RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 434/36

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Furnizarea și dezvoltarea competențelor, inclusiv a celor digitale, în contextul noilor forme de muncă: noi politici și evoluția rolurilor și responsabilităților”

(aviz exploratoriu la solicitarea președinției estone)

(2017/C 434/06)

Raportor: domnul Ulrich SAMM Coraportor: doamna Indrė VAREIKYTĖ

Sesizare Președinția estonă a Consiliului, 17.3.2017 Temei juridic Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene Secțiunea competentă Ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie Data adoptării în secțiune 19.7.2017 Data adoptării în sesiunea plenară 20.9.2017 Sesiunea plenară nr. 528 Rezultatul votului (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) 198/5/16

1. Concluzii și recomandări

1.1. Digitalizarea va schimba în mod dramatic viața noastră profesională. Trebuie să acționăm acum pentru a asigura disponibilitatea competențelor adecvate pentru viitor, astfel încât Europa să rămână competitivă, să poată crea noi întreprinderi și noi locuri de muncă, cetăţenii să rămână integraţi pe piaţa forţei de muncă de-a lungul întregii vieţi profesionale și să fie asigurată bunăstarea tuturor. Viteza cu care se desfășoară digitalizarea și automatizarea implică și riscuri sociale, pe care va trebui să le combatem prin eforturile coordonate ale tuturor părților interesate, atât din rândul factorilor de decizie, cât și din rândul partenerilor sociali şi din societatea civilă.

1.2. Datorită disponibilității unor rețele în bandă largă de foarte mare capacitate, viitorul muncii va cunoaște un număr tot mai mare de forme atipice de muncă, precum munca (multiplă) cu fracțiune de normă, munca cu contractanți multipli și așa-numita activitate desfășurată prin intermediul platformelor online („crowdworking”) în care lucrătorii își oferă competențele pe platforme internet, sub forma unei rețele de profesioniști specializați cu înaltă calificare. CESE subliniază faptul că, ținând seama de această răspândire a muncii atipice, trebuie să se acorde o prioritate deosebită asigurării securității sociale și evitării sărăciei (și în rândul persoanelor în vârstă).

1.3. CESE salută anumite inițiative naționale din partea sindicatelor şi a societății civile, care oferă orientări celor care lucrează prin intermediul platformelor online, ceea ce a dus deja, în câteva cazuri, la elaborarea unui Cod de conduită pentru platformele online de ocupare a forței de muncă. CESE ar dori ca această evoluție să fie adoptată de Comisie și să fie aplicată la scară europeană. Creșterea asimetriei informațiilor dintre consumatori și întreprinderi va trebui abordată prin metode cum ar fi, de exemplu, codurile deontologice pentru profesiile liberale.

1.4. Munca este în schimbare și în întreprinderile tradiționale. Astfel, anumite activități cu un grad ridicat de cunoștințe pot fi desfăşurate în condiţii din ce în ce mai lipsite de constrângeri, ceea ce, pe de o parte, corespunde unei dorinţe de flexibilitate exprimată de un număr mare de lucrători, dar poate, pe de altă parte, să ducă şi la o creştere a intensităţii şi a sarcinilor. Societatea noastră se îndreaptă către un mediu de lucru cu sedii multiple, care impune noi competențe sociale.

1.5. Automatizarea și roboții vor avea un impact semnificativ asupra viitorului muncii. Acestea pot să înlocuiască activitățile monotone, grele sau periculoase, iar noile generații de așa-numiți „roboți colaborativi” pot deveni parteneri fizici ai lucrătorilor şi pot să le fie deosebit de utili persoanelor cu handicap fizic. Roboții din zilele noastre înlocuiesc în principal munca manuală, dar și profesiile intelectuale vor fi afectate atunci când se va pune în aplicare inteligența artificială. Automatizarea și roboții au potențialul de a stabiliza economia într-o societate care îmbătrânește.

1.6. Un număr semnificativ de locuri de muncă va fi afectat de introducerea unui număr mai mare de roboți la locul de muncă. Ne putem aștepta ca, așa cum s-a întâmplat în trecut, creșterea bogăției societății să genereze creștere și noi locuri de muncă în domenii specifice precum cultura, arta, turismul, asistența socială, educația, comunicațiile, divertismentul sau asistența medicală. Totuși, această evoluție se poate manifesta mai rapid decât în trecut, ceea ce poate duce la distorsiuni pentru care va fi necesar să se poarte un dialog social dintr-un stadiu incipient.

