[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 16.11.2010

COM(2010) 624 final

2010/0312 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

privind instituirea unui mecanism de evaluare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen

EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONTEXTUL PROPUNERII

- Motivele și obiectivele propunerii

Obiectivul prezentei propuneri de regulament este de a stabili un cadru juridic pentru evaluarea aplicării corecte a acquis-ului Schengen. Acest mecanism de evaluare are menirea de a menține încrederea reciprocă între statele membre în ceea ce privește capacitatea lor de a aplica, în mod eficace și eficient, măsurile de însoțire care permit menținerea unui spațiu fără frontiere interne.

Obiectivele generale ale noului mecanism ar trebui să fie asigurarea punerii în aplicare transparente, eficace și coerente a acquis-ului Schengen, reflectând totodată schimbările din situația juridică ulterior integrării acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene.

Programul de la Haga din 2004 — programul multianual pentru justiție și afaceri interne — a invitat Comisia „să prezinte, de îndată ce va fi finalizată eliminarea controalelor la frontierele interne, o propunere de completare a actualului mecanism de evaluare Schengen cu un mecanism de supraveghere, care să asigure implicarea deplină a experților din statele membre și să includă inspecții neanunțate” .

Ca răspuns la această solicitare și în vederea încorporării mecanismului de evaluare Schengen în sistemul juridic al CE și a remedierii vulnerabilităților identificate în cadrul sistemului actual, în martie 2009, Comisia a adoptat două propuneri[1] privind un mecanism revizuit pentru evaluarea Schengen. Au fost necesare două instrumente juridice distincte (un regulament privind „primul pilon” și o decizie privind „cel de al treilea pilon”) pentru instituirea uni cadru coerent care să reglementeze întregul domeniu al cooperării Schengen. În octombrie 2009, aceste propuneri au fost respinse de Parlamentul European, care a susținut că ar fi trebuit să fie implicat de către Comisie în adoptarea propunerilor prin codecizie.

În prezent, odată cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, propunerea privind „cel de al treilea pilon” este caducă. Aceasta a fost retrasă din „Comunicarea omnibus” din decembrie 2009[2].

Programul de la Stockholm[3], adoptat de Consiliul European în decembrie 2009, „consideră că evaluarea spațiului Schengen va avea în continuare o importanță crucială și că, prin urmare, ar trebui să fie îmbunătățită prin consolidarea Frontex în acest domeniu”.

Acesta este motivul pentru care prezenta nouă propunere este înaintată acum. În același timp, cealaltă propunere anterioară (regulamentul privind „primul pilon”) este retrasă.

Prezenta nouă propunere ține cont de discuțiile care au avut loc în cadrul Consiliului cu privire la propunerile din martie 2009. În special, aceasta propune creșterea rolului statelor membre în cadrul mecanismului de evaluare, pentru a menține încrederea reciprocă și a oferi o mai mare flexibilitate în punerea în aplicare a mecanismului. Procedura legislativă propusă este codecizia, Parlamentul European (PE) participând pe deplin la domeniul justiției și afacerilor interne. Pentru a spori transparența, se propune prezentarea periodică de rapoarte către Consiliu și PE privind evaluările efectuate, concluziile trase pe baza acestora și măsurile de transpunere în practică luate de statele membre în cauză.

- Contextul general

Spațiul fără frontiere interne creat prin acquis-ul Schengen — spațiul Schengen — a fost dezvoltat într-un cadru interguvernamental la sfârșitul anilor '80 și la începutul anilor '90 de către statele membre care doreau să desființeze controalele la frontierele interne și să pună în aplicare, în acest scop, măsuri de însoțire, cum ar fi norme comune privind controalele la frontierele externe, o politică comună în domeniul vizelor, o cooperare judiciară și polițienească și instituirea Sistemului de Informații Schengen (SIS). Desființarea controalelor la frontierele interne nu a fost posibilă în cadrul comunitar, deoarece statele membre nu au căzut de acord asupra necesității eliminării acestora pentru realizarea obiectivului liberei circulații a persoanelor (articolul 14 din Tratatul CE). Cu toate acestea, de-a lungul anilor, toate statele care erau membre ale UE la acea dată, cu excepția Regatului Unit și a Irlandei, au aderat la spațiul Schengen.

Acquis-ul Schengen a devenit parte a cadrului Uniunii Europene, odată cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Amsterdam în 1999[4].

Spațiul Schengen se bazează pe încrederea reciprocă între statele membre în capacitatea lor de a pune integral în aplicare măsurile de însoțire care permit eliminarea controalelor la frontierele interne. De exemplu, verificările la frontierele externe sunt efectuate de statele membre nu numai pentru a-și proteja propriile interese, ci și, de asemenea, în numele tuturor celorlalte state membre către care persoanele ar putea călători, odată ce au trecut frontierele externe ale spațiului Schengen.

Pentru a crea și a menține această încredere reciprocă, statele membre Schengen au constituit un Comitet permanent în 1998. Mandatul acestuia este stabilit printr-o decizie a Comitetului executiv Schengen [SCH/Com-ex (98) 26 def] și constă în două sarcini distincte:

1. să verifice dacă toate condițiile preliminare pentru aplicarea acquis-ului Schengen (și anume, eliminarea controalelor la frontiere) au fost îndeplinite de către statele membre care doresc să adere la spațiul Schengen („aplicare”);

2. să verifice dacă acquis-ul Schengen este aplicat corect de statele membre care pun în aplicare acquis-ul („asigurarea respectării”).

Astfel, acest mecanism face o distincție între „aplicare” și „asigurarea respectării”. Prin urmare, trebuie efectuate, în primul rând, verificări în scopul de a stabili dacă au fost îndeplinite condițiile pentru asigurarea unui climat de încredere reciprocă înainte ca acquis-ul să poată fi aplicat. În al doilea rând, încrederea reciprocă trebuie menținută prin verificarea respectării acquis-ului. În faza interguvernamentală a spațiului Schengen, dispoziții specifice erau necesare pentru verificarea respectării acquis-ului.

Acquis-ul Schengen a fost integrat în cadrul Uniunii Europene fără a fi renegociat. Astfel, Comitetul permanent și mandatul său din 1998 au fost preluate fără nicio modificare, cu excepția transformării Comitetului permanent în Grupul de lucru pentru evaluarea Schengen (SCH-EVAL), în cadrul Consiliului.

Dată fiind baza sa interguvernamentală, evaluarea Schengen a fost ─ și este încă ─ în întregime de competența statelor membre, Comisia participând în calitate de observator. Aceasta continuă să fie o abordare logică pentru prima parte a mandatului, întrucât acquis-ul UE în domeniul justiției și afacerilor interne nu face distincție între „aplicare” și „asigurarea respectării”. În plus, în cazul extinderilor din 2004 și 2007, procedura decizională pentru eliminarea controalelor la frontierele interne și aplicarea integrală a acquis-ului Schengen a fost prevăzută în tratatele de aderare, și anume în legislația primară. Actele de aderare au prevăzut o decizie a Consiliului după consultarea Parlamentului European. Nu se prevede niciun drept de inițiativă a Comisiei.

Cu toate acestea, o astfel de abordare este mai puțin logică pentru a doua parte a mandatului. Prin urmare, încă din perioada integrării acquis-ului, Comisia a făcut o declarație conform căreia „consideră că integrarea în cadrul Uniunii Europene a Deciziei Comitetului executiv de înființare a Comitetului permanent pentru punerea în aplicare a Convenției Schengen [SCH/Com-ex (98) 26 def din 16.9.1998] nu afectează cu nimic competențele care îi sunt atribuite prin tratate și, în special, responsabilitatea sa de gardian al tratatelor”.

