C 498/39

Avizul Comitetului European al Regiunilor – Coeziunea digitală

(2022/C 498/08)

Raportor: Gaetano ARMAO (IT-PPE), Vicepreședinte și ministru regional al regiunii Sicilia

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR (CoR),

Introducere

1. reiterează încă de la început că coeziunea economică, socială și teritorială este unul dintre principalele obiective indicate în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (articolul 174), pentru a realiza cu precizie o dezvoltare armonioasă și echilibrată în întreaga Uniune Europeană (UE) și în regiunile sale;

2. subliniază că conceptul de „coeziune digitală” presupune recunoașterea rolului esențial pe care îl joacă tehnologia în viața noastră și necesită integrarea obiectivelor de coeziune în drepturile, principiile și politicile digitale ale Uniunii, motiv pentru care solicită revizuirea în consecință a articolului 175 din TFUE;

3. reamintește că, în raportul anual al Barometrului local și regional al UE pentru 2021, Comitetul European al Regiunilor a evidențiat coeziunea digitală ca fiind o ancoră esențială în crearea unor societăți favorabile incluziunii în UE: „coeziunea digitală” este o dimensiune suplimentară importantă a conceptului tradițional de coeziune economică, socială și teritorială definit în Tratatul UE ( 1 ) . Digitalizarea poate contribui la reducerea inegalităților sociale și teritoriale și la comunicarea cu cetățenii, care altfel ar fi excluși de la anumite servicii sau ar fi insuficient deserviți;

4. reamintește că conceptul de coeziune digitală ( 2 ) și contribuția necesară pentru a duce în mod concret la realizarea sa, astfel cum s-a subliniat într-un amplu studiu prospectiv recent al Comitetului European al Regiunilor ( 3 ) , înseamnă că fiecare cetățean european are acces decent la internet și la servicii digitale și că suveranitatea și reziliența infrastructurii digitale a UE trebuie consolidate;

5. insistă că UE trebuie să depună eforturi pentru a face transformarea digitală cât mai accesibilă pentru toți cetățenii UE și să acorde o atenție deosebită pentru a ajuta regiunile mai puțin dezvoltate, precum și regiunile cu dezavantaje naturale sau demografice permanente, cum ar fi arhipelagurile, regiunile ultraperiferice, regiunile insulare, transfrontaliere și montane, să accelereze transformarea lor digitală, având în vedere provocările unice cu care se confruntă, maximizând în același timp atuurile lor; subliniază importanța colaborării inter pares;

6. recunoaște că, deși tehnologia este un instrument esențial pentru a ne ajuta să ne adaptăm la situații dificile care afectează toate sferele societății, rolul proeminent al tehnologiei digitale în răspunsul la pandemia de COVID-19 și în consolidarea rezilienței la aceasta a evidențiat deficiențe în domeniul infrastructurii digitale și al alfabetizării digitale și a făcut ca decalajele digitale din UE să devină și mai pronunțate

Provocările care trebuie abordate

7. reamintește că „decalajul digital” este un termen care se referă la „diferite niveluri de acces și utilizare a tehnologiilor informației și comunicațiilor și, mai precis, la lacunele în ceea ce privește accesul și utilizarea serviciilor digitale bazate pe internet” ( 4 ) ; subliniază că conectivitatea de mare viteză pentru toți cetățenii Uniunii Europene, de la orașe și până la zonele rurale și îndepărtate, trebuie să fie un serviciu de interes general și trebuie să fie tratată în consecință;

8. subliniază că formele digitale de comunicare creează, de asemenea, noi provocări pentru procesele democratice. Pentru multe persoane, platformele de comunicare socială reprezintă principala sursă de știri, ai căror operatori efectuează rareori verificări factuale. Dezbaterea digitală pe platformele de comunicare socială poate duce la polarizare și fragmentare socială. Există un mare potențial de influențare, în special prin utilizarea algoritmilor care controlează comportamentul utilizatorilor;

9. subliniază că coeziunea digitală trebuie să abordeze cauzele decalajului digital tot mai mare din Uniune și provocările cu care se confruntă regiunile care, deși se străduiesc să reducă decalajul digital, sunt încă în urmă, chiar dacă extinderea decalajului digital nu este recunoscută oficial ca o amenințare la adresa coeziunii UE;

