RAPORT AL COMISIEI Raport privind mecanismul de alertă /* COM/2012/068 final */





1. introducere Un nou început care extinde și aprofundează guvernanța economică în UEM În ultimii zece ani s-au acumulat dezechilibre macroeconomice importante și persistente, situație care este reflectată de deficitele și excedentele externe mari și persistente, de pierderile suferite în domeniul competitivității și de creșterea nivelului de îndatorare și a bulelor de pe piața imobiliară. Aceste dezechilibre se află la baza crizei economice actuale. Acestea nu numai că au provocat dificultăți macroeconomice pentru statele membre în cauză, dar au avut și repercusiuni grave care contribuie la amenințările cu care se confruntă zona euro. Acest raport privind mecanismul de alertă (RMA) marchează primul pas în punerea în aplicare a noii proceduri de supraveghere pentru prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (denumită în continuare „procedura privind dezechilibrele macroeconomice” - PDM). Prezentul raport conține, de asemenea, și forma finală a tabloului de bord cu indicatori (prezentată în tabelul 1 și secțiunea 2). Supravegherea cu scopul de a preveni și corecta dezechilibrele macroeconomice în cadrul PDM reprezintă un nou instrument al cadrului consolidat pentru guvernanța economică în UE. Acest instrument a fost adoptat ca parte a unui pachet privind guvernanța economică (pachetul de șase acte normative - „six-pack”) care prevede, printre altele, o consolidare semnificativă a supravegherii politicilor fiscale. Supravegherea dezechilibrelor macroeconomice în cadrul PDM face parte din „semestrul european” care permite o analiză integrată și previzională a provocărilor în materie de politică economică cu care se confruntă Uniunea pentru asigurarea viabilității finanțelor publice, a competitivității, a stabilității pieței financiare și a creșterii economice. Rolul și sfera de aplicare a raportului privind mecanismul de alertă Rolul RMA este de a funcționa ca un dispozitiv de examinare inițială cu ajutorul căruia Comisia identifică statele membre ale căror evoluții justifică efectuarea unor analize suplimentare și mai detaliate cu scopul de a stabili dacă există sau riscă să apară dezechilibre[1]. Trebuie subliniat faptul că obiectul examinărilor aprofundate îl vor constitui factorii determinanți ai evoluțiilor analizate, care vor fi studiați în detaliu în vederea stabilirii naturii dezechilibrelor. Comisia va propune recomandări de politică doar pe baza acestor analize aprofundate și doar dacă este cazul, iar aceste recomandări vor fi făcute fie în cadrul componentei preventive a procedurii, fie în cadrul celei corective. Studiile aprofundate și propunerile de recomandări vor face parte din semestrul european. Necesitatea continuării analizei se bazează pe o evaluare a unui tablou de bord cu indicatori stabilit de Comisie, după consultări cu Consiliul, Parlamentul European și Comitetul european pentru risc sistemic (a se vedea secțiunea 2 și tabelele 1 și 2 de mai jos)[2]. Trebuie subliniat faptul că nu se efectuează o interpretare mecanică a indicatorilor din tabloul de bord. Țările sunt evaluate prin analizarea evoluției indicatorilor în timp, precum și prin luarea în considerare a celor mai recente evoluții și perspective. În plus, evaluarea ține seama de o combinație de informații suplimentare relevante. De asemenea, Comisia acordă o atenție deosebită unui set mai larg de indicatori (a se vedea secțiunea 2, tabelul 3), pe care Consiliul și Parlamentul European i-au subliniat ca fiind de o relevanță deosebită pentru lectura economică a tabloului de bord. Secțiunea 2 prezintă structura tabloului de bord al mecanismului de alertă. În secțiunea 3 se efectuează o lectură orizontală și tematică a situației pe baza lecturii tabloului de bord. În secțiunea 4 se efectuează o analiză a tabloului de bord pe țară. Secțiunea 5 prezintă cele mai importante rezultate și concluzii. Tabelul 1. Indicatorii din tabloul de bord și pragurile indicative (*) || Dezechilibre externe și competitivitate || Dezechilibre interne Indicator || Media pe 3 ani a soldului contului curent ca % din PIB || Poziția investițională internațională netă ca % din PIB || Variație % (3 ani) a ratei de schimb efective reale, deflatori IAPC în raport cu 35 țări industriale (a) || Variație % (5 ani) a cotelor de piață ale exporturilor || Variație % (3 ani) a costurilor unitare nominale ale muncii (b) || Variație % pe bază anuală a prețurilor locuințelor care au făcut obiectul deflației (c) || Creditarea sectorului privat ca % din PIB (d), (e) || Datoria sectorului privat ca % din PIB (d), (e) || Datoria publică ca % din PIB (f) || Media pe 3 ani a ratei șomajului Sursa datelor || Statisticile EUROSTAT privind balanța de plăți || Statisticile EUROSTAT privind balanța de plăți || Baza de date a DG ECFIN cu indicatorii privind competitivitatea prețurilor și a costurilor. || Statisticile EUROSTAT privind balanța de plăți || EUROSTAT || Indicele armonizat EUROSTAT al prețurilor locuințelor, completat cu date de la BCE, OCDE și BRI. || EUROSTAT pentru datele anuale și CST, BCE pentru datele trimestriale. || EUROSTAT pentru datele anuale și CST, BCE pentru datele trimestriale. || EUROSTAT (PDE – definiția din tratat). || EUROSTAT Praguri indicative || +6/-4% || -35% Cuartila inferioară || +/- 5% pentru zona euro +/– 11% în afara zonei euro Cuartilele inferioară și superioară Pentru zona euro/+ d.s. din zona euro || -6% Cuartila inferioară || + 9% zona euro + 12% în afara zonei euro Cuartila superioară zona euro 3 p.p. || +6% Cuartila superioară || +15% Cuartila superioară || 160% Cuartila superioară || +60% || +10% Perioada de calcul a pragurilor || 1970-2007 || Primul an disponibil (mijlocul anilor '90) -2007 || 1995-2007 || 1995-2007 || 1995-2007 || || 1995-2007 || 1994-2007 || || 1994-2007 Indicatori suplimentari care trebuie folosiți în lectura economică || Soldul net față de restul lumii (soldul contului de capital + soldul contului curent ca % din PIB) || Datoria externă netă în % din PIB || REER față de restul zonei euro || Cotele de piață ale exporturilor pe baza volumului de bunuri; Productivitatea muncii Tendință creștere PTF || CUM nominale (modificările aduse în 1, 5, 10 ani); CUM efective față de restul zonei euro Alte măsuri ale productivității || Prețul real al locuințelor (modificări pe o perioadă de 3 ani); Prețul nominal al locuințelor (modificări pe o perioadă de 1 și 3 ani) Construcții rezidențiale || Indicator al variației datoriilor financiare din sectorul financiar neconsolidat și a raportulului datorii/capital propriu || Datoria din sectorul privat pe baza datelor consolidate || || Observații: (a) pentru partenerii comerciali din UE se folosește IAPC, iar pentru partenerii comerciali externi, deflatorul este bazat pe un IPC care se apropie de IAPC din punct de vedere al metodologiei; (b) indice care arată raportul dintre compensația nominală pe salariat și PIB-ul real pe salariat; (c) variația prețurilor locuințelor în raport cu deflatorul consumului al EUROSTAT; (d) sectorul privat este definit ca societăți nefinanciare; gospodării și instituții fără scop lucrativ în serviciul gospodăriilor; (e) suma împrumuturilor și a titlurilor de valoare, altele decât acțiunile; datorii, neconsolidate; (f) viabilitatea finanțelor publice nu va fi evaluată în contextul PDM având în vedere că această chestiune este deja acoperită de PSC. Cu toate acestea, acest indicator face parte din tabloul de bord deoarece datoria publică contribuie la totalul datoriilor țării și, prin urmare, la vulnerabilitatea globală a țării. (*) Se preconizează elaborarea unui indicator cu o acoperire mai largă cu privire la sectorul bancar/financiar până la sfârșitul anului 2012. Tabelul 2: Tabloul de bord PDM pentru 2010 || Dezechilibre externe și competitivitate || Dezechilibre interne Anul 2010 || Media pe 3 ani a soldului contului curent exprimată ca % din PIB || Poziția investițională internațională netă ca % din PIB || Variația % (3 ani) a ratei de schimb efective reale, cu deflatori IAPC || Variația % (5 ani) la nivelul cotelor de piață ale exporturilor || Variația % (3 ani) a CUM nominale || Variația % pe bază anuală a prețurilor locuințelor care au făcut obiectul deflației || Creditarea sectorului privat ca % din PIB || Datoria sectorului privat ca % din PIB || Datoria sectorului public ca % din PIB || Media pe trei ani a ratei șomajului Praguri || -4/+6% || -35% || ±5% & ±11% || -6% || +9% & +12% || +6% || 15% || 160% || 60% || 10% BE || -0,6 || 77,8 || 1,3 || -15,4 || 8,5 || 0,4 || 13,1 || 233 || 96 || 7,7 BG || -11,1 || -97,7 || 10,4 || 15,8 || 27,8 || -11,1 || -0,2 || 169 || 16 || 7,5 CZ || -2,5 || -49,0 || 12,7 || 12,3 || 5,1 || -3,4 || 1,7 || 77 || 38 || 6,1 DK || 3,9 || 10,3 || 0,9 || -15,3 || 11,0 || 0,5 || 5,8 || 244 || 43 || 5,6 DE || 5,9 || 38,4 || -2,9 || -8,3 || 6,6 || -1,0 || 3,1 || 128 || 83 || 7,5 EE || -0,8 || -72,8 || 5,9 || -0,9 || 9,3 || -2,1 || -8,6 || 176 || 7 || 12,0 IE || -2,7 || -90,9 || -5,0 || -12,8 || -2,3 || -10,5 || -4,5 || 341 || 93 || 10,6 EL || -12,1 || -92,5 || 3,9 || -20,0 || 12,8 || -6,8 || -0,7 || 124 || 145 || 9,9 ES || -6,5 || -89,5 || 0,6 || -11,6 || 3,3 || -3,8 || 1,4 || 227 || 61 || 16,5 FR || -1,7 || -10,0 || -1,4 || -19,4 || 7,2 || 5,1 || 2,4 || 160 || 82 || 9,0 IT || -2,8 || -23,9 || -1,0 || -19,0 || 7,8 || -1,4 || 3,6 || 126 || 118 || 7,6 CY || -12,1 || -43,4 || 0,8 || -19,4 || 7,2 || -6,6 || 30,5 || 289 || 62 || 5,1 LV || -0,5 || -80,2 || 8,5 || 14,0 || -0,1 || -3,9 || -8,8 || 141 || 45 || 14,3 LT || -2,3 || -55,9 || 9,1 || 13,9 || 0,8 || -8,7 || -5,3 || 81 || 38 || 12,5 LU || 6,4 || 96,5 || 1,9 || 3,2 || 17,3 || 3,0 || -41,8 || 254 || 19 || 4,9 HU || -2,1 || -112,5 || -0,5 || 1,4 || 3,9 || -6,7 || -18,7 || 155 || 81 || 9,7 MT || -5,4 || 9,2 || -0,6 || 6,9 || 7,7 || -1,6 || 6,9 || 212 || 69 || 6,6 NL || 5,0 || 28,0 || -1,0 || -8,1 || 7,4 || -3,0 || -0,7 || 223 || 63 || 3,8 AT || 3,5 || -9,8 || -1,3 || -14,8 || 8,9 || -1,5 || 6,4 || 166 || 72 || 4,3 PL || -5,0 || -64,0 || -0,5 || 20,1 || 12,3 || -6,1 || 3,8 || 74 || 55 || 8,3 PT || -11,2 || -107,5 || -2,4 || -8,6 || 5,1 || 0,1 || 3,3 || 249 || 93 || 10,4 RO || -6,6 || -64,2 || -10,4 || 21,4 || 22,1 || -12,1 || 1,7 || 78 || 31 || 6,6 SI || -3,0 || -35,7 || 2,3 || -5,9 || 15,7 || 0,7 || 1,8 || 129 || 39 || 5,9 SK || -4,1 || -66,2 || 12,1 || 32,6 || 10,1 || -4,9 || 3,3 || 69 || 41 || 12,0 FI || 2,1 || 9,9 || 0,3 || -18,7 || 12,3 || 6,8 || 6,8 || 178 || 48 || 7,7 SE || 7,5 || -6,7 || -2,5 || -11,1 || 6,0 || 6,3 || 2,6 || 237 || 40 || 7,6 UK || -2,1 || -23,8 || -19,7 || -24,3 || 11,3 || 3,4 || 3,3 || 212 || 80 || 7,0 Notă: (1) Data la care au fost extrase datele este 30 ianuarie 2012; *țările care beneficiază de programe de asistență financiară (IE, EL, PT, RO). LV a finalizat programul de asistență BDP la 19 ianuarie 2012, însă rămâne în cadrul supravegherii post-program. Tabelul 3: Indicatori suplimentari utilizați în lectura economică a tabloului de bord PDM, 2010 Anul 2010 || Creștere % pe bază anuală a PIB-ului real || Formarea brută de capital fix în % din PIB || Cheltuieli interne brute pentru C&D ca % din PIB || Soldul contului curent exprimat ca % din PIB, date BdP || Soldul net față de restul lumii în % din PIB, date BdP || Datoria externă netă în % din PIB || Intrările de ISD în % din PIB || Balanța comercială netă a produselor energetice ca % din PIB || Variație în % (3 ani) a REER vs. ZE (17) || Variație % pe bază anuală a cotelor de piață ale exporturilor, volume || Creștere % pe bază anuală a productivității forței de muncă || Creștere % pe bază anuală a ocupării forței de muncă || Variație (10 ani) % a CUM nominale || Variație în % (10 ani) a CUM efective vs. ZE (17) || Variație (3 ani) % a prețurilor nominale ale locuințelor || Construcții rezidențiale în % din PIB || Datoria sectorului privat în % din PIB, date consolidate || Datorii financiare ale sectorului financiar, creștere neconsolidată pe bază anuală BE || 2,3 || 20,2 || 2,0 || 1,5 || 1,3 || -121,8 || 5,7 || NA || 1,9 || -5,6 || 1,4 || 0,8 || 22,5 || 4,0 || 6,3 || NA || 130,6 || -2,1 BG || 0,2 || 23,5 || 0,6 || -1,3 || -0,5 || 43,6 || 4,9 || -5,9 || : || 3,9 || 6,4 || -5,9 || 72,9 || : || -11,8 || 4,3 || 151,2 || -2,2 CZ || 2,7 || 24,4 || 1,6 || -3,1 || -2,2 || 0,5 || 3,4 || -3,5 || : || 3,0 || 4,5 || -0,9 || 27,1 || : || 4,0 || 4,4 || 71,6 || 2,5 DK || 1,3 || 17,2 || 3,1 || 5,5 || 5,6 || 25,4 || -2,4 || 1,1 || : || -10,4 || 3,6 || -2,0 || 34,5 || : || -14,1 || 4,2 || 244,1 || 7,8 DE || 3,7 || 17,5 || 2,8 || 5,7 || 5,7 || -5,8 || 1,4 || -2,9 || -1,4 || -0,7 || 3,2 || 0,5 || 4,3 || -16,7 || 3,6 || 5,3 || 111,8 || 0,0 EE || 2,3 || 18,8 || 1,6 || 3,6 || 7,2 || 24,1 || 8,1 || -1,5 || 8,0 || 7,7 || 7,4 || -4,1 || 73,8 || 42,4 || -44,5 || 3,3 || NA || -10,1 IE || -0,4 || 11,5 || 1,8 || 0,5 || 0,1 || -295,9 || 12,7 || NA || -5,2 || -12,4 || 4,0 || -4,2 || 28,7 || 9,4 || -33,8 || 3,0 || 292,8 || 5,9 EL || -3,5 || 16,6 || NA || -10,1 || -9,2 || 97,4 || 0,1 || -4,2 || 5,1 || -11,7 || -1,7 || -1,9 || 36,6 || 13,7 || 2,8 || 4,8 || 124,1 || 8,5 ES || -0,1 || 22,9 || 1,4 || -4,6 || -4,0 || 91,7 || 1,8 || -3,0 || 1,0 || -6,8 || 2,6 || -2,3 || 29,2 || 8,5 || -9,9 || 7,5 || 213,9 || -1,8 FR || 1,5 || 19,3 || 2,3 || -1,7 || -1,7 || 23,5 || 1,3 || -2,4 || -0,1 || -6,0 || 1,4 || 0,2 || 22,6 || 3,7 || 0,0 || 6,1 || 137,4 || 2,9 IT || 1,5 || 19,7 || 1,3 || -3,5 || -3,5 || 51,3 || 0,4 || -3,4 || 0,8 || -4,7 || 2,3 || -0,7 || 30,5 || 11,5 || 2,3 || 5,3 || 125,4 || 1,4 CY || 1,1 || 18,6 || 0,5 || -9,9 || -9,7 || 18,4 || 3,3 || NA || 0,6 || -5,8 || 1,1 || 0,0 || 32,8 || 9,2 || -6,5 || 6,0 || 289,0 || -7,6 LV || -0,3 || 19,5 || 0,6 || 3,0 || 4,9 || 53,5 || 1,6 || -4,8 || : || 2,9 || 4,7 || -3,7 || 86,0 || : || -46,8 || 2,0 || 135,8 || -0,1 LT || 1,4 || 16,3 || 0,8 || 1,5 || 4,2 || 39,4 || 2,1 || -7,2 || : || 2,5 || 6,9 || -5,2 || 28,6 || : || -32,9 || 1,9 || 76,7 || 0,0 LU || 2,7 || 18,4 || 1,6 || 7,7 || 7,1 || -3312,0 || 386,0 || NA || 1,8 || -18,8 || 0,8 || 1,7 || 37,5 || 16,6 || 5,0 || 3,4 || 201,6 || 10,0 HU || 1,3 || 18,0 || 1,2 || 1,1 || 2,9 || 60,3 || 1,4 || -5,0 || : || -2,9 || 0,9 || 0,0 || 53,7 || : || 1,4 || 2,5 || 134,8 || 3,2 MT || 2,9 || 17,7 || 0,6 || -3,9 || -2,2 || -176,2 || 12,8 || NA || 3,6 || -2,0 || 0,6 || 2,2 || 32,9 || 11,2 || 7,4 || 2,8 || 164,7 || 18,5 NL || 1,7 || 18,2 || 1,8 || 6,6 || 5,8 || 30,7 || -1,7 || -2,9 || -0,9 || -4,6 || 2,2 || -0,3 || 24,2 || 6,8 || -3,8 || 5,0 || 222,0 || 7,0 AT || 2,3 || 20,5 || 2,8 || 3,0 || 3,1 || 30,2 || 1,0 || -3,0 || 0,2 || -1,2 || 1,7 || 0,9 || 13,2 || -2,8 || 5,6 || 4,2 || 149,7 || -1,5 PL || 3,9 || 19,9 || 0,7 || -4,6 || -2,8 || 33,5 || 1,9 || NA || : || -3,8 || 3,5 || 0,6 || 12,8 || : || NA || 2,6 || 71,1 || 13,5 PT || 1,4 || 19,8 || 1,6 || -10,0 || -8,9 || 84,4 || 0,6 || NA || -2,1 || -8,8 || 3,0 || -1,5 || 24,9 || 4,8 || 6,3 || 3,8 || 224,4 || 10,2 RO || -1,6 || 24,0 || 0,5 || -4,0 || -3,7 || 38,3 || 1,8 || -2,2 || : || 2,4 || 0,2 || -1,8 || 225,5 || : || NA || NA || 76,7 || 4,5 SI || 1,4 || 21,6 || 2,1 || -0,8 || -0,8 || 31,7 || 0,8 || -5,1 || 3,3 || -2,3 || 4,0 || -1,7 || 52,2 || 30,4 || -2,6 || 3,2 || 118,4 || -3,4 SK || 4,2 || 22,2 || 0,6 || -3,5 || -1,9 || 23,9 || 0,6 || NA || 12,8 || 2,4 || 5,7 || -2,0 || 33,9 || 15,7 || -1,2 || 2,7 || 69,0 || 1,6 FI || 3,6 || 18,8 || 3,9 || 1,8 || 1,9 || 28,5 || 2,9 || -2,9 || 2,1 || -8,0 || 5,1 || -1,5 || 21,8 || 3,2 || 8,9 || 6,5 || 155,0 || 19,0 SE || 5,6 || 17,8 || 3,4 || 6,7 || 6,5 || 62,3 || -0,3 || -1,7 || : || -0,7 || 4,4 || 1,1 || 15,6 || : || 13,3 || 3,2 || 221,0 || 2,1 UK || 2,1 || 14,9 || 1,8 || -3,3 || -3,1 || 46,3 || 2,2 || NA || : || -5,7 || 1,9 || 0,3 || 30,0 || : || -2,1 || 3,1 || NA || 8,0 Notă: (1) „NA” se referă la date care nu sunt disponibile pentru moment. (2) Data la care au fost extrase datele este 30 ianuarie 2012; *țările care beneficiază de programe de asistență financiară (IE, EL, PT, RO). LV a finalizat programul de asistență BDP la 19 ianuarie 2012. 2. structura tabloului de bord Tabloul de bord a fost stabilit de către Comisie în conformitate cu articolul 4 din regulament[3] și după luarea în considerare a observațiilor[4] făcute de Parlamentul European[5], Consiliu[6], precum și de Comitetul european pentru riscuri sistemice în ceea ce privește aspectele legate de stabilitatea pieței financiare[7]. Indicatorii din tabloul de bord (a se vedea tabelul 1) sunt puși la dispoziția publicului[8]. La selectarea indicatorilor și a pragurilor pentru această primă ediție a tabloului de bord, Comisia a aplicat principiile directoare prevăzute de legislație. Tabloul de bord include un număr redus de indicatori relevanți, practici, simpli, măsurabili și disponibili. În funcție de disponibilitate, s-au utilizat sursele EUROSTAT; în celelalte cazuri s-au ales surse de date alternative de cea mai înaltă calitate (de exemplu, BCE). Selectarea indicatorilor are scopul de a permite identificarea la timp a dezechilibrelor care apar pe termen scurt, precum și a dezechilibrelor care apar din cauza tendințelor structurale și pe termen lung. În acest scop, alegerea indicatorilor se axează pe aspectele cele mai relevante ale dezechilibrelor macroeconomice și pierderii competitivității, cu un accent sporit pe buna funcționare a zonei euro. Trebuie subliniat faptul că monitorizarea datoriei publice este limitată la contribuția sa la dezechilibrele macroeconomice, deoarece viabilitatea finanțelor publice este deja acoperită de Pactul de stabilitate și creștere[9]. Pragurile orientative au fost stabilite la niveluri prudente cu scopul de a evita un număr excesiv de „alarme false”, dar care nu sunt atât de riguroase încât să identifice problemele doar după ce acestea devin inerente. Tabelul 2 prezintă valorile indicatorilor din tabloul de bord. Acestea se bazează pe date până în 2010, care este ultimul an complet cu date disponibile în prezent. Zonele hașurate reprezintă secțiunile în care valoarea indicatorului depășește pragurile orientative identificate. Aceste praguri sunt aceleași pentru toate țările (cu excepția indicatorilor privind ratele de schimb efective reale și costurile unitare ale muncii, unde a fost făcută o distincție între zona euro și țările care nu fac parte din zona euro). Mai mult, evaluarea ia de asemenea în considerare cele mai recente date, precum și perspectivele economice din previziunile de toamnă ale Comisiei publicate la 10 noiembrie 2011. Valorile indicatorilor pentru anii anteriori și perioadele cele mai recente sunt prezentate în anexa