Întrucât evaluarea anterioară aplicării este fundamentală pentru statele membre în vederea câștigării încrederii reciproce, pare justificat ca aceasta să rămână în responsabilitatea statelor membre. Comisia va continua să participe pe deplin în calitate de observator la aceste evaluări.

Cu toate acestea, responsabilitățile diferite nu conduc la standarde diferite de evaluare, ci doar reflectă realități instituționale diferite. De asemenea, Consiliul poate decide să utilizeze structura propusă pentru a evalua statele membre înainte de eliminarea controalelor la frontierele interne.

- Necesitatea de a îmbunătăți evaluarea aplicării corecte a acquis-ului

Începând cu 1999, statele membre și Comisia au purtat mai multe discuții referitoare la eficientizarea mecanismului de evaluare Schengen, în special în ceea ce privește cea de a doua parte a mandatului, și anume verificarea aplicării corecte a acquis-ului după eliminarea controalelor la frontierele interne. S-au identificat următoarele vulnerabilități principale:

1. actualul mecanism de evaluare este necorespunzător. Normele privind coerența și frecvența evaluărilor nu sunt clare. Nu se efectuează vizite neanunțate la fața locului;

2. este necesar să se elaboreze o metodă pentru stabilirea priorităților pe baza analizei de risc;

3. trebuie să se asigure un nivel constant al expertizei de înaltă calitate pe parcursul exercițiilor de evaluare. Experții care participă la evaluare ar trebui să aibă un nivel adecvat de cunoștințe juridice și experiență practică. Trimiterea unui expert din fiecare stat membru pentru fiecare vizită la fața locului ar putea avea un impact negativ asupra eficienței exercițiului. Trebuie stabilit un număr corespunzător de experți care să participe la vizite;

4. mecanismul de evaluare ex-post pentru analizarea transpunerii în practică a recomandărilor făcute după efectuarea vizitelor la fața locului necesită îmbunătățiri, întrucât măsurile luate pentru remedierea deficiențelor și intervalul în care acestea urmează să fie corectate diferă de la un stat membru la altul;

5. responsabilitatea instituțională a Comisiei în calitate de gardian al tratatelor nu se reflectă în sistemul actual de evaluare.

Următoarele puncte sunt menite să remedieze vulnerabilitățile identificate în cadrul mecanismului actual:

Metoda de evaluare și rolul Frontex

Prezenta propunere introduce programe multianuale și anuale pentru vizitele la fața locului, atât anunțate, cât și neanunțate. Statele membre vor fi evaluate în continuare în mod regulat pentru a asigura aplicarea globală corectă a acquis-ului. Toate părțile acquis-ului Schengen pot face obiectul unei evaluări.

Această evaluare se poate baza pe răspunsuri la chestionare, vizite la fața locului sau o combinație a acestor două măsuri.

În ultimii ani, statele membre nu au considerat că este necesar să efectueze evaluări la fața locului ale cooperării judiciare în materie penală sau în materie de arme și droguri. De asemenea, protecția datelor nu a fost întotdeauna supusă evaluărilor la fața locului.

Cu toate acestea, vizitele la fața locului nu se limitează la frontierele externe și la vize, ci pot viza toate părțile acquis-ului Schengen, inclusiv dispozițiile privind eliminarea controalelor la frontierele interne. Cu toate acestea, în ceea ce privește armele, atunci când acquis-ul a fost integrat în cadrul UE, dispozițiile relevante ale acquis-ului Schengen au fost înlocuite de Directiva 91/477/CEE a Consiliului din 18 iunie 1991 privind controlul achiziționării și deținerii de arme[5]. Verificarea transpunerii corecte a acestei directive a fost încredințată Comisiei, în conformitate cu tratatul. Dat fiind că statele membre nu au considerat niciodată că este necesar să efectueze evaluări la fața locului, nu se impune includerea în prezenta propunere a verificării transpunerii corecte a acestei directive.

În plus, de fiecare dată când dreptul UE în vigoare prevede deja o evaluare specifică, nu este necesar să se efectueze o evaluare suplimentară în contextul acestui mecanism, ci doar să se aplice acquis-ul Schengen.

În special, în cazul protecției datelor, care, în afară de faptul că face parte din acquis-ul Schengen, se aplică orizontal tuturor domeniilor de politică, evaluarea ar trebui să se concentreze asupra aspectelor de protecție a datelor care au legătură cu SIS și să se efectueze în contextul evaluărilor SIS, pentru a se valorifica sinergiile existente.

Nevoile specifice în materie de vizite la fața locului vor fi stabilite de Comisie după consultarea statelor membre, luând în considerare modificările survenite în legislația, procedurile sau organizarea statelor membre în cauză, precum și analiza riscului furnizată de Frontex în ceea ce privește frontierele externe și vizele.

În plus, dacă este cazul, programul anual poate include și evaluări tematice sau regionale.

Pe lângă aceste evaluări regulate, pot fi efectuate vizite neanunțate la fața locului, pe baza analizei riscului furnizate de Frontex sau de orice altă sursă care indică necesitatea efectuării unei vizite neanunțate.

Atât programele multianuale, cât și cele anuale pot fi oricând adaptate, dacă este cazul.

Expertiza statelor membre

Experții statelor membre sunt implicați, de asemenea, în verificarea aplicării corecte a altor domenii ale dreptului UE, de exemplu securitatea aeriană și maritimă. Dat fiind că punerea în aplicare corectă a măsurilor de însoțire care permit eliminarea controalelor la frontierele interne este fundamentală pentru securitatea internă a statelor membre, experții din statele membre vor continua să joace un rol important în procesul de evaluare. Aceștia vor participa atât la vizitele anunțate, cât și la cele neanunțate și vor fi implicați în elaborarea programelor multianuale și anuale de evaluare, precum și în efectuarea de vizite la fața locului, prezentarea de rapoarte și monitorizarea prin intermediul unei proceduri a comitetelor. Pentru a garanta o expertiză de înaltă calitate, statele membre trebuie să se asigure că experții dispun de calificările adecvate, inclusiv de cunoștințe teoretice solide și de experiență practică în domeniile ce fac obiectul evaluării, la care se adaugă cunoștințe temeinice privind principiile, procedurile și tehnicile în materie de vizite la fața locului.

Ar trebui asigurate cursuri de formare corespunzătoare de către organismele competente (de exemplu, Frontex) și ar trebui puse la dispoziția statelor membre fonduri pentru cursuri de formare specifice în domeniul evaluării acquis-ului Schengen (de exemplu, prin includerea cursurilor de formare printre prioritățile de acțiune ale Uniunii, adoptate în conformitate cu normele stabilite de Fondul pentru frontierele externe)[6].

Dată fiind necesitatea de a reduce numărul experților participanți pentru a asigura eficiența evaluării la fața locului, numărului experților care participă la vizitele anunțate trebuie limitat la opt. Având în vedere că punerea la dispoziție de experți pentru vizitele neanunțate în timp scurt ar putea fi mai dificilă, numărul celor care participă la astfel de vizite ar trebui limitat la șase.

Întrucât punerea în aplicare corectă a măsurilor pentru asigurarea liberei circulații a persoanelor în conformitate cu articolul 26 din Tratatul privind Uniunea Europeană nu afectează securitatea internă a celorlalte state membre, evaluarea eliminării controalelor la frontierele interne poate să fie încredințată integral Comisiei. Ar trebui menționat faptul că verificarea eliminării controalelor la frontierele interne nu face parte din mandatul interguvernamental.