10. subliniază că regiunile ultraperiferice, insulele, regiunile transfrontaliere, regiunile montane și regiunile care se confruntă cu provocări demografice ( 5 ) au caracteristici geografice, economice, demografice și sociale specifice, care implică provocări unice. Printre acestea se numără dimensiunea limitată (suprafață, densitatea populației, economie), piața locală limitată și dificultatea de a realiza economii de scară, costurile ridicate ale transportului, relațiile interindustriale slab dezvoltate, deficitul de competențe antreprenoriale, infrastructura și furnizarea de servicii pentru întreprinderi (în comparație cu cele continentale) și lipsa serviciilor sociale și de formare pentru cetățeni. În plus, arhipelagurile, afectate de insularitatea dublă sau triplă, se confruntă cu un alt nivel de sarcini, astfel cum se precizează în cel mai recent raport al Parlamentului European pe tema „Insulele și politica de coeziune: situația actuală și provocările viitoare” ( 6 )

11. este preocupat de faptul că decalajele digitale existente nu se diminuează, ci, de fapt, cresc în jurul următoarelor componente-cheie ale transformării digitale în UE ( 7 ) — la nivel local și regional, nu sunt disponibile date privind nivelul competențelor digitale de bază. În schimb, a fost utilizat un indicator indirect al capacității persoanelor de a utiliza zilnic internetul. În timp ce în unele state membre din vestul UE decalajul digital dintre zonele urbane și cele rurale este eliminat în ceea ce privește competențele digitale (DE, SE, NL, BE), el rămâne semnificativ în toate celelalte state membre; — în domeniul conectivității și al infrastructurii digitale, zonele rurale sunt încă în urmă în ceea ce privește acoperirea accesului de nouă generație și acoperirea totală a gospodăriilor cu rețele de mare capacitate; — transformarea digitală a întreprinderilor este măsurată prin numărul de „unicorni” (o întreprindere nou-înființată cu o valoare totală de piață de peste 1 miliarde USD) situate în UE, ceea ce arată că acestea sunt în mare parte concentrate în partea continentală a Europei și în regiunile-capitală; — în perioada 2019-2020, decalajul în domeniul digitalizării serviciilor publice a crescut între persoanele care locuiesc în orașe și cele din zonele urbane; — nu trebuie ignorată situația specifică a regiunilor ultraperiferice, a căror realitate unică și complexă, astfel cum este recunoscută la articolul 349 din TFUE, impune adaptarea politicilor europene la caracteristicile lor specifice, nu numai în interesul principiului coeziunii economice și sociale, ci și al coeziunii digitale;

12. constată că domeniul de aplicare al măsurilor care trebuie luate pentru a aborda decalajele digitale se suprapune cu mai multe domenii de politică, transformând coeziunea digitală într-un efort orizontal. Salută, prin urmare, recunoașterea de către COFE a coeziunii digitale ca fiind complementară coeziunii economice, sociale și teritoriale ( 8 ) ; consideră că coeziunea digitală este o componentă a coeziunii economice, sociale și teritoriale și că trebuie abordată ca un bun de serviciu public;

13. subliniază că decalajul digital afectează serviciile furnizate la nivel local în următoarele domenii: — îngrijiri de sănătate: lipsa accesului la serviciile de e-sănătate; reducerea gradului de conștientizare și creșterea expunerii la COVID-19 și la orice viitoare pandemie a persoanelor deconectate; — educație: accesul inegal la resursele educaționale; stagnarea procesului educațional; elevi care întâmpină dificultăți în a obține sprijin tehnologic din mediul lor familial; — alte servicii esențiale: creșterea excluziunii financiare ca urmare a tendinței către o societate fără numerar; cetățenii neconectați au acces restricționat la serviciile publice din cauza serviciilor oferite exclusiv pe cale digitală; condiții socioeconomice: creșterea decalajului socioeconomic dintre cei care ar putea lucra de la distanță prin mijloace digitale și cei care nu pot lucra astfel; — creșterea excluziunii sociale: decalajul digital i-ar putea împiedica pe cetățeni să participe la inițiative sociale organizate online și să își exercite drepturile democratice.