1.7. Învățarea pe tot parcursul vieții, în special în ceea ce privește competențele digitale, va reprezenta o necesitate pentru toți, impunând tot mai multă flexibilitate din partea persoanelor, a întreprinderilor, precum și din partea tuturor sistemelor de învățământ și de formare. Dincolo de educația formală, va trebui să se dedice mult mai mult timp formării profesionale și învățării informale, care ar trebui să fie sprijinită în cea mai mare măsură posibilă printr-un sistem de certificate și de standarde armonizat la nivelul UE. În acest context, CESE a propus deja unele reflecții referitoare la măsuri la nivel european pentru acordarea unor concedii de studiu.

1.8. Educația elementară ar trebui să includă învățarea digitală interactivă într-o măsură mai mare. Cu toate acestea, competențele digitale pot depăși limitele programării, incluzând conștientizarea a ceea ce se află în spatele unui „clic de mouse”: înțelegerea sistemului, a interconectărilor, a impactului social și a problemelor legate de confidențialitate și securitate.

1.9. Competențele viitoare ar trebui să corespundă necesităților societății și cerințelor de pe piața forței de muncă. Acest lucru se poate realiza doar printr-o colaborare apropiată între partenerii sociali și sistemele de învățământ publice și private. Piețele mai volatile vor reprezenta provocări, deoarece va trebui ca întreprinderile și lucrătorii să se adapteze destul de rapid. Acest lucru, în special, reprezintă o provocare pentru sistemele de formare profesională.

1.10. Organizațiile publice și private (școli, universități, camere de comerț, sindicate, centre de formare) trebuie să asigure formare profesională în noile tehnologii, în special pentru cei care nu dețin capacitatea de a organiza ei înșiși formarea, precum IMM-urile, profesiile liberale și lucrătorii care desfășoară o activitate independentă.

1.11. Evoluțiile pe termen lung, care pot duce la provocări noi și imprevizibile, prin care competențele din prezent pot deveni rapid depășite, pot fi abordate cel mai bine în învățământul general. Cu cât este mai bun învățământul general, cu atât este mai bună pregătirea pentru necunoscut. Un învățământ general amplu reprezintă, de asemenea, cea mai bună temelie pentru a învăța cum se pot distinge informațiile credibile de pe internet și pentru a deveni mai puțin vulnerabili la știrile false.

1.12. CESE salută diferitele inițiative relevante ale Comisiei legate de învățarea pe tot parcursul vieții, de competențele digitale și de locurile de muncă, de noua agendă pentru competențe și de Erasmus+. Registrul de bune practici instituit de Comisie are potențialul de a îndeplini rolul de facilitator al unei dezbateri la nivelul UE, care ar trebui să ducă la adoptarea de orientări și standarde bazate pe bune practici. În acest sens, societatea civilă organizată poate să joace și va juca un rol important.

2. Introducere

2.1. Tehnologia digitală joacă un rol din ce în ce mai important în economia și în viața noastră socială. Ea va fi esențială pentru dezvoltarea de noi modele economice (economie funcţională, colaborativă, circulară). În plus, globalizarea, migraţia, îmbătrânirea societăţii, schimbările climatice și nevoia de soluții durabile vor avea un impact major asupra mediului social în general și asupra vieții noastre profesionale în special. Prezentul aviz exploratoriu abordează noile forme de organizare a muncii, aflate azi sub semnul schimbării, concentrându-se pe competențele necesare, inclusiv pe cele digitale, și pe noile politici și modificări ale rolurilor și responsabilităților, în timp ce, într-un alt aviz exploratoriu elaborat în paralel, CESE abordează noile forme de muncă, rolul şi oportunitățile partenerilor sociali și ale altor organizații ale societății civile (1).

2.2. Pentru ca Europa să rămână competitivă, pentru a putea crea noi întreprinderi și locuri de muncă și pentru a asigura bunăstarea tuturor, trebuie să se acorde prioritate competențelor adecvate. Viteza cu care se desfășoară digitalizarea și automatizarea creează, de asemenea, teamă în rândul populației, în special în rândul lucrătorilor, și incertitudini în întreprinderi, având în vedere marile provocări implicate. Societatea noastră trebuie să răspundă acestor provocări și să se adapteze urgent schimbărilor, prin eforturi coordonate ale tuturor părților interesate în politica publică și în societatea civilă. Europa poate fi lider pe plan mondial, printr-o evoluție modernă, bazată pe propriile valori.

