Notă: Țările cu NIIP > +35 % din PIB sunt DE, LU, NL, BE, MT. Țările cu NIIP între 35 % și -35 % din PIB sunt FI, EE, IT, LT, FR, SI, AT. Restul țărilor se încadrează în grupul cu NIIP < -35 % din PIB. Țările sunt grupate în funcție de valorile medii ale NIIP din perioada 2016-2018. În aceeași perioadă, țările creditoare nete au înregistrat un excedent mediu de cont curent. Cifrele se referă la mediile ponderate în funcție de PIB pentru cele trei grupuri de țări.

·În țările cu NIIP mai puțin negative, dar totuși mai mici de decât -35 % din PIB, NIIP tind, de asemenea, să se situeze sub nivelul preconizat de fundamentele specifice fiecărei țări. Este vorba despre Bulgaria, Croația, Ungaria, Letonia, Polonia, România și Slovacia. În câteva cazuri, aceste NIIP se situează, de asemenea, sub pragurile prudențiale. Totuși, dat fiind că multe dintre aceste țări din Europa Centrală și de Est și din regiunea Mării Baltice sunt mari beneficiari de ISD, NIIP se îmbunătățește considerabil dacă se calculează excluzând instrumentele care nu prezintă risc de neplată (NENDI). Alte țări din UE înregistrează NIIP negative care depășesc -35 % din PIB, dar sunt inferioare normelor respective (Cehia, Estonia, Lituania și Slovenia), reflectând și în acest caz, în mare măsură, stocuri de ISD din străinătate. Franța se remarcă în cadrul acestui grup prin importanța considerabilă a instrumentelor care prezintă risc de neplată pentru NIIP negativă a acestei țări.

·Unele țări din zona euro, cum ar fi Cipru, Grecia, Irlanda și Portugalia, au în continuare NIIP în mare parte negative sub -100 % din PIB. În aceste țări, NIIP sunt cu mult sub criteriile de referință, atât normele privind NIIP, cât și pragurile prudențiale. În Cipru și Irlanda, nivelurile NIIP reflectă, de asemenea, importanța bilanțurilor societăților multinaționale și a relațiilor financiare transfrontaliere ale întreprinderilor. Aceste patru țări, împreună cu Spania, prezintă o incidență puternică a pasivelor în cadrul NIIP, astfel cum indică NIIP foarte negativă care exclude instrumentele care nu prezintă risc de neplată (NENDI). În cazul Greciei, datoria publică externă semnificativă, adesea în condiții extrem de preferențiale, reprezintă cea mai mare parte a NIIP. În cazul Ciprului, o mare parte a NIIP este legată de pozițiile bilanțiere ale entităților nefinanciare cu scop special, deținătoare de nave.

În 2018, NIIP s-au îmbunătățit într-un ritm mai rapid în majoritatea statelor membre, însă în mai multe dintre acestea persistă stocuri mari de datorii externe negative. Îmbunătățirile NIIP au continuat în 2018 datorită pozițiilor prudente ale conturilor curente, creșterii PIB-ului și efectelor pozitive semnificative ale evaluării în mai multe țări (graficele 10 și 11). Cu toate acestea, NIIP rămân în mare măsură negative într-o serie de țări din UE. În 2018, 12 state membre au înregistrat NIIP inferioare pragului din tabloul de bord de -35 % din PIB, cu unul mai puțin decât în 2017. În țările cu NIIP în mare măsură negative, valorile se situează sub nivelul care ar putea fi justificat de fundamente („normele privind NIIP”) și, în unele cazuri, sub pragurile prudențiale. În unele țări, stocul datoriilor externe este mare chiar și atunci când nu se iau în calcul ISD și alte instrumente financiare care nu prezintă risc de neplată (NENDI).

