Propunere de REGULAMENT DE PUNERE ÎN APLICARE AL CONSILIULUI de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din India, Taiwan și Thailanda, ca urmare a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, și de încheiere a unei proceduri de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor privind importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din Indonezia și Malaysia /* COM/2013/0234 final - 2013/0122 (NLE) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Motivele și obiectivele propunerii Prezenta propunere se referă la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene, („regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatele (2) și (4) și articolul 11 alineatul (2), în cadrul reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor referitoare la taxa antidumping în vigoare aplicată importurilor de anumite tipuri de polietilen tereftalat originar din India, Indonezia, Malaysia, Taiwan și Thailanda. Contextul general Prezenta propunere este făcută în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază și este rezultatul unei anchete care a fost realizată în conformitate cu cerințele de fond și de procedură stabilite în regulamentul de bază. Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii Prin Regulamentul (CE) nr. 2604/2000, Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat („PET”) originar din India, Indonezia, Malaysia, Taiwan și Thailanda. Ca urmare a unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 192/2007, a impus o taxă antidumping definitivă pentru o perioadă suplimentară de cinci ani. Măsurile antidumping au fost modificate ulterior prin Regulamentul 1286/2008 al Consiliului în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene („regulamentul de bază antisubvenții”). O reexaminare intermediară ulterioară în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază a modificat măsurile în vigoare prin Regulamentul de punere în aplicare nr. 906/2011 al Consiliului. Prin Decizia 2000/745/CE, cu modificările ulterioare, Comisia a acceptat angajamente stabilind un preț minim de import oferite de trei producători‑exportatori din India. În paralel cu măsurile împotriva țărilor în cauză, există taxe antidumping împotriva importurilor de PET originar din China (prelungite în noiembrie 2010), iar din septembrie 2010 sunt în vigoare măsuri compensatorii împotriva importurilor de PET originar din Iran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite. Anchetele antidumping și antisubvenții împotriva Sultanatului Oman și a Arabiei Saudite au fost încheiate în 2011 ca urmare a retragerii plângerii. Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii Nu este cazul. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Consultarea părților interesate Părțile interesate vizate de procedură au avut posibilitatea de a-și apăra interesele pe parcursul anchetei, în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază. Obținerea și utilizarea expertizei Nu a fost nevoie de expertiză externă. Evaluarea impactului Prezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază. Regulamentul de bază nu prevede o evaluare generală a impactului, dar conține o listă exhaustivă de condiții care trebuie evaluate. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Rezumatul acțiunii propuse La 24 februarie 2012, Comisia a anunțat printr-un aviz, publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor antidumping aplicabile importurilor de anumite tipuri de polietilen tereftalat originar din India, Indonezia, Malaysia, Taiwan și Thailanda. Reexaminarea a fost deschisă în urma unei cereri depuse de Comitetul Producătorilor de Polietilen Tereftalat din Europa (CPME), în numele unor producători din Uniune care reprezintă aproape 95% din producția de anumite tipuri de polietilen tereftalat din Uniune. În ceea ce privește India, Taiwan și Thailanda, ancheta de reexaminare a constatat dumpingul continuu al produselor în cauză, ceea ce înseamnă că prejudiciul pentru industria din Uniune ar continua în cazul în care s-ar renunța la măsurile antidumping. S-a stabilit, de asemenea, că menținerea măsurilor nu ar fi împotriva interesului Uniunii. În ceea ce privește Indonezia și Malaysia, s-a ajuns la concluzia că nu este probabil ca importurile în Uniune din țările în cauză să se reia în cantități prejudiciabile la prețuri de dumping către piața Uniunii, pe termen scurt și mediu, în cazul în care măsurile vor fi lăsate să expire. Prin urmare, se recomandă adoptarea de către Consiliu a propunerii de regulament alăturate, în vederea extinderii măsurilor existente pentru India, Taiwan și Thailanda și abrogării măsurilor pentru Indonezia și Malaysia. Temei juridic Prezenta propunere se referă la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene. Principiul subsidiarității Propunerea intră în sfera competenței exclusive a Uniunii Europene. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică. Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive: Tipul acțiunii este descris în regulamentul de bază menționat anterior și exclude luarea de decizii la nivel național. Nu este necesară indicarea modului de reducere la minimum a sarcinii financiare și administrative care revine Uniunii, guvernelor naționale, autorităților regionale și locale, operatorilor economici și cetățenilor sau de asigurare a proporționalității acesteia cu obiectivul propunerii. Alegerea instrumentelor Instrumente propuse: regulament. Alte mijloace nu ar fi adecvate din următorul motiv: regulamentul de bază nu prevede opțiuni alternative. 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE Propunerea nu are nicio implicație asupra bugetului Uniunii. 2013/0122 (NLE) Propunere de REGULAMENT DE PUNERE ÎN APLICARE AL CONSILIULUI de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din India, Taiwan și Thailanda, ca urmare a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, și de încheiere a unei proceduri de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor privind importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din Indonezia și Malaysia CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene[1] (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatele (2) și (4) și articolul 11 alineatul (2), având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea comitetului consultativ, întrucât: A. PROCEDURA 1. Anchetele precedente și măsurile în vigoare (1) Prin Regulamentul (CE) nr. 2604/2000[2] („ancheta inițială”), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat („PET”) originare, printre altele, din India, Indonezia, Malaysia, Taiwan și Thailanda („țările în cauză”). Regulamentul (CE) nr. 2604/2000 a fost modificat ulterior prin Regulamentul (CE) nr. 496/2002 al Consiliului[3], Regulamentul (CE) nr. 823/2004 al Consiliului[4], Regulamentul (CE) nr. 83/2005 al Consiliului[5] și Regulamentul (CE) nr. 1646/2005 al Consiliului[6]. (2) În urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor și a unei reexaminări intermediare parțiale, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 192/2007[7] („măsurile în vigoare”), a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare, printre altele, din India, Indonezia, Malaysia, Taiwan și Thailanda pentru o perioadă suplimentară de cinci ani. Regulamentul (CE) nr. 192/2007 a fost modificat ulterior prin Regulamentul (CE) nr. 1286/2008 al Consiliului[8], Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 906/2011 al Consiliului[9] și Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 295/2013 al Consiliului[10]. (3) Prin Decizia 2000/745/CE[11] și modificările ulterioare, Comisia a acceptat angajamente stabilind un preț minim de import oferite de producători‑exportatori din India și Indonezia. 2. Măsuri compensatorii în vigoare (4) Prin Regulamentul (CE) nr. 2603/2000[12], Consiliul a instituit o taxă compensatorie definitivă la importurile de PET originar din India, Malaysia și Thailanda. Ca urmare a unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 193/2007[13], a impus o taxă compensatorie definitivă la importurile originare din India pentru o perioadă suplimentară de cinci ani („măsurile compensatorii în vigoare”). 3. Cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor (5) În urma publicării unui aviz de expirare iminentă[14] a măsurilor antidumping în vigoare, Comisia a primit, la 25 noiembrie 2011, o cerere de deschidere a unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor respective, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Cererea a fost depusă de Comitetul Producătorilor de Polietilen Tereftalat din Europa („solicitantul”) în numele unor producători care reprezintă aproximativ 95% din producția de anumite tipuri de polietilen tereftalat din Uniune. (6) Cererea s-a bazat pe faptul că expirarea măsurilor ar conduce probabil la continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului pentru industria Uniunii. 4. Deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor (7) Constatând, după consultarea Comitetului consultativ, existența unor dovezi suficiente pentru deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, Comisia a anunțat la 24 februarie 2012, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene[15] („avizul de deschidere”), deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. 5. Ancheta paralelă (8) La 24 februarie 2012, Comisia a anunțat, de asemenea, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene[16] , deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 18 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009[17] („regulamentul de bază antisubvenții”) pentru măsurile compensatorii în vigoare cu privire la importurile de anumite tipuri de PET originare din India. 6. Ancheta 6.1. Perioada anchetei de reexaminare și perioada examinată (9) Ancheta privind probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2011 și 31 decembrie 2011 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). Analiza tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității unei continuări sau reapariții a prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2008 și sfârșitul PAR (denumită în continuare „perioada examinată”). 6.2. Părțile vizate de anchetă (10) Comisia a anunțat oficial solicitantul, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori din țările în cauză, importatorii neafiliați, utilizatorii cunoscuți ca fiind interesați, precum și reprezentanții țărilor în cauză despre deschiderea reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor. (11) Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și face cunoscute în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere. Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat acest lucru și care au demonstrat că există motive speciale care justifică audierea. (12) Având în vedere numărul aparent ridicat de producători-exportatori din India, Indonezia, Malaysia, Taiwan și Thailanda, precum și de importatori neafiliați, s-a considerat necesar să se stabilească dacă ar trebui folosită metoda eșantionării, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Pentru a permite Comisiei să stabilească dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, să selecteze un eșantion, s-a solicitat părților menționate anterior să se facă cunoscute în termen de 15 zile de la deschiderea reexaminării și să furnizeze Comisiei informațiile solicitate în avizul de deschidere. (13) În ceea ce privește selectarea eșantioanelor de producători-exportatori, șapte producători-exportatori cunoscuți din India au fost contactați. Șapte producători‑exportatori au răspuns și și-au exprimat dorința de a fi incluși în eșantion. Pe baza volumului exporturilor acestora către Uniune, a fost selectat un eșantion format din trei producători-exportatori indieni. (14) Au fost contactați cinci producători-exportatori cunoscuți din Indonezia. Cu toate acestea, niciun producător-exportator din Indonezia nu și-a exprimat voința de a coopera la anchetă. În consecință, toți producătorii-exportatori cunoscuți și toate autoritățile din Indonezia au fost informate că constatările în ceea ce privește Indonezia se vor baza pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. (15) Au fost contactați doi producători-exportatori cunoscuți din Malaysia. Doar un producător-exportator a răspuns la chestionar și și-a exprimat dorința de a fi inclus în eșantion. Prin urmare, s-a decis că eșantionarea nu este necesară în ceea ce privește producătorii-exportatori din Malaysia. Toți ceilalți producători-exportatori cunoscuți și toate autoritățile din Malaysia au fost informate că constatările în ceea ce privește producătorii-exportatori care nu au cooperat se vor baza pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. (16) Au fost contactați șase producători-exportatori cunoscuți din Taiwan și o asociație de producători-exportatori. Niciun producător-exportator din Taiwan nu și-a exprimat dorința de a fi inclus în eșantion. Toți producătorii cunoscuți, inclusiv asociația lor reprezentativă, precum și autoritățile din Taiwan, au fost informate că constatările privind Taiwan se vor baza pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. (17) Au fost contactați nouă producători-exportatori cunoscuți din Thailanda. Doar un producător-exportator a răspuns la chestionar și și-a exprimat dorința de a fi inclus în eșantion. Prin urmare, s-a decis că eșantionarea nu este necesară în ceea ce privește producătorii-exportatori din Thailanda. Toți ceilalți producători-exportatori cunoscuți și toate autoritățile din Thailanda au fost informate că constatările în ceea ce privește producătorii-exportatori care nu au cooperat se vor baza pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. (18) Comisia a anunțat în avizul de deschidere că a selecționat provizoriu un eșantion de producători din Uniune. Eșantionul cuprindea patru societăți, din cei treisprezece producători din Uniune care erau cunoscuți înainte de deschiderea anchetei, selectate pe baza celui mai mare volum reprezentativ al producției și al vânzărilor care ar putea face în mod rezonabil obiectul anchetei în intervalul de timp disponibil. Eșantionul reprezenta peste 50% din producția și vânzările totale estimate la nivelul Uniunii în cursul PAR. Părțile interesate au fost invitate să consulte dosarul și să-și prezinte observațiile cu privire la oportunitatea acestei alegeri în termen de 15 de zile de la data publicării avizului de deschidere. Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat acest lucru și care au demonstrat că există motive speciale care justifică audierea. (19) Anumite părți interesate au formulat obiecții cu privire la eșantionarea producătorilor din Uniune. Aceste părți au susținut că: (i) Comisia nu ar trebui să se recurgă la eșantionare, în special deoarece eșantionarea nu a fost utilizată în ancheta anterioară; (ii) metoda utilizată pentru selectarea eșantionului „confundă trei etape distincte”, și anume sprijinul pentru deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, definirea industriei din Uniune și eșantionarea; (iii) eșantionul provizoriu a fost stabilit pe baza unor informații incorecte și incomplete; (iv) eșantionul provizoriu selectat nu este reprezentativ deoarece el include entități, și nu grupuri; de asemenea, s-a afirmat că includerea unei societăți care a realizat cesionări de active și a altei societăți care a efectuat vânzări către părți afiliate afectează reprezentativitatea eșantionului. (20) Argumentelor aduse de părți li s-a răspuns după cum urmează: – Decizia de a utiliza un eșantion se ia pentru fiecare anchetă în mod independent, în funcție de circumstanțele specifice ale fiecărui caz, iar articolul 11 alineatul (9) din regulamentul de bază nu guvernează utilizarea unui astfel de eșantion pentru stabilirea prejudiciului în contextul reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor. Spre deosebire de anchetele anterioare, în cadrul cărora a fost posibilă anchetarea tuturor societăților care s-au prezentat și au cooperat, Comisia a considerat în prezenta reexaminare că, având în vedere numărul ridicat al producătorilor din Uniune, anchetarea tuturor acestora în intervalul de timp disponibil nu era realizabilă și că, prin urmare, condițiile prevăzute de articolul 17 erau îndeplinite. – Comisia nu a „confundat” definirea sprijinului pentru deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor, definirea industriei din Uniune și selectarea eșantionului provizoriu, întrucât aceste etape au rămas independente, iar deciziile în legătură cu fiecare dintre ele au fost luate separat. Nu s-a demonstrat în ce măsură utilizarea datelor privind producția și vânzările furnizate de producătorii din Uniune în contextul examinării sprijinului pentru deschiderea unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor a afectat reprezentativitatea eșantionului. – Eșantionul a fost constituit pe baza informațiilor disponibile la momentul selectării, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Reprezentativitatea eșantionului a fost revizuită în urma observațiilor formulate de părți cu privire la datele referitoare la societăți specifice. Niciuna dintre observațiile formulate nu a fost considerată justificată. – Astfel cum se cere la articolul 17 din regulamentul de bază, eșantionul a fost stabilit pe baza celui mai mare volum reprezentativ de producție și de vânzări care ar putea fi examinat în mod rezonabil în intervalul de timp disponibil. Entitățile care fac parte din grupuri mai mari în legătură cu care s-a constatat că își desfășoară activitatea independent față de alte filiale ale aceluiași grup au fost considerate reprezentative pentru industria din Uniune și, prin urmare, nu a existat necesitatea de a include în anchetă întregul grup, în ansamblu. În același timp, societățile au fost incluse în eșantion ca entități economice, asigurându-se faptul că toate datele relevante puteau fi verificate. În plus, cesionările și existența vânzărilor către părți afiliate au constituit caracteristici ale sectorului în perioada examinată și, prin urmare, nu s-a considerat că aceste elemente au afectat reprezentativitatea eșantionului. (21) În urma comunicării faptelor și considerentelor esențiale („comunicarea”), părțile au reiterat argumentele menționate, care au fost deja abordate. (22) Cei trei producători-exportatori indieni incluși în eșantion, singurul producător‑exportator malaysian și singurul producător-exportator thailandez care și‑au exprimat dorința de a fi incluși în eșantion au trimis răspunsuri la chestionar. Cu toate acestea, răspunsul la chestionar oferit de un producător indian inclus în eșantion a arătat că acesta nu a exportat produsul în cauză decât în volume nesemnificative în cursul PAR și, prin urmare, vizitele de verificare au fost, în cele din urmă, realizate doar la ceilalți doi producători-exportatori care reprezentau împreună 99% din volumul importurilor totale din India în Uniune în cursul PAR. (23) În urma comunicării, un producător indian care a cooperat a solicitat calcularea marjei sale de dumping. În acest sens, a fost reconfirmat faptul că exporturile companiei respective au fost nesemnificative și, prin urmare, nu au avut un impact asupra determinării probabilității continuării sau a reapariției dumpingului în cadrul prezentei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor. Prin urmare, această solicitare a fost respinsă. (24) Eșantionarea importatorilor neafiliați a fost prevăzută în avizul de deschidere. Niciunul dintre cei douăzeci și patru de importatori neafiliați contactați nu a cooperat în cadrul prezentei anchete. (25) Toți cei cinci furnizori de materii prime cunoscuți au fost contactați în momentul deschiderii anchetei și au primit chestionarul relevant. Doi furnizori au răspuns la chestionar. (26) În momentul deschiderii anchetei au fost contactați toți utilizatorii cunoscuți și toate asociațiile de utilizatori cunoscute. Șaptesprezece utilizatori au răspuns la chestionar. Douăzeci de asociații de utilizatori din 16 state membre s-au făcut cunoscute și au transmis observații. (27) Verificarea informațiilor primite (28) Comisia a cercetat și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru a determina probabilitatea continuării sau a reapariției dumpingului și a prejudiciului rezultant, precum și interesul Uniunii. Au fost efectuate vizite de verificare la sediile următoarelor părți interesate: (a) Producători din Uniune – Indorama Polymers Europe, UAB, Țările de Jos – Equipolymers, Italia, Germania – Neo Group, UAB, Lituania – Novapet SA, Spania (b) Producători-exportatori din India: – Dhunseri Petrochem & Tea Ltd, Kolkata; – Reliance Industries Ltd, Navi Mumbai; (c) Producător din Malaysia: – MPI Polyester Industries Sdn Bhd, Shah Alam, Selangor; (d) Producător din Thailanda: – Indorama Polymers Pcl, Bangkok; (e) Utilizatori din Uniune – Coca-Cola Europe, Belgia; – Nestlé Waters France, Franța. B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR 1. Produsul în cauză (29) Produsul care face obiectul prezentei reexaminări este același cu cel definit în reexaminarea anterioară efectuată în perspectiva expirării măsurilor realizată în 2007 menționată anterior în considerentul 2, și anume polietilen tereftalat cu un indice de viscozitate de minimum 78 ml/g, în conformitate cu standardul ISO 1628-5, încadrat în prezent la codul NC 3907 60 20 și originar din India, Indonezia, Malaysia, Taiwan și Thailanda. 2. Produsul similar (30) La fel ca în ancheta inițială și în ancheta de reexaminare, s-a constatat că produsul vizat și PET produs și vândut pe piețele interne din țările în cauză, precum și PET produs și vândut în Uniune de către producătorii din Uniune au aceleași caracteristici fizice și chimice de bază și aceleași întrebuințări fizice și chimice de bază și sunt destinate acelorași utilizări. Prin urmare, aceste produse au fost considerate produse similare, în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază. C. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU REAPARIȚIEI DUMPINGULUI 3. Observații preliminare (31) În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă este probabil ca expirarea măsurilor existente să determine continuarea sau reapariția dumpingului. (32) În cazul lipsei cooperării, precum în cazul Indoneziei și al Taiwan, a trebuit să se utilizeze datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. În ceea ce privește Malaysia și Thailanda, au fost utilizate informațiile furnizate de societățile care au cooperat, precum și datele disponibile. (33) În cursul PAR, volumul total al importurilor de produs în cauză originar din țările în cauză conform Eurostat s-au ridicat la 126 500 tone, reprezentând 4,5% din cota de piață a Uniunii. (34) În ceea ce privește dezvoltarea capacității de producție și consumul intern din țările în cauză, a fost utilizat un raport de studii de piață inclus în cerere, precum și informațiile accesibile publicului, cum ar fi profilurile societăților publicate pe internet și răspunsurile la chestionar verificate primite din partea societăților care au cooperat. 4. India 4.1. Observații preliminare (35) Astfel cum s-a menționat mai sus, șapte producători-exportatori indieni au cooperat și trei dintre aceștia au fost selectați pentru eșantion. Având în vedere că s-a constatat că una dintre societățile incluse în eșantion a exportat doar volume nesemnificative ale produsului în cauză în cursul PAR, vizitele de verificare au fost, în cele din urmă, realizate doar la ceilalți doi producători-exportatori care reprezentau împreună 99% din volumul importurilor totale din India în Uniune în cursul PAR. (36) În cursul PAR, importurile din India totale s-au ridicat la 97 000 tone care reprezintă 76% din totalul importurilor din țările care fac obiectul reexaminării actuale și 3,4% din cota de piață a Uniunii. Cei doi producători-exportatori indieni incluși în eșantion făceau obiectul unui angajament și s-au dovedit a respecta prețul minim de import („PMI”) în cursul PAR. Deoarece acești doi producători au reprezentat aproape totalitatea exporturilor din India, cota lor de piață a corespuns aproape exact întregii cote de piață a Indiei. 