2.3. CESE este convins că viitorul pieței forței de muncă ar trebui să devină o prioritate esențială în cadrul dezbaterilor pe tema Pilonului european al drepturilor sociale (2). Aspecte specifice au fost deja abordate în avizele CESE pe următoarele teme: Piața unică digitală și IMM-urile (3); Noua agendă pentru competențe în Europa (4); O societate europeană a gigabiților (5); Creșterea nivelului de alfabetizare digitală, a competențelor digitale și a e-incluziunii (6); Industria 4.0 și transformarea digitală (7), precum și în Raportul de informare al CESE privind evaluarea la jumătatea perioadei a programului Erasmus+ (8).

3. Viitorul muncii

3.1. Rețelele în bandă largă de foarte mare capacitate vor deschide calea către utilizarea unei mari varietăți de aplicații și medii noi, precum internetul obiectelor, automatizarea, tehnologia de tip cloud computing, explorarea tehnologiilor de lucru cu volume mari de date sau a noilor modele de afaceri bazate pe logica dominanței serviciului oferit. Această tendință va avea, în mod cert, avantajul de a putea pune la dispoziție în zone îndepărtate și/sau greu accesibile prin caracteristicile lor orografice, acele specializări profesionale care, în prezent, sunt proprii doar marilor aglomerări urbane. Instrumente precum consultarea medicală la distanță, monitorizarea la distanță și prezentarea de rapoarte medicale la distanță vor face posibilă supravegherea la distanță a stării de sănătate a persoanelor vulnerabile, direct la domiciliul lor. Astfel, chiar și centrele mici vor avea acces la personal cu înaltă calificare. Este important să se recunoască faptul că modalitățile de lucru se vor modifica pentru aproape toate grupurile și profesiile și că previziunile cu privire la evoluția din următoarele decenii stau sub semnul unor incertitudini considerabile. Trebuie să înțelegem faptul că este necesar să fim pregătiți pentru necunoscut.

3.2. În viitor, va exista o diferențiere din ce în ce mai mare în ceea ce privește organizarea întreprinderilor. Pe de o parte, avem tradiționalele întreprinderi cu lucrători permanenţi (aşa-numitele întreprinderi „cărora le pasă”), care vor trebui să ofere un mediu de lucru atrăgător (9). Pe de altă parte, avem un număr tot mai mare de întreprinderi cu o organizare „fluidă”, bazată din ce în ce mai mult pe lucrători angajați prin intermediul platformelor online. Acest lucru le permite să reacționeze într-un mod foarte flexibil la schimbările de pe piețe. Lucrătorii angajați prin intermediul platformelor online reprezintă o rețea de profesioniști cu înaltă calificare și specializare, deși, într-o anumită măsură, este posibil să existe, de asemenea, colaboratori mai puțin calificați, care își oferă competențele pe platformele de internet. De asemenea, se estimează că se va dezvolta o varietate de forme mixte de organizare a întreprinderilor. De exemplu, „întreprinderile cărora le pasă” își pot externaliza o parte din activitatea lor către lucrătorii angajați prin intermediul platformelor online. Creșterea asimetriei informațiilor dintre consumatori și întreprinderi va trebui abordată prin metode cum ar fi, de exemplu, codurile deontologice pentru profesiile liberale.

3.3. Lucrătorii angajați prin intermediul platformelor online își apreciază libertatea, programul de lucru și locul de muncă flexibile. Aceștia își oferă competențele digitale pe piață – uneori pentru sarcini minore – la cel mai bun preț. Cu toate acestea, lipsa securității sociale în acest tip de activitate independentă (de „nomazi digitali”) implică riscuri considerabile. Tendința societății noastre de a trece de la locuri de muncă „normale” la munca „atipică” – care, în afară de angajarea prin intermediul platformelor online, include munca (multiplă) cu fracțiune de normă și lucrul cu contractanți multipli – reprezintă o provocare reală pentru sistemele noastre de securitate socială (10). Cele patru componente ale flexicurității (11) trebuie puse în aplicare şi pentru acest nou tip de activitate: 1. acorduri contractuale flexibile și sigure; 2. învățare cuprinzătoare pe tot parcursul vieții; 3. politici active în domeniul pieței muncii; și 4. sisteme moderne de securitate socială.

