În momentul de față, dat fiind numărul mare de noi priorități politice cu consecințe bugetare și în lumina retragerii Regatului Unit din UE, trebuie să se acorde o atenție deosebită arhitecturii sistemului de resurse proprii. În plus, digitalizarea, globalizarea și alte evoluții economice lansează tot atâtea provocări pentru autoritățile statistice naționale. Prin urmare, sunt de așteptat revizuiri mai ample și mai frecvente ale datelor privind „venitul național brut”, astfel încât veniturile naționale ale diferitelor economii să fie reflectate în mod corespunzător. În contextul general al impozitării, integrarea pieței, libera circulație a capitalurilor și importanța tot mai mare a activelor necorporale au ridicat semne de întrebare cu privire la cât de adecvate sunt cadrele fiscale naționale pentru a răspunde în mod corect evoluțiilor înregistrate în aceste domenii. În sfârșit, schimbările climatice și poluarea mediului generează externalități negative care necesită un răspuns la nivelul UE, dacă nu chiar la nivel mondial.

Propunerea privind cadrul financiar multianual pentru următoarea perioadă oferă ocazia de a moderniza cadrul financiar al UE. Astfel cum se indică în Comunicarea intitulată „Un buget modern pentru o Uniune care protejează, capacitează și apără: Cadrul financiar multianual pentru perioada 2021-2027”, Uniunea se confruntă cu necesitatea finanțării noilor sale priorități și a unor noi bunuri publice europene. În același timp, evoluțiile economice și globalizarea lansează noi provocări la adresa sistemelor fiscale naționale și au fost lansate noi politici care pot fi consolidate prin prevederea de stimulente financiare la nivelul UE. În plus, numeroase voci au solicitat o reformă a componentei de venituri a bugetului prin care aceasta să devină mai clară, mai echitabilă și mai transparentă.

Comisia propune introducerea a trei noi categorii de resurse proprii. Fiecare dintre acestea are propriile meritele și justificări, iar faptul că sunt propuse sub forma unui pachet de măsuri prezintă avantaje suplimentare.

În prezent, veniturile generate de resursa proprie simplificată bazată pe taxa pe valoarea adăugată care sunt vărsate la bugetul UE sunt în valoare de aproximativ 15-20 miliarde EUR pe an, nivel care ar putea fi menținut după introducerea calculului simplificat, prin ajustarea în consecință, în sens crescător, a coeficientului de apel.

Simplificarea propusă are la bază următoarele principii: (i) punerea accentului pe produsele și serviciile impozabile la cota standard; (ii) optimizarea procedurii de calculare a bazei TVA și (iii) aplicarea unui coeficient uniform de apel la baza impozitată la cota standard. Această nouă abordare dă curs solicitării Parlamentului European și a Curții de Conturi Europene de a asigura o apropiere mai strânsă între resursa proprie și baza reală a taxei pe valoarea adăugată și de a simplifica în mod notabil calculele, ceea ce va conduce la un grad mai mare de transparență și de responsabilitate. Resursa proprie simplificată bazată pe taxa pe valoarea adăugată va fi pe deplin compatibilă cu propunerea Comisiei referitoare la un plan de acțiune privind taxa pe valoarea adăugată și cu propunerile ulterioare.

Pentru a menține neschimbate suficiența, stabilitatea și previzibilitatea veniturilor, contribuția bazată pe venitul național brut ar trebui să reprezinte în continuare resursa de „echilibrare”, și anume postul bugetar de venituri al cărui coeficient de apel este ajustat în funcție de totalul veniturilor necesare pentru acoperirea cheltuielilor după ce sunt luate în calcul celelalte venituri și resurse proprii. În mod implicit, resursa bazată pe venitul național brut garantează în orice situație echilibrul ex ante al bugetului general al Uniunii, și anume la momentul adoptării acestuia. Un pachet de resurse proprii va accentua rolul de echilibrare îndeplinit de venitul național brut și va asigura o repartizare echitabilă a sarcinii între statele membre.

3.2.Resursa proprie bazată pe sistemul UE de comercializare a certificatelor de emisii

Prin sistemul său de comercializare a certificatelor de emisii, Uniunea a creat un instrument comun de combatere a schimbărilor climatice. Sistemul UE de comercializare a certificatelor de emisii este strâns legat de obiectivele comune privind clima, de strategiile de atenuare a schimbărilor climatice și de angajamentele internaționale din acest domeniu și transmite același semnal privind prețul carbonului sectoarelor vizate din statele membre. Sistemul UE de comercializare a certificatelor de emisii este armonizat la nivelul Uniunii, iar veniturile sunt vărsate la bugetele naționale.

