Conform Comunicării privind Pactul verde european, Comisia trebuie să își intensifice colaborarea cu statele membre pentru a îmbunătăți prevenirea accidentelor industriale. De asemenea, în Planul de acțiune privind reducerea la zero a poluării, Comisia a anunțat că își va consolida în continuare sprijinul acordat statelor membre, de exemplu în ceea ce privește evaluarea riscurilor amplasamentelor respective, în vederea intensificării măsurilor de prevenire, și a consecințelor eventualelor accidente.

Accidentele majore care implică substanțe periculoase constituie o amenințare gravă pentru oameni și pentru mediu. În plus, astfel de accidente provoacă deseori importante pierderi economice și perturbă creșterea durabilă. În același timp, substanțele chimice au un rol esențial în majoritatea activităților noastre zilnice, deoarece sunt încorporate practic în toate dispozitivele pe care le folosim, contribuind la bunăstarea noastră și la protejarea sănătății și securității noastre sau oferind soluții la noile provocări prin inovație. Pentru a reduce la minimum riscurile asociate, sunt necesare măsuri pentru a preveni accidentele majore care implică substanțe periculoase și pentru a asigura pregătirea, prevenirea și răspunsul adecvat în cazul în care survin totuși astfel de accidente.

Astfel cum se prezintă în Figura 2 , se poate observa o creștere lentă, dar constantă, a numărului de amplasamente reglementate de directivă. Acest lucru trebuie interpretat în contextul a trei runde de extindere a UE în această perioadă (2004, 2007 și 2013) și al unei creșteri a substanțelor periculoase care intră sub incidența Directivei Seveso-III după revizuirea Directivei Seveso-II în 2012. Date privind amplasamentele de nivel inferior au fost raportate abia începând cu perioada de raportare 2009-2011.

Statele membre au raportat un total de 11 776 de amplasamente care intră sub incidența Directivei Seveso-III din 2018 (a se vedea Figura 1). Aceasta reprezintă o creștere (479) în comparație cu perioada de raportare anterioară (2012-2014), în care se raportaseră 11 297 de amplasamente. Țările cu cea mai mare pondere de astfel de amplasamente erau Germania (31 %), Franța (11 %), Italia (8 %), Regatul Unit (8 %) – care era încă stat membru al UE în perioada de raportare respectivă – și Spania (7 %).

În plus, articolul 14 alineatul (2) prevede ca, numai pentru amplasamentele de nivel superior, statele membre să se asigure că toate persoanele care ar putea fi afectate de un accident major primesc periodic, fără să trebuiască să solicite acest lucru, informații privind măsurile de securitate și conduita obligatorie în caz de accident major.

Între 2000 și 2018, au fost înregistrate 518 accidente în baza de date eMARS. Dintre cele 518 accidente, 442 (85 %) au fost identificate ca accidente majore care îndeplinesc criteriile specificate în anexa VI la Directiva Seveso-III. Astfel cum se prezintă în Figura 11 , numărul total al accidentelor majore prezintă o tendință stabilă în ultimii ani, în ciuda creșterii numărului de amplasamente vizate de Directiva Seveso-III. În perioada 2005-2015, numărul de accidente, pe baza datelor verificate, este mai mic de 25 pe an, pentru un total de 11 776 de amplasamente care fac obiectul cerințelor directivei.

În temeiul articolului 19 din Directiva Seveso-III, statele membre trebuie să interzică funcționarea oricărui amplasament, dacă măsurile luate de operator pentru prevenirea sau atenuarea accidentelor majore prezintă deficiențe grave, precum, între altele, deficiențele grave în desfășurarea acțiunilor necesare identificate în raportul de inspecție. În plus, articolul 28 prevede ca statele membre să determine sancțiunile aplicabile în cazul încălcării dispozițiilor adoptate la nivel național în temeiul Directivei Seveso-III. Sancțiunile sunt eficace, proporționale și cu efect de descurajare.

Deși, în general, situația se îmbunătățește de la an la an, după cum indică analiza rapoartelor statelor membre, Comisia a identificat o serie de deficiențe și va investiga motivele care stau la baza nerespectării (de exemplu, în ceea ce privește PUE și informarea publicului).