3.4. Munca este în schimbare și în întreprinderile tradiționale, cu personal permanent. În prezent este destul de puțin important unde se desfășoară sarcini și activități care implică un nivel ridicat de cunoștințe – precum sarcinile din domeniul ingineriei sau al cercetării și al proiectelor de dezvoltare. Acest tip de muncă poate fi desfăşurată în condiţii din ce în ce mai lipsite de constrângeri, ceea ce, pe de o parte, corespunde unei dorinţe de flexibilitate exprimată de un număr mare de lucrători, dar poate, pe de altă parte, să ducă şi la o creştere a intensităţii şi a sarcinilor. Atingerea echilibrului dorit între viața profesională și cea privată a devenit un criteriu esențial pentru alegerea unui angajator. Societatea noastră se îndreaptă către un mediu de lucru cu sedii multiple, care impune noi competențe sociale pentru toți cei implicați. Conectivitatea 24 de ore din 24, șapte zile din șapte poate contribui la îmbinarea vieții private și a celei profesionale, însă poate fi, de asemenea, o povară și poate genera riscuri pentru sănătate.

3.5. Automatizarea și roboții au un impact semnificativ asupra viitorului muncii. Beneficiile sunt evidente: o productivitate și o siguranță sporite, precum și înlocuirea muncii monotone, grele sau periculoase. Noile generații de așa-numiți „roboți colaborativi” pot deveni parteneri fizici ai lucrătorilor și, în mod deosebit, pot fi utili pentru persoanele cu handicap fizic. Inteligența artificială va permite automatizarea lucrărilor complexe, ceea ce va afecta nu doar munca manuală, ci și profesiile intelectuale (sectorul de asigurări, serviciile financiare, traducătorii, consilierii juridici etc.) (12). Automatizarea și roboții au potențialul de a stabiliza economia într-o societate care îmbătrânește.

3.6. Într-o primă fază, roboții înlocuiesc lucrătorii umani, dar, ulterior, pot fi create noi locuri de muncă. Deseori se discută în public despre cât de multe locuri de muncă sunt afectate și despre cât de multe noi locuri de muncă sunt create în același timp. Tendința este evidentă, însă cifrele diferă într-o măsură semnificativă. De exemplu, Forumul Economic Mondial a anticipat că ar urma să se piardă peste 5,1 milioane de locuri de muncă în 15 economii majore dezvoltate și în curs de dezvoltare, din cauza schimbărilor perturbatoare de pe piața forței de muncă din perioada 2015-2020, deoarece inteligența artificială, robotica, nanotehnologia și alți factori socio-economici înlocuiesc nevoia de lucrători umani, în vreme ce, pe de altă parte, aceleași progrese tehnologice ar crea, de asemenea, două milioane de noi locuri de muncă (13). Nu există nicio îndoială că, datorită roboților, productivitatea va crește, ceea ce este bine pentru economie și pentru societatea noastră, având în vedere faptul că aceasta generează un PIB mai mare. Este aproape imposibil să se prevadă modul în care va fi folosit excedentul de PIB pentru crearea de noi locuri de muncă (14). Putem învăța din trecut, când automatizarea a dus la o bogăție mai mare în societate, cu creștere și noi locuri de muncă în domenii specifice precum cultura, arta, turismul, asistența socială, educația, comunicațiile, divertismentul sau asistența medicală. Ne putem aștepta ca această tendință să continue, deși este posibil ca procesul să fie mai rapid decât în trecut. Acest lucru poate genera distorsiuni, pentru care, într-un stadiu incipient, poate să fie necesar dialogul social.

3.7. În plus, digitalizarea și robotizarea transporturilor vor cauza mutații profunde în natura muncii și în cererea de competențe. CESE subliniază importanța gestionării acestor schimbări structurale prin asigurarea unei tranziții echitabile și ușoare și prin găsirea de soluții în ce privește lacunele în materie de competențe (15).

