RAPORT AL COMISIEI Al 29-lea raport anual al Comisiei către Parlamentul European privind activitățile UE în materie de antidumping, antisubvenții și salvgardare (2010) /* COM/2012/059 final */





Introducere Prezentul raport referitor la anul 2010 este transmis Parlamentului European în urma rezoluției sale din 16 decembrie 1981 privind activitățile Uniunii Europene în materie de antidumping și a raportului comisiei Parlamentului European pentru industrie, comerț exterior, cercetare și energie. Acest scurt raport oferă o prezentare generală a evenimentelor importante din cursul anului 2010 și este însoțit, ca și în anii precedenți, de un document de lucru al serviciilor Comisiei mai detaliat, împreună cu anexe detaliate. Prezentul raport are aceeași structură generală ca și documentul de lucru, inclusiv toate titlurile sale, pentru a facilita trimiterile la informații mai cuprinzătoare. Prezentul raport și documentul de lucru integral sunt disponibile și publicului la adresa de internet http://ec.europa.eu/trade/issues/respectrules/anti_dumping/legis/index_en.htm 1. Prezentare generală a legislației Anchetele antidumping, antisubvenții și de salvgardare se efectuează pe baza regulamentelor de bază ale Consiliului. Documentul de lucru oferă o prezentare generală a legislației existente. Textele de bază referitoare la antidumping și antisubvenții vor fi denumite în continuare „regulamentul (regulamentele) de bază”. 2. Concepte de bază Titlul 2 din documentul de lucru oferă o prezentare generală a terminologiei și a procedurilor utilizate în cadrul anchetelor privind IPC (instrumentele de protecție comercială). 3. Modernizarea IPC UE consideră că o revizuire periodică a instrumentelor de protecție comercială ale UE poate contribui la asigurarea menținerii eficienței aplicării lor ca răspuns la practicile comerciale incorecte. În acest context, comisarul pentru comerț a declarat, în cadrul audierii din 2009 din Parlamentul European, că există deschidere din partea Comisiei pentru o dezbatere pe această temă, dar a evidențiat necesitatea de a se obține un consens al părților interesate. Între timp, în septembrie 2010, ca parte a ciclului normal de planificare a evaluării DG Comerț, Comisia a publicat o invitație la licitație pentru o evaluare a instrumentelor de protecție comercială ale Uniunii Europene. O astfel de evaluare ar putea ajuta Comisia să elaboreze sau să îmbunătățească intervențiile sale în materie de politici, precum și să le monitorizeze eficiența. De asemenea, ar ajuta cetățenii să își exercite dreptul de a analiza, critica și influența politicile și activitățile desfășurate de Comisie în numele lor. După evaluarea ofertelor transmise, a fost semnat un contract la sfârșitul lunii decembrie 2010. Activitatea aferentă s-a desfășurat de-a lungul anului 2011, rezultatele fiind așteptate la începutul anului 2012. În 2010, Comisia a instituit deja unele măsuri (cum ar fi reconstruirea site-ului care conține informații despre IPC, asistență specifică pentru IMM-uri, îmbunătățirea dezvăluirii de informații etc.) menite să îmbunătățească transparența în cadrul anchetelor în materie de protecție comercială. 4. Statutul de țară cu economie integral de piață În sensul anchetelor antidumping, o țară poate fi considerată o economie de piață integrală dacă îndeplinește cinci criterii, descrise în detaliu în documentul de lucru care însoțește prezentul raport. În anul 2010 a avut loc evaluarea continuă a cinci din cele șase cereri pentru recunoașterea statutului de economie integral de piață, formulate de China, Vietnam, Armenia, Kazahstan, Mongolia și Belarus. Toate țările, exceptând Belarus, au continuat să furnizeze, pe tot parcursul anului, informații suplimentare în sprijinul cererilor lor, acestea fiind în diferite stadii de progres. Consultările cu autoritățile Republicii Belarus au fost sistate din cauza situației politice din această țară. Celelalte cinci țări solicitante se află în diferite stadii de progres în ceea ce privește îndeplinirea celor cinci criterii de recunoaștere a statutului de economie de piață. Acțiunile de soluționare a cererii Chinei de recunoaștere a statutului de economie de piață au continuat, inclusiv în cadrul celei de-a zecea reuniuni tematice a grupului de lucru pentru recunoașterea statutului de economie de piață, desfășurată în Beijing, în septembrie 