Monitorizarea evaluării

Pentru a soluționa eficient vulnerabilitățile și carențele identificate, fiecare constatare a raportului ar trebui să fie încadrată în una din cele trei categorii: conform, conform, dar necesită îmbunătățiri, neconform. În termen de două săptămâni, statul membru în cauză ar trebui să își prezinte observațiile cu privire la raport și, în termen de o lună de la adoptarea raportului, planul de acțiune pentru remedierea vulnerabilităților. De asemenea, statul membru va avea obligația de a prezenta, în termen de șase luni, un raport privind punerea în aplicare a planului său de acțiune. În funcție de vulnerabilitățile identificate, pot fi programate vizite anunțate sau neanunțate la fața locului, pentru a verifica punerea în aplicare corectă a planului de acțiune. În cazul unor deficiențe grave, Comisia trebuie să informeze fără întârziere Consiliul.

Acest lucru nu afectează cu nimic capacitatea Comisiei de a iniția o procedură de încălcare în orice stadiu al evaluării. Un stat membru poate încălca acquis-ul, de exemplu dacă refuză intrarea pe teritoriul său persoanelor care sunt în posesia unei vize Schengen valabile emise de un alt stat membru. În astfel de cazuri, deși securitatea internă a statului membru nu este în pericol, acesta încalcă dreptul Uniunii.

Integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene

Date fiind responsabilitățile care îi revin Comisiei în temeiul tratatului, este esențial ca aceasta să preia conducerea în procesul de evaluare Schengen în vederea evaluării aplicării corecte a acquis-ului după eliminarea controalelor la frontierele interne. Cu toate acestea, expertiza statelor membre este, de asemenea, importantă pentru a permite verificarea respectării la fața locului și pentru a menține încrederea reciprocă între statele membre.

Costurile participării experților statelor membre vor fi suportate de la bugetul UE.

- Dispozițiile în vigoare în domeniul propunerii

Decizia Comitetului executiv de înființare a Comitetului permanent pentru punerea în aplicare a Convenției Schengen [SCH/Com-ex (98) 26 def. din 16.9.1998].

- Coerența cu celelalte politici și obiective ale Uniunii

Prezenta propunere este coerentă cu politicile existente și cu obiectivele Uniunii Europene, în special cu obiectivul creării și menținerii unui spațiu de libertate, securitate și justiție.

2. CONSULTAREA PăRțILOR INTERESATE

Din 1999 au avut loc mai multe discuții în cadrul Grupului de lucru al Consiliului „Evaluarea Schengen” în scopul eficientizării mecanismului de evaluare Schengen. Grupul a convenit, de exemplu, să limiteze numărul experților care participă la evaluări. Cu toate acestea, acordul nu este obligatoriu din punct de vedere juridic și fiecare stat membru are în continuare dreptul de a trimite un expert la vizitele de evaluare, ceea ce uneori îngreunează asigurarea bunei derulări a acestor vizite. De asemenea, au fost discutate frecvența și metoda evaluărilor.

În aprilie 2008, Comisia a organizat o reuniune a experților. Statele membre au fost de acord cu evaluarea vulnerabilităților identificate de către Comisie. În timp ce statele membre au recunoscut nevoia de a modifica mecanismul actual, unele state membre au exprimat îndoieli cu privire la rolul instituțional al Comisiei în cadrul unui nou mecanism de evaluare Schengen.

Propunerile din martie 2009 au fost discutate în cadrul grupului de lucru competent al Consiliului în cursul a trei reuniuni privind abordarea generală și a altor trei privind aspecte de substanță[7]. Parlamentul European a respins propunerile la 20 octombrie 2009[8], susținând că ar fi trebuit să fie implicat de către Comisie în adoptarea propunerilor prin codecizie. Între timp, și Grupul de lucru pentru evaluarea Schengen a înregistrat progrese în îmbunătățirea actualelor metode de lucru. Noua propunere ține cont de discuțiile care au avut loc în cadrul Consiliului și al Parlamentului European cu privire la propunerile din martie 2009.

3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

- Rezumatul acțiunii propuse

Instrumentul prevede un nou mecanism de evaluare Schengen pentru a asigura punerea în aplicare transparentă, eficientă și coerentă a acquis-ului Schengen. De asemenea, instrumentul reflectă evoluțiile legislative după integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene

- Temeiul juridic

- Articolul 77 alineatul (2) litera (e) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).Articolul 77 prevede eliminarea controalelor la frontierele interne ca obiectivul final al creării unui spațiu de liberă circulație a persoanelor în Uniunea Europeană, astfel cum se prevede la articolul 26 din TFUE. Eliminarea controalelor la frontierele interne trebuie să fie însoțită de măsuri în domeniul frontierelor externe, politicii în materie de vize, Sistemului de Informații Schengen, protecției datelor, cooperării polițienești, cooperării judiciare în materie penală și politicilor în materie de droguri. Aplicarea corectă a acestor măsuri permite menținerea unui spațiu fără controale la frontierele interne. Prin urmare, evaluarea aplicării corecte a acestor măsuri susține realizarea obiectivului final de politică de a menține acest spațiu fără controale la frontierele interne.

- Subsidiaritate și proporționalitate

În conformitate cu principiul subsidiarității, obiectivul prezentei propuneri de regulament, și anume de a eficientiza actualul mecanism de evaluare Schengen, de care în prezent răspunde Consiliul, poate fi realizat numai la nivelul UE.

Prezenta propunere se menține în cadrul actual, limitând totodată numărul experților participanți și sporind eficiența. Propunerea nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului său.

- Alegerea instrumentului juridic

Prin însăși natura sa, un mecanism de evaluare pentru asigurarea aplicării corecte a dreptului UE nu poate impune nicio acțiune din partea statelor membre pentru a-l transpune în dreptul intern. Din acest motiv, instrumentul ales este un regulament.

4. IMPLICAțIILE BUGETARE

O fișă financiară este anexată la prezenta propunere. Resursele umane și financiare adecvate vor trebui alocate Comisiei, care va fi responsabilă de noul mecanism de evaluare Schengen. Costurile suportate de experții statelor membre vor fi, de asemenea, rambursate.

5. INFORMAțII SUPLIMENTARE

Consecințele diferitelor protocoale anexate la tratate și ale acordurilor de asociere încheiate cu țări terțe

Temeiul juridic al prezentei propuneri este titlul V partea a treia din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Prin urmare, se aplică sistemul „geometriei variabile” prevăzut de protocoalele privind poziția Regatului Unit, a Irlandei și a Danemarcei, precum și de Protocolul Schengen.

Prezenta propunere se bazează pe acquis-ul Schengen. Prin urmare, trebuie luate în considerare următoarele consecințe pentru diferitele protocoale:

Regatul Unit și Irlanda : Prezenta propunere prevede un mecanism de evaluare pentru menținerea unui spațiu fără controale la frontierele interne, la care Regatul Unit și Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen și cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen. Prin urmare, Regatul Unit și Irlanda nu vor participa la adoptarea prezentului regulament, care nu este obligatoriu pentru acestea și nu li se aplică.

Danemarca : În temeiul Protocolului privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea, de către Consiliu, a măsurilor în conformitate cu titlul V partea a treia din Tratatul privind funcționarea UE, cu excepția „măsurilor prin care se stabilesc țările terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină o viză la trecerea frontierelor externe ale statelor membre sau a măsurilor privind instituirea unui model uniform de viză”.

Prezenta propunere se bazează pe acquis-ul Schengen. În temeiul articolului 4 din protocol, Danemarca trebuie „să decidă în termen de șase luni de la adoptarea de către Consiliu a unei măsuri referitoare la o propunere sau la o inițiativă care urmărește dezvoltarea acquis-ului Schengen [în conformitate cu dispozițiile de la titlul V partea a treia din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene] … cu privire la transpunerea măsurii respective în legislația sa internă”.