4. Asigurarea aptitudinilor și a competențelor

4.1. Competențele sunt o condiție necesară pentru transformarea cunoștințelor în rezultate care ne sporesc bunăstarea – cu toate acestea, era digitală aduce cu sine noi provocări. Este de așteptat să crească numărul de lucrători cu contracte de muncă neconvenționale, care deseori nu au acces la programele de formare tradiționale, în cadrul întreprinderii. Competențele tehnice și sociale, care includ capacitatea de a comunica și de a interacționa cu oamenii în contexte diferite și prin diferite instrumente tehnice, precum și competențele antreprenoriale și o concentrare asupra responsabilității față de societate sunt deja condiții necesare, însă majoritatea sistemelor de educație sunt, în continuare, incapabile să le furnizeze, întrucât au fost concepute pentru o eră diferită. Comitetul solicită statelor membre, în colaborare cu agențiile și instituțiile UE, precum și întreprinderilor din Europa, să își mărească capacitățile și să introducă mai multe soluții inovatoare în domeniul educației și al dezvoltării de competențe, inclusiv formarea la locul de muncă și reconversia profesională, întrucât Europa are nevoie de o adevărată schimbare de paradigmă sub aspectul obiectivelor și al modului în care funcționează sectorul educației, precum și de o înțelegere a locului și rolului acestuia în societate (16).

4.2. Digitalizarea creează potențial pentru tehnologii accesibile și personalizate care pot oferi căi de învățare mai bine orientate către cei ce învaţă și pot crea un mediu de învățare cu caracter continuu între învățarea formală, nonformală și informală. Soluțiile digitale pot fi integrate în strategii de învățare pe tot parcursul vieții și pot fi un instrument puternic pentru a limita lacunele în ceea ce privește realizările și oportunitățile. Totuși, acest lucru depinde în mare măsură de modul în care tehnologia digitală se introduce și se folosește în mediile de învățare.

4.3. Pentru a obține experiențe de învățare îmbunătățite și rezultate mai bune ale învățării, cursantul trebuie să se afle în centrul sistemului de învățământ: el este cel care trebuie să își regleze procesul de învățare, de instruire și de perfecționare a competențelor. Astfel, cursanții ar putea deveni cetățeni activi, digitali, care au capacitatea de a valorifica cunoștințele pe care le-au dobândit controlând tipul, locul, ritmul și momentul procesului lor de învățare, în conformitate cu perspectiva și cu valorile lor, și cu valori cum ar fi solidaritatea şi respectul pentru diferenţe, care fac parte din identitatea europeană. Astfel, investițiile viitoare în tehnologii trebuie să fie însoțite îndeaproape de investițiile în oameni și de un acces sporit la oportunitățile de învățare pe tot parcursul vieții.

4.4. Competențele viitoare ar trebui să corespundă şi necesităților societății și cerințelor de pe piața forței de muncă. Acest lucru se poate realiza doar printr-o colaborare apropiată între instituțiile de învățământ publice și private și toate grupurile de interese relevante, inclusiv cu partenerii sociali și întreprinderile. Piețele mai volatile vor reprezenta provocări, deoarece va trebui ca întreprinderile și lucrătorii să se adapteze destul de rapid. În 2010 (17), CESE și-a exprimat sprijinul pentru crearea unor consilii sectoriale (CES) privind ocuparea forței de muncă și competențele la nivel european. Până în prezent, au fost înființate astfel de consilii numai în două sectoare, în timp ce alte 14 sectoare se află încă în faza de proiect. CESE invită Comisia Europeană să explice motivul pentru care această evoluție este atât de lentă și nu beneficiază de sprijinul necesar din sectoarele și instituții de la nivel național.

4.5. Cursanții trebuie să fie îndrumați către practici inovatoare de generare de cunoștințe, ceea ce implică fuziunea spațiilor sociale, fizice, digitale, virtuale și mobile pentru învățare, precum și să învețe cum să învețe. Învățarea bazată pe cercetare și proiecte, cea bazată pe fenomene, activitățile care mobilizează studenții, învățarea în colaborare și învățarea inversă, de exemplu, conduc spre un proces de învățare mai reflexiv și mai participativ. O modalitate prin care se pot limita sau elimina diferențele dintre inovația în tehnologie și pedagogie constă în crearea mai eficientă de legături între structurile de învățare formală, non-formală și informală.

4.6. Învățarea pe tot parcursul vieții reprezintă o necesitate pentru societatea în ansamblul său și pentru toți actorii relevanţi. Ea începe cu o educație generală solidă – un element esențial al dezvoltării individuale, care pregătește cetățenii pentru provocări noi și imprevizibile – și se menține pe o perioadă mult mai îndelungată prin formare profesională și învățare informală; aceasta din urmă ar trebui să fie susținută printr-un sistem armonizat al certificatelor și al standardelor la nivelul UE și, de asemenea, prin instrumentele comune corespunzătoare de determinare a comparabilității și a echivalenței rezultatelor procesului de învățare. Exigențele în materie de învățare vor deveni mai importante, cu cerințe tot mai mari în ceea ce privește flexibilitatea persoanelor, a întreprinderilor și a tuturor sistemelor de educație și de formare; abordarea interdisciplinară va juca un rol din ce în ce mai important.