14. Atunci când concep servicii digitale, administrațiile publice și alte organizații care furnizează servicii digitale trebuie să țină seama de accesul persoanelor cu un anumit tip de handicap senzorial sau cu deficiențe ale competențelor digitale, asigurându-se că aceste servicii sunt accesibile inclusiv prin conexiuni bazate pe infrastructuri de acces cu posibilități limitate;

15. consideră regretabil faptul că includerea unui principiu privind coeziunea digitală pentru a garanta că nicio regiune sau persoană nu este lăsată în urmă din perspectiva conectivității și accesibilității nu a fost inclusă în mod formal în propunerea CE de „Declarație europeană privind drepturile și principiile digitale pentru deceniul digital” ( 9 )

16. salută acțiunile specifice, cum ar fi modificarea recentă a Regulamentului general de exceptare pe categorii de ajutoare, modificarea dispozițiilor privind acordarea de ajutoare de stat pentru rețelele fixe în bandă largă și revizuirea în curs a Orientărilor privind rețelele în bandă largă. Cu toate acestea, CoR solicită să se clarifice mai bine aplicarea normelor privind ajutoarele de stat pentru infrastructura digitală și simplificarea suplimentară a acestora ( 10 )

17. Se pot realiza reduceri mai mari ale emisiilor de CO 2 , utilizând soluții digitale în mod țintit. Cu toate acestea, o provocare importantă o reprezintă creșterea consumului de energie al centrelor de date, al echipamentelor terminale și al rețelelor de transport. Digitalizarea fără un cadru social și ecologic ar fi o dovadă de neglijență. Digitalizarea propriu-zisă trebuie să fie însoțită de măsuri care să limiteze consumul de resurse și să evite efectele de recul în cazul în care creșterea eficienței duce la creșterea consumului;

Realizarea coeziunii digitale

18. ia act de faptul că competențele digitale și infrastructura digitală sunt esențiale pentru dezvoltarea tuturor celorlalte dimensiuni ale Busolei pentru dimensiunea digitală și, prin urmare, recomandă Comisiei Europene să adopte o strategie, resurse și mecanisme de coordonare specifice pe termen lung, mobilizând proiecte la scară largă bazate pe cooperarea statelor membre, pentru a se asigura că fiecare cetățean dispune de competențe și infrastructuri digitale actualizate;

19. recomandă ca competențele digitale adecvate să fie integrate în toate măsurile de învățare pe tot parcursul vieții, pentru a permite tuturor cetățenilor europeni să beneficieze de dreptul general de acces la internet. În acest context, educația nu ar trebui să fie înțeleasă doar în sensul formării, ci ar trebui să permită cetățenilor o participare activă și o abordare reflexivă în acumularea de informații;

20. subliniază, în acest sens, că trebuie să se acorde o atenție deosebită capacitării digitale a celor mai vulnerabile grupuri, cum ar fi persoanele în vârstă, asigurându-li-se acestora cel puțin competențe de bază și, de asemenea, sprijinirii tinerilor din regiunile mai puțin dezvoltate, a căror performanță în materie de educație a fost afectată în cea mai mare măsură de criză din cauza decalajului digital și a lipsei de acces la o educație online adecvată în mai multe regiuni. Politicile UE ar trebui să pună un accent mai mare pe diferențele regionale – în special pe regiunile mai puțin dezvoltate – în ceea ce privește alocarea bugetului pentru educație, pentru a răspunde urgenței educaționale, așa cum s-a întâmplat în ultimii ani. Conținutul educației digitale ar trebui, de asemenea, să integreze posibilitățile pentru copiii minorităților naționale, asigurând prin acest mijloc egalitatea pentru toate mediile sociale;

21. subliniază că o parte indispensabilă a alfabetizării digitale pentru toate categoriile de populație este, de asemenea, suficientă pentru a evalua gravitatea informațiilor, în special în domeniile sănătății, finanțelor și afacerilor curente. Acest lucru este valabil în special datorită intensificării fenomenelor precum știrile false și discursurile de incitare la ură;

22. propune Comisiei Europene, ca urmare a recent publicatei Declarații privind drepturile și principiile digitale europene, să instituie un cadru cuprinzător, acte juridice și instrumente pentru a veghea asupra respectării drepturilor digitale europene, a promova o cooperare mai strânsă cu cetățenii europeni și a se asigura că principiile digitale sunt împărtășite și răspund nevoilor societății. Într-adevăr, ar trebui avută în vedere o revizuire a Cartei drepturilor fundamentale a UE, instituită în 2000, ținând seama de noile drepturi digitale proclamate;