Scăderea competitivității prin costuri a început să se reflecte și în măsuri privind ratele reale de schimb (REER), reflectând în parte aprecieri nominale. Până de curând, creșterea costului unitar al muncii a fost reflectată doar marginal în aprecierea REER bazate pe costul unitar al muncii, principalul motiv fiind creșterea relativ puternică a costurilor și a prețurilor în țările partenere din afara UE și deprecierea monedei euro, care a avut loc aproximativ la sfârșitul decadei și în 2015. Mai recent, REER bazate pe costul unitar al muncii au început să indice o deteriorare, intrând, parțial, sub incidența unor măsuri privind REER construite din diferiți deflatori (PIB sau consum), datorită creșterii susținute a costului unitar al muncii și aprecierii monedei euro în perioada 2016-2018. Acest lucru a condus, în 2018, la creșterea numărului de state membre pentru care tabloul de bord indică o creștere a REER peste pragul prevăzut. În prezent, un singur stat membru se situează sub pragul inferior din cauza deprecierii (Regatul Unit), în timp ce alte 5 state au depășit pragul pentru aprecieri (Belgia, Cehia, Estonia, Germania și Lituania).

Prețurile locuințelor au continuat să crească la rate ridicate în 2018, însă dinamica prețurilor a scăzut acolo unde există dovezi mai puternice de supraevaluare. Accelerarea creșterii prețurilor locuințelor generează un număr din ce în ce mai mare de piețe ale locuințelor apropiate sau superioare valorilor lor de vârf din perioada anterioară crizei (graficul 26). În 2018, 7 state membre au înregistrat o creștere reală a prețurilor locuințelor peste pragul din tabloul de bord (Cehia, Ungaria, Irlanda, Letonia, Țările de Jos, Portugalia și Slovenia), cu unul mai mult decât în 2017. Creșterea prețurilor locuințelor a fost deosebit de puternică în țările din UE care, până la momentul actual, au prezentat doar dovezi limitate sau inexistente de supraevaluare a prețurilor locuințelor, în timp ce în țările caracterizate prin dovezi mai puternice de supraevaluare se observă o încetinire. Datele transmise până în al doilea trimestru al anului 2019 sugerează că pragul din tabloul de bord ar putea fi depășit în acest an de Croația, Cehia, Ungaria, Polonia și Portugalia, dacă modelele respective se mențin în a doua jumătate a anului. În prima jumătate a acestui an și în comparație cu 2018, s-au remarcat accelerări ale creșterii prețurilor locuințelor în Croația, Cipru și Suedia și încetiniri în Danemarca, Irlanda, Letonia, România și Slovenia.

Sărăcia și excluziunea socială au scăzut și mai mult, dar rămân ridicate într-o serie de state membre. Proporția persoanelor expuse riscului de sărăcie sau de excluziune socială (AROPE) a scăzut și mai mult în UE, ajungând la 21,9 % în 2018. Aceasta este cu aproximativ 3 puncte procentuale sub nivelul de vârf observat în 2012. În timp ce majoritatea țărilor au înregistrat scăderi în perioada de trei ani până în 2018, Estonia, Luxemburg, Regatul Unit și Țările de Jos au înregistrat creșteri, deși în unele cazuri (Țările de Jos și Luxemburg) de la niveluri comparativ scăzute. În pofida unei scăderi semnificative a nivelului ratei AROPE de la aproape 39 % la 32,8 %, Bulgaria continuă să înregistreze cel mai ridicat nivel din UE, urmată de România și Grecia, ambele cu peste 30 %, iar Letonia și Lituania puțin sub acest procentaj. Cele mai scăzute rate AROPE sunt înregistrate în Cehia (12,2 %), urmată de Slovenia (16,2 %), Slovacia (16,3 %), Finlanda (16,5 %) și Țările de Jos (16,8 %). În ciuda acestor evoluții generale pozitive în ceea ce privește sărăcia și excluziunea socială, unele dintre componente prezintă evoluții diferite, fapt care reprezintă o sursă de îngrijorare în unele țări ale UE, și anume:

