•Obținerea și utilizarea expertizei

Comisia a beneficiat de asistența unor contractanți externi, care au furnizat un studiu de sprijin pentru evaluarea ex post în iunie 2016 și un studiu separat pentru evaluarea impactului, care a fost finalizat în mai 2017.

•Evaluarea impactului

Propunerea este susținută de o evaluare a impactului, care a primit un aviz pozitiv cu recomandări din partea Comitetului de analiză a reglementării. Toate observațiile principale ale comitetului au fost luate în considerare în versiunea revizuită a evaluării impactului (a se vedea anexa 1 la raportul de evaluare a impactului).

Evaluarea impactului a luat în considerare patru opțiuni de politică. Primele trei sunt cumulative în ceea ce privește creșterea nivelului de intervenție normativă și impactul preconizat, în timp ce cea de-a patra este orizontală, iar măsurile din cadrul ei ar putea fi combinate cu oricare dintre primele trei opțiuni.

Prima opțiune s-a axat pe clarificarea cadrului juridic și îmbunătățirea cooperării între autoritățile de control. Cea de-a doua s-a axat pe consolidarea controlului aplicării legislației. Al treilea pachet de măsuri a propus modificări substanțiale ale normelor, în special cu privire la remunerația bazată pe performanță și la derogările pentru transportul național și internațional de călători cu autocarul. A patra opțiune de politică a stabilit criterii sectoriale pentru detașarea lucrătorilor din transportul rutier și prevede măsuri de control specifice. Aceasta a inclus trei variante bazate pe praguri temporale.

Opțiunea de politică 1 a părut să fie cea mai puțin eficientă pentru remedierea insecurității juridice și a inegalității între conducătorii auto și operatori. Acest lucru se datorează în principal faptului că măsurile ar fi voluntare, iar statele membre ar putea alege dacă să le introducă sau nu. Această abordare voluntară ar spori îngrijorările legate de proliferarea măsurilor naționale aplicabile conducătorilor auto și operatorilor.

Opțiunea de politică 3 poate avea anumite efecte secundare negative în ceea ce privește condițiile de lucru ale conducătorilor auto din transportul de călători, deoarece măsura privind repausul săptămânal reportat ar putea mări indicele de oboseală cu 20-33 % și riscurile pentru siguranța rutieră cu 4-5 %. Aceste creșteri ale indicelui de oboseală și de risc ar fi însoțite de o reducere cu 3-5 % a costurilor de conformare pentru operatori.

Opțiunea preferată este o combinație între opțiunea de politică 2 și opțiunea de politică 4. Impactul opțiunii de politică 4 consolidează efectele preconizate ale opțiunii de politică 2 prin îmbunătățirea condițiilor de lucru și de repaus ale conducătorilor auto (reducerea cu 28% a indicelui de oboseală și reducerea perioadelor petrecute departe de casă cu 43% pentru conducătorii auto din UE-13 și cu 16% pentru cei din UE-15). Combinarea opțiunilor de politică 2 și 4 va conduce, de asemenea, la sinergii mai mari ca urmare a unei monitorizări mai eficiente a normelor privind detașarea, economisind astfel costurile pentru operatori.

Combinarea opțiunilor de politică 2 și 4 este, în ansamblu, cea mai eficientă modalitate de a remedia problemele identificate în evaluarea impactului. Se estimează că opțiunea de politică 4 va genera economii pentru operatorii care furnizează servicii de transport rutier transfrontalier în valoare de aproximativ 785 de milioane EUR pe an în ceea ce privește costurile administrative. Economiile realizate în urma măsurilor din cadrul opțiunii 2 nu au putut fi cuantificate. Cu toate acestea, se preconizează că aceste măsuri vor reduce numărul încălcărilor, diminuând, prin urmare, și costurile semnificative de neconformitate. În plus, opțiunea 2 va permite efectuarea unor operațiuni de transport mai eficiente și va oferi un stimulent pentru întoarcerea mai frecventă la domiciliu a conducătorului auto. Ambele opțiuni de politică vor antrena însă o ușoară creștere a costurilor de control pentru autoritățile naționale (între 1,3% și 8%) în perioada de tranziție, la introducerea dispozițiilor revizuite. Ambele opțiuni vor duce totodată la o ușoară creștere a costurilor de conformare pentru anumiți operatori, deoarece îi vor obliga la plata cheltuielilor de cazare pentru perioada de repaus săptămânal normală care trebuie efectuată în exteriorul vehiculului (aproximativ 50-160 EUR per deplasare).

Propunerea este în concordanță cu opțiunea preferată prezentată în evaluarea impactului.