statistică ce însoțește raportul[10]. Evaluarea dezechilibrelor nu este rezultatul unei aplicări mecanice a indicatorilor din tabloul de bord și a pragurilor aferente, ci este rezultatul unei lecturi economice a tabloului de bord, completată cu informații și indicatori suplimentari care țin seama de circumstanțele și instituțiile specifice fiecărei țări. În rezoluția sa[11], Parlamentul European a subliniat necesitatea de a adopta o abordare globală care să reflecte factorii productivității și tendințele privind șomajul. Parlamentul European a recomandat, de asemenea, ca efectele colaterale să fie luate pe deplin în considerare în analiza tabloului de bord. În acest scop, și în conformitate cu regulamentul, sunt luați în considerare indicatori suplimentari care sunt prezentați în tabelul 3. Acești indicatori se referă la aspecte suplimentare legate de situația macroeconomică generală (inclusiv condițiile de creștere și investițiile), convergența nominală și reală în interiorul și în afara zonei euro, inclusiv aspecte suplimentare ale performanțelor comerciale și particularitățile economiilor care sunt angajate pe calea eliminării decalajelor (inclusiv indicatorii referitori la datoria externă netă și ISD). Indicatorii respectivi reflectă, de asemenea, posibilitatea apariției dezechilibrelor, precum și capacitatea de ajustare a unei economii, cum ar fi productivitatea. Astfel, după cum au recomandat Consiliul, Parlamentul European și CERS în observațiile lor referitoare la propunerea Comisiei pentru tabloul de bord, acesta cuprinde și situația de pe piețele financiare, care a jucat un rol important în contextul crizei actuale[12]. Acest set de indicatori suplimentari este parte integrantă a lecturii economice a tabloului de bord și a selecției statelor membre pentru care se justifică efectuarea unor investigații suplimentare prin analize aprofundate. 3. O lectură tematică a tabloului de bord Divergențele legate de conturile curente s-au redus, dar nu au dispărut odată cu crizele … Contractarea de proporții a activității economice în perioada crizei a dus la o reducere semnificativă a dezechilibrelor externe. Concret, statele membre care au intrat în recesiune cu deficite mari de cont curent au înregistrat corecții semnificative din cauza unei puternice scăderi a cererii sectorului privat și a unei scăderi aferente a importurilor. În același timp, mai multe state membre cu excedente mari de cont curent s-au confruntat recent cu o cerere relativ mai solidă, dar nu foarte dinamică din partea sectorului privat și/sau exporturile lor au fost încetinite de scăderea bruscă a cererii mondiale, ceea ce a contribuit la anumite reduceri ale excedentelor de cont curent. Cu toate acestea, deficitele și excedentele mari de cont curent nu au dispărut în totalitate. Indicatorul din tabloul de bord privind soldul contului curent (valoarea medie pe trei ani a soldurilor contului curent, ca procent din PIB) arată în continuare deficite care depășesc pragul indicativ de 4% din PIB în Bulgaria, Spania, Cipru, Malta, Polonia și Slovacia, deși în unele din aceste state membre deficitul de cont curent a continuat să scadă în cursul ultimei perioade. Vulnerabilitatea pe care ar putea-o crea deficitele externe poate fi redusă în cazul în care acestea sunt finanțate prin mijloace relativ sigure, cum ar fi investițiile străine directe (ISD) sau transferurile de capital. Intrările de ISD au fost substanțiale înainte de criză în multe dintre statele membre care sunt în curs de eliminare a decalajelor: în ultimii cinci ani, de exemplu, intrările de ISD au acoperit mai mult de jumătate din deficitul de cont curent în Bulgaria, Republica Cehă, Estonia, Malta și Slovacia. În mod similar, soldul pozitiv al contului de capital, în care se înregistrează de obicei transferurile de capital din străinătate, nu a fost neglijabil în majoritatea statelor membre care sunt în curs de eliminare a decalajelor[13]. Pe de altă parte, unele state membre continuă să înregistreze excedente de cont curent persistente: Luxemburg și Suedia depășesc pragul indicativ de 6%, în timp ce Germania și Țările de Jos se află imediat sub pragul respectiv. Previziunile Comisiei din toamna anului 2011 indică în continuare reducerea pozițiilor contului curent în următorii doi ani, deși reducerile deficitelor vor fi probabil ușoare în majoritatea cazurilor, în timp ce în Țările de Jos, de exemplu, excedentele trebuie să crească (a se vedea Figura 1). Privind în perspectivă, una dintre întrebările esențiale care se pun este de a afla dacă dezechilibrele contului curent vor rămâne moderate sau vor crește din nou odată cu îmbunătățirea situației piețelor. Unele dintre dezechilibrele înregistrate în trecut au fost cauzate de o creștere excesivă a cererii alimentată de așteptările mult prea optimiste legate de creșterile viitoare ale veniturilor în unele state membre. În măsura în care reflectă reevaluarea așteptărilor prea optimiste cu privire la creșterea veniturilor în viitor, mai degrabă decât scăderile ciclice ale producției, aceste corecții ar putea să se dovedească sustenabile. Pe de altă parte, modificările prețurilor relative au fost limitate în majoritatea cazurilor, ceea ce, în cele din urmă, ridică întrebări în legătură cu natura structurală a realinierilor respective și, astfel, cu viabilitatea lor. Figura 1: Soldurile contului curent ca % din PIB Sursa: Comisia Europeană. … iar datoriile externe nete rămân substanțiale în multe cazuri. Pozițiile investiționale internaționale nete (PII nete)[14] ca procentaj din PIB au rămas la valori negative ridicate în majoritatea țărilor care prezintă deficit de cont curent. Acest fapt este cauzat de deficitele de cont curent care persistă, chiar dacă sunt mai scăzute și, de asemenea, de dinamica slabă a creșterii. În prezent, pozițiile PII nete depășesc pragul indicativ de -35% în mai multe state membre: Bulgaria, Republica Cehă, Estonia, Spania, Ungaria, Letonia, Lituania, Slovacia, Polonia și cu o mică marjă în Slovenia. Gradul de vulnerabilitate este mai scăzut în cazul în care cota-parte din datorii care necesită rambursarea principalului sau a dobânzii, cum ar fi împrumuturile sau portofoliul de datorie, este scăzută. Un indicator al datoriei externe nete[15] (DEN, a se vedea tabelul 3) arată că aceste datorii sunt relativ scăzute în multe state membre care se află în curs de reducere a decalajului, în principal datorită nivelurilor ridicate de stocuri de ISD. Însă ele sunt foarte ridicate în Spania, Ungaria, Lituania și Letonia. Evoluția pozițiilor externe dinaintea crizei a coincis cu dezechilibrele în materie de competitivitate a prețurilor … În anii care au precedat criza, statele membre cu deficite de cont curent ridicate și persistente au înregistrat pierderi în ceea ce privește competitivitatea prețurilor și a costurilor. Creșterile salariale au avut tendința de a depăși creșterea productivității în multe țări UE, ducând la o creștere a costurilor unitare ale muncii (CUM). În mod similar, evoluția ratelor de schimb efective reale (REER), care arată competitivitatea prețurilor în raport cu principalii parteneri comerciali, a indicat o creștere a dezechilibrelor. Acest lucru poate indica o supraîncălzire, posibile rigidități structurale pe piața produselor și a muncii și/sau răspunsuri inadecvate ale nivelului salariilor la șocurile specifice fiecărei țări, dar ar putea, de asemenea, să reflecte un proces de eliminare a decalajelor în unele state membre. Într-o serie de state membre cu un nivel ridicat al deficitelor externe, creșterile costurilor forței de muncă s-au concentrat, însă nu exclusiv, în sectoarele necomerciale. Acest lucru, la rândul său, a determinat o realocare a resurselor către aceste sectoare, ceea ce exercită o presiune și mai mare asupra pozițiilor externe. Criza a întrerupt aceste evoluții și a inițiat procesul de ajustare[16]. Cu toate acestea, indicatorul din tabloul de bord (variația pe 3 ani a indicelui CUM) arată că o serie de state membre au depășit în continuare pragurile orientative pentru perioada 2008-2010 (9% pentru membrii zonei euro și 12% pentru statele din afara acesteia)[17]: Bulgaria, Luxemburg, Polonia, Slovenia, Slovacia și Finlanda. Indicatorul evoluțiilor REER (pe baza deflatorilor IAPC, arătând o modificarea procentuală pe trei ani) demonstrează, de asemenea, întreruperi sau inversări ale tendințelor anterioare crizei. În statele membre care depășesc pragurile orientative, progresele au fost în principal determinate de modificări ale ratelor de schimb nominale. Acest lucru este valabil pentru Slovacia (înaintea intrării în zona euro) și Republica Cehă, care au cunoscut aprecieri puternice ale monedelor naționale. Regatul Unit a înregistrat o depreciere acută. Dimpotrivă, în Estonia, REER s-a apreciat, în mare parte datorită unei inflații mai mari comparativ cu partenerii săi comerciali, determinate în principal de o reacție mai pronunțată a inflației naționale la creșterea prețurilor la produsele de bază la nivel mondial, precum și la creșterea mare a prețurilor administrate. În ciuda acestor inversări ale tendințelor, de multe ori de o amploare semnificativă, pierderile pe termen lung în materie de competitivitate a prețurilor nu au fost pe deplin