[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |

Bruxelles, 15.9.2009

COM(2009) 458 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU, PARLAMENTUL EUROPEAN, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Coerența politicilor în favoarea dezvoltării – Stabilirea cadrului de politică în vederea unei abordări la nivelul întregii Uniuni

CUPRINS

1. Introducere 3

2. Angajament general privind coerența politicilor în favoarea dezvoltării 4

3. Abordarea Uniunii Europene cu privire la CPD până în prezent 5

4. Necesitatea unei noi abordări 7

4.1. Impactul crescând al politicilor interne asupra relațiilor externe 7

4.2. Intensificarea fluxurilor financiare din afara cadrului AOD către țările în curs de dezvoltare 7

4.3. Utilizarea mecanismelor consolidate CPD ale UE și stabilirea priorităților 7

4.4. Perspectiva țărilor în curs de dezvoltare 8

5. Stabilirea cadrului de politică în vederea unei abordări la nivelul întregii Uniuni 9

5.1. Stabilirea priorităților 9

5.2. Către un concept de plus AOD 14

5.3. Punerea în practică a noii abordări 14

6. Concluzii 15

INTRODUCERE

Cel de–al treilea val al crizei economice și financiare a atins și țările în curs de dezvoltare, afectându-le mai puternic decât se preconizase inițial[1]. Previziunile pentru a doua jumătate a anului 2009 și pentru 2010 sunt sumbre. Se preconizează că peste 50 de milioane de oameni vor deveni săraci în 2009[2].

În urma crizei este din ce în ce mai evident faptul că nu este suficient să se revină pur și simplu la starea de dinainte. Este esențială sprijinirea efortului de ajutor pentru dezvoltare, chiar dacă acesta nu este suficient. În termeni financiari aceasta înseamnă că Asistența oficială pentru dezvoltare (AOD) trebuie să fie completată din alte surse financiare. Utilizarea potențialului de dezvoltare oferit de aceste fluxuri financiare suplimentare depinde de eforturile țărilor în curs de dezvoltare și ale partenerilor externi ale acestora, cum ar fi UE, de a elabora cadre de politică în favoarea dezvoltării.

Criza ilustrează măsura în care economiile naționale au ajuns să depindă unele de altele și modul în care un set de politici - și anume cele din sfera financiară – au un impact asupra altora și asupra țărilor în curs de dezvoltare.

Dar criza financiară nu reprezintă decât un exemplu. Interacțiunile strânse la nivel economic au condus la o situație în care aproape toate deciziile de politică adoptate în țări dezvoltate au consecințe directe sau indirecte asupra țărilor în curs de dezvoltare și asupra capacității acestora de combatere a sărăciei și de îndeplinire a Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului (ODM). Studiul de cercetare din 2008 privind ODM[3] identifică trei categorii de factori care influențează progresul în vederea atingerii Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului: politicile proprii ale țărilor în curs de dezvoltare, cooperarea pentru dezvoltare și cadrul general de politică, inclusiv politicile UE și impactul acestora asupra țărilor în curs de dezvoltare. Recunoscând importanța tuturor celor trei categorii, prezenta comunicare se va concentra asupra politicilor UE.

În ciuda dovezilor clare privind importanța coerenței politicilor în favoarea dezvoltării (CPD) și a acceptării la nivel politic a acestui principiu, conceptul este complex, iar guvernele încă se mai luptă să îl pună în aplicare[4]. Sunt necesare eforturi în continuare în vederea operaționalizării coerenței politicilor în favoarea dezvoltării (CPD)[5].

Pe baza primelor două rapoarte bianuale al UE privind CPD[6] și a apelului pentru adoptarea unei abordări la nivelul întregii Uniuni[7], prezenta comunicare va analiza abordările UE privind CPD și va face Comunității și statelor membre sugestii privind utilizarea coerenței politicilor în favoarea dezvoltării într-un mod mai direcționat, mai eficace și mai strategic.

ANGAJAMENT GENERAL PRIVIND COERENțA POLITICILOR ÎN FAVOAREA DEZVOLTăRII

Angajamentul UE privind CPD are la bază, în ceea ce privește temeiul juridic al acestuia, articolul 178 din Tratatul de instituire a Comunității Europene și, mai general, articolul 3 al doilea paragraf din Tratatul privind Uniunea Europeană referitor la coerența dintre toate politicile Uniunii și activitățile acesteia pe plan extern. Tratatul de la Lisabona, dacă va fi ratificat, va oferi coerenței politicilor în favoarea dezvoltării un temei juridic solid[8] .