2010. La reuniunea grupului de lucru, cele două părți au discutat, printre altele, despre studiul comun, aflat în curs de desfășurare, privitor la practicile contabile din Republica Populară Chineză, în special la problema accesului consultanților la societățile comerciale chineze. În 2011 s-au desfășurat activități suplimentare în cadrul dosarului recunoașterii statutului de economie de piață în cazul Chinei. Primul raport de evaluare a cererii Armeniei de recunoaștere a statutului de economie de piață a fost transmis autorităților armene la începutul anului 2010, informându-le că au îndeplinit două din cele cinci criterii pentru recunoașterea statutului de economie de piață. Acesta a fost urmat, în iunie 2010, de o cerere de informații referitoare la progresele realizate în vederea recunoașterii statutului de economie de piață. Cu toate acestea, până la sfârșitul anului 2010, Armenia nu a transmis Comisiei noi informații. Al doilea raport de evaluare preliminară referitor la Vietnam a fost finalizat în februarie 2010, concluzionându-se că Vietnam îndeplinește unul dintre cele cinci criterii care se referă la gradul de intervenție din partea guvernului în economie. În septembrie 2010 s-au desfășurat reuniuni specifice privind recunoașterea statutului de economie de piață la care au participat autorități din Vietnam. Dosarul a continuat să fie analizat în cursul anului 2011. În ceea ce privește Kazahstan, serviciile DG Comerț au concluzionat la sfârșitul anului 2010 că, deși s-au înregistrat evoluții pozitive, progresul a fost îngreunat de răspunsul acestui stat la impactul crizei financiare mondiale asupra economiei sale. Se intenționează dezvoltarea în comun cu Kazahstan a unui plan de acțiune care să conțină etapele de parcurs în viitor pentru obținerea recunoașterii statutului de economie de piață. În octombrie 2010, în cadrul Comitetului pentru comerț UE-Mongolia, Comisia a furnizat informații privind progresele înregistrate în evaluarea procesului de recunoaștere a statutului de economie de piață, iar în decembrie 2010 a solicitat informații suplimentare. 5. Instrumente de protecție comercială – strategia privind materiile prime În raportul anual pentru 2009 a fost evidențiat pentru prima dată rolul instrumentelor de protecție comercială în abordarea anumitor consecințe ale distorsiunilor în furnizarea de materii prime. În special, s-a atras atenția asupra faptului că, pentru prima dată, aplicarea tratamentului destinat unei societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață a fost refuzat în cazul a cinci producători chinezi de dispozitive de fixare pe motiv că costurile celui mai important factor de producție, sârma laminată din oțel, nu reflectau în măsură substanțială valorile de piață, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază. În cursul anului 2010, Comisia a continuat această practică în procesul de evaluare a tuturor cererilor de aplicare a tratamentului destinat unei societăți care funcționează în condițiile unei economii de piață, examinând, printre altele, toate politicile care generează distorsiuni ale prețurilor materiilor prime. Un exemplu de astfel de caz în 2010, în care problema a apărut, este reprezentat de roțile de aluminiu originare din China. 6. Activități de informare și de comunicare/ Contacte bilaterale 6.1. Întreprinderi mici și mijlocii (IMM-uri) La sfârșitul anului 2009, Comisia, recunoscând rolul important pe care îl joacă IMM­urile în economia UE și dificultățile cu care se confruntă în ceea ce privește participarea la anchetele în materie de protecție comercială, a lansat un studiu pentru a identifica necesitățile IMM-urilor din UE atunci când participă la anchetele în materie de protecție comercială. La sfârșitul anului 2010, Comisia a primit de la un contractant rezultatele studiului de identificare a necesităților IMM-urilor din cele 27 de state membre atunci când transmit o reclamație sau participă la anchete în materie de protecție comercială în calitate de importator, utilizator sau de exportatori în anchetele deschise de țări terțe. Concluzia studiului a menționat și propuneri specifice cu privire la modalitățile prin care Comisia și statele membre ar putea ajuta mai bine IMM-urile în toate aspectele unor astfel de anchete. Reexaminarea identifică un set de măsuri concrete pentru a sprijini dezvoltarea și