corectate în majoritatea statelor membre. Realinierile suplimentare ale prețurilor relative și creșterea competitivității ar facilita realocarea sectorială necesară și ar contribui la viabilitatea ajustării externe. … în timp ce UE a pierdut, per ansamblu, cote de piață ale exporturilor la nivel mondial, unele state membre au pierdut mai mult decât altele. Modificările cotelor de piață ale exporturilor mondiale de bunuri și servicii (variație procentuală pe o perioadă de cinci ani) indică pierderi structurale care pot fi grave în ceea ce privește competitivitatea globală în economia mondială în mai multe state membre. Belgia, Danemarca, Germania, Spania, Franța, Italia, Cipru, Țările de Jos, Austria, Finlanda, Suedia și Regatul Unit au suferit pierderi ale cotei de piață care depășesc pragul indicativ de 6%. În unele dintre aceste țări, pierderile la nivelul cotelor de piață ale exporturilor sunt și mai pronunțate dacă se ia în considerare o perioadă mai mare de timp (a se vedea Figura 2). Pe lângă pierderile legate de competitivitatea prețurilor/costurilor, această situație poate să reflecte, de asemenea, și îmbunătățirea lentă a competitivității care nu se bazează pe prețuri, capacitatea scăzută de a profita de noi oportunități de vânzare sau direcționarea resurselor către sectorul necomercial în perioada creșterii cererii interne. În multe cazuri, aceste reduceri ale cotelor de piață ale exporturilor la nivel mondial se datorează în mare măsură faptului că exporturile acestor state membre nu au crescut în același ritm cu comerțul mondial –proporția exporturilor din UE în ansamblu a scăzut. Cu toate acestea, și rezultatele la export din Belgia, Danemarca, Franța, Italia, Cipru, Austria, Finlanda și Regatul Unit au fost mai puțin dinamice în comparație cu alte țări ale UE așa cum o demonstrează scăderea cotelor exporturilor lor din totalul exporturilor statelor membre ale UE (a se vedea Figura 2)[18]. Figura 2: Modificări procentuale la nivelul cotelor de piață la export. Sursa: Comisia Europeană. Îndatorarea afectează grav gospodăriile și întreprinderile Perioada prelungită de expansiune a creditului înainte de criză a lăsat agenții economici din multe state membre cu niveluri mari ale datoriilor acumulate (a se vedea Figura 3). Acest proces reflectă parțial consolidarea aprofundării și integrării piețelor financiare, dar și convergența ratelor dobânzii nominale. Mai mult, creșterea rapidă a creditului a fost alimentată și de alți factori, cum ar fi divergențe ale prețurilor activelor exacerbate de caracterul favorabil al fiscalității activelor și de condițiile de acordare a împrumuturilor, după cum a fost confirmat de o creștere generală a procentului de credite acordate pentru locuințe din totalul creditelor acordate în perioada anterioară crizei. Îndatorarea sectorului privat în ansamblu depășește pragul indicativ de 160% în treisprezece state membre: Belgia, Bulgaria, Danemarca, Estonia, Spania, Cipru, Luxemburg, Malta, Țările de Jos, Austria, Finlanda, Suedia și Regatul Unit. Un nivel ridicat al datoriei sectorului privat crește expunerea acestuia la variațiile ciclului de afaceri, ale inflației și ratelor dobânzii. Mai mult, corectarea pozițiilor cu efect de levier excesiv pune în pericol creșterea economică și stabilitatea financiară. La nivel neagregat, societățile nefinanciare au fost principalii factori care au determinat acumularea de datorii în Belgia, Spania, Cipru, Slovenia și Suedia. Deși capacitatea companiilor de a-și plăti datoriile (datorii /PIB sau valoarea adăugată) poate servi drept punct de pornire în analiza gradului de îndatorare a întreprinderilor, este necesară o examinare mai atentă a activelor finanțate cu ajutorul datoriilor și a structurii scadențelor acestora pentru a determina nevoile reale de reducere a efectului de levier și ritmul acestuia. Mai mult, sectorul gospodăriilor a fost în mare măsură responsabil pentru creșterea efectului de levier în Danemarca, Țările de Jos și Regatul Unit, unde nivelul îndatorării gospodăriilor depășește nivelul PIB-ului. Aceste evoluții au avut loc concomitent cu creșterile cumulate ale prețurilor locuințelor de peste 150% în ultimul ciclu (depășite doar de creșterile prețurilor locuințelor din Spania și Irlanda). Creșterea prețurilor de pe piețele imobiliare a atins niveluri fără precedent. Îndatorarea gospodăriilor este strâns legată de evoluțiile de pe piața imobiliară: creșterea creditelor acordate gospodăriilor și creșterile prețurilor la locuințe au mers în paralel în cei zece ani care au precedat criza. Ciclul prețului la locuințe a fost deosebit de pronunțat în UE, cu o creștere medie a prețurilor cumulată de peste 40%. De exemplu, prețurilor locuințelor au crescut de mai mult de două ori în timpul perioadei de expansiune în jumătate din statele membre. Pe de altă parte, în aproximativ două treimi din statele membre, ritmul mediu al creșterii prețurilor reale la locuințe a depășit 6% anual, iar în unele cazuri, ratele de creștere anuală medie au fost de 20% până la 35%. În timp ce durata și rapiditatea acestei expansiuni au variat semnificativ între țări, prețul locuințelor a atins un nivel maxim în marea majoritate a statelor membre în 2007/2008. Previziunile conform cărora prețurile la locuințe vor continua să crească au facilitat de asemenea și dezvoltarea sectorului construcțiilor. Într-adevăr, investițiile masive în sectorul imobiliar rezidențial au fost însoțite de creșterea prețurilor locuințelor în multe state membre, precum Danemarca, Spania, Lituania, Malta, Suedia și Regatul Unit. …însă ajustarea este în curs de derulare, deși nu este clar până unde va merge și cât timp va continua. În prezent are loc o corecție: creșterile reale ale prețurilor la locuințe au rămas sub pragul indicativ de 6% în toate statele membre, cu excepția Finlandei și a Suediei în 2010. Ajustările recente au fost destul de semnificative, iar în țările care au cunoscut cele mai puternice și mai rapide creșteri de prețuri în perioada anterioară crizei s-au constatat, însă nu în toate cazurile, cele mai pronunțate corecții, ceea ce indică o supraevaluare a prețurilor anterioară crizei. De exemplu, în Bulgaria, Danemarca, Estonia, Spania, Lituania, Letonia și Slovacia au avut loc ajustări semnificative în urma creșterii globale mari a prețurilor reale la locuințe. În ciuda acestor corecții, încă ar mai putea avea loc ajustări în unele țări care au cunoscut creșteri mari și rapide ale prețurilor pentru locuințe, cum ar fi Belgia, Franța, Luxemburg, Malta, Slovenia, Suedia și Regatul Unit, întrucât există o legătură directă între amploarea etapei de corecție și amploarea etapei de creștere maximă din ciclul prețului la locuințe. În plus, deteriorarea condițiilor de creditare și creșterea slabă a PIB-ului sunt susceptibile să afecteze evoluția prețului locuințelor în viitorul apropiat. Condițiile ofertei se vor dovedi un factor important. Procesul de reducere a efectului de levier a început … În linii mari, furnizarea de credite către sectorul privat a încetinit drastic în unele state membre și a început procesul de reducere a efectului de levier. Datele privind fluxurile de credite private arată că ajustarea a început în 2009, după o expansiune încă puternică a creditului în 2008. În 2010, creșterea creditului a depășit pragul indicativ de 15% doar în Cipru. Creșterea lentă a creditului combinată cu creșterea economiilor nete poate avea un efect negativ asupra creșterii PIB-ului datorită unei cereri interne limitate. Dovezile empirice arată că ajustările bilanțului datorate crizei în sectorul privat durează în medie mai mult de cinci ani și chiar mai mult în sectorul societăților nefinanciare. În acest context, exporturile nete și evoluția productivității sunt importante, acestea fiind factori esențiali ai creșterii economice. …ceea ce face ca economiile UE să devină mai vulnerabile. În cursul crizei financiare, a reieșit în mod clar faptul că gradul de îndatorare globală a unui stat membru este important și că există legături puternice între datoria sectorului privat și datoria publică[19]. Astfel, datoria sectorului privat trebuie analizată împreună cu datoria publică deoarece impactul procesului de reducere a efectului de levier din sectorul privat ar putea crește din cauza crizei actuale legate de datoria suverană care exercită presiune asupra sectoarelor publice cu datorii mari. Acesta ar putea fi, în mod special, cazul statelor membre ale căror sectoare publice și private sunt foarte îndatorate, de exemplu, Belgia[20] sau Regatul Unit (a se vedea Figura 3). În timp ce îndatorarea sectorului privat nu este excesivă în Italia, nivelul ridicat al datoriilor publice și necesitatea de a consolida finanțele publice ar putea exercita presiuni asupra bilanțurilor din sectorul privat. Datoriile mari deținute de nerezidenți pot constitui încă o problemă în contextul unei incertitudini sporite pe piețele financiare internaționale deoarece ele cresc vulnerabilitatea unei țări în fața deficitelor de capital sau a opririlor bruște a intrărilor de capital. În ceea ce privește datoria externă, Spania și Ungaria prezintă o combinație de datorii private și externe nete ridicate. În plus, atunci când sunt exprimate într-o monedă