Cadrul politic pentru CPD a fost stabilit prin comunicarea privind CPD din aprilie 2005, concluziile Consiliului din mai 2005 care au urmat, consensul european privind dezvoltarea din decembrie 2005 și concluziile Consiliului la raportul UE privind CPD din noiembrie 2007. Angajamentele privind CPD în domenii specifice au fost făcute în special în cadrul concluziilor Consiliului privind securitatea și dezvoltarea și al celor referitoare la migrație, ambele adoptate în noiembrie 2007, precum și al concluziilor Consiliului din mai 2008 care au urmat documentului de lucru al serviciilor Comisiei privind CPD, schimbările climatice/energia/biocombustibilii, migrația și cercetarea. În afară acestor douăsprezece domenii au fost asumate, de asemenea, angajamente, de exemplu cu privire la buna guvernanță în sectorul fiscal, unde sinergiile pozitive cu obiectivele de dezvoltare vor fi urmărite în continuare de către Comisie[9].

ABORDAREA UNIUNII EUROPENE CU PRIVIRE LA CPD PÂNă ÎN PREZENT

UE și-a consolidat în mod substanțial abordarea cu privire la CPD în ultimii ani. Într-o primă fază s-a concentrat asupra angajamentelor privind CPD asumate în 2005. Pașii concreți au fost angajamentele specifice asumate în cele douăsprezece domenii de politică[10].

A doua fază se caracterizează prin eforturile de punere în aplicare a acestor angajamente, de perfecționare a mecanismelor de promovare a coerenței politicilor în favoarea dezvoltării cum ar fi evaluarea impactului, consultațiile inter-servicii, precum și o utilizare mai eficace a acestora în special prin stabilirea unui program de lucru al președinției privind CPD și prin identificarea ex ante a principalelor inițiative planificate ale Comisiei care ar putea afecta țările în curs de dezvoltare.

La fel ca în primul raport UE privind CPD din 2007, raportul pe 2009 analizează progresul înregistrat în cele douăsprezece domenii de politică precum și progresul în ceea ce privește mecanismele instituționale[11]. Statele membre, în general, se felicită pentru progresele obținute la nivel de ansamblu începând cu 2007, ilustrate în graficul de mai jos care prezintă rezultatele activității UE (Comunitate și state membre)[12].

[pic]

Un bun exemplu în ceea ce privește sinergiile pozitive create între diferitele politici îl reprezintă recentul pachet pentru schimbările climatice și energie[13], care oferă oportunități extraordinare pentru producerea și utilizarea biocombustibililor durabili în țările în curs de dezvoltare. Politica de cercetare reprezintă un alt exemplu, prin faptul că aceasta a contribuit în mod decisiv la dezvoltare prin finanțarea unor proiecte de cercetare în domeniile sănătate, securitate alimentară, științe sociale și umaniste, printre alte.

Cu toate acestea, imaginea nu este în totalitate favorabilă. Dificultățile întâmpinate la nivel național se repercutează de multe ori la nivelul Uniunii Europene și se completează uneori unele pe altele. Statele membre subliniază rolul de factori-cheie pentru progresul în ceea ce privește CPD, pe care îl au voința politică și prioritatea acordată reducerii sărăciei la nivel internațional. Interesele divergente pot face dificilă uneori asigurarea unor poziții coerente, iar rezultatele UE diferă foarte mult de la un domeniu de politică la altul[14].

NECESITATEA UNEI NOI ABORDăRI

Angajamentele privind CPD convenite în 2005 au asigurat un cadru util pentru activitatea legată de CPD a Uniunii Europene până în prezent. Dar noile evoluții impun necesitate unei regândiri a abordării noastre privind CPD.

Impactul crescând al politicilor interne asupra relațiilor externe

Conceptul de CPD a apărut atunci când relațiile UE cu țările în curs de dezvoltare erau în principal axate pe cooperare pentru dezvoltare și pe comerț, iar alte politici aveau uneori efecte colaterale asupra țărilor în curs de dezvoltare, subminând astfel eforturile de dezvoltare.

Acum situația este diferită. Datorită interacțiunilor mai strânse și a globalizării din ce în ce mai intense, efectele colaterale ale altor politici UE asupra țărilor în curs de dezvoltare au devenit mult mai sistematice. Exemplele sunt numeroase, de la reglementări în domeniile mediului sau protecției consumatorului, până la decizii în domeniul migrației sau securității.

