19.

În sensul prezentelor orientări, se aplică următoarele definiții: 1. „ajutor ad-hoc” înseamnă ajutorul care nu este acordat pe baza unei scheme de ajutoare; 2. „intensitatea ajutorului” înseamnă cuantumul brut al ajutorului exprimat ca procent din costurile eligibile. Toate cifrele utilizate trebuie luate în considerare înainte de a deduce impozitele sau orice alte taxe. În cazul în care ajutorul este acordat sub altă formă decât cea a unei subvenții, cuantumul ajutorului trebuie să fie echivalentul subvenție brută al ajutorului. Ajutoarele care pot fi plătite în mai multe tranșe trebuie calculate la valoarea lor în momentul acordării. Rata dobânzii care trebuie utilizată în scopul scontului și pentru calculul cuantumului ajutorului în formă de credit preferențial (16) trebuie să fie rata de referință aplicabilă în momentul acordării subvenției. Intensitatea ajutorului se calculează pentru fiecare beneficiar; 3. „zone asistate” înseamnă zone care, la momentul acordării ajutorului, sunt desemnate pe o hartă a ajutoarelor regionale aprobată, în aplicarea articolului 107 alineatul (3) literele (a) și (c) din tratat; 4. „echilibrare” pentru energia electrică înseamnă echilibrare în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 10 din Regulamentul (UE) 2019/943 al Parlamentului European și al Consiliului (17); 5. „parte responsabilă cu echilibrarea (PRE)” înseamnă parte responsabilă cu echilibrarea în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 14 din Regulamentul (UE) 2019/943; 6. „biodiversitate” înseamnă biodiversitate în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 15 din Regulamentul (UE) 2020/852 al Parlamentului European și al Consiliului (18); 7. „biocombustibili” înseamnă biocombustibili în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 33 din Directiva (UE) 2018/2001 a Parlamentului European și a Consiliului (19); 8. „biogaz” înseamnă biogaz în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 28 din Directiva (UE) 2018/2001; 9. „biolichide” înseamnă biolichide în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 32 din Directiva (UE) 2018/2001; 10. „biomasă” înseamnă fracțiunea biodegradabilă a produselor, deșeurilor și reziduurilor de origine biologică, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 24 din Directiva (UE) 2018/2001; 11. „combustibili din biomasă” înseamnă combustibili din biomasă în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 27 din Directiva (UE) 2018/2001; 12. „mecanism de asigurare a capacității” înseamnă un mecanism de asigurare a capacității în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 22 din Regulamentul (UE) 2019/943; 13. „captarea și stocarea dioxidului de carbon” (CSC) înseamnă o serie de tehnologii care permit captarea dioxidului de carbon (CO2) emis de instalațiile industriale, inclusiv a emisiilor inerente proceselor, sau captarea dioxidului de carbon direct din aerul înconjurător, transportul într-un loc de stocare și injectarea CO2 în formațiuni geologice subterane adecvate pentru stocare permanentă; 14. „captarea și utilizarea dioxidului de carbon” („CUC”) înseamnă o serie de tehnologii care permit captarea CO2 emis de instalațiile industriale, inclusiv a emisiilor inerente proceselor, sau captarea direct din aerul înconjurător, precum și transportul către un punct de consum sau de utilizare a CO2 în vederea utilizării în totalitate a acestor emisii de CO2; 15. „eliminarea CO2” înseamnă activități antropice care elimină CO2 din atmosferă și îl stochează în mod durabil în rezervoare geologice, terestre sau oceanice sau în produse. Aceasta include îmbunătățirea antropică existentă și potențială a absorbanților biologici sau geochimici și captarea și stocarea directă a aerului, dar exclude absorbția naturală de CO2 care nu este cauzată în mod direct de activitățile umane; 16. „sistem de obligații ale furnizorilor” înseamnă un sistem în care se creează valoare pentru furnizarea de bunuri sau servicii prin certificarea acestor bunuri sau servicii și prin impunerea unei obligații furnizorilor sau consumatorilor de a cumpăra certificate; 17. „echipament mobil nepoluant de handling la sol” înseamnă un echipament mobil utilizat în activități de servicii conexe transportului aerian sau maritim care are zero emisii directe (la țeava de evacuare) de CO2; 18. „echipament de deservire nepoluant” înseamnă echipament terminal nepoluant și echipament nepoluant de handling la sol; 19. „echipament terminal mobil nepoluant” înseamnă echipamentul mobil utilizat pentru încărcarea, descărcarea și transbordarea mărfurilor și a unităților de încărcare intermodale, precum și pentru deplasarea încărcăturii în interiorul zonei de terminal, care are zero emisii directe de CO2 (la țeava de evacuare) sau, în lipsa unor alternative care să asigure zero emisii directe de CO2 (la țeava de evacuare), care produce emisii directe de CO2 (la țeava de