competitivitatea IMM-urilor și propune, în special, acțiuni menite să crească nivelul de informare și de asistență acordată IMM-urilor în ceea ce privește utilizarea instrumentelor UE de protecție comercială. Astfel de acțiuni au fost discutate cu autoritățile naționale implicate în protecția comercială și cu serviciile responsabile de protecția comercială ale DG Comerț, cu intenția de a adopta, în 2011, o declarație care schițează o serie de acțiuni concrete menite să abordeze dificultățile cu care se confruntă IMM-urile implicate în instrumentele de protecție comercială. Serviciul de asistență în materie de protecție comercială pentru IMM-uri a fost înființat din cauza complexității procedurilor IPC, în special pentru IMM-uri, având în vedere dimensiunea lor redusă și fragmentarea lor. Rolul său este de a aborda aspecte și probleme specifice IMM-urilor în materie de IPC, atât de ordin general, cât și de la caz la caz. O parte a site-ului internet dedicat IPC este consacrată IMM-urilor și face referire la punctele de contact ale serviciului de asistență în materie de protecție comercială. Acest site internet dedicat IPC a continuat să fie actualizat, în sensul sporirii accesibilității și facilității utilizării, mai ales pentru IMM-uri. În 2010, aceste puncte de contact au primit numeroase cereri de informații, toate fiind soluționate rapid. Aceste cereri vizau atât procedurile IPC, cât și conținutul acestora. 6.2. Contacte bilaterale/activități de informare – industrie și țări terțe Explicarea legislației și a practicilor în materie de protecție comercială ale UE reprezintă o parte importantă a activităților serviciilor care se ocupă cu IPC. În 2010 s-a desfășurat un seminar privind protecția comercială, la care au participat funcționari din țări terțe. În plus, în 2010 au existat o serie de contacte bilaterale, dedicate discutării unor subiecte diverse în materie de protecție comercială cu o serie de țări terțe printre care China, Coreea, Vietnam, India, Belarus și Australia. În 2010 s-au desfășurat, de asemenea, o serie de reuniuni cu asociații importante reprezentând părțile interesate și cu societăți comerciale, inclusiv o serie de evenimente organizate în colaborare cu Business Europe (mai precis, un seminar cu toți membrii cei mai importanți ai asociației și o serie de reuniuni bilaterale cu Comitetul pentru politică comercială al Business Europe), precum și un seminar și reuniuni periodice cu cele mai relevante asociații ale importatorilor și distribuitorilor, cum ar fi Eurocommerce și ZLS. 7. Consilierul-auditor Anul 2010 a fost al treilea an de activitate al consilierului-auditor din cadrul DG Comerț, devenind operațional în aprilie 2007. Consilierul-auditor acționează independent. El este subordonat din punct de vedere administrativ directorului general al DG Comerț, căruia îi raportează. Rolul principal al consilierului-auditor este de a garanta exercitarea efectivă a drepturilor procedurale ale părților interesate și de a asigura ca procedurile comerciale angajate în fața Comisiei Europene să fie tratate într-un mod imparțial, echitabil și într-un termen rezonabil. De asemenea, consilierul-auditor oferă consiliere directorului general al DG Comerț cu privire la aspectele legate de respectarea procedurilor și cu privire la orice aspect care rezultă din procedurile comerciale, dacă este cazul. A fost adoptată o actualizare a ghidului de cooperare dintre consilierul-auditor și serviciile Comisiei care efectuează anchete în domeniul comerțului. El conține o serie de principii de funcționare și introduce perioade pentru organizarea audierilor. Există reguli privind intervențiile referitoare la aspectele de confidențialitate și acces la dosare, precum și o serie de mecanisme de comunicare și urmărire a intervențiilor consilierului-auditor. Ghidul actualizat a fost utilizat ca bază pentru un proiect de termeni de referință ai consilierului-auditor. În cursul anului 2010 și 2011 această decizie a făcut obiectul unor consultări interne, adoptarea sa fiind prevăzută pentru începutul anului 2012. În 2010, consilierul-auditor a avut 55 de intervenții în 29 de cauze de protecție comercială și a desfășurat 24 de audieri, ceea ce reprezintă o creștere semnificativă față de 2009. Consilierul-auditor a fost contactat de părți implicate, de serviciile Comisiei responsabile cu anchetele și