4.7. CESE își reiterează propunerea (18) de a demonstra dacă sunt necesare măsuri pentru a se asigura că experiențele pozitive din statele membre în ceea ce privește concediile de studii sunt difuzate în întreaga UE.

4.8. Sistemele actuale nu sunt, în general, adaptate la structura piețelor digitale ale forței de muncă, unde vor predomina locurile de muncă atipice. Sistemele existente sunt totuși accesibile angajaților pe posturi convenționale, prin formare la locul de muncă. Sistemele trebuie actualizate pentru a permite tuturor celor de pe piața forței de muncă accesul la formare profesională. UE va trebui să mobilizeze o finanțare suplimentară considerabilă pentru investiții în formarea profesională; în caz contrar, formarea la standarde corespunzătoare va deveni privilegiul celor puțini. Acest lucru reprezintă o problemă, deoarece numai persoanele cu competențe adecvate au șanse bune pentru a găsi locuri de muncă decente și remunerate în mod echitabil.

4.9. Competențele digitale trebuie să fie predate încă de la cea mai fragedă vârstă (19) și educația elementară ar trebui să includă învățarea digitală interactivă într-o măsură mai mare (20). Cu toate acestea, competențele digitale pot depăși limitele programării, incluzând conștientizarea a ceea ce se află în spatele unui „clic de mouse”: înțelegerea sistemului, a interconectărilor, a impactului social și a problemelor legate de confidențialitate și securitate.

4.10. Instrumentele digitale joacă un rol important în transformarea și sprijinirea predării și pot avea drept rezultat un angajament sporit al cursanților și rezultate mai bune (21). Deoarece educatorii şi profesorii vor juca un rol din ce în ce mai important, competențele acestora vor trebui adaptate la noile abordări, tehnologii și cunoștințe din noul mediu de învățământ. Prin urmare, pregătirea de calitate a educatorilor va deveni esențială, la fel ca statutul acestora în ceea ce privește flexibilitatea profesională, remunerația, garanțiile sociale etc. Pentru a asigura schimbarea calitativă în toate sistemele de învățământ din Europa, CESE recomandă urmarea exemplelor actuale de succes din cadrul UE (22) și solicită investiții suplimentare în formarea profesională inițială și continuă a cadrelor didactice și a celorlalți educatori.

4.11. Pe lângă asistența acordată actorilor din domeniul educației formale în eforturile acestora de a deveni furnizori de educație pe tot parcursul vieții, este necesar să se acorde sprijin suplimentar furnizorilor de educație nonformală. Aceștia pot intra în legătură cu grupurile defavorizate și vulnerabile și le pot oferi acces la toate oportunitățile de învățare pe tot parcursul vieții, inclusiv posibilitatea de a valida învățarea deschisă și cea dobândită prin resurse și instrumente digitale și online, precum și prin diferite metode de evaluare și autoevaluare, formative și sumative.

4.12. Pe lângă potențialul de îmbunătățire a proceselor de predare și de învățare, tehnologiile digitale pot facilita, de asemenea, noi metode de evaluare, inclusiv autoevaluarea, care pot completa abordările tradiționale de evaluare sumativă; mai exact, metode care fac ca evaluarea să fie o parte integrantă a învățării prin inteligența artificială, inteligența mașinilor, analize ale învățării și noi moduri de a lega evaluarea de materialele de învățare. Utilizarea tehnologiilor analitice face posibilă existența unor bucle de reacție rapidă, care permit evaluarea în timp real, contribuind astfel la o învățare mai personalizată.

4.13. În domeniul științei și al cercetării la nivel universitar, digitalizarea fiecărui domeniu de cercetare face necesară tratarea unor cantități imense de date științifice. O infrastructură de date adecvată (la nivel național și internațional) va face posibilă accesarea și analiza acestor date și de la distanță. În timp ce Europa face planuri pentru a asigura infrastructura necesară accelerării științei și inovației, se estimează că, până în 2025, va fi nevoie de o jumătate de milion de experți în materie de date în Europa (23). Europa trebuie să facă un efort comun pentru a dezvolta o astfel de expertiză de bază în materie de date. Educația națională de înaltă calitate are, într-adevăr, un rol important în acest sens și trebuie să fie completată de programe europene precum acțiunile Erasmus+ și Marie Skłodowska-Curie.