evacuare) semnificativ mai scăzute decât echipamentele terminale convenționale; 20. „vehicul nepoluant” înseamnă: a) în ceea ce privește vehiculele cu două și trei roți și cvadriciclurile: i) un vehicul care intră sub incidența Regulamentului (UE) nr. 168/2013 al Parlamentului European și al Consiliului cu emisii zero de CO2 la țeava de evacuare, calculate în conformitate cu cerințele prevăzute la articolul 24 din regulamentul respectiv și în anexa V la acesta; b) în ceea ce privește vehiculele rutiere ușoare: i) un vehicul din categoria M1, M2 sau N1 cu emisii zero de CO2 la țeava de evacuare, determinate în conformitate cu Regulamentul (UE) 2017/1151 al Comisiei (20); ii) un vehicul nepoluant, astfel cum este definit la articolul 4 punctul 4 litera (a) din Directiva 2009/33/CE a Parlamentului European și a Consiliului (21); c) în ceea ce privește vehiculele rutiere grele: i) un vehicul greu cu emisii zero, astfel cum este definit la articolul 4 punctul 5 din Directiva 2009/33/CE; ii) până la 31 decembrie 2025, un vehicul greu cu emisii scăzute, astfel cum este definit la articolul 3 punctul 12 din Regulamentul (UE) 2019/1242 al Parlamentului European și al Consiliului (22); iii) până la 31 decembrie 2025, un vehicul nepoluant, astfel cum este definit la articolul 4 punctul 4 litera (b) din Directiva 2009/33/CE și care nu intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (UE) 2019/1242; d) în ceea ce privește navele de navigație interioară: i) o navă de navigație interioară pentru transportul de pasageri sau de marfă care are zero emisii directe (la țeava de evacuare/de eșapament) de CO2; ii) o navă de navigație interioară pentru transportul de pasageri care are un motor hibrid sau cu dublă alimentare ce utilizează în timpul funcționării normale energie obținută în proporție de cel puțin 50 % din combustibili cu zero emisii directe (la țeava de evacuare) de CO2 sau energie electrică de la priză; iii) o navă de navigație interioară pentru transportul de marfă care are emisii directe (la țeava de evacuare) de CO2/tonă-kilometru (gCO2/tkm), calculate (sau estimate, în cazul navelor noi) cu ajutorul indicelui eficienței energetice în exploatare al Organizației Maritime Internaționale, care sunt cu 50 % mai mici decât valoarea medie de referință a emisiilor de CO2 stabilită pentru vehiculele grele (subgrupa de vehicule 5-LH) în conformitate cu articolul 11 din Regulamentul (UE) 2019/1242. Atunci când efectuează o evaluare pentru a stabili dacă o navă poate fi considerată vehicul nepoluant, Comisia ține seama de evoluțiile din sectorul în cauză, inclusiv luând ca referință criteriile tehnice de examinare pe baza cărora o activitate poate fi considerată activitate care contribuie în mod substanțial la atenuarea schimbărilor climatice, astfel cum se prevede în actul delegat relevant adoptat în temeiul Regulamentului (UE) 2020/852; e) în ceea ce privește navele maritime: i) o navă maritimă și de coastă pentru transportul de pasageri sau de marfă, pentru operațiuni portuare sau pentru activități auxiliare care are zero emisii directe (la țeava de evacuare) de CO2; sau ii) o navă maritimă și de coastă pentru transportul de pasageri sau de marfă ori pentru operațiuni portuare sau pentru activități auxiliare care are un motor hibrid sau cu dublă alimentare ce utilizează în timpul funcționării normale pe mare și în porturi energie obținută în proporție de cel puțin 25 % din combustibili cu zero emisii directe (la țeava de evacuare) de CO2 sau din energie electrică de la priză sau care a atins o valoare a indicelui eficienței energetice de proiectare (EEDI) al Organizației Maritime Internaționale cu 10 % sub cerințele privind EEDI aplicabile la 1 aprilie 2022 și care poate funcționa cu combustibili cu zero emisii directe (la țeava de evacuare) de CO2 sau cu combustibili din surse regenerabile; sau iii) o navă maritimă și de coastă pentru transportul de mărfuri care este utilizată exclusiv pentru exploatarea de servicii costiere și pe distanțe scurte, concepută pentru a permite transferul modal al mărfurilor transportate în prezent pe cale terestră către transportul pe mare și care are emisii directe (la țeava de evacuare) de CO2, calculate cu ajutorul indicelui EEDI, cu 50 % mai mici decât valoarea medie de referință a emisiilor de CO2 definită pentru vehiculele grele (subgrupa de vehicule 5-LH) în conformitate cu articolul 11 din Regulamentul (UE) 2019/1242. Atunci când efectuează o evaluare pentru a stabili dacă o navă poate fi considerată vehicul nepoluant, Comisia ține seama de evoluțiile din sectorul în cauză, inclusiv luând ca referință criteriile tehnice de examinare pe baza cărora o activitate poate fi considerată activitate care contribuie în mod substanțial la atenuarea schimbărilor climatice, astfel cum se prevede în actul delegat relevant adoptat în temeiul Regulamentului (UE) 2020/852; f) în ceea ce privește materialul