4.2. Importurile care au făcut obiectul unui dumping în cursul PAR 4.2.1. Valoarea normală (37) În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a stabilit întâi pentru fiecare producător-exportator indian inclus în eșantion dacă vânzările totale de produs similar către clienți independenți sunt reprezentative, adică dacă volumul total al unor astfel de vânzări reprezintă cel puțin 5% din volumul total al vânzărilor la export corespunzătoare către Uniune. (38) Ulterior, s-au identificat acele tipuri de produs similar vândute pe piața internă de către producătorii‑exportatori, cu vânzări interne globale reprezentative, care sunt identice sau direct comparabile cu tipurile de produse vândute la export către Uniune. (39) Comisia a examinat apoi dacă vânzările interne ale fiecărui producător-exportator cooperant sunt reprezentative pentru fiecare tip de produs, adică dacă vânzările interne ale fiecărui tip de produs reprezintă cel puțin 5% din volumul vânzărilor aceluiași tip de produs către Uniune. Pentru tipurile de produs vândute în cantități reprezentative, s‑a examinat apoi dacă aceste vânzări au fost efectuate în cadrul unor operațiuni comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Examinarea s-a realizat prin stabilirea proporției de vânzări interne către clienți independenți de pe piața internă care erau profitabile pentru fiecare tip de produs în cauză exportat pe durata PAR. (40) Întrucât s-a constatat că vânzările interne ale tuturor tipurilor de produse au fost realizate în cantități suficiente și în cadrul unor operațiuni comerciale normale, valoarea normală a fost bazată pe prețul intern real, calculat sub forma unei medii ponderate a tuturor vânzărilor interne de acest tip efectuate în cursul PAR. 4.2.2. Preț de export (41) Întrucât toate vânzările la export ale produsului în cauză au fost realizate direct către clienți independenți din Uniune, prețul de export a fost stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază pe baza prețurilor efectiv plătite sau care trebuie plătite. 4.2.3. Comparația (42) Comparația între valoarea normală medie ponderată și prețul de export mediu ponderat a fost efectuată la nivelul franco fabrică și la același stadiu comercial. (43) În vederea asigurării unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, de diferențele constatate în ceea ce privește factorii care afectează prețurile și comparabilitatea acestora. În acest scop, s-a ținut cont în mod corespunzător, sub formă de ajustări, de diferențele de costuri în materie de transport, asigurare, manipulare, costuri financiare, costuri de ambalare și comisioane, precum și de rabaturi, în cazul în care s-a demonstrat că afectează comparabilitatea prețurilor. (44) Un producător-exportator a solicitat o ajustare, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (b) din regulamentul de bază, pe motiv că produsul similar ar avea deja incluse în preț taxele de import atunci când este destinat consumului în țara exportatoare, dar acestea sunt rambursate prin intermediul unui sistem de drawback al taxelor („SDT”) atunci când produsul se vinde la export către Uniune. Ancheta a arătat, totuși, că nu există nicio corelație între valoarea drawback a taxei, calculată ca un procent fix din valoarea FOB a produselor exportate și taxele achitate în mod efectiv pentru elementele de intrare importate conținute în produsul exportat. De fapt, s-a constatat că și exportatorii care își achiziționează toate elementele de intrare pe piața internă și, prin urmare, nu importă niciunul dintre elementele de intrare, sunt îndreptățiți să beneficieze de SDT. Prin urmare, argumentul a fost respins. 4.2.4. Marja de dumping (45) În conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază, valoarea normală medie ponderată în funcție de tip a fost comparată cu prețul de export mediu ponderat pentru tipul corespunzător de produs în cauză. Această comparație a arătat existența unui dumping care s-a ridicat la 4,8% și, respectiv, 6,6% pentru cei doi producători-exportatori incluși în eșantion care au exportat către UE în cursul PAR, deși ambele societăți au făcut obiectul unor angajamente de preț. (46) În urma comunicării, un producător-exportator a afirmat că nu este justificată calcularea marjei de dumping pe baza vânzărilor de pe piața internă corespunzătoare unei perioade de patru luni, în loc să se ia în considerare toate lunile din cursul PAR și a susținut că acest fapt a majorat în mod artificial marja de dumping corespunzătoare. Trebuie observat că, în contextul unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, acestea din urmă sunt fie menținute, fie abrogate, fără a putea fi modificate. În plus, prețurile de export corespunzătoare celor patru luni în cauză, anume câte o lună pentru fiecare trimestru, au fost comparate cu valoarea normală a prețurilor respective. Se concluzionează că s‑a asigurat o comparație corectă. Prin urmare, afirmația a fost respinsă. 4.3. Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor (47) Pe lângă stabilirea existenței dumpingului în cursul PAR, s-a examinat, de asemenea, probabilitatea unei continuări a dumpingului, în cazul în care se abrogă măsurile. (48) În acest sens, au fost analizate următoarele elemente: volumul și prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping din India, atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe, capacitatea de producție și supracapacitatea disponibilă pentru exporturi a producătorilor din India. (49) Analiza de mai jos se bazează în principal pe răspunsuri verificate la chestionar și pe studiul privind situația pieței ale cărui date au fost comparate cu informațiile disponibile publicului. 4.3.1. Volumul și prețurile importurilor din India care au făcut obiectul unui dumping (50) Importurile din India către Uniune s-au dublat în cursul perioadei examinate și au atins aproximativ 97 000 tone în cursul PAR, reprezentând 3,5% din consumul total al UE în cursul PAR. (51) Pe parcursul perioadei examinate, prețurile importurilor au fluctuat și au urmat aceleași tendințe ca prețurile de vânzare ale industriei din Uniune pe piața Uniunii. În ansamblu, prețurile importurilor au crescut între 2008 și PAR cu 29%. Nu s-a constatat nicio subcotare în cursul PAR. 4.3.2. Atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe (52) În cursul PAR, prețurile exporturilor din India către țările terțe au fost în general mai scăzute decât prețurile sale pe piața sa internă. Această diferență de preț s-a ridicat la 7,5% din nivelul prețului de export. (53) Prețurile exporturilor din India către țările terțe au fost în general sub nivelul prețurilor exporturilor din India către Uniune, fapt care sprijină concluzia că piața Uniunii este atractivă, întrucât ea poate genera profituri mai mari. Cu toate acestea, din cauza acestei diferențe în politica de prețuri, nu se poate exclude posibilitatea ca prețurile către Uniune să scadă și mai mult în cazul în care măsurile ar fi abrogate. (54) În urma comunicării, un producător-exportator a susținut că evaluarea atractivității pieței Uniunii a fost influențată de existența unui angajament care îi permitea să opereze exporturi numai atunci când prețurile erau ridicate. Cu toate acestea, dacă se compară prețul minim de import (PMI) impus de angajament cu prețurile franco fabrică la exporturile către Uniune în cele opt luni în care producătorul a operat exporturi către Uniune, se constată că prețul de export către Uniune a fost, în medie, semnificativ superior PMI, fapt ce indică doar o influență marginală a angajamentului asupra politicii de prețuri, dacă se admite existența unei astfel de influențe. Se concluzionează că simpla existență a unui angajament nu a modificat concluzia la care s‑a ajuns cu privire la atractivitatea pieței Uniunii. Prin urmare, acest argument a fost respins. (55) Capacitatea de producție și supracapacitatea disponibilă pentru exporturi a producătorilor din India (56) În cursul PAR, India a avut o capacitate de producție de 700 000-900 000 de tone, iar supracapacitatea de producție disponibilă pentru exporturi în raport cu cererea internă a fost de 200 000-300 000 de tone. (57) Conform informațiilor colectate în timpul anchetei, se așteaptă o creștere suplimentară a capacității indiene care ar ajunge astfel la 1 600 000-1 800 000 de tone până în 2014. Această creștere se preconizează că va fi mult mai pronunțată decât creșterea consumului pe piața internă. Prin urmare, se estimează că supracapacitatea în raport cu cererea internă va atinge circa 600 000-700 000 de tone în 2014, ceea ce ar reprezenta aproximativ 21-25% din consumul total din Uniune în cursul PAR. Se observă, de asemenea, că măsuri de protecție comercială împotriva Indiei sunt în vigoare în Turcia și Africa de Sud, fapt care implică o potențială reducere a piețelor care ar putea fi disponibile pentru exporturile din India. (58) Există o probabilitate ca exporturile către Uniune să crească în cazul în care măsurile sunt abrogate, având în vedere, în special, nivelul mai ridicat al prețurilor pe piața Uniunii și dimensiunea pieței, caracterizată de un consum ridicat. Pe de altă parte, nu se poate exclude faptul că producătorii-exportatori ar scădea prețurile lor de export către Uniune și mai mult și că dumpingul observat în cursul PAR ar fi, prin urmare, exacerbat. (59) Un producător-exportator a declarat că după 2014 capacitatea de producție disponibilă pentru exporturi din India va scădea, prin urmare situația actuală ar fi doar temporară. Se precizează că s‑a constatat că presupusa scădere a capacității disponibile pentru exporturi după 2014 corespunde proiecțiilor din cadrul raportului privind situația pieței. Prin urmare, s‑a concluzionat că această declarație nu este de natură să modifice analiza cu privire la evoluția capacităților disponibile pentru exporturi. În urma comunicării, un producător-exportator a susținut că este inevitabilă crearea unor supracapacități temporare importante disponibile pentru exporturi, întrucât, în general, creșterea capacității de producție se poate realiza numai în salturi substanțiale, având în vedere dimensiunile minime ale uzinelor moderne de PET. În replică la această remarcă, trebuie observat faptul că, în perioada cuprinsă între PAR și anul următor, s‑au înregistrat creșteri ale capacității de producție de cel puțin 150 000‑200 000 de tone. Prin urmare, motivul invocat nu poate justifica în întregime supracapacitatea disponibilă pentru exporturi menționată la considerentul 55 de mai sus. În orice caz, cauza invocată a supracapacității disponibile pentru exporturi nu este relevantă în acest context. Prin urmare, afirmația a fost respinsă. (60) Unele părți au susținut că supracapacitatea disponibilă pentru exporturi care se acumulează în India ar putea fi absorbită și de alte țări terțe și că, prin urmare, supracapacitatea disponibilă pentru exporturi calculată de Comisie nu a fost corect evaluată. Nu s‑a presupus sub nicio formă că supracapacitatea disponibilă pentru exporturi va fi integral direcționată către Uniune. Prin urmare, afirmația a fost respinsă. (61) Un producător-exportator a afirmat că Turcia și Africa de Sud reprezintă piețe de export cu o importanță destul de scăzută și a obiectat cu privire la interpretarea de către Comisie a existenței în aceste țări a unor măsuri de protecție comercială împotriva Indiei drept un indiciu asupra unui posibil dumping din partea Indiei cu privire la produsul în cauză pe piața Uniunii. Evaluarea Comisiei indică faptul că măsurile de protecție comercială existente în Turcia și Africa de Sud împotriva importurilor din India implică o potențială reducere a piețelor care ar putea fi disponibile pentru exporturile din India. În plus, dacă ar fi corectă afirmația conform căreia Turcia și Africa de Sud reprezintă piețe de export cu o importanță destul de scăzută, creșterea supracapacității din India ar implica posibilitatea creșterii exporturilor către Uniune chiar și în absența măsurilor de protecție comercială impuse de Turcia și Africa de Sud. Prin urmare, afirmația a fost respinsă. 4.3.3. Concluzie privind probabilitatea unei continuări a dumpingului (62) Pe baza celor de mai sus și, în special, având în vedere dumpingul continuu și supracapacitatea semnificativă disponibilă, se poate concluziona că volume semnificative de importuri din India sunt susceptibile de a fi direcționate către piața Uniunii la prețuri de dumping în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor și, prin urmare, există o probabilitate de continuare a dumpingului. 