Abrevieri

CCGR : Cadrul comun de gestionare a riscurilor

DACV : Dispoziţiile de aplicare a Codului vamal

DG BUDG : Direcţia Generală Buget

DG TAXUD : Direcţia Generală Impozitare şi Uniune Vamală

OEA : Operator economic autorizat

PDS : Procedura declaraţiei simplificate

PVD : Procedura de vămuire la domiciliu

RPT : Resurse proprii tradiţionale

UE : Uniunea Europeană

WCO : World Customs Organization (Organizaţia Mondială a Vămilor)

Glosar de termeni

Acordarea liberului de vamă : acţiunea prin care autorităţile vamale pun mărfurile la dispoziţie în scopurile prevăzute de regimul vamal sub care au fost plasate acestea.

A posteriori : ulterior acordării liberului de vamă pentru mărfuri.

Audit ex post : controlul operatorilor prin examinarea evidenţelor contabile, a înscrisurilor şi a sistemelor acestora, cu scopul de a se asigura conformitatea cu reglementările vamale şi cu scopul de a se evalua riscurile asociate activităţilor economice ale acestora.

Audit premergător autorizării/audit prealabil : verificarea operatorilor prin examinarea evidenţelor contabile, a înscrisurilor şi a sistemelor acestora înainte de eliberarea unei autorizaţii de a utiliza un anumit regim vamal. Obiectivul constă în a verifica în ce măsură operatorul îndeplineşte condiţiile care se impun pentru a putea utiliza regimul vamal în cauză şi în a evalua riscul asociat activităţii economice a operatorului în cauză.

Certificat de origine : document necesar atunci când se solicită aplicarea unui tratament tarifar preferenţial, care trebuie completat de exportatorul mărfurilor în cauză (de exemplu, certificatul EUR.1, formularul A, declaraţia pe factură).

Controale/controale vamale : acţiuni specifice îndeplinite de autorităţile vamale cu scopul de a asigura aplicarea corectă a reglementărilor vamale; aceste acţiuni pot include examinarea mărfurilor, verificarea datelor înscrise în declaraţie, verificarea existenţei şi a autenticităţii documentelor electronice sau pe suport hârtie, examinarea evidenţelor contabile ale operatorilor economici şi a altor înscrisuri, controlul mijloacelor de transport, controlul bagajelor, precum şi alte acţiuni similare.

Control documentar : controlul corectitudinii, al exhaustivităţii şi al validităţii informaţiilor înscrise în declaraţia vamală (de exemplu, descrierea mărfurilor, valoarea, cantitatea) sau în alte documente (de exemplu, licenţe de import, certificate de origine).

Control fizic : examinarea mărfurilor, inclusiv numărarea în detaliu şi prelevarea de mostre pentru a se verifica dacă mărfurile în cauză corespund cu informaţiile înscrise în declaraţia vamală care le însoţeşte.

Control încrucişat : verificarea concordanţei dintre declaraţia simplificată (PDS) sau înscrierea în evidenţele operatorului (PVD) şi declaraţia suplimentară. Controlul poate include o verificare extinsă a diferitelor elemente (exactitate) şi/sau poate asigura că toate operaţiunile simplificate sunt incluse în declaraţia suplimentară (exhaustivitate).

Controlul efectuat înainte de acordarea liberului de vamă : controlul fizic sau documentar efectuat înainte ca mărfurile să fie puse la dispoziţia operatorului în scopul prevăzut de regimul vamal sub care acestea au fost plasate.

Declaraţie/declaraţie vamală : actul prin care o persoană indică dorinţa de a plasa mărfurile sub un anumit regim vamal.

Document de supraveghere : mărfurile aflate sub supravegherea Uniunii Europene se pot importa doar la prezentarea unui document de supraveghere eliberat de autorităţile competente dintr-un stat membru.

Gestionare automatizată/analiză automatizată a riscurilor : determinarea sistematică a riscurilor şi punerea în aplicare în mod sistematic a tuturor măsurilor necesare pentru a limita expunerea la riscuri utilizându-se tehnici automatizate de prelucrare a datelor. Aceasta include activităţi precum colectarea de date şi de informaţii, analiza şi evaluarea riscurilor, recomandarea şi aplicarea de măsuri, precum şi controlul şi evaluarea periodică a procesului şi a rezultatelor acestuia, pe baza unor surse şi strategii internaţionale, naţionale şi ale Uniunii Europene.

Import : aplicarea regimului vamal punerea în liberă circulaţie, în urma căruia mărfurile pot fi vândute sau consumate pe piaţa Uniunii Europene.

Libera circulaţie : statutul mărfurilor importate din ţări terţe, care au făcut obiectul tuturor formalităţilor de import cu scopul de a putea fi vândute sau consumate pe piaţa Uniunii Europene.

Licenţă de import : document eliberat de autorităţile competente ale unui stat membru prin care se autorizează importul anumitor mărfuri care fac obiectul unor restricţii privind importul în UE. Fiecare licenţă specifică volumul importurilor permise, iar volumul total importat nu trebuie să depăşească această valoare maximă.

Prezentarea mărfurilor în vamă : înştiinţarea autorităţilor vamale cu privire la sosirea mărfurilor la biroul vamal sau în orice alt loc desemnat sau aprobat de autorităţile vamale.

Profil de risc : combinaţia dintre criterii de risc şi domenii de control (de exemplu, tipul de mărfuri, ţările de origine), care indică existenţa unui risc şi care conduce la formularea unei propuneri de a se lua măsuri de control.

Regim vamal : plasarea mărfurilor sub unul dintre regimurile următoare: punerea în liberă circulaţie; tranzitul; antrepozitarea vamală; perfecţionarea activă; transformarea sub control vamal; admiterea temporară; perfecţionarea pasivă; exportul.

Risc : probabilitatea producerii unui eveniment care împiedică aplicarea corectă a dispoziţiilor Uniunii Europene sau naţionale, compromite interesele financiare ale Uniunii Europene şi ale statelor membre ale acesteia sau reprezintă o ameninţare pentru siguranţa şi securitatea Uniunii Europene, pentru sănătatea publică, pentru mediu ori pentru consumatori.

Vămuire : procesul de îndeplinire a formalităţilor vamale astfel încât solicitantul să poată dispune de mărfurile sale.

Sinteză

I. Operatorii care sunt autorizaţi să utilizeze proceduri de vămuire simplificate pentru importuri beneficiază de un proces de vămuire accelerat. Autorităţile vamale se bazează pe corectitudinea declaraţiilor de import ale acestora şi efectuează un număr mai redus de controale înaintea acordării liberului de vamă. Acest fapt ar trebui compensat prin audituri premergătoare autorizării şi prin audituri ex post. Procedurile există de mai mult timp şi se utilizează pe scară largă în cadrul UE; în 2008, peste două treimi din totalitatea declaraţiilor vamale din UE pentru importuri s-au realizat prin intermediul procedurilor simplificate.

II. Aceste proceduri reprezintă un element important al politicii UE de facilitare a comerţului, care a fost consolidată în 2008 prin implementarea, în cadrul Regulamentului nr. 1192/2008, a conceptului de operator economic autorizat (OEA), un utilizator privilegiat al procedurilor de vămuire simplificate, şi prin adoptarea Codului vamal modernizat, care urmează să devină aplicabil până în 2013.

III. Auditul desfăşurat de Curte evaluează dacă cele două principale proceduri de vămuire simplificate pentru importuri sunt controlate în mod eficace astfel încât să se obţină o asigurare rezonabilă cu privire la colectarea în mod corect a resurselor proprii tradiţionale (RPT) şi să se contribuie la garantarea faptului că operatorii respectă obligaţiile care derivă din politica comercială comună. Curtea analizează în ce măsură Comisia a luat în considerare cele mai bune practici de la nivel internaţional în vederea dezvoltării unei abordări corespunzătoare privind controlul procedurilor simplificate şi în ce măsură aceasta monitorizează aplicarea corectă a procedurilor respective în cadrul UE. Auditul evaluează, în egală măsură, dacă statele membre desfăşoară controale eficace pe baza unei astfel de abordări.

IV. Curtea a efectuat următoarele constatări:

- Comisia a luat în considerare standarde internaţionale şi a instituit un cadru de reglementare corespunzător pentru procedurile simplificate, însă nu înainte de sfârşitul anului 2008;

- Comisia a elaborat un sistem automatizat la nivelul UE de gestionare a riscurilor. Deşi permite un schimb automatizat de formulare informative cu privire la riscuri (Risk Information Forms – RIF), sistemul nu include încă profiluri de risc aferente RPT sau profiluri de risc aferente politicii comerciale comune;

- obligaţia de a pune în practică o analiză automatizată a riscurilor în cadrul procedurilor simplificate se va aplica doar începând de la 1 ianuarie 2011;

- Comisia a efectuat pentru prima dată inspecţii axate în mod special pe procedurile simplificate pentru importuri în 2008, iar în 2009 şi-a consolidat activităţile de monitorizare şi

- nu se aplică încă pentru ansamblul UE o abordare standardizată pentru auditurile ex post privind procedurile simplificate, deoarece activităţile Comisiei vizând realizarea unei astfel de abordări nu s-au finalizat încă.

V. Curtea a constatat că statele membre utilizează propriile abordări, uneori deficiente, pentru controlul procedurilor simplificate, ceea ce are drept rezultat:

- desfăşurarea de audituri în general de o calitate nesatisfăcătoare sau consemnate printr-o documentaţie insuficientă înaintea autorizării unui operator sau a altuia de a utiliza proceduri simplificate;

- un recurs limitat la tehnici automatizate de prelucrare a datelor în vederea efectuării de controale pe parcursul utilizării procedurilor simplificate;

- un nivel excesiv de utilizare a unor practici de simplificare, în special scutirea de obligaţia de a notifica autorităţile vamale în cadrul procedurii de vămuire la domiciliu, care împiedică realizarea de verificări bazate pe riscuri înainte ca mărfurile să fie introduse pe piaţa Uniunii Europene şi

- audituri ex post de o calitate nesatisfăcătoare, insuficient de frecvente şi neorientate în mod adecvat în ceea ce priveşte operaţiunile examinate, cu privire la documentele comerciale şi la evidenţele contabile ale operatorului.

VI. Curtea a evaluat eficacitatea controalelor la importuri efectuate prin intermediul procedurilor simplificate, prin testarea unor declaraţii selectate în mod aleatoriu în cadrul cărora fie se solicita un tratament tarifar preferenţial, fie se cereau documente de import în baza politicii comerciale comune. S-a constatat o frecvenţă ridicată a erorilor în cazul a şase din nouă state membre, adesea cauzate de faptul că operatorii nu dispuneau de documentele necesare care să le acorde dreptul de a importa mărfuri care fac obiectul unor măsuri de politică comercială sau de a beneficia de aplicarea unui tratament tarifar preferenţial.