rulant feroviar: i) materialul rulant care are zero emisii directe (la țeava de evacuare) de CO2; ii) materialul rulant care are zero emisii directe de CO2 la țeava de evacuare atunci când circulă pe o linie cu infrastructura necesară și utilizează un motor convențional în cazul în care o astfel de infrastructură nu este disponibilă (hibrid); g) în ceea ce privește aeronavele: i) o aeronavă care are zero emisii directe (la țeava de evacuare) de CO2. ii) o aeronavă cu o performanță de mediu substanțial îmbunătățită în comparație cu o aeronavă cu aceeași masă la decolare corespunzătoare unei alternative disponibile pe piață pe scară largă; 21. „cogenerare” sau energie termică și electrică combinată înseamnă cogenerare în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 30 din Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului (23); 22. „sit contaminat” înseamnă un sit în care s-a confirmat prezența, cauzată de activitatea umană, a unor materiale sau substanțe la un asemenea nivel încât prezintă un risc semnificativ pentru sănătatea umană sau pentru mediu, având în vedere utilizarea actuală sau viitoarea utilizare autorizată a terenurilor, a fundului mării sau a râurilor; 23. „proiect demonstrativ” înseamnă proiect demonstrativ în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 24 din Regulamentul (UE) 2019/943; 24. „digitalizare” înseamnă adoptarea de tehnologii utilizate de dispozitive și/sau sisteme electronice care permit sporirea funcționalității produselor, dezvoltarea de servicii online, modernizarea proceselor sau migrarea la modele de afaceri bazate pe dezintermedierea producției de bunuri și a prestării de servicii, generând în cele din urmă un impact transformator; 25. „eliminare” înseamnă eliminare în sensul definiției prevăzute la articolul 3 punctul 19 din Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului (24); 26. „operator de distribuție” (OD) înseamnă operator de distribuție în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 29 din Directiva (UE) 2019/944 a Parlamentului European și a Consiliului (25); 27. „încălzire centralizată” sau „răcire centralizată” înseamnă încălzire centralizată sau răcire centralizată în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 19 din Directiva 2010/31/UE a Parlamentului European și a Consiliului (26); 28. „sisteme de termoficare și/sau de răcire centralizată” înseamnă instalații de producere a încălzirii și/sau a răcirii și rețele de stocare și de distribuție a energiei termice, care cuprind atât rețeaua primară - de transport-, cât și rețeaua secundară de conducte, pentru furnizarea de căldură sau răcire consumatorilor. Mențiunea referitoare la încălzirea centralizată trebuie interpretată ca referindu-se la sistemele de termoficare și/sau răcire centralizată, în funcție de modul în care rețelele furnizează încălzire sau răcire, în comun sau separat; 29. „ecoinovare” înseamnă orice formă de activitate inovatoare, inclusiv noi procese de producție, noi produse sau servicii, precum și noi metode de gestionare și de derulare a activităților economice, care are ca rezultat sau are ca scop îmbunătățirea semnificativă a protecției mediului și reducerea semnificativă a efectelor poluării asupra mediului. În sensul acestei definiții, nu se consideră inovații următoarele: a) activitățile care conduc doar la schimbări sau îmbunătățiri nesemnificative în ceea ce privește protecția mediului; b) o creștere a producției sau a capacității serviciilor prin adăugarea de sisteme de fabricație sau logistice care sunt foarte asemănătoare cu cele utilizate deja; c) schimbări în practicile comerciale, în organizarea locului de muncă sau în relațiile externe bazate pe metode organizaționale folosite deja în întreprindere; d) modificarea strategiei de gestionare; e) concentrări economice și achiziții; f) încetarea utilizării unui proces; g) simpla înlocuire sau extindere a capitalului; h) schimbări rezultate numai din modificarea prețurilor factorilor, personalizarea producției, schimbările sezoniere normale și alte schimbări ciclice; i) comercializarea de produse noi sau îmbunătățite semnificativ; 30. „ecosistem” înseamnă ecosistem în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 13 din Regulamentul (UE) 2020/852; 31. „eficiență energetică” înseamnă eficiență energetică în sensul definiției de la articolul 2 punctul 4 din Directiva 2012/27/UE; 32. „stocare de energie” înseamnă stocare de energie în sistemul de energie electrică, în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 59 din Directiva (UE) 2019/944; 33. „instalație de stocare a energiei” înseamnă, în sistemul de energie electrică, o instalație de stocare a energiei, în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 60 din Directiva (UE) 2019/944; 34. „sistem eficient de termoficare și răcire centralizată” înseamnă un sistem eficient de termoficare și răcire centralizată