5. Indonezia 5.1. Observații preliminare (63) Niciunul dintre cei cinci producători‑exportatori indonezieni cunoscuți nu a cooperat la anchetă și, prin urmare, analiza probabilității de continuare a dumpingului se bazează pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. (64) În conformitate cu Eurostat, volumele importurilor din Indonezia pe durata PAR s-au ridicat la 253 tone, reprezentând aproape 0% din totalul importurilor din țările care fac obiectul reexaminării actuale și aproape 0% în ceea ce privește cota de piață a Uniunii. 5.2. Importurile care au făcut obiectul unui dumping în cursul PAR (65) Având în vedere lipsa de cooperare, pe baza elementelor din cererea de reexaminare, importurile din Indonezia au fost realizate la prețuri care fac obiectul unui dumping, cu o marjă de dumping de 10,8%. 5.3. Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor (66) Pe lângă stabilirea existenței dumpingului în cursul PAR, s-a examinat, de asemenea, probabilitatea unei continuări a dumpingului, în cazul în care se abrogă măsurile. (67) În acest sens, au fost analizate următoarele elemente: volumul și prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping din Indonezia, atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe, capacitatea de producție și supracapacitatea disponibilă pentru exporturi a producătorilor din Indonezia. 5.3.1. Volumul și prețurile importurilor din Indonezia care fac obiectul unui dumping (68) Importurile din Indonezia către Uniune au rămas la un nivel foarte scăzut în cursul întregii perioade examinate. Nu au fost efectuate importuri în 2008. În 2009, importurile s-au ridicat la aproximativ 400 de tone, au crescut în 2010 la aproximativ 1 000 de tone și au scăzut din nou la 253 tone în cursul PAR. Cota de piață corespunzătoare consumului total din Uniune de aceste importuri a fost aproape de 0% pe parcursul întregii perioade examinate. (69) În 2009 și 2010, prețurile importurilor indoneziene au fost, în medie, mai ridicate decât cele practicate de industria din Uniune pe piața Uniunii. În cursul PAR, deși prețul mediu de import indonezian a fost ușor mai mic decât cel al industriei din Uniune pe piața Uniunii, aceste niveluri ale prețurilor ar putea fi considerate similare. Nu s-a constatat nicio subcotare în cursul PAR. 5.3.2. Atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe (70) Informațiile din cererea de reexaminare și de pe site-ul internet privind statisticile oficiale ale comerțului indonezian au acoperit o gamă mai largă de produse decât produsul în cauză. Prin urmare, prețurile pe piețele de export ale țărilor terțe nu au putut fi stabilite cu exactitate. (71) Datorită lipsei de cooperare nu a fost posibil să se stabilească un preț pe piața internă. 5.3.3. Capacitatea de producție și supracapacitatea disponibilă pentru exporturi (72) Având în vedere că nu a existat cooperare din partea Indoneziei, evoluția capacității de producție și a cererii interne a fost stabilită pe baza datelor din cererea de reexaminare, care au fost modificate în urma declarației solicitantului care a fost primită în cursul anchetei și conform căreia singurul plan de creștere a capacității preconizat în cadrul cererii de reexaminare nu se va materializa. Datele modificate au fost comparate cu informații disponibile public, cum ar fi profilurile societăților publicate pe internet. Pe baza celor de mai sus, capacitatea de producție din Indonezia pare să rămână la același nivel în cursul întregii perioade examinate, la 400 000-600 000 de tone. Supracapacitatea disponibilă pentru exporturi în raport cu cererea internă în cursul perioadei examinate a scăzut continuu și a atins 65-70% din totalul capacității țarii în cursul PAR, reprezentând 9-11% din consumul total al UE. Nu este prevăzută nicio creștere a capacității până în 2014 cel puțin. În același timp, consumul în Indonezia se așteaptă să crească. În consecință, partea din capacitatea de producție disponibilă pentru exporturi este de așteptat să scadă și să reprezinte o parte foarte mică din consumul total din Uniune în cursul PAR. 5.3.4. Concluzie privind probabilitatea unei continuări a dumpingului (73) Având în vedere cele de mai sus, în special constatările privind evoluția preconizată a capacității, s-a considerat că nu există probabilitatea ca producătorii‑exportatori indonezieni să reînceapă să exporte cantități prejudiciabile la prețuri de dumping către piața Uniunii, pe termen scurt și mediu, în cazul în care măsurile ar fi abrogate. 6. Malaysia 6.1. Observații preliminare (74) Doar unul dintre cei doi producători-exportatori cunoscuți a cooperat la anchetă, dar s‑a constatat că nu exportase produsul către Uniune în cursul PAR. Acest producător a reprezentat aproximativ 20% din capacitatea totală de producție din Malaysia în cursul PAR. Informațiile furnizate de către producătorul cooperant din Malaysia au fost utilizate pentru analiza politicii prețurilor pe piața internă din Malaysia, precum și pe piețele altor țări terțe. (75) Constatările s-au bazat, de asemenea, pe datele disponibile în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, și anume pe cererea de reexaminare și pe informațiile disponibile public, cum ar fi profilurile societăților publicate pe internet. (76) În cursul PAR, importurile în Uniune din Malaysia s-au ridicat la 17 000 de tone, reprezentând 13% din importurile totale provenind din țările care fac obiectul reexaminării actuale și aproape 0,6% din cota de piață a Uniunii. 6.2. Importurile care au făcut obiectul unui dumping în cursul PAR (77) Pe baza cererii de reexaminare, importurile din Malaysia au fost efectuate la prețuri care fac obiectul unui dumping, cu o marjă de dumping de 6,7%. (78) Deoarece producătorul cooperant nu a exportat către Uniune în cursul PAR, nu a fost posibil să se calculeze o marjă de dumping pentru societatea respectivă. Cu toate acestea, valoarea normală a fost calculată pe baza vânzărilor sale interne, iar o comparație între această valoare normală și prețul importurilor din Malaysia către Uniune, astfel cum au fost raportate de Eurostat, oferă o valoare care este conformă cu marja de dumping menționată în considerentul 75. 6.3. Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor (79) Pe lângă stabilirea existenței dumpingului în cursul PAR, s-a examinat, de asemenea, probabilitatea unei continuări a dumpingului, în cazul în care se abrogă măsurile. (80) În acest sens, au fost analizate următoarele elemente: volumul și prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping din Malaysia, atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe, capacitatea de producție și supracapacitatea disponibilă pentru exporturi a producătorilor din Malaysia. 6.3.1. Volumul și prețurile importurilor din Malaysia care fac obiectul unui dumping (81) Importurile din Malaysia în Uniune au crescut în cursul perioadei examinate, de la aproximativ 8 000 de tone la 17 000 de tone, după o scădere semnificativă în 2009 și 2010. În ciuda creșterii globale a importurilor din Malaysia, cotele de piață au rămas aproape de 0%, cu excepția PAR, când au ajuns la 0,6%. (82) Pe parcursul perioadei examinate, prețurile de import au fluctuat și au urmat aceleași tendințe ca prețurile de vânzare ale industriei din Uniune pe piața Uniunii. În ansamblu, prețurile importurilor au crescut între 2008 și PAR cu 25%. Nu s-a constatat nicio subcotare în cursul PAR. 6.3.2. Atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe (83) În cursul PAR, producătorul-exportator cooperant a exportat 300-500 de tone de produs similar către alte țări terțe. Analiza acestor vânzări arată că, în cursul PAR, prețurile de export malaysiene către țări terțe au fost, în general, mai mari decât prețurile de pe piața sa internă. Această diferență de preț s-a ridicat la 5-10%. 6.3.3. Capacitatea de producție și supracapacitatea disponibilă pentru exporturi (84) Capacitatea totală de producție din Malaysia a fost de aproximativ 100 000-300 000 de tone în cursul PAR, pe baza cererii de reexaminare comparate cu informațiile disponibile public, cum ar fi profilurile societăților publicate pe internet. Supracapacitatea disponibilă pentru exporturi în raport cu cererea internă în cursul perioadei examinate a scăzut continuu și a atins aproximativ 52-55% din totalul capacității țarii în cursul PAR, reprezentând 3-4% din consumul total al UE. Conform acelorași surse, capacitatea de producție se prevede că va rămâne la acest nivel, cel puțin până în 2014, în timp ce consumul intern se așteaptă să crească. În consecință, partea din capacitatea de producție disponibilă pentru exporturi este de așteptat să scadă și să reprezinte 2-3% din consumul total din Uniune în cursul PAR. Prin urmare, nu este de așteptat ca volumul importurilor din Malaysia să crească în mod semnificativ în cazul abrogării măsurilor. 6.3.4. Concluzie privind probabilitatea unei continuări a dumpingului (85) Având în vedere cele de mai sus, în special concluziile privind evoluția preconizată a capacității, s-a considerat că nu există probabilitatea ca producătorii‑exportatori malaysieni să reînceapă să exporte cantități prejudiciabile la prețuri de dumping către piața Uniunii, pe termen scurt și mediu, în cazul în care măsurile ar fi abrogate. 7. Taiwan 7.1. Observații preliminare (86) Niciunul dintre cei patru producători-exportatori din Taiwan cunoscuți nu a cooperat la anchetă și, prin urmare, analiza probabilității de continuare a dumpingului se bazează pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. (87) În cursul PAR, volumul importurilor în Uniune provenite din Taiwan s-a ridicat la 12 000 de tone, reprezentând 9,7% din totalul importurilor din țările in țările care fac obiectul reexaminării actuale și aproape 0,4% din cota de piață a Uniunii. 7.2. Importurile care au făcut obiectul unui dumping în cursul PAR (88) Având în vedere lipsa de cooperare, pe baza elementelor din cererea de reexaminare, importurile din Taiwan au fost realizate la prețuri care fac obiectul unui dumping, cu o marjă de dumping de 12%. (89) În urma comunicării, unele părți au susținut că, pentru calculul marjei de dumping, Comisia ar fi trebuit să utilizeze prețul intern și prețul de export ale unui producător de PET din Taiwan care a solicitat o „reexaminare în ceea ce privește un nou exportator” în temeiul articolului 11 alineatul (4) din regulamentul de bază[18] pentru care perioada anchetei s‑a suprapus cu PAR corespunzătoare prezentei proceduri. Cu toate acestea, trebuie remarcat faptul că producătorul de PET în cauză nu a cooperat la această reexaminare în perspectiva expirării măsurilor. Informațiile furnizate în contextul unei anchete nu pot fi utilizate decât în scopul pentru care au fost solicitate. Prin urmare, informațiile obținute în cadrul „reexaminării în ceea ce privește un nou exportator” menționate nu pot fi utilizate în contextul actualei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor. În plus, producătorul menționat este cel mai mic producător de PET din Taiwan și exporturile sale către Uniune au reprezentat numai o cotă nesemnificativă din totalul exporturilor din Taiwan în cursul PAR. Prin urmare, afirmația a fost respinsă. S‑a afirmat că, în ansamblu, importurile din Taiwan în cursul PAR nu au făcut obiectul unui dumping. Cu toate acestea, se reamintește faptul că niciunul dintre producătorii-exportatori din Taiwan nu a cooperat, prin urmare nu a putut fi stabilit dumpingul pe baza datelor furnizate de acești producători-exportatori. Prin urmare, afirmația privind inexistența dumpingului nu a fost susținută de dovezi și a fost respinsă. 7.3. Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor (90) Pe lângă stabilirea existenței dumpingului în cursul PAR, s-a examinat, de asemenea, probabilitatea unei continuări a dumpingului, în cazul în care se abrogă măsurile. (91) În acest sens, au fost analizate următoarele elemente: volumul și prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping din Taiwan, atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe, capacitatea de producție și supracapacitatea disponibilă pentru exporturi a producătorilor din Taiwan. 