Având în vedere faptul că uneori linia de demarcație dintre politicile externe și cele interne devine mai estompată, ajungându-se la pierderea atât a evidenței empirice cât și a semnificației politice, conceptul de CPD trebuie să fie luat în considerare în mod mai sistematic.

Intensificarea fluxurilor financiare din afara cadrului AOD către țările în curs de dezvoltare

Impactul crescând asupra țărilor în curs de dezvoltare al politicilor UE se reflectă prin intensificarea fluxurilor financiare din afara cadrului AOD către acestea . Atât fluxurile financiare publice din afara cadrului AOD, cât și cele private către țările în curs de dezvoltare s-au intensificat substanțial în ultimii ani, inclusiv cele către Africa.

Impactul acestor fluxuri financiare asupra dezvoltării depinde în primul rând de calitatea cadrului de politică și de deschiderea acestuia în favoarea dezvoltării. Eforturile de creștere a coerenței politicilor având drept obiective dezvoltarea sunt prin urmare de cea mai mare importanță.

Criza actuală, prin stoparea și chiar inversarea acestei tendințe în creștere, a demonstrat importanța acestor fluxuri. În lumina acestor evoluții, concluziile Consiliului cu privire la criză insistă asupra importanței mobilizării tuturor surselor posibile de finanțare pentru dezvoltare[15], subliniind rolul deosebit al ajutorului pentru dezvoltare din domeniile cercetării și tehnologiei, păcii și securității, migrației, energiilor regenerabile și schimbărilor climatice. Pentru a pune aceste fluxuri financiare în slujba dezvoltării, Consiliul subliniază importanța cadrului de politică și sugerează dezvoltarea de către UE a unei abordări „la nivelul întregii Uniuni”, pe baza tuturor instrumentelor și proceselor și cu respectarea CPD[16].

Utilizarea mecanismelor consolidate CPD ale UE și stabilirea priorităților

Raportarea progreselor în cele douăsprezece domenii de politică a sensibilizat publicul cu privire la CPD. Aceasta i-a permis Uniunii Europene dezvoltarea instrumentelor și a competențelor necesare promovării coerenței politicilor în favoarea dezvoltării. Drept rezultat UE este acum într-o poziție care îi permite adoptarea unei abordări a CPD mai pro-active și mai direcționate. Analiza efectuată de CAD al OCDE cu privire la politica de dezvoltare a CE în 2007 a sugerat deja revizuirea agendei angajamentelor privind coerența politicilor pentru a asigura o atenție sporită și alocări de resurse pentru domeniile prioritare[17]. Austria și Suedia au pornit deja pe această cale selectând domeniile prioritare pentru CPD[18].

Perspectiva țărilor în curs de dezvoltare

Țările în curs de dezvoltare devin din ce în ce mai interesate de politicile extinse ale UE, fapt evidențiat de recenta solicitare de consultații oficiale având drept tematică aspecte ale coerenței politicilor în favoarea dezvoltării,conform prevederilor articolului 12 din Acordul de la Cotonou[19]. Coerența a fost, de asemenea, notificată de ambele părți ca problemă de abordat la revizuirea din 2010 a Acordului de la Cotonou.

În timp ce UE a desfășurat o activitate intensă pentru ca inițiativele acesteia să sprijine într-o măsură mai mare obiectivele de dezvoltare, rolul țărilor în curs de dezvoltare în aceste procese a fost unul limitat. Unele țări și-au făcut auzită vocea, dar pentru altele - de obicei cele mai sărace - acest lucru a fost mai dificil datorită constrângerilor legate de capacități.

Orientările revizuite ale Comisiei privind evaluarea impactului subliniază importanța de a se asigura informarea actorilor implicați din țările în curs de dezvoltare cu privire la inițiativele viitoare cu relevanță pentru aceștia, precum și implicarea lor activă în procesul de consultare[20].

STABILIREA CADRULUI DE POLITICă ÎN VEDEREA UNEI ABORDăRI LA NIVELUL ÎNTREGII UNIUNI

În lumina acestor evoluții, pentru UE este momentul să adopte o abordare mai strategică, mai sistematică și mai orientată către parteneriate, în ceea ce privește CPD. În mod evident, UE ar trebui să continue să aibă în vedere obiectivele de dezvoltare în toate politicile care ar putea afecta țările în curs de dezvoltare, prin utilizarea tuturor instrumentelor stabilite sau consolidate în vederea promovării coerenței politicilor în favoarea dezvoltării. Cu toate acestea centrul de gravitate politic ar trebuie să fie asupra câtorva priorități-cheie.