de părți interesate. El a intervenit în aspecte aparținând tuturor etapelor unei anchete. Principalele probleme cu care s-a confruntat consilierul-auditor în 2010 pot fi grupate în șase categorii: (i) determinarea TEP; (ii) dosare neconfidențiale și confidențialitate; (iii) conținutul și momentul comunicării informațiilor; (iv) definiția unui producător, importator sau utilizator din Uniune; (v) criterii de selectare a unei țări analoge; și (vi) utilizarea de experți. La recomandarea consilierului-auditor și în urma concluziilor grupurilor de lucru create de serviciile Comisiei au fost adoptate câteva bune practici. De exemplu, serviciile au început să includă în dosarul pentru consultare de către părțile interesate note privind predecizii referitoare, de exemplu, la eșantionare. Momentul trimiterii documentelor informative către părțile interesate s-a îmbunătățit de asemenea. Consilierul-auditor nu a primit multe reclamații, exceptând documentele informative referitoare la aplicarea tratamentului de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață (TEP) . În unul dintre cazuri, serviciile au angajat un expert, care a contribuit la analizarea eventualei eludări. Consilierul-auditor se așteaptă ca în cazurile viitoare să fie utilizați mai mulți experți. Luând în considerare numărul mai mare de intervenții și varietatea de aspecte abordate, se poate afirma că funcția de consilier-auditor este de acum consacrată. 8. Prezentare generală a anchetelor și măsurilor antidumping, antisubvenții și de salvgardare 8.1. Generalități La sfârșitul anului 2010, UE avea în vigoare 124 de măsuri antidumping (a se vedea anexa O) și 11 măsuri antisubvenții (a se vedea anexa P). În 2010, 0,43% din totalul importurilor în UE erau afectate de măsuri antidumping sau antisubvenții. De notat că detaliile privind aspectele care urmează se găsesc în documentul de lucru care însoțește prezentul raport. Trimiterile la anexele documentului de lucru pot fi găsite lângă titluri. 8.2. Anchete noi (a se vedea anexele A – E și anexa N) În 2010, au fost deschise 18 anchete[1]. Au fost impuse taxe provizorii în cadrul a 13 proceduri. 9 cauze s-au încheiat cu impunerea de taxe definitive. 10 anchete s-au încheiat fără să se instituie măsuri. 14 măsuri au expirat automat după durata de 5 ani. 8.3. Anchete de reexaminare Anchetele de reexaminare continuă să reprezinte o parte majoră a activității serviciilor care se ocupă cu IPC. În perioada 2006 – 2010, ele au reprezentat 61% din totalul anchetelor deschise. Tabelul 2 din documentul de lucru conține informații statistice pentru perioada 2006 – 2010. 8.3.1. Reexaminările efectuate în perspectiva expirării măsurilor (a se vedea anexa F) Articolul 11 alineatul (2) și articolul 18 din regulamentele de bază prevăd expirarea măsurilor după cinci ani, cu excepția cazului în care o reexaminare efectuată în perspectiva expirării măsurilor demonstrează că acestea ar trebui menținute în forma lor inițială. În cursul anului 2010 au fost deschise 14 anchete de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor. 10 reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor au fost încheiate cu o confirmare a taxei pentru o perioadă suplimentară de 5 ani. O reexaminare efectuată în perspectiva expirării măsurilor a fost finalizată prin încheierea măsurilor. 8.3.2. Reexaminările intermediare (a se vedea anexa G) Articolul 11 alineatul (3) și articolul 19 din regulamentele de bază prevăd reexaminarea măsurilor în timpul perioadei lor de valabilitate. Reexaminările pot fi limitate la aspectele referitoare la dumping/subvenționare sau prejudiciu. În cursul anului 2010 au fost deschise în total 12 reexaminări intermediare. 9 reexaminări intermediare s-au încheiat prin confirmarea sau modificarea taxei. Nicio reexaminare intermediară nu s-a finalizat prin încheierea măsurilor. 8.3.3. „Alte” reexaminări intermediare (a se vedea anexa H) În decursul anului 2010, nu au fost deschise sau încheiate „alte” reexaminări, adică cele care nu fac obiectul articolelor 11 alineatul (3) sau 19 din regulamentele de bază. 8.3.4. Noi reexaminări ale exportatorului (a se vedea anexa I) Articolul 11 alineatul (4) și articolul 20 din regulamentele de bază prevăd o reexaminare a unui „nou venit”, respectiv o reexaminare „accelerată”, pentru a stabili o marjă de dumping individuală sau o taxă compensatorie individuală pentru noii exportatori situați în țara exportatoare în cauză care nu au exportat produsul în cursul perioadei de anchetă. Astfel de exportatori trebuie să demonstreze că sunt cu adevărat exportatori noi și că au început efectiv să exporte către UE după perioada de anchetă. Astfel, în cazul lor se poate calcula o taxă individuală, care este de obicei mai mică decât taxa la nivel național. În 2010, au fost deschise 3 anchete de reexaminare a unui nou exportator. 