Contul curent a înregistrat un deficit limitat în 2018, în timp ce poziția investițională internațională netă pozitivă este ridicată. Deși creșterea productivității este scăzută, creșterea costurilor unitare ale muncii a rămas ținută sub control, deoarece creșterile salariale au fost moderate. Variația pe trei ani a ratei reale efective de schimb s-a apreciat și mai mult și a depășit pragul, deși variația pe un an a arătat doar o accelerare modestă. Cotele de piață ale exporturilor au fost, în linii mari, stabile. Ponderea ridicată a datoriei întreprinderilor în PIB este în scădere, deși cifrele sunt majorate cu împrumuturile intragrup transfrontaliere larg răspândite. Datoria gospodăriilor, în mare parte legată de creditele ipotecare, este relativ ridicată și în creștere, în timp ce prețurile reale ale locuințelor au continuat să crească într-un ritm moderat în ultimii ani și există semne de potențială supraevaluare. Datoria publică este ridicată și scade într-un ritm destul de lent. Crearea de locuri de muncă a continuat să fie pozitivă, iar rata șomajului a scăzut la un nivel record. Rata de neparticipare la forța de muncă este ridicată.

În ansamblu, lectura economică evidențiază probleme legate de nivelul ridicat al datoriei publice, de poziția investițională internațională netă negativă și de stocurile mari de credite neperformante, toate acestea în contextul unei rate ridicate a șomajului, al unei creșteri scăzute a productivității și al unei activități investiționale reduse. Prin urmare, ținând cont și de identificarea dezechilibrelor excesive din luna februarie, Comisia consideră utilă examinarea în continuare a persistenței riscurilor macroeconomice și monitorizarea progreselor înregistrate în privința corectării dezechilibrelor excesive.

Spania: În februarie 2019, Comisia a concluzionat că Spania se confrunta cu dezechilibre macroeconomice, legate de nivelurile ridicate ale datoriei externe și interne, atât publică, cât și privată, în contextul unei rate ridicate a șomajului. În tabloul de bord actualizat, o serie indicatori – mai exact poziția investițională internațională netă (NIIP), ratele datoriei publice, datoria privată, rata șomajului și scăderea ratei de participare la forța de muncă – depășesc pragul orientativ.

Poziția contului curent a fost în mod constant în excedent, deși s-a redus în 2018. NIIP negativă s-a îmbunătățit, dar rămâne foarte ridicată. Costurile unitare nominale ale muncii au crescut marginal, în contextul unei creșteri a productivității aproape de zero. Câștigurile relative din competitivitatea prin costuri au fost principala sursă de creștere a competitivității de la începutul crizei. În ciuda faptului că în 2018 s-a înregistrat o oarecare scădere, parțial din cauza unor factori de tranziție, exporturile au crescut moderat, iar cotele de piață ale exporturilor au rămas, în linii mari, stabile. Datoria sectorului privat a continuat să scadă pe parcursul anului 2018, însă nevoia reducerii gradului de îndatorare persistă. Scăderea ponderii datoriei întreprinderilor în PIB a continuat, dar a încetinit din cauza unei creșteri ușor pozitive a creditelor noi pentru gospodării, datoria față de PIB a continuat să scadă, deși creșterea creditării a devenit pozitivă în 2018. Prețurile reale ale locuințelor au continuat să crească, iar subevaluarea pare să se încheie. În ultimii ani, creșterea economică puternică a fost principalul factor determinant al reducerii deficitului public, dar deficitele persistente implică faptul că ponderea încă ridicată a datoriei publice este doar într-o ușoară scădere. Șomajul a scăzut rapid, dar este foarte ridicat și peste nivelurile din perioada anterioară crizei, în special în rândul tinerilor și al lucrătorilor necalificați.