În cazul în care astfel de deficiențe care duc la creșterea riscului de accidente, subminând astfel obiectivele directivei, sunt mai degrabă rezultatul unor probleme structurale decât punctuale, Comisia va lua în considerare inițierea acțiunilor în constatarea neîndeplinirii obligațiilor, după caz.

Îmbunătățirea și eficientizarea raportării

Comisia își va continua eforturile de îmbunătățire și eficientizare a procesului de raportare, precum și de maximizare a sinergiilor prin conectarea diferitelor baze de date care conțin date despre amplasamentele industriale. Scopul este îmbunătățirea relevanței și calității datelor furnizate de statele membre și, în același timp, reducerea sarcinilor administrative.

În primul rând, Comisia dorește să îmbunătățească baza de date privind accidentele industriale majore (eMARS ), care include în prezent informații limitate despre consecințele socioeconomice mai ample și pe termen mai lung (de exemplu, pierderea sau deteriorarea proprietății, daunele de mediu pe termen lung, pierderea locurilor de muncă, prejudicii de imagine, impactul pe termen lung asupra zonelor învecinate), deoarece informațiile raportate se referă de obicei la impactul imediat (de exemplu, vătămări corporale și decese). O evaluare mai detaliată a impactului socioeconomic și de mediu al accidentelor este relevantă pentru a atenua mai bine consecințele pe termen lung ale accidentelor industriale majore.

În al doilea rând, Comisia dorește să îmbunătățească raportarea „evenimentelor la limita de producere a unui accident”. Acestea sunt incidente în care nu s-au produs daune asupra proprietății și nu au avut loc vătămări corporale, dar în care s-ar fi putut produce cu ușurință daune sau vătămări. Prin urmare, este o sursă valoroasă de informații pentru împărtășirea lecțiilor învățate la nivelul UE.

În al treilea rând, este probabil ca raportarea accidentelor industriale majore din ultimii ani să fie incompletă din cauza timpului necesar investigațiilor judiciare complete și a dificultății de a furniza o raportare în două etape în cadrul sistemului actual de raportare. Sistemul de raportare ar trebui îmbunătățit în viitor pentru a facilita raportarea în două etape, și anume (1) un raport preliminar succint prezentat la scurt timp după producerea accidentului și (2) un raport complet prezentat după desfășurarea tuturor investigațiilor relevante.

În ultimul rând, instituirea mai multor indicatori statistici în rapoartele statelor membre (de exemplu, cu privire la numărul de inspectori și inspecții) ar permite o monitorizare mai eficientă a cerințelor stabilite de directivă. Aceasta ar fi o altă informație importantă, în special pentru ca lecțiile învățate să contribuie la creșterea gradului de prevenire a accidentelor industriale, și ar putea sprijini în mod util cadrul integrat de monitorizare și de perspectivă privind reducerea la zero a poluării.

Consolidarea schimburilor între statele membre și Comisie

Atenția acordată lecțiilor învățate în urma accidentelor industriale majore și a inspecțiilor reprezintă elemente esențiale menite să contribuie la menținerea unei culturi a siguranței industriale în întreaga Uniune Europeană și la îmbunătățirea prevenirii și a atenuării efectelor accidentelor.

Comisia desfășoară misiuni importante legate de prevenirea accidentelor industriale. Acesta este, în special, cazul analizei accidentelor industriale, pentru care se oferă sprijin statelor membre în ceea ce privește analiza riscurilor și a consecințelor, conducerea grupul tehnic de inspecție și furnizarea instrumentelor de inspecție. Aceste eforturi trebuie continuate și consolidate pentru a îndeplini obiectivele stabilite în Pactul verde european.

În perioada analizată de acest raport, Comisia a colaborat îndeaproape cu statele membre la îmbunătățirea, acolo unde este necesar, a consolidării capacităților acestora și la definirea unui cadru de acțiune care urmează să fie pus în aplicare pentru a îmbunătăți prevenirea accidentelor industriale. În următorii ani, acest lucru ar putea însemna un sprijin suplimentar în raportarea evenimentelor la limita de producere a unui accident, prin includerea în raport a impactului pe termen lung și promovarea înțelegerii impactului socioeconomic și asupra mediului al accidentelor.