în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 41 din Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului; 35. „energie din surse regenerabile” înseamnă energia generată de instalații care utilizează exclusiv surse regenerabile de energie, astfel cum sunt definite la articolul 2 punctul 1 din Directiva (UE) 2018/2001, precum și cota, din punctul de vedere al valorii calorice, a energiei produse din surse regenerabile de energie în instalații hibride care utilizează și surse de energie convențională și include energia electrică regenerabilă utilizată pentru umplerea sistemelor de stocare conectate „din spatele contorului” (instalate în comun sau ca o completare la instalația regenerabilă), dar exclude energia electrică produsă ca urmare a sistemelor de stocare; 36. „infrastructură energetică” (27) înseamnă orice echipament sau instalație fizică care este situată în Uniune sau care conectează Uniunea cu una sau mai multe țări terțe și care se încadrează în următoarele categorii: a) în ceea ce privește energia electrică: i) sisteme de transport și distribuție, „transport” însemnând transportul de energie electrică terestru, precum și offshore, în rețeaua interconectată de foarte înaltă și de înaltă tensiune, în scopul livrării energiei electrice către clienții finali sau către distribuitori, dar fără a include și furnizarea, iar „distribuție” însemnând transportul de energie electrică terestru, precum și offshore, în rețele de distribuție de înaltă, medie și joasă tensiune, în vederea livrării sale către clienți, dar fără a include și furnizarea; ii) orice echipament indispensabil sau instalație indispensabilă pentru a asigura funcționarea în condiții de siguranță, securitate și eficiență a sistemelor menționate la punctul (i), inclusiv a sistemelor de protecție, monitorizare și control la toate tensiunile și stațiile electrice; iii) componente de rețea complet integrate, în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 51 din Directiva (UE) 2019/944; iv) rețele electrice inteligente, adică sisteme și componente care integrează tehnologii ale informației și comunicațiilor, prin platforme digitale operaționale, sisteme de control și tehnologii bazate pe senzori, utilizate atât pentru transport, cât și pentru distribuție, având ca scop o rețea de transport și distribuție a energiei electrice mai sigură, eficientă și inteligentă, creșterea capacității de integrare a unor noi forme de producție, stocare și consum și facilitarea unor noi modele de afaceri și structuri de piață; v) rețele electrice offshore, adică orice echipament sau instalație de transport sau de distribuție a energiei electrice în sensul definiției prevăzute la punctul (i) care are o dublă funcționalitate: interconectarea și transportul sau distribuția energiei electrice din surse regenerabile offshore de la siturile de generare offshore către două sau mai multe țări. Aceasta include și rețelele inteligente, precum și orice echipament adiacent sau instalație adiacentă offshore, care îndeplinesc un rol esențial pentru funcționarea în condiții de siguranță, securitate și eficiență, inclusiv a sistemelor de protecție, monitorizare și control, precum și stațiile electrice necesare dacă acestea asigură, de asemenea, interoperabilitatea tehnologică și, printre altele, compatibilitatea interfeței dintre diferite tehnologii; b) în ceea ce privește gazul (gazele naturale, biogazul – inclusiv biometanul – și/sau gazele regenerabile de origine nebiologică): i) conducte de transport și distribuție pentru transportul gazelor care fac parte dintr-o rețea, cu excepția conductelor de înaltă presiune utilizate pentru distribuția în amonte de gaze naturale; ii) instalații subterane de stocare conectate la conductele de gaze de înaltă presiune menționate la punctul (i); iii) instalații de recepție, de stocare și de regazeificare sau decompresie pentru gaze lichefiate sau comprimate; iv) orice echipament sau instalație esențială pentru funcționarea securizată, eficientă și în condiții de siguranță a sistemului sau pentru asigurarea capacității bidirecționale, inclusiv stații de comprimare; v) rețele inteligente de gaze, adică oricare dintre următoarele echipamente sau instalații menite să permită și să faciliteze integrarea în rețea a gazelor din surse regenerabile și cu emisii scăzute de dioxid de carbon (inclusiv hidrogenul sau gazele de origine nebiologică): sisteme și componente digitale care integrează tehnologii ale informației și comunicațiilor, sisteme de control și tehnologii bazate pe senzori pentru a permite monitorizarea, contorizarea, controlul calității și gestionarea într-un mod interactiv și inteligent a producției, transportului, distribuției și consumului de gaze în cadrul unei rețele de gaze. În plus, rețelele inteligente pot include și echipamente care să permită fluxuri inversate de la nivelul distribuției la nivelul transportului și modernizările