8.3.5. Anchete privind absorbția (a se vedea anexa J) În cazurile în care există informații suficiente care să demonstreze că, după perioada anchetei inițiale și înainte sau după instituirea măsurilor, prețurile de export au scăzut sau că nu au existat sau au existat insuficiente schimbări în prețurile de revânzare sau în prețurile ulterioare de vânzare ale produsului importat în UE, o reexaminare privind „absorbția” poate fi deschisă pentru a examina dacă măsura a avut efecte asupra prețurilor menționate anterior. Marjele de dumping pot, ca atare, să fie recalculate, iar taxa mărită, pentru a se ține cont de aceste prețuri de export scăzute. Posibilitatea reexaminărilor privind „absorbția” este inclusă la articolul 12 și la articolul 19 alineatul (3) din regulamentele de bază. În 2010 nu a fost inițiată sau încheiată nicio reexaminare antiabsorbție. 8.3.6. Anchete privind eludarea (a se vedea anexa K) Posibilitatea de a redeschide anchete în circumstanțe în care se aduc dovezi pentru a arăta că măsurile sunt eludate este prevăzută la articolele 13 și 23 din regulamentele de bază. În 2010, au fost deschise 2 astfel de anchete. O anchetă antieludare a fost finalizată cu extinderea taxei, iar una a fost finalizată fără extinderea măsurilor. 8.4. Anchete privind salvgardarea (a se vedea anexa L) În 2010, a fost deschisă 1 anchetă de salvgardare. 9. Aplicarea măsurilor antidumping/antisubvenții 9.1. Urmărirea măsurilor Activitățile de urmărire privind măsurile în vigoare s-au concentrat asupra a patru domenii principale: (1) prevenirea fraudei; (2) monitorizarea fluxurilor comerciale și a evoluțiilor pieței; (3) ameliorarea eficacității cu instrumentele corespunzătoare și (4) reacționarea la practicile ilegale. Aceste activități au permis serviciilor responsabile de IPC să asigure, în mod proactiv și în colaborare cu statele membre, aplicarea corespunzătoare a măsurilor de protecție comercială în Uniunea Europeană. 9.2. Monitorizarea angajamentelor (a se vedea anexele M și Q) Monitorizarea angajamentelor face parte din activitățile de asigurare a respectării măsurilor, având în vedere faptul că angajamentele reprezintă o formă a măsurilor antidumping sau antisubvenții. Ele sunt acceptate de Comisie dacă pot elimina efectiv efectele prejudiciabile ale dumpingului sau ale subvenționării. La începutul anului 2010 erau în vigoare 42 de angajamente. În cursul anului 2010, au avut loc următoarele schimbări ale portofoliului de angajamente: angajamentele unei societăți comerciale au expirat din cauza expirării măsurilor, angajamentele a trei societăți au fost acceptate și 22 angajamente au fost retrase de Comisie din cauza încălcărilor constatate. Astfel, numărul total de angajamente în vigoare la sfârșitul anului 2010 este de 22. 10. Rambursări (a se vedea anexa U) Articolul 11 alineatul (8) și articolul 21 alineatul (1) din regulamentele de bază le permit importatorilor să solicite rambursarea taxelor relevante colectate în cazurile în care se dovedește că marja de dumping/subvenție, pe baza căreia s-au plătit taxele, a fost eliminată sau redusă la un nivel inferior celui al taxei în vigoare. În cursul anului 2010, au fost transmise 29 de noi cereri de rambursare. La sfârșitul anului 2010 se aflau în curs de desfășurare 15 anchete care vizau 27 de cereri. În 2010 au fost adoptate 28 de decizii ale Comisiei: 23 de acordare a unor rambursări parțiale și 5 de respingere a cererilor de rambursare. 12 cereri au fost retrase. 11. Control jurisdicțional: hotărâri pronunțate de Curtea de Justiție/Tribunal În 2010, Curtea de Justiție și Tribunalul au emis în total 13 hotărâri în domeniul măsurilor antidumping sau antisubvenții. Documentul de lucru conține un rezumat al unora dintre aceste hotărâri. În 2010, au fost prezentate 13 noi cauze, dintre care 8 în fața Tribunalului și 5 în fața Curții de Justiție. Anexa S la documentul de lucru conține o listă a cauzelor antidumping/antisubvenții prezentate în fața Tribunalului și a Curții de Justiție, care erau încă nesoluționate la sfârșitul anului 2010. 