Consecințele procedurii în două etape de punere în aplicare a instrumentelor care se bazează pe acquis-ul Schengen pentru Bulgaria, Cipru și România:

Articolul 3 alineatul (1) din Actul de aderare din 2003[9] și articolul 4 alineatul (1) din Actul de aderare din 2005[10] prevăd că dispozițiile acquis-ului Schengen și ale actelor care se bazează pe acesta sau care sunt conexe acestora, enumerate în anexa I și, respectiv, în anexa II la aceste acte, vor fi obligatorii și aplicabile în statele membre în cauză de la data aderării. Dispozițiile și actele care nu sunt menționate în anexe, deși sunt obligatorii pentru aceste state membre de la data aderării, se vor aplica în acestea numai în temeiul unei decizii adoptate de Consiliu în acest sens, în conformitate cu aceste articole.

Aceasta este o procedură de punere în aplicare în două etape, prin care anumite dispoziții ale acquis-ului Schengen sunt obligatorii și aplicabile de la data aderării la Uniune, în timp ce altele, în special dispozițiile legate în mod intrinsec de eliminarea controalelor la frontierele interne, sunt obligatorii de la data aderării, dar sunt aplicabile în noile state membre numai după adoptarea de către Consiliul a unei decizii în acest sens.

Prezentul instrument precizează modul în care trebuie asigurată respectarea acquis-ului în urma eliminării controalelor la frontierele interne.

Norvegia și Islanda: În ceea ce privește Norvegia și Islanda, prezenta propunere dezvoltă dispozițiile acquis-ului Schengen, astfel cum prevede Acordul încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[11].

Elveția: În ceea ce privește Elveția, prezenta propunere dezvoltă dispozițiile acquis-ului Schengen, în sensul Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[12].

Liechtenstein: În ceea ce privește Liechtenstein, prezenta propunere dezvoltă dispozițiile acquis-ului Schengen în sensul Protocolului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein cu privire la aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[13].

2010/0312 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

privind instituirea unui mecanism de evaluare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (e),

având în vedere propunerea Comisiei,

după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,

hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 294 din tratat,

întrucât:

(1) Spațiul Schengen fără controale la frontierele interne se bazează pe aplicarea eficace și eficientă de către statele membre a măsurilor de însoțire în domeniile frontierelor externe, politicii în materie de vize, Sistemului de Informații Schengen, protecției datelor, cooperării polițienești, cooperării judiciare în materie penală și politicilor în materie de droguri.

(2) Prin decizia Comitetului executiv din 16 septembrie 1998[14] a fost înființat un Comitet permanent pentru evaluarea și punerea în aplicare a Convenției Schengen. Comitetul permanent a primit mandatul, în primul rând, de a stabili dacă au fost îndeplinite toate condițiile preliminare pentru eliminarea controalelor la frontierele interne cu un stat candidat și, în al doilea rând, de a se asigura că acquis-ul Schengen este aplicat în mod corespunzător de statele care au pus deja integral în aplicare acquis-ul.

(3) Este necesar un mecanism specific de evaluare pentru a verifica aplicarea acquis-ului Schengen, dată fiind nevoia de a menține un nivel ridicat de încredere reciprocă între statele membre care fac parte dintr-un spațiu fără controale la frontierele interne și de a asigura standarde ridicate unitare în aplicarea concretă a acquis-ului Schengen. Un astfel de mecanism ar trebui să se bazeze pe o cooperare strânsă între Comisie și statele membre în cauză.

(4) Programul de la Haga[15] a invitat Comisia „să prezinte, de îndată ce va fi finalizată eliminarea controalelor la frontierele interne, o propunere de completare a actualului mecanism de evaluare Schengen cu un mecanism de supraveghere, care să asigure implicarea deplină a experților statelor membre și să includă inspecții neanunțate”.

(5) Programul de la Stockholm[16] „consideră că „evaluarea spațiului Schengen va avea în continuare o importanță crucială și că, prin urmare, ar trebui să fie îmbunătățită prin consolidarea Frontex în acest domeniu”.

(6) Prin urmare, mecanismul de evaluare înființat în 1998 ar trebui să fie revizuit, în ceea ce privește a doua parte a mandatului încredințat Comitetului permanent. Prima parte a mandatului încredințat Comitetului permanent ar trebui să se aplice în continuare, astfel cum prevede partea I a deciziei din 16 septembrie 1998.

(7) Experiența acumulată în timpul evaluărilor anterioare demonstrează nevoia de a menține un mecanism de evaluare coerent, care să reglementeze toate domeniile acquis-ului Schengen, cu excepția celor în care există deja un mecanism specific de evaluare prevăzut de dreptul UE.

(8) Statele membre ar trebui să fie implicate îndeaproape în procesul de evaluare. Măsurile de punere în aplicare a prezentului regulament ar trebui să fie adoptate prin procedura de gestionare, astfel cum se prevede la articolul 4 din Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor de exercitare a competențelor de executare conferite Comisiei.

(9) Mecanismul de evaluare ar trebui să stabilească norme transparente, eficiente și clare privind metoda aplicabilă evaluărilor, utilizarea experților de înaltă calificare pentru vizitele la fața locului și transpunerea în practică a constatărilor evaluărilor. În special, metoda ar trebui să prevadă vizite neanunțate la fața locului care să completeze vizitele anunțate la fața locului, în special în ceea ce privește controalele la frontieră și vizele.

(10) Mecanismul de evaluare ar trebui să includă, de asemenea, verificarea legislației relevante privind eliminarea controalelor la frontierele interne și verificări pe teritoriile naționale. Având în vedere caracterul specific al acestor dispoziții, care nu afectează securitatea internă a statelor membre, vizitele relevante la fața locului ar trebui să fie încredințat exclusiv Comisiei.

(11) Evaluarea ar trebui să acorde o atenție deosebită respectării drepturilor fundamentale în aplicarea acquis-ului Schengen.

(12) Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene[17] (denumită în continuare „Frontex”) ar trebui să sprijine punerea în aplicare a mecanismului, în special în domeniul analizei riscului referitor la frontierele externe. De asemenea, mecanismul ar trebui să poată recurge, pe o bază ad hoc , la expertiza agenției pentru efectuarea vizitelor la fața locului la frontierele externe.

(13) Statele membre ar trebui să se asigure că experții puși la dispoziție pentru vizitele la fața locului au experiența necesară și au urmat cursuri de formare specifice în acest scop. Ar trebui asigurate cursuri de formare corespunzătoare de către organismele competente (de exemplu, Frontex) și ar trebui puse la dispoziția statelor membre fonduri pentru inițiativele care vizează formări specifice în domeniul evaluării acquis-ului Schengen, prin intermediul instrumentelor financiare existente și al actelor de dezvoltare a acestora.

(14) În conformitate cu articolul 1 și articolul 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, astfel cum a fost anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament și, prin urmare, nu are obligații în temeiul acestuia și nici nu face obiectul aplicării sale. Întrucât prezentul regulament se bazează pe acquis-ul Schengen, în temeiul titlului V din partea a treia a Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca ar trebui să decidă, în conformitate cu articolul 4 din protocolul respectiv, în termen de șase luni de la adoptarea prezentului regulament, dacă îl va transpune în dreptul său intern.

(15) Prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind cererea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la punerea în aplicare a unora dintre dispozițiile acquis-ului Schengen[18]. Prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nici nu face obiectul aplicării sale.

(16) Prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen[19]. Prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nici nu face obiectul aplicării sale.

(17) În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta propunere constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, astfel cum prevede Acordul încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[20].

(18) În ceea ce privește Elveția, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, astfel cum prevede Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[21].

(19) În ceea ce privește Liechtenstein, prezenta propunere constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, astfel cum prevede Protocolul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein cu privire la aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[22].