străină, datoriile pot crea motive în plus de îngrijorare legate de vulnerabilitatea care derivă din fluctuațiile cursului de schimb. Figura 3: Niveluri ale datoriei acumulate pe sectoare ca % din PIB (2010) Notă: Datoria privată se bazează pe date neconsolidate. Sursa: Comisia Europeană. Ajustarea din cadrul economiei reale se află în curs de desfășurare Ajustarea dezechilibrelor externe și redresarea bilanțurilor întreprinderilor și ale gospodăriilor au fost destul de dureroase, în special în statele membre care au cunoscut un dezechilibru pronunțat înainte de criză. Această ajustare a fost în principal determinată de evoluțiile cererii interne și a fost adesea asociată cu o creștere semnificativă a nivelurilor șomajului. Această situație poate reflecta o ajustare limitată a prețurilor/salariilor, dar ar putea, de asemenea, să reflecte procesul continuu de realocare sectorială. Ajustarea dezechilibrelor macroeconomice necesită adesea deplasarea forței de muncă și a capitalului între diferite sectoare ale economiei, în special din sectoarele imobiliare dezvoltate artificial către sectoarele bunurilor comercializabile. Acest proces are loc de obicei treptat (ca urmare a cerințelor care diferă în ceea ce privește calificările din sectoarele în cauză) și are încă un drum lung de parcurs. Ratele șomajului au fost mari în ultimii ani și indicatorul din tabloul de bord (valoarea medie a ratei șomajului pe trei ani) depășește pragul indicativ de 10% în Estonia, Spania, Letonia, Lituania și Slovacia. De asemenea, în multe alte state membre, acest indicator a pus în evidență niveluri ridicate ale șomajului, care, în plus, au urmat în general o tendință ascendentă. Rata șomajului structural a fost afectată în mod considerabil de recesiunea recentă. Realocarea forței de muncă în diferitele sectoare ale economiei s-a făcut într-un ritm încet în majoritatea statelor membre, iar nivelurile ridicate ale șomajului care au rezultat din aceasta implică pierderi potențiale mari de capital uman și eficiență globală. În plus, este posibil ca perspectivele șomajului să fie afectate de nesiguranța actuală și încetinirea ritmului de creștere, de posibilitățile de realocare sectorială în cadrul economiei și de procesul de reducere a efectului de levier în curs de desfășurare în multe state membre. Ajustarea este inevitabil mai dificilă în contextul creșterii scăzute a productivității. Tendința de scădere a productivității a contribuit la acumularea unor dezechilibre macroeconomice și pierderea competitivității în perioada anterioară crizei în mai multe state membre. În același timp, realizarea ajustării necesare a costului forței de muncă și a prețurilor relative este mai ușoară atunci când productivitatea este în creștere într-un ritm susținut, deoarece acest lucru reduce presiunea asupra modificărilor prețurilor și ale salariilor nominale. 4. Comentarii specifice pentru fiecare țară privind citirea tabloului de bord Comentariile de mai jos nu se referă la statele membre care fac obiectul supravegherii în cadrul programelor de asistență financiară. Este vorba de Grecia, Irlanda și Portugalia din zona euro și România din afara zonei euro. Belgia: Valoarea indicatorilor din tabloul de bord pentru variația la nivelul cotelor de piață la export, datoria brută din sectorul privat și datoria publică sunt peste pragurile orientative. În ceea ce privește competitivitatea externă, s-a înregistrat o pierdere la nivelul cotelor de piață ale exporturilor care a avut loc în același timp cu o deteriorare a soldului contului curent, chiar dacă nivelul rămâne sub pragul indicativ și deteriorarea balanței de mărfuri este parțial contrabalansată de balanța de servicii care este la un nivel bun. Aceste tendințe pot fi explicate prin scăderea competitivității costurilor care se datorează, printre altele, creșterilor CUM care sunt mai mari decât cele din zona euro, dar și competitivității care nu se bazează pe prețuri. Pe plan intern, indicatorul referitor la datoria sectorului privat este cu mult peste pragul relevant. Mai există alte elemente care trebuie luate în calcul, cum ar fi impactul împrumuturilor dintre companii asupra datoriilor societăților nefinanciare și faptul că datoria gospodăriilor este în mare parte legată de credite ipotecare, dar în același timp rata economiilor gospodăriilor rămâne ridicată. Cu toate acestea, nivelul ridicat al datoriei brute din sectorul privat trebuie analizat în legătură cu nivelurile ridicate ale datoriei publice. Bulgaria: În perioada anterioară crizei, Bulgaria a înregistrat deficite de cont curent mari, ceea ce a dus la o PII netă deficitară, datorită intrărilor de capital (în cea mai mare parte sub formă de investiții străine directe) și creșterii creditelor private. Criza a dus la o corecție bruscă a deficitului de cont curent, care acum se preconizează că se va transforma într-un ușor excedent în 2011 și în anii următori. Îmbunătățirea a fost determinată nu doar de importuri reduse, ci și de performanță bună la export într-un context de recuperare a decalajului. Bulgaria prezintă una dintre cele mai mari creșteri ale CUM din UE, cu toate că creșterile salariale, de la un nivel foarte scăzut, fac parte dintr-un proces de convergență în curs de desfășurare, însă ar putea încetini procesul de reducere a decalajului pe termen mediu și lung. Datoria sectorului privat a atins rapid niveluri care depășesc pragul indicativ, ceea ce se explică în parte prin creșterea datoriei întreprinderilor, în timp ce datoria gospodăriilor rămâne scăzută, la fel ca datoria publică. Republica Cehă: în ultimii zece ani s-au înregistrate deficite de cont curent care au rămas totuși sub pragul indicativ, deși în ultimii ani s-a putut observa o anumită reducere, determinată în mare măsură de îmbunătățirea balanței comerciale. Drept urmare, PII netă a depășit pragul indicativ, deși trebuie avute în vedere și efectele evaluării nefavorabile recente a stocurilor activelor și pasivelor. Datorită finanțării predominante prin investiții străine directe și datoriilor publice și private relativ limitate, datoria externă netă a rămas aproape zero. În ciuda pierderilor de competitivitate a prețurilor ca urmare a aprecierii puternice a REER și a creșterii CUM, țara a avut de câștigat în ceea ce privește cotele de piață ale exporturilor. Danemarca: contul curent înregistrează excedente persistente în principal datorită exporturilor puternice de servicii, veniturilor din exporturile de petrol și gaze naturale și celor din investiții străine. Cu toate acestea, în ultimii ani țara a înregistrat pierderi legate de rezultatele la export, așa cum arată indicatorul cotelor de piață ale exporturilor care este peste pragul indicativ. În plus, competitivitatea prețurilor s-a deteriorat ușor în Danemarca din cauza acordurilor privind salariile nominale ridicate într-o perioadă de supraîncălzire și creștere slabă a productivității. Explozia pieței daneze a locuințelor, care a început să fie corectată în 2007, a fost asociată creșterii rapide a creditului și unei creșteri puternice a datoriei sectorului privat, în special în sectorul gospodăriilor. Chiar dacă prețurile locuințelor și creditele au fost parțial ajustate în ultimii ani, datoria privată rămâne foarte mare și peste pragul indicativ, deși, în cazul gospodăriilor, acest lucru reflectă în parte contribuțiile semnificative la schemele de pensii private și o plasă de siguranță generoasă. Germania: de-a lungul ultimilor zece ani, Germania a înregistrat excedente persistente ale contului curent. Acest lucru indică, pe de-o parte, rezultate la export care coincid cu redresarea competitivității prețurilor, dar și un nivel scăzut al investițiilor interne și rate relativ ridicate ale economiilor gospodăriilor, pe de altă parte. Cu toate acestea, în ultimii ani, cererea internă s-a consolidat treptat, ceea ce a determinat o reducere graduală a excedentului de cont curent și poate fi văzut ca făcând parte din procesul de redresare. Mai mult, chiar dacă s-a înregistrat o pierdere a cotelor de piață ale exportului de mărfuri, această evoluție este mai puțin pronunțată decât pentru media zonei euro. Pe plan intern, îndatorarea sectorului privat este relativ limitată, în timp ce indicatorul privind datoria publică depășește pragul indicativ, dar aceasta ar trebui să scadă în 2011, iar introducerea treptată a mecanismului constituțional de limitare a datoriei ar trebui să favorizeze o tendință de scădere. Estonia: în ultimul deceniu, Estonia a înregistrat, în mod sistematic, deficite de cont curent, până în momentul în care a avut loc, în perioada crizei, o corecție accentuată; în aceeași perioadă, această țară a obținut cote de piață importante ale exporturilor, în pofida pierderilor în materie de competitivitate a prețurilor (de la un nivel inițial al prețurilor scăzut). În ultimii ani a avut loc o ajustare a salariilor și a costurilor. În ansamblu, s-a înregistrat și o acumulare treptată a unei PII nete negative, care se menține peste pragul indicativ: însă această situație reflectă în mare măsură investițiile străine directe, ceea ce arată că datoria externă netă este în mod semnificativ mai scăzută. Datoria sectorului privat este peste pragul indicativ, cu toate că procesul de reducere