Se propune ca sistemul UE de comercializare a certificatelor de emisii să contribuie la bugetul Uniunii ca resursă proprie. Acest lucru ar presupune alocarea la bugetul UE a unui procent de 20 % din anumite venituri provenite din totalul certificatelor disponibile în vederea licitării.

O parte importantă a veniturilor generate de sistemul UE de comercializare a certificatelor de emisii în statele membre cu venituri mai scăzute provine din licitarea certificatelor redistribuite din motive de solidaritate, dezvoltare și interconectare. Din motive de echitate, aceste certificate redistribuite nu vor fi supuse contribuției la resursele proprii. În plus, Directiva privind schema de comercializare a certificatelor de emisii, în versiunea sa revizuită, stabilește un fond pentru inovare, menit să sprijine dezvoltarea de tehnologii de vârf, și un fond pentru modernizare, destinat modernizării sectorului energetic din statele membre cu venituri mai scăzute. Nici suma alocată pentru finanțarea fondului pentru inovare și a fondului pentru modernizare nu va fi supusă contribuției la resursele proprii. Cu toate acestea, certificatele disponibile pentru licitare pe care un stat membru le poate aloca cu titlu gratuit sectorului energetic ar trebui să fie luate în calcul la contribuția la resursele proprii, astfel încât decizia de a recurge sau nu la această opțiune să fie bine fundamentată economic.

Potrivit estimărilor, veniturile medii anuale ar varia între 1,2 și 3,0 miliarde EUR, în funcție de prețul de piață al certificatelor sistemului de comercializare al UE. De asemenea, aceste venituri ar putea varia și în funcție de volumul anual de certificate scoase la licitație, care depinde, printre altele, de funcționarea rezervei pentru stabilitatea pieței aferente sistemului de comercializare a certificatelor de emisii.

3.3.O resursă proprie bazată pe deșeurile de ambalaje din plastic

La 18 ianuarie 2018, Comisia a adoptat Strategia europeană pentru materialele plastice într-o economie circulară. Această strategie va contribui la rezolvarea problemelor de mediu, în special prin îmbunătățirea aspectelor economice legate de reciclarea materialelor plastice și de reducerea cantității de plastic este dispersată în mediul înconjurător. De asemenea, strategia urmărește să sporească durabilitatea materialelor plastice și să stimuleze și să recompenseze, în paralel, inovarea, competitivitatea și crearea de locuri de muncă. Comunicarea a indicat că prevederea unor măsuri de natură fiscală ar putea încuraja dezvoltarea unor comportamente ecologice. La 22 martie 2018, Comisia a organizat o masă rotundă cu părțile interesate pentru a discuta modul în care bugetul UE poate contribui la Strategia privind materialele plastice. În general, participanții au fost de acord cu privire la necesitatea de a reduce poluarea cu materiale plastice, utilizându-se diferite mijloace. Introducerea, la nivelul UE, a unei noi taxe în acest sens ar fi problematică din perspectiva competitivității și a subsidiarității; în același timp, a existat un larg consens cu privire la rolul pe care l-ar putea îndeplini bugetul UE în rezolvarea acestei probleme.

Contribuția propusă la resursele proprii ar fi direct proporțională cu cantitatea de deșeuri de ambalaje din plastic care nu sunt reciclate produse în fiecare stat membru. Astfel, contribuția va acționa ca un stimulent, încurajând statele membre să reducă aceste fluxuri de deșeuri. Prin această măsură, bugetul UE ar urma să contribuie la îndeplinirea obiectivelor Strategiei privind materialele plastice și a obiectivelor legate de economia circulară.

Contribuția la resursele proprii ar urma să fie direct proporțională cu cantitatea de deșeuri de ambalaje din plastic nereciclate raportată anual către Eurostat. Contribuțiile statelor membre la resursele proprii ar urma să fie calculate prin aplicarea unui coeficient de apel de 0,80 EUR/kg la această cantitate, ceea ce ar putea genera aproximativ 7 miliarde EUR pe an.

3.4.Modificările prevăzute ale structurii finanțării UE până în 2027

Comparația dintre structura veniturilor în forma sa din 2018 și structura veniturilor în decursul perioadei 2021-2027 evidențiază elementele de continuitate, precum și elementele novatoare din propunerea Comisiei. În cadrul sistemului actual, în funcție de exercițiu și de etapa din ciclul bugetar anual, resursele proprii bazate pe venitul național brut acoperă între două treimi și trei sferturi din totalul veniturilor. Odată ce modificările propuse vor fi puse în aplicare, se preconizează că vor fi acoperite între 50 % și 60 % din totalul veniturilor.