VII. Pentru a îmbunătăţi controalele privind procedurile simplificate şi pentru a contribui la dezvoltarea politicii UE de facilitare a comerţului, Comisia ar trebui:

- să ia în considerare constatările Curţii atunci când are în vedere noi simplificări cu privire la procedurile de vămuire;

- să încurajeze statele membre să implementeze în mod rapid orientările şi cadrul de reglementare recent elaborate, să monitorizeze implementarea acestora şi să consolideze în continuare cadrul respectiv din perspectiva propriilor sale rezultate de monitorizare şi de audit şi a celor elaborate de Curte;

- să instituie standarde comune pentru auditurile ex post în domeniul vamal, utilizând o bună metodologie de audit şi o abordare bazată pe sisteme;

- să elaboreze profiluri de risc automatizate la nivelul UE în ceea ce priveşte RPT şi politica comercială comună şi să examineze în mod critic practicile de simplificare ale statelor membre;

- să încurajeze statele membre să procedeze la informatizarea tuturor aspectelor privind derularea procedurilor simplificate pentru importuri şi

- să invite statele membre să atragă într-o măsură mai mare atenţia operatorilor cu privire la obligaţiile şi la responsabilităţile acestora şi să promoveze evaluarea conformităţii operatorului cu legile şi reglementările în vigoare.

Introducere

1. Procedurile de vămuire simplificate pentru import constituie un element-cheie al politicii vamale a UE: ele facilitează activitatea economică a operatorilor prin reducerea formalităţilor vamale şi a controlului vamal înainte de acordarea liberului de vamă pentru mărfuri. Cifrele pentru 2008 indică faptul că în jur de 70 % din totalitatea procedurilor de vămuire pentru import sunt simplificate. Astfel, impactul acestora asupra colectării de resurse proprii tradiţionale (RPT) este considerat a fi semnificativ.

2. Legislaţia vamală europeană a fost modificată în mod constant în vederea adaptării ei la condiţiile tehnice, economice şi politice aflate în schimbare. Aceasta a avut drept rezultat Codul vamal modernizat din 2008 [1], care deschide în continuare calea pentru facilitarea comerţului.

3. Prezentul raport de audit analizează două proceduri de vămuire importante care facilitează acordarea liberului de vamă pentru mărfuri în vederea punerii lor în liberă circulaţie, procedura declaraţiei simplificate (PDS) şi procedura de vămuire la domiciliu (PVD). Aceste proceduri există de mai mult timp şi se utilizează pe scară largă în cadrul UE şi constituie un element-cheie al facilitării comerţului.

4. În cazul unei proceduri standard de vămuire pentru import, operatorul trebuie să prezinte mărfurile în vamă, să întocmească o declaraţie standard şi să achite orice datorie vamală – sau să constituie o garanţie care să asigure plata oricăror datorii vamale – înainte de acordarea liberului de vamă pentru mărfuri. Autorităţile vamale pot verifica documente şi/sau pot inspecta mărfurile.

5. Operatorii care efectuează în mod frecvent importuri pot depune o cerere în vederea utilizării unor proceduri simplificate. Utilizarea unor astfel de proceduri face obiectul unei autorizări prealabile. Prin realizarea unui audit premergător autorizării, serviciile vamale naţionale ar trebui să se asigure că operatorul care a depus cererea de autorizare este fiabil, să aprecieze dacă vor fi în măsură să efectueze orice control considerat necesar, precum şi să obţină o garanţie care să acopere plata oricăror datorii vamale.

6. Odată ce autorizaţia de a utiliza proceduri simplificate este eliberată, operatorul poate depune o declaraţie vamală completată parţial, un document comercial (de exemplu, o factură) (PDS) sau pur şi simplu poate efectua doar înscrierea mărfurilor în cauză în evidenţele sale (PVD). Operatorul poate beneficia de simplificări în ceea ce priveşte prezentarea mărfurilor în vamă şi mărfurile sunt eliberate cu condiţia constituirii unei garanţii, orice datorie vamală fiind achitată într-o etapă ulterioară. Astfel, întregul proces de vămuire este accelerat, iar operatorul dispune de mărfurile sale într-un mod mai rapid.

7. După o perioadă determinată – de regulă, o lună – operatorul depune o declaraţie cuprinzătoare (declaraţia suplimentară), în care sunt sintetizate declaraţiile simplificate/înscrierile în evidenţe şi prin care se completează informaţiile lipsă, operatorul achitând şi eventualele datorii vamale.

8. Serviciile vamale se bazează, în general, pe exhaustivitatea şi pe exactitatea informaţiilor furnizate de operator, iar controlul efectuat înainte de acordarea liberului de vamă are loc doar în cazuri excepţionale.

9. Având în vedere că o mare parte din informaţiile-cheie se furnizează ulterior în cadrul declaraţiei suplimentare, orice controale care se efectuează au loc de obicei după acordarea liberului de vamă pentru mărfuri, sub forma unei verificări a documentelor vamale, sub forma unor controale încrucişate sau sub forma unor audituri ex post complete desfăşurate la sediul operatorului.

10. Legislaţia vamală a Uniunii Europene stabileşte cadrul juridic pentru efectuarea controalelor şi impune obligaţia de a se utiliza instrumente de gestionare a riscurilor. Comisia a introdus norme specifice, intrate în vigoare de la 1 ianuarie 2009, referitor la controlul procedurilor simplificate, în special în ceea ce priveşte auditurile premergătoare autorizării şi condiţiile şi criteriile armonizate pe care operatorul trebuie să le îndeplinească înainte de a i se acorda autorizaţia de a utiliza proceduri simplificate.

11. Obiectivul Comisiei [2] este de a determina administraţiile vamale naţionale să acţioneze ca şi cum ar constitui o singură entitate şi în acest scop a elaborat, de asemenea, orientări (soft law – norme neobligatorii) cu privire la auditul în domeniul vamal în general şi la controlul procedurilor simplificate în particular.

12. Anexa I conţine o prezentare schematică a modului în care se derulează PDS şi PVD.

Sfera şi abordarea auditului

Obiectivul principal al auditului

13. Auditul a evaluat dacă abordarea de control şi cadrul de reglementare, elaborate de Comisie şi implementate în statele membre, permit să se controleze în mod eficace procedurile simplificate, dacă furnizează o asigurare rezonabilă cu privire la colectarea în mod corect a RPT şi dacă ajută la garantarea faptului că operatorii respectă obligaţiile care derivă din politica comercială comună.

14. Auditul a urmărit să răspundă la următoarele întrebări precise:

(a) Comisia a elaborat o abordare corespunzătoare pentru controlul procedurilor simplificate, luând în considerare cele mai bune practici internaţionale, şi a monitorizat aplicarea corectă a procedurilor simplificate şi a controalelor aferente?

(b) Statele membre utilizează o abordare corespunzătoare şi standardizată pentru controlul procedurilor simplificate şi sunt aceste controale eficace?

Abordarea şi metodologia de audit

15. Auditul s-a realizat în două etape. În prima etapă, Curtea a elaborat un model de control pentru procedurile simplificate (a se vedea anexa II), pe baza propriei experienţe şi pe baza celei a altor organizaţii. Curtea a analizat practicile curente prin contactarea autorităţilor din ţări terţe şi prin vizitarea Organizaţiei Mondiale a Vămilor (World Customs Organization – WCO) cu scopul de a obţine informaţii referitoare la abordările de la nivel internaţional privind controlul procedurilor simplificate.

16. Curtea a realizat apoi o evaluare comparativă între abordarea de control recomandată a Comisiei, pe de o parte, şi modelul de control, pe de altă parte, şi a evaluat activităţile de monitorizare desfăşurate de Comisie în ceea ce priveşte procedurile simplificate.

17. În a doua etapă, Curtea a examinat calitatea strategiilor şi a controalelor aplicate efectiv cu privire la procedurile simplificate în nouă state membre [3] şi le-a comparat cu modelul de control. Acestor state membre le corespundeau peste 60 % din totalitatea RPT colectate în UE în 2008 şi în cadrul lor se utilizau într-o măsură semnificativă proceduri simplificate pentru declaraţiile de import [4].

18. Calitatea strategiilor de control din aceste state membre şi a controalelor efectiv realizate în statele respective a fost evaluată prin prisma răspunsurilor primite pe bază de chestionare, a probelor obţinute la faţa locului şi a testelor de parcurgere efectuate pentru un total de 157 de dosare ale operatorilor.

Graficul 1

Statele membre auditate şi importanţa lor în cadrul colectării de RPT în 2008

+++++ TIFF +++++

19. În cadrul unui audit efectuat în 2007, Curtea identificase, în mai multe state membre, deficienţe legate de derularea procedurilor simplificate, în special un risc mai ridicat de eroare pentru procedurile simplificate în cadrul cărora operatorii solicită aplicarea unui tratament tarifar preferenţial [5] sau în cadrul cărora operatorii importă mărfuri care fac obiectul unor măsuri de politică comercială comună [6].

20. S-au verificat legalitatea şi regularitatea pentru 967 de declaraţii vamale referitoare la perioada 2005-2008, selectate aleatoriu în statele membre auditate, pentru a se formula concluzii cu privire la controalele instituite în statele membre în cauză, şi anume dacă aceste controale au prevenit colectarea de plăţi în minus de RPT şi efectuarea de importuri ce nu respectau politica comercială comună.

Observaţii

Comisia a elaborat o abordare corespunzătoare pentru controlul procedurilor simplificate, luând în considerare cele mai bune practici internaţionale, şi a monitorizat aplicarea corectă a procedurilor simplificate şi a controalelor aferente?

21. Procedurile simplificate există de mai mult timp şi au fost codificate în Codul vamal în 1992 [7]. Curtea a evaluat în ce măsură Comisia a elaborat standarde comune pentru controlul procedurilor simplificate şi în ce mod a monitorizat implementarea lor efectivă.

Cadrul de reglementare iniţial era necorespunzător, dar a fost îmbunătăţit de la începutul anului 2009

22. În 2008 a început implementarea conceptului OEA în UE. OEA este un utilizator privilegiat de simplificări în ceea ce priveşte procedurile de vămuire şi trebuie să îndeplinească anumite condiţii şi criterii înainte ca acest statut să îi fie acordat [8].

23. Pentru a armoniza condiţiile şi criteriile pe care trebuie să le îndeplinească un OEA cu cele impuse operatorilor care utilizează PDS şi PVD, Comisia a adoptat un regulament [9] prin care s-a introdus, începând de la 1 ianuarie 2009, pentru prima dată, un set de controale specifice care să fie efectuate atunci când autorităţile vamale autorizează operatori să utilizeze aceste două proceduri. Prin regulament s-a introdus, de asemenea, obligaţia juridică pentru statele membre de a institui până cel târziu la 1 ianuarie 2011 proceduri simplificate informatizate.