(20) În ceea ce privește Ciprul, prezentul regulament constituie un act care se bazează pe acquis-ul Schengen sau care are legătură cu acesta, astfel cum prevede articolul 3 alineatul (2) din Actul de aderare din 2003.

(21) În ceea ce privește Bulgaria și România, prezentul regulament constituie un act care se bazează pe acquis-ul Schengen sau care are legătură cu acesta, astfel cum prevede articolul 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005.

(22) Cu toate acestea, experții din Cipru, Bulgaria și România ar trebui să participe la evaluarea tuturor părților acquis-ului Schengen,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Scopul și domeniul de aplicare

Prezentul regulament instituie un mecanism de evaluare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen în statele membre cărora acquis-ul Schengen li se aplică integral.

Cu toate acestea, experții din statele membre care, în conformitate cu actul de aderare relevant, nu aplică încă integral acquis-ul, participă la evaluarea tuturor părților acquis-ului.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentului regulament:

„acquis Schengen” înseamnă dispozițiile acquis-ului Schengen, astfel cum au fost integrate în cadrul Uniunii Europene prin protocolul anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, precum și actele care se bazează pe acestea sau care au legătură cu acesta.

Articolul 3

Responsabilități

1. Comisia este responsabilă de punerea în aplicare a acestui mecanism de evaluare în strânsă cooperare cu statele membre și cu sprijinul organismelor europene, astfel cum se precizează în prezentul regulament.

2. Statele membre cooperează cu Comisia pentru a permite acesteia să își îndeplinească sarcinile care îi revin în temeiul prezentului regulament. De asemenea, statele membre cooperează cu Comisia pe parcursul fazelor evaluărilor: pregătire, efectuare de vizite la fața locului, prezentare de rapoarte și monitorizare.

Articolul 4

Evaluări

Evaluările pot consta în chestionare și vizite la fața locului. Ambele forme pot fi completate de prezentări efectuate de statul membru evaluat cu privire la domeniul supus evaluării. Vizitele la fața locului și chestionarele pot fi utilizate independent sau împreună, referitor la anumite state membre și/sau domenii specifice. Vizitele la fața locului pot fi anunțate sau neanunțate.

Articolul 5

Program multianual

1. Un program de evaluare multianual care vizează o perioadă de cinci ani este stabilit de către Comisie, în conformitate cu procedura menționată la articolul 15 alineatul (2), în termen de cel mult șase luni înainte de începutul următoarei perioade de cinci ani.

2. Programul multianual conține lista statelor membre care vor fi evaluate în fiecare an. Fiecare stat membru este evaluat cel puțin o dată pe parcursul fiecărei perioade de cinci ani. Ordinea în care vor fi evaluate statele membre se bazează pe o analiză a riscului care ia în considerare presiunea exercitată de migrație, timpul scurs de la evaluarea anterioară și echilibrul dintre diversele părți ale acquis-ului Schengen care urmează să fie evaluate.

3. Programul multianual poate fi adaptat, dacă este cazul, în conformitate cu procedura menționată la alineatul (1).

Articolul 6

Analiza riscului

1. Cel târziu până la data de 30 septembrie a fiecărui an, Frontex prezintă Comisiei o analiză a riscului luând în considerare presiunea exercitată de migrație și făcând recomandări privind prioritățile pentru evaluările din anul următor. Recomandările se referă la sectoare specifice ale frontierelor externe și la puncte specifice de trecere a frontierei care urmează să fie evaluate în anul următor în cadrul programului multianual. Comisia pune această analiză a riscului la dispoziția statelor membre.

2. În același termen prevăzut la alineatul (1), Frontex prezintă Comisiei o analiză a riscului separată, făcând recomandări privind prioritățile evaluărilor care urmează să fie puse în aplicare sub forma vizitelor neanunțate la fața locului în anul următor. Aceste recomandări pot viza orice regiune sau domeniu specific și conțin o listă de cel puțin zece secțiuni specifice ale frontierelor externe și zece puncte specifice de trecere a frontierei.

Articolul 7

Chestionar

1. Comisia trimite un chestionar standard satelor membre care vor fi evaluate în anul următor, până cel târziu la data de 15 august a anului anterior. Chestionarele se referă la legislația relevantă și la mijloacele organizaționale și tehnice disponibile pentru asigurarea respectării acquis-ului Schengen și la datele statistice pentru fiecare domeniu al evaluării.

2. Statele membre transmit Comisiei răspunsurile la chestionar în termen de șase săptămâni de la comunicarea acestuia. Comisia pune aceste răspunsuri la dispoziția celorlalte state membre.

Articolul 8

Program anual

1. Ținând seama de analiza riscului furnizată de Frontex în conformitate cu articolul 6, răspunsurile la chestionarul menționat la articolul 7 și, dacă este cazul, alte surse relevante, Comisia va stabili un program anual de evaluare, până cel târziu la data de 30 noiembrie a anului anterior. Programul poate asigura evaluarea următoarelor elemente:

- aplicarea acquis-ului sau a unor părți ale acquis-ului de către un stat membru, astfel cum se precizează în programul multianual;

și suplimentar, dacă este cazul:

- aplicarea unor părți specifice ale acquis-ului în mai multe state membre (evaluări tematice);

- aplicarea acquis-ului de un grup de state membre (evaluări regionale).

2. Prima secțiune a programului, adoptată în conformitate cu procedura menționată la articolul 15 alineatul (2), enumeră statele membre care vor fi evaluate în anul următor, în conformitate cu programul multianual. Această secțiune enumeră domeniile care vor fi evaluate și vizitele la fața locului.

3. Comisia elaborează o a doua secțiune a programului, care enumeră vizitele la fața locului neanunțate care urmează să fie efectuate în anul următor. Această secțiune este considerată confidențială și nu este comunicată statelor membre.

4. Programul anual poate fi adaptat, dacă este cazul, în conformitate cu dispozițiile de la alineatele (2) și (3).

Articolul 9

Lista experților

1. Comisia întocmește o listă de experți desemnați de statele membre pentru a participa la vizitele la fața locului. Această listă este comunicată statelor membre.

2. Statele membre indică domeniile de expertiză ale fiecărui expert, cu referire la domeniile enumerate în anexa la prezentul regulament. În cel mai scurt timp, orice modificări sunt notificate Comisiei de către statele membre.

3. Statele membre precizează ce experți pot fi puși la dispoziție pentru vizitele la fața locului neanunțate, în conformitate cu cerințele prevăzute la articolul 10 alineatul (5).

4. Experții au calificările corespunzătoare, inclusiv cunoștințe teoretice solide și experiență practică în domeniile vizate de mecanismul de evaluare, precum și cunoștințe temeinice privind principiile, procedurile și tehnicile de evaluare, și sunt în măsură să comunice eficient într-o limbă comună.

5. Statele membre se asigură că experții pe care i-au desemnat îndeplinesc cerințele menționate la alineatul anterior, inclusiv prin indicarea cursurilor de formare urmate de aceștia. În plus, statele membre se asigură că experții beneficiază de cursuri de formare continuă pentru a îndeplini în continuare aceste cerințe.

Articolul 10

Echipele responsabile de vizitele la fața locului

1. Vizitele la fața locului sunt efectuate de echipele numite de Comisie. Echipele sunt formate din experți desemnați din lista de experți menționată la articolul 9 și din funcționari ai Comisiei. Comisia asigură echilibrul geografic și competența experților din fiecare echipă. Experții statelor membre nu pot participa la o vizită la fața locului în statul membru în care sunt angajați.

2. Comisia poate invita Frontex, Europol, Eurojust sau alte organisme europene competente să desemneze un reprezentant pentru a participa, în calitate de observator, la o vizită referitoare la un domeniu care face obiectul mandatului acestora.

