EXPUNERE DE MOTIVE

CONTEXTUL PROPUNERII

Context general

Directiva referitoare la ambarcațiunile de agrement[1] a fost adoptată în 1994 pentru a reglementa introducerea ambarcațiunilor de agrement pe piața europeană. Acesta stabilește cerințele esențiale de siguranță pe care producătorii trebuie să le respecte la proiectarea de ambarcațiuni în vederea introducerii lor în condiții de siguranță pe piața UE. Producătorii trebuie să îndeplinească o serie de obligații pentru a demonstra că produsul în cauză este conform cu directiva, inclusiv o declarație privind conformitatea ambarcațiunii cu cerințele esențiale ale directivei, aplicând marcajul CE pe produs și oferind utilizatorilor informații cu privire la utilizarea și întreținerea produsului.

Directiva 94/25/CE a fost modificată prin Directiva 2003/44/CE, care introduce o serie de valori limită pentru emisiile de gaze de eșapament pentru motoarele de propulsie și nivelurile de zgomot pentru ambarcațiunile cu motoare de propulsie, atât pentru motoarele cu aprindere prin compresie (AC), cât și pentru motoarele cu aprindere prin scânteie (AS). Principalii poluanți ai aerului reglementați în Directiva referitoare la ambarcațiunile de agrement sunt: oxizii de azot (NOx), hidrocarburile (HC) și particulele (PT). Mai mult, Directiva 2003/44/CE extinde domeniul de aplicare al directivei referitoare la ambarcațiunile de agrement pentru a include și motovehiculele nautice.

Aceeași directivă de modificare prevede o clauză de revizuire (articolul 2) care vizează sporirea limitelor de emisie pentru a reflecta progresele tehnologice înregistrate în domeniul motoarelor ambarcațiunilor maritime de agrement, precum și necesitatea de a armoniza limitele la nivel mondial, în special cu SUA. În același timp, poziția vulnerabilă a IMM-urilor ar trebui să fie luată în considerare, întrucât acest sector se compune în mare parte din întreprinderi mici și mijlocii (peste 95% dintre întreprinderi sunt IMM-uri).

IMM-urile care își desfășoară activitatea în acest sector sunt în principal implicate în construirea ambarcațiunilor sau marinizarea motoarelor (modificarea și instalarea în ambarcațiune a motorului cu destinație rutieră sau fără destinație rutieră). Există, de asemenea, câțiva constructori de motoare de serie mică care își desfășoară activitatea și care aprovizionează exclusiv piața UE.

Clauza de revizuire (articolul 2) stipulează, de asemenea, prezentarea de către Comisie a unui raport privind posibilitățile de îmbunătățire suplimentară a caracteristicilor de mediu ale motoarelor și, în cazul în care se consideră oportun, având în vedere raportul în cauză, Comisia prezintă propuneri corespunzătoare Parlamentului European și Consiliului. Comisia a emis un raport în 2007 [COM (2007/313)], în care Comisia anunța că va evalua opțiuni pentru reducerea suplimentară a limitelor emisiilor de gaze ale motoarelor ambarcațiunilor maritime de agrement.

Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii

Directiva referitoare la ambarcațiunile de agrement este încorporată într-un cadru legislativ european care combină siguranța maritimă și aspectele de mediu.

Una dintre cele politicile de referință definite în cadrul strategiei Europa 2020[2] are ca scop crearea unei Europe eficiente din punct de vedere al resurselor pentru îndeplinirea obiectivelor climatice și energetice. Politica maritimă integrată[3] integrează protecția mediului în toate politicile Uniunii, în special în cele care afectează mediul maritim. Revizuirea directivei referitoare la ambarcațiunile de agrement are loc în acest context general. Aceasta contribuie, de asemenea, la obiectivul Anului internațional al biodiversității 2010.

Directiva referitoare la ambarcațiunile de agrement este conformă cu obiectivele prevăzute în inițiativa (CAFE) „Aer curat pentru Europa”[4], care prevede o strategie integrată și pe termen lung pentru reducerea impactului negativ al poluării aerului asupra sănătății umane și a mediului, astfel cum se prevede în Directiva 2008/50/CE privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa[5].

Directiva referitoare la ambarcațiunile de agrement reglementează numai poluanții cu efect dăunător asupra sănătății care provin din emisiile de gaze de eșapament, cum ar fi particulele poluante (PT), oxizii de azot (NOx) și hidrocarburile (HC). Aceasta nu se referă la CO2. În prezent, nu sunt disponibile date sau inventare privind emisiile de CO2 provenite de la motoarele ambarcațiunilor de agrement. Cu toate acestea, emisiile de CO2 provenite de la motoare în acest sector ar putea fi reglementate, în viitor, în conformitate cu recentele evoluții în sectorul rutier, fie prin măsuri voluntare, fie prin măsuri de reglementare.

CONSULTAREA PăRțILOR INTERESATE șI EVALUAREA IMPACTULUI

Consultarea părților interesate

Revizuirea a fost avută în vedere încă din 2008 și a făcut obiectul unei consultări ample, și anume în cadrul Comitetului permanent pentru ambarcațiunile de agrement, cu autoritățile statelor membre și alte părți interesate cum ar fi industria de profil, asociațiile consumatorilor, organizațiile de standardizare și reprezentanții organismelor de evaluare a conformității.

O consultare publică online a fost organizată în mai/iulie 2009. Serviciile Comisiei au primit 32 de răspunsuri la chestionarul publicat doar în limba engleză. Rezultatele consultării publice sunt disponibile la adresa: http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemlongdetail.cfm?item_id=3088&tpa_id=160&lang=en

Răspunsurile la această consultare au venit în sprijinul introducerii unor limite mai restrictive pentru emisiile de gaze de eșapament, luând în considerare poziția IMM-urilor. Respondenții au indicat că limitele ar trebui să fie comune nu numai pentru statele membre ale UE/SEE, ci și pentru alte părți ale lumii, în special Statele Unite. Ancheta a confirmat, de asemenea, că o reducere suplimentară a limitelor de emisii sonore produse de ambarcațiunile cu motoare de propulsie nu ar rezolva în mod eficace problema poluării sonore excesive în zonele expuse.

Consultarea a evidențiat faptul că specificitățile sectorului maritim de agrement ar trebui să fie mai bine reflectate în legislația UE. S-au exprimat preocupări cu privire la piața foarte activă a produselor la mâna a doua, precum și cu privire la șalupele artizanale. Răspunsurile au indicat, de asemenea, că este necesar să se clarifice obligațiile operatorilor economici, inclusiv ale importatorilor privați, precum și competențele autorităților naționale de aplicare a legii.

Obținerea și utilizarea expertizei

Mai multe studii externe au fost comandate cu scopul de a examina în continuare îmbunătățirea caracteristicilor de mediu ale motoarelor ambarcațiunilor maritime de agrement și impactul acestora.

- TNO[6] - „Studiu analitic privind situația actuală și evoluția tehnologiei și a reglementărilor privind performanța de mediu a motoarelor ambarcațiunilor de agrement – raport final”, ianuarie 2005. (denumit în continuare „studiul analitic”). Comisia a solicitat acest studiu după ce a introdus cerințe de mediu în directiva referitoare la ambarcațiunile de agrement, cu scopul de a evalua impactul asupra mediului avut de utilizarea motoarelor de propulsie la ambarcațiunile de agrement.

- Confederația europeană a industriilor nautice - „Studiu privind fezabilitatea și impactul posibilelor scenarii de măsuri suplimentare pentru reducerea emisiilor motoarelor ambarcațiunilor de agrement în contextul Directivei 94/25/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/44/CE: Raport de evaluare a impactului – raport final”, 26 octombrie 2006. Acest studiu identifică și măsoară în detaliu impactul și efectele distributive ale celor patru scenarii posibile pentru măsuri suplimentare de reducere a emisiilor identificate în studiul realizat de TNO.

- ARCADIS[7] - „ Studiu de evaluare complementară a impactului cu privire la posibilele măsuri de reducere a emisiilor pentru motoarele ambarcațiunilor maritime de agrement” – iunie 2008. În urma rezultatelor studiului precedent, Comisia a lansat un alt studiu pentru a identifica și a evalua noi scenarii care ar ține seama de poziția specială a IMM-urilor în sectorul ambarcațiunilor de agrement.

- Studiile sunt disponibile la următoarea adresă: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/maritime/documents/index_en.htm

Evaluarea impactului

Comisia a efectuat o evaluare detaliată a impactului, menționată în programul său de lucru.

Evaluarea impactului se concentrează pe următoarele trei domenii de revizuire care au un impact important:

A. emisiile de gaze de eșapament,

B. emisiile sonore, și

C. alinierea la noul cadru juridic:

Pentru aceste trei domenii, următoarele opțiuni au fost analizate în detaliu.

A. Limitele de emisie de gaze de eșapament pentru motoare

Opțiunea 1 - nicio modificare

Limitele actuale ale emisiilor de gaze de eșapament stipulate în directivă rămân astfel cum sunt definite prin amendamentul 2003/44/CE.

Opțiunea 2 - limite mai stricte pentru emisiile de gaze de eșapament (etapa II)

A fost evaluată posibilitatea de a introduce etapa II a limitelor pentru emisiile de gaze de eșapament. În total, au fost propuse cinci scenarii posibile pentru a restricționa și mai mult limitele (a se vedea, pentru detalii, evaluarea impactului p. 21).

Scenariul 5 a fost selectat drept cel mai adecvat scenariu pentru o evaluare suplimentară. Acest scenariu 5 armonizează limitele cu limitele SUA atât pentru motoarele cu aprindere prin scânteie (AS), cât și pentru motoarele cu aprindere prin compresie (AC). Pentru motoare AC, limitele sunt cele stabilite în US EPA 40 CFR partea 1042 pentru motoarele diesel pentru ambarcațiunile marine de agrement. Pentru motoarele AS, limitele sunt cele stabilite în US EPA 40 CFR partea 1045 pentru noile motoare AS fără destinație rutieră, echipamente și nave.

Opțiunea 3 - limite mai stricte pentru emisiile de gaze de eșapament (etapa II) combinate cu măsuri atenuante menite să limiteze efectele economice și sociale negative

Această opțiune explorează diverse posibilități de a înăspri normele pentru emisiile de gaze de eșapament și, în același timp, include o măsură atenuantă menită să reducă efectele economice și sociale negative pe care introducerea unor limite mai ridicate pentru emisii le poate avea asupra producătorilor.

Subopțiunea 3.1 – utilizarea unui mecanism de flexibilitate

Opțiunea de a atenua efectele avute de norme mai stricte privind emisiile de gaze de eșapament ar putea fi introducerea mecanismului de flexibilitate. Ideea este de a permite producătorilor de motoare să introducă pe piață un număr limitat de motoare pentru ambarcațiuni marine de agrement, în conformitate cu etapa anterioară privind emisiile, încă de la intrarea în vigoare a unor noi valori limită pentru emisii.

Subopțiunea 3.2 – folosirea unei perioade de tranziție pentru toți constructorii de motoare (3 ani)

Propunerea este să se prevadă o perioadă de tranziție de trei ani de la intrarea în vigoare a directivei, pentru a permite constructorilor de motoare să adapteze motoarele la noile tehnologii.

Subopțiunea 3.3 – utilizarea unei perioade de tranziție pentru toți constructorii de motoare + o anumită perioadă de tranziție pentru producătorii mici și mijlocii de motoare care introduc pe piața UE motoarele exterioare AS < 15 kW (3 + 3 ani).

Perioada de tranziție de trei ani pentru industria de resort ar rămâne valabilă. În afară de aceasta, un termen suplimentar de 3 ani (6 ani de la intrarea în vigoare) ar fi acordat IMM-urilor producătoare de motoare care introduc pe piață motoare AS < 15 kW.

Această ultimă subopțiune a fost selectată în cadrul evaluării impactului ca opțiunea preferabilă.