aferente necesare ale rețelei existente; c) în ceea ce privește hidrogenul (28): i) conducte de transport pentru transportul la înaltă presiune al hidrogenului, precum și conducte de distribuție pentru distribuția locală a hidrogenului care oferă acces mai multor utilizatori ai rețelei în mod transparent și nediscriminatoriu; ii) instalații de stocare, care înseamnă instalații utilizate pentru stocarea hidrogenului cu un grad ridicat de puritate, incluzând partea terminalului pentru hidrogen utilizată pentru depozitare, dar excluzând partea utilizată pentru operațiunile de producție, și incluzând instalațiile rezervate exclusiv operatorilor de rețele de hidrogen pentru îndeplinirea funcțiilor lor. Instalațiile de stocare a hidrogenului includ instalațiile subterane de stocare conectate la conductele de transport sau de distribuție a hidrogenului de înaltă presiune menționate la punctul (i); iii) instalații de dispecerizare, de recepție, de regazeificare sau de decompresie pentru hidrogen sau hidrogen încorporat în alte substanțe chimice, cu scopul de a injecta hidrogenul fie în rețeaua pentru gaze, fie în rețeaua destinată hidrogenului; iv) terminale, care înseamnă instalații utilizate pentru transformarea hidrogenului lichid în hidrogen gazos în scopul injectării în rețeaua de hidrogen. Terminalele includ echipamentele auxiliare și stocarea temporară necesare pentru procesul de transformare și injectarea ulterioară în rețeaua de hidrogen, dar nu includ niciuna dintre părțile terminalului de hidrogen utilizate pentru stocare; v) „capacități de interconexiune” înseamnă o rețea de hidrogen (sau o parte a acesteia) care traversează sau trece peste o frontieră dintre state membre sau dintre un stat membru și o țară terță până pe teritoriul statelor membre sau până la marea teritorială a statului membru respectiv; vi) orice echipamente sau instalații esențiale pentru funcționarea securizată, eficientă și în condiții de siguranță a sistemului pentru hidrogen sau pentru asigurarea capacității bidirecționale, inclusiv stații de comprimare; d) în ceea ce privește dioxidul de carbon (29): i) conducte, diferite de rețelele de conducte în amonte, utilizate pentru transportul de dioxid de carbon de la mai multe surse, adică instalații industriale (inclusiv centrale electrice) care produc dioxid de carbon sub formă de gaz prin combustie sau alte reacții chimice care implică compuși de carbon fosili sau non-fosili, în scopul depozitării geologice permanente a dioxidului de carbon în conformitate cu articolul 3 din Directiva 2009/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului (30) sau în scopul utilizării dioxidului de carbon ca materie primă sau pentru a spori randamentele proceselor biologice; ii) instalații pentru lichefierea și stocarea dioxidului de carbon, în vederea transportării sau stocării; iii) infrastructura din cadrul unei formațiuni geologice utilizate pentru stocarea geologică permanentă a dioxidului de carbon în conformitate cu articolul 3 din Directiva 2009/31/CE și instalațiile de suprafață și de injectare aferente; iv) orice echipamente sau instalații esențiale pentru funcționarea corespunzătoare, sigură și eficientă a sistemului, inclusiv a sistemelor de protecție, monitorizare și control. De exemplu, poate fi vorba despre mijloace mobile pentru transportul și stocarea dioxidului de carbon, cu condiția ca aceste mijloace mobile să corespundă definiției unui vehicul nepoluant; e) infrastructura utilizată pentru transmisia sau distribuția energiei termice sub formă de abur, apă fierbinte sau lichide răcite de la mai mulți producători/utilizatori, bazată pe utilizarea energiei din surse regenerabile sau a căldurii reziduale provenite din aplicații industriale; f) proiecte de interes comun, astfel cum sunt definite la articolul 2 punctul 4 din Regulamentul (UE) nr. 347/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (31) și proiecte de interes reciproc, menționate la articolul 171 din tratat; g) alte categorii de infrastructură, referitoare la infrastructura care permite conectarea fizică sau fără fir a energiei din surse regenerabile sau fără emisii de dioxid de carbon între producători și utilizatori de la mai multe puncte de acces și de ieșire și care este deschisă accesului terților care nu aparțin întreprinderilor care dețin/administrează infrastructura; 37. „performanță energetică” înseamnă performanța energetică a unei clădiri în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 4 din Directiva 2010/31/UE; 38. „economii de energie” înseamnă economii de energie astfel cum sunt definite la articolul 2 punctul 5 din Directiva 2012/27/UE; 39. „protecția mediului” înseamnă orice acțiune sau activitate menită să reducă sau să prevină poluarea, impactul negativ asupra mediului sau un alt prejudiciu asupra mediului fizic (inclusiv asupra aerului, a apei, a solului), a ecosistemelor sau a resurselor