisia se întreab ă cu privire la inten ţiile Parlamentului 
European care a decis s ă menţină un considerent privind norma special ă în materie de 
atingeri aduse concuren ţei, normă specială pe care, de altfel, Parlamentul a eliminat-o 
(amendamentul 17).  
4.2 Amendamente acceptate în totalitate de Comisie sub rezerva reformul ării sau în 
parte 
• În ceea ce prive şte amendamentul 3 , Comisia nu s-a opus unui considerent care 
reaminteşte că Roma II se aplic ă atât în cadrul unui regim de r ăspundere obiectiv ă, cât şi 
chestiunii privind stabilirea persoanelor care po t fi declarate responsab ile de actele pe care 
le comit. Cu toate acestea, Comisia consider ă că este vorba despre dou ă aspecte de natur ă 
distinctă, care ar trebui s ă facă obiectul unor considerente diferite pentru a se integra în 
                                                 
7 COM (2005) 650 final 
 
RO 4   RO continuarea logic ă a regulamentului. Pe de o parte, se  propune redactarea considerentului 
11 după cum urmeaz ă: „Conceptul de obliga ţia necontractual ă variază de la un stat 
membru la altul. Prin urmare, acesta ar trebui în ţeles, în sensul prezen tului regulament, ca 
fiind un concept autonom. În special, ar trebui s ă includă obligaţiile create în cadrul 
regimului de r ăspunderea obiectiv ă. ” Pe de o parte, ar put ea fi introdus un considerent 
nou 28a), dup ă cum urmeaz ă: „Certitudine juridic ă impune ca regulamentul s ă stabileasc ă 
în mod precis domeniul legii aplicabile care reglementeaz ă, în special, stabilirea 
persoanelor care pot fi declarate respons abile de actele pe care le comit . ” 
• Amendamentul 28  propune dou ă modificări tehnice de redactare. Comisia împ ărtăşeşte 
preocuparea Parlamentului de a folosi o terminologie coerent ă în toate versiunile 
lingvistice. Considerentul 19 vizeaz ă introducerea „concuren ţei neloiale” şi a „actelor care 
restrâng libera concuren ţă”, menţionate în mod expres în temeiul articolului 6 din pozi ţia 
comună a Consiliului (versiunea în limba englez ă şi franceză). În versiunea francez ă a 
poziţiei comune, consid erentul 19 folose şte, de asemenea, în mod expres aceste dou ă 
subiecte, spre deosebir e de versiunea englez ă. Prin urmare, Comisia propune ca versiunea 
engleză a considerentului 19 s ă fie armonizat ă cu versiunea francez ă. În ceea ce prive şte 
propunerea de a folosi termenul „pia ţă” la sfârşitul considerentului, aceasta nu reflect ă 
suficient aspectul dublu al articolului 6, care vizeaz ă să protejeze atât rela ţiile între 
concurenţi, cât şi interesele colec tive ale consumatorilor8. Prin urmare, Comisia propune 
următoarea redactare: „ Recurgerea la legea ţării pe teritoriul c ăreia sunt sau pot fi 
afectate rela ţiile între concuren ţi sau interesele colective al e consumatorilor permite, în 
general, îndeplinirea acestor obiective .” 
• În cazul în care Comisia este în principiu favorabil ă unei clarific ări a domeniului de 
aplicare a normei speciale în materie de  daune aduse mediului, aceasta regret ă că definiţia 
reţinută la amendamentul 32  este restrictiv ă, limitând domeniul de apli care al normei care 
nu se aplic ă, de exemplu, în caz de poluare a aerului. Comisia nu va putea accepta o 
definiţie decât cu condi ţia ca aceasta s ă acopere toate obliga ţiile necontractuale create în 
urma unei daune aduse mediului, ori care ar fi natura acestei daune. 
• În conformitate cu amendamentul 26 , raportul de aplicare a regulamentului trebuie s ă 
studieze în special dou ă chestiuni: aceea a aplic ării legii str ăine de către tribunalele din 
statele membre, pe de  o parte (al doilea şi al treilea paragr af din amendament) şi cea a 
dreptului aplicabil accidentelor de circula ţie, pe de alt ă parte. În cazul în care Comisia 
acceptă, în principiu, partea privind aplicarea legii str ăine, astfel cum a f ăcut deja în 
propunerea sa modificat ă, aceasta consider ă totuşi că problematica daunelor-interese, 
evocată la sfârşitul celui de-al doilea alin eat din acest articol, dep ăşeşte acest aspect. În 
acest caz este vorba despre dreptul ci vil material al statelor membre şi Roma II nu este 
cadrul potrivit pentru a trata aceast ă chestiune complex ă. În ceea ce prive şte partea cu 
privire la accidentele de circula ţie rutieră, aceasta indic ă foarte precis Comisiei metoda de 
lucru care trebuie urmat ă pentru elaborarea raportului s ău. În măsura în care metoda de 
lucru a Comisiei face obiectul unei reglement ări interne foarte precise, Comisia dore şte să 
păstreze redactarea pe care a pr opus-o în propunerea modificat ă: „De asemenea, raportul 
va examina chestiunea oportunit ăţii unei legisla ţii comunitare specifice în materie de drept 
aplicabil accidentelor de circula ţie”. 
                                                 
8 Directiva 98/27/CE din 19.5.1998 privind ac ţiunile în încetare în ceea ce prive şte protecţia intereselor 
consumatorilor utilizeaz ă, de altfel, aceea şi expresie „ interese colective ale consumatorilor” . 
 