B. Limite ale emisiilor sonore pentru ambarcațiunile cu motoare de propulsie

Opțiunea 1 – nicio modificare

Limitele emisiilor sonore existente în directivă rămân astfel cum sunt definite prin amendamentul 2003/44/CE.

Opțiunea 2 – limite mai stricte pentru emisiile sonore

Limitele actuale ale UE pentru emisiile sonore care reglementează zgomotul emis de ambarcațiuni ar deveni mai stricte.

Opțiunea 1 (menținerea valorilor limită curente) s-a dovedit a fi opțiunea preferată, datorită faptului că

- nu implică costuri cu conformarea (societățile nu vor trebui să investească în tehnologii noi pentru a atinge limitele solicitate pentru emisii);

- prevede posibilitatea de a atinge un nivel mai înalt de beneficii pentru mediu prin măsuri naționale specifice, concepute special pentru sectoarele în care funcționează ambarcațiunile din fiecare țară.

Statele membre ar dispune de o mai mare libertate de a concepe măsuri specifice care să le permită să restricționeze în mod eficient poluarea sonoră, deoarece zgomotul emis de ambarcațiuni nu este produs numai de motoare, ci depinde și de factori precum funcționarea, condițiile meteorologice etc.

C. Alinierea directivei referitoare la ambarcațiunile de agrement cu noul cadru legislativ

Ca urmare a adoptării Regulamentului (CE) nr. 765/2008 și a Deciziei 768/2008/CE, directiva referitoare la ambarcațiunile de agrement trebuie să fie adusă în conformitate cu principiile noului cadru legislativ. Aceasta presupune, în principiu, includerea capitolelor care descriu obligațiile operatorilor economici, competențele organismelor de evaluare a conformității și ale autorităților de supraveghere a pieței, noi module de evaluare a conformității și statutul marcajului CE.

Deoarece Comisia este hotărâtă să alinieze legislația sectorială la noul cadru legislativ, evaluarea impactului s-a concentrat numai pe analizarea impactului avut de aliniere. Acest impact ar trebui să fie, în cea mai mare parte, pozitiv deoarece dispozițiile orizontale clarifică anumite aspecte care sunt incerte în prezent. Certitudinea juridică va fi în beneficiul tuturor părților: operatorii economici, administrațiile naționale și ale Uniunii Europene, precum și consumatorii. Anumite noi obligații stabilite pentru agenții economici pot avea un impact economic în ceea ce privește noile costuri pentru operatorii economici[8].

ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

Principalele elemente ale revizuirii

Clarificarea domeniului de aplicare și a conceptelor cu care operează directiva

În vederea facilitării aplicării directivei referitoare la ambarcațiunile de agrement de către producători și de către autoritățile naționale, sunt clarificate domeniul de aplicare și anumite definiții din directiva menționată.

În trecut, au avut loc dezbateri cu privire la semnificația termenului „ambarcațiune de agrement” utilizat în directiva menționată, termen despre care uneori s-a afirmat că este un termen general care cuprinde atât ambarcațiunile de agrement, cât și motovehiculele nautice. Această lipsă de claritate este eliminată acum prin introducerea în cadrul definițiilor a unui nou concept global - „ambarcațiune” - care reglementează atât ambarcațiunile de agrement, cât și motovehiculele nautice.

Dat fiind că termenul „ambarcațiuni de agrement” este de acum clar limitată numai la unele tipuri de produse care intră sub incidența directivei, titlul directivei este înlocuit cu „Directivă privind ambarcațiunile de agrement și motovehiculele nautice” pentru ca acesta să corespundă mai bine domeniului de aplicare.

În ceea ce privește lista produselor excluse, este necesar să se adauge pe listă ambarcațiunile amfibii pentru a le scuti de cerințele din prezenta directivă. Din motive de coerență și de clarificare se precizează, de asemenea, că doar motovehiculele nautice sportive și de agrement sunt incluse în directivă și nu, de exemplu, motovehiculele nautice destinate serviciilor de salvare și de poliție. Mai mult, definiția pentru ambarcațiunile de tip „canoe” care sunt excluse din domeniul de aplicare este clarificată astfel încât să indice că acestea trebuie să fie „concepute pentru a fi propulsate numai cu ajutorul pagaiei” în scopul de a fi excluse din domeniul de aplicare al directivei.

De asemenea, este adecvat să se prevadă definiții pentru „ambarcațiunile construite pentru uz propriu” și „importator privat” specifice acestui sector pentru a facilita înțelegerea și aplicarea uniformă a directivei.

Obligația generală de siguranță

Din motive de claritate și coerență cu alte directive din cadrul noii abordări, este necesar să se precizeze în mod explicit faptul că produsele reglementate de prezenta directivă nu pot fi introduse pe piață sau puse în exploatare decât dacă satisfac cerința generală care impune ca acestea să nu prezinte niciun pericol la adresa siguranței și sănătății persoanelor, a bunurilor sau a mediului și numai în cazul în care respectă cerințele esențiale prevăzute în anexa I. Stabilirea acestei cerințe generale de siguranță este importantă, deoarece aceasta ar putea fi utilizată drept temei juridic pentru scoaterea de pe piață a ambarcațiunilor nesigure, în special în cazul în care se descoperă un risc nou, care nu este reglementat de standardele armonizate.

Gaze de eșapament

Noile limite mai stricte pentru emisii

Se prevăd noi limite mai stricte pentru emisiile de oxizi de azot (NOx), hidrocarburi (HC) și de particule (PT) în gazele de eșapament.

Pentru motoarele AC, aceste limite sunt stabilite prin aplicarea standardelor US EPA pentru motoarele diesel ale ambarcațiunilor marine de agrement (40 CFR partea 1042). Pentru motoarele AS, limitele sunt stabilite utilizând standardele EPA privind emisiile pentru motoarele AS, echipamentele și navele fără destinație rutieră (40 CFR partea 1045). Această abordare stabilește limitele la un nivel care reflectă dezvoltarea tehnică a tehnologiilor de motoare marine ecologice și care permite evoluția către armonizarea la nivel mondial a limitelor emisiilor de gaze.

Limitele referitoare la CO sunt ușor mai scăzute ca un compromis pentru realizarea unei scăderi semnificative a altor poluanți atmosferici și pentru a se asigura că costurile cu conformarea suportate de industrie vor rămâne proporționale. Cu toate acestea, scăderea acestor limite nu conduce la un risc în materie de siguranță.

Combustibilii de referință și ciclurile de încercare

Combustibilii de încercare utilizați în evaluarea conformității cu limitele referitoare la emisiile de gaze de eșapament trebuie să reflecte componența combustibililor utilizați pe piața relevantă și, prin urmare, la omologarea de tip efectuată de producătorii din Uniunea Europeană trebuie să fie utilizați combustibilii europeni de încercare. Cu toate acestea, deoarece este posibil ca producătorii din afara Uniunii Europene să nu aibă acces la combustibilii de referință europeni, este necesar să se prevadă faptul că autoritățile care asigură evaluarea conformității (organismele notificate) pot, de asemenea, să accepte ca motoarele să fie încercate cu alți carburanți de referință. Alegerea carburanților de referință este, cu toate acestea, limitată la specificațiile emise de SUA și Japonia, astfel cum se precizează în standardul ISO corespunzător, pentru a asigura calitatea și comparabilitatea rezultatelor încercărilor. (Motoare cu combustie internă cu piston - Măsurarea emisiilor de gaze de eșapament - Partea 5: Combustibili de încercare. În prezent EN ISO 8178-5:2008).

În plus, ciclurile de încercare relevante trebuie indicate prin trimitere la același standard ISO (Motoare cu combustie internă cu piston – Măsurarea emisiilor de gaze de eșapament – Partea 4: Ciclurile de încercare pentru diferite aplicații ale motorului, care este în prezent EN ISO 8178-4: 1996).

Sectorul ambarcațiunilor de agrement este implicat în mod activ în elaborarea unor soluții inovatoare pentru sistemele de propulsie, care implică motoare electrice, hibride și chiar pile de combustie. Pe viitor, cicluri de încercare specifice pot fi dezvoltate pentru sistemele hibrid.

Măsuri atenuante pentru industrie

Se prevede o perioadă de tranziție generală de trei ani pentru industrie. În plus, în ceea ce privește cerințele referitoare la emisiile de gaze de eșapament, se acordă 3 ani în plus unor producători IMM care introduc pe piață motoarele AS < 15 kW. Această perioadă suplimentară este necesară pentru a permite IMM-urilor active pe acest segment de piață să evite dificultățile financiare și să își ajusteze producția conform noilor reguli.

Cerințe privind construcția

Se prevede o nouă cerință prin care să se impună instalarea obligatorie de rezervoare de stocare pe ambarcațiunile echipate cu toalete pentru a contribui la protecția mediului marin.

Evaluarea post-construire și importatorii privați

Directiva 94/25/CE conține norme privind evaluarea post-construire a ambarcațiunilor de agrement efectuată de către orice persoană fizică sau juridică stabilită în interiorul Comunității care introduce produsul pe piață în cazul în care nici producătorul, nici reprezentantul său autorizat nu își îndeplinește responsabilitățile privind evaluarea conformității produselor la directivă. Pentru coerență, este oportun de a extinde domeniul de aplicare al acestei proceduri astfel încât aceasta să acopere nu numai ambarcațiunile de agrement, ci și motovehiculele nautice. Din motive de claritate, trebuie să fie specificat exact de către cine și în ce situații această procedură poate fi utilizată. Aceste persoane sunt:

- Importator privat, și anume o persoană fizică sau juridică care importă în cadrul activităților necomerciale un produs dintr-o țară terță în Uniune cu intenția de a-l pune în funcțiune pentru uzul propriu.

- Orice persoană care introduce pe piață sau pune în funcțiune un motor sau o ambarcațiune după o modificare majoră sau după reconversia acestora sau orice persoană care schimbă destinația inițială a unei ambarcațiuni care nu face obiectul domeniului de aplicare al prezentei directive, astfel încât aceasta să se încadreze în domeniul său de aplicare.

- Orice persoană care introduce pe piață o ambarcațiunile construită pentru utilizare proprie înainte de sfârșitul perioadei de cinci ani menționate la articolul 2 alineatul (2) litera (a) punctul (vii).

În ceea ce privește importul de ambarcațiuni de agrement și motovehiculele nautice, trebuie menționat faptul că, în raport cu Directiva 94/25/CE, utilizarea evaluărilor ulterioare construirii este restricționată la cazurile de import necomercial de către importatorii privați. Scopul este de a preveni orice abuz legat de această procedură în scopuri comerciale. În cele din urmă, pentru a asigura o evaluare fiabilă a conformității produsului de către organismul notificat în ceea ce privește evaluarea post-construire, este necesară extinderea obligațiilor care revin persoanei care solicită evaluarea post-construire, astfel încât aceasta să furnizeze documente organismului notificat. Se prevede că persoana respectivă trebuie să prezinte toate documentele necesare pentru evaluarea conformității produsului.

Aplicarea marcajului CE

Normele care reglementează aplicarea marcajului CE pe ambarcațiuni, componente și motoare sunt prevăzute în prezenta directivă. În comparație cu Directiva 94/25/CE, este oportun să se extindă obligația de a aplica marcajul CE, de asemenea, pe toate motoarele interioare și motoarele interioare cu propulsor orientabil fără evacuare integrată care sunt considerate conforme cu cerințele esențiale prevăzute în anexa I părțile B și C.

Marcajul CE trebuie aplicat pe ambarcațiuni, motoare și componente. În cazul componentelor, în cazul în care acest lucru nu este posibil sau nu se justifică având în vedere mărimea sau natura produsului respectiv, marcajul poate fi, de asemenea, aplicat pe ambalaj și pe documentele însoțitoare.