În ansamblu, lectura economică evidențiază probleme legate de sustenabilitatea externă, de datoria publică și privată, în contextul unui nivel ridicat al șomajului și a unei creșteri scăzute a productivității. Prin urmare, ținând cont și de identificarea unor dezechilibre în luna februarie, Comisia consideră oportună examinarea în continuare a persistenței sau a corectării dezechilibrelor.

Franța: În februarie 2019, Comisia a concluzionat că Franța se confrunta cu dezechilibre macroeconomice, mai exact cu un nivel ridicat al datoriei publice și cu o dinamică slabă a competitivității, într-un context marcat de o creștere slabă a productivității. În tabloul de bord actualizat, o serie de indicatori depășesc pragul orientativ, și anume datoria sectorului public și a sectorului privat.

Contul curent înregistrează un deficit ținut sub control și stabil, în timp ce poziția investițională internațională netă este ușor negativă. Cotele de piață ale exporturilor au rămas stabile în 2018, atât în fiecare an, cât și pe baza indicatorului de cinci ani. Creșterea costurilor unitare ale muncii a fost ținută sub control și mai mică decât media zonei euro, deși creșterea productivității muncii este scăzută. Datoria publică s-a stabilizat la un nivel ridicat record în 2018, confirmând faptul că marja de manevră bugetară pentru a răspunde viitoarelor șocuri este limitată. Fluxurile de credit private au rămas relativ dinamice, astfel încât ponderea ridicată a datoriei sectorului privat în PIB a crescut ușor. Datoria societăților nefinanciare s-a situat peste nivelul sugerat de fundamente, în timp ce îndatorarea gospodăriilor a fost ținută sub control. Prețurile reale ale locuințelor au crescut într-un ritm moderat, dar constant în ultimii ani, iar semnele unei potențiale supraevaluări persistă. Sectorul bancar pare să fie rezilient, însă combinația dintre ratele ridicate ale datoriei publice și ale datoriei private pot induce riscuri. În plus, ratele predominant scăzute ale dobânzilor ar putea afecta rentabilitatea băncilor. Rata șomajului a scăzut și mai mult și se află în prezent sub prag. Șomajul de lungă durată și șomajul în rândul tinerilor au continuat să se îmbunătățească.

În ansamblu, lectura economică evidențiază probleme legate de nivelul ridicat de îndatorare și competitivitatea redusă, deși stabilizată, în contextul unei creșteri slabe a productivității. Prin urmare, ținând cont și de identificarea unor dezechilibre în luna februarie, Comisia consideră oportună examinarea în continuare a persistenței sau a corectării dezechilibrelor.





Croația: În februarie 2019, Comisia a concluzionat că Croația se confrunta cu dezechilibre macroeconomice legate de nivelurile ridicate ale datoriei publice, private și externe, în contextul unei creșteri potențiale scăzute. În tabloul de bord actualizat, o serie indicatori – mai exact poziția investițională internațională netă (NIIP), datoria publică, rata șomajului și scăderea ratei de participare la forța de muncă – depășesc pragul orientativ.

NIIP negativă s-a redus în mod semnificativ, în conformitate cu excedentele continue de cont curent, dar rămâne ridicată. Creșterea costurilor unitare ale muncii a devenit pozitivă în 2018, deoarece creșterea productivității muncii a fost foarte scăzută. Din 2013, s-au înregistrat creșteri continue la nivelul cotelor de piață ale exporturilor, dar acestea sunt în scădere. Datoria publică este ridicată, dar are o tendință descendentă, susținută de excedente bugetare mici. Datoria gospodăriilor și cea a întreprinderilor continuă să scadă, dar rămân relativ ridicate. În general, o pondere substanțială a datoriei este exprimată în valută, generând riscuri legate de rata de schimb. Deși creșterea modestă a creditelor contribuie la reducerea nivelului datoriei private, utilizarea sporită de către gospodării a împrumuturilor de numerar pentru uz general generează îngrijorare. În același timp, sectorul financiar este împovărat de niveluri ridicate, deși în scădere, ale creditelor neperformante și de o anumită expunere valutară. Rata șomajului a scăzut rapid, dar rămâne relativ ridicată. Rata de participare la forța de muncă este în mod constant scăzută, în timp ce populația în vârstă de muncă se micșorează. Această situație, amplificată de creșterea scăzută a productivității, în special în cazul unei economii aflate într-o fază de recuperare a decalajelor, constituie un obstacol în calea creșterii potențiale.