7.3.1. Volumul și prețurile importurilor din Taiwan care fac obiectul unui dumping (92) Importurile din Taiwan în Uniune au crescut în cursul perioadei examinate, de la aproximativ 10 000 de tone la 12 000 de tone, după o scădere în 2009 și 2010. În ciuda creșterii de ansamblu a importurilor provenite din Taiwan, cotele de piață au rămas aproape de 0% și, în cursul PAR, au ajuns la 0,4% din consumul total din Uniune în cursul PAR. (93) Pe parcursul perioadei examinate, prețurile importurilor au fluctuat și au urmat aceleași tendințe ca prețurile de vânzare ale industriei din Uniune pe piața Uniunii. În ansamblu, prețurile importurilor au crescut între 2008 și PAR cu 27%. Nu s-a constatat nicio subcotare în cursul PAR. 7.3.2. Atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe (94) Statisticile provenite de la Biroul de Comerț Exterior din Taiwan indică faptul că vânzările către țările terțe au fost făcute în cantități mari, reprezentând aproximativ 60% din capacitatea de producție totală a țării în cursul PAR. (95) Comparația dintre prețul mediu de export, disponibil de la aceeași sursă, și valoarea normală inclusă în cererea de reexaminare a indicat că prețurile de export către țările terțe au fost în general mai scăzute decât prețurile de pe piața sa internă. Această diferență de preț s-a ridicat la aproximativ 12% din nivelul prețului de export. (96) Statistici provenite de la Biroul de Comerț Exterior din Taiwan au indicat că prețul mediu de export către țări terțe era sub prețul practicat de industria din Uniune în Uniune. Diferența de preț s-a ridicat la aproximativ 7% din prețurile de export. În cursul PAR, s-a constatat, de asemenea, că prețul mediu al exporturilor către Uniune era mai mare decât prețul mediu de export către alte țări terțe. Diferența s-a ridicat la 5,5% din prețul de export către alte țări terțe. Există prin urmare un stimulent de a exporta către Uniune în cazul în care nivelul predominant al prețului industriei din Uniune este mai mare. Acest lucru pare să indice că, în cazul abrogării măsurilor, și ținând cont de supracapacitatea semnificativă disponibilă pentru exporturi (a se vedea considerentele 97-98 de mai jos), exportatorii din Taiwan sunt susceptibili să exporte PET la prețuri de dumping și în cantități care depășesc nivelurile capabile să cauzeze prejudicii Uniunii. (97) În urma comunicării, o parte interesată a contestat modul în care Comisia a utilizat statisticile Biroului de Comerț Exterior din Taiwan pe baza pretinsei neconcordanțe dintre codul produsului și produsul în cauză. Într‑adevăr, sistemul de măsurare a viscozității utilizat în Taiwan („viscozitatea intrinsecă”) este diferit de cel utilizat în Uniune („coeficientul de viscozitate”). Cu toate acestea, dacă se utilizează relația matematică între cele două sisteme, se poate concluziona că există o corespondență între codul produsului din Taiwan utilizat și produsul în cauză. Prin urmare, presupoziția a fost respinsă. 7.3.3. Capacitatea de producție și supracapacitatea disponibilă pentru exporturi (98) Având în vedere că nu a existat cooperare din partea Taiwanului, evoluția capacității și a cererii interne a fost stabilită pe baza datelor din cererea de reexaminare care au fost comparate cu informații disponibile public, cum ar fi profilurile societăților publicate pe internet. (99) Capacitatea totală de producție a Taiwanului a fost de aproximativ 1 000 000-1 200 000 de tone în cursul PAR. Supracapacitatea disponibilă pentru exporturi a rămas stabilă în primii trei ani ai perioadei examinate și a crescut pe parcursul PAR, reprezentând aproximativ 80% din totalul capacității țarilor în cursul PAR și 28-33% din consumul total al Uniunii în cursul PAR. Conform acelorași surse, capacitatea de producție se așteaptă să crească semnificativ, cel puțin până în 2014, în timp ce consumul intern se așteaptă să crească ușor. În consecință, partea din capacitatea de producție disponibilă pentru exporturi este de așteptat să crească la 1 200 000-1 300 000 tone, reprezentând 42-47% din consumul total al Uniunii în cursul PAR. (100) Acest lucru demonstrează că producătorii-exportatori din Taiwan de produs în cauză sunt în mare măsură dependenți de vânzările la export și că există o probabilitate ca exporturile către Uniune să crească în cazul abrogării măsurilor. În special, nivelul prețurilor industriei din Uniune pe piața Uniunii este mai mare decât prețul de export din Taiwan pe piețele țărilor terțe, ceea ce face ca piața Uniunii să fie mai atractivă decât piețele din alte țări terțe. Pe de altă parte, nu se poate exclude faptul că pentru a câștiga cotă de piață, anumiți exportatori pot să scadă prețurile lor de export către Uniune. În plus, în Turcia și în Africa de Sud sunt în vigoare măsuri de protecție comercială împotriva Taiwan. Acest lucru reduce accesul liber la alte piețe potențiale disponibile pentru exporturile din Taiwan. (101) Anumite părți interesate au susținut că în Taiwan nu există o capacitate de rezervă care ar permite o creștere substanțială a exporturilor către Uniune. În plus, s-a afirmat că principalele piețe de export pentru producția Taiwan de PET sunt regiunea Asia‑Pacific și America. Prețurile CIF ale importurilor de PET din Taiwan sunt mai mari decât cele ale tuturor celorlalte surse principale ale importurilor în Uniune și măsurile în vigoare privind importurile de PET originare din Taiwan sunt foarte slabe, iar expirarea lor nu ar conduce la o diferență semnificativă de preț. (102) Trebuie remarcat faptul că niciunul dintre producătorii-exportatori din Taiwan nu au cooperat la prezenta reexaminare. În plus, constatările descrise în considerentele 97‑98 de mai sus arată contrariul. Din aceste motive, afirmațiile făcute de părțile în cauză trebuie să fie respinse. (103) În urma comunicării, aceste părți au reiterat importanța regiunilor Asia-Pacific și America de Sud ca piețe de export și au susținut că aceste piețe vor atrage un procent semnificativ din creșterea preconizată de supracapacități disponibile pentru exporturi a Taiwanului. În sprijinul afirmației lor, părțile au furnizat valorile relative ale capacității de producție și ale cererii interne pentru 2012 și 2020 corespunzătoare ambelor regiuni. Trebuie remarcat faptul că situația din 2020 nu este relevantă pentru actuala reexaminare în perspectiva expirării măsurilor și că utilizarea anului 2012 drept termen de comparație ar fi echivalentă cu ignorarea creșterilor importante de capacitate care au avut loc în cursul PAR până în 2012. Prin urmare, afirmația a fost respinsă. (104) În plus, unele părți au susținut că supracapacitatea disponibilă pentru exporturi care se acumulează în Taiwan ar trebui să țină seama de creșterea cererii de pe alte piețe terțe. Prin urmare, părțile în cauză au afirmat că supracapacitatea disponibilă pentru exporturi nu a fost corect evaluată. După cum a fost deja menționat în considerentul 58 de mai sus, concluzia anchetei nu a fost aceea că toată capacitatea disponibilă pentru exporturi va fi direcționată către Uniune. Nu s‑a presupus sub nicio formă că supracapacitatea disponibilă pentru exporturi va fi integral direcționată către Uniune. Pe baza datelor disponibile este rezonabil să se considere că, având în vedere atractivitatea pieței Uniunii din punctul de vedere al prețului, al dimensiunilor și al volumelor mari de supracapacitate disponibilă pentru exporturi, cantitățile care ar putea fi direcționate către piața Uniunii se estimează a depăși nivelurile capabile să cauzeze prejudicii Uniunii. În plus, se reamintește faptul că niciunul dintre producătorii de PET din Taiwan nu a cooperat la anchetă, drept pentru care nu au fost disponibile cifre exacte referitoare la producția și capacitatea reală, precum și la vânzările interne și la exporturi. Prin urmare, concluziile referitoare la continuarea dumpingului nu s‑au putut baza decât pe faptele disponibile indicate în considerentul 84 de mai sus. În această privință, având în vedere cantitățile semnificative disponibile pentru exporturi, precum și analiza nivelurilor prețurilor pentru exporturile către alte țări terțe și a nivelului prețului din Uniune, prezentată în considerentele 93‑95 de mai sus, este rezonabil să se considere că exporturile din Taiwan vor fi redirecționate către Uniune la prețuri de dumping și în cantități care depășesc nivelurile capabile să cauzeze prejudicii în cazul abrogării măsurilor. Prin urmare, afirmația a fost respinsă. (105) O altă parte a susținut că taxa ad valorem aplicabilă Taiwanului în cursul PAR are un nivel foarte scăzut, prin urmare nu se poate concluziona că importurile din Taiwan vor avea niveluri de dumping în cazul abrogării măsurilor. Marja de dumping aflată în prezent în vigoare reprezintă un preț minim bazat pe o taxă ad valorem de 12,4%. Faptul că prețurile au fost mai mari în cursul PAR și că, prin urmare, ipotetica taxă ad valorem ar fi mai mică nu prezintă relevanță întrucât nu sunt luate în considerare posibilele evoluții ale prețului după PAR în cazul abrogării măsurilor, în conformitate cu explicațiile din considerentele 94 și 98 de mai sus. Acest argument a fost, prin urmare, respins. 7.3.4. Concluzie privind probabilitatea unei continuări a dumpingului (106) Având în vedere importanta capacitate crescândă, atractivitatea pieței Uniunii și măsurile în vigoare în alte țări terțe, s-a ajuns la concluzia că este probabil ca exporturile din Taiwan să fie redirecționate către Uniune la prețuri de dumping în cantități capabile să cauzeze prejudicii, în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor. (107) În urma comunicării, una dintre părți a afirmat că la analiza posibilității reapariției sau continuării dumpingului ar fi trebuit luat în considerare pretinsul nivel scăzut al taxei antidumping din cursul PAR. Cu toate acestea, trebuie observat faptul că niciunul dintre producătorii-exportatori din Taiwan nu a cooperat și că, prin urmare, afirmația că marjele de dumping s‑au situat la niveluri scăzute în cursul PAR nu a fost susținută de elemente concrete și a fost respinsă. Se reamintește faptul că marjele de dumping constatate în cursul PAR au fost de 12%, pe baza faptelor disponibile. După cum se menționează în considerentul 104 de mai sus, analiza evoluției probabile a prețului la exporturile din Taiwan în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor a arătat că este posibilă continuarea dumpingului. Prin urmare, afirmația a fost respinsă. 8. Thailanda 8.1. Observații preliminare (108) Doar un producător-exportator a cooperat, iar acesta nu a exportat PET în Uniune în cursul PAR. Producătorul cooperant a reprezentat aproximativ 25% din capacitatea totală de producție din Thailanda în cursul PAR. Alți trei producători prezenți în Thailanda nu au cooperat. Prin urmare, constatările s-au bazat, de asemenea, pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. (109) În cursul PAR, exporturile către Uniune s-au ridicat la 727 de tone, reprezentând 0,6% din totalul importurilor din țările care fac obiectul reexaminării actuale și aproape 0% din cota de piață a Uniunii. 8.2. Importurile care au făcut obiectul unui dumping în cursul PAR (110) În conformitate cu cererea de reexaminare, importurile în Uniune au fost efectuate la prețuri de dumping, cu o marjă de dumping de 14,1%. (111) Deoarece societatea cooperantă nu a exportat către Uniune în cursul PAR, nu a fost posibil să se calculeze o marjă de dumping pentru societatea respectivă. Cu toate acestea, valoarea normală a fost calculată pe baza vânzărilor sale interne, iar o comparație între această valoare normală și prețul importurilor din Thailanda către Uniune, astfel cum au fost raportate de Eurostat, oferă o valoare care este conformă cu marja de dumping menționată în considerentul 108 de mai sus. 8.3. Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor (112) Pe lângă stabilirea existenței dumpingului în cursul PAR, s-a examinat, de asemenea, probabilitatea unei continuări a dumpingului, în cazul în care se abrogă măsurile. (113) În acest sens, au fost analizate următoarele elemente: volumul și prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping din Thailanda, atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe, capacitatea de producție și supracapacitatea disponibilă pentru exporturi a producătorilor din Thailanda. 