Raportare

Pentru a asigura monitorizarea și eficiența prezentei directive, se prevede o nouă obligație pentru statele membre de a trimite Comisiei, o dată la cinci ani, un raport privind punerea în aplicare a directivei. Acest raport trebuie să conțină, în special, indicații privind situația în ceea ce privește siguranța și performanțele de mediu ale produselor care intră în domeniul de aplicare al directivei și referitoare la eficacitatea directivei, precum și o prezentare a activităților de supraveghere a pieței efectuate de către statele membre.

Alinierea directivei referitoare la ambarcațiunile de agrement cu noul cadru legislativ (NCL) și procedurile de evaluare a conformității aplicabile

Norme orizontale

La 9 iulie 2008, Parlamentul European și Consiliul au adoptat două instrumente juridice care se aplică în domeniul comercializării produselor. Regulamentul (CE) nr. 765/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 iulie 2008 de stabilire a cerințelor de acreditare și de supraveghere a pieței în ceea ce privește comercializarea produselor[9] și Decizia nr. 768/2008/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 iulie 2008 privind un cadru comun pentru comercializarea produselor[10].

Regulamentul stabilește dispoziții orizontale privind acreditarea organismelor de evaluare a conformității, marcajul CE și privind cadrul de supraveghere a pieței comunitare și controale privind produsele care intră pe piața comunitară care se aplică, de asemenea, produselor reglementate de prezenta directivă. Din motive de claritate, aplicarea regulamentului este menționată în mod explicit în prezenta directivă.

Decizia stabilește principii comune și dispoziții de referință pentru legislația bazată pe principiile noii abordări. Pentru a asigura coerența cu legislația sectorială privind alte produse, este adecvată alinierea anumitor dispoziții ale prezentei directive la dispozițiile deciziei menționate anterior, în măsura în care particularitățile sectoriale nu necesită soluții diferite. Prin urmare, anumite definiții, obligațiile generale pentru agenții economici, prezumția de conformitate, obiecțiile formale contra standardelor armonizate, normele privind marcajul CE, cerințele privind organismele de evaluare a conformității și procedurile de notificare, precum și dispozițiile privind procedurile de urmat în cazul produselor care prezintă un risc, sunt aliniate la decizia respectivă. Abateri specifice sectorului sunt necesare în special pentru a ține seama de situația specială a importurilor private de ambarcațiuni în UE.

Proceduri de evaluare a conformității

Procedurile de evaluare a conformității aflate la dispoziția producătorului sunt stabilite, de asemenea, prin trimitere la decizia orizontală. Cu toate acestea, anumite cerințe suplimentare sunt prevăzute la articolul 25 în vederea luării în considerare a nevoilor specifice ale sectorului în ceea ce privește realizarea evaluării conformității și sunt incluse în modulele de evaluare a conformității din Directiva 94/25/CE. În plus, posibilitatea de a utiliza organisme interne acreditate în loc de organismele notificate în anumite module menționate în decizia orizontală nu este luată în considerare în prezenta directivă, deoarece nu este adecvată pentru acest sector.

Experiența a arătat că, pentru a ține seama de cerințele de fabricație, este necesar să se permită o varietate mai mare de proceduri de certificare decât înainte, în următoarele cazuri:

- pentru ambarcațiunile de agrement din categoria C între 12 m și 24 m lungime în cazul în care au fost utilizate standarde armonizate (posibil și control intern al produsului + încercări supravegheate);

- pentru componente (posibil și modulul B + E).

- În ceea ce privește evaluarea conformității cu cerințele referitoare la emisiile de gaze de eșapament și emisiile sonore, se face trimitere la o distincție între cazurile în care standardele armonizate au fost utilizate, pe de o parte, și în cazurile în care acestea nu au fost utilizate. În cazurile din urmă, este justificat să se ceară o procedură de evaluare a conformității mai strictă decât în cazuri anterioare. În plus, posibilitatea de a folosi datele cu privire la ambarcațiunea de referință pentru încercarea emisiilor sonore se elimină ca fiind redundantă, deoarece aceasta nu a fost utilizată în practică.

Comitologie și acte delegate

Pentru a ține seama de prevederile Tratatului de la Lisabona referitoare la actele delegate, se inserează în directivă norme privind adoptarea actelor delegate.

Temei juridic

Propunerea se bazează pe articolul 95 din Tratatul CE.

Principiul subsidiarității

Directiva 94/25/CEE este o directivă de armonizare totală, adoptată în baza articolului 95 din Tratat, în vederea realizării și funcționării pieței interne a ambarcațiunilor. Legislația națională nu poate impune dispoziții suplimentare privind construcția de ambarcațiuni sau emisiile de gaze de eșapament și emisiile sonore ale ambarcațiunilor care ar necesita modificarea produsului sau ar afecta condițiile de introducere pe piață a acestora. Prin urmare, revizuirea dispozițiilor Directivei 94/25/CEE, în ceea ce privește cerințele de construcție și emisiile de gaze de eșapament, intră în competența exclusivă a Uniunii. Prin urmare, principiul subsidiarității, în sensul articolului 5 al doilea paragraf din Tratatul CE, nu se aplică.

Este important de remarcat faptul că revizuirea vizează clarificarea domeniului de aplicare privind produsele reglementate de directiva și nu lărgirea sau modificarea acesteia. Prin urmare, principiul subsidiarității, în sensul articolului 5 al doilea paragraf din Tratatul CE, nu se aplică nici în această privință.

Respectarea principiului subsidiarității ar putea apărea cu privire la dispozițiile care urmăresc îmbunătățirea aplicării eficiente a directivei care rezultă în principal din noul cadru juridic (a se vedea, de asemenea, punctul 3.7.). Experiența a demonstrat faptul că măsurile adoptate de statele membre acționând individual nu au fost suficiente pentru aplicarea eficientă și pentru supravegherea pieței. În consecință, se impune stabilirea unor cerințe minime comune obligatorii. Prin prezenta propunere, această activitate rămâne în competența autorităților naționale, însă se vor introduce o serie de cerințe generale aplicabile în întreaga Uniune Europeană pentru a asigura tratamentul egal, uniformitatea condițiilor impuse agenților economici și un nivel similar de protecție pentru cetățenii din toate statele membre.

Proporționalitate

În conformitate cu principiul proporționalității, modificările propuse nu depășesc acțiunile necesare pentru îndeplinirea obiectivelor stabilite. În vederea protejării avantajelor pieței unice în domeniul ambarcațiunilor, orice modificare a directivei actuale trebuie realizată la nivelul Uniunii Europene. Acțiunea izolată a statelor membre ar conduce la crearea de cerințe diverse care ar stânjeni și compromite progresele pieței unice și, foarte probabil, ar produce confuzie în rândul consumatorilor și producătorilor. Consecințele acestei acțiuni ar fi creșterea prețurilor pentru consumatori, deoarece producătorii ar fi nevoiți să se adapteze cerințelor specifice fiecărui stat membru.

Modificările aduse directivei nu impun sarcini și costuri inutile industriei de profil, în special întreprinderilor mici și mijlocii sau administrațiilor. O serie de opțiuni vizează sporirea clarității directivei existente fără introducerea unor noi cerințe semnificative care să implice costuri. În cazul modificărilor care au un impact mai mare, analiza impactului opțiunii permite găsirea celei mai potrivite soluții în raport cu problemele identificate.

IMPLICAțII BUGETARE

Prezenta propunere nu are nicio implicație asupra bugetului Comunității.

INFORMAțII SUPLIMENTARE

Abrogarea legislației în vigoare

Adoptarea propunerii va conduce la abrogarea Directivei 94/25/CE referitoare la ambarcațiunile de agrement.

Spațiul Economic European

Propunerea prezintă interes pentru SEE și ar trebui, prin urmare, extinsă la Spațiul Economic European.

2011/0197 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

privind ambarcațiunile de agrement și motovehiculele nautice

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[11],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[12],

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

întrucât:

1. Directiva 94/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 iunie 1994 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la ambarcațiunile de agrement[13] a fost adoptată în contextul creării pieței interne în vederea armonizării caracteristicilor siguranței ambarcațiunilor de agrement în toate statele membre și pentru eliminarea obstacolelor în calea comerțului cu ambarcațiunile de agrement între statele membre.

2. Inițial, Directiva 94/25/CE nu acoperă decât ambarcațiunile de agrement cu o lungime minimă de 2,5 m și cu o lungime maximă de 24 m. Directiva 2003/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 iunie 2003 de modificare a Directivei 94/25/CE privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la ambarcațiunile de agrement[14] a extins domeniul de aplicare al Directivei 94/25/CE astfel încât acesta să includă motovehiculele nautice și a integrat cerințe privind protecția mediului în directiva respectivă prin adoptarea de limite pentru emisiile de gaze de eșapament (CO, HC, NOx și particule) și de limite referitoare la zgomot pentru motoarele de propulsie, atât pentru motoarele cu aprindere prin compresie, cât și pentru motoarele cu aprindere prin scânteie.

3. Directiva 94/25/CE se bazează pe principiile noii abordări, stabilite prin Rezoluția Consiliului din 7 mai 1985 privind o nouă abordare a armonizării tehnice și a standardelor[15]. Prin urmare, directiva stabilește numai cerințele esențiale de siguranță cu privire la ambarcațiunile de agrement, în timp ce detaliile tehnice sunt adoptate de către Comitetul European pentru Standardizare (CEN) și Comitetul european de standardizare electrotehnică (Cenelec), în conformitate cu Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice[16]. Conformitatea cu standardele armonizate astfel stabilite, al căror număr de referință este publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene , oferă prezumția de conformitate cu cerințele Directivei 94/25/CE. Experiența a demonstrat faptul că aceste principii de bază funcționează bine în acest sector și ar trebui să fie menținute și chiar promovate în continuare.

4. Progresul tehnologic de pe piață, cu toate acestea, a ridicat noi probleme referitor la cerințele privind mediul înconjurător prevăzute de Directiva 94/25/CE. Pentru a ține seama de progresul tehnologic și pentru a clarifica cadrul de reglementare aplicabil comercializării produselor reglementate prin prezenta directivă, anumite aspecte ale Directivei 94/25/CEE ar trebui să fie revizuite și consolidate, iar, în scopul clarității, directiva respectivă ar trebui să fie înlocuită de prezenta directivă.

5. Regulamentul (CE) nr. 765/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 iulie 2008 de stabilire a cerințelor de acreditare și de supraveghere a pieței în ceea ce privește comercializarea produselor[17] stabilește dispoziții orizontale privind acreditarea organismelor de evaluare a conformității, marcajul CE și cadrul de supraveghere a pieței Uniunii și controlarea produselor care intră pe piața Uniunii care se aplică, de asemenea, produselor reglementate prin prezenta directivă.

6. Decizia nr. 768/2008/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 iulie 2008 privind un cadru comun pentru comercializarea produselor[18] stabilește principii comune și dispoziții de referință pentru legislația bazată pe principiile noii abordări. Pentru a asigura coerența cu legislația sectorială privind alte produse, este adecvată alinierea anumitor dispoziții ale prezentei directive la dispozițiile deciziei menționate anterior, în măsura în care particularitățile sectoriale nu necesită soluții diferite. Prin urmare, anumite definiții, obligațiile generale pentru operatorii economici, prezumția de conformitate, obiecțiile formale contra standardelor armonizate, normele privind marcajul CE, cerințele privind organismele de evaluare a conformității și procedurile de notificare, precum și dispozițiile privind procedurile de urmat în cazul produselor care prezintă un risc, ar trebui să fie aliniate la decizia respectivă.

7. Pentru a facilita aplicarea prezentei directive de către producători și de către autoritățile naționale, domeniul de aplicare și definițiile prevăzute de Directiva 94/25/CE ar trebui clarificate. În special, ar trebui să se precizeze că ambarcațiunile amfibii sunt excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive. Este, de asemenea, necesar să se precizeze ce tip de canoe și caiace sunt excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive și să clarifice că doar motovehiculele nautice sportive și de agrement sunt reglementate de directivă.