3. Numărul experților (inclusiv observatori) care participă la vizitele de evaluare nu poate depăși opt persoane pentru vizitele la fața locului anunțate și șase persoane pentru vizitele la fața locului neanunțate.

4. În cazul vizitelor anunțate, statele membre ai căror experți au fost numiți în conformitate cu alineatul (1) sunt notificate de către Comisie cu cel târziu patru săptămâni înainte de data la care este programată vizita la fața locului. Statele membre confirmă disponibilitatea experților în termen de o săptămână.

5. În cazul vizitelor neanunțate, statele membre ai căror experți au fost numiți în conformitate cu alineatul (1) sunt notificate de către Comisie cu cel târziu o săptămână înainte de data la care este programată vizita la fața locului. Statele membre confirmă disponibilitatea experților în termen de 48 de ore.

6. Conducerea vizitelor la fața locului este asigurată de un funcționar al Comisiei și de un expert dintr-un stat membru, care sunt desemnați de comun acord de către membrii echipei de experți, înainte de efectuarea vizitei la fața locului.

Articolul 11

Efectuarea vizitelor la fața locului

1. Echipele care efectuează vizite la fața locului desfășoară toate activitățile de pregătire necesare pentru a asigura eficiența, acuratețea și coerența vizitelor la fața locului.

2. Statul membru în cauză este notificat:

- cu cel puțin două luni înainte de data la care are loc o vizită la fața locului anunțată;

- cu cel puțin 48 de ore înainte de data la care are loc o vizită la fața locului neanunțată.

3. Fiecare membru al echipei care efectuează vizite la fața locului deține documente de identificare autorizându-l să desfășoare această activitate în numele Uniunii Europene.

4. Statul membru în cauză se asigură că echipa de experți se poate adresa în mod direct persoanelor competente. Acesta asigură accesul echipei la toate domeniile, sediile și documentele necesare pentru evaluare. Statul membru se asigură că echipa poate să își exercite mandatul de a verifica activitățile aferente domeniilor care vor fi evaluate.

5. Statul membru în cauză asistă echipa, prin orice mijloace în cadrul competențelor sale juridice, în îndeplinirea misiunii sale.

6. În cazul vizitelor la fața locului anunțate, Comisia transmite statului membru în cauză numele experților din echipă, în prealabil. Statul membru în cauză desemnează un punct de contact pentru luarea măsurilor practice privind vizita la fața locului.

7. Statele membre sunt responsabile de luarea măsurilor necesare pentru transportul și cazarea experților lor. Costurile de deplasare și cazare ale experților care participă la vizite sunt rambursate de către Comisie.

Articolul 12

Verificarea liberei circulații a persoanelor la frontierele interne

Fără a aduce atingere dispozițiilor de la articolul 10, echipele care efectuează vizite la fața locului neanunțate pentru a verifica absența controalelor la frontierele interne sunt alcătuite exclusiv din funcționari ai Comisiei.

Articolul 13

Rapoarte de evaluare

1. După fiecare evaluare, se întocmește un raport. Raportul se bazează pe constatările vizitei la fața locului și pe chestionar, după caz.

6. În cazul în care evaluarea se bazează exclusiv pe chestionar sau pe o vizită neanunțată, raportul este întocmit de către Comisie.

7. În cazul vizitelor la fața locului anunțate, raportul este întocmit de echipă în timpul vizitei. Funcționarul Comisiei își asumă responsabilitatea generală pentru întocmirea raportului și pentru asigurarea integrității și calității acestuia. În caz de dezacord, echipa depune toate eforturile pentru a ajunge la un compromis. Opiniile divergente pot fi incluse în raport.

2. Raportul analizează aspectele calitative, cantitative, operaționale, administrative și organizaționale, după caz, și enumeră orice carențe sau vulnerabilități constatate în timpul evaluării. Raportul conține recomandări pentru acțiuni de remediere și termenele de punere în aplicare a acestora.

3. Constatările raportului sunt clasate în una din următoarele categorii:

8. conform;

9. conform, dar necesită îmbunătățiri;

10. neconform.

4. Comisia comunică raportul statului membru în cauză în termen de șase săptămâni de la efectuarea vizitei la fața locului sau de la primirea răspunsurilor la chestionar, după caz. Statul membru în cauză își prezintă observațiile cu privire la raport în termen de două săptămâni.

5. Raportul și răspunsul statului membru în cauză sunt prezentate de către expertul Comisiei comitetului instituit în conformitate cu articolul 15. Statele membre sunt invitate să facă observații cu privire la răspunsurile la chestionar, la raport și la observațiile formulate de statul membru în cauză.

Recomandările referitoare la clasificarea constatărilor menționate la alineatul (3) sunt adoptate de către Comisie în conformitate cu procedura menționată la articolul 15 alineatul (2).

În termen de o lună de la adoptarea raportului, statul membru în cauză transmite Comisiei un plan de acțiune privind remedierea oricăror vulnerabilități identificate.

După consultarea echipei de experți, Comisia prezintă evaluarea sa cu privire la caracterul adecvat al planului de acțiune comitetului instituit în conformitate cu articolul 15. Statele membre sunt invitate să facă observații privind planul de acțiune.

6. Statul membru în cauză prezintă Comisiei un raport privind punerea în aplicare a planului de acțiune în termen de șase luni de la primirea raportului și continuă apoi să prezinte un raport la fiecare trei luni, până la punerea în aplicare integrală a planului de acțiune. În funcție de gravitatea vulnerabilităților identificate și de măsurile luate pentru remedierea acestora, Comisia poate programa vizite anunțate la fața locului, în conformitate cu procedura menționată la articolul 15 alineatul (2), pentru a verifica punerea în aplicare a planului de acțiune. De asemenea, Comisia poate programa vizite neanunțate la fața locului.

În mod periodic, Comisia informează comitetul instituit în conformitate cu articolul 15 cu privire la punerea în aplicare a planului de acțiune.

7. În cazul în care vizitele la fața locului evidențiază o deficiență gravă, considerată a avea un impact semnificativ asupra nivelului general de securitate al unui stat membru sau al mai multor state membre, Comisia, din proprie inițiativă sau la solicitarea unui stat membru, informează Consiliul și Parlamentul European în cel mai scurt timp.

Articolul 14

Informații sensibile

Echipele consideră drept confidențiale orice informații pe care le obțin în cadrul îndeplinirii sarcinilor lor. Rapoartele întocmite ulterior efectuării vizitelor la fața locului se clasifică drept documente cu acces limitat. Comisia, după consultarea statului membru în cauză, hotărăște asupra părții din raport care poate fi făcută publică.

Articolul 15

Comitet

1. Comisia este asistată de un comitet format din reprezentanți ai statelor membre și prezidat de reprezentantul Comisiei.

2. În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 4, 7 și 8 din Decizia 1999/468/CE.

Articolul 16

Dispoziții tranzitorii

1. Primul program multianual în conformitate cu articolul 5 și primul program anual în conformitate cu articolul 8 se stabilesc în termen de șase luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament. Datele de începere a ambelor programe sunt de un an de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.

2. Prima analiză a riscului care trebuie prezentată de Frontex în conformitate cu articolul 6 este transmisă Comisiei în termen de cel mult trei luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.

3. Statele membre își desemnează experții în conformitate cu articolul 9, în termen de cel mult trei luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.

Articolul 17

Informarea Parlamentului European

Comisia informează Parlamentul European cu privire la recomandările pe care le-a adoptat, în conformitate cu articolul 13 alineatul (5).

Articolul 18

Raportul către Parlamentul European și Consiliu

Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport anual privind evaluările efectuate în temeiul prezentului regulament. Raportul este făcut public și conține informații privind:

- evaluările efectuate în anul anterior; și

- concluziile referitoare la fiecare evaluare și la stadiul acțiunilor corective.