a efectului de levier este solid. Având în vedere creșterea puternică a PIB-ului nominal, ponderea datoriei sectorului privat este prevăzută să scadă. Rata șomajului este ridicată, însă scade rapid, ceea ce indică un grad înalt de flexibilitate a pieței forței de muncă. Spania: economia traversează în prezent o perioadă de ajustare, după acumularea unor importante dezechilibre interne și externe în perioada lungă dinaintea crizei, caracterizată de expansiunea creditelor și a sectorului imobiliar. Contul curent prezintă deficite mari, care au început să scadă recent în contextul unei încetiniri severe a economiei și datorită unei îmbunătățiri a performanței la export, rămânând însă peste pragul indicativ. Din 2008, pierderile în materie de competitivitate a prețurilor și a costurilor au fost parțial inversate. Cu toate că ajustarea dezechilibrelor este în curs de desfășurare, absorbția stocurilor mari ale datoriei interne și externe și realocarea resurselor eliberate din sectorul construcțiilor fac ca revenirea la o situație mai echilibrată să fie lentă. Reducerea locurilor de muncă legată de încetinirea activității în sectorul construcțiilor și de recesiunea economică a fost agravată de adaptarea lentă a salariilor, ceea ce a dus la o creștere a șomajului. Franța: lectura economică a tabloului de bord indică probleme atât pe plan intern, cât și pe plan extern. În cazul Franței, scăderea cotei de piață din exporturile mondiale este peste pragul indicativ, situându-se astfel printre cele mai puternice scăderi din UE. Se observă o deteriorare graduală a balanței comerciale, ceea ce se reflectă în deteriorarea soldului contului curent, chiar dacă deocamdată aceasta rămâne sub pragul indicativ. Îngrijorările cu privire la poziția externă a economiei franceze sunt alimentate și de anumite pierderi legate de competitivitatea prețurilor și de cea care nu se bazează pe prețuri. În acest context, rentabilitatea redusă a întreprinderilor franceze și implicațiile pentru investiții reprezintă factori relevanți care merită o analiză mai aprofundată. Nivelul îndatorării sectorului privat a crescut treptat pentru a atinge pragul indicativ, iar acest lucru a avut loc în paralel cu creșterea nivelurilor datoriei publice. Italia: valorile din tabloul de bord sunt peste pragurile indicative în domeniile competitivității și datoriei publice. Italia a cunoscut o deteriorare importantă a competitivității încă de la mijlocul anilor '90, ceea ce se poate vedea și în pierderile persistente ale cotelor de piață. Aceste pierderi sunt doar parțial reflectate de agravarea constantă a poziției externe a Italiei, având în vedere creșterea relativ slabă a cererii interne. Evoluțiile slabe ale productivității sunt factorul determinant principal. Deși datoria sectorului privat este relativ limitată în Italia, în mare parte datorită poziției financiare a gospodăriilor, nivelul datoriei publice reprezintă un motiv de îngrijorare, mai ales având în vedere creșterea slabă și deficiențele structurale. Acest lucru ar putea, în schimb, exercita presiune asupra bilanțurilor din sectorul privat. Cipru: Lectura economică a tabloului de bord arată că există provocări de mare anvergură atât pe plan intern, cât și pe plan extern, după cum este evidențiat de numeroșii indicatori ai căror valori sunt peste pragurile indicative. Economia cipriotă s-a caracterizat în ultimul deceniu prin persistența deficitului de cont curent, în principal din cauza cererii interne susținute. Evoluția contului curent în Cipru reflectă diferențe majore între schimburile comerciale de bunuri și servicii, ceea ce indică o reorientare a economiei cipriote spre sectorul terțiar. Deficitul balanței comerciale este compensat doar parțial de excedentul înregistrat în domeniul comerțului cu servicii. În perioada care a precedat crizele, Cipru a înregistrat pierderi de competitivitate a prețurilor, dar această tendință nu a fost foarte pronunțată în ultimii ani. Sectorul privat, a cărui datorie este foarte mare, a continuat să își reducă nivelul ridicat al datoriei restante, care, cu toate acestea, coexistă cu active substanțiale. Deteriorarea perspectivelor economice și a situației bugetare, precum și implicațiile expunerii sectorul bancar la Grecia se adaugă la preocupările cu privire la provocările pe care le presupune ajustarea dezechilibrelor din alte sectoare ale economiei. Letonia: până în 2008, Letonia a înregistrat deficite de cont curent mari și persistente împreună cu o creștere rapidă a unei PII nete negative, chiar dacă datoria externă netă este mai mică având în vedere investițiile străine directe. Criza a determinat o „aterizare” foarte dificilă, marcată de o corecție imediată și bruscă a deficitului de cont curent, care a impus aplicarea unui program de ajustare solid finanțat prin asistența pentru balanța de plăți (program încheiat în ianuarie 2012). Pierderile continue în materie de competitivitate a prețurilor au fost compensate de o ajustare pe plan intern care a implicat reduceri salariale și de personal. Perioada de explozie economică a fost, de asemenea, caracterizată de creșterea puternică a creditului, creșterea spectaculoasă a prețurilor locuințelor și de dezvoltarea sectorului construcțiilor. Acest lucru a presupus acumularea rapidă a datoriei sectorului privat, ceea ce a dus la un proces de reducere a efectului de levier și la o ajustare substanțială a prețurilor locuințelor în perioada de recesiune. Chiar dacă rata șomajului încă este mare, ea a scăzut rapid după ce atinsese un prag maxim la sfârșitul anului 2009. Lituania: Până în 2008, Lituania a înregistrat deficite mari de cont curent, precum și pierderi în materie de competitivitate a prețurilor, ceea ce reflectă o creștere explozivă pe plan intern. Ca urmare a unui proces de ajustare semnificativ și pronunțat care a avut loc în timpul crizei, contul curent este în prezent la niveluri aproape echilibrate. REER s-a depreciat, în mare parte ca o consecință a scăderii salariilor nominale. Chiar și înainte de 2008, Lituania a reușit să câștige cote de piață ale exporturilor pornind de la un nivel scăzut. Deși PII netă rămâne negativă și la niveluri ridicate peste pragul indicativ, datoria externă netă este mult mai mică, având în vedere finanțarea prin intermediul ISD. Criza financiară a pus capăt expansiunii sectorului bancar și dinamicii puternice a salariilor, sectorul privat a început procesul de reducere a efectului de levier, fluxul creditelor ca procent din PIB a devenit negativ, iar prețurilor locuințelor s-au corectat în mod semnificativ. Chiar dacă rata șomajului încă este mare, ea este în scădere după ce atinsese un prag maxim în 2010. Luxemburg: valoarea indicatorului din tabloul de bord pentru soldul contului curent depășește pragul din cauza unor excedente comerciale care se datorează faptului că această țară este puternic specializată în servicii financiare. Cu toate acestea, acest aspect nu este corelat cu o cerere internă diminuată, ci este mai degrabă o consecință a concentrării de activități economice și locuri de muncă în această țară. Luxemburgul și-a pierdut competitivitatea prețurilor ca urmare a creșterilor salariale mari și a creșterii scăzute a productivității, dar ar trebui să se țină seama de faptul că, în același timp, Luxemburgul câștigă cote de piață ale exporturilor de servicii. Datoria sectorului privat se află peste pragul indicativ, împreună cu fluxul creditelor mari și volatile. Acest lucru se explică, în principal, prin operațiunile de luare și dare de împrumuturi care au loc în interiorul societăților nefinanciare internaționale, mai degrabă decât printr-o îndatorare excesivă a sectorului privat. Nivelul datoriei gospodăriilor este relativ scăzut. Prețurile reale ale locuințelor au înregistrat creșteri cumulate mari în ultima decadă, iar corecția este deocamdată limitată. Ungaria: valorile indicatorilor din tabloul de bord pentru ponderea datoriei publice și PII netă sunt mult peste pragurile indicative. Valoarea indicatorului pentru PII netă este rezultatul unor deficite de cont curent persistente înregistrate în anii anteriori crizei. Criza a provocat o ajustare semnificativă, care a avut loc în timp ce cererea internă se prăbușea, însă deficitul PII nete rămâne mare chiar dacă o mare parte este finanțată prin investițiile străine directe (ISD). Perioada anterioară crizei a înregistrat o creștere foarte puternică a creditului care, în special pentru gospodării, a fost finanțat în mare parte în moneda străină. Acumularea expunerii financiare externe din sectorul privat a avut loc în contextul nivelurilor ridicate și în continuă creștere ale datoriei publice care este de asemenea finanțată în monedă străină. În noiembrie 2011, guvernul a solicitat în mod oficial asistență financiară preventivă din partea UE și a FMI[21]. Malta: economia a înregistrat deficite de cont curent persistente în ultimul deceniu, însă acestea s-au redus în ultimii ani și Malta are o poziție investițională internațională netă pozitivă. Rămâne de văzut dacă reducerea deficitului extern este de natură structurală sau nu. Pierderile cotelor de piață ale exporturilor înregistrate în trecut reflectă declinul activităților tradiționale de manufactură, însă această tendință