naturale rezultat din activitățile umane, inclusiv să atenueze schimbările climatice, să reducă riscul unor astfel de prejudicii, să protejeze și să refacă biodiversitatea sau să conducă la o utilizare mai eficientă a resurselor naturale, inclusiv măsuri de economisire a energiei și utilizarea de surse regenerabile de energie și alte tehnici de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră și de alți poluanți, precum și să realizeze trecerea la modelele economiei circulare pentru a reduce consumul de materii prime și a spori eficiența. Aceasta include, de asemenea, acțiuni care consolidează capacitatea de adaptare și reduc la minimum vulnerabilitatea la impactul schimbărilor climatice; 40. „taxă de mediu fiscală sau parafiscală” înseamnă o taxă sau un impozit aplicat unei baze de impozitare specifice și care se aplică unor produse sau servicii specifice cu un efect negativ clar asupra mediului sau care urmărește să taxeze anumite activități, bunuri sau servicii astfel încât costurile de mediu să poată fi incluse în prețul lor sau astfel încât producătorii și consumatorii să fie orientați către activități care respectă mai mult mediul; 41. „plan de evaluare” înseamnă un document care cuprinde una sau mai multe scheme de ajutor și care conține cel puțin următoarele aspecte minime: a) obiectivele de evaluat, b) întrebările evaluării, c) indicatorii de rezultat, d) metoda avută în vedere pentru efectuarea evaluării, e) cerințele privind colectarea datelor, f) calendarul propus al evaluării, inclusiv data prezentării rapoartelor de evaluare intermediară și finală, g) descrierea organismului independent care va efectua evaluarea sau a criteriilor care vor fi folosite pentru selectarea acestuia și modalitățile de punere la dispoziția publicului a evaluării; 42. „schemă de răspundere extinsă a producătorilor” înseamnă o schemă de răspundere extinsă a producătorilor astfel cum este definită la articolul 2 punctul 21 din Directiva 2008/98/CE; 43. un „generator” este o întreprindere care produce energie electrică în scop comercial; 44. „gaz cu efect de seră” înseamnă orice gaz care contribuie la efectul de seră prin absorbirea radiațiilor infraroșii, inclusiv dioxidul de carbon, metanul, protoxidul de azot și gazele fluorurate, cum ar fi hidrofluorcarburile; 45. „cogenerare de înaltă eficiență” înseamnă cogenerare de înaltă eficiență în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 34 din Directiva 2012/27/UE; 46. „operator de rețea de hidrogen” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care îndeplinește funcția de rețea de transport de hidrogen și răspunde de exploatarea, asigurarea întreținerii și, dacă este necesar, dezvoltarea rețelei de transport de hidrogen într-o anumită zonă și, după caz, a interconexiunilor sale cu alte rețele de hidrogen, precum și de asigurarea capacității pe termen lung a sistemului de a satisface un nivel rezonabil al cererii pentru transportul hidrogenului; 47. „dezechilibru” înseamnă un dezechilibru în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 8 din Regulamentul (UE) 2017/2195 al Comisiei; 48. „decontare a dezechilibrelor” înseamnă decontarea dezechilibrelor în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 9 din Regulamentul (UE) 2017/2195; 49. „interval de decontare a dezechilibrelor” înseamnă interval de decontare a dezechilibrelor în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 15 din Regulamentul (UE) 2019/943; 50. „ajutoare individuale” înseamnă ajutoarele ad-hoc și ajutoarele supuse obligației de notificare, acordate pe baza unui sistem de ajutoare; 51. „schemă de întreruptibilitate” înseamnă o măsură pentru siguranța alimentării cu energie electrică menită să asigure o frecvență stabilă în sistemul electroenergetic sau să soluționeze problemele de siguranță a alimentării pe termen scurt, inclusiv prin întreruperea sarcinii; 52. „microîntreprindere” înseamnă o microîntreprindere care îndeplinește condițiile pentru microîntreprinderi prevăzute în Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (32); 53. „soluție bazată pe natură” înseamnă o soluție inspirată și susținută de natură care este eficientă din punctul de vedere al costurilor, oferă simultan beneficii de mediu, sociale și economice și contribuie la consolidarea rezilienței și care aduce într-o mai mare măsură și în mod mai diversificat natura, precum și elementele și procesele naturale în orașe, în peisajele terestre și marine, prin intervenții sistemice adaptate la realitatea locală și eficiente din punctul de vedere al utilizării resurselor; 54. „măsură legată de congestionarea rețelelor” înseamnă o măsură pentru siguranța alimentării cu energie electrică menită să compenseze o insuficiență a rețelei de transport sau de distribuție a energiei electrice; 55. „poluant” înseamnă un poluant în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 10 din Regulamentul (UE) 2020/852; 