5. Rolul politicii publice și al societății civile

5.1. Europa are multe exemple bune de oferit cu privire la modul în care se poate trata cererea de noi competențe în era digitală. CESE salută diferitele inițiative din partea Comisiei legate de învățarea pe tot parcursul vieții, de competențele digitale și de locurile de muncă, de noua agendă pentru competențe și de Erasmus+. Registrul de bune practici instituit de Comisie are potențialul de a îndeplini rolul de facilitator al unei dezbateri la nivelul UE pentru a identifica orientările și standardele bazate pe bune practici. Societatea civilă organizată poate juca și va juca un rol important în acest context.

5.2. CESE ar dori să accentueze activitatea foarte respectată desfășurată de agențiile din UE, precum Eurofound și Cedefop. O mai bună cooperare între agenții ar putea genera un impact mai puternic și ar atrage mai multă atenție din partea statelor membre și a instituțiilor UE.

5.3. Acum trebuie elaborat un sistem care să asigure aptitudini și competențe pentru activitatea viitoare. Acolo unde este posibil, acesta ar trebui să se bazeze pe evaluarea competențelor și pe anticiparea necesităţilor pe termen lung în materie de competențe, iar la nivel european consolidarea consiliilor sectoriale privind ocuparea forţei de muncă şi competenţele, pentru a se evita lipsa de competențe și necorelarea acestora. Aceasta reprezintă o sarcină urgentă pentru toate părţile interesate, inclusiv instituțiile publice și private implicate.

5.4. Ar trebui să se stabilească roluri clare pentru diferitele niveluri de educație formală, precum și legăturile dintre acestea; de exemplu, facilitarea creativității și a imaginației – la nivelul învățământului preșcolar; combinarea creativității cu cunoștințe de bază solide și facilitarea gândirii critice și adaptarea cunoștințelor – la nivelul învățământului școlar; adăugarea de competențe interdisciplinare de specialitate – la nivelul învățământului profesional și tehnic; și extinderea cunoștințelor și a gândirii interdisciplinare profesionale – la nivelul învățământului superior.

5.5. Formarea profesională asigurată de întreprinderi pentru angajații lor este esențială. Aici, cooperarea dintre întreprinderi, universități și instituțiile profesionale va avea un rol decisiv. Va exista un număr tot mai mare de organizații care vor furniza educație nonformală, respectiv activități educaționale organizate în afara sistemului formal consacrat. Societatea civilă ar putea crea noi forumuri educaționale pentru dezvoltarea de competențe, în cooperare cu diferite persoane, instituții și interese.

5.6. IMM-urile au nevoie de sprijin special din exterior pentru că, de regulă, acestea au resurse limitate în ceea ce privește formarea, mai ales când apar noi tehnologii și know-how-ul specific nu este încă disponibil pe plan intern. Instituțiile precum camerele de comerț sau organizațiile profesiunilor liberale, în colaborare cu școlile, universitățile și centrele private de formare, precum și instituțiile bazate pe parteneriate public-privat ar putea fi utile pentru furnizarea de programe educaționale.

5.7. Învățarea informală va juca un rol din ce în ce mai important, ca proces care se desfășoară cu adevărat pe tot parcursul vieții, prin care fiecare persoană dobândește competențe și cunoștințe din experiența de zi cu zi; acest sector ar putea fi îmbunătățit din punct de vedere calitativ datorită programelor cu finanțare publică oferite prin canale TV, platforme internet sau alte mijloace de informare. Standardele și certificatele ar fi utile pentru ca aceste rezultate ale învățării să fie măsurabile și comparabile, în special în cazul schimbării locului de muncă.

5.8. În ceea ce privește toate formele diferite de educație, instrumentele actuale pentru determinarea comparabilității și a echivalenței învățământului informal trebuie să fie îmbunătățite. Sistemele actuale de recunoaștere a educației anterioare, a rezultatelor de învățare și a competențelor trebuie să fie revizuite pentru a deveni un standard fiabil și accesibil pentru toți, precum și pentru a-i putea ajuta pe cursanți să fie conștienți de propriile experiențe, competențe și cunoștințe.