8.3.1. Volumul și prețurile importurilor din Thailanda care fac obiectul unui dumping (114) Importurile din Thailanda în Uniune au rămas la un nivel neglijabil în cursul întregii perioade examinate, în 2009 și 2010 neînregistrându-se nicio activitate de import. În cursul PAR, importurile au crescut de la aproximativ 500 de tone în 2008 la aproximativ 700 de tone, care au reprezentat aproape 0% din consumul total din Uniune în cursul PAR. (115) În cursul perioadei examinate, prețurile de import au crescut de la aproximativ 980 EUR/tonă în 2008 la aproximativ 1 300 EUR/tonă în cursul PAR, adică cu 32%. Nu s-a constatat nicio subcotare în cursul PAR. 8.3.2. Atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe (116) În cursul PAR, prețul intern mediu al unicului producător-exportator cooperant s-a constatat că este mai mic decât prețul mediu practicat de industria din Uniune în Uniune. Diferența de preț s-a ridicat la 9%. (117) S-a constatat că producătorul-exportator cooperant exporta pe piețele unor țări terțe, altele decât piața Uniunii. Prețul său de export mediu către aceste piețe la nivel franco fabrică a fost mai scăzut decât valoarea normală. Diferența de preț s-a ridicat la 10,8% din prețul mediu de export. (118) Exporturile de la producătorul-exportator cooperant către alte țări terțe s-au realizat la prețuri inferioare nivelului prețului industriei din Uniune în UE. Diferența de preț s-a ridicat la 6,6% din prețurile de export către piețele țărilor terțe. 8.3.3. Capacitatea de producție și supracapacitatea disponibilă pentru exporturi (119) Capacitatea de producție din Thailanda a fost stabilită pe baza informațiilor din cererea de reexaminare, a informațiilor disponibile public, cum ar fi profilurile societăților publicate pe internet și a răspunsului la chestionar al societății cooperante. (120) Capacitatea de producție din Thailanda a crescut în mod semnificativ în timpul perioadei examinate și a fost de trei ori mai mare decât consumul intern în Thailanda în cursul PAR. Capacitatea totală de producție din Thailanda a fost între 700 000-900 000 de tone în cursul PAR. Supracapacitatea de producție disponibilă pentru exporturi în cursul perioadei examinate a scăzut continuu și a atins 70-75% din totalul capacității țarii în cursul PAR, reprezentând 17-22% din consumul total al UE. Acest lucru arată că Thailanda este o țară axată pe export și că producătorii thailandezi ai produsului în cauză sunt în mare măsură dependenți de vânzările la export. Ancheta a arătat că, până în 2014, capacitatea va crește până la 800 000-1 000 000 de tone. În același timp, conform acelorași surse, cererea internă nu va crește în același ritm și va rămâne la un nivel relativ scăzut. În consecință, supracapacitatea în raport cu cererea internă se așteaptă să crească în mod semnificativ la aproximativ 700 000-800 000 de tone în viitorul apropiat, reprezentând 25-30% din consumul total din Uniune în cursul PAR. În plus, în Turcia și în Malaysia sunt în vigoare măsuri de protecție comercială împotriva Thailandei, reducând astfel accesul liber la piețele altor țări terțe potențiale disponibile pentru exporturi. Având în vedere cantitățile semnificative disponibile pentru exporturi, precum și analiza nivelurilor prețurilor pentru exporturile către alte țări terțe și a nivelului prețului din Uniune, prezentată în considerentele 114‑116 de mai sus, este rezonabil să se considere că exporturile din Thailanda vor fi redirecționate către Uniune la prețuri de dumping și în cantități care depășesc nivelurile capabile să cauzeze prejudicii în cazul abrogării măsurilor. (121) În urma comunicării, Departamentul de Comerț Exterior din Thailanda a susținut că ar fi trebuit avută în vedere compararea capacității de producție cu cererea internă la nivelul regiunii ASEAN. Se observă că guvernul din Thailanda nu și‑a susținut afirmația cu elemente concrete, prin urmare nu se justifică modificarea concluziilor la care s‑a ajuns pe baza supracapacității disponibile pentru exporturi din Thailanda. 8.3.4. Concluzie privind probabilitatea unei continuări a dumpingului (122) Având în vedere importanta capacitate crescândă, atractivitatea pieței Uniunii și măsurile în vigoare în alte țări terțe, s-a ajuns la concluzia că este probabil ca exporturile din Thailanda să fie redirecționate către Uniune la prețuri de dumping în cantități capabile să cauzeze prejudicii, în cazul în care s-ar permite expirarea măsurilor. D. DEFINIREA INDUSTRIEI UNIUNII 1. Producția din Uniune și industria din Uniune (123) Produsul similar este fabricat de 13 producători cunoscuți din Uniune. Aceștia reprezintă industria din Uniune în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază și vor fi în continuare denumiți „industria din Uniune”. (124) Doisprezece producători cunoscuți din Uniune, reprezentați de reclamant în cazul de față, au cooperat și au sprijinit ancheta. Încă un producător cunoscut din Uniune nu a cooperat la prezenta reexaminare. (125) Toate informațiile disponibile cu privire la industria Uniunii, precum răspunsurile la chestionare, datele Eurostat și cererea de reexaminare, au fost utilizate pentru a stabili producția totală din Uniune în cursul PAR. (126) Piața PET din Uniune se caracterizează printr-un număr relativ ridicat de producători, aparținând, de obicei, unor grupuri de mai mari dimensiuni, cu sediul în afara Uniunii. Între 2000 și 2012, industria PET a Uniunii a trecut prin mai multe procese de tranziție. Piața este angajată într-un proces de consolidare și a cunoscut recent o serie de preluări și de închideri. Noi materiale, precum PET reciclat și bio-PET, continuă să fie dezvoltate, în paralel cu dezvoltarea relativ recentă a unei industrii a reciclării. (127) În urma comunicării, unele părți au susținut că descrierea situației industriei din Uniune nu este exactă, întrucât cinci dintre producători aparțin de fapt unui grup transnațional mare, iar alți trei producători sunt afiliați unor companii din domeniul ambalajelor din PET. Niciunul dintre aceste fapte nu contrazice descrierea furnizată în considerentul 124, în care se afirmă în mod explicit că producătorii din Uniune aparțin, de obicei, unor grupuri mai mari, în concordanță cu cele comunicate. Impactul acestei concentrări este abordat în considerentul 209 de mai jos. Evaluarea impactului pieței captive este analizată în considerentele 203‑205 de mai jos. (128) Astfel cum se indică mai sus, având în vedere numărul relativ mare al producătorilor cooperanți din Uniune, a fost selectat un eșantion de patru producători din Uniune, reprezentând peste 50% din producția și vânzările din producția totală a Uniunii a produsului similar în cursul PAR. E. SITUAȚIA PE PIAȚA UNIUNII 1. Consumul la nivelul Uniunii (129) Consumul la nivelul Uniunii a fost stabilit utilizând volumul vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii, datele privind volumul importurilor furnizate de Eurostat și, în cazul producătorului din Uniune care nu a cooperat, estimări bazate pe cererea de reexaminare. (130) După o creștere inițială în 2009 și 2010, consumul a înregistrat o ușoară scădere de 2% în PAR, în comparație cu 2008, în valoare de 2 802 milioane de tone în PAR. Tabelul 1 Consum || 2008 || 2009 || 2010 || PAR Volum (tone) || || || || Consum || 2 868 775 || 2 934 283 || 2 919 404 || 2 802 066 Indice || 100 || 102 || 102 || 98 Sursa: răspunsurile la chestionare, datele Eurostat, cererea de reexaminare || 2. Importurile provenite din țările în cauză 2.1. Cumularea (131) În cadrul reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor care s-a încheiat în 2007, importurile de PET originar din India, Malaysia, Taiwan, Thailanda și Indonezia au făcut obiectul unei evaluări cumulative în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază. S-a examinat și dacă o evaluare cumulativă este de asemenea relevantă pentru ancheta actuală. (132) În acest sens, s-a stabilit că marjele de dumping stabilite pentru importurile din India, Taiwan, Thailanda, Indonezia și Malaysia au fost superioare nivelului de minimis. În ceea ce privește volumele de importuri pe piața Uniunii, acestea se situau deasupra nivelului neglijabil doar în cazul Indiei. În ceea ce privește Taiwan, Thailanda, Indonezia și Malaysia, volumele importurilor au fost sub nivelul de minimis. A fost realizată o analiză prospectivă privind volumul probabil al exporturilor pentru fiecare țară, în eventualitatea abrogării măsurilor. Aceasta a arătat că, în cazul abrogării măsurilor, importurile din Taiwan și Thailanda, spre deosebire de cele din Indonezia și Malaysia, ar crește probabil la niveluri superioare celor atinse în cursul PAR și ar depăși pragul neglijabil (a se vedea considerentele 102 și 118). În ceea ce privește Indonezia și Malaysia, s-a constatat că importurile către Uniune au fost neglijabile în cursul perioadei examinate, iar supracapacitatea prospectivă disponibilă pentru exporturi s-a dovedit a fi foarte redusă. Prin urmare, nu este foarte probabil ca această situație să se schimbe pe termen scurt. (133) Având în vedere faptul că volumul importurilor care fac obiectul unui dumping din Indonezia și Malaysia în cursul PAR a fost neglijabil și faptul că nu este probabil ca acesta să crească, astfel cum se explică în considerentul 130 de mai sus, s-a considerat că criteriile prevăzute la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază nu au fost îndeplinite în ceea ce privește importurile provenite din Malaysia și Indonezia. (134) În ceea ce privește importurile din India, Taiwan și Thailanda, trebuie remarcat faptul că PET este un produs de bază cu caracteristici chimice și tehnice similare indiferent de originea acestuia. În acest context, se consideră că PET importat era interschimbabil cu tipurile de PET produse în Uniune. În plus, acestea au fost comercializate în Uniune în timpul aceleiași perioade. Prin urmare, se consideră că importurile de PET originare din India, Taiwan și Thailanda s-au aflat în concurență cu PET produs în Uniune. (135) Pe baza celor de mai sus, se consideră, în consecință, că criteriile prevăzute la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază au fost îndeplinite cu privire la India, Taiwan și Thailanda. În consecință, importurile din aceste trei țări au fost examinate cumulat. Întrucât criteriile prevăzute la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază nu au fost îndeplinite în ceea ce privește Malaysia și Indonezia, importurile originare din aceste două țări au fost examinate individual. (136) În urma comunicării, una dintre părți a obiectat împotriva asocierii importurilor din Thailanda cu importurile din India și Taiwan, în timp ce importurile din Malaysia și Indonezia au fost disociate. S‑a susținut faptul că Thailanda se află într‑o situație similară cu cea a Malaysiei și Indoneziei, prin urmare ar fi trebuit să fie tratată într‑un mod similar. Se reamintește faptul că, având în vedere supracapacitățile disponibile pentru exporturi identificate în Thailanda (a se vedea considerentul 118 de mai sus), au fost îndeplinite criteriile de la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază. Nu se putea face o paralelă între Thailanda, pe de o parte, și Malaysia și Indonezia, pe de altă parte, întrucât acestea din urmă nu dețin supracapacități disponibile pentru exporturi similare celor identificate în Thailanda. Prin urmare, observația părții a fost respinsă. 3. Importuri din India, Taiwan și Thailanda 3.1. Volumul, cota de piață și prețul de import (137) În pofida măsurilor în vigoare, importurile din India, Taiwan și Thailanda s‑au dublat aproape în perioada examinată. Acest lucru se datorează în special creșterii importurilor din India, care au crescut de la 46 313 tone în 2008 la 96 678 tone în cursul PAR, dintr-un total de 109 633 pentru cele trei țări în cauză. (138) Cota de piață a importurilor din India, Taiwan și Thailanda a crescut în consecință, de la 2% în 2008 la 3,9% în cursul PAR. Importurile din India au atins o cotă de piață de 3,5% în PAR, cu mult peste cota de piață stabilită în reexaminarea anterioară efectuată în perspectiva expirării măsurilor (0,3%). (139) Prețul mediu a fost de 1 290 EUR/tonă în PAR. Acest lucru reflectă o creștere de 23% în cursul perioadei examinate, care s-a produs după o reducere inițială de 20% în 2009. Tabelul 2 Importuri din India, Taiwan și Thailanda || 2008 || 2009 || 2010 || PAR Volumul importurilor din India, Taiwan și Thailanda (în tone) || 57 178 || 54 173 || 90 154 || 109 633 Indice (2008 = 100) || 100 || 95 || 158 || 192 Cota de piață a importurilor din India, Taiwan și Thailanda || 2.0% || 1.8% || 3.1% || 3.9% Indice (2008 = 100) || 100 || 93 || 155 || 196 Prețul importurilor (EUR/tonă) || 1 049 || 838 || 1 031 || 1 290 Indice (2008 = 100) || 100 || 80 || 98 || 123 Sursa: Eurostat. 