Evoluția prevăzută a structurii finanțării UE

Bugetul 2018 Media estimată 2021­2027 Miliarde EUR % din veniturile totale Miliarde EUR % din veniturile totale Resurse proprii tradiționale 23 15,8 % 26 15 % Contribuțiile naționale actuale din care 120 82,9 % 128 72 % Resursa proprie (reformată) bazată pe taxa pe valoarea adăugată 17 11,9 % 25 14 % Resursa proprie bazată pe venitul național brut 103 71,0 % 103 58 % Noi resurse proprii din care - 22 12 % Resursa proprie bazată pe baza fiscală consolidată comună a societăților - - 12 6 % Resursa proprie bazată pe sistemul UE de comercializare a certificatelor de emisii - - 3 2 % Resursa proprie bazată pe deșeurile de ambalaje din plastic - - 7 4 % Resurse proprii totale 143 98,7 % 176 99 % Alte venituri decât resursele proprii 2 1,3 % 2 1 % Total venituri 145 100,0 % 178 100 %

Sumele pentru perioada 2021-2027 se bazează pe coeficienții de apel aplicabili, stabiliți în Propunerea de regulament al Consiliului de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a sistemului de resurse proprii ale Uniunii Europene [COM(2018) 327, articolul 1].

4.Stabilirea principiului conform căruia veniturile viitoare care rezultă din politicile UE ar trebui să fie vărsate la bugetul UE

Mai există, în plus, o serie de venituri de alte tipuri care, deși nu intră sub incidența prezentei decizii, constituie totuși o sursă suplimentară de venituri bugetare care s-ar putea dovedi interesantă și ar trebui luată în considerare la conceperea programelor și a politicilor pentru următoarea perioadă a cadrului financiar.

Meritele „veniturilor de alte tipuri” sunt relativ importante atunci când sunt evaluate în raport cu cele mai multe dintre criteriile tradiționale, cu excepția criteriilor de „suficiență” și „stabilitate”. Aceste venituri sunt strâns corelate cu politicile și cu competențele juridice ale UE, sunt ușor de administrat și, dacă sunt alocate într-un anumit scop, nu implică excluderea cheltuielilor aflate sub plafoanele cadrului financiar multianual sau a resurselor proprii aflate sub plafonul resurselor proprii. În plus, dat fiind că nu sunt transferate de la trezoreriile naționale, acestea nu sunt incluse în contribuțiile naționale care ar fi integrate în soldurile bugetare operaționale și constituie, astfel, o „veritabilă” sursă independentă de venit pentru UE.

În principiu, ar trebui ca veniturile generate în mod direct de punerea în aplicare a politicilor UE și de asigurarea respectării normelor comune la nivelul Uniunii să ajungă în mod automat la bugetul UE. Un exemplu de venituri care ar putea ajunge la bugetul UE în temeiul altor acte juridice decât Decizia privind resursele proprii sau dispozițiile privind armonizarea fiscală îl constituie sistemul european de informații și de autorizare privind călătoriile (ETIAS). Propunerea Comisiei prevede că taxele care trebuie plătite de vizitatorii din țări terțe la intrarea în zona Schengen constituie venituri alocate (pentru a autoriza credite suplimentare la liniile bugetare corespunzătoare). Aceste venituri vor asigura o finanțare suplimentară pentru costurile operaționale ale sistemului european de informații și de autorizare privind călătoriile și vor contribui sub alte forme bugetul general. Veniturile alocate nu vor fi deduse din plafonul resurselor proprii, deoarece acestea nu vor aduce atingere bugetelor naționale. Veniturile de alte tipuri sau „diverse” care nu sunt alocate într-un anumit scop, ci sunt înscrise ca venituri generale (cum ar fi amenzile sau dobânzile de penalizare) vor conduce la reduceri ale contribuțiilor naționale bazate pe venitul național brut.

5.Eliminarea treptată a corecțiilor

Mai multe state membre au beneficiat de un sistem complex de corecții și rabaturi. justificate în ceea ce mai parte de motive istorice. Summitul de la Fontainebleau din iunie 1984 a recunoscut că „orice stat membru a cărui contribuție bugetară este excesivă în raport cu prosperitatea sa relativă poate beneficia de o corecție la momentul potrivit”. Cel mai important dintre aceste mecanisme a fost corecția în favoarea Regatului Unit, care a fost justificată în urmă cu 34 ani din motive de echitate.