24. Comisia a elaborat, de asemenea, orientări cuprinzătoare cu privire la autorizaţia unică pentru proceduri simplificate [10]. O astfel de autorizaţie permite operatorilor să centralizeze formalităţile în cadrul administraţiei vamale aferente statului membru care acordă autorizaţia, chiar şi în cazurile în care importurile au loc într-un alt stat membru. În cursul anului 2008, Comisia a extins sfera de aplicare a conceptelor cuprinse în aceste orientări cu scopul de a include autorizaţiile naţionale pentru proceduri simplificate, şi anume autorizaţiile care se acordă în cazul în care importurile şi formalităţile vamale au loc în unul şi acelaşi stat membru, pentru ambele autorizaţii condiţiile şi criteriile de acordare fiind identice.

25. În prezent, cadrul este în mare parte conform cu modelul de control elaborat de Curte cu privire la procedurile simplificate şi, de asemenea, ia în considerare standarde [11] acceptate pe plan internaţional referitor la astfel de controale.

26. Cu toate acestea, în orientările Comisiei nu se precizează:

- utilizarea unei metodologii de evaluare a riscurilor, precum modelul compact OEA [12], în cursul auditurilor premergătoare autorizării;

- necesitatea de a se efectua un număr minim de controale înainte de a se acorda liberul de vamă;

- avantajul unei verificări automatizate a concordanţei între declaraţiile suplimentare şi declaraţiile simplificate/înscrierile în evidenţe cu scopul de a se asigura exhaustivitatea celor dintâi şi nici

- avantajul luării unor măsuri de asigurare (de exemplu, evaluarea conformităţii operatorului).

Nu s-a implementat încă aplicarea obligatorie a unei analize automatizate a riscurilor

27. Prin Regulamentul (CE) nr. 648/2005 al Parlamentului European şi al Consiliului [13] s-a introdus obligaţia de a realiza controlul vamal pe baza unei analize a riscurilor care să utilizeze tehnici automatizate de prelucrare a datelor, iar Comisia a elaborat un sistem informatic de gestionare a riscurilor vamale la nivelul întregii Uniuni Europene, şi anume Cadrul comun de gestionare a riscurilor (CCGR) [14].

28. S-a acordat prioritate implementării unor criterii (profiluri de risc) comune destinate analizei riscurilor efectuate din perspectiva securităţii/a siguranţei în ceea ce priveşte mărfurile la primul lor punct de intrare în UE. Până în prezent nu s-a elaborat la nivelul UE niciun astfel de profil care să acopere RPT sau politica comercială comună în acest context.

29. În plus, deoarece procedurile simplificate se pot efectua şi pe cale manuală până la sfârşitul anului 2010, aplicarea oricăror profiluri de risc automatizate (elaborate la nivel naţional sau la nivelul UE) va depinde de gradul de informatizare şi de decizia statului membru în cauză de a realiza efectiv o analiză automatizată a riscurilor în ceea ce priveşte procedurile simplificate. În consecinţă, până la data menţionată nu se va aplica o abordare comună pentru gestionarea riscurilor (legate de RPT sau alte riscuri) antrenate de utilizarea procedurilor simplificate.

30. Mai mult, serviciile vamale din unele state membre permit o serie de practici în cadrul PVD care fac imposibilă efectuarea unei analize a riscurilor sau a unor controale înainte de acordarea liberului de vamă pentru mărfuri. Aceste state membre aplică o interpretare flexibilă a legislaţiei vamale a Uniunii Europene, legislaţia permiţând această practică doar în cazuri excepţionale (a se vedea punctul 46).

31. Comisia nu a furnizat orientările necesare pentru a preveni utilizarea nejustificată şi excesivă a acestei practici, care este de natură să împiedice aplicarea unei analize automatizate a riscurilor, chiar şi după informatizarea integrală a procedurilor simplificate.

Orientările pentru auditurile ex post sunt încă incomplete

32. În contextul modernizării legislaţiei vamale a Uniunii Europene, Comisia a încurajat facilitarea comerţului, cu reducerea în consecinţă a controalelor vamale înainte de acordarea liberului de vamă, reducere care ar trebui compensată printr-o abordare comună şi bazată pe riscuri pentru un control vamal consolidat, în special a posteriori.

33. În ceea ce priveşte standardizarea auditurilor ex post, Comisia a elaborat în 2007 "Ghidul privind auditul în domeniul vamal" (Customs Audit Guide) [15], care acoperă toate procedurile de vămuire. Acest ghid nu ia în considerare riscul pierderii de RPT prin prescriere [16] şi nici nu acoperă în secţiunea privind metodologia de audit unele aspecte-cheie precum instrumente de evaluare a riscurilor, metode de eşantionare şi riscuri de audit.

Inspecţiile din partea Comisiei având ca obiect în mod special procedurile simplificate au avut loc pentru prima dată în 2008

34. Responsabilitatea DG TAXUD este de a se asigura că legislaţia vamală a Uniunii Europene este aplicată în mod uniform şi, astfel, de a determina administraţiile vamale naţionale să acţioneze ca şi cum ar constitui o singură entitate. DG BUDG efectuează inspecţii în ceea ce priveşte RPT, în cadrul cărora se verifică, de asemenea, conformitatea cu legislaţia vamală aplicabilă.

35. Curtea a identificat deficienţe legate de derularea procedurilor simplificate în 2007 în mai multe state membre [17] şi a decis ulterior să desfăşoare acest audit dedicat integral temei în cauză.

36. DG BUDG a selectat în 2008 pentru prima dată procedurile simplificate ca subiect aparte pentru inspecţia sa. Aceasta a identificat o serie de deficienţe în cele şapte state membre inspectate (a se vedea tabelul 1).

37. DG TAXUD a instituit în 2006 o funcţie de monitorizare pentru aplicarea uniformă a legislaţiei vamale a Uniunii Europene. Direcţia a inclus în programele sale de monitorizare pentru 2009 şi 2010 urmărirea unor elemente din cadrul procedurilor simplificate.

38. Obligaţia de a se aplica abia cu începere din 2009 un cadru corespunzător pentru controale, lipsa unei analize comune şi automatizate a riscurilor pentru controalele anterioare liberului de vamă efectuate cu privire la RPT şi la aspectele de politică comercială comună, precum şi caracterul incomplet al orientărilor pentru auditurile ex post măresc probabilitatea de materializare a riscurilor asociate utilizării procedurilor simplificate.

Tabelul 1

Prezentare generală a constatărilor efectuate de DG BUDG în urma inspecţiilor realizate cu privire la procedurile simplificate în 2008

| Statul membru |

Deficienţe în | DE | IE | ES | FR | PL | FI | UK |

Procesul de autorizare | | | | | | | |

Controlul efectuat înainte de acordarea liberului de vamă | | | | | | | |

Utilizarea analizei riscurilor | | | | | | | |

Practici de simplificare | | | | | | | |

Controale/audituri ex post | | | | | | | |

Statele membre utilizează o abordare corespunzătoare şi standardizată pentru controlul procedurilor simplificate şi sunt aceste controale eficace?

39. Curtea a examinat controalele şi abordările de audit aplicate în nouă state membre şi le-a evaluat în comparaţie cu modelul său de control. Aceasta a inclus examinarea a 157 de dosare ale operatorilor. În plus, Curtea a evaluat eficacitatea controalelor prin intermediul unor eşantioane de declaraţii vamale. S-au verificat în total 967 de declaraţii vamale.

Statele membre au pus în aplicare propriile abordări, existând diferenţe la nivelul controalelor din cadrul fiecărei etape

40. Toate statele membre dispuneau de instrucţiuni naţionale pentru procedurile simplificate şi utilizau propria metodologie pentru controalele aplicabile în acest context. Calitatea şi cantitatea controalelor efectuate în diferitele etape de derulare (premergător autorizării, în cursul utilizării procedurilor şi ex post) ale procedurilor simplificate variau de la un stat membru la altul; anexa III conţine o prezentare generală a calităţii şi a cantităţii controalelor, pe criterii ale modelului de control, pentru fiecare stat membru auditat.

Etapa controlului premergător autorizării

Serviciile vamale din Ţările de Jos dispuneau de cel mai bun concept pentru auditurile premergătoare autorizării, însă nu erau în măsură să demonstreze că au aplicat acest concept

41. Operatorii autorizaţi să utilizeze proceduri simplificate beneficiază de un proces de vămuire accelerat cu efectuarea unui număr mai redus de controale înainte de acordarea liberului de vamă pentru mărfuri. Doar operatorii fiabili [18] ar trebui să dispună de această facilitate. Fiabilitatea lor ar trebui evaluată prin intermediul unui audit aprofundat premergător autorizării, inclusiv o evaluare a riscurilor vizând activitatea economică a operatorului şi o recomandare cu privire la cât de des şi la cât de intens ar trebui examinate activităţile operatorului (plan de control) după acordarea autorizaţiei.

42. Dintre cele nouă state membre auditate, Ţările de Jos dispuneau de cel mai bun concept pentru auditurile premergătoare autorizării, care corespunde în totalitate cu modelul de control elaborat de Curte. Cu toate acestea, Curtea nu a fost în măsură să identifice decât un număr scăzut de probe care să ateste că serviciile vamale din Ţările de Jos urmaseră această abordare. Abordările aplicate în celelalte state membre auditate erau adesea deficiente.

43. Mai mult, statele membre nu au fost întotdeauna în măsură să demonstreze că înainte de a se acorda autorizaţia s-a efectuat un audit în cadrul căruia s-au evaluat controalele interne şi organizarea administrativă a operatorului. Adeseori rapoartele de audit nu puteau fi corelate cu autorizaţia examinată de Curte. Doar serviciile vamale belgiene au fost în măsură să furnizeze în mod sistematic probe satisfăcătoare referitor la realizarea de audituri premergător autorizării. S-au identificat puţine probe care să ateste că avuseseră loc evaluări privind riscurile asociate operatorului în cauză sau că se elaboraseră planuri de control.

44. Tabelul 2 oferă o imagine mai detaliată a constatărilor Curţii cu privire la auditurile premergătoare autorizării.

Tabelul 2

Evaluarea auditurilor premergătoare autorizării

NB: satisfăcător; parţial satisfăcător; nesatisfăcător.

Etapa premergătoare autorizării nu s-a evaluat în cazul Irlandei.

Criteriile modelului de control | BE | FR | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Numărul de dosare examinate ale operatorilor | 17 | 20 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Audituri efectuate/rapoarte de audit disponibile | | | | | | | | |

Verificarea organizării administrative/verificarea controalelor interne | | | | | | | | |

Verificarea sistemului contabil/verificarea sistemelor, inclusiv a sistemului informatic | | | | | | | | |

Verificarea existenţei unor încălcări grave | | | | | | | | |

Verificarea solvabilităţii financiare | | | | | | | | |

Evaluări ale riscurilor asociate operatorului în cauză | | | | | | | | |

Recomandare (plan) de control | | | | | | | | |

Elemente de asigurare (de exemplu, formare) | | | | | | | | |

Controlul efectuat în cursul utilizării procedurilor – controale desfăşurate înainte de acordarea liberului de vamă

Utilizare excesivă de simplificări în cadrul PVD

45. Procedurile simplificate implică faptul că înainte de acordarea liberului de vamă nu se efectuează decât puţine controale. Cu toate acestea, Curtea consideră că în această etapă ar trebui să se desfăşoare un număr minim de controale bazate pe o analiză automatizată a riscurilor, cu scopul de a menţine un factor de incertitudine pentru operator, de a detecta importuri care nu respectă normele politicii comerciale comune şi de a evita plăţile în minus de RPT.

46. Legislaţia vamală a Uniunii Europene prevede că operatorii trebuie să prezinte mărfurile în vamă sau să notifice autorităţile vamale cu privire la intenţia lor de a obţine punerea în liberă circulaţie a mărfurilor respective. Această prevedere se aplică, în egală măsură, în cadrul procedurilor simplificate. Cu toate acestea, în cadrul PVD, autorităţile vamale pot autoriza o "supersimplificare" (scutirea de obligaţia de a notifica autorităţile vamale) în cazuri excepţionale şi justificate [19], prin care operatorul nu este obligat să înştiinţeze autorităţile vamale cu privire la fiecare transport de mărfuri sau cu privire la intenţia sa de a obţine punerea în liberă circulaţie a mărfurilor respective (a se vedea punctul 30).

47. În cinci dintre cele nouă state membre auditate, operatorii care utilizează PVD beneficiază de "supersimplificarea" menţionată anterior (scutirea de obligaţia de a notifica autorităţile vamale) în mod regulat [20], în timp ce legislaţia permite o astfel de simplificare doar în anumite situaţii speciale. Comisia a identificat practici similare în Germania, Spania şi Finlanda în 2008 (a se vedea tabelul 1).

48. Deşi unele state membre au indicat faptul că utilizarea acestei "supersimplificări" putea fi suspendată temporar pentru a permite autorităţilor vamale să efectueze controale asupra mărfurilor, ele nu au fost în măsură să demonstreze că acest fapt a avut efectiv loc. Astfel, în aceste state membre, în cadrul PVD, s-au realizat puţine controale sau nu s-a realizat niciun control înainte de acordarea liberului de vamă.

Un nivel scăzut de utilizare, înainte de acordarea liberului de vamă pentru mărfuri, a analizei automatizate a riscurilor pentru controale cu privire la RPT şi la aspectele de politică comercială comună

49. Utilizarea unei analize a riscurilor pentru controlul vamal reprezintă o obligaţie juridică de la 1 ianuarie 2007 şi doar profilurile de risc automatizate integrate în prelucrarea declaraţiilor vamale pot proteja în mod suficient interesele financiare şi interesele de politică comercială ale UE.

50. Franţa şi Slovenia au fost singurele state membre care dispuneau de profiluri de risc automatizate ce includeau atât RPT, cât şi aspecte ale politicii comerciale comune, pentru toate procedurile simplificate. În Suedia şi în Ţările de Jos, astfel de profiluri acopereau doar PDS.

51. Atunci când în contextul controalelor realizate înainte de acordarea liberului de vamă se identificau probleme relevante din punctul de vedere al riscurilor, acestea erau, în general, consemnate în mod corespunzător, monitorizate şi introduse în sistemul de gestionare a riscurilor. Cu toate acestea, în Belgia s-au constatat deficienţe în fluxul de informaţii relevante din punctul de vedere al riscurilor, în special deficienţe legate de fluxul către nivelul central.

52. Tabelul 3 furnizează o imagine mai detaliată a constatărilor Curţii cu privire la controalele efectuate înainte de acordarea liberului de vamă în statele membre auditate.

Tabelul 3

Evaluarea controalelor efectuate înainte de acordarea liberului de vamă

NB: satisfăcător; parţial satisfăcător; nesatisfăcător.

Criteriile modelului de control | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Numărul de dosare examinate ale operatorilor | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

"Supersimplificare" (scutirea de obligaţia de a notifica autorităţile vamale) în cadrul PVD | | | | | | | | | |

Număr minim de controale privind RPT | | | | | | | | | |

Profiluri de risc automatizate privind RPT | | | | | | | | | |

Controale aleatorii automatizate | | | | | | | | | |

Feedback pentru gestionarea riscurilor | | | | | | | | | |

Controlul efectuat în cursul utilizării procedurilor – controale desfăşurate cu privire la declaraţiile suplimentare

53. Operatorii care utilizează proceduri simplificate trebuie să finalizeze declaraţiile vamale la intervale regulate, depunând în acest sens declaraţia suplimentară detaliată. Autorităţile vamale ar trebui să vizeze identificarea unui eşantion de operaţiuni utilizând o analiză automatizată a riscurilor şi ar trebui să efectueze controale cu privire la aceste operaţiuni. Aceste controale ar trebui să includă o examinare a documentelor vamale relevante (facturi, certificate, licenţe etc.), astfel încât să se poată detecta eventuale plăţi în minus de RPT sau importuri realizate fără documentele esenţiale solicitate în baza politicii comerciale comune, precum şi să se poată lua în cel mai scurt timp măsuri de remediere, acolo unde se consideră necesar.

Slovenia reprezintă un etalon pentru controalele privind declaraţiile suplimentare

54. Curtea a constatat că declaraţiile suplimentare se depuneau electronic în toate statele membre auditate. Cu toate acestea, în şase [21] dintre state, s-a efectuat un număr redus de controale sau nu s-a efectuat niciun control în ceea ce priveşte documentele vamale şi doar în patru [22] state membre s-a aplicat o analiză automatizată a riscurilor legate de RPT pentru procedurile simplificate în această etapă.

55. Ar trebui să se realizeze o verificare sistematică a concordanţei dintre operaţiunile simplificate (declaraţiile simplificate – PDS – şi înscrierile în evidenţele operatorului – PVD) şi declaraţia suplimentară pentru a se obţine asigurarea că aceasta din urmă este completă şi exactă. Această verificare a concordanţei ar trebui să se realizeze automatizat ori de câte ori este posibil şi orice erori identificate ar trebui urmărite.

56. Gradul de informatizare al sistemelor de prelucrare a datelor pentru procedurile simplificate din Franţa şi Slovenia permitea o verificare automatizată a concordanţei informaţiilor pentru toate procedurile simplificate. Unele [23] state membre nu efectuau verificări automatizate ale concordanţei decât în cazul PDS sau realizau ocazional astfel de verificări pe cale manuală. Tabelul 4 prezintă o imagine mai detaliată a constatărilor privind controalele efectuate pentru declaraţiile suplimentare în statele membre auditate.

Tabelul 4

Evaluarea controalelor privind declaraţiile suplimentare

NB: satisfăcător; parţial satisfăcător; nesatisfăcător; N/A: nu este cazul.

Criteriile modelului de control | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Numărul de dosare examinate ale operatorilor | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Declaraţii suplimentare informatizate | | | | | | | | | |

Controale documentare extinse | | | | | | | | | |

Profiluri de risc automatizate privind RPT | | | | | | | | | |

Controale aleatorii automatizate | | | | | | | | | |

Verificare automatizată a concordanţei | N/A | | | N/A | N/A | | | | |

Verificare sistematică manuală a concordanţei | | N/A | | | | | N/A | | |

Feedback pentru gestionarea riscurilor | | | | | | | | | |

Auditurile ex post

57. Prin însăşi natura procedurilor simplificate se înţelege că se efectuează un număr redus de controale în cursul procedurilor respective şi că autorităţile vamale se bazează pe corectitudinea informaţiilor furnizate de operator odată ce se acordă autorizaţia. Singura modalitate eficace prin care se poate obţine o asigurare rezonabilă conform căreia această încredere este justificată este de a desfăşura audituri ex post bine planificate, aprofundate şi suficient de frecvente. Aceste audituri ar trebui să vizeze atât sistemele operatorului (controlul intern, sistemul informatic, sistemul contabil), cât şi un eşantion de operaţiuni, inclusiv o examinare a înregistrărilor contabile subiacente. Astfel de audituri ar trebui să aibă în vedere riscurile cu relevanţă vamală asociate activităţii economice a operatorului şi în special să abordeze riscul ca datoriile vamale să nu mai poată fi colectate din cauza prescrierii lor.

58. "Ghidul privind auditul în domeniul vamal" elaborat de Comisie nu a fost utilizat adesea de serviciile naţionale, acestea preferând să recurgă la propria metodologie. Deşi aceste servicii întreprind eforturi în vederea aplicării unei abordări coerente pentru audituri, de exemplu prin utilizarea unor liste standard de verificare, a unor modele de raportare sau a unor modele de evaluare a riscurilor asociate operatorului în cauză, auditorii vamali care au procedat la aceste verificări au pus în practică propriile abordări şi documentaţia cuprinsă în dosarele examinate ale operatorilor era adesea inconsecventă şi/sau incompletă.

59. În general, statele membre dispuneau de planuri de control naţionale sau regionale având instituite obiective de control cu caracter general. Cu toate acestea, Curtea a identificat puţine probe care să ateste că, pentru operatorii selectaţi în eşantionul său, se efectuase o evaluare a riscurilor în cursul procesului de autorizare în urma căreia să se formuleze efectiv recomandări cu privire la frecvenţa auditului sau la natura controlului ce trebuie efectuat.

Auditurile ex post nu au fost suficient de frecvente

60. În şapte dintre cele nouă state membre auditate, au avut loc audituri ex post care au inclus examinarea unui număr suficient de mare de operaţiuni şi a evidenţelor contabile ale operatorilor, însă frecvenţa acestor audituri era satisfăcătoare doar în Ungaria din punctul de vedere al furnizării unei asigurări rezonabile privind neprescrierea datoriilor vamale. Astfel de audituri s-au desfăşurat cu o frecvenţă redusă îndeosebi în Suedia şi în Regatul Unit.

61. În patru dintre cele nouă state membre auditate nu s-au efectuat audituri ex post adecvate cu privire la sistemele operatorilor, inclusiv sistemele informatice. Doar în Ţările de Jos şi în Regatul Unit există un sistem structurat de examinare a performanţei operatorului (evaluarea conformităţii). Tabelul 5 furnizează o imagine mai detaliată a constatărilor Curţii privind auditurile ex post.

62. Asigurarea conform căreia procedurile simplificate sunt controlate în mod eficace este inadecvată în majoritatea statelor membre auditate din cauza aplicării unei metodologii de audit deficiente, a unei planificări insuficiente şi în special din cauza lipsei de audituri ex post suficient de aprofundate şi de frecvente cu privire la operatorii care utilizează aceste proceduri. Aceasta are drept rezultat riscuri sporite legate atât de pierderi de sume reprezentând datorii vamale la bugetul UE, cât şi de importuri care nu respectă obligaţiile ce derivă din măsurile de politică comercială comună.

Tabelul 5

Evaluarea auditurilor ex post

NB: satisfăcător; parţial satisfăcător; nesatisfăcător.

Criteriile modelului de control | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Numărul de dosare examinate ale operatorilor | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Metodologie de audit bună/coerentă | | | | | | | | | |

Audit de sisteme, inclusiv sisteme informatice | | | | | | | | | |

Audituri de verificare a respectării în continuare a condiţiilor | | | | | | | | | |

Audituri ale operaţiunilor/evidenţelor contabile | | | | | | | | | |

Audituri suficient de frecvente | | | | | | | | | |

Procentajul de operatori neauditaţi în termenul de trei ani | 71 | 70 | 57 | 15 | 6 | 39 | 18 | 91 | 90 |

Utilizarea ulterioară a aspectelor evidenţiate de rapoartele de audit | | | | | | | | | |

Controale ineficace în statele membre

63. Curtea a evaluat eficacitatea controalelor prin intermediul unor eşantioane de declaraţii vamale. Anexa IV prezintă o defalcare pe ţări a numărului de declaraţii examinate şi a erorilor detectate.

64. Eşantioanele au fost împărţite în două categorii: una dintre acestea cuprindea declaraţii recente (din 2008) pentru a se evalua în ce măsură controalele utilizate în prezent preveniseră efectiv producerea de erori; cealaltă categorie cuprindea declaraţii din ani anteriori (2006 sau mai devreme) pentru a se examina dacă se detectaseră şi se corectaseră erori în urma unor audituri ex post.

Eficacitatea controalelor pentru eşantioanele privind anul 2008

65. În ceea ce priveşte anul 2008, s-au selectat două eşantioane cuprinzând date provenite de la toate birourile vamale din statul membru în cauză şi vizând două populaţii diferite:

(a) eşantionul financiar: în jur de 30 de declaraţii pe stat membru, având ca scop verificarea aspectelor cu relevanţă pentru RPT, şi anume aplicarea corectă a tratamentului tarifar preferenţial pe baza unui document justificativ corespunzător (de exemplu, certificatul de origine);

(b) eşantionul non-financiar: în jur de 60 de declaraţii pe stat membru, având ca scop verificarea aspectelor cu relevanţă pentru politica comercială comună, şi anume existenţa şi utilizarea adecvată a licenţelor de import (sectorul textil) sau a documentelor de supraveghere (sectorul siderurgic).

Rezultatele pentru eşantionul financiar privind anul 2008

66. În patru dintre cele nouă state membre auditate, s-a identificat o rată de frecvenţă a erorilor [24] de cel puţin 10 % (a se vedea graficul 2).

67. Operatorii au obligaţia de a păstra documentaţia vamală pertinentă, în cazul în care autorităţile vamale intenţionează să desfăşoare un audit ex post. Această obligaţie le este notificată în cursul procesului de autorizare. Rata ridicată de frecvenţă a erorilor în Suedia (19 %) şi în Irlanda (40 %) a fost cauzată în principal de faptul că documentele necesare ori nu existau, ori nu puteau fi depistate.

Rezultatele pentru eşantionul non-financiar privind anul 2008

68. Licenţele şi documentele de supraveghere se eliberează pentru o cantitate de mărfuri fixă. Pentru a se asigura faptul că nu se introduc mărfuri pe piaţa Uniunii Europene fără un document valid, cantităţile pentru fiecare import trebuie consemnate în licenţă şi certificate de autorităţile vamale în momentul acordării liberului de vamă.

Graficul 2

Rata de frecvenţă a erorilor (%) în eşantionul financiar pentru 2008

+++++ TIFF +++++

69. Doar Suedia şi Regatul Unit dispuneau de un sistem informatic pentru consemnarea cantităţilor în licenţe. Cu toate acestea, în Regatul Unit operatorii puteau foarte uşor să eludeze obligaţia de a introduce în sistem o licenţă validă şi de a înregistra cantitatea în momentul acordării liberului de vamă pentru mărfuri.

70. Toate statele membre, cu excepţia Suediei şi a Italiei, au consemnat în mod sistematic cantităţile în cauză la câteva zile sau în luna ulterioară importului efectiv, de regulă atunci când se depunea declaraţia suplimentară.

71. În 34 din 426 de operaţiuni (8 %), consemnarea cantităţilor a avut loc la câteva luni de la acordarea liberului de vamă pentru mărfuri sau nu a fost niciodată certificată de către autorităţile vamale. În alte 31 de cazuri (7 %), licenţele de import/documentele de supraveghere nu erau valide sau nu se refereau la mărfurile efectiv importate. În plus, pentru 58 de operaţiuni (14 %), statele membre nu au fost în măsură să furnizeze nicio dovadă că un astfel de document exista efectiv la momentul acordării liberului de vamă. Aceste cazuri sunt sintetizate în graficul 3 [25].

Graficul 3

Rata de frecvenţă a erorilor (%) în eşantionul non-financiar pentru 2008

+++++ TIFF +++++

72. În timp ce în cadrul eşantionului financiar erorile pot fi corectate printr-o recuperare de taxe în cazul în care ele sunt detectate înainte de prescrierea datoriilor vamale, în cadrul eşantionului non-financiar interesele producătorilor din Uniunea Europeană sunt afectate atunci când au loc importuri fără documentele necesare.

Eficacitatea auditurilor ex post

73. S-a selectat un eşantion conţinând în jur de 30 de declaraţii pe stat membru din 2006 [26] în scopul verificării unor aspecte cu relevanţă pentru RPT, şi anume aplicarea corectă a tratamentului tarifar preferenţial, precum şi în scopul evaluării dacă autorităţile vamale corectaseră erorile detectate.

74. În şase [27] dintre cele nouă state membre auditate, s-au identificat rate ridicate de frecvenţă a erorilor. Aceste state membre nu erau în măsură să demonstreze că erorile respective fuseseră corectate ulterior prin intermediul unor audituri ex post. Fiecare eroare avea un impact financiar şi a determinat o plată în minus de RPT. În ceea ce priveşte cele 274 de declaraţii verificate, s-au identificat 49 de erori, care aveau ca rezultat o pierdere de taxe în valoare de 558000 de euro. Aceste sume sunt prescrise şi, prin urmare, nu mai pot fi recuperate, fiind pierdute definitiv pentru bugetul UE.

75. Faptul că în cinci [28] dintre aceste şase state membre operatorii nu au fost în măsură să furnizeze documentaţia vamală solicitată, chiar şi după câteva luni, presupune că aceşti operatori nu şi-au respectat angajamentele luate în cadrul autorizării. Astfel de operatori sunt nefiabili şi, prin comportamentul lor neglijent, prezintă un risc pentru RPT şi pentru producătorii din Uniunea Europeană şi nu ar trebui să li se permită utilizarea de proceduri simplificate.

76. În cele trei [29] state membre cu o frecvenţă acceptabilă a auditurilor ex post (a se vedea tabelul 5), niciuna dintre declaraţiile testate de auditorii Curţii nu era afectată de eroare.

77. Graficul 4 indică frecvenţa per ansamblu a erorilor în eşantionul pentru 2006 şi procentul de cazuri care au legătură cu lipsa de documente esenţiale.

78. Aceste constatări constituie un motiv pentru a pune la îndoială faptul că, în special pentru şase dintre cele nouă state membre auditate, importurile realizate prin intermediul procedurilor simplificate sunt controlate în mod eficace astfel încât să se prevină pierderi de fonduri care ar trebui să fie colectate la bugetul UE sau să se evite cauzarea de prejudicii pentru producătorii din Uniunea Europeană.

Graficul 4

Rata de frecvenţă a erorilor (%) în eşantionul financiar pentru 2006

+++++ TIFF +++++

Concluzii şi recomandări

79. Rezultatele auditului desfăşurat de Curte indică faptul că procedurile simplificate nu sunt controlate încă în mod eficace în majoritatea statelor membre auditate. Astfel, nu există o asigurare rezonabilă care să indice că RPT sunt colectate în mod corect sau că operatorii respectă obligaţiile care derivă din politica comercială comună.

80. Comisia ar trebui să se asigure că, la nivelul întregii Uniuni Europene, cadrul aplicabil din 2009 funcţionează în mod eficace.

Comisia a elaborat o abordare corespunzătoare pentru controlul procedurilor simplificate şi a monitorizat aplicarea corectă a procedurilor simplificate şi a controalelor aferente?

81. Comisia a elaborat o abordare corespunzătoare pentru controlul procedurilor simplificate şi a instituit un cadru de reglementare însoţit de orientări cuprinzătoare, însă nu înainte de sfârşitul anului 2008. Anumite aspecte precum utilizarea unei analize a riscurilor sau controalele efectuate în cursul procedurilor simplificate trebuie îmbunătăţite (a se vedea punctele 22-26).

82. Deoarece procedurile simplificate se pot efectua şi pe cale manuală până la sfârşitul anului 2010, aplicarea la nivelul UE a unei analize automatizate a riscurilor care să ia în considerare RPT sau aspectele de politică comercială comună va fi obligatorie doar de la această dată. În plus, statele membre permit în mod frecvent utilizarea unor practici în cadrul PVD care împiedică aplicarea unei analize automatizate a riscurilor înainte de acordarea liberului de vamă (a se vedea punctele 27-31).

83. Orientările existente pentru auditurile ex post în domeniul vamal sunt încă incomplete şi Comisia nu a început să desfăşoare inspecţii axate în mod special pe procedurile simplificate pentru importuri decât în 2008. Abia recent s-au iniţiat activităţi de monitorizare suplimentare (a se vedea punctele 32-38).

84. Comisia ar trebui:

- să amelioreze cadrul de reglementare şi orientările existente referitor la procedurile simplificate utilizând ca bază modelul de control elaborat de Curte;

- să monitorizeze implementarea acestui cadru şi a acestor orientări în statele membre;

- să elaboreze profiluri la nivelul UE pentru riscurile legate de RPT şi de politica comercială comună şi să le includă în CCGR;

- să completeze orientările pentru auditurile ex post şi

- să ia în considerare constatările Curţii atunci când are în vedere noi simplificări cu privire la procedurile de vămuire.

Statele membre utilizează o abordare corespunzătoare şi standardizată pentru controlul procedurilor simplificate şi sunt aceste controale eficace?

85. Statele membre nu au aplicat o abordare standardizată pentru controale/audituri în diferitele etape ale procedurilor simplificate, de exemplu premergător autorizării sau ex post, şi adeseori au utilizat metode deficiente pentru astfel de controale/audituri. Auditul desfăşurat de Curte a indicat că activităţile lor de control/audit erau în mod frecvent ineficace şi că statele membre nu au urmat întotdeauna orientările furnizate de Comisie (a se vedea punctul 40).

86. S-a identificat un număr semnificativ de audituri premergătoare autorizării a căror calitate era nesatisfăcătoare sau a căror documentaţie era insuficientă, ceea ce sporeşte riscul ca operatori nefiabili să utilizeze proceduri simplificate (a se vedea punctele 41-44).

87. Abordările utilizate pentru controalele efectuate în cursul utilizării procedurilor simplificate în vederea acordării liberului de vamă pentru mărfuri erau variate şi adesea de o calitate insuficientă (a se vedea punctele 45-56):

- Utilizarea frecventă şi nejustificată a "supersimplificărilor" (scutirea de obligaţia de a notifica autorităţile vamale) în cadrul PVD şi lipsa generală a unor profiluri de risc automatizate au constituit un obstacol pentru efectuarea de controale înainte de acordarea liberului de vamă şi au sporit riscul realizării unor importuri care nu respectă obligaţiile ce derivă din măsurile de politică comercială comună şi/sau riscul pierderii de RPT.

- Faptul că s-au efectuat puţine controale documentare cu privire la declaraţiile suplimentare şi, în special, faptul că nu s-a verificat în mod sistematic concordanţa dintre declaraţiile simplificate/înscrierile în evidenţele operatorilor şi declaraţiile suplimentare au sporit aceste riscuri.

88. Şapte dintre nouă state membre auditate au utilizat o metodologie de audit deficientă sau parţial deficientă, inclusiv o planificare insuficientă. În opt dintre nouă state membre auditate, frecvenţa cu care s-au realizat audituri ex post nu a luat în considerare în mod suficient riscul prescrierii de datorii vamale (a se vedea punctele 57-62).

89. Lipsa unor controale înainte şi după acordarea liberului de vamă şi, în special, lipsa unor audituri ex post suficient de frecvente şi de o calitate satisfăcătoare încurajează neglijenţa operatorilor. La rândul său, această situaţie sporeşte riscul producerii unor neregularităţi care rămân nedetectate, conducând la o pierdere de RPT sau la importuri care nu respectă obligaţiile ce derivă din politica comercială comună (a se vedea punctele 45-62).

90. Numărul ridicat de erori din eşantioanele de declaraţii vamale indică următoarele probleme referitor la procedurile simplificate (a se vedea punctele 63-78):

(a) controalele efectuate înainte de acordarea liberului de vamă sunt ineficace;

(b) importurile de mărfuri care necesită licenţe sau documente similare sunt dificil de monitorizat dacă nu există instituită o gestionare informatizată online fiabilă;

(c) numeroşi operatori nu şi-au respectat angajamentele luate în cadrul autorizării de a utiliza proceduri simplificate şi

(d) auditurile ex post nu sunt suficient de frecvente în majoritatea statelor membre auditate şi nu au prevenit şi nici nu au detectat erorile în mod adecvat.

91. Comisia ar trebui:

- să facă apel la statele membre să implementeze fără întârziere cadrul de reglementare recent elaborat cu privire la procedurile simplificate, inclusiv o abordare comună pentru controalele şi auditurile de pe parcursul procedurilor respective, în concordanţă cu modelul de control definit de Curte;

- să examineze în mod critic practica statelor membre de a autoriza "supersimplificări" (scutirea de obligaţia de a notifica autorităţile vamale) şi să furnizeze orientări cu privire la această chestiune, în special referitor la mărfurile care necesită intervenţia autorităţilor vamale înainte de acordarea liberului de vamă;

- să încurajeze toate statele membre să procedeze la informatizarea derulării procedurilor simplificate, inclusiv la gestionarea electronică (consemnarea online a cantităţii importate la momentul acordării liberului de vamă pentru mărfuri) a licenţelor şi a documentelor similare şi la utilizarea unor profiluri de risc informatizate care să acopere RPT şi aspectele de politică comercială comună;

- să invite statele membre să consolideze instruirea operatorilor cu scopul de a atrage într-o măsură mai mare atenţia acestora cu privire la obligaţiile şi la responsabilităţile care le revin atunci când utilizează proceduri simplificate şi

- să promoveze evaluarea performanţei şi exerciţiile de evaluare comparativă între statele membre, încurajându-le pe acestea să îşi consolideze practicile privind controlul procedurilor simplificate.

Prezentul raport a fost adoptat de Curtea de Conturi la Luxemburg, în şedinţa sa din 25 martie 2010.

Pentru Curtea de Conturi

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Preşedinte

[1] Regulamentul (CE) nr. 450/2008 al Parlamentului European şi al Consiliului (JO L 145, 4.6.2008, p. 1).

[2] În conformitate, printre altele, cu Decizia nr. 624/2007/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 23 mai 2007 de instituire a unui program de acţiune pentru vamă în Comunitate (Vamă 2013) (JO L 154, 14.6.2007, p. 25).

[3] Belgia, Franţa, Italia, Ungaria, Ţările de Jos, Slovenia, Suedia şi Regatul Unit. Irlanda a făcut obiectul auditului în cadrul studiului preliminar, adică înainte de finalizarea modelului de control. Deoarece abordarea de audit a fost una comparabilă, rezultatele au fost prezentate împreună cu cele referitoare la celelalte state membre auditate.

[4] În 2008, importurile realizate prin intermediul procedurilor simplificate au variat între 26 % şi 93 % din totalul declaraţiilor de import pentru statele membre auditate.

[5] Pentru importurile de mărfuri din ţări terţe se aplică o serie de taxe vamale (resurse proprii ale bugetului UE). În anumite circumstanţe, taxele vamale pot fi reduse pe baza unor acorduri comerciale preferenţiale cu condiţia ca importatorul să dispună de documente specifice, de exemplu, certificate de origine.

[6] Anumite importuri, precum cele de textile sau de oţel, fac obiectul unor măsuri de monitorizare specifice, care derivă din politica comercială comună, cu scopul de a proteja interesele producătorilor din Uniunea Europeană. În cazul în care operatorii doresc să importe astfel de mărfuri din anumite ţări, aceştia au nevoie de documente vamale specifice la momentul acordării liberului de vamă, de exemplu, licenţe de import sau documente de supraveghere.

[7] Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului (JO L 302, 19.10.1992, p. 1).

[8] Comisia a emis pentru serviciile vamale naţionale orientări cuprinzătoare referitoare la acordarea statutului de OEA (a se vedea DOC TAXUD/2006/1450 din 29 iunie 2007).

[9] Regulamentul (CE) nr. 1192/2008 al Comisiei (JO L 329, 6.12.2008, p. 1).

[10] TAXUD/1284/2005.

[11] Printre altele, Convenţia de la Kyoto revizuită, la care CE a aderat prin Decizia 2003/231/CE a Consiliului (JO L 86, 3.4.2003, p. 21), şi orientările aferente.

[12] TAXUD/2006/1452; modelul compact (Compliance Partnership Customs and Trade – Parteneriat între autorităţile vamale şi operatorii economici în vederea respectării normelor şi reglementărilor aplicabile) pentru OEA reprezintă o metodologie de evaluare a riscurilor asociate operatorului în cauză pe baza unei analize a organizării administrative şi a sistemului de control intern ale acestuia.

[13] JO L 117, 4.5.2005, p. 13.

[14] Principalele componente ale CCGR au intrat în vigoare din ianuarie 2007, iar cele privind securitatea/siguranţa au fost planificate să intre în vigoare de la 1 iulie 2009; cu toate acestea, deoarece anumite state membre nu atinseseră un nivel suficient de informatizare, acest termen nu a putut fi respectat, fiind, în prezent, prelungit până la sfârşitul anului 2010.

[15] Ghidul privind auditul în domeniul vamal a fost elaborat în cadrul programului Vamă 2007 şi constituie orientări convenite între Comisie şi statele membre referitor la modul în care ar trebui efectuate auditurile ex post în domeniul vamal. A fost tradus în 19 limbi şi a fost distribuit în statele membre.

[16] În condiţii normale, perioada de timp în care se pot colecta taxele vamale este de trei ani de la data la care a avut loc importul efectiv [a se vedea articolul 221 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92].

[17] Statele membre auditate în cadrul DAS 2007: Bulgaria, Danemarca, Germania, Spania, Portugalia, România.

[18] Operatorii care îndeplinesc condiţiile juridice pentru utilizarea de proceduri simplificate şi care furnizează asigurarea necesară că sunt conştienţi de obligaţiile care le revin în acest context.

[19] A se vedea articolul 266 alineatul (2) litera (b) din DACV: "Cu condiţia ca verificarea regularităţii operaţiunilor să nu fie afectată, autorităţile vamale pot: […] (b) în anumite situaţii speciale justificate de natura mărfurilor în cauză şi de ritmul accelerat al operaţiunilor, scuti pe titularul autorizaţiei de obligaţia de a notifica biroului vamal competent fiecare sosire a mărfurilor […]". Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (JO L 253, 11.10.1993, p. 1), modificat.

[20] Ungaria, Ţările de Jos, Slovenia, Suedia, Regatul Unit.

[21] Belgia, Franţa, Irlanda, Ţările de Jos, Suedia şi Regatul Unit.

[22] Franţa, Italia, Ungaria şi Slovenia.

[23] Suedia, Ţările de Jos (verificare automatizată a concordanţei pentru PDS); Belgia, Irlanda, Ungaria, Ţările de Jos şi Regatul Unit (ocazional, verificări manuale ale concordanţei pentru PDS şi/sau PVD).

[24] Aceste erori se ridică la suma de 358000 de euro, însă mai pot fi corectate încă printr-o recuperare a datoriei vamale. O astfel de recuperare este posibilă în termen de trei ani de la înregistrarea datoriei vamale.

[25] S-a constatat că sistemul de gestionare a licenţelor şi a documentelor de supraveghere în Regatul Unit nu era fiabil. Rata de frecvenţă a erorilor prezentată se referă doar la erorile de fond efectiv identificate. În Irlanda, dimensiunea eşantionului testat era mult mai mică deoarece acesta nu fusese constituit decât în scopul studiului preliminar.

[26] Pentru Irlanda şi Regatul Unit, s-au selectat declaraţii din 2005, deoarece vizitele de audit au avut loc în 2008; din considerente practice, selecţia în Ţările de Jos a vizat parţial anul 2007.

[27] Belgia, Franţa, Irlanda, Ţările de Jos, Suedia, Regatul Unit.

[28] Belgia, Franţa, Irlanda, Suedia, Regatul Unit.

[29] Italia, Ungaria, Slovenia.

--------------------------------------------------

ANEXA I

Prezentare generală a caracteristicilor procedurilor simplificate [30]

Articolul 76 din Codul vamal comunitar [31] (CVC) reprezintă temeiul juridic pentru procedurile simplificate. La articolul 76 alineatul (1) literele (a)-(c) se prezintă caracteristicile pentru trei proceduri diferite:

(a) procedura declaraţiei incomplete (care nu este inclusă în sfera auditului);

(b) procedura declaraţiei simplificate;

(c) procedura de vămuire la domiciliu.

Articolul 253 din DACV (dispoziţiile de aplicare a CVC [32]) prevede o definiţie generală a scopului şi a caracterului fiecăreia dintre cele trei proceduri simplificate. Detalii referitoare în mod mai precis la subiectul auditului – procedura privind punerea în liberă circulaţie – se prezintă în DACV, la articolele 254-267.

PROCEDURA DECLARAŢIEI INCOMPLETE NU ESTE INCLUSĂ ÎN SFERA AUDITULUI ŞI NU ESTE DETALIATĂ ÎN PREZENTA ANEXĂ.

I. Procedura declaraţiei simplificate (articolul 253; articolele 253a-253m; articolele 260-262 din DACV)

La articolul 253 alineatul (2) din DACV se prevede astfel: "Procedura declaraţiei simplificate permite plasarea mărfurilor sub regimul vamal respectiv la prezentarea unei declaraţii simplificate cu prezentarea ulterioară a unei declaraţii suplimentare care poate avea, după caz, caracter global, periodic sau recapitulativ."

La articolul 76 alineatul (1) litera (b) din CVC se specifică astfel: "[...] autorităţile vamale [...] acordă permisiunea ca [...] un document comercial sau administrativ însoţit de cererea ca mărfurile să fie plasate sub regimul vamal în cauză să fie depus în locul declaraţiei [...]".

Procedura:

(a) face obiectul unei autorizaţii prealabile (articolul 253, articolele 253a-253m, articolele 260-262 din DACV). Autorităţile vamale trebuie să verifice cu meticulozitate fiabilitatea solicitantului şi să precizeze toate detaliile pertinente în autorizaţie;

(b) include prezentarea în vamă a mărfurilor.

Procedura admite mai multe posibilităţi, însă, de regulă, se derulează după cum urmează:

1) Operatorul prezintă mărfurile în vamă şi depune fie formularul aferent declaraţiei simplificate, fie un document comercial (de exemplu, o factură) în locul unei declaraţii standard detaliate.

2) Se efectuează prelucrarea obişnuită a declaraţiilor privind punerea în liberă circulaţie (luarea deciziilor privind efectuarea sau nu de verificări ale unor aspecte de natură fiscală sau non-fiscală).

3) La sfârşitul perioadei convenite în autorizaţie (de regulă, o lună), operatorul depune declaraţia suplimentară, care conţine toate detaliile (valoarea în vamă, greutatea etc.) pentru fiecare declaraţie simplificată cu scopul de a se putea calcula datoria vamală pentru totalitatea declaraţiilor simplificate (datoria vamală totală) din perioada în cauză.

4) Cuantumul corespunzător datoriei vamale totale se înregistrează în evidenţa contabilă a biroului vamal în cauză în termen de cinci zile de la încheierea perioadei de referinţă, de exemplu o lună [a se vedea articolul 218 alineatul (1) din CVC], şi se achită în conformitate cu articolul 227 din CVC, şi anume până în ziua a şaisprezecea a lunii următoare celei de referinţă.

5) Controlul a posteriori se poate efectua sub forma unor verificări ad-hoc privind declaraţia suplimentară sau sub forma unor audituri ex post aprofundate realizate la sediul operatorului, incluzând documentele comerciale şi evidenţele contabile ale acestuia.

II. Procedura de vămuire la domiciliu [articolul 253 alineatul (3); articolele 263-267 din DACV]

Articolul 253 alineatul (3): "Procedura vămuirii la domiciliu permite ca plasarea mărfurilor sub regimul vamal în cauză să se efectueze la sediul persoanei interesate sau în alte locuri desemnate sau aprobate de autorităţile vamale."

Articolul 76 alineatul (1) litera (c) din CVC prevede astfel: "[...] autorităţile vamale [...] acordă permisiunea ca [...] mărfurile să fie plasate sub regimul în cauză printr-o înscriere în evidenţe; în acest caz, autorităţile vamale pot scuti declarantul de a prezenta mărfurile în vamă."

Procedura:

(a) face obiectul unei autorizaţii prealabile (articolul 253, articolele 253a-253m; articolele 263-267 din DACV). Autorităţile vamale trebuie să verifice cu meticulozitate fiabilitatea solicitantului şi să precizeze toate detaliile pertinente în autorizaţie;

(b) include, în general, notificarea biroului vamal cu privire la sosirea mărfurilor la sediul operatorului (sau în alte locuri desemnate în acest sens) şi cu privire la intenţia de a obţine punerea în liberă circulaţie a mărfurilor.

Procedura admite mai multe posibilităţi, însă, de regulă, se derulează după cum urmează:

1) Operatorul efectuează recepţia mărfurilor la sediul său, de regulă în cadrul unui alt regim vamal pentru care a primit deja autorizaţie (de exemplu, regimul de tranzit).

2) În funcţie de gradul de simplificare, ulterior, operatorul:

- fie notifică autorităţile vamale cu privire la intenţia sa de a obţine punerea în liberă circulaţie a mărfurilor, înregistrează detaliile privind mărfurile în evidenţele sale contabile şi aşteaptă decizia autorităţilor vamale de a efectua sau nu controale înainte de acordarea liberului de vamă,

- fie înregistrează în mod direct detaliile referitoare la mărfurile în cauză în evidenţele sale contabile, ceea ce poate avea efectul unei puneri în liberă circulaţie.

3) Astfel, în funcţie de gradul de simplificare, autorităţile vamale pot să aibă sau nu posibilitatea de a controla mărfurile înainte de acordarea liberului de vamă.

4) La sfârşitul perioadei convenite în autorizaţie (de regulă, o lună), operatorul depune declaraţia suplimentară, care conţine toate detaliile (valoarea în vamă, greutatea etc.) pentru fiecare înscriere contabilă cu scopul de a se putea calcula datoria vamală pentru totalitatea înscrierilor contabile (datoria vamală totală) din perioada în cauză.

5) Cuantumul corespunzător datoriei vamale totale se înregistrează în evidenţa contabilă a biroului vamal în cauză în termen de cinci zile de la încheierea perioadei de referinţă, de exemplu o lună [a se vedea articolul 218 alineatul (1) din CVC], şi se achită în conformitate cu articolul 227 din CVC, şi anume până în ziua a şaisprezecea a lunii următoare celei de referinţă.

6) Controlul a posteriori se poate efectua sub forma unor verificări ad-hoc privind declaraţia suplimentară sau sub forma unor audituri ex post aprofundate realizate la sediul operatorului, incluzând documentele comerciale şi evidenţele contabile ale acestuia.

Prezentare schematică a procedurii declaraţiei simplificate şi a procedurii de vămuire la domiciliu pentru punerea în liberă circulaţie a mărfurilor

Faza Tipul procedurii | Procedura declaraţiei simplificate | Procedura de vămuire la domiciliu |

Faza 1 Autorizaţia | Procedură oficială (cerere g autorizaţie): autorizaţie prealabilă proceduriiverificarea fiabilităţii operatorului şi a altor condiţii de către autorităţile vamalespecificarea în autorizaţie a detaliilor privind utilizarea procedurii | Procedură oficială (cerere g autorizaţie): autorizaţie prealabilă proceduriiverificarea fiabilităţii operatorului şi a altor condiţii de către autorităţile vamalespecificarea în autorizaţie a detaliilor privind utilizarea procedurii |

Faza 2 Vămuirea | Operatorul: prezintă mărfurile în vamădepune declaraţia simplificată (de exemplu, factura) | Operatorul: efectuează recepţia mărfurilor la sediul său/dispune de mărfuri la sediul său (sau în locul desemnat)notifică autorităţile vamale cu privire la intenţia sa de a obţine punerea în liberă circulaţie a mărfurilor şi înregistrează în evidenţele sale detaliile prevăzute pentru declaraţie (este posibilă scutirea de obligaţia de a notifica autorităţile vamale) |

Autorităţile vamale: înregistrează declaraţia simplificatădecid cu privire la opţiunea de a efectua sau nu un controlacordă liberul de vamă pentru mărfuri în vederea punerii lor în liberă circulaţie | Autorităţile vamale: primesc (sau nu) notificarea din partea operatoruluidecid cu privire la opţiunea de a efectua sau nu un control (în cazul în care mai este încă posibil)acordă liberul de vamă pentru mărfuri (în cazul în care nu s-a acordat deja liberul de vamă de către operatorul însuşi) |

Faza 3 Declaraţia suplimentară | Operatorul: depune declaraţia suplimentară (= sinteza tuturor declaraţiilor simplificate din cursul perioadei)achită suma cumulată a datoriei vamale | Operatorul: depune declaraţia suplimentară (= sinteza tuturor înscrierilor contabile din cursul perioadei)achită suma cumulată a datoriei vamale |

Autorităţile vamale: înscriu datoria vamală în evidenţele lor contabiledecid cu privire la opţiunea de a efectua sau nu un control a posteriori | Autorităţile vamale: înscriu datoria vamală în evidenţele lor contabiledecid cu privire la opţiunea de a efectua sau nu un control a posteriori |

Faza 4 Auditul ex post | Operatorul: păstrează documentaţia necesară pentru a o pune la dispoziţia autorităţilor vamale | Operatorul: păstrează documentaţia necesară pentru a o pune la dispoziţia autorităţilor vamale |

Autorităţile vamale: decid cu privire la opţiunea de a efectua sau nu un audit ex post | Autorităţile vamale: decid cu privire la opţiunea de a efectua sau nu un audit ex post |

[30] Pentru o prezentare schematică, a se vedea sfârşitul anexei.

[31] Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului, modificat.

[32] Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (JO L 253, 11.10.1993, p. 1), modificat.

--------------------------------------------------

ANEXA II

Modelul de control elaborat de CCE pentru procedurile simplificate

1. Criterii privind controalele efectuate înainte de autorizarea operatorului

(a) Ar trebui să se verifice dacă operatorul are un istoric corespunzător privind conformitatea cu cerinţele vamale, dacă dispune de un sistem (informatic) satisfăcător şi fiabil pentru gestionarea evidenţelor sale comerciale, dacă prezintă dovada solvabilităţii financiare şi dacă există posibilitatea să se controleze conformitatea cu interdicţiile sau restricţiile de import.

(b) Ar trebui să se auditeze organizarea administrativă şi controalele interne ale operatorului; acest audit ar trebui să includă o vizită la sediul operatorului.

(c) Ar trebui să se identifice şi să se evalueze în cursul auditului riscurile pe care le generează activitatea economică a operatorului şi ar trebui ca acestor riscuri să le corespundă măsuri de control adecvate; pentru fiecare operator ar trebui să se elaboreze un plan (recomandare) de control care să abordeze riscurile rămase.

(d) Rezultatele auditului ar trebui prezentate în mod oficial în cadrul unui raport.

(e) Ar trebui să se furnizeze consultanţă operatorilor în mod corespunzător în cursul procesului de autorizare şi ar trebui să se întreprindă acţiuni în vederea conştientizării lor cu privire la obligaţiile care le revin şi la riscurile de ordin vamal la care este expusă activitatea lor economică.

(f) Autorizaţiile ar trebui să constituie un angajament în scris oficial şi explicit între autorităţile vamale şi operator, în care să fie definite cooperarea dintre cele două părţi şi drepturile şi obligaţiile fiecărei părţi, inclusiv obligaţiile operatorului de a notifica orice schimbare intervenită în activitatea economică şi organizarea sa şi de a desemna un reprezentant pentru chestiunile de ordin vamal.

2. Criterii privind controalele [33] efectuate în cursul procedurilor simplificate, şi anume referitor la declaraţiile simplificate/înscrierile în evidenţe şi la declaraţiile suplimentare

(a) Înainte de a se acorda liberul de vamă, ar trebui să se efectueze un număr minim de controale fizice şi documentare bazate pe riscuri cu scopul de a menţine un factor de incertitudine pentru operator, de a detecta importurile neconforme şi de a evita plăţile în minus de RPT.

(b) În acelaşi scop, ar trebui să se realizeze controale documentare extinse cu privire la declaraţiile suplimentare.

(c) Ar trebui să se realizeze o verificare automatizată a concordanţei dintre declaraţiile suplimentare şi declaraţiile simplificate/înscrierile în evidenţele operatorului, care să asigure exhaustivitatea declaraţiilor suplimentare.

(d) Controalele fizice şi documentare ar trebui să se bazeze pe o analiză a riscurilor, prin utilizarea unor tehnici automatizate corespunzătoare de prelucrare a datelor, care să includă şi un element aleatoriu.

(e) Rezultatele unor astfel de controale ar trebui înregistrate în mod corespunzător şi introduse în sistemul de gestionare a riscurilor; evaluarea în mod regulat de către autorităţile vamale a performanţei ar trebui să garanteze faptul că profilurile de risc rămân eficace şi la zi.

3. Criterii pentru auditurile ex post [34] privind procedurile simplificate

(a) Ar trebui să se efectueze audituri ex post regulate şi planificate, pe baza unei bune metodologii de audit standardizate, luând în considerare riscurile asociate activităţii economice a operatorului şi riscurile de prescriere, unii dintre operatori fiind selectaţi în mod aleatoriu.

(b) Auditurile ar trebui să vizeze anumite operaţiuni, subiecte specifice (de exemplu, valoarea în vamă), sisteme, inclusiv sisteme informatice, sau să evalueze dacă operatorul în cauză îndeplineşte în continuare condiţiile pentru utilizarea procedurilor simplificate.

(c) Constatările de audit ar trebui prezentate în mod oficial în cadrul unui raport şi ar trebui urmărite în mod sistematic; rezultatele de audit ar trebui introduse în sistemul de gestionare a riscurilor.

(d) Ar trebui să se implementeze măsuri de asigurare a calităţii (de exemplu, evaluarea performanţei sau a conformităţii operatorului) şi ar trebui să se promoveze autoevaluarea operatorului.

[33] Numărul minim de controale realizate înainte de acordarea liberului de vamă şi al celor efectuate cu privire la declaraţiile suplimentare ar trebui să depindă de gradul de risc asociat importurilor în cauză. În cazul operatorilor care desfăşoară doar importuri cu risc scăzut, ar trebui să se menţină totuşi un factor de incertitudine prin efectuarea unor controale aleatorii.

[34] Pentru a se răspunde în mod adecvat la riscul de prescriere a datoriei vamale, auditurile ex post vizând operaţiuni ar trebui să aibă loc cel puţin o dată la trei ani. Numărul de operaţiuni care urmează să fie verificate în cadrul fiecărui audit ex post ar trebui să depindă de riscurile implicate. Auditul de sisteme sau cel vizând determinarea faptului dacă operatorul îndeplineşte în continuare condiţiile pentru utilizarea procedurilor simplificate se poate efectua la intervale mai lungi, însă este întotdeauna necesar în cazul în care intervine o schimbare la nivel de sisteme (informatice, altele).

--------------------------------------------------

ANEXA III

PREZENTARE GENERALĂ A OBSERVAŢIILOR PENTRU CELE NOUĂ STATE MEMBRE AUDITATE

NB: satisfăcător; parţial satisfăcător; nesatisfăcător; N/A: nu este cazul.

Criteriile modelului de control | BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Numărul de dosare examinate ale operatorilor | 17 | 20 | 7 | 20 | 16 | 18 | 17 | 22 | 20 |

Audituri premergătoare autorizării

S-a efectuat un audit la sediul operatorului şi s-a întocmit şi există disponibil un raport de audit? | | | N/A | | | | | | |

S-au evaluat organizarea administrativă şi controalele interne ale operatorului? | | | N/A | | | | | | |

S-au verificat sistemele contabile şi informatice? | | | N/A | | | | | | |

S-a verificat conformitatea cu cerinţele juridice prevăzute la articolul 261 alineatul (2) şi la articolul 264 alineatul (2) din DACV (de exemplu, lipsa de încălcări grave)? | | | N/A | | | | | | |

S-a verificat solvabilitatea financiară a operatorului? | | | N/A | | | | | | |

S-a realizat o evaluare a riscurilor asociate operatorului? | | | N/A | | | | | | |

Evaluarea riscurilor/auditul a avut ca rezultat o recomandare (plan) referitor la control? | | | N/A | | | | | | |

Procesul de autorizare a inclus elemente de asigurare (de exemplu, formare, informare, coordonatori)? | | | N/A | | | | | | |

Controlul efectuat în cursul utilizării procedurilor – controale desfăşurate înainte de acordarea liberului de vamă

Practicile de simplificare din cadrul PVD (scutirea de obligaţia de a notifica autorităţile vamale) au fost autorizate în conformitate cu legislaţia în vigoare? | | | | | | | | | |

S-a efectuat efectiv un număr minim de controale cu privire la RPT/aspecte ale politicii comerciale comune înainte de acordarea liberului de vamă? | | | | | | | | | |

S-au aplicat profiluri de risc automatizate cu relevanţă pentru RPT/politica comercială comună? | | | | | | | | | |

S-a inclus în gestionarea riscurilor un element aleatoriu automatizat? | | | | | | | | | |

S-au urmărit ulterior aspectele pertinente din punctul de vedere al riscurilor (de exemplu, evaluarea performanţei profilurilor de risc, feedback)? | | | | | | | | | |

Controlul efectuat în cursul utilizării procedurilor – controale desfăşurate cu privire la declaraţiile suplimentare

Declaraţiile suplimentare sunt în general prelucrate prin intermediul unui sistem informatic? | | | | | | | | | |

S-a efectuat efectiv un număr minim de controale documentare extinse? | | | | | | | | | |

S-au aplicat profiluri de risc automatizate cu relevanţă pentru RPT/politica comercială comună? | | | | | | | | | |

S-a inclus în gestionarea riscurilor un element aleatoriu automatizat? | | | | | | | | | |

S-a efectuat o verificare automatizată a concordanţei între declaraţia suplimentară şi declarările simplificate? | N/A | | | N/A | N/A | | | | |

S-a efectuat în mod sistematic o verificare manuală a concordanţei între declaraţia suplimentară şi declarările simplificate? | | N/A | | | | | N/A | | |

S-au urmărit ulterior aspectele pertinente din punctul de vedere al riscurilor (de exemplu, evaluarea performanţei profilurilor de risc, feedback)? | | | | | | | | | |

Auditurile ex post

Auditurile ex post sunt bazate pe o bună metodologie de audit (instrumente de audit, abordare coerentă)? | | | | | | | | | |

Aceste audituri includ sisteme? Aceste audituri includ, de asemenea, sisteme informatice? | | | | | | | | | |

Aceste audituri includ verificarea respectării în continuare a condiţiilor pentru autorizare? | | | | | | | | | |

Aceste audituri includ efectuarea de teste extinse pe operaţiuni (inclusiv evidenţele contabile)? | | | | | | | | | |

Frecvenţa cu care se realizează audituri este suficientă pentru a lua în considerare riscul de prescriere? | | | | | | | | | |

Procentajul de operatori pentru care nu s-au realizat audituri suficient de frecvent pentru a se evita prescrierea | 71 | 70 | 57 | 15 | 6 | 39 | 18 | 91 | 90 |

Există un sistem prin care se utilizează ulterior aspectele evidenţiate de rapoartele de audit (controlul de gestiune, feedback de informaţii)? | | | | | | | | | |

--------------------------------------------------

ANEXA IV

PREZENTARE GENERALĂ A ERORILOR IDENTIFICATE ÎN EŞANTIOANE

NB: Statele membre au fost invitate să furnizeze documentele lipsă în cadrul răspunsurilor lor la rapoartele de constatări preliminare ale Curţii. În situaţiile în care statele membre nu au fost în măsură să pună la dispoziţie documentele solicitate, aceasta s-a considerat a fi o eroare.

| BE | FR | IE | IT | HU | NL | SI | SE | UK |

Eşantionul financiar pentru 2008

Numărul de operaţiuni examinate | 31 | 32 | 20 | 30 | 33 | 30 | 30 | 31 | 30 |

Lipsa menţiunii "eliberat ulterior" (issued retrospectively) pe documentul preferenţial, acolo unde era necesar | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 |

Lipsa dovezilor privind transportul direct | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 3 | 1 |

Document(e) nefurnizat(e) | 0 | 0 | 8 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Alte erori de fond | 1 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 3 | 1 |

Numărul total de erori | 5 | 4 | 8 | 1 | 2 | 2 | 0 | 6 | 2 |

Total erori (%) în eşantionul pentru 2008 – financiar | 16 | 13 | 40 | 3 | 6 | 7 | 0 | 19 | 7 |

Erori (%) cauzate de lipsa unor documente esenţiale | 3 | 3 | 40 | 3 | 3 | 0 | 0 | 10 | 3 |

Eşantionul non-financiar pentru 2008

Numărul de operaţiuni examinate | 60 | 57 | 6 | 62 | 32 | 61 | 30 | 58 | 60 |

Consemnarea cantităţilor importate nu s-a efectuat direct după perioada de cumulare/nu a fost certificată de autorităţile vamale | 9 | 13 | 0 | 10 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Document(e) nefurnizat(e) | 23 | 6 | 6 | 0 | 0 | 18 | 0 | 5 | 0 |

Alte erori de fond | 12 | 7 | 0 | 1 | 0 | 1 | 2 | 2 | 6 |

Numărul total de erori | 44 | 26 | 6 | 11 | 2 | 19 | 2 | 7 | 6 |

Total erori (%) în eşantionul pentru 2008 – non-financiar | 73 | 46 | 100 | 18 | 6 | 31 | 7 | 12 | 10 |

Erori (%) cauzate de lipsa unor documente esenţiale | 38 | 11 | 100 | 0 | 0 | 30 | 0 | 9 | 0 |

Eşantionul financiar pentru 2006

Numărul de operaţiuni examinate | 34 | 33 | 24 | 33 | 29 | 30 | 30 | 31 | 30 |

Lipsa menţiunii "eliberat ulterior" (issued retrospectively) pe documentul preferenţial, acolo unde era necesar | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 |

Lipsa dovezilor privind transportul direct | 4 | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 | 2 |

Document(e) nefurnizat(e) | 1 | 0 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |

Alte erori de fond | 4 | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 2 | 1 |

Numărul total de erori | 10 | 11 | 7 | 0 | 0 | 4 | 0 | 11 | 6 |

Total erori (%) în eşantionul pentru 2006 – financiar | 29 | 33 | 29 | 0 | 0 | 13 | 0 | 35 | 20 |

Erori (%) cauzate de lipsa unor documente esenţiale | 15 | 24 | 29 | 0 | 0 | 0 | 0 | 26 | 17 |

--------------------------------------------------