56. „poluator” înseamnă un poluator în sensul definiției prevăzute la punctul 3 din anexa la Recomandarea 75/436/Euratom, CECO, CEE a Consiliului (33); 57. „poluare” înseamnă poluare în sensul definiției prevăzute la articolul 3 punctul 2 din Directiva 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului (34); 58. „principiul poluatorul plătește” înseamnă că poluatorul care cauzează poluarea ar trebui să suporte costurile măsurilor de combatere a poluării; 59. „pregătire pentru reutilizare” înseamnă pregătire pentru reutilizare în sensul definiției prevăzute la articolul 3 punctul 16 din Directiva 2008/98/CE; 60. „infrastructură de reîncărcare” înseamnă o infrastructură fixă sau mobilă care furnizează energie electrică vehiculelor nepoluante sau echipamentelor mobile de deservire nepoluante; 61. „valorificare” înseamnă valorificare în sensul definiției prevăzute la articolul 3 punctul 15 din Directiva 2008/98/CE; 62. „reciclare” înseamnă reciclare în sensul definiției prevăzute la articolul 3 punctul 17 din Directiva 2008/98/CE; 63. „proiect de referință” înseamnă un exemplu de proiect care este reprezentativ pentru proiectul mediu dintr-o categorie de beneficiari eligibili pentru o schemă de ajutor; 64. „infrastructură de realimentare” înseamnă o infrastructură fixă sau mobilă pentru furnizarea de hidrogen, gaze naturale, în stare gazoasă [gaze naturale comprimate (GNC)] și lichidă [gaze naturale lichefiate (GNL)], biogaz și biocombustibili, inclusiv biocombustibili avansați, sau combustibili sintetici produși pe bază de energie din surse regenerabile sau cu emisii scăzute de dioxid de carbon; 65. „reabilitare” înseamnă acțiuni de management de mediu care vizează restabilirea unui nivel de funcționare a ecosistemului în situri degradate, în care obiectivul este mai degrabă furnizarea reînnoită și continuă de servicii ecosistemice decât biodiversitatea și integritatea unui ecosistem de referință natural sau seminatural desemnat; 66. „decontaminare” înseamnă acțiuni de management de mediu, cum ar fi eliminarea sau detoxifierea contaminanților sau a excesului de nutrienți din sol și din apă, care vizează eliminarea surselor de degradare; 67. „energie electrică din surse regenerabile” înseamnă energia electrică obținută din surse regenerabile, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 1 din Directiva (UE) 2018/2001; 68. „comunitate de energie din surse regenerabile” înseamnă o comunitate de energie din surse regenerabile astfel cum este definită la articolul 2 punctul 16 din Directiva (UE) 2018/2001; 69. „energie regenerabilă” înseamnă energie din surse regenerabile sau energie regenerabilă în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 1 din Directiva (UE) 2018/2001; 70. „hidrogen produs din surse regenerabile de energie” înseamnă hidrogen produs din energie din surse regenerabile în conformitate cu metodologiile stabilite în Directiva (UE) 2018/2001 pentru combustibilii lichizi și gazoși de origine nebiologică produși din surse regenerabile și utilizați în transporturi; 71. „combustibili lichizi și gazoși de origine nebiologică produși din surse regenerabile și utilizați în transporturi” înseamnă combustibili lichizi și gazoși de origine nebiologică produși din surse regenerabile și utilizați în transporturi în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 36 din Directiva (UE) 2018/2001; 72. „adecvarea resurselor” înseamnă un nivel de capacitate generată care este considerat ca fiind adecvat pentru a satisface nivelurile cererii din zona de ofertare, în orice moment, pe baza unui indicator statistic convențional utilizat de organizații pe care instituțiile Uniunii îl recunosc ca îndeplinind un rol esențial în crearea unei piețe unice în sectorul energiei electrice, precum Rețeaua europeană a operatorilor de sisteme de transport de energie electrică (ENTSO-E); 73. „utilizarea eficientă a resurselor” înseamnă reducerea cantității de factori de producție necesari pentru producerea unei unități de producție sau înlocuirea factorilor de producție primari cu factori de producție secundari; 74. „refacere” înseamnă procesul de sprijinire a refacerii unui ecosistem ca mijloc de conservare a biodiversității și de sporire a rezilienței ecosistemelor, în special la schimbările climatice. Refacerea ecosistemelor include măsuri luate pentru îmbunătățirea stării unui ecosistem și pentru recrearea sau restabilirea unui ecosistem în cazul în care starea respectivă s-a pierdut, precum și pentru îmbunătățirea rezilienței ecosistemului și a adaptării la schimbările climatice; 75. „reutilizare” înseamnă reutilizarea definită la articolul 3 punctul 13 din Directiva 2008/98/CE și include orice operațiune prin care produsele sau componentele care nu au devenit deșeuri sunt utilizate din nou în alte scopuri decât cele pentru care au fost concepute; 76. „întreprindere mică” înseamnă o întreprindere care