În continuarea concluziilor Consiliului cu privire la ajutarea țărilor în curs de dezvoltare confruntate cu criza financiară și în urma discuțiilor în cadrul G8 și OCDE, acțiunile UE în ceea ce privește CPD ar trebui să constituie parte a abordării la nivelul întregii Uniuni prin stabilirea unui cadru de politică pentru a utiliza mai bine alte politici și fluxurile financiare din afara cadrului AOD pentru obiectivele de dezvoltare. „Sprijinirea politicilor de dezvoltare cu acțiuni de politică în alte domenii care afectează rezultatele în ceea ce privește dezvoltarea”, este necesară mai mult ca niciodată în noul context mondial[21]. În același timp, UE va utiliza, de asemenea, sursele sale din AOD pentru a sprijini finanțarea din afara cadrului AOD, de exemplu prin consolidarea de capacități în domeniile cercetării sau pescuitului în țările în curs de dezvoltare[22].

Trei lecții-cheie trebuie învățate din experiențele din trecut și avute în vedere la adaptarea coerenței politicilor în favoarea dezvoltării la realitățile politice în schimbare. În primul rând, pentru a își pune mai bine în aplicare propria abordare, UE are nevoie să se concentreze asupra câtorva priorități ale CPD și să țină seama, în mod proactiv, în formularea inițiativelor selectate, de obiectivele de dezvoltare. În al doilea rând, UE are nevoie să facă mai mult pentru a mobiliza resurse din afara cadrului AOD și să utilizeze mai bine potențialul acestor fluxuri financiare publice și private, în vederea dezvoltării. În al treilea rând, UE ar trebui să își intensifice dialogul cu țările în curs de dezvoltare, cu privire la aspecte ale coerenței politicilor în favoarea dezvoltării.

În acest scop Comisia, în strânsă colaborare cu statele membre, va elabora un program de lucru pentru CPD identificând aspectele prioritare și subliniind modul în care UE contribuie la obiectivele de dezvoltare prin toate instrumentele și procesele sale. Scopul acestui program de lucru va fi de a asigura impulsul politic, de a identifica mijloacele financiare necesare aspectelor prioritare ale CPD, precum și de a contribui la dezvoltarea unui set clar de obiective și sarcini.

Stabilirea priorităților

Programul de lucru se va concentra asupra câtorva aspecte prioritare care urmează a fi identificate în comun de către Comisie și statele membre.

Pentru orientare în vederea selectării aspectelor, se pot aplica patru criterii. Punctul de pornire ar trebui să îl reprezinte agenda UE în măsura în care CPD are în vedere reducerea impactului negativ al deciziilor de politică ale Uniunii Europene și al inițiativelor legislative asupra țărilor în curs de dezvoltare, precum și întărirea legăturii cu obiectivele de dezvoltare. Aspectele prioritare ar trebui în mod evident să fie importante pentru țările în curs de dezvoltare și relevante pentru îndeplinirea Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului. În același timp, aceste inițiative ar trebui să ofere oportunități concrete suficiente pentru a le face mai favorabile dezvoltării și pentru a contribui la elaborarea unei politici sau a unui cadru legislativ care să susțină dezvoltarea. În final, aspectele prioritare ar trebui să fie incluse într-o agendă pe termen lung. Acest lucru este important deoarece experiența demonstrează că pentru a crește coerența politicilor cu obiectivele de dezvoltare este necesară o investiție considerabilă de timp și efort, începând cu identificarea impacturilor posibile asupra țărilor în curs de dezvoltare, coordonarea eforturilor Uniunii Europene și crearea impulsului politic necesar. Toți acești pași presupun timp și sunt mult mai susceptibili să dea rezultate atunci când aspectul respectiv este inclus într-o agendă pe termen lung.

Aspectele prioritare ale CPD ar trebui să:

- dețină o poziție importantă pe agenda UE;

- fie importante pentru țările în curs de dezvoltare și pentru îndeplinirea Obiectivelor de dezvoltarea ale mileniului;

- ofere oportunități concrete de încorporare a unor obiective de dezvoltare;

- fie incluse într-o agendă pe termen lung.