În ansamblu, lectura economică evidențiază probleme legate de stocurile de pasive externe, de datoria publică și privată, volumul mare de credite neperformante în contextul unui nivel încă ridicat al șomajului și al unei creșteri scăzute a productivității. Prin urmare, ținând cont și de identificarea unor dezechilibre în luna februarie, Comisia consideră oportună examinarea în continuare a persistenței sau a corectării dezechilibrelor.

Italia: În februarie 2019, Comisia a concluzionat că Italia se confrunta cu dezechilibre macroeconomice excesive, mai exact cu riscuri legate de nivelul foarte ridicat al datoriei publice și de creșterea slabă și prelungită a productivității, într-un context marcat de un nivel încă ridicat al creditelor neperformante și al șomajului. În tabloul de bord actualizat, datoria publică și rata șomajului depășesc în continuare pragul orientativ.

Poziția externă este stabilă, întrucât poziția investițională internațională netă este aproape de echilibru, iar contul curent înregistrează un excedent. O parte din excedentul de cont curent este legată de o cerere internă scăzută și de o creștere scăzută a salariilor. Stagnarea creșterii productivității afectează competitivitatea care nu se bazează pe costuri și creșterea potențială a PIB-ului, ceea ce împiedică, la rândul său, reducerea gradului de îndatorare publică. Creșterea scăzută a productivității se datorează nivelului scăzut al investițiilor și al inovării, mediului de afaceri nefavorabil, constrângerilor de finanțare, lipsei persoanelor cu înaltă calificare, precum și schimbărilor sectoriale. Creșterea costurilor unitare ale muncii este ținută sub control, iar cotele de piață ale exporturilor sunt în general stabile. Ponderea datoriei publice în PIB a crescut în 2018 și riscă să crească în continuare în 2019 din cauza perspectivelor economice slabe și a înrăutățirii soldului primar. În ceea ce privește aspectele pozitive, randamentul obligațiunilor de stat s-a diminuat în mod substanțial. Remedierea bilanțurilor băncilor a înregistrat progrese substanțiale pe măsură ce stocul de credite neperformante a scăzut, însă împrumuturile acordate întreprinderilor nefinanciare sunt în continuare reduse. Există în continuare vulnerabilități în sectorul financiar, în special pentru băncile mici și mijlocii, care continuă să dețină stocuri mari de credite neperformante și sunt mai expuse riscului suveran decât băncile mai mari. Șomajul și nivelul de ocupare a forței de muncă au evoluat pozitiv. Cu toate acestea, nivelul șomajului, în special în rândul tinerilor și al șomerilor de lungă durată, rămâne ridicat, în timp ce participarea pe piața muncii, în special a femeilor, rămâne scăzută, cu riscuri pentru capacitatea de inserție profesională și creșterea economică viitoare.

În ansamblu, lectura economică evidențiază probleme legate de nivelul ridicat al datoriei publice, de creșterea slabă a productivității și de performanțele pieței forței de muncă, precum și de vulnerabilitățile sectorului bancar, contribuind la creșterea economică potențială scăzută, care, la rândul său, afectează reducerea gradului de îndatorare publică. Prin urmare, ținând cont și de identificarea unor dezechilibre excesive în luna februarie, Comisia consideră oportună examinarea în continuare a persistenței riscurilor macroeconomice și monitorizarea progreselor înregistrate în privința corectării dezechilibrelor excesive.