este inversată de sectorul serviciilor. La nivel intern, prețurile locuințelor au crescut semnificativ, însă acum par a se afla pe o traiectorie descendentă. Țările de Jos: în anii care au precedat criza, Țările de Jos au înregistrat în mod constant excedente mari de cont curent, în principal datorită balanței comerciale, inclusiv impactului exporturilor nete pozitive de gaz. Nivelurile sunt totuși inferioare pragului, deși acestea vor crește în anii următori conform previziunilor Comisiei. În ciuda unor creșteri ale costurilor unitare nominale ale muncii, pierderile cotelor de piață ale exporturilor au fost limitate. Excedentele reflectă, de asemenea, economisirea ridicată în sectorul întreprinderilor, cuplată cu un nivel scăzut al investițiilor. Riscurile interne pentru economia Țărilor de Jos se referă în principal la nivelul relativ ridicat al datoriei sectorului privat și la piețele imobiliare. În anii dinaintea crizei, datoria gospodăriilor raportată la venitul disponibil și prețurile locuințelor a crescut, în parte din cauza stimulentelor fiscale acordate pentru ca gospodăriile să contracteze credite ipotecare mai mari. În același timp, situația activelor financiare nete ale gospodăriilor este pozitivă. Austria: în ceea ce privește performanța externă, Austria a înregistrat excedente de cont curent persistente. În același timp, indicatorul pentru cotele de piață ale exporturilor arată pierderi, deși creșterea CUM a fost limitată. Nivelul datoriei sectorului privat a crescut treptat și în prezent este ușor peste pragul indicativ, la fel ca datoria sectorului public. Cu toate acestea, la sfârșitul anilor 2000 Austria nu a cunoscut o explozie a sectorului imobiliar, a activelor sau a creditului, iar creșterea îndatorării a fost generată în primul rând de către societăți. În ceea ce privește anul 2011, evoluțiile recente sugerează că creșterea datoriilor private s-a oprit și că sectorul privat, inclusiv societățile nefinanciare, va fi într-o poziție netă creditoare. Polonia: deși valorile indicatorilor din tabloul de bord pentru soldul contului curent și PII netă sunt peste pragurile orientative, acestea trebuie privite în contextul procesului de recuperare a decalajului economic și au fost în mare parte finanțate prin intermediul unor ISD relativ stabile și al intrărilor de fonduri ale UE. În perioada 2006-2008 s-au înregistrat pierderi de competitivitate a prețurilor limitate, determinate de aprecierea cursului de schimb nominal, dar începând cu 2009, tendința s-a inversat. În pofida acestor pierderi, Polonia a înregistrat câștiguri mari la cotele de piață ale exporturilor și creșteri reduse ale CUM nominale. Creșterea creditului a fost relativ puternică, la fel și acumularea datoriei sectorului privat, care, deși s-a pornit de la un nivel scăzut, a fost finanțată parțial în monedă străină. Slovenia: pentru 2010, doi indicatori din tabloul de bord depășesc pragul indicativ. În anii dinaintea crizei, Slovenia a înregistrat o creștere puternică și o cerere internă solidă, dar și anumite pierderi în materie de competitivitate a prețurilor și o creștere progresivă a deficitului de cont curent. Există semne că a avut loc o supraîncălzire, în special în ceea ce privește creșterea creditelor din sectorul privat, valoarea adăugată a sectorului construcțiilor și prețurile bunurilor imobiliare. Economia Sloveniei a fost puternic afectată de criza globală. Acest lucru a determinat, deși poate doar temporar, o anumită ajustare a soldului extern, care însă se află încă la început. Datoria ridicată a societăților nefinanciare, inclusiv din sectorul construcțiilor, se reflectă în falimente, rapoartele credite-fonduri proprii și arierate. Slovacia: în ultimul deceniu, contul curent al Slovaciei a înregistrat deficite mari și persistente, parțial finanțate prin transferuri de capital din străinătate. Cu toate acestea, indicatorul contului curent se menține peste pragul indicativ, însă nu foarte sus. Investițiile străine directe, care au fost, în mare parte, destinate industriilor producătoare orientate spre export, au avut o contribuție semnificativă la deteriorarea treptată a poziției investiționale internaționale nete. Pierderea în materie de competitivitate a prețurilor, reflectată într-o valoare a indicatorului REER care este peste pragul indicativ, se datorează în principal unei puternice aprecieri nominale și a fost însoțită de o creștere ridicată a productivității, a exporturilor și a cotelor de piață la nivel mondial. În ansamblu, nivelurile datoriei din sectorul public, cât și din sectorul privat, rămân scăzute. Finlanda: mai mulți indicatori din tabloul de bord referitori la pozițiile externe, cum ar fi pierderile cotei de piață a exporturilor, sunt peste pragurile orientative. În ultima decadă contul curent prezintă excedent, care este totuși în scădere, ceea ce reflectă încetinirea la nivel global, dar și schimbări structurale în sectoarele exportatoare. În plus, chiar dacă pierderile în materie de competitivitate a prețurilor au fost relativ limitate în cea mai mare parte a deceniului trecut, în ultimii ani au existat pierderi mai semnificative provocate de ajustarea lentă a salariilor în contextul scăderii productivității. Tabloul de bord indică, de asemenea, creșterea constantă a nivelului îndatorării sectorului privat în cursul ultimului deceniu, care este acum peste pragul indicativ, situație creată în mare măsură de creșterea creditelor ipotecare. Prețurile locuințelor din ultimii zece ani au crescut, în ciuda unor corecții moderate care au avut loc în perioada 2008-2009. În 2010 prețurile au început din nou să crească, într-un ritm care le situează peste pragul indicativ, chiar dacă au devenit mai moderate începând cu a doua jumătate a anului 2011. Suedia: soldul curent a înregistrat în permanență excedente mari, peste pragul indicativ. Această evoluție nu se datorează doar ratei pozitive de economisire a sectoarelor privat și public, ci și, într-o anumită măsură, atenuării investițiilor interne, în special în sectorul construcțiilor. Indicatorii evoluțiilor costului, cum ar fi costurile unitare ale muncii și ratele de schimb efective reale nu arată o pierdere a competitivității prețurilor. Pe plan intern, Suedia prezintă un nivel foarte ridicat al datoriei sectorului privat, mult peste pragul indicativ. Nivelul îndatorării gospodăriilor a crescut, iar în prezent se află la un nivel ridicat în ciuda recentei încetiniri a creșterii creditului. Aceasta reflectă creșterea puternică a prețurilor locuințelor în ultimii 15 ani, care au început să se stabilizeze doar recent. Regatul Unit: în cursul ultimului deceniu, Regatul Unit a pierdut cote de piață ale exporturilor, indicatorul aferent aflându-se peste pragul indicativ, deși se poate constata o oarecare stabilizare în ultimii ani. Această pierdere a cotelor de piață a avut loc în ciuda unei deprecieri substanțiale a REER în ultima perioadă. În același timp, Marea Britanie a înregistrat deficite de cont curent, care se situează totuși sub pragul indicativ. Nivelul ridicat al datoriei private reprezintă un motiv de îngrijorare și în contextul unei situații precare a finanțelor publice, cu o datorie publică ridicată și în creștere. Datoria gospodăriilor reflectă în mare parte credite ipotecare în contextul unor majorări acumulate ale prețurilor locuințelor. Chiar dacă atât nivelul datoriei gospodăriilor cât și al prețurilor reale ale locuințelor au scăzut, acestea rămân încă ridicate, ceea ce sugerează că procesul de corectare a acestor dezechilibre nu este încă finalizat, iar viteza de ajustare este un aspect important. 5. rezultate și concluzii principale Această primă aplicare a procedurii privind dezechilibrele macroeconomice are loc în contextul unui mediu economic problematic dominat de preocupări legate de datoria suverană. Toate statele membre se adaptează la impactul crizei, însă provocările individuale diferă în ceea ce privește amploarea și gravitatea. După cum s-a arătat în analiza anuală a creșterii efectuată recent de Comisie[22], în plus față de corectarea dezechilibrelor semnificative care s-au acumulat în timp, Uniunea și statele membre se confruntă și cu provocări legate de creșteri scăzute și rate ridicate ale șomajului, asigurarea viabilității finanțelor publice și reinstaurarea stabilității sistemului financiar. G20 și-a însușit și el obiectivul de reducere a dezechilibrelor prin punerea în practică a unui proces de supraveghere menit să promoveze o reechilibrare structurată a condițiilor de creștere globală. În multe state membre are loc o ajustare a dezechilibrelor macroeconomice, în special în cele care se confruntau/se confruntă cu deficite externe ridicate și dezechilibre mari în ceea ce privește situația economică a gospodăriilor și/sau a întreprinderilor și a sectorului public. Acest proces este încă la început și în multe state membre a dus la o creștere semnificativă a șomajului și la o reducere pe termen scurt a nivelului activității economice. După cum s-a subliniat în analiza anuală a creșterii, datorită impactului pozitiv asupra producției potențiale și a capacității de ajustare, reformele care promovează creșterea productivității vor avea o relevanță deosebită pentru statele membre afectate