5.9. Securitatea socială şi contractele colective de muncă reprezintă o problemă, în special pentru lucrătorii angajați prin intermediul platformelor online și pentru cei cu forme de angajare atipice. Tot mai mulți astfel de „nomazi digitali” sunt amenințați de sărăcie pe măsură ce înaintează în vârstă. Politicile publice trebuie să elaboreze reglementări pentru a trata această problemă. Există deja câteva inițiative de dialog social ce tratează aceste aspecte. Un exemplu bun în acest sens este sindicatul IG Metall din Germania, care a instituit platforma de internet faircrowdwork.org, prin care se oferă orientare lucrătorilor angajați prin intermediul platformelor online și care, alături de alte părți interesate, a elaborat un Cod de conduită pentru platformele online de ocupare a forței de muncă. CESE ar dori ca bunele practici identificate să fie introduse în întreaga Europă.

Bruxelles, 20 septembrie 2017. Președintele Comitetului Economic și Social European Georges DASSIS

(1) Avizul CESE pe tema Rolul și oportunitățile partenerilor sociali și al altor organizații ale societății civile în contextul noilor forme de muncă; adoptat în septembrie 2017 (a se vedea pagina 30 din prezentul Jurnal Oficial).

(2) JO C 125, 21.4.2017, p. 10.

(3) Avizul din proprie inițiativă al CESE: Piața unică digitală – Tendințe și perspective pentru IMM-uri, prevăzut să fie adoptat în octombrie 2017.

(4) JO C 173, 31.5.2017, p. 45.

(5) JO C 125, 21.4.2017, p. 51.

(6) JO C 318, 29.10.2011, p. 9.

(7) JO C 389, 21.10.2016, p. 50.

(8) Evaluarea intermediară a programului Erasmus+; adoptat la 31 mai 2017 (raport de informare).

(9) Bauer, Wilhelm et al. (2012) Arbeitswelten 4.0. Wie wir morgen arbeiten und leben / Mediul de lucru 4.0. Cum vom munci şi vom trăi mâine. Dieter Spath, Fraunhofer IAO Stuttgart, editura Fraunhofer.

(10) JO C 303, 19.8.2016, p. 54, JO C 13, 15.1.2016, p. 161.

(11) A se vedea Comunicarea „O agendă pentru noi competențe și locuri de muncă: o contribuție europeană la ocuparea integrală a forței de muncă”, COM(2010) 682 final.

(12) A se vedea avizul CESE „Inteligența artificială – Consecințele inteligenței artificiale pentru piața unică (digitală), producție, consum, ocuparea forței de muncă și societate”, adoptat în 31 mai 2017 (JO C 288, 31.8.2017, p. 1).

(13) Forumul Economic Mondial. Viitorul locurilor de muncă. Strategia privind ocuparea forței de muncă, competențele și forța de muncă în contextul celei de-a patra Revoluții Industriale. Global Challenge Insight Report, ianuarie 2016, p. 13.

(14) JO C 181, 21.6.2012, p. 14.

(15) A se vedea avizul CESE pe tema Implicațiile digitalizării și robotizării transporturilor asupra elaborării politicilor UE, adoptat în iulie 2017 (JO C 345, 13.10.2017, p. 52).

(16) JO C 173, 31.5.2017, p. 45.

(17) JO C 347, 18.12.2010, p. 1.

(18) JO C 13, 15.1.2016, p. 161.

(19) JO C 451, 16.12.2014, p. 25.

(20) De exemplu, în Japonia, crearea de jocuri face parte din programa școlară de la vârsta de cinci ani; în Estonia, programarea fundamentală și vizuală se predă începând din clasa a doua. Astfel de exemple pot reprezenta modele de pionierat.

(21) Institute for Prospective Technological Studies: Policy brief on ICT for Learning, Innovation and Creativity (Rezumat asupra politicilor privind TIC pentru învățare, inovație și creativitate), 2008.

(22) De exemplu, sistemul educațional finlandez, în general, liceul Ørestad din Copenhaga (Danemarca), instituţia de învăţământ preşcolar Egalia din Stockholm (Suedia) etc.

(23) Grupul de experți la nivel înalt al Comisiei privind cloud-ul european pentru știința deschisă, Realising the European Open Science Cloud (Realizarea cloudului european pentru știința deschisă), 2016, p. 12.