îndeplinește condițiile prevăzute pentru întreprinderile mici în Recomandarea Comisiei privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii; 77. „întreprindere mică și mijlocie” („IMM”) înseamnă o întreprindere care îndeplinește condițiile prevăzute de Recomandarea Comisiei privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii; 78. „întreprindere mică cu capitalizare medie” înseamnă o întreprindere care nu este IMM și al cărei număr de angajați, calculat în conformitate cu articolele 3-6 din anexa I la Regulamentul (UE) nr. 651/2014 al Comisiei (35), nu este mai mare de 499 de persoane și a cărei cifră de afaceri anuală nu este mai mare de 100 de milioane EUR sau al cărei bilanț anual nu este mai mare de 86 de milioane EUR. Mai multe entități vor fi considerate o singură întreprindere dacă este îndeplinită una dintre condițiile enumerate la articolul 3 punctul 3 din anexa I la Regulamentul (UE) nr. 651/2014; 79. „reîncărcare inteligentă” înseamnă o operațiune de reîncărcare în cazul căreia intensitatea energiei electrice furnizate bateriei este ajustată în timp real, pe baza informațiilor primite prin intermediul comunicațiilor electronice; 80. „pregătire pentru soluții inteligente” înseamnă capacitatea clădirilor sau a unităților unei clădiri de a-și adapta funcționarea la nevoile ocupantului, inclusiv optimizarea eficienței energetice și a performanței globale, și de a-și adapta funcționarea ca răspuns la semnalele rețelei; 81. „responsabilități standard de echilibrare” înseamnă responsabilități de echilibrare care nu creează discriminări între tehnologii și care nu scutesc niciun generator de responsabilitatea în materie de echilibrare, astfel cum se prevede la articolul 5 din Regulamentul (UE) 2019/943; 82. „demararea lucrărilor” înseamnă primul angajament ferm (de exemplu, de a comanda echipamente sau de a începe construcția) care face o investiție ireversibilă. Cumpărarea de terenuri și lucrările pregătitoare, precum obținerea permiselor și realizarea studiilor preliminare de fezabilitate, nu sunt considerate drept demarare a lucrărilor. În cazul preluărilor de întreprinderi, „demararea lucrărilor” înseamnă data de achiziționare a activelor direct legate de unitatea preluată; 83. „rezervă strategică” înseamnă un mecanism de asigurare a capacității în care capacitatea de energie electrică, cum ar fi cea de producere, de stocare sau de consum dispecerizabil, este deținută în afara pieței energiei electrice și dispecerizată numai în circumstanțe specifice; 84. „costul total al deținerii” înseamnă costul total al achiziționării și al deținerii unui vehicul pe durata sa de viață, inclusiv costurile legate de achiziționarea sau de leasingul vehiculului, costurile pentru combustibil, costurile de întreținere și reparații, costurile de asigurare, costurile financiare și taxele; 85. „operator de transport și de sistem” (OTS) înseamnă un operator de transport și de sistem în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 35 din Directiva (UE) 2019/944; 86. „vehicul” înseamnă oricare dintre următoarele: a) un vehicul rutier din categoria M1, M2, N1, M3, N2, N3 sau L; b) o navă de navigație interioară sau o navă maritimă și de coastă pentru transportul de pasageri sau de marfă; c) materialul rulant; d) o aeronavă; 87. „tratare” înseamnă tratare în sensul definiției prevăzute la articolul 3 punctul 14 din Directiva 2008/98/CE; 88. „nivelul minim al taxei Uniunii” înseamnă nivelul minim de impozitare prevăzut în dreptul Uniunii; în ceea ce privește produsele energetice și energia electrică, înseamnă nivelul minim de impozitare prevăzut în anexa I la Directiva 2003/96/CE a Consiliului (36); 89. „standard al Uniunii” înseamnă: a) un standard obligatoriu al Uniunii care stabilește nivelurile care trebuie atinse în ceea ce privește mediul de către întreprinderi în mod individual, excluzând standardele sau obiectivele stabilite la nivelul Uniunii care sunt obligatorii din punct de vedere juridic pentru statele membre, însă nu și pentru întreprinderile individuale; b) obligația de a utiliza cele mai bune tehnici disponibile (BAT) definite în Directiva 2010/75/UE și de a se asigura că nivelurile de emisie nu le depășesc pe cele care s-ar fi înregistrat prin aplicarea BAT; dacă nivelurile de emisie asociate BAT (37) au fost definite în actele de punere în aplicare adoptate în temeiul Directivei 2010/75/UE sau în temeiul altor directive aplicabile, acele niveluri se vor aplica în sensul prezentelor orientări; dacă nivelurile respective sunt exprimate ca interval, va fi aplicabilă numai limita în care se atinge BAT pentru prima dată în ceea ce privește întreprinderea în cauză; 90. „deșeuri” înseamnă deșeuri în sensul definiției prevăzute la articolul 3 punctul 1 din Directiva 2008/98/CE; 91. „căldură reziduală” înseamnă căldură reziduală în sensul definiției prevăzute la articolul 2 punctul 9 din Directiva (UE) 2018/2001.