RO 5   RO 4.3 Amendamente respinse de Comisie  
• Comisia nu accept ă amendamentul 4  care prevede, în termeni foarte generali, c ă 
judecătorul dispune de o marj ă discreţionară pentru a aplica regulamentul. Chiar dac ă este 
adevărat că judecătorul dispune de o marj ă de manevr ă pentru a stabili dreptul aplicabil în 
cadrul clauzelor de exceptare con ţinute în articolele 4, 5, 10, 11 şi 12, acesta nu este şi 
cazul celorlalte norme. Redactarea propus ă ar avea drept consecin ţă slăbirea certitudinii 
juridice pe care ar aduce-o adoptar ea regulamentului. Comisia estimeaz ă că sunt suficiente, 
prin urmare, considerentele 16 şi 18 care fac referire în mod expr es la clauza de exceptare.  
• Comisia nu accept ă amendamentele 9, 15 şi 19 care introduc o norm ă specială nouă 
privind atingerile aduse vie ţii private şi drepturilor persoanei. Comisia respinsese deja 
această normă la prima lectur ă. Luând act de un blocaj polit ic la nivelul Consiliului, 
Comisia prefer ă din acel moment s ă excludă această chestiune dificil ă din domeniul de 
aplicare al regulamentului, astfel cum este propus în propunerea modificat ă, cu atât mai 
mult cu cât nu exist ă decât foarte pu ţine litigii interna ţionale în materie. 
• Comisia nu poate s ă accepte amendamentul 10  care vizeaz ă ipoteza în care p ărţile nu au 
făcut o alegere expres ă a legii şi care autorizeaz ă judecătorul să invoce alte elemente 
pentru a deduce o astfel de alegere. Redactarea propus ă nu pare s ă fie compatibil ă cu 
obiectivul de certitudine juridic ă ce necesit ă certitudini în ceea ce prive şte existen ţa unei 
alegeri de c ătre părţi.  
• Comisia nu accept ă amendamentele 11 şi 12 care vizeaz ă introducerea principiului 
„restitutio in integrum” pentru evaluarea daunelor-interese acordate victimei unei v ătămări 
corporale. De şi consider ă această idee foarte interesant ă pentru ameliorarea situa ţiei 
victimelor unui accident, Comisia consider ă că este vorba despre o armonizare a dreptului 
civil material al statelor membre care este nepotrivit ă într-un instrument care vizeaz ă să 
armonizeze normele de drept interna ţional privat. 
• Amendamentul 12  vizează introducerea unui nou considerent conform c ăruia un pledant 
poate, dac ă doreşte, să ridice el însu şi problema dreptului aplicabil. Comisia explicase deja 
în propunerea sa modificat ă că, deşi este în totalitate favorabil ă ideii de facil itare a muncii 
judecătorului confruntat cu un litigiu interna ţional, nu ar putea s ă solicite o astfel de 
contribuţie tuturor p ărţilor, în special celor care  nu sunt reprezentate de c ătre un avocat. 
Din moment ce nu poate accepta o norm ă în acest sens, Comisia nu accept ă nici un simplu 
considerent, cu atât mai mult cu cât es te vorba despre o chestiune de natur ă orizontal ă care 
ar trebui tratat ă într-un cadru mai genera l. În schimb, Comisia r ămâne dispus ă să studieze 
chestiunea aplic ării legii str ăine în faţa tribunalelor statelor membre  în cadrul raportului de 
aplicare a regulamentului, astfel cum propusese deja în propunerea sa modificat ă. 
• Din acelea şi motive Comisia a respins amendamentul 13  conform c ăreia judec ătorul ar 
trebui să stabileasc ă din oficiu con ţinutul legii str ăine aplicabile, putând s ă solicite în 
acelaşi timp ajutorul p ărţilor. Comisia estimeaz ă că, în prezent, majoritatea statelor 
membre nu sunt în m ăsură să aplice o asemenea norm ă din cauza absen ţei unor structuri 
eficiente în acest sens. Cu to ate acestea, Comisia consider ă că este vorba despre o pist ă de 
reflecţie foarte interesant ă căreia i s-ar cuveni o aten ţie special ă în cadrul raportului de 
aplicare a regulamentului. 
 
RO 6   RO • În măsura în care Parlamentul European respinge amendamentul care vizeaz ă introducerea 
unui nou articol 15a, Comisia nu poate fi favorabil ă amendamentului 16 care face referire 
în mod expres la articolul 15a eliminat de altfel din text. 
• Comisia nu poate s ă accepte amendamentul 17  care vizeaz ă eliminarea normei speciale în 
materie de atingeri aduse concuren ţei. Astfel cum a explicat deja în propunerea sa 
modificat ă, menţinerea normei speciale consolideaz ă certitudinea juridic ă şi previzibilitatea 
soluţiilor, deoarece aceasta concretizeaz ă locul daunei în materie. Comisia se întreab ă de 
altfel cu privire la inten ţiile Parlamentului European care, în ciuda acestei elimin ări, a 
menţinut şi chiar ameliorat considerentul referitor la aceast ă normă specială (considerentul 
21). În ipoteza în care Parlamentul dore şte în realitate s ă menţină norma special ă, Comisia 
acceptă norma astfel cum a fost propus ă în amendamentul 31, respins de Parlamentul 
European. 
• Comisia nu poate s ă accepte amendamentul 24  care reintroduce o norm ă privind punerea 
în relaţie a regulamentului Roma II cu alte  instrumente comunitare care con ţin norme cu 
incidenţă asupra legii aplicabile, în special, cu instrumentele „pia ţă internă”. Având în 
vedere ultimele evolu ţii în Parlamentul European şi în Consiliu în cadrul negocierilor 
privind alte propuneri, o astfel de dispozi ţie adaptat ă situaţiei nu mai pare necesar ă în acest 
instrument.  
5. C ONCLUZIE  
În temeiul articolului 250 alineatul (2) din Tratatul CE, Comisia î şi modifică propunerea dup ă 
cum se prevede mai sus.