23. salută recomandarea Conferinței privind viitorul Europei cu privire la stabilirea accesului egal la internet ca drept fundamental al fiecărui cetățean european. În acest sens, este esențial să se asigure un acces fiabil la internet și la serviciile digitale prin intermediul unei infrastructuri digitale suverane și reziliente a UE. Ar trebui luate măsuri pentru a asigura o concurență loială și deschisă și pentru a preveni monopolurile și abuzul general de putere de piață, dependența de furnizori, concentrarea datelor și dependența de țări terțe în ceea ce privește infrastructura și serviciile;

24. sugerează, în conformitate cu recomandarea formulată în recomandările specifice adresate autorităților naționale de reglementare de către Organismul Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice ( 11 ) , să se încurajeze utilizarea în comun a infrastructurii (între operatorii de telecomunicații și alți furnizori de servicii, cum ar fi companiile de electricitate, căile ferate etc.) pentru a reduce costurile de instalare a rețelelor în bandă largă și a acoperirii zonelor îndepărtate;

25. subliniază că multe regiuni au experiențe pozitive în ceea ce privește parteneriatele public-privat, atât pentru a spori infrastructura digitală, cât și pentru a reduce decalajul digital, și subliniază rolul centrelor digitale regionale în dezvoltarea digitalizării;

26. subliniază cu fermitate că Comisia Europeană și statele membre ar trebui să valorifice oportunitățile oferite de munca descentralizată, prin promovarea locuirii în zone rurale, regiuni insulare, montane și zone cu o densitate foarte scăzută a populației și dispersie a acesteia și prin valorificarea avantajelor pe care le oferă traiul în aceste zone, ceea ce ar putea duce la un trai mai sustenabil din punct de vedere ecologic, social și economic și la prețuri accesibile dacă, printre alte cerințe de bază, se garantează coeziunea digitală, în sensul disponibilității depline a serviciilor digitale esențiale;

27. subliniază meritele schimbului de exemple de bune practici din toate regiunile europene referitoare la politici care să permită posibilități durabile de muncă descentralizată, pentru a garanta că munca descentralizată este o caracteristică permanentă a locului de muncă într-un mod care să maximizeze beneficiile economice, sociale și de mediu;

28. subliniază importanța școlilor locale și regionale, a universităților, a centrelor de cercetare și a ecosistemelor locale și regionale pentru participarea sau asumarea unui rol de lider în centrele de inovare digitală, deoarece, adesea, acestea nu sunt coordonate în cadrul unor politici regionale, făcând să se piardă cantități ample de know-how și inteligență umană; în acest context, trebuie luate măsuri pentru a evita exodul creierelor, iar munca descentralizată, în condiții echitabile, poate face parte din soluție, în special în zonele defavorizate;

29. subliniază că, în ceea ce privește IMM-urile, trebuie depuse mai multe eforturi pentru a le sprijini în procesul de digitalizare. Ele au rămas mai în urmă față de întreprinderile mai mari, care dispun de mai multe resurse; trebuie dezvoltat un nou set de competențe. Sarcina administrativă de accesare a fondurilor UE (nu numai în ceea ce privește sectorul digital) pentru IMM-uri și, în special, pentru microîntreprinderi trebuie redusă în mod semnificativ. Cerințele administrative trebuie să fie proporționale cu dimensiunea întreprinderii, asigurând în același timp un tratament echitabil al proprietarilor de IMM-uri atunci când primesc fonduri UE ( 12 ) . Comisia Europeană ar trebui să efectueze un test dedicat IMM-urilor referitor la practicile actuale și să prezinte propuneri de reducere a sarcinii administrative, în special pentru microîntreprinderi (de exemplu, scutiri de audit);

30. alocarea fondurilor Mecanismului de redresare și reziliență (MRR) pentru inițiativele digitale și, în special, pentru IMM-uri ar trebui să fie monitorizată îndeaproape și ar trebui să se evalueze dacă cuantumul finanțării alocate IMM-urilor este proporțional cu contribuția IMM-urilor la PIB-ul național (și regional);

E-guvernare, reziliență digitală

31. este în favoarea promovării de către Comisia Europeană a unei campanii de sensibilizare mai bine orientate, care să se adreseze cetățenilor, pe platformele de e-participare existente la nivelul UE și la nivel național, regional și local, printr-o mai bună coordonare cu statele membre și cu autoritățile locale și regionale (ALR) și prin schimb de bune practici;

32. sugerează ca statele membre să aloce resurse specifice punerii în aplicare a parteneriatelor public-privat, campaniilor de sensibilizare și formării pentru a pregăti cetățenii, în special generația mai tânără, întreprinderile și sectorul public să facă față criminalității informatice ca aspect orizontