POZIȚIA (UE) NR. 7/2012 ÎN PRIMĂ LECTURĂ A CONSILIULUI

în vederea adoptării unei decizii a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Deciziei nr. 573/2007/CE de instituire a Fondului European pentru Refugiați pentru perioada 2008-2013, ca parte a Programului general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor migratorii”

Adoptată de Consiliu la 8 martie 2012

2012/C 108 E/01

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 78 alineatul (2) litera (g),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),

întrucât:

În conformitate cu articolul 1, articolul 2 și articolul 4a alineatul (1) din Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, fără a aduce atingere articolului 4 din respectivul protocol, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are nicio obligație în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

În conformitate cu articolul 1 și articolul 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are nicio obligație în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Decizia nr. 573/2007/CE se modifică după cum urmează:

(c)

În cazurile indicate mai jos, suma fixă se majorează după cum urmează:

(c)

Articolul 2

Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Articolul 3

Prezenta decizie se adresează statelor membre în conformitate cu tratatele.

(1) Poziția Parlamentului European din 18 mai 2010 (JO C 161 E, 31.5.2011, p. 161) și Poziția Consiliului în primă lectură din 8 martie 2012. Poziția Parlamentului European din … (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

EXPUNERE DE MOTIVE A CONSILIULUI

I. INTRODUCERE

La 2 septembrie 2009, Comisia a adoptat propunerea de decizie de modificare a Deciziei nr. 573/2007/CE de instituire a Fondului european pentru refugiați pentru perioada 2008-2013, ca parte a Programului general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor migratorii”, precum și de abrogare a Deciziei 2004/904/CE a Consiliului.

La 18 mai 2010, Parlamentul European și-a adoptat poziția în primă lectură în vederea adoptării deciziei. Consiliul nu a fost în măsură să aprobe poziția Parlamentului și și-a adoptat poziția în primă lectură la 8 martie 2012, în conformitate cu articolul 294 din tratat.

II. OBIECTIVUL PROPUNERII

Obiectivul propunerii este de a contribui la instituirea unui Program comun de relocare al UE. În vreme ce Comunicarea Comisiei către Consiliu și Parlamentul European privind crearea unui Program comun de relocare al UE din 2 septembrie 2009 stabilește contextul politic și principiile directoare ale unui astfel de program, propunerea are ca obiect un mecanism de identificare anuală a priorităților comune de relocare ale UE. Crearea unui Program comun de relocare al UE ar contribui la o mai bună coordonare a abordării UE față de relocare și la încurajarea mai multor state membre în sensul demarării activităților de relocare.

III. ANALIZA POZIȚIEI CONSILIULUI ÎN PRIMĂ LECTURĂ

Aspecte generale

Negocierile s-au desfășurat într-un context politic conturat de Programul de la Haga care stabilește obiectivele și instrumentele în domeniul justiției și al afacerilor interne pentru perioada 2005-2010 și, ulterior, de Programul de la Stockholm, care acoperă perioada 2010-2014. În ambele cazuri, Consiliul European și-a exprimat angajamentul de a continua dezvoltarea sistemului european comun de azil prin modificarea cadrului legislativ și prin consolidarea cooperării practice. Consiliul European a subliniat, în egală măsură, importanța dezvoltării dimensiunii externe a azilului prin cooperarea cu țările și regiunile de origine. În cadrul Programului de la Haga, Consiliul European a făcut apel la dezvoltarea unor programe de protecție regionale ale UE care, printre altele, ar include și un program comun de relocare pentru statele membre dispuse să participe. În cadrul Programului de la Stockholm, Consiliul European a încurajat participarea voluntară a statelor membre la regimul comun de relocare al UE, precum și creșterea numărului total de refugiați relocați.

În conformitate cu articolul 3 și articolul 4a alineatul (1) din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Regatul Unit și-a notificat dorința de a lua parte la adoptarea și la aplicarea prezentei decizii, însă Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are nicio obligație în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea deciziei, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

Puncte-cheie

În acord cu dispozițiile declarației comune privind aspectele practice în cadrul procedurii de codecizie (1), reprezentanții Consiliului, ai Parlamentului și ai Comisiei au stabilit contacte pentru a ajunge la un acord în etapa poziției Consiliului în primă lectură. În vederea reconcilierii pozițiilor ambelor instituții și ținând seama de acordul la care s-a ajuns cu ocazia respectivelor contacte, Consiliul adoptă, cu privire la propunerea de decizie de modificare a Deciziei nr. 573/2007/CE de instituire a Fondului european pentru refugiați pentru perioada 2008-2012 ca parte a Programului general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor migratorii”, precum și de abrogare a Deciziei 2004/904/CE a Consiliului, poziția sa în primă lectură, cu introducerea următoarelor modificări-cheie față de propunerea Comisiei:

Stabilirea de priorități comune ale UE [Articolul 1 alineatul (1) litera (a)]

În urma contactelor informale dintre Consiliu și Parlament, Consiliul modifică propunerea Comisiei prin enumerarea priorităților de relocare în cadrul deciziei, spre deosebire de propunerea inițială a Comisiei, conform căreia prioritățile comune de relocare ale UE ar fi fost stabilite anual în cadrul procedurii comitetelor. Deoarece actualul Fond european pentru refugiați se referă la perioada de până la sfârșitul anului 2013, mai rămâne un singur an de programare efectiv sub incidența actualului fond. De aceea, este justificată enumerarea în prezenta decizie a priorităților doar pentru acel an și stabilirea unui mecanism de stabilire a priorităților comune de relocare ale UE în cadrul instrumentului de creare a unui nou fond pentru perioada 2014-2020.

În vederea anului de programare 2013, poziția Consiliului prevede ca statele membre să comunice Comisiei, până la 1 mai 2012, o estimare a numărului de persoane pe care intenționează să le relocheze în cursul anului 2013, în conformitate cu prioritățile stabilite în cadrul deciziei. Deoarece poziția Consiliului nu prevede niciun mecanism de instituire anuală a priorităților de relocare ale UE, toate dispozițiile referitoare la programarea anuală din propunerea Comisiei își pierd relevanța.

Priorități comune de relocare ale UE pentru 2013 [articolul 1 alineatul (1) litera (a), considerentele 3, 4 și 5]

Prioritățile comune de relocare ale UE pentru 2013, astfel cum figurează în poziția Consiliului, se referă la persoanele dintr-o țară sau dintr-o regiune desemnată pentru punerea în aplicare a unui program de protecție regional, la persoanele care aparțin unui anumit grup vulnerabil sau la refugiații dintr-o anumită țară sau regiune. Primele două seturi de priorități sunt formulate în manieră generală și sunt foarte asemănătoare cu categoriile prevăzute la articolul 13 alineatul (3) din Decizia nr. 573/2007/CE de instituire a Fondului european pentru refugiați pentru perioada 2008-2013. Față de Decizia 573/2007/CE, poziția Consiliului adaugă la listă următoarele grupuri vulnerabile: supraviețuitorii violenței și torturii, precum și persoanele care au nevoie de relocare în situații de urgență sau de relocare urgentă pentru protecție fizică sau juridică. Această adăugire este justificată întrucât ambele categorii de persoane se încadrează și printre prioritățile de relocare ale ICNUR.

Cel de al treilea set de priorități este denumit „priorități specifice comune ale UE pentru 2013”, iar lista acestor priorități figurează în anexa la prezenta decizie. Așa cum s-a explicat în considerentul 3, această listă de priorități specifice comune ale UE pentru 2013 este stabilită în baza criteriilor de relocare ale ICNUR și a prognozelor anuale ale ICNUR cu privire la relocare, ținând seama de domeniile în care acțiunea comună a UE ar avea un impact semnificativ în abordarea nevoilor de protecție.

De asemenea, în poziția Consiliului se adaugă considerentul 5, care este o actualizare a considerentului 26 din Decizia nr. 573/2007/CE de instituire a Fondului european pentru refugiați pentru perioada 2008-2013. În cadrul considerentului 5, poziția Consiliului actualizează informațiile referitoare la țările și regiunile desemnate în prezent în vederea punerii în aplicare a programelor de protecție regionale.

Suma fixă care urmează să fie primită pentru fiecare persoană relocată [articolul 1 alineatul (1) litera (b), considerentul 6]

Ca rezultat al contactelor informale cu Parlamentul, poziția Consiliului modifică propunerea Comisiei propunând o sumă fixă de o valoare mai mare pentru fiecare persoană relocată, sumă ce urmează să fie primită din partea fondului de către acele state membre care nu au utilizat anterior fondul în acest scop. Întrucât articolul 13 alineatul (3) din Decizia nr. 573/2007/CE de instituire a Fondului european pentru refugiați pentru perioada 2008-2013 prevede că statele membre primesc o sumă fixă de 4 000 EUR pentru fiecare persoană relocată în conformitate cu prioritățile stabilite în cadrul deciziei, poziția Consiliului prevede o sumă de 6 000 EUR pentru fiecare persoană relocată pentru acele state membre care primesc suma fixă din partea fondului pentru prima dată și o sumă de 5 000 EUR pentru acele state membre care au mai primit o singură dată respectiva sumă fixă din partea fondului. Scopul acestei modificări este acela de a încuraja acele state membre care nu au făcut până acum acest lucru să lanseze programe de relocare.

Adăugarea considerentului 2

Poziția Consiliului modifică propunerea Comisiei prin adăugarea considerentului 2. În scrisoarea sa adresată președintelui Comitetului Reprezentanților Permanenți din 10 februarie 2012 (documentul 6370/12) în care a arătat că va recomanda membrilor Comisiei LIBE și plenului, în a doua lectură, să accepte fără amendamente acordul la care s-a ajuns cu privire la decizie, președintele Comisiei LIBE a solicitat adăugarea articolului 80 din TFUE la temeiul juridic al prezentei decizii. Cu toate acestea, în opinia Consiliului, articolul 80 nu poate constitui un temei juridic pentru adoptarea prezentului act, întrucât nu conferă instituțiilor Uniunii competențe pentru adoptarea actelor legislative. În spirit de compromis, Consiliul a decis, în consecință, să adauge considerentul 2, care face trimitere la articolul 80 din TFUE și la principiile acestuia.

Amendamentele Parlamentului European

În poziția sa, Consiliul acceptă integral, parțial sau ca principiu amendamentele 2, 3 și 4. Consiliul nu acceptă amendamentele 1, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, întrucât acestea se referă la o procedură de definire pe baze anuale a priorităților comune de relocare ale UE. Poziția Consiliului are o abordare diferită și stabilește o listă de priorități comune de relocare ale UE pentru 2013, care este singurul an de programare rămas sub incidența actualului Fond european pentru refugiați.

IV. CONCLUZIE

Poziția Consiliului în primă lectură reflectă compromisul convenit în cadrul negocierilor dintre Consiliu și Parlamentul European, facilitat de Comisie. Coreper a aprobat textul acestui compromis în cadrul reuniunii sale din 22 februarie 2012. Înaintea acestei date, președintele Comisiei LIBE a Parlamentului European a specificat, într-o scrisoare către președintele Coreper din data de 10 februarie 2012, faptul că, dacă textul de compromis se transmite Parlamentului European sub forma poziției Consiliului în primă lectură, va recomanda membrilor Comisiei LIBE și, ulterior, plenului ca poziția Consiliului să fie acceptată fără amendamente în a doua lectură a Parlamentului, sub rezerva verificării de către experții juriști-lingviști din ambele instituții.

(1) JO C 145, 30.6.2007, p. 5.