1.Introducere

Insulele mici din Marea Egee (IMME) ale Greciei reprezintă un teritoriu insular extrem de fragmentat, care se confruntă cu constrângeri geografice și naturale semnificative. Acestea nu sunt foarte populate și au o suprafață agricolă limitată. Topografia și climatul IMME sunt, de asemenea, factori care limitează producția agricolă.

Unele insule sunt foarte izolate de Grecia continentală și au de suferit din cauza insularității duble sau chiar triple. Insularitatea, dimensiunea redusă și distanța față de piețe determină costuri de transport mai ridicate, afectând astfel aprovizionarea cu produse agricole esențiale.

Având în vedere această situație specifică, care nu poate fi comparată cu cea a regiunii continentale a UE, IMME beneficiază de măsuri speciale în domeniul agriculturii în cadrul politicii agricole comune (PAC). Pe lângă sprijinul primit în cadrul primului pilon al PAC, IMME beneficiază de o schemă de ajutoare specifică, schema IMME, care contribuie la promovarea producției locale și la asigurarea aprovizionării cu produse esențiale. Schema include vizează toate insulele din Marea Egee, cu excepția insulelor Evia și Creta.

Prezentul raport evaluează punerea în aplicare a schemei IMME în perioada 2015-2019. Raportul ia în considerare, în special, experiența Comisiei în punerea în aplicare a programului până în 2019 (exercițiul financiar 2020), precum și analiza și concluziile „Studiului de sinteză a rapoartelor anuale de punere în aplicare a programelor POSEI și a programului pentru insulele mici din Marea Egee pentru perioada 2015-2019”, realizat de Ecorys în perioada ianuarie-octombrie 2021.

Numărul de insule mici din Marea Egee este de 7 582, acestea acoperind o suprafață totală de 210 240 km2 care se învecinează cu Grecia continentală la nord și vest, cu Creta la sud și cu Turcia la est. Suprafața totală a insulelor este de 9 159 km2, majoritatea fiind mai mici de 10 km2. Insulele au un climat mediteraneean, caracterizat de veri uscate și foarte calde, precum și de ierni scurte și ploioase. În timpul verii, există risc de secetă. Relieful insulelor este în principal muntos și deluros, ceea ce duce la fragmentare. În 2019, insulele aveau o populație totală de 565 125 de locuitori, majoritatea având mai puțin de 5 000 de locuitori permanenți.

2.IMME: origini, evoluție și cadru juridic

Schema specifică pentru IMME datează din 1993, când problemele deosebite întâmpinate de sectoarele agricole ale IMME din cauza situării îndepărtate și insulare a acestora au fost recunoscute prin Regulamentul (CEE) nr. 2019/93 al Consiliului.

De la crearea sa în 1993, schema a trecut printr-o serie de modificări. În cadrul reformei PAC din 2003, Grecia a decis să pună în aplicare schema de plată unică (SPU) la nivelul întregii țări începând cu data de 1 ianuarie 2006. În 2006, regulamentul de bază a fost înlocuit cu Regulamentul (CE) nr. 1405/2006 al Consiliului, care nu a modificat obiectivele sau măsurile specifice pentru IMME. Acesta a introdus însă o abordare bazată pe programare, în sensul că sprijinul pentru IMME este prevăzut într-un program anual stabilit de autoritățile naționale și prezentat Comisiei spre aprobare, care este gestionat de Grecia.

Ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, Regulamentul (CE) nr. 1405/2006 al Consiliului a fost înlocuit cu Regulamentul (UE) nr. 229/2013 al Parlamentului European și al Consiliului și au fost adoptate Regulamentul delegat (UE) nr. 178/2014 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 181/2014 ale Comisiei .

Schema IMME este finanțată din Fondul european de garantare agricolă (FEGA). Regulamentul (UE) nr. 229/2013 stabilește un plafon anual al programului de 23,93 milioane EUR pe an. În plus, Grecia oferă finanțare națională suplimentară în valoare de 0,547 milioane EUR pe an. Execuția financiară (sumele plătite în comparație cu sumele programate de Grecia) a programelor din perioada 2015-2019 este prezentată în anexa la prezentul raport.

Deși, dintr-o perspectivă de reglementare, schema IMME are aceeași abordare (obiective, structură și gestiune financiară) ca schema POSEI (program de opțiuni specifice situării îndepărtate și insulare a regiunilor ultraperiferice), schema IMME este administrată separat de schema POSEI.

Spre deosebire de schema POSEI, care înlocuiește primul pilon al PAC (plăți directe), schema IMME abordează problemele specifice care afectează aceste insule și constituie, prin urmare, un sprijin suplimentar față de schema de plată de bază, care acoperă insulele din Marea Egee și restul Greciei în cadrul primului pilon al PAC.

În cadrul reformei PAC pentru perioada 2023-2027, colegiuitorii au convenit că schema IMME va rămâne neschimbată, situându-se astfel în afara planului strategic PAC. Se va menține finanțarea UE a programului IMME la nivelul actual pentru PAC, rolul special al schemei fiind astfel recunoscut în sprijinirea agriculturii în insulele mici din Marea Egee.

3.Temeiul juridic al raportului

Articolul 20 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 229/2013 al Consiliului prevede că „Până la 31 decembrie 2016, iar apoi o dată la cinci ani, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport general din care să reiasă impactul acțiunilor realizate în temeiul prezentului regulament, însoțit, după caz, de propuneri adecvate”.

4.Agricultura în insulele mici din Marea Egee

Caracteristicile geografice, condițiile climatice și structura socioeconomică a IMME generează anumite dezavantaje pentru activitatea și producția agricolă din insule. Insulele se confruntă cu lăsarea treptată în paragină a terenurilor și, în cele din urmă, cu o reducere a societăților locale, întrucât terenul lor agricol se află, în principal, în zone semi-marginale sau marginale.

Insulele sunt împărțite între regiunea de sud a Mării Egee (compusă din insulele Ciclade și Dodecaneze) și regiunea de nord a Mării Egee (care cuprinde nouă insule locuite: Lesbos, Lemnos, Agios Efstratios, Chios, Psara, Inousses, Samos, Ikaria și Fournoi).