Articolul 19

Abrogare

Partea II din Decizia Comitetului executiv din 16 septembrie 1998 de înființare a Comitetului permanent pentru evaluarea și punerea în aplicare a Convenției Schengen [SCH/Com-ex (98) 26 def], intitulat „Comitetul de punere în aplicare pentru statele care aplică deja convenția”, se abrogă în termen de un an de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.

Articolul 20

Consiliul poate lua decizia de a efectua evaluările Schengen menționate în actele de aderare încheiate după intrarea în vigoare a prezentului regulament, în conformitate cu prezentul regulament.

Articolul 21

Intrarea în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre în conformitate cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

Adoptat la Bruxelles,

Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu

Președintele Președintele

FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERILE CU IMPACT BUGETR STRICT LIMITAT LA VENITURI

1. TITLUL PROPUNERII

Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind instituirea unui mecanism de evaluare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen.

2. CADRU ABM / ABB

Domeniul de politică: Spațiul de libertate, securitate și justiție (titlul 18).

Activități: Solidaritate – Frontiere externe, returnare, politica în materie de vize și libera circulație a persoanelor (capitolul 18.02).

3. LINII BUGETARE

3.1. Linii bugetare [linii operaționale și linii conexe de asistență tehnică și administrativă (foste linii B.A.)], inclusiv titlurile acestora

La capitolul 18.02 (Solidaritate — Frontiere externe, returnare, politica în materie de vize și libera circulație a persoanelor), crearea articolului 18 02 07 — intitulat „Evaluarea Schengen”*.

* Linie bugetară creată în PB pentru 2011

3.2. Durata acțiunii și a implicațiilor financiare

Acțiunea este programată să înceapă în 2011 sau 2012. Aceasta va fi permanentă.

3.3. Caracteristici bugetare

Linia bugetară | Natura cheltuielilor | Nouă | Contribuții din partea țărilor asociate acquis-ului Schengen | Contribuții din partea țărilor candidate | Rubrica PF |

A se vedea punctul 3.1. | Cheltuieli neobligatorii | CD[23] | DA | DA | NU | Nr. [3A] |

4. SINTEZA RESURSELOR

4.1. Resurse financiare

4.1.1. Sinteza creditelor de angajament (CA) și a creditelor de plată (CP)

milioane EUR (cu 3 zecimale)

…………………… | f |

TOTAL CA, inclusiv cofinanțare | a+c+d+e+f |

4.1.2. Compatibilitatea cu programarea financiară

( Propunerea este compatibilă cu programarea financiară existentă[27]. Dacă este cazul, creditele financiare pentru 2011 vor fie eliberate printr-un transfer în cadrul capitolului 18.02.

( Propunerea duce la reprogramarea rubricii respective din perspectivele financiare.

( Propunerea poate necesita aplicarea dispozițiilor Acordului interinstituțional[28] (referitoare la instrumentul de flexibilitate sau la revizuirea perspectivelor financiare).

4.1.3. Implicațiile financiare asupra veniturilor

( Propunerea are implicații financiare — efectul asupra veniturilor este următorul:

Prezenta propunere se bazează pe acquis-ul Schengen, astfel cum este definit în Decizia 1999/437/CE a Consiliului. Prin urmare, țările terțe asociate acquis-ului Schengen, Islanda și Norvegia[29], precum și Elveția[30] și Liechtenstein[31] contribuie la cheltuieli.

milioane EUR (cu o zecimală)

Anterior acțiunii [Anul n-1] | Situația după acțiune |

Număr total de resurse umane | 1 | 5 | 7 | 7 |

5. CARACTERISTICI ȘI OBIECTIVE

5.1. Obiective de îndeplinit pe termen scurt sau lung

Dată fiind originea interguvernamentală a acquis-ului Schengen, actualul mecanism de evaluare Schengen este de responsabilitatea Consiliului. Cheltuielile suportate în cursul evaluărilor sunt acoperite din bugetele naționale ale statelor membre ai căror experți participă la acquis-ul Schengen. După integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene, este necesar să se prevadă, de asemenea, un cadru juridic în temeiul căruia se pot efectua aceste evaluări. În consecință, costurile suportate în legătură cu acest mecanism, în special cele legate de participarea experților din statele membre (rambursarea cheltuielilor de deplasare și de cazare în timpul vizitelor la fața locului) vor fi acoperite din bugetul UE. Diurnele experților din statele membre vor fi în continuare acoperite din bugetul statelor membre în cauză.

5.2. Valoarea adăugată a implicării Uniunii, coerența propunerii cu alte instrumente financiare și eventuala sinergie

Menținerea spațiului Schengen drept un spațiu al liberei circulații fără controale la frontierele interne depinde de un mecanism de evaluare eficace și eficient în ceea ce evaluarea măsurilor de însoțire. Este absolut necesară adaptarea cadrului interguvernamental de evaluare Schengen la cadrul UE, în care Comisia, în calitate de gardian al tratatelor, își va prelua responsabilitățile, în același timp asigurând pe deplin participarea experților din statele membre pentru a menține încrederea reciprocă.

5.3. Obiective, rezultate preconizate și indicatori aferenți acestora care fac obiectul propunerii în cadrul gestionării pe activități (ABM)

Obiectivul general este aplicarea corectă a acquis-ului Schengen în toate domeniile vizate de măsurile de însoțire, permițând menținerea unui spațiu fără controale la frontierele interne.

Acțiunea 1: Evaluare, fie prin intermediul vizitelor la fața locului, fie pe bază de chestionare, vizând următoarele domenii de politică: frontierele externe, vizele, cooperarea polițienească la frontierele interne, Sistemul de Informații Schengen, protecția datelor, drogurile și cooperarea judiciară în materie penală.

Indicator: evaluarea aplicării corecte a acquis-ului în rapoarte (pe deplin conform, conform, dar este de dorit o ameliorare, neconform).

Acțiunea 2: evaluarea prin intermediul vizitelor neanunțate la fața locului.

Indicator: evaluarea aplicării corecte a acquis-ului pentru a remedia carențe specifice. După efectuarea fiecărei vizite, se va întocmi un raport care precizează gradul de conformitate cu dreptul UE.

5.4. Modalități de punere în aplicare (cu titlu indicativ)

( Gestiune centralizată

( direct de către Comisie

( indirect, prin delegare către:

( agenții executive;

( organisme instituite de Comunități, prevăzute la articolul 185 din Regulamentul financiar;

( organisme publice naționale/organisme cu misiune de serviciu public.

( Gestiune partajată sau descentralizată

( cu state membre;

( cu țări terțe.

( Gestiune în comun cu organizații internaționale (de precizat)

Observații:

6. MONITORIZARE ȘI EVALUARE

6.1. Sistem de monitorizare

Prezentul regulament prevede instituirea unui mecanism de evaluare în vederea verificării aplicării corecte a acquis-ului Schengen. Aplicarea corectă a acquis-ului va fi analizată în rapoartele de evaluare care precizează gradul de conformitate. Comisia va prezenta Parlamentului European și Consiliului un raport anual privind punerea în aplicare a acestor instrumente.

6.2. Evaluare

6.2.1. Evaluare ex-ante

6.2.2. Măsuri luate în urma unei evaluări interimare/ex-post (lecții învățate din experiențe anterioare similare)

6.2.3. Condițiile și frecvența evaluărilor viitoare

7. MăSURI ANTIFRAUDă

Pentru a combate frauda, corupția și celelalte activități ilegale, dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1037/1999 se vor aplica fără restricții acestui mecanism.