Propuneri de aspecte prioritare

Pornindu-se de la raportul UE din 2009 privind CPD și de la dezbaterea la nivel internațional privind Bunurile publice globale, s-au identificat următoarele aspecte (toate având un impact puternic asupra Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului), ca bază de discuție cu statele membre.

- Combaterea schimbărilor climatice: asigurarea componentei de dezvoltare în politicile UE

- Asigurarea securității alimentare la nivel mondial: a se avea în vedere dimensiunea internațională, inclusiv nevoile țărilor în curs de dezvoltare, în politicile UE

- A pune migrația în slujba dezvoltării

- Căutarea de oportunități de utilizare a drepturilor de proprietate intelectuală în vederea dezvoltării

- Promovarea securității și consolidarea păcii în vederea dezvoltării

Negocierea post-2012 în baza Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice, în cursul anului 2009, reprezintă o etapă critică în combaterea schimbărilor climatice și promovarea sinergiilor cu procesul de cooperare în vederea dezvoltării, prin instrumente destinate vulnerabilităților și adaptării la schimbările climatice, dezvoltarea de strategii pentru reducerea emisiilor de dioxid de carbon și exploatarea altor soluții potențiale de atenuare. De exemplu, prin (i) urmărirea dezvoltării în continuare de oportunități prin Fondul mondial pentru eficiență energetică și energii regenerabile (GEEREF), care promovează investițiile în energii regenerabile și curate, (ii) eforturi la nivelul întregii UE de a integra preocupări și măsuri legate de impacturile asupra schimbărilor climatice, de vulnerabilități și de adaptare în toate instrumentele de cooperare existente, (iii) întărirea dialogului politic și măsuri concrete, în cadrul Alianței mondiale împotriva schimbărilor climatice, (iv) dezvoltarea unei viziuni comune cu țările în curs de dezvoltare cele mai vulnerabile, sublinierea coerenței necesare acțiunilor noastre în domeniul schimbărilor climatice, energiei și dezvoltării. Oportunitățile economice oferite de „ecologizarea” durabilă a economiilor în lumile dezvoltate, emergente și în curs de dezvoltare, dacă sunt împărțite în mod echitabile între toți, ar trebui să permită atingerea obiectivelor duble de limitare a schimbărilor climatice și de reducere a sărăciei printr-un set de politici și acțiuni complementare și coerente. O asemenea viziune comună a dezvoltării durabile ar trebui să contribuie la asumarea de angajamente ambițioase și inovative acceptate de toate părțile, în cadrul regimului post 2012 al Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice (CCONUSC).

Securitatea alimentară la nivel mondial a reprezentat un aspect recurent în 2007-2008 și se pare că va continua să ocupe un loc important pe agenda politică europeană și internațională în viitorul apropiat, având în vedere evoluțiile actuale de pe piața agricolă, schimbările climatice și măsurile aferente, tendințele demografice din țările în curs de dezvoltare, modificările modelelor de consum din economiile emergente și, în ultimul rând, suprafața limitată a noilor terenuri cultivabile, în special în Africa Subsahariană. Hrănirea populației globului, aflată în continuă creștere, va însemna dublarea producției de alimente până în 2050[23]. Aceasta implică creșterea productivității agricole, în special în țările în curs de dezvoltare, asigurându-se totodată o producție durabilă. Uniunea Europeană va trebui să continue să aibă în vedere realitățile de mâine precum și nevoile și preocupările țărilor în curs de dezvoltare din politicile naționale ale acestora, inclusiv în agricultură, comerț, schimbări climatice și cercetare. În plus, UE va angaja cu țările în curs de dezvoltare un dialog privind fezabilitatea politicilor agricole regionale pe baza experienței din PAC, pentru a acționa în vederea asigurării securității alimentare la nivel regional și subregional.