3.2. Subcotarea prețurilor (140) În lipsa cooperării din partea producătorilor-exportatori din Taiwan, subcotarea prețurilor privind importurile din Taiwan a trebuit să fie stabilită pe baza statisticilor referitoare la importuri (Eurostat). Având în vedere că exportatorul cooperant thailandez nu a exportat către Uniune în cursul PAR, în acest caz, de asemenea, subcotarea prețurilor privind importurile din Thailanda a trebuit să fie stabilită pe baza statisticilor referitoare la importuri (Eurostat). Pentru India, calculul s-a bazat pe datele colectate și verificate la fața locului. Prețurile de vânzare relevante ale industriei Uniunii au fost prețurile practicate față de clienții independenți, ajustate, după caz, pe o bază franco fabrică. În cursul PAR, nu s-a constatat nicio subcotare în cazul niciuneia dintre țările în cauză. 4. Importurile din Malaysia și Indonezia 4.1. Volumul, cota de piață și prețul de import (141) Volumul importurilor din Malaysia s-a dublat în cursul perioadei examinate, în ciuda unei reduceri de 70% până în 2010. Importurile din Indonezia au rămas neglijabile. Volumele de importuri pentru ambele țări au rămas sub nivelul de minimis. (142) Cota de piață a Malaysiei a crescut în consecință, de la 0,3% la 0,6%. Cota de piață a Indoneziei a rămas aproape 0% în cursul perioadei examinate. (143) Prețul unitar mediu pentru Malaysia era de 1 299 EUR/tonă în PAR. Acest lucru reflectă o creștere de 25% care a fost dobândită în ultimii doi ani din perioada examinată, după o reducere inițială de 28% între 2008 și 2009. Prețul unitar mediu pentru Indonezia era de 1 304 EUR/tonă în PAR. Acest lucru reflectă o creștere de 34% între 2009 și PAR. Indonezia nu a exportat către UE în 2008. Tabelul 3 || Importuri din Malaysia || || 2008 || 2009 || 2010 || PAR || Volumul importurilor (tone) || 8 213 || 2 028 || 308 || 16 628 || Indice (2008 = 100) || 100 || 25 || 4 || 202 || Prețul importurilor (EUR/tonă) || 1 038 || 751 || 942 || 1 299 || Indice (2008 = 100) || 100 || 72 || 91 || 125 || Cota de piață a importurilor || 0.3% || 0.1% || 0.0% || 0.6% || Sursa: Datele Eurostat || || || || || || || || Tabelul 4 || Importuri din Indonezia || || 2008 || 2009 || 2010 || PAR || Volumul importurilor (tone) || - || 408 || 991 || 253 || Indice (2009 = 100) || - || 100 || 243 || 62 || Prețul importurilor (EUR/tonă) || - || 973 || 1 222 || 1 304 || Indice (2009 = 100) || - || 100 || 126 || 134 || Cota de piață a importurilor || - || 0.01% || 0.03% || 0.01% || Sursa: Datele Eurostat || || || || || 4.2. Subcotarea prețurilor (144) Având în vedere lipsa cooperării din partea producătorilor-exportatori indonezieni, subcotarea prețurilor privind importurile din Indonezia a trebuit să fie stabilită pe baza statisticilor referitoare la importuri (Eurostat). Având în vedere că exportatorii cooperanți malaysieni nu au exportat către Uniune, în acest caz, de asemenea, subcotarea prețurilor privind importurile din Malaysia a trebuit să fie stabilită pe baza statisticilor referitoare la importuri (Eurostat). Prețurile de vânzare relevante ale industriei Uniunii au fost prețurile practicate față de clienții independenți, ajustate, după caz, pe o bază franco fabrică. În cursul PAR, nu s-a constatat nicio subcotare în cazul niciuneia dintre cele două țări. 5. Importuri din alte țări terțe 5.1. Importuri din China, Emiratele Arabe Unite (EAU), Iran și Pakistan (145) Importurile din alte țări terțe în care au fost instituite măsuri antidumping au scăzut cu 69% în perioada examinată, în pofida unei creșteri de 49% în 2009. Numai importurile din China au rămas constante. (146) Cota de piață a țărilor în cauză s‑a redus de la 8,2% în 2008 la 2,6% în cursul PAR, acest lucru fiind valabil în special pentru EAU (1,7% în cursul PAR) și China (0,6% în cursul PAR). (147) Prețul mediu a fost de 1 258 EUR/tonă în PAR, cu 5,5% mai puțin față de prețul unitar al industriei din Uniune. Aceasta reflectă o creștere de 24% a prețului în cursul perioadei examinate, care s-a produs în cursul PAR, după o scădere inițială de 22% în 2009. Tabelul 5 Importuri din China, EAU, Iran și Pakistan || 2008 || 2009 || 2010 || PAR Volumul importurilor din China, EAU, Iran și Pakistan (tone) || 235 913 || 351 798 || 188 776 || 72 054 Indice (2008 = 100) || 100 || 149 || 80 || 31 Cota de piață a importurilor din China, EAU, Iran și Pakistan || 8,2% || 12,0% || 6,5% || 2,6% Indice (2008 = 100) || 100 || 146 || 79 || 31 Prețul de import (EUR/tonă) || 1 016 || 789 || 949 || 1 258 Indice (2008 = 100) || 100 || 78 || 93 || 124 Sursa: datele Eurostat || || || || 5.2. Importuri din alte țări terțe care nu fac obiectul unor măsuri (148) Volumele importurilor din alte țări terțe care nu fac obiectul unor măsuri, inclusiv Oman, Coreea de Sud, Rusia, Mexic și Arabia Saudită, s‑au majorat cu 59% în perioada examinată, după o creștere cu 71% în 2009. Între 2009 și PAR, Oman a devenit cel mai mare exportator către Uniune. (149) Cota de piață a țărilor în cauză a crescut de la 9,7% în 2008 la 15,8% în cursul PAR, în special datorită creșterii de 4,3% înregistrate de importurile din Oman. Cota de piață a Coreei de Sud a fost de 4% în PAR, cu 5% sub nivelul cel mai înalt, atins în 2009. (150) Prețul mediu a fost de 1 273 EUR/tonă, cu 4,3% mai puțin față de prețul unitar mediu al industriei din Uniune. Aceasta reflectă o creștere de 10% în cursul perioadei examinate, care s-a produs în 2010 și în PAR, după o scădere inițială de 24% în 2009. Prețul mediu la importul din Oman a fost de 1 310 EUR/tonă în PAR, cu 1,5% mai puțin față de prețul unitar al industriei din Uniune. Prețul mediu la importurile din Coreea de Sud a fost de 1 294 EUR/tonă, cu 2,7% mai puțin față de prețul unitar al industriei din Uniune. Tabelul 6 Importuri din alte țări terțe || 2008 || 2009 || 2010 || PAR Volumul importurilor din alte țări terțe (tone) || 279 188 || 478 570 || 469 753 || 442 692 Indice (2008 = 100) || 100 || 171 || 168 || 159 Cota de piață a importurilor din alte țări terțe || 9,7% || 16,3% || 16,1% || 15,8% Indice (2008 = 100) || 100 || 168 || 165 || 162 Prețul de import (EUR/tonă) || 1 156 || 879 || 997 || 1 273 Indice (2008 = 100) || 100 || 76 || 86 || 110 Exportatori principali (tone) Oman || 0 || 52 632 || 95 646 || 120 286 Coreea de Sud || 177 341 || 254 451 || 183 801 || 114 346 Rusia || 546 || 546 || 3 || 50 427 Mexic || 2 650 || 1 879 || 29 039 || 29 409 Arabia Saudită || 230 || 20 454 || 50 108 || 24 756 Alte țări || 98 422 || 148 609 || 111 156 || 103 468 Sursa: datele Eurostat (151) În urma comunicării, unele părți au susţinut că Comisia a omis evaluarea impactului importurilor din Coreea de Sud. Se reamintește faptul că măsurile împotriva Coreei de Sud au expirat în 2012. Înainte de expirarea taxelor, taxa la importurile din această țară a fost de 0% în peste 99% dintre cazuri. Din aceste motive, importurile din Coreea de Sud sunt supuse analizei împreună cu importurile din alte țări în care nu există măsuri (a se vedea considerentele 202 și 212 de mai jos). Afirmația a fost respinsă întrucât nu a fost susținută de elemente concrete. 6. Situația economică a industriei din Uniune (152) În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a analizat toți factorii și indicatorii economici care au influențat situația industriei din Uniune în perioada examinată. (153) În scopul analizei prejudiciului, indicatorii de prejudiciu au fost stabiliți la următoarele două niveluri: – indicatorii macroeconomici (producția, capacitatea de producție, gradul de utilizare a capacității de producție, volumul vânzărilor, cota de piață, creșterea, forța de muncă, productivitatea, amploarea marjelor de dumping și redresarea de pe urma efectelor dumpingului anterior) au fost evaluați la nivelul întregii producții din Uniune, pentru toți producătorii din Uniune, pe baza informațiilor obținute de la industria din Uniune, a cererii de reexaminare și a statisticilor la dispoziția publicului; – indicatorii microeconomici (stocuri, prețuri unitare medii, salarii, rentabilitate, randamentul investițiilor, fluxul de lichidități, capacitatea de a mobiliza capitaluri și investiții) au fost evaluați la nivelul producătorilor din Uniune incluși în eșantion, pe baza informațiilor comunicate de aceștia. (154) Un producător din Uniune inclus în eșantion a renunțat la una dintre instalațiile sale de producție în iunie 2010. Aceasta a fost preluată de un alt producător din Uniune. Având în vedere că analiza indicatorilor macroeconomici are la bază datele colectate de la toți producătorii din Uniune, cesiunea nu a avut niciun impact asupra sferei de aplicare sau asupra indicatorilor individuali ai analizei prejudiciului. (155) Ca punct preliminar al analizei, trebuie explicat că anumite evenimente economice mondiale de la sfârșitul anului 2010 și începutul anului 2011 au avut un impact asupra situației de pe piața Uniunii, în special în ceea ce privește prețurile și volumul vânzărilor produsului similar. În această perioadă, volumul ofertei de bumbac a scăzut, ceea ce a condus la o creștere a cererii de fibre din poliester pe piața asiatică. PET și fibrele din poliester depind în mare măsură, în amonte, de aceeași materie primă, și anume acidul tereftalic purificat (PTA). Creșterea cererii de fibre din poliester a determinat o ofertă insuficientă de PTA și, prin urmare, creșterea prețurilor PET. Deoarece producătorii de PET din Orientul Mijlociu depind, de asemenea, de PTA din Asia, această situație a determinat reducerea bruscă a importurilor de PET în Uniune. În același timp, principalii furnizori de PTA din Uniune au declarat o „situație de forță majoră”, care a avut drept rezultat restricționarea suplimentară a producției interne de PET. 7. Observațiile părților (156) Unele părți au contestat validitatea analizei prejudiciului pe motiv că aceasta s-a bazat pe informații deficitare, ceea ce a afectat, de asemenea, dreptul la apărare al părților interesate. În special, au fost formulate argumentele prezentate în continuare. (157) Unele părți au susținut că informațiile colectate de la producătorii din Uniune nu au respectat instrucțiunile de completare a chestionarului, potrivit cărora datele provenind de la societăți diferite nu trebuie să fie agregate. Prin urmare, s-a susținut că informațiile colectate sunt inexacte și incomplete, având în vedere că cifrele raportate au fost agregate per entitate inclusă în eșantion. Trebuie menționat faptul că informațiile au fost colectate în mod corespunzător și verificate la fața locului. S-a considerat că informațiile colectate oferă o imagine suficient de exactă asupra industriei din Uniune și, prin urmare, afirmația menționată anterior a trebuit să fie respinsă. În urma comunicării, părțile și‑au reiterat afirmația. Nu au fost prezentate argumente sau dovezi noi. Unele părți și‑au reiterat afirmația conform căreia datele furnizate de o companie inclusă în eșantion sunt incomplete întrucât nu se referă la grupul întreg, ci numai la entitatea selecționată din cadrul grupului. Această observație a fost abordată în etapa de eșantionare, după cum se explică în considerentul 20 de mai sus. (158) Aceleași părți au susținut că Comisia a încercat să remedieze presupusele deficiențe ale informațiilor colectate prin trimiterea unor chestionare suplimentare. În această privință, este necesar să se precizeze că, într-adevăr, Comisia a trimis chestionare suplimentare, însă acestea au vizat numai producătorii din Uniune neincluși în eșantion, în vederea colectării de informații privind indicatorii macroeconomici relevanți pentru evaluarea prejudiciului; prin