8. DETALII PRIVIND RESURSELE

8.1. Obiectivele propunerii din punctul de vedere al costurilor financiare

Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)

Anul 2011 | Anul 2012 | Anul 2013 | Anul 2014 | Anul n+4 | Anul n+5 |

Funcționari sau agenți temporari[34] (XX 01 01) | A*/AD | 1 | 4 | 6 | 6 |

B*, C*/AST | 1 | 1 | 1 |

Personal finanțat[35] prin articolul XX 01 02 |

Alte tipuri de personal[36] finanțat prin articolul XX 01 04/05 |

TOTAL | 1 | 5 | 7 | 7 |

8.2.2. Descrierea sarcinilor care decurg din acțiune

8.2.3. Originea resurselor umane (statutare)

( Posturi alocate în prezent pentru gestionarea programului care urmează să fie înlocuite sau prelungite (1)

( Posturi prealocate în cadrul exercițiului financiar SPA/PPB pentru anul 2010

( Posturi care urmează să fie solicitate în cadrul următoarei proceduri SPA/PPB (2 pentru 2012 și 1 pentru 2013)

( Posturi care urmează să fie redistribuite pe baza resurselor existente în cadrul serviciului în cauză (redistribuire internă) (3)

( Posturi necesare pentru anul n, dar care nu sunt prevăzute în cadrul SPA/PPB pentru anul în cauză

Date fiind constrângerile bugetare legate de actualul angajament al Comisiei de a nu solicita posturi noi până în 2013, necesarul de resurse umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG în cauză, care au fost deja alocate gestionării acțiunii și/sau au fost redistribuite în cadrul DG, completate, după caz, cu resurse suplimentare, care ar putea fi atribuite DG însărcinate cu gestionarea acțiunii în cadrul procedurii de alocare anuală.

8.2.4. Alte cheltuieli administrative incluse în suma de referință ( XX 01 04/05 – Cheltuieli de gestiune administrativă )

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Linia bugetară (nr. și denumire) | Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Anul n+4 | Anul n+5 și anii urm. | TOTAL |

Alte tipuri de asistență tehnică și administrativă |

- intra muros |

- extra muros |

Total asistență tehnică și administrativă |

8.2.5. Costuri financiare ale resurselor umane și costuri conexe ne incluse în suma de referință

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Tip de resurse umane | Anul 2011 | Anul 2012 | Anul 2013 | Anul 2014 | Anul n+4 | Anul n+5 și anii urm. |

Funcționari și agenți temporari (XX 01 01) | 1 | 5 | 7 | 7 |

Personal finanțat prin articolul XX 01 02 (auxiliari, END, agenți contractuali etc.) (se indică linia bugetară) |

Costul total al resurselor umane și costuri conexe (neincluse în suma de referință) | 0,122 | 0,610 | 0,854 | 0,854 |

Calcul — Funcționari și agenți temporari |

Calcul — Personal finanțat în temeiul articolului XX 01 02 |

8.2.6. Alte cheltuieli administrative neincluse în suma de referință milioane EUR (cu 3 zecimale) |

Anul 2011 | Anul 2012 | Anul 2013 | Anul 2014 | Anul n+4 | Anul n+5 și anii urm. | TOTAL |

XX 01 02 11 01 — Misiuni |

XX 01 02 11 02 — Ședințe și conferințe |

XX 01 02 11 03 Comitete[38] (procedura de gestionare) | p.m. | 0,065 | 0,097 | 0,097 |

XX 01 02 11 04 — Studii și consultări |

XX 01 02 11 05 — Sisteme de informații |

2 Total alte cheltuieli de gestiune (XX 01 02 11) | p.m. | 0,065 | 0,097 | 0,097 |

3 Alte cheltuieli de natură administrativă (precizați, indicând linia bugetară) |

Totalul cheltuielilor administrative altele decât cele pentru resursele umane și costurile conexe (neincluse în suma de referință) | p.m. | 0,065 | 0,097 | 0,097 |

Calcul — Alte cheltuieli administrative neincluse în suma de referință |

Mod de calcul: 27 de membri (1 pe stat membru)* 600 EUR/persoană* 4 reuniuni pentru primul an și 6 reuniuni pentru anii următori. |

[1] COM(2009) 102 și COM(2009) 105.

[2] COM(2009) 665 final.

[3] Documentul Consiliului 17024/09, adoptat de Consiliul European la 10-11 decembrie 2009.

[4] În acest scop, a fost necesar să se definească acquis-ul Schengen (Decizia 1999/435/CE a Consiliului, JO L 176 din 10.7.1999, p. 1) și să se stabilească, în tratate, temeiul juridic al fiecărei dispoziții sau decizii care formează acest acquis (Decizia 1999/436/CE a Consiliului, JO L 176 din 10.7.1999, p. 17). Fiecare dispoziție a acquis-ului a primit un temei juridic în cadrul primului sau celui de al treilea pilon. Dispozițiile acquis-ului Schengen pentru care nu a putut fi stabilit un temei juridic unic (și anume dispozițiile SIS) au fost considerate ca făcând parte din al treilea pilon. Toate modificările aduse acestui acquis trebuie să aibă un temei juridic corespunzător în baza tratatelor.

[5] JO L 256, 13.9.1991, p. 51.

[6] JO L 144, 6.6.2007, p. 22.

[7] Documentele 11076/09, 11087/09, 13831/1/09 și 13832/09.

[8] A7-0034/2009.

[9] JO L 236, 23.10.2003, p. 33.

[10] JO L 157, 21.6.2005, p. 29.

[11] JO L 176, 10.7.1999, p. 36.

[12] JO L 53, 27.2.2008, p. 52.

[13] JO L 83, 26.3.2008, p. 3.

[14] JO L 239, 22.9.2000, p. 138.

[15] JO 53, 3.3.2005, p. 1 (punctul 1.7.1).

[16] Documentul Consiliului 17024/09, adoptat de Consiliul European la 10-11 decembrie 2009.

[17] Regulamentul (CE) nr. 2007/2004 al Consiliului din 26 octombrie 2004 (JO L 349, 25.11.2004, p. 1).

[18] JO L 131, 1.6.2000, p. 43.

[19] JO L 64, 7.3.2002, p. 20.

[20] JO L 176, 10.7.1999, p. 36.

[21] JO L 53, 27.2.2008, p. 52.

[22] JO L 83, 26.3.2008, p. 3.

[23] Credite diferențiate.

[24] Cheltuieli care nu intră sub incidența capitolului xx 01 din titlul xx în cauză.

[25] Cheltuieli care intră sub incidența articolului xx 01 04 din titlul xx.

[26] Cheltuieli care intră sub incidența capitolului xx 01, cu excepția articolelor xx 01 04 și xx 01 05.

[27] Mecanismul de evaluare va fi în continuare pus în aplicare după exercițiul financiar 2013.

[28] A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional.

[29] Articolul 12 alineatul (1) ultimul paragraf din Acordul încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 176, 10.7.1999, 36).

[30] Articolul 11 alineatul (3) al doilea paragraf din Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 53, 27.2.2008, p. 50).

[31] Articolul 3 din Protocolul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein cu privire la aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 83, 26.3.2008, p. 3).

[32] Dacă este necesar, și anume în cazul în care durata acțiunii depășește șase ani, se adaugă coloane suplimentare.

[33] Conform descrierii din secțiunea 5.3.

[34] Ale cărui costuri NU sunt acoperite de suma de referință.

[35] Ale cărui costuri NU sunt acoperite de suma de referință.

[36] Ale căror costuri sunt incluse în suma de referință.

[37] Este necesar să se facă trimitere la fișa financiară legislativă specifică agenției (agențiilor) executive în cauză.

[38] Se indică tipul de comitet și grupul de care aparține.