Migrația și mobilitatea, gestionate corect, ajută la reducerea sărăciei în țările în curs de dezvoltare contribuind astfel direct sau indirect la îndeplinirea Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului și la capacități sporite în toate țările. În contextul actual al dificultăților, la nivel global, economice și financiare, este crucială menținerea angajamentelor pe termen lung ale Uniunii Europene pentru o Uniune deschisă, care să răspundă nevoilor sistemelor economice și tendințelor demografice ale UE, într-o perspectivă globală mai extinsă. Prin procesul CPD, și ca parte a abordării globale a migrației, Uniunea Europeană urmărește ca efectele pozitive ale migrației să fie în beneficiul reciproc al Uniunii Europene și al țărilor sale partenere. Provocarea politică reală pentru anii care vin este în continuare dacă UE și statele sale membre sunt capabile și pregătite să ofere opțiuni reale de migrație și mobilitate pentru cetățenii țărilor în curs de dezvoltare care caută oportunități de studii sau un loc de muncă în condiții legale în UE. Punerea în aplicare a început și trebuie să continue cu privire la o serie de aspecte, în special transferul de fonduri, creșterea mobilității și legături mai puternice cu organizațiile diasporei. Cu toate acestea, agenda trebuie să fie continuată în special în ceea ce privește migrația forței de muncă și exodul de creiere care în domeniul sănătății , de exemplu, a condus la o lipsă acută de cadre medicale în numeroase țări în curs de dezvoltare. Noi aspecte, cum ar fi impactul schimbărilor climatice asupra migrației, ar putea fi, de asemenea, analizate.

Protecția și punerea în aplicare a drepturilor de proprietate intelectuală (DPI) reprezintă un element vital în promovarea inovației tehnologice și a transferului și diseminării de tehnologie. PI poate constitui un instrument important pentru dezvoltarea socială și economică în țările în curs de dezvoltare și poate avea un impact asupra tuturor dimensiunilor dezvoltării durabile – economică, de mediu și socială – inclusiv stimularea creativității și inovației, facilitarea schimburilor comerciale, investițiile și competitivitatea, sănătatea publică și securitatea alimentară, protecția și utilizarea cunoașterii tradiționale și biodiversitatea.

Acordul TRIPS oferă niveluri de protecție a drepturilor de proprietate intelectuală pentru membrii Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) și conține dispoziții privind promovarea și încurajarea transferului de tehnologie pentru crearea unei baze tehnologice viabile și solide în țările cele mai puțin dezvoltate. CE continuă să fie în prima linie a dezbaterii internaționale cu privire la DPI, cum ar fi în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului sau al Organizației Mondiale a Proprietății Intelectuale (OMPI). Exemplele includ ratificarea Acordului TRIPS pentru îmbunătățirea accesului la medicamente brevetate, ca răspuns la problemele de sănătate publică speciale, precum și sprijinirea propunerilor care ar putea ajuta comunitățile indigene să exploateze și beneficieze de cunoștințele lor tradiționale și resursele lor genetice, sau să utilizeze indicațiile geografice. Strategia globală și Planul de acțiune privind inovarea, proprietatea intelectuală și sănătatea publică adoptate de Adunarea Mondială a Sănătății din mai 2008 reprezintă, de asemenea, o contribuție importantă la obiectivele de dezvoltare prin faptul că urmărește îmbunătățirea accesului la medicamente și are în vedere bolile neglijate.

Pentru drepturile de proprietate intelectuală, provocarea în ceea ce privește CPD este ca acestea să devină cea mai importantă contribuție posibilă la prosperitate în țările în curs de dezvoltare și, în special în țările cele mai puțin dezvoltate. Există, de exemplu, un potențial puternic ca aceste țări să facă mai bine uz de cadrul legal privind DPI pentru titularii lor locali de drepturi. Aceasta ar contribui la crearea unui mediu mai atractiv pentru investiții precum și la asigurarea diseminării și utilizării informațiilor făcute cunoscute prin diversele sisteme de DPI.

CE intenționează să exploreze mai activ diversele domenii în care drepturile de proprietate intelectuală sunt relevante pentru dezvoltare, să caute căi de utilizare mai bună a drepturilor de proprietate intelectuală în scopul dezvoltării și, mai general, să consolideze contribuția acestora la dezvoltare.

Consiliul, statele membre și Comisia au obținut progrese importante în întărirea legăturii între securitate și dezvoltare [24]. Au fost identificate patru domenii – cheie în vederea continuării acestor eforturi: planificare strategică, reforma sectorului securității, parteneriatele cu organizațiile regionale și subregionale și relația dintre ajutorul umanitar și securitate. Aceasta ar trebui să conducă la o mai bună coordonare între diverșii actori UE și mandate efective pentru operațiuni care să includă componente militare de instaurare a păcii, componente complementare de poliție și civile, precum și la măsuri mai extinse în vederea stabilității. O astfel de agendă cuprinzătoare de consolidare a păcii va contribui la asigurarea condițiilor necesare pentru atingerea Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului.