urmare, scopul a fost acela de a completa informațiile furnizate de producătorii din Uniune incluși în eșantion. În urma comunicării, unele părți și‑au reiterat afirmația, fără a aduce argumente noi și fără a prezenta dovezi noi. Din acest motiv, afirmația părților a fost respinsă. (159) În plus, aceleași părți au mai afirmat că informațiile furnizate de producătorii incluși în eșantion au fost, de asemenea, contrare obligațiilor de la articolul 19 din regulamentul de bază, deoarece informații care nu aveau un caracter confidențial au fost furnizate ca informații confidențiale și, prin urmare, au fost excluse din dosarul accesibil publicului. În această privință, se precizează că informațiile au fost clasificate drept informații cu acces limitat în conformitate cu cererea părții care le-a transmis. La cererea părților interesate, statutul de confidențialitate al informațiilor transmise a fost reexaminat și, dacă a fost necesar, informațiile au fost reclasificate drept accesibile părților interesate pentru examinare, după consultarea societăților în cauză și primirea aprobării din partea acestora. Prin urmare, și această afirmație a fost respinsă. (160) Unele părți au susținut că metodologia utilizată pentru evaluarea prejudiciului a reprezentat o încălcare a articolului 11 alineatul (9) din regulamentul de bază, deoarece, cu toate că determinarea prejudiciului realizată în cadrul anchetei inițiale încheiate în 1999 a avut la bază evaluarea cumulativă a importurilor din șase țări, evaluarea actuală nu include importurile din Coreea de Sud, despre care s-a afirmat că este cel mai mare furnizor către Uniune și țara cu cea mai mare capacitate de export și cele mai scăzute prețuri de export, în comparație cu alte țări vizate de prezenta reexaminare. (161) În acest context, trebuie menționat faptul că, în cadrul reexaminării realizate în perspectiva expirării măsurilor și încheiate în 2007, importurile care nu fac obiectul unui dumping din Coreea de Sud au fost deja disociate, având în vedere că s-a constatat că nu au fost îndeplinite toate condițiile de la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază cu privire la aceste importuri. În plus, se remarcă faptul că actuala reexaminare nu se referă la importurile din Coreea, întrucât măsurile împotriva Coreei de Sud au expirat. În cele din urmă, se consideră că nu a avut loc nicio schimbare de metodologie, deoarece, în cadrul reexaminării actuale, evaluarea cumulativă este utilizată pentru importurile din toate țările care îndeplinesc criteriile pentru o astfel de evaluare, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază. Argumentul părților trebuie să fie, prin urmare, respins. 8. Indicatori macroeconomici 8.1. Producție (162) În contextul pierderii cotei de piață a industriei din Uniune (discutată în considerentul 164 de mai jos), producția din Uniune a scăzut cu 11% între 2008 și PAR. Declinul înregistrat de producția Uniunii a fost întrerupt doar în 2010, când aceasta a înregistrat un nivel mai ridicat decât cel din 2009, dar a rămas totuși cu 4% sub nivelul din 2008. Producția a scăzut și mai mult în cursul PAR. Tabelul 7 Producția totală a Uniunii || 2008 || 2009 || 2010 || PAR Producție (tone) || 2 327 169 || 2 107 792 || 2 239 313 || 2 068 717 Indice (2008 = 100) || 100 || 91 || 96 || 89 Sursa: răspunsurile la chestionar, cererea de reexaminare || || 8.2. Capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității de producție (163) Capacitatea de producție a industriei din Uniune a scăzut cu 23% între 2008 și PAR. Această tendință este legată de închiderea mai multor unități de producție, compensată parțial de deschiderea unor noi fabrici. (164) Gradul de utilizare a capacității de producție a crescut de la 75% în 2008 la 86% în cursul PAR. Creșterea gradului de utilizare a capacității de producție trebuie analizată în contextul eforturilor de restructurare depuse de industria din Uniune, explicate în considerentul 124 de mai sus. Tabelul 8 Capacitatea de producție și gradul de utilizare a capacității de producție || 2008 || 2009 || 2010 || PAR Capacitatea de producție (tone) || 3 118 060 || 2 720 326 || 2 625 244 || 2 393 516 Indice || 100 || 87 || 84 || 77 Gradul de utilizare a capacității de producție || 75% || 77% || 85% || 86% Indice || 100 || 104 || 114 || 116 Sursa: răspunsurile la chestionar, cererea de reexaminare 8.3. Volumul vânzărilor (165) Volumul vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii a urmat aceeași tendință ca și producția, cu o scădere de 6% în cursul perioadei examinate. Tabelul 9 Vânzările totale în Uniune ale industriei din Uniune || 2008 || 2009 || 2010 || PAR Vânzări (tone) || 2 288 283 || 2 047 305 || 2 169 423 || 2 160 807 Indice || 100 || 89 || 95 || 94 Sursa: răspunsurile la chestionar, cererea de reexaminare 8.4. Cota de piață (166) După o primă scădere cu 13% în 2009, industria din Uniune a recâștigat o parte din cota de piață pierdută de EAU, Coreea de Sud, Iran și Pakistan, în pofida creșterii volumelor de importuri din India, Oman și alte țări terțe (Rusia, Mexic și Arabia Saudită) în aceeași perioadă. În ansamblu, cota de piață a industriei din Uniune a scăzut cu 3% în cursul perioadei examinate. Tabelul 10 Cota de piață a industriei din Uniune || 2008 || 2009 || 2010 || PAR Cota de piață a industriei din Uniune || 80% || 70% || 74% || 77% Indice || 100 || 87 || 93 || 97 Sursa: răspunsurile la chestionar, cererea de reexaminare și datele Eurostat 8.5. Creșterea (167) Piața a stagnat în cursul perioadei examinate. Nu a existat o creștere de care să poată beneficia industria din Uniune; dimpotrivă, în pofida eforturilor de restructurare, industria din Uniune a continuat să piardă din cota sa de piață în raport cu importurile în creștere, în special cele provenind din țări care nu fac obiectul unor măsuri. Ușoara scădere a consumului în cursul PAR trebuie analizată în contextul penuriei temporare de materie primă (PTA) din Uniune, precum și de pe piața mondială. 8.6. Forța de muncă și productivitatea (168) Nivelul de ocupare a forței de muncă în cadrul industriei din Uniune a scăzut cu 41% între 2008 și PAR. Scăderea a fost constantă în cursul perioadei examinate, inclusiv în 2010, când producția a crescut (a se vedea considerentul 161 de mai sus). Având în vedere creșterea productivității, această scădere reflectă eforturile de restructurare depuse de o serie de producători din Uniune. (169) Productivitatea forței de muncă a industriei din Uniune, măsurată în producție (tone) pe salariat pe an, a crescut cu 50% în perioada examinată. Această situație reflectă faptul că producția s-a redus într-un ritm mai lent decât nivelul ocupării forței de muncă, ceea ce indică eficiența sporită a industriei din Uniune. Acest lucru este evident mai ales în 2010, când producția a crescut, în timp ce nivelul de ocupare a forței de muncă a scăzut, iar productivitatea a fost cu 37% mai mare decât în 2008. Tabelul 11 Forța de muncă și productivitatea || 2008 || 2009 || 2010 || PAR Număr de angajați || 2 060 || 1 629 || 1 449 || 1 218 Indice || 100 || 79 || 70 || 59 Productivitate (tonă/angajat) || 1 130 || 1 294 || 1 545 || 1 698 Indice || 100 || 115 || 137 || 150 Sursa: răspunsurile la chestionar, cererea de reexaminare || || 8.7. Amploarea marjei de dumping efective (170) În ceea ce privește impactul amplorii marjei de dumping efective a importurilor din țările în cauză asupra industriei din Uniune, ținând seama de sensibilitatea pieței acestui produs la evoluția prețurilor, impactul nu poate fi considerat neglijabil. Trebuie remarcat că acest indicator are o importanță mai mare în contextul analizei privind probabilitatea reapariției prejudiciului. În cazul expirării măsurilor, este probabil ca importurile care fac obiectul unui dumping să revină în volume și la prețuri care ar determina un impact semnificativ al amplorii marjei de dumping. 8.8. Redresarea de pe urma efectelor dumpingului anterior (171) Indicatorii examinați anterior reflectă o anumită redresare în cazul unora dintre indicatorii economici ai industriei din Uniune, după instituirea de măsuri definitive de antidumping în 2000, dar furnizează, în același timp, dovezi asupra faptului că situația industriei din Uniune continuă să fie vulnerabilă. 9. Elemente microeconomice 9.1. Stocuri (172) Nivelul stocurilor a fost cu 24% mai ridicat în PAR în comparație cu nivelul din 2008. Cu toate acestea, stocurile au rămas la nivelurile stabilite anterior în ceea ce privește producția, adică între 5% și 6%. Tabelul 12 Stocuri || 2008 || 2009 || 2010 || PAR Stocuri finale || 51 495 || 54 808 || 54 314 || 64 069 Indice || 100 || 106 || 105 || 124 Sursa: răspunsurile la chestionar 9.2. Evoluția prețurilor (173) În ceea ce privește evoluția prețurilor, după o primă scădere în 2009 (-16%), cauzată în principal de criza economică, în 2010 prețurile s-au apropiat de nivelul din 2008. A urmat o creștere puternică a prețului unitar mediu în cursul PAR, în urma căreia creșterea înregistrată în cursul perioadei examinate a fost de 25%. (174) Creșterea bruscă a prețurilor din cursul PAR trebuie analizată în contextul evoluțiilor neașteptate ale pieței bumbacului de la sfârșitul anului 2010 și din primul trimestru din 2011. Astfel cum se menționează mai sus (în considerentul 153), nivelul excepțional de ridicat al prețurilor bumbacului a determinat o reorientare către fibrele din poliester, care se află în concurență cu PET pentru aceeași materie primă. Creșterea cererii de materie primă, în special de PTA, a determinat creșterea prețurilor PET din Asia și din Orientul Mijlociu, cu repercusiuni asupra prețurilor PET din Uniune. Creșterea prețului în Uniune la momentul respectiv a fost, de asemenea, amplificată de penuria pe termen scurt de PTA înregistrată în Uniune din cauza situației de forță majoră declarate de unul dintre producătorii de PTA din Uniune. Tabelul 13 Preț unitar de vânzare în Uniune || 2008 || 2009 || 2010 || PAR Preț unitar de vânzare în UE (EUR/tonă) || 1 066 || 891 || 1 045 || 1 330 Indice (2008 = 100) || 100 || 84 || 98 || 125 Sursa: răspunsurile la chestionar || || || || 9.3. Factori care influențează prețurile de vânzare (175) Prețurile de vânzare ale PET urmează, în mod normal, tendințele prețurilor principalelor sale materii prime (în principal PTA și monoetilenglicolul – MEG), care constituie până la 90% din costul total al PET. PTA este un derivat al țițeiului, al cărui preț fluctuează în funcție de prețul țițeiului brut. Acest fapt determină un nivel ridicat de volatilitate a prețurilor PET. (176) În plus, PET se află în concurență cu fibrele din poliester pentru materia primă PTA, de care fibrele din poliester depind în aceeași măsură ca PET. Întrucât în industria textilă fibrele din poliester constituie o alternativă a bumbacului, prețul PET este, de asemenea, sensibil la evoluțiile de pe piața bumbacului. 9.4. Salariile (177) Salariile medii au scăzut cu 7% în cursul perioadei examinate. Această scădere a avut loc în cursul PAR și a amplificat creșterea productivității menționată mai sus (a se vedea considerentul 167). Tabelul 14 Salariile || 2008 || 2009 || 2010 || PAR Salarii (medie per persoană) || 54 512 || 56 014 || 54 876 || 50 784 Indice || 100 || 103 || 101 || 93 Sursa: răspunsurile la chestionar 9.5. Rentabilitatea și randamentul investițiilor (178) Rentabilitatea și randamentul investițiilor s-au îmbunătățit semnificativ între 2008 și PAR. Profitul din vânzările de pe piața Uniunii a crescut de la -7,9% în 2008 la 5,3% în cursul PAR, iar randamentul investițiilor a crescut de la -9,6% la 10,6%. Anul 2008 a fost afectat de rezultatele deosebit de slabe ale unui producător din Uniune. Cu toate acestea, îmbunătățirea situației financiare a industriei din Uniune în 2009 și 2010, când prețurile au fost sub nivelul înregistrat în 2008, demonstrează nivelul scăzut de corelare dintre prețuri și rentabilitate. Ameliorarea rentabilității pare însă strict condiționată de îmbunătățirea gradului de utilizare a capacității de producție și de creșterea productivității, analizate mai sus. (179) Datorită evoluțiilor pieței mondiale din perioada de la sfârșitul anului 2010 și începutul anului 2011, precum și eforturilor de restructurare și cre