Progresele din domeniul gestionării riscurilor prezentate de produsele chimice (de exemplu, identificarea substanțelor care prezintă motive de îngrijorare deosebită, definirea criteriilor pentru utilizări esențiale , propunerea de a încredința Comisiei obligația de a efectua audituri în statele membre) care sunt așteptate ca urmare a punerii în aplicare a Pactului verde european, în special a Planului său de acțiune privind reducerea la zero a poluării și a Strategiei pentru promovarea sustenabilității în domeniul substanțelor chimice , vor îmbunătăți în continuare cunoștințele necesare pentru a preveni mai bine accidentele industriale.

3Concluzii

Directiva Seveso-III, care vizează aproximativ 12 000 de amplasamente în care pot fi prezente substanțe periculoase, are un rol important în direcționarea UE extrem de industrializate către ambițioasa țintă de reducere la zero a poluării prin prevenirea accidentelor industriale. În perioada 2005-2015, au existat, în medie, mai puțin de 25 de accidente majore în fiecare an în UE, cu efecte din ce în ce mai reduse. Această directivă este considerată la scară largă a fi un punct de referință pentru politicile privind accidentele industriale și a fost un model pentru legislația din multe țări din întreaga lume.

Analiza rapoartelor statelor membre arată că, în aproape toate domeniile (informarea publicului, elaborarea PUE, numărul de cazuri de vătămări corporale etc.), s-a înregistrat o îmbunătățire a punerii în aplicare a dispozițiilor Directivei Seveso-III în comparație cu datele raportate pentru perioadele anterioare.

Cu toate acestea, orice accident trebuie evitat și sunt necesare eforturi suplimentare pentru a îmbunătăți prevenirea acestora, astfel cum se menționează în Pactul verde european și în Planul de acțiune privind reducerea la zero a poluării. Prin urmare, Comisia își va intensifica eforturile pentru a sprijini punerea în aplicare corectă a dispozițiilor Directivei Seveso-III și va lua măsurile de aplicare, ori de câte ori este necesar, pentru a se asigura că aceste dispoziții sunt respectate în mod eficient și oferă beneficiile preconizate pentru mediu și sănătate. Aceasta își va consolida, de asemenea, cooperarea cu statele membre pentru a îmbunătăți prevenirea accidentelor industriale.

În acest sens, DG ENV și DG ECHO vor dezvolta sinergii între Directiva Seveso-III și mecanismul de protecție civilă al Uniunii, pentru a îmbunătăți prevenirea, pregătirea și răspunsul în cazul unui accident industrial major. Aceste eforturi cuprind activități viitoare care să permită integrarea sistemului electronic de obținere de informații referitoare la instalațiile Seveso (eSPIRS) în sistemul global de alertă și coordonare în caz de dezastre pentru a permite operatorilor și autorităților competente ale statelor membre să fie alertate în cazul unui eveniment care ar putea declanșa un accident industrial major. Comisia (DG Mediu și Centrul Comun de Cercetare) și Agenția Europeană de Mediu vor iniția, de asemenea, acțiuni pentru îmbunătățirea și eficientizarea obligațiilor de raportare privind amplasamentele și accidentele majore. În plus, Biroul de pericole de accidente majore al Centrului Comun de Cercetare va continua să ofere sprijin științific și tehnic statelor membre, în special în cadrul grupului de lucru tehnic privind inspecțiile și programul său de vizite comune reciproce.

Prezentul raport prezintă cele mai recente date colectate și își propune să ofere informații obiective cu privire la starea efectivă de funcționare a Directivei Seveso-III și cu privire la progresele realizate în lumina obiectivelor sale. Împreună cu informațiile care vor fi furnizate în viitorul raport pentru perioada 2019-2022, acesta va permite Comisiei să evalueze necesitatea de a revizui domeniul de aplicare a directivei în 2023, astfel cum se prevede la articolul 29 alineatul (1).