12. Activități în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) 12.1. Soluționarea diferendelor în domeniile antidumping, antisubvenții și salvgardare OMC prevede o procedură riguroasă pentru soluționarea diferendelor între membrii OMC în ceea ce privește aplicarea acordurilor OMC. În februarie 2010, China a solicitat desfășurarea unor consultări cu Uniunea Europeană privind măsurile antidumping referitoare la un anume tip de încălțăminte din piele, originară din China, care au fost impuse în 2006. Consultările s-au desfășurat în martie 2010. Ulterior, în aprilie 2010, China a solicitat constituirea unui comitet. Acesta a fost înființat în mai 2010, iar membrii săi au fost aleși în iulie 2010. Raportul comitetului a fost publicat în octombrie 2011. În decembrie 2010, a fost remis circulației un raport care prezenta constatările unui comitet OMC referitoare la o cauză de soluționare a unor diferende, deschisă de China împotriva UE, privind măsuri antidumping referitoare la importuri de anumite elemente de fixare din fier sau oțel originare din China. Comitetul a constatat că, în majoritatea aspectelor examinate, UE a acționat în deplină conformitate cu normele OMC. Totuși, a existat o serie de elemente în privința cărora comitetul a constatat că anumite aspecte ale legislației de bază și ale practicilor UE nu erau coerente cu anumite elemente ale acordului antidumping al OMC. Cauza a făcut obiectul unui recurs, iar organul de apel al OMC a emis un raport cu privire la această cauză, în iulie 2011. La data de 18 august 2011, Uniunea Europeană a informat organul de soluționare a diferendelor (OSD) că intenționează să pună în aplicare recomandările și hotărârile OSD într-o manieră prin care să respecte obligațiile sale față de OMC și într-un termen rezonabil. Detalii suplimentare privind aceste cauze se găsesc în documentul de lucru care însoțește prezentul raport. 12.2. Alte activități ale OMC În 2010, Dl Dennis Francis (Trinidad și Tobago) a fost numit președinte al Grupului ADD de negociere privind normele. În cadrul președinției sale, Grupul s-a întrunit în mod regulat, inclusiv în format plurilateral, pentru a discuta aspectele din interiorul și din afara parantezelor din textul președintelui din decembrie 2008. În plus, au fost transmise o serie de noi propuneri de text vizând diverse aspecte ale acordului privind subvențiile și măsurile compensatorii, inclusiv de către India și China. Cu toate acestea, nu s-au putut înregistra progrese în domeniile referitoare la antidumping și subvenții orizontale. În ceea ce privește pescuitul, grupul a avut discuții intense cu privire la toate aspectele ale posibilelor discipline. Deși acestea au permis clarificarea punctelor de vedere ale membrilor cu privire la subiectele de o importanță deosebită, ele nu au contribuit la convergența pozițiilor, ci mai degrabă au confirmat divergențele mari dintre membri (țări dezvoltate și în curs de dezvoltare deopotrivă), precum și complexitatea și sensibilitatea situației țărilor în curs de dezvoltare. În paralel cu aceste activități, participarea serviciilor Comisiei la activitatea curentă a comitetelor pentru antidumping, subvenții, măsuri compensatorii și de salvgardare a continuat. Comitetele s-au reunit de două ori în sesiuni ordinare pentru a examina notificările și a aborda subiecte care prezintă un interes special. Concluzie În 2010 s-a înregistrat o scădere ușoară atât a numărului de noi cauze deschise față de anul precedent, cât și a numărului de măsuri definitive impuse. Numărul anchetelor încheiate fără impunere de măsuri a înregistrat, de asemenea, o ușoară scădere, în timp ce numărul de măsuri provizorii impuse față de anul precedent a crescut cu aproape o treime. În ceea ce privește reexaminările, ele continuă să reprezinte o parte importantă a activității serviciilor, numărul celor deschise scăzând ușor în raport cu anul 2009. Numărul reexaminărilor încheiate a fost redus la jumătate în raport cu anul 2009. [1] Tabelul 1 din documentul de lucru conține informații statistice privind noile anchete pentru anii 2006 – 2010, efectuate în conformitate cu dispozițiile articolelor 5 și 10 din regulamentele de bază.