Către un concept de plus AOD

Fluxurile financiare din afara cadrului AOD sunt importante pentru dezvoltare, dar impactul acestora asupra țărilor în curs de dezvoltare depinde de cadrul de politică. Programul de lucru privind CPD va asigura cadrul de politică pentru utilizarea potențialului fluxurilor financiare pentru dezvoltare din afara cadrului AOD și pentru creșterea valorii lor în ceea ce privește dezvoltarea, atât la nivel comunitar cât și la nivel de state membre. Cu toate acestea, trebuie notat că mai multe din aceste fluxuri financiare din afara cadrului AOD direcționate către țările în curs de dezvoltare depind foarte mult de acțiunile persoanelor fizice și actorilor economici. De exemplu, acesta este cazul fluxurilor de investiții, transferului de fonduri și al transferurilor de tehnologie. Drept rezultat, acțiunea guvernelor – atât în țările dezvoltate cât și în țările în curs de dezvoltare - va urmări, în special, asigurarea unei politici și a unui cadru de reglementare care să facă posibilă și să sprijine dezvoltarea.

Programul de lucru privind CPD va asigura calea către un concept de plus AOD precum și în vederea asigurării și identificării surselor financiare care contribuie la dezvoltarea durabilă și la bunurile publice globale, dar care sunt distincte de AOD.

Aceasta va inspira, de asemenea, discuțiile privind perspectivele financiare viitoare ale UE și în special structura cheltuielilor externe precum și identificarea fluxurilor financiare către țările în curs de dezvoltare care provin din instrumente financiare ale politicilor interne.

Punerea în practică a noii abordări

Implicare mai proactivă/Aspecte organizaționale

Pentru a face să avanseze activitatea privind aspectele prioritare ale CPD, așa cum au fost identificate în programul de lucru privind CPD, statele membre și Comisia vor utiliza toate instrumentele existente pentru creșterea coerenței politicilor în favoarea dezvoltării, inclusiv consultațiile interservicii, evaluările impactului și grupurile interservicii, pentru crearea cunoștințelor necesare și pentru identificarea opțiunilor de politică.

Această activitate ar trebui să fie completată de către Președinție și de către Consiliu inclusiv prin organizarea de reuniuni mixte atât la nivel de miniștri cât și la nivel de experți.

Raportul bianual privind CPD se va concentra asupra aspectelor prioritare.

Mai multe parteneriate

Țările în curs de dezvoltare sunt din ce în ce mai interesate de o agendă UE mai cuprinzătoare. UE va răspunde acestui interes și se va consulta cu țările în curs de dezvoltare cu privire la aspecte prioritare privind CPD pentru a evalua impactul pe care politicile UE l-ar putea avea asupra capacității acestora de a îndeplini ODM. Cum dispoziții cu privire la consultarea reprezentanților țărilor în curs de dezvoltare există, de exemplu în orientările privind evaluările impactului, Comisia va acorda o atenție deosebită dialogului cu țările în curs de dezvoltare cu privire la aspectele prioritare ale coerenței politicilor în favoarea dezvoltării.

CONCLUZII

Ajutoarele dețin un rol-cheie în sprijinirea eforturilor țărilor în curs de dezvoltare de reducere a sărăciei și de îndeplinire a Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului. Dar acestea nu sunt suficiente prin ele însele. În abordarea unor probleme-cheie globale, UE poate face mult mai mult pentru sporirea efectelor pozitive asupra dezvoltării ale opțiunilor politice proprii în alte domenii de politică. Mai mult, utilizarea potențialului pentru dezvoltare al fluxurilor financiare din afara cadrului ADP poate constitui o abordare foarte eficace. „Trebuie să îngustăm ținta și să extindem instrumentele”[25].

[1] COM(2009) 160 final, 8.4.2009: „Ajutarea țărilor în curs de dezvoltare pentru a face față crizei” și SEC (2009) 445/2, 8.4.2009: „Obiectivele de dezvoltare ale mileniului: Impactul crizei financiare asupra țărilor în curs de dezvoltare”.

[2] „The Global Monitoring Report 2009. A Development Emergency” (Raportul global de monitorizare pe 2009.O urgență a dezvoltării), Banca Mondială, 2009. A se vedea, de asemenea, „The Millennium Development Goals Report” (Raportul privind obiectivele de dezvoltare ale mileniului), Organizația Națiunilor Unite, 2009.

[3] „Millennium Development Goals at Midpoint: Where do we stand and where do we need to go” (Obiectivele de dezvoltare ale mileniului la jumătatea drumului: Unde ne aflăm și unde trebuie să ajungem), septembrie 2008, François Bourguignon, Agnčs Bénassy-Quéré, Stefan Dercon, Antonio Estache, Jan Willem Gunning, Ravi Kanbur, Stephan Klasen, Simon Maxwell, Jean-Philippe Platteau, Amedeo Spadaro. Document realizat în cadrul Raportului european privind dezvoltarea.

[4] Sinteză OCDE, decembrie 2008, „Policy Coherence for Development – Lessons Learned”(Coerența politicilor în favoarea dezvoltării – Concluzii).

[5] Comitetul de asistență pentru dezvoltare al OCDE, de exemplu, are în vedere în prezent modalitățile de „aprofundare și accelerare a activității sale de promovare a coerenței politicilor în favoarea dezvoltării”. A se vedea: „Investițiile în favoarea dezvoltării - o cauză comună într-o lume în schimbare”, OCDE CAD, 14.5 2009.

[6] SEC (2007) 1202 din 20.9.2007 și SEC (2009)XXX din xx.xx.2009.

[7] Documentul 10018/09 al Consiliului, 18.5.2009, Concluziile Consiliul Afaceri Generale și Relații Externe, § 15.

[8] Articolul 21 alineatul (2) litera (d) și alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană, în capitolul privind prevederile generale referitoare la acțiunile externe ale Uniunii, definește dezvoltarea durabilă și eradicarea sărăciei ca obiective ale acțiunii externe a Uniunii și stipulează că UE urmărește acest obiectiv în dezvoltarea și punerea în aplicare a diverselor domenii ale acțiunii externe a Uniunii, precum și a aspectelor externe ale celorlalte politici ale sale. Articolul 208 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene reprezintă versiunea nouă a articolului 178 referitor la coerență care este formulat aproape identic.

[9] COM(2009) 201, 28.4.2009, Comunicarea Comisiei către Consiliu, Parlamentul European și Comitetul Economic și Social European - Promovarea bunei guvernanțe în chestiuni fiscale; COM(2009) 160, 8.4.2009, Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor - Ajutarea țărilor în curs de dezvoltare pentru a face față crizei.

[10] Comerțul, mediul, schimbările climatice, securitatea, agricultura, pescuitul, dimensiunea socială a globalizării, ocuparea forței de muncă și munca decentă, migrația, cercetarea, societatea informațională, transportul și energia.

[11] SEC (2009)XXX din xx.xx.2009, Raportul UE din 2009 privind coerența politicilor în favoarea dezvoltării.

[12] Diagramă realizată pe baza răspunsurilor statelor membre la un chestionar privind CPD din 2009, întocmit de Comisia Europeană.

[13] Comunicat de presă al Comisiei IP/8/1998, 17.12.2008. Pentru informații suplimentare: http://ec.europa.eu/environment/climat/climate_action.htm .

[14] A se vedea SEC (2009)XXX din xx.xx.2009, Raportul UE din 2009 privind coerența politicilor în favoarea dezvoltării.

[15] Doc. 10018/09 al Consiliului din 18.5.2009, Concluziile Consiliului privind ajutarea țărilor în curs de dezvoltare pentru a face față crizei, paragraful 15.

[16] Ibidem.

[17] Evaluarea inter pares a Comunității Europene în cadrul Comitetului de asistență pentru dezvoltare (CAD) al OCDE (2007), p. 35.

[18] SEC (2009)XXX din xx.xx.2009, Raportul UE din 2009 privind coerența politicilor în favoarea dezvoltării.

[19] Ibidem

[20] SEC(2009) 92, 15.1.2009. Pentru informații suplimentare privind evaluarea impactului în cadrul Comisiei Europene, a se vedea http://ec.europa.eu/governance/impact/index_en.htm

[21] Conform celor declarate în „Investing in development – a common cause in a changing world” (Investițiile în favoarea dezvoltării - o cauză comună într-o lume în schimbare), OCDE CAD, 14.5.2009

[22] SEC(2008) 434, 9.4.2008, Coerența politicilor în favoarea dezvoltării „Schimbările climatice/energia/biocombustibilii, migrația și cercetarea”.

[23] FAO, sala de presă a FAO, 4.2.2009, http://www.fao.org/news/story/en/item/9962/icode/

[24] SEC (2009)XXX din xx.xx.2009, Raportul UE din 2009 privind coerența politicilor în favoarea dezvoltării, capitolul privind securitatea.

[25] Paul Collier, "The Bottom Billion", Oxford University Press 2007, p. 192.