de dezechilibre macroeconomice[23]. În contextul actual, riscurile apariției unor noi dezechilibre generate de cerere sunt, în general, scăzute, cu toate că presiunile asupra piețelor activelor ar putea reveni odată cu redemararea creșterii. Având în vedere că țările care beneficiază de asistență financiară în cadrul programelor fac deja obiectul unei supravegheri economice consolidate a situației lor economice și politice, ele nu sunt analizate în cadrul procedurii privind dezechilibrele macroeconomice[24]. Este vorba de Grecia, Irlanda, Portugalia și România. Letonia se află sub supraveghere post-program deoarece programul de asistență pentru balanța de plăți a expirat la 19 ianuarie 2012; așadar, această țară este examinată în cadrul prezentului raport. Pe baza lecturii economice a tabloului de bord, Comisia consideră că este nevoie de o analiză suplimentară mai aprofundată pentru a studia chestiuni legate de o serie de state membre. Această abordare largă reflectă faptul că aceasta este prima aplicare a supravegherii în cadrul acestei proceduri și că, așadar, trebuie să includă și ajustarea dezechilibrelor acumulate anterior. Statele membre vizate sunt: Belgia, Bulgaria, Danemarca, Spania, Franța, Italia, Cipru, Ungaria, Slovenia, Finlanda, Suedia și Regatul Unit. Statele membre identificate prezintă diferite provocări și riscuri potențiale, inclusiv efecte de contagiune. Anumite state membre trebuie să corecteze dezechilibrele acumulate atât pe plan intern, cât și pe plan extern. Acest lucru necesită reducerea nivelurilor ridicate de îndatorare și reconstruirea poziției competitive pentru a îmbunătăți perspectivele de creștere și rezultatele obținute la export. O analiză aprofundată va ajuta la evaluarea factorilor productivității, competitivității și evoluțiilor comerciale, cât și a implicațiilor nivelului acumulat de îndatorare și a gradului dezechilibrelor aferente dintr-un număr de state membre. Unele țări înregistrează o ajustare rapidă în parte din cauza efectelor procesului de recuperare a decalajelor, iar aceste evoluții ar putea necesita o examinare mai amănunțită. În pofida performanțele lor macroeconomice globale bune, anumite țări prezintă evoluții ale piețelor activelor, inclusiv în special ale celei imobiliare și o creștere continuă a gradului de îndatorare în sectorul privat care justifică, de asemenea, investigații suplimentare. În sfârșit, lectura economică a indicatorilor din tabloul de bord subliniază că este nevoie de o analiză orizontală suplimentară a cauzelor și implicațiilor politice ale excedentelor de cont curent mari și de durată, în special în unele state membre din zona euro. În lunile care urmează, Comisia va întreprinde o analiză suplimentară a divergențelor de performanță economică între diversele state membre; de asemenea, va analiza interconexiunile comerciale și financiare dintre țările cu deficit și cele cu excedent și va examina modalitățile de reechilibrare la nivelul zonei euro și în contextul global. De asemenea, Comisia va mai evalua și rolul pe care îl joacă factorii structurali, inclusiv funcționarea piețelor de servicii, prin impactul pe care îl au asupra consumului și a investițiilor interne, în apariția excedentelor persistente, pentru a formula recomandările necesare. În acest context, Comisia va analiza mai în detaliu și rolul pe care îl au efectele procesului de recuperare a decalajelor. În contextul supravegherii multilaterale și în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din regulament, Comisia invită Consiliul și Eurogrupul să examineze prezentul raport. De asemenea, Comisia așteaptă cu interes reacții din partea Parlamentului European și a altor părți interesate. Având în vedere aceste consultări, Comisia va demara pregătirea analizelor aprofundate pentru statele membre în cauză. [1] Definiția dezechilibrelor se găsește la articolul 2 din regulamentul privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice. [2] Consiliul a aprobat tabloul de bord în concluziile Consiliului ECOFIN din 7 noiembrie 2011. Parlamentul European a adoptat o rezoluție la 15 decembrie 2011. CERS a răspuns printr-o scrisoare în 9 decembrie 2011. [3] Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice. [4] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, inclusiv propunerea pentru tabloul de bord avut în vedere și care a făcut obiectul consultării pot fi găsite la: Adresă de internet. În plus, Comisia va publica un document de bază cu dovezi suplimentare cu privire la justificarea și caracteristicile indicatorilor aleși. [5] Rezoluția Parlamentului European adoptată la 15 decembrie 2011: http://ec.europa.eu/dgs/economy_finance/index_en.htm [6] Concluziile Consiliului ECOFIN din 8 noiembrie 2011; http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/125976.pdf [7] Punctele de vedere ale CERS privind propunerea de indicatori din tabloul de bord relevanți pentru stabilitatea pieței financiare: http://ec.europa.eu/dgs/economy_finance/index_en.htm [8] http://ec.europa.eu/dgs/economy_finance/index_en.htm [9] De asemenea, indicatorul privind evoluția șomajului este citit în coroborare cu ceilalți indicatori din tabloul de bord care au o natură mai previzională și este utilizat pentru a înțelege mai bine gravitatea potențială a dezechilibrelor macroeconomice în ceea ce privește eventuala lor persistență și capacitatea de adaptare a economiei. [10] http://ec.europa.eu/dgs/economy_finance/index_en.htm [11] A se vedea nota de subsol 7. [12] Trebuie menționat că unii indicatori din tabloul de bord, în special cei privind evoluțiile creditului și ale prețurilor locuințelor, reflectă și ei acest aspect. Se preconizează elaborarea unui indicator pentru sectorul bancar/financiar până la sfârșitul anului 2012 pentru a fi inclus în tabloul de bord la timp pentru semestrul european care urmează. [13] Aceste transferuri includ, de asemenea, intrările de capital din fondurile structurale ale UE. În cazul Slovaciei și al Poloniei, includerea soldului contului de capital ar plasa valoarea indicatorului în interiorul limitelor pragurilor indicative. De asemenea, și Grecia, Spania și Portugalia au beneficiat de pe urma intrărilor de capital puternice de la fondurile structurale ale UE. [14] Statisticile privind PII înregistrează poziția financiară netă (datorii minus active) a unei țări față de restul lumii. Datele acoperă stocurile de investiții directe și de portofoliu, instrumente financiare derivate și alte investiții și active de rezervă. [15] Datoria externă netă indică poziția netă a unei țări față de restul lumii cu privire la pasivele care necesită plata principalului și/sau a dobânzii de către debitor la un moment ulterior. DEN poate fi calculată pe baza PII netă prin excluderea angajamentelor externe altele decât datoriile (de exemplu, participații). [16] În 2009, creșterea CUM s-a accelerat deoarece scăderile mari ale productivității datorate pierderilor de producție și menținerii locurilor de muncă au depășit corecțiile salariale adesea semnificative. Cu toate acestea, creșterea medie a CUM a cunoscut o încetinire semnificativă în 2010 și a fost moderată în 2011. [17] În tabloul de bord, pragurile orientative pot fi diferențiate, din punct de vedere economic, între statele care fac parte din zona euro și cele care nu fac parte din zona euro. În ceea ce privește CUM, justificarea de bază pentru această diferențiere este că majoritatea statelor membre din afara zonei euro, adică statele care au aderat în 2004 și ulterior, au cunoscut o liberalizare a comerțului încă de la începutul anilor '90, ceea ce a determinat un proces natural de convergență a prețurilor factorilor de producție, implicând o creștere a costului forței de muncă relativ mai puternică. [18] Aceste concluzii par a fi valabile în ansamblu și atunci când se analizează schimbările de la nivelul cotelor de piață ale exporturilor pe baza volumului de bunuri comercializate. [19] Guvernele au preluat datorii contingente mari din sectorul privat care, chiar dacă nu au un impact imediat asupra nivelurilor datoriei, pot afecta bonitatea lor estimată. Sectorul privat poate de asemenea să aibă efecte indirecte asupra sectorului administrației publice, în măsura în care actorii din sectorul privat (nu doar instituțiile financiare) pot deveni creditori importanți pentru stat și, deci, potențial vulnerabili la dificultățile bugetare ale acestuia. [20] Cu toate acestea, datoria sectorului privat bazată pe date consolidate este mai scăzută în Belgia, din cauză că împrumuturile din interiorul societăților dețin o pondere ridicată. [21] Negocierile oficiale nu au început încă. [22] Http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/president/news/documents/pdf/ags_en.pdf [23] A se vedea, de asemenea, anexa macroeconomică la analiza anuală a creșterii: http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/president/news/documents/pdf/anexa_2_en.pdf [24] Aceasta este, de asemenea, în conformitate cu abordarea din propunerea Comisiei prezentată pe 23 noiembrie 2011 de regulament privind consolidarea supravegherii economice și bugetare a statelor membre afectate sau amenințate de dificultăți grave în ceea ce privește stabilitatea lor financiară în zona euro - COM (2011)819 final.