8. De asemenea, este necesar să se prevadă definiții pentru „ambarcațiunile construite pentru utilizare proprie” și „importator privat” specifice acestui sector pentru a facilita înțelegerea și aplicarea uniformă a prezentei directive.

9. Produsele care fac obiectul prezentei directive și care sunt introduse pe piața Uniunii sau puse în funcțiune ar trebui să fie conforme cu legislația relevantă a Uniunii, iar operatorii economici trebuie să răspundă pentru conformitatea produselor, în raport cu rolurile pe care le au în lanțul de distribuție, astfel încât să se asigure un nivel ridicat de protecție a intereselor publice, cum ar fi sănătatea, siguranța și protecția consumatorilor și a mediului, și de a garanta concurența loială pe piața Uniunii.

10. Toți operatorii economici care intervin în lanțul de aprovizionare și de distribuție ar trebui să ia măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că produsele reglementate de prezenta directivă nu pun în pericol siguranța și sănătatea persoanelor, a bunurilor sau a mediului dacă sunt corect construite și întreținute și că pun la dispoziție pe piață numai produse care sunt în conformitate cu legislația relevantă a Uniunii. Prezenta directivă ar trebui să prevadă o distribuire clară și proporțională a obligațiilor care corespund rolului fiecărui operator în procesul de aprovizionare și de distribuție.

11. Deoarece anumite sarcini pot fi îndeplinite numai de producător, este necesar să se facă distincția clară între producător și operatorii din avalul lanțului de distribuție. De asemenea, este necesar să se facă o distincție clară între importator și distribuitor, deoarece importatorul introduce pe piață produse din țări terțe pe piața Uniunii. Astfel, importatorul trebuie să se asigure că respectivele produse sunt conforme cu cerințele aplicabile ale Uniunii.

12. Producătorul, fiind persoana cu cele mai detaliate cunoștințe privind procesul de proiectare și de producție, este cel mai în măsură să efectueze procedura completă de evaluare a conformității. Evaluarea conformității ar trebui, așadar, să rămână exclusiv obligația producătorului.

13. Este necesar să se garanteze că produsele reglementate de prezenta directivă care intră pe piața Uniunii din țări terțe sunt conforme cu toate cerințele aplicabile în Uniune, și, în special, că procedurile de evaluare corespunzătoare au fost efectuate de producători în ceea ce privește produsele respective. Prin urmare, ar trebui să se prevadă dispoziții care să impună importatorilor obligația de a se asigura că produsele pe care le introduc pe piață respectă cerințele aplicabile și de a nu introduce pe piață produse care nu îndeplinesc cerințele respective sau prezintă riscuri. Pentru aceleași motive, ar trebui să se adopte, de asemenea, dispoziții care să impună importatorilor obligația de a asigura aplicarea procedurilor de evaluare a conformității și disponibilitatea marcajului produselor și a documentației elaborate de producător pentru a fi inspectate de autoritățile de supraveghere.

14. În cazul în care distribuitorul desface pe piață un produs reglementat de prezenta directivă după ce acesta a fost introdus pe piață de producător sau de importator, acesta ar trebui să ia toate măsurile necesare pentru a se asigura că prin operațiunile sale de manipulare a produsului nu influențează negativ conformitatea acesteia. Atât importatorii, cât și distribuitorii ar trebui să acționeze cu grijă în considerarea cerințelor aplicabile atunci când introduc sau pun la dispoziție pe piață produse.

15. În cazul în care introduc pe piață un produs reglementat de prezenta directivă, importatorii ar trebui să indice pe produs numele lor și adresa la care pot fi contactați. Ar trebui să fie prevăzute excepții în cazurile în care dimensiunea sau natura unui component nu permite acest lucru.

16. Orice operator economic care introduce pe piață un produs sub numele sau marca sa sau care modifică un produs, afectând conformitatea acestuia cu cerințele aplicabile, ar trebui să fie considerat ca fiind producător și, prin urmare, ar trebui să își asume obligațiile producătorului.

17. Distribuitorii și importatorii, fiind aproape de piață, trebuie implicați în sarcinile de supraveghere a pieței derulate de autoritățile naționale competente și trebuie să fie pregătite să participe activ, furnizând autorităților respective toate informațiile necesare legate de produsul respectiv.

18. Importul de ambarcațiuni de agrement și motovehicule nautice de către persoane particulare din țări terțe către Uniune este o caracteristică specifică a acestui sector. Cu toate acestea, Directiva 94/25/CE conține doar dispoziții specifice privind obligațiile importatorilor privați în ceea ce privește efectuarea evaluării conformității (evaluarea post-construire). Prin urmare, este necesar să se clarifice celelalte obligații ale importatorilor privați care ar trebui să fie, în principiu, armonizate cu cele ale producătorului, cu unele excepții legate de natura necomercială a activităților lor.

19. Asigurarea trasabilității unui produs pe tot parcursul lanțului de distribuție contribuie la simplificarea și la eficientizarea supravegherii pieței. Un sistem de trasabilitate eficient facilitează sarcina autorităților de supraveghere a pieței de a identifica operatorii economici care au pus la dispoziție pe piață produse neconforme.

20. Din motive de claritate și coerență cu alte directive ale noii abordări, este necesar să se precizeze în mod explicit că produsele reglementate de prezenta directivă pot fi introduse pe piață sau puse în funcțiune numai în cazul în care acestea îndeplinesc cerința generală de a nu periclita siguranța și sănătatea persoanelor, a bunurilor sau a mediului și numai în cazul în care respectă cerințele esențiale prevăzute în prezenta directivă.

21. Opțiuni pentru reducerea suplimentară a limitelor emisiilor de gaze de eșapament ale motoarelor ambarcațiunilor maritime de agrement au fost evaluate în raportul privind posibilitățile de îmbunătățire suplimentară a caracteristicilor de mediu ale motoarelor ambarcațiunilor de agrement, prezentat în conformitate cu articolul 2 din Directiva 2003/44/CE, de modificare a Directivei 94/25/CE referitoare la ambarcațiunile de agrement[19]. Acest raport a concluzionat că este oportun să se stabilească limite mai stricte decât cele prevăzute în Directiva 2003/44/CE. Limitele respective ar trebui stabilite la un nivel care reflectă dezvoltarea tehnică a tehnologiilor de motoare marine ecologice și care permite evoluția către armonizarea la nivel mondial a limitelor emisiilor de gaze. Cu toate acestea, limitele referitoare la CO ar trebui să fie ridicate pentru a permite reducerea semnificativă a altor poluanți atmosferici, asigurându-se, în același timp, că costurile cu conformarea rămân proporționale.

22. În funcție de categoria de combustibil și energie electrică, ciclurile de încercare pentru motoarele în aplicații marine descrise în standardul ISO corespunzător ar trebui să fie folosite.

23. Combustibilii de încercare utilizați în evaluarea conformității cu limitele pentru emisii de gaze de eșapament trebuie să reflecte componența combustibililor utilizați pe piața relevantă și, prin urmare, ar trebui utilizați la omologarea de tip în Uniune de combustibili europeni de încercare. Cu toate acestea, având în vedere faptul că producătorii din țări terțe nu au acces la combustibili europeni de referință, este necesar să se permită ca autoritățile de omologare să accepte faptul că motoarele sunt testate cu alți carburanți de referință. Alegerea combustibililor de referință trebuie, cu toate acestea, să se limiteze la specificațiile prevăzute în standardul ISO corespunzător pentru a asigura calitatea și comparabilitatea rezultatelor încercărilor.

24. Pentru a contribui la protecția mediului marin, este oportun să se adopte o cerință care impune instalarea obligatorie de rezervoare de stocare pe ambarcațiunile echipate cu toalete.

25. Statisticile referitoare la accidente arată că riscul de răsturnare a ambarcațiunilor cu mai multe spații locuibile este foarte scăzut. În ciuda acestui risc redus, este necesar să se prevadă că riscul de răsturnare trebuie să fie luat în considerare și pentru ambarcațiunile cu mai multe spații locuibile, astfel încât cerințele privind flotabilitatea și ieșirea în caz de răsturnare nu trebuie să fie respectate decât în cazul în care ambarcațiunile cu mai multe spații locuibile nu pot fi răsturnate.

26. În conformitate cu principiul subsidiarității, dispozițiile prezentei directive nu ar trebui să aducă atingere dreptului statelor membre de a stabili cerințele pe care le poate considera necesare privind navigația în anumite ape, pentru a proteja mediul și configurația căilor navigabile și a asigura siguranța acestora, cu condiția ca aceste dispoziții să nu necesite modificarea ambarcațiunilor care sunt conforme cu prezenta directivă.

27. Marcajul CE, care indică conformitatea unui produs, este consecința vizibilă a unui întreg proces cuprinzând evaluarea conformității în sensul larg. Principiile generale care reglementează marcajul CE sunt prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 765/2008. Normele care reglementează aplicarea marcajului CE pe ambarcațiuni, componente și motoare ar trebui să fie stabilite prin prezenta directivă. Este oportun să se extindă obligația de a aplica marcajul CE, de asemenea, pe toate motoarele interioare și motoarele interioare cu propulsor orientabile fără evacuare integrată care sunt considerate conforme cu cerințele esențiale prevăzute în prezenta directivă.

28. Este foarte important să se clarifice atât pentru producători, cât și pentru utilizatori că aplicând marcajul CE, producătorul declară că produsul este conform cu toate cerințele aplicabile și că își asumă întreaga responsabilitate.

29. Marcajul CE ar trebui să fie singurul marcaj de conformitate care să indice că produsul reglementat de prezenta directivă este în conformitate cu legislația de armonizare a Uniunii. Cu toate acestea, pot fi utilizate și alte marcaje în măsura în care acestea contribuie la îmbunătățirea protecției consumatorilor și nu intră în domeniul de aplicare a legislației de armonizare a Uniunii.

30. Pentru a asigura respectarea cerințelor esențiale de siguranță, se impune stabilirea unor proceduri adecvate de evaluare a conformității care trebuie urmate de către producător. Aceste proceduri ar trebui să fie stabilite în funcție de modulele de evaluare a conformității prevăzute prin Decizia nr. 768/2008/CE. Aceste proceduri ar trebui să fie concepute în funcție de gradul de risc care poate fi inerent pentru ambarcațiuni, motoare și componente. În consecință, fiecare categorie de conformitate ar trebui să fie completată printr-o procedură adecvată sau prin alegerea între mai multe proceduri echivalente.

31. Experiența a arătat că este oportun să se autorizeze o gamă mai largă de module de evaluare a conformității în următoarele cazuri: pentru ambarcațiunile de agrement din categoria C între 12 m și 24 m lungime a corpului în cazul în care standardele armonizate nu au fost utilizate, precum și pentru componente. În ceea ce privește evaluarea conformității cu cerințele privind emisiile de gaze de eșapament și emisiile sonore, ar trebui să se facă o distincție între cazurile în care standardele armonizate au fost utilizate și cele în care acestea nu au fost utilizate, deoarece, în ultimele cazuri, este justificat să se ceară o procedură de evaluare a conformității mai strictă. În plus, posibilitatea de a folosi datele cu privire la ambarcațiunea de referință pentru încercarea emisiilor sonore ar trebui să fie suprimată, deoarece aceasta este superfluă și nu a fost utilizată în practică.

32. Directiva 94/25/CE conține norme privind evaluarea post-construire a ambarcațiunilor de agrement desfășurată de orice persoană fizică sau juridică stabilită pe teritoriul Uniunii, care introduce produsul pe piață în cazul în care nici producătorul, nici reprezentantul său autorizat nu își îndeplinește responsabilitățile privind conformitatea produselor cu directiva. Din motive de coerență, este oportun să se extindă domeniul de aplicare al acestei proceduri astfel încât să acopere nu numai ambarcațiunile de agrement, ci și motovehiculele nautice. Din motive de claritate, ar trebui să se prevadă situații în care această procedură se poate utiliza. În plus, în ceea ce privește importul, utilizarea acestuia ar trebui să fie limitată la cazuri de import necomercial de către importatorii privați pentru a preveni orice abuz legat de utilizarea acestei proceduri în scopuri comerciale. Este, de asemenea, necesar să se extindă obligația pentru persoana care solicită evaluarea post-construire de a prezenta documente către organismul notificat, pentru a se asigura o evaluare fiabilă a conformității produsului de către organismul notificat.

33. Deoarece se impune să se asigure un nivel ridicat uniform de performanță a organismelor care efectuează evaluarea conformității pentru produsele reglementate prin prezenta directivă pe întreg teritoriul Uniunii și deoarece toate aceste organisme ar trebui să își îndeplinească funcțiile la același nivel și în condiții de concurență loială, ar trebui să fie stabilite cerințe obligatorii pentru organismele de evaluare a conformității care doresc să fie notificate pentru a oferi servicii de evaluare a conformității în temeiul prezentei directive.

34. Pentru a se asigura un nivel coerent al calității la realizarea evaluării conformității produselor reglementate prin prezenta directivă, se impune nu numai consolidarea cerințelor care trebuie să fie îndeplinite de către organismele de evaluare a conformității, care doresc să fie notificate, ci, în paralel, și stabilirea cerințelor care trebuie să fie îndeplinite de autoritățile care notifică și de alte organisme implicate în evaluarea, notificarea și monitorizarea organismelor notificate.

35. Regulamentul (CE) nr. 765/2008 completează și consolidează cadrul existent de supraveghere a pieței produselor reglementate de legislația de armonizare a Uniunii, inclusiv produsele reglementate de prezenta directivă. Prin urmare, statele membre ar trebui să organizeze și să efectueze supravegherea pieței produselor respective, în conformitate cu regulamentul menționat anterior și, după caz, în conformitate cu Directiva 2001/95/CE.

36. Pentru a crește transparența și a reduce timpul de prelucrare, este necesar să se îmbunătățească procedura în vigoare de salvgardare care permite Comisiei să examineze justificarea unei măsuri luate de către un stat membru împotriva produselor pe care le consideră ca fiind neconforme, cu scopul de a o face mai eficientă și de a utiliza expertiza disponibilă în statele membre.

37. Sistemul existent ar trebui să fie completat printr-o procedură care să permită părților interesate să fie informate cu privire la măsurile adoptate în privința produselor reglementate prin prezenta directivă care prezintă riscuri pentru sănătatea și siguranța persoanelor sau cu privire la alte aspecte de protecție a interesului public. De asemenea, acest sistem ar trebui să permită autorităților de supraveghere a pieței ca, în cooperare cu operatorii economici relevanți, să acționeze din timp cu privire la astfel de produse.

38. În cazul în care statele membre și Comisia sunt de acord cu privire la justificarea unei măsuri luate de un stat membru, nu ar fi necesară intervenția ulterioară a Comisiei.

39. Pentru a ține seama de progresele cunoștințelor tehnice și a noilor dovezi științifice, competența de a adopta acte legislative în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui să fie delegată Comisiei pentru a modifica secțiunea 2 din partea B și secțiunea 1 din partea C ale anexei I, cu excepția modificărilor directe sau indirecte ale valorilor emisiilor de gaze de eșapament sau emisiilor sonore și ale valorilor raportului Froude și P/D, și anexele V, VII și IX. Este deosebit de important ca, pe parcursul activităților sale pregătitoare, Comisia să efectueze consultări corespunzătoare, inclusiv la nivel de experți.

40. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia trebuie să asigure transmiterea simultană, la timp și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.

41. Pentru a asigura condiții uniforme de punere în aplicare a prezentei directive, ar trebui conferite Comisiei competențe de executare. Aceste competențe trebuie exercitate în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (UE) nr. 182/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie de stabilire a normelor și a principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[20].

42. Examinarea ar trebui să fie folosită pentru adoptarea actelor pentru a garanta că această directivă va fi aplicată într-un mod uniform, în special în ceea ce privește dispozițiile suplimentare prevăzute la articolul 25 privind procedurile de evaluare a conformității și, în ceea ce privește cerințele privind categoriile de proiectare a ambarcațiunilor, plăcuța constructorului, prevenirea deversării și luminile de navigație.

43. Pentru a asigura monitorizarea și eficiența prezentei directive, ar trebui să se prevadă ca statele membre să trimită Comisiei un raport privind punerea în aplicare a directivei, iar Comisia ar trebui să întocmească și să publice un rezumat al rapoartelor.

44. Este necesar ca statele membre să stabilească norme referitoare la sancțiuni aplicabile în cazurile în care sunt încălcate dispozițiile prezentei directive și să se asigure că acestea sunt respectate. Sancțiunile respective ar trebui să fie eficiente, proporționale și disuasive.

45. Pentru a oferi producătorilor și altor operatori economici timp suficient de adaptare la cerințele stabilite în prezenta directivă, este necesar să se prevadă o perioadă de tranziție suficientă după intrarea în vigoare a prezentei directive, perioadă în care produsele care respectă Directiva 94/25/CEE pot fi introduse pe piață.

46. În consecință, Directiva 94/25/CEE ar trebui abrogată.

47. Deoarece obiectivul prezentei directive - și anume acela de a asigura un nivel ridicat de protecție a sănătății și siguranței umane, cât și protecția mediului, garantând în același timp funcționarea pieței interne prin fixarea unor cerințe de siguranță armonizate pentru produsele reglementate de prezenta directivă și cerințe minime pentru supravegherea pieței - nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, prin urmare, având în vedere amploarea și efectele sale, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru a atinge obiectivul respectiv,

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

CAPITOLUL I DISPOZIțII GENERALE

Articolul 1 Obiect

Prezenta directivă stabilește cerințe pentru proiectarea și fabricarea produselor menționate la articolul 2 alineatul (1) și normele privind libera lor circulație în Uniune.

Articolul 2 Domeniul de aplicare

48. Prezenta directivă se aplică pentru următoarele produse:

49. ambarcațiunile de agrement și ambarcațiunilor de agrement parțial terminate;

50. motovehiculele nautice;

51. componentele enumerate în anexa II, atunci când sunt introduse pe piața Uniunii separat, denumite în continuare „ componentele”;

52. motoarele de propulsie care sunt instalate sau sunt destinate special pentru a fi instalate pe sau în ambarcațiuni;

53. motoarele de propulsie instalate pe sau în ambarcațiuni care fac obiectul unei modificări majore a motorului;

54. ambarcațiunile care fac obiectul unei transformări majore.

55. Prezenta directivă nu se aplică produselor următoare:

56. cu privire la cerințele referitoare la proiectare și construire stabilite în partea A a anexei I:

(i) ambarcațiunilor concepute exclusiv pentru competiții sportive, inclusiv ambarcațiunile cu vâsle și ambarcațiunile destinate instruirii în canotaj, care au fost desemnate ca atare de către producător;

(ii) canoelor și caiacelor concepute pentru a fi propulsate exclusiv prin pagaie, gondolelor și hidrobicicletelor;

(iii) planșelor cu vele;

(iv) planșelor pentru surfing, inclusiv planșelor cu motor;

(v) originalelor și copiilor individuale ale ambarcațiunilor istorice, concepute înainte de 1950, construite în cea mai mare parte din materiale originale și desemnate ca atare de către producător;

(vi) ambarcațiunilor experimentale, cu condiția să nu fie introduse ulterior pe piața Uniunii;

(vii) ambarcațiunilor construite pentru utilizare personală, cu condiția să nu fie introduse ulterior pe piața Uniunii pe o perioadă de cinci ani;

(viii) ambarcațiunilor special destinate să aibă echipaj și să transporte pasageri în scop comercial, în special cele definite la articolul 2 din Directiva 2006/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului[21] și la articolul 3 din Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului[22], indiferent de numărul pasagerilor;

(ix) submersibilelor;

(x) ambarcațiunilor pe pernă de aer;

(xi) ambarcațiunilor pe aripi portante;

(xii) ambarcațiunilor propulsate cu aburi produși prin combustie externă pe bază de cărbune, cocs, lemn, petrol sau gaz;

(xiii) ambarcațiunilor amfibii;

57. cu privire la cerințele privind emisiile de gaze de eșapament prevăzute în partea B din anexa I:

(i) motoarelor de propulsie instalate sau destinate în mod special instalării pe următoarele produse:

- ambarcațiunile concepute exclusiv pentru competiții sportive care au fost desemnate ca atare de către producător;

- ambarcațiunile experimentale, cu condiția să nu fie introduse ulterior pe piața Uniunii;

- ambarcațiunile special destinate să aibă echipaj și să transporte pasageri în scop comercial, fără a aduce atingere articolului 2 alineatul (3), în special cele definite la articolul 2 din Directiva 2006/87/CE și la articolul 3 din Directiva 2009/45/CE, indiferent de numărul pasagerilor;

- submersibilele;

- ambarcațiunile pe pernă de aer;

- ambarcațiunile pe aripi portante;

- ambarcațiunile amfibii;

(ii) originalelor și copiilor individuale ale motoarelor de propulsie istorice, realizate pe baza unor modele concepute înainte de 1950, care nu sunt produse în serie și sunt instalate pe ambarcațiunile prevăzute la litera (a) punctele (v) și (vii);

(iii) motoarelor de propulsie construite pentru utilizare proprie, cu condiția să nu fie introduse ulterior pe piața comunitară în decursul unei perioade de cinci ani;

58. cu privire la emisiile sonore, cerințele prevăzute în partea C a anexei I:

(i) tuturor ambarcațiunilor prevăzute la litera (b);

(ii) ambarcațiunilor construite pentru utilizare proprie, cu condiția să nu fie introduse ulterior pe piața Uniunii în decursul unei perioade de cinci ani.

59. Chiar în cazul în care aceeași ambarcațiune poate fi utilizată pentru navlosire sau pentru pregătirea în scopul navigației de agrement, ea continuă să intre sub incidența prezentei directive atunci când este introdusă pe piața Uniunii în scopul agrementului.

Articolul 3 Definitions

În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:

60. „ambarcațiune” înseamnă orice ambarcațiune de agrement sau motovehicul nautic;

61. „ambarcațiune de agrement” înseamnă orice ambarcațiune de orice tip, destinată a fi utilizată în scopuri sportive și de agrement, având o lungime a corpului între 2,5 m și 24 m, măsurată conform standardelor armonizate, indiferent de modul de propulsie;

62. „motovehicul nautic” înseamnă o ambarcațiune destinată utilizării în scopuri sportive și de agrement mai mică de 4 m în lungime, care utilizează un motor cu ardere internă, cu o pompă cu jet de apă ca sursă principală de propulsare și destinată să fie operată de o persoană sau de mai multe persoane care stau jos, în picioare sau în genunchi mai degrabă pe carcasa ambarcațiunii decât în interiorul acesteia;

63. „ambarcațiune construită pentru utilizare proprie” înseamnă o ambarcațiune construită de viitorul său utilizator și care nu a fost parțial sau complet construită de un agent economic pentru o persoană privată în temeiul unui acord contractual.

64. „motor de propulsie” înseamnă orice fel de motor cu aprindere prin scânteie sau prin compresie, cu ardere internă, utilizat pentru propulsie;

65. „modificare majoră a motorului” înseamnă modificarea unui motor care poate eventual cauza depășirea de către motor a limitelor pentru emisii stabilite în partea B a anexei I sau mări puterea nominală a motorului cu peste 15%;

66. „transformări majore ale ambarcațiunii” înseamnă o transformare a unei ambarcațiuni care schimbă modul de propulsie a acesteia; implică o modificare majoră a motorului; sau modifică ambarcațiunea într-o asemenea măsură încât aceasta este considerată o nouă ambarcațiune;

67. „mod de propulsie” înseamnă metoda mecanică prin care este condusă ambarcațiunea;

68. „familie de motoare” înseamnă gruparea de motoare efectuată de constructor, care, prin concepția lor, trebuie să aibă caracteristici similare privind emisiile de gaze de eșapament sau sonore și care corespund cerințelor privind emisiile de gaze de eșapament sau sonore din prezenta directivă;

69. „desfacere pe piață” înseamnă orice furnizare a unui produs în vederea distribuirii, consumului sau utilizării pe piața Uniunii, fie contra unei plăți, fie gratuit;

70. „introducere pe piață” înseamnă acțiunea de a face un produs disponibil pentru prima dată pe piața Uniunii;

71. „punere în funcțiune” înseamnă folosirea pentru prima dată a unui produs reglementat de către directivă în Uniune de utilizatorul final;

72. „producător” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care fabrică un produs sau care comandă proiectarea sau fabricarea unui produs și comercializează produsul respectiv sub numele sau marca comercială proprie;

73. „reprezentant autorizat” înseamnă orice persoană fizică sau juridică stabilită în Uniune care a primit un mandat scris din partea producătorului pentru a acționa în numele acestuia în legătură cu sarcini specifice;

74. „importator” înseamnă orice persoană fizică sau juridică stabilită în Uniune, care introduce pe piața Uniunii un produs dintr-o țară terță;

75. „importator privat” înseamnă orice persoană fizică sau juridică stabilită în Uniune care importă în Uniune în cursul unei activități necomerciale un produs dintr-o țară terță cu intenția de a-l pune în funcțiune pentru uz propriu.

76. „distribuitor” înseamnă orice persoană fizică sau juridică din lanțul de distribuție, alta decât producătorul sau importatorul, care desface pe piață un produs;

77. „operatori economici” înseamnă producătorul, reprezentantul autorizat, importatorul și distribuitorul;

78. „standard armonizat” înseamnă standardul adoptat de unul dintre organismele europene de standardizare enumerate în anexa I la Directiva 98/34/CE, pe baza unei solicitări din partea Comisiei, în conformitate cu articolul 6 din respectiva directivă;

79. „acreditare” înseamnă acreditare, astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (10) din Regulamentul (CE) nr. 765/2008;

80. „organism național de acreditare” înseamnă organism de acreditare, astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (11) din Regulamentul (CE) nr. 765/2008;

81. „evaluarea conformității” înseamnă procesul care demonstrează în ce măsură au fost respectate dispozițiile din prezenta directivă referitoare la un produs;

82. „organism de evaluare a conformității” înseamnă un organism care efectuează activități de evaluare a conformității, inclusiv etalonare, încercare, certificare și inspecție;

83. „revocare” înseamnă orice măsură ce are scopul de a returna un produs care a fost pus la dispoziția utilizatorului final;

84. „retragere” înseamnă orice măsură ce are scopul de a împiedica desfacerea pe piață a unui produs în lanțul de distribuție;

85. „supraveghere a pieței” înseamnă activitățile desfășurate și măsurile luate de autoritățile publice pentru a se asigura că produsele sunt conforme cerințelor aplicabile stabilite în legislația Uniunii de armonizare sau că nu pun în pericol sănătatea, siguranța sau alte aspecte referitoare la protecția intereselor publice;

86. „marcaj CE” înseamnă un marcaj prin care producătorul indică faptul că produsul este în conformitate cu cerințele aplicabile stabilite în legislația Uniunii de armonizare care prevede aplicarea respectivului marcaj pe produs;

87. „legislația Uniunii de armonizare” înseamnă orice legislație a Uniunii prin care se armonizează condițiile de comercializare a produselor.

Articolul 4 Cerințe esențiale

88. Produsele menționate la articolul 2 alineatul (1) pot fi desfăcute pe piață sau puse în funcțiune pentru a fi utilizate în conformitate cu destinația acestora doar în cazul în care nu pun în pericol siguranța și sănătatea persoanelor, a bunurilor sau a mediului, dacă sunt corect construite și întreținute, și numai cu condiția ca acestea să îndeplinească cerințele esențiale aplicabile enunțate în anexa I.

89. Statele membre se asigură că produsele menționate la articolul 2 alineatul (1) sunt introduse pe piață sau puse în funcțiune numai dacă respectă cerințele de la punctul 1.

Articolul 5 Dispozițiile naționale privind navigația

Dispozițiile prezentei directive nu împiedică statele membre să adopte dispoziții privind navigația în anumite ape, pentru a proteja mediul și configurația căilor navigabile și a asigura siguranța acestora, cu condiția ca aceste dispoziții să nu necesite modificarea motovehiculelor nautice conforme cu prezenta directivă.

Articolul 6 Libera circulație

90. Statele membre nu pot împiedica desfacerea pe piață sau punerea în funcțiune pe teritoriul lor a ambarcațiunilor care sunt conforme cu prezenta directivă.

91. Statele membre nu pot împiedica desfacerea pe piață a ambarcațiunilor parțial finalizate în cazul în care producătorul sau importatorul declară, în conformitate cu partea A a anexei III, că sunt destinate să fie finalizate de alte persoane.

92. Statele membre nu pot împiedica desfacerea pe piață sau punerea în funcțiune a componentelor care sunt conforme cu prezenta directivă și care sunt destinate incorporării în ambarcațiuni, în conformitate cu declarația producătorului sau a importatorului menționată în partea B a anexei III.

93. Statele membre nu pot împiedica desfacerea pe piață sau punerea în funcțiune a oricărora din următoarele:

94. motoarele de propulsie, chiar montate pe ambarcațiuni, conforme cu prezenta directivă;

95. motoarele omologate în conformitate cu Directiva 97/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului[23] care sunt conforme cu etapele IIIA, IIIB sau IV ale limitelor de emisii pentru motoarele AC utilizate în alte aplicații decât propulsia vaselor pentru navigație interioară, locomotivelor, automotoarelor, astfel cum se prevede la punctul 4.1.2. din anexa I la directiva menționată;

96. motoarele omologate în conformitate cu Directiva 2005/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului[24] în cazul în care producătorul declară în conformitate cu punctul 9 din anexa IV, că motorul va respecta cerințele privind emisiile de gaze de eșapament prevăzute de prezenta directivă atunci când va fi instalat într-o ambarcațiune în conformitate cu instrucțiunile furnizate de producător.

97. La târguri, expoziții, demonstrații și la alte evenimente de acest tip, statele membre nu împiedică prezentarea produselor menționate la articolul 2 alineatul (1), care nu sunt conforme cu dispozițiile prezentei directive, cu condiția ca un semn vizibil să indice clar că aceste produse nu sunt în conformitate cu prezenta directivă și să nu fie desfăcute sau puse în circulație pe piața Uniunii până când acestea devin conforme.

CAPITOLUL II OBLIGAȚIILE OPERATORILOR ECONOMICI

Articolul 7 Obligațiile producătorilor

98. Atunci când introduc pe piață produsele lor, producătorii se asigură că acestea au fost proiectate și fabricate în conformitate cu cerințele esențiale de siguranță prevăzute la articolul 4 alineatul (1) și în anexa I.

99. Producătorii trebuie să întocmească documentația tehnică în conformitate cu articolul 26 și să implementeze procedura evaluării conformității aplicabilă sau să contracteze efectuarea ei în conformitate cu articolele 20 - 23 și articolul 25.

În cazul în care s-a demonstrat conformitatea unui produs cu cerințele aplicabile prin procedura menționată, producătorii întocmesc o declarație UE de conformitate, astfel cum se prevede la articolul 16 și aplică marcajul CE, astfel cum se prevede la articolul 18 alineatul (1).

100. Producătorii păstrează documentația tehnică și o copie a declarației de conformitate UE timp de 10 ani după ce produsul a fost introdus pe piață.

101. Producătorii se asigură că există proceduri care garantează conformitatea permanentă a producției de serie. Modificările în proiectarea sau caracteristicile produsului și modificările standardelor armonizate la care se declară conformitatea unui produs se iau în considerare în mod corespunzător.

Ori de câte ori acest lucru este justificat de riscurile prezentate de un produs, producătorii testează prin eșantionare produsele desfăcute pe piață, pentru a proteja sănătatea și siguranța consumatorilor, investigând și, după caz, ținând un registru de plângeri, produse neconforme și rechemări ale unor produse, și informează distribuitorii privind orice astfel de activități de monitorizare.

102. Producătorii se asigură de faptul că produsele lor afișează tipul, lotul sau numărul de serie sau alt element de identificare, sau, în cazul în care mărimea sau natura componentelor nu permite acest lucru, producătorii se asigură că informația solicitată este menționată pe ambalaj sau într-un document care însoțește produsul, în conformitate cu punctul 2.1 din partea A a anexei I.

103. Producătorii indică pe produs numele lor, denumirea lor comercială înregistrată sau marca lor înregistrată și adresa la care pot fi contactați sau, dacă acest lucru nu este posibil, pe ambalaj sau într-un document care însoțește produsul. Adresa indică un singur punct de contact pentru fabricant.

104. Producătorii se asigură că produsul este însoțit de instrucțiuni și informații de siguranță, într-o limbă sau limbi care pot fi ușor înțelese de către consumator și alți utilizatori finali, după cum se stabilește de către statul membru în cauză.

105. Producătorii care consideră sau au motive să creadă că un produs pe care l-au introdus pe piață nu este conform prezentei directive iau de îndată măsurile corective necesare pentru a aduce în conformitate respectivul produs, pentru a-l retrage sau pentru a-l revoca, după caz. În plus, în cazul în care produsul prezintă un risc, producătorii informează imediat în acest sens autoritățile naționale competente din statele membre în care au pus la dispoziție pe piață produsul, indicând detaliile, în special cu privire la neconformitate și la orice măsuri corective luate.

106. Producătorii, în urma unei cereri motivate din partea unei autorități naționale competente, furnizează acesteia toate informațiile și documentația necesară pentru a demonstra conformitatea produsului, într-o limbă care poate fi ușor înțeleasă de către autoritatea în cauză. Aceștia cooperează cu autoritatea respectivă, la cererea acesteia, cu privire la orice acțiune întreprinsă pentru eliminarea riscurilor prezentate de produsele pe care aceștia le-au introdus pe piață.

Articolul 8 Reprezentanți autorizați

107. Un producător poate numi un reprezentant autorizat printr-un mandat scris.

108. Obligațiile prevăzute la articolul 7 alineatul (1) și întocmirea documentației tehnice nu sunt incluse în mandatul reprezentantului autorizat.

109. Reprezentantul autorizat îndeplinește sarcinile specificate în mandatul primit de la producător. Mandatul permite reprezentantului autorizat să îndeplinească cel puțin următoarele sarcini:

110. să păstreze o copie a declarației UE de conformitate și documentația tehnică la dispoziția autorităților naționale de supraveghere timp de 10 ani după ce produsul a fost introdus pe piață;

111. în urma unei cereri motivate din partea autorității naționale competente, să furnizeze acestei autorități toate informațiile și documentația necesară pentru a demonstra conformitatea unui produs;

112. să coopereze cu autoritățile naționale competente, la cererea acestora, cu privire la orice acțiune întreprinsă pentru eliminarea riscurilor reprezentate de produsele acoperite de mandatul lor.

Articolul 9 Obligațiile importatorilor

113. Importatorii introduc pe piața Uniunii numai produse conforme.

114. Înainte de introducerea unui produs pe piață, importatorii garantează că procedura corespunzătoare de evaluare a conformității a fost îndeplinită de către producător. Importatorii se asigură că producătorul a întocmit documentația tehnică, că produsul poartă marcajul CE, că acesta este însoțit de documentele cerute în conformitate cu articolul 16 și cu punctul 2.5 din partea A a anexei I, punctul 4 din partea B a anexei I și punctul 2 din partea C a anexei I și că producătorul a respectat cerințele prevăzute la articolul 7 alineatele (5) și (6).

Atunci când un importator consideră sau are motive să creadă că un produs nu este conform cu cerințele prevăzute la articolul 4 alineatul (1) și anexa I, acesta nu poate introduce produsul pe piață atât timp cât acesta nu a devenit conform. În plus, atunci când produsul prezintă un risc, importatorul informează producătorul și autoritățile de supraveghere a pieței în acest sens.

115. Importatorii indică pe produs numele lor, denumirea lor comercială înregistrată sau marca lor înregistrată și adresa la care pot fi contactați sau, dacă aceste lucru nu este posibil, pe ambalaj sau într-un document care însoțește produsul.

116. Importatorii se asigură că produsul este însoțit de instrucțiuni și informații de siguranță, într-o limbă sau în mai multe limbi ușor înțelese de către consumatori și alți utilizatori finali, după cum stabilește statul membru în cauză.

117. Importatorii se asigură de faptul că, atâta timp cât un produs se află în responsabilitatea lor, condițiile de depozitare sau transport nu periclitează conformitatea acestuia cu cerințele prevăzute la articolul 4 alineatul (1) și în anexa II.

118. În cazul în care acest lucru este considerat oportun în raport cu riscurile prezentate de un produs, importatorii, pentru protecția sănătății și a siguranței consumatorilor, testează prin eșantionare produsele comercializate, investigând și, după caz, ținând un registru de plângeri, produse neconforme și rechemări ale unor produse și informând distribuitorii privind această monitorizare.

119. Importatorii care consideră sau au motive să creadă că un produs pe care l-au introdus pe piață nu este conform prezentei directive, iau de îndată măsurile corective necesare pentru a aduce în conformitate respectivul produs, pentru a-l retrage sau pentru a-l revoca, după caz. În plus, în cazul în care produsul prezintă un risc, importatorii informează imediat în acest sens autoritățile naționale competente din statele membre în care au pus la dispoziție pe piață produsul, indicând detaliile, în special cu privire la neconformitate și la orice măsuri corective luate.

120. Importatorii păstrează o copie a declarației UE de conformitate la dispoziția autorităților de supraveghere a pieței timp de 10 ani de la introducerea pe piață a produsului și se asigură că documentația tehnică poate fi pusă la dispoziția acestor autorități, la cerere.

121. Importatorii, în urma unei cereri motivate din partea unei autorități naționale competente, furnizează acesteia toate informațiile și documentația necesară pentru a demonstra conformitatea unui produs, într-o limbă care poate fi ușor înțeleasă de către autoritatea în cauză. Aceștia cooperează cu autoritatea respectivă, la cererea acesteia, cu privire la orice acțiune întreprinsă pentru eliminarea riscurilor prezentate de produsele pe care aceștia le-au introdus pe piață.

Articolul 10 Obligațiile distribuitorilor

122. În cazul în care pun la dispoziție un produs pe piață, distribuitorii acordă o atenție deosebită cerințelor prezentei directive.

123. Înainte de punerea la dispoziție a unui produs pe piață, distribuitorii verifică dacă produsul poartă marcajul CE, dacă acesta este însoțit de documentele necesare în temeiul articolului 7 alineatul (7), articolul 16 și punctul 2.5 din partea A a anexei I, punctul 4 din partea B a anexei I și punctul 2 din partea C a anexei I, precum și de instrucțiuni și informații de siguranță într-o limbă sau în limbi ușor de înțeles de către consumatori și alți utilizatori finali în statul membru în care produsul va fi desfăcut pe piață, și că producătorul și importatorul au respectat cerințele prevăzute la articolul 7 alineatele (5) și (6) și articolul 9 alineatul (3).

Atunci când un distribuitor consideră sau are motive să creadă că un produs nu este în conformitate cu cerințele stabilite la articolul 4 alineatul (1) și anexa I, acesta nu desface produsul pe piață atât timp cât acesta nu devine conform. În plus, în cazul în care produsul prezintă un risc, distribuitorul informează în acest sens producătorul sau importatorul și autoritățile de supraveghere a pieței.

124. Distribuitorii asigură faptul că, atâta timp cât un produs se află în responsabilitatea lor, condițiile de depozitare sau transport nu periclitează conformitatea cu cerințele prevăzute la articolul 4 alineatul (1) și în anexa II.

125. Distribuitorii care consideră sau au motive să creadă că un produs pe care l-au pus la dispoziție pe piață nu este conform prezentei directive, iau de îndată măsurile corective necesare pentru a pune în conformitate respectivul produs, pentru a-l retrage sau pentru a-l revoca, după caz. În plus, în cazul în care produsul prezintă un risc, distribuitorii informează imediat în acest sens autoritățile naționale competente din statele membre în care au pus la dispoziție pe piață produsul, indicând detaliile, în special cu privire la neconformitate și la orice măsuri corective luate.

126. Distribuitorii, la cererea motivată a unei autorități naționale competente, furnizează respectivei autorități toate informațiile și documentația necesară pentru a demonstra conformitatea produsului. Aceștia cooperează cu autoritatea respectivă, la cererea acesteia, cu privire la orice acțiune de eliminare a riscurilor prezentate de produsele puse la dispoziție pe piață.

Articolul 11 Situațiile în care obligațiile producătorilor se aplică importatorilor și distribuitorilor

Un importator sau un distribuitor este considerat producător în sensul prezentei directive și este supus obligațiilor care revin producătorului în temeiul articolului 7 atunci când introduce pe piață un produs sub numele sau marca sa sau modifică un produs deja introdus pe piață într-un mod care generează posibilitatea de a afecta conformitatea cu cerințele prezentei directive.

Articolul 12 Obligațiile importatorilor privați

127. În cazul în care nici producătorul, nici reprezentantul autorizat al acestuia stabilit pe teritoriul Uniunii nu-și îndeplinește responsabilitățile privind conformitatea produsului cu prezenta directivă, un importator privat îndeplinește sau contractează îndeplinirea obligațiilor producătorului stabilite la alineatele (1) - (4) și alineatele (7) și (9) din articolul 7.

128. În cazul în care documentația tehnică solicitată nu este pusă la dispoziție de către producător, importatorul privat întocmește documentația respectivă folosind expertiza corespunzătoare, care poate include un organism notificat care nu este implicat în evaluarea conformității produsului în cauză.

129. Importatorul privat se asigură că numele și adresa organismului notificat care a efectuat evaluarea conformității produsului sunt marcate pe produs.

Articolul 13 Identificarea operatorilor economici

130. Operatorii economici transmit, la cerere, către autoritățile de supraveghere a pieței datele de identificare ale:

131. oricărui operator economic care le-a furnizat un produs;

132. oricărui operator economic căruia i-au furnizat un produs.

Operatorii economici trebuie să fie în măsură să prezinte informațiile prevăzute la primul alineat timp de 10 ani după ce produsul le-a fost furnizat și pentru o perioadă de 10 ani după ce au furnizat produsul.

133. Importatorii privați transmit, la cerere, către autoritățile de supraveghere a pieței datele de identificare a operatorului economic care le-a furnizat produsul.

Importatorii privați trebuie să fie în măsură să prezinte informațiile prevăzute la primul paragraf pentru o perioadă de 10 ani după ce produsul le-a fost furnizat.

CAPITOLUL III CONFORMITATEA PRODUSULUI

Articolul 14 Prezumția de conformitate

Produsele care respectă, în întregime sau parțial, standardele armonizate la care sunt publicate trimiteri în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene , sunt considerate ca fiind în conformitate cu cerințele aflate sub incidența respectivelor standarde sau a unor părți ale acestora, stabilite la articolul 4 alineatul (1) și în anexa II.

Articolul 15 Obiecția formală cu privire la standardele armonizate

134. În cazul în care un stat membru sau Comisia consideră că un standard armonizat nu îndeplinește în întregime cerințele aflate sub incidența sa și care sunt prevăzute la articolul 4 alineatul (1) și în anexa I, Comisia sau statul membru în cauză înaintează chestiunea comitetului instituit prin articolul 5 din Directiva 98/34/CE, prezentând argumentele sale. După consultarea organismelor de standardizare europene relevante, comitetul pronunță avizul său fără întârziere.

135. Luând în considerare avizul comitetului, Comisia decide cu privire la publicarea sau nepublicarea, publicarea cu restricții, menținerea, menținerea cu restricție sau retragerea, în sau din Jurnalul Oficial al Uniunii Europene , a referințelor la standardul armonizat în cauză.

136. Comisia informează organismul de standardizare european în cauză și, în cazul în care este necesar, solicită revizuirea standardelor armonizate în cauză.

Articolul 16 Declarația de conformitate UE

137. Declarația de conformitate UE stipulează faptul că îndeplinirea cerințelor specificate la articolul 4 alineatul (1) și în anexa I a fost demonstrată.

138. Declarația de conformitate UE se structurează după modelul prevăzut în anexa IV la prezenta directivă, cuprinzând elementele menționate în modulele relevante stabilite în anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE și se actualizează în permanență. Aceasta este tradusă în limba sau în limbile solicitată (solicitate) de statul membru pe piața căruia produsul este desfăcut sau pus în circulație.

139. Prin redactarea declarației de conformitate UE, producătorul sau importatorul privat își asumă responsabilitatea pentru conformitatea produsului.

140. Declarația de conformitate UE trebuie să însoțească întotdeauna următoarele:

141. ambarcațiunile și trebuie să fie inclusă în manualul utilizatorului menționat la punctul 2.5 din partea A a anexei I;

142. componentele, atunci când sunt introduse pe piață separat;

143. motoarele de propulsie și trebuie să fie inclusă în manualul utilizatorului, la care se face referire la punctul 4 din partea B a anexei I.

Articolul 17 Principii generale ale marcajului CE

Marcajul CE este reglementat de principiile generale prevăzute la articolul 30 din Regulamentul (CE) nr. 765/2008.

Articolul 18 Produsele care fac obiectul marcajului CE

144. Următoarele produse poartă marcajul CE, în cazul în care acestea sunt desfăcute pe piață sau puse în funcțiune:

145. ambarcațiunile și componentele care sunt considerate conforme cu cerințele esențiale corespunzătoare prevăzute în anexa I;

146. motoarele exterioare care sunt considerate conforme cu cerințele esențiale stabilite în părțile B și C ale anexei I;

147. motoarele interioare cu propulsor orientabil cu evacuare integrată care sunt considerate conforme cu cerințele esențiale stabilite în părțile B și C ale anexei I;

148. motoarele interioare și motoarele interioare cu propulsor orientabil fără evacuare integrată care sunt considerate conforme cu cerințele privind emisiile de gaze de eșapament stabilite în părțile B și C ale anexei I.

149. Statele membre presupun că produsele menționate la alineatul (1) care poartă marcajul CE sunt conforme cu prezenta directivă.

Articolul 19 Norme și condiții pentru aplicarea marcajului CE

150. Marcajul CE se aplică în mod vizibil, lizibil și imposibil de șters pe produsele menționate la articolul 18 alineatul (1). În cazul componentelor, în cazul în care acest lucru nu este posibil sau nu se justifică având în vedere mărimea sau natura produsului respectiv, marcajul poate fi, de asemenea, aplicat pe ambalaj și pe documentele însoțitoare.

151. Marcajul CE se aplică înainte ca produsul să fie introdus pe piață sau pus în funcțiune. Marcajul CE și numărul de identificare menționat la alineatul (3), pot fi urmate de o pictogramă sau orice alt însemn care indică un risc special sau o utilizare specială.

152. Marcajul CE este urmat de numărul de identificare al organismului notificat, în cazul în care un astfel de organism este implicat în faza de control a producției.

Numărul de identificare al organismului notificat se aplică chiar de către organismul notificat sau, conform instrucțiunilor acestuia, de către producător sau reprezentantul său autorizat.

CAPITOLUL IV EVALUAREA CONFORMITĂȚII

Articolul 20 Procedurile de evaluare a conformității aplicabile

153. Producătorul sau reprezentantul său autorizat trebuie să aplice procedurile prevăzute în modulele menționate la articolele 21, 22 și 23, înainte de introducerea pe piață a produselor prevăzute la articolul 2 alineatul (1).

154. Importatorul privat aplică procedura prevăzută la articolul 24, înainte de punerea în funcțiune a unui produs menționat la articolul 2 alineatul (1) în cazul în care nici producătorul, nici reprezentantul autorizat al acestuia nu au efectuat evaluarea conformității pentru produsul în cauză.

155. Orice persoană care introduce pe piață sau pune în funcțiune un motor sau o ambarcațiune după o modificare majoră sau după reconversia acestora sau orice persoană care schimbă destinația unei ambarcațiuni care nu este inclusă în domeniul de aplicare al prezentei directive astfel încât aceasta să se încadreze în domeniul de aplicare al directivei, aplică procedura prevăzută la articolul 24, înainte de introducerea produsului pe piață sau punerea acestuia în funcțiune.

156. Orice persoană care introduce pe piață o ambarcațiune construită pentru utilizare proprie înainte de sfârșitul perioadei de cinci ani menționată la punctul (vii) de la articolul 2 alineatul (2) litera (a) aplică procedura prevăzută la articolul 24, înainte de introducerea produsului pe piață.

Articolul 21 Proiectare și construcție

157. Cu privire la proiectarea și construcția ambarcațiunilor de agrement, următoarele proceduri stabilite în anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE se aplică:

158. pentru categoriile A și B menționate în punctul 1 din partea A a anexei I.

(i) Pentru ambarcațiunile de agrement cu lungimea corpului între 2,5 m și 12 m, oricare din următoarele module:

- modulul A1 (controlul intern al producției plus încercarea supravegheată a produsului),

- modulul B (examinarea de tip UE) împreună cu modulul C, D, E sau F,

- modulul G (conformitatea bazată pe verificarea unității de produs);

- modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității);

(ii) Pentru ambarcațiunile de agrement cu lungimea corpului între 12 m și 24 m, oricare din următoarele module:

- modulul B (examinarea de tip UE) împreună cu modulul C, D, E sau F,

- modulul G (conformitatea bazată pe verificarea unității de produs);

- modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității);

- pentru categoria C menționată la punctul 1 din partea A a anexei I:

(i) Pentru ambarcațiunile de agrement cu lungimea corpului între 2,5 m și 12 m, oricare din următoarele module:

- atunci când standardele armonizate referitoare la punctele 3.2 și 3.3 din anexa I partea A sunt respectate: modulul A (controlul intern al producției), modulul A1 (controlul intern al producției plus încercarea supravegheată a produsului), modulul B (examinarea de tip UE) împreună cu modulul C, D, E sau F, modulul G (conformitatea bazată pe verificarea unității de produs) sau modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității);

- atunci când standardele armonizate referitoare la punctele 3.2 și 3.3 din anexa I partea A nu sunt respectate: modulul A1 (controlul intern al producției plus încercarea supravegheată a produsului), modulul B (examinarea de tip UE) împreună cu modulul C, D, E sau F, modului G (conformitatea bazată pe verificarea unității de produs) sau modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității);

(ii) Pentru ambarcațiunile de agrement cu o lungime a corpului între 12 m și 24 m, oricare din următoarele module:

- atunci când standardele armonizate referitoare la punctele 3.2 și 3.3 din anexa I partea A sunt respectate: modulul A1 (controlul intern al producției plus încercarea supravegheată a produsului), modulul B (examinarea de tip UE) împreună cu modulul C, D, E sau F, modulul G (conformitatea bazată pe verificarea unității); sau modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității);

- atunci când standardele armonizate referitoare la punctele 3.2 și 3.3 din anexa I partea A nu sunt respectate: modulul B (examinarea de tip UE), împreună cu modulul C, D, E sau F, modulul G (conformitatea bazată pe verificarea unității de produs) sau modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității);

- pentru categoria D menționată la punctul 1 din partea A a anexei I:

(i) pentru ambarcațiunile de agrement cu o lungime a corpului între 2,5 m și 24 m, oricare din următoarele module:

- modulul A (controlul intern al producției)

- modulul A1 (controlul intern al producției plus încercarea supravegheată a produsului),

- modulul B (examinarea de tip UE) împreună cu modulul C, D, E sau F,

- modulul G (conformitatea bazată pe verificarea unității de produs);

- modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității).

- În ceea ce privește proiectarea și construcția motovehiculelor nautice, se aplică oricare din următoarele proceduri prevăzute în anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE:

- modulul A (controlul intern al producției)

- modulul A1 (controlul intern al producției plus încercarea supravegheată a produsului),

- modulul B (examinarea de tip UE) împreună cu modulul C, D, E sau F,

- modulul G (conformitatea bazată pe verificarea unității de produs);

- modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității).

- În ceea ce privește proiectarea și construcția de componente, se aplică oricare din următoarele proceduri stabilite în anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE:

- modulul B (examinarea de tip UE) împreună cu modulul C, D, E sau F;

- modulul G (conformitatea bazată pe verificarea unității de produs);

- modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității).

Articolul 22 Gaze de eșapament

În ceea ce privește emisiile de gaze de eșapament, pentru produsele menționate în articolul 2 alineatul (1) literele (d) și (e), constructorul motorului sau reprezentantul său autorizat în Uniune trebuie să aplice următoarele proceduri stabilite în anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE:

159. atunci când testele sunt efectuate utilizând standardul armonizat, oricare din următoarele module:

(i) modulul B (examinarea de tip UE), împreună cu modulul C, D, E sau F;

(ii) modulul G (conformitatea bazată pe verificarea unității de produs);

(iii) modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității).

160. atunci când testele sunt efectuate fără utilizarea standardului armonizat, modulul B împreună cu modulul C1.

Articolul 23 Emisii sonore

161. Cu privire la emisiile sonore pentru ambarcațiunile de agrement cu motoare interioare cu propulsor orientabil fără evacuare integrată sau cu instalații cu motor de propulsie interior, precum și ambarcațiunile de agrement cu motoare interioare cu propulsor orientabil, fără evacuare integrată sau cu instalații cu motor de propulsie interior, care fac obiectul unei transformări majore a ambarcațiunilor și sunt introduse ulterior pe piața Uniunii în termen de cinci ani de la efectuarea transformării, producătorul sau reprezentantul autorizat al acestuia stabilit în Uniune trebuie să aplice următoarele proceduri stabilite în anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE:

162. atunci când testele sunt efectuate utilizând standardul armonizat pentru măsurarea zgomotului, oricare din următoarele module:

(i) modulul A1 (controlul intern al producției plus verificări ale testării);

(ii) modulul G (conformitatea bazată pe verificarea per unitate);

(iii) modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității).

163. atunci când testele sunt efectuate fără a se utiliza standardul armonizat pentru măsurarea zgomotului, modulul G (conformitatea bazată pe verificarea per unitate);

164. atunci când numărul Froude și metoda raportului putere/deplasament sunt utilizate pentru evaluare, oricare din următoarele module:

(i) modulul A (controlul intern al producției);

(ii) modulul G (conformitatea bazată pe verificarea per unitate);

(iii) modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității).

165. Cu privire la emisiile sonore pentru motovehiculele nautice și motoarele exterioare și motoarele interioare cu propulsor orientabil cu evacuare integrată destinate instalării pe ambarcațiunile de agrement, producătorul motovehicului nautic sau al motorului trebuie să aplice următoarele proceduri stabilite în anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE:

166. atunci când testele sunt efectuate utilizând standardul armonizat pentru măsurarea zgomotului:

(i) modulul A1 (controlul intern al producției plus verificări ale testării);

(ii) modulul G (conformitatea bazată pe verificarea per unitate);

(iii) modulul H (conformitatea bazată pe asigurarea totală a calității).

167. atunci când testele sunt efectuate fără a se utiliza standardul armonizat pentru măsurarea zgomotului, modulul G (conformitatea bazată pe verificarea per unitate).

Articolul 24 Evaluarea post-construire

Evaluarea post-construire, menționată la articolul 20 alineatele (2), (3) și (4) se efectuează în conformitate cu anexa V.

Articolul 25 Cerințe suplimentare

168. Când modulul B din anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE este utilizat, examinarea de tip UE se desfășoară astfel cum se prevede la punctul 2 a doua liniuță din modulul menționat.

Un tip de produs menționat în modulul B poate acoperi mai multe variante ale produsului în măsura în care diferențele între variante nu afectează nivelul de siguranță și celelalte cerințe de performanță ale produsului.

169. Când modulul A1 din anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE este utilizat, controalele asupra produselor se efectuează pe una sau mai multe ambarcațiuni care reprezintă fabricația producătorului, și se aplică cerințele suplimentare prevăzute în anexa VI la prezenta directivă.

170. Posibilitatea de a utiliza organismele interne acreditate menționate în modulele A1 și C1 din anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE nu se aplică.

171. Când modulul F din anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE este utilizat, procedura descrisă în anexa VII la prezenta directivă se aplică pentru evaluarea conformității cu cerințele privind emisiile de gaze de eșapament.

172. Când modulul C din anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE este utilizat, cu privire la evaluarea conformității cu cerințele privind emisiile de gaze de eșapament prevăzute de prezenta directivă și în cazul în care producătorul nu funcționează în conformitate cu un sistem de calitate relevant, astfel cum este descris în modulul H din anexa II la Decizia nr. 768/2008/CE, un organism notificat ales de producător efectuează verificarea produselor sau poate dispune efectuarea acesteia la intervale aleatorii stabilite de organismul respectiv, pentru a verifica calitatea controalelor interne asupra produsului. În cazul în care nivelul calității pare nesatisfăcător sau când se consideră necesar să se verifice valabilitatea datelor prezentate de către producător, se aplică procedura prevăzută în anexa VIII la prezenta directivă.

Articolul 26 Documentația tehnică

173. Documentația tehnică menționată la articolul 7 alineatul (2) conține toate datele și detaliile relevante referitoare la mijloacele utilizate de producător pentru a garanta faptul că produsul respectă cerințele prevăzute la articolul 4 alineatul (1) și în anexa I și, în special, conține documentele enumerate în anexa IX.

174. Documentația tehnică permite înțelegerea proiectării, construcției și a funcționării produsului și permite evaluarea conformității cu prezenta directivă.

CAPITOLUL V NOTIFICAREA ORGANISMELOR DE EVALUARE A CONFORMITĂȚII

Articolul 27 Notificarea

Statele membre notifică Comisiei și celorlalte state membre ale organismelor autorizate să îndeplinească sarcini de evaluare a conformității ca părți terțe în temeiul prezentei directive.

Articolul 28 Autoritățile de notificare

175. Statele membre desemnează o autoritate de notificare care este responsabilă de instituirea și îndeplinirea procedurilor necesare pentru evaluarea și notificarea organismelor de evaluare a conformității în sensul prezentei directive și pentru monitorizarea organismelor notificate, inclusiv de conformitatea cu dispozițiile articolului 34.

176. Statele membre pot decide ca evaluarea și monitorizarea menționate la alineatul (1) să fie efectuate de către un organism național de acreditare în înțelesul și conform Regulamentului (CE) nr. 765/2008.

177. În cazul în care autoritatea de notificare deleagă sau încredințează într-un alt mod evaluarea, notificarea sau monitorizarea menționate la alineatul (1) unui organism care nu este entitate guvernamentală, respectivul organism este o persoană juridică care se conformează mutatis mutandis cerințelor stabilite la articolul 29. În plus, un astfel de organism dispune de un regim care acoperă responsabilitățile care decurg din activitățile pe care le desfășoară.

178. Autoritatea de notificare își asumă întreaga răspundere pentru sarcinile îndeplinite de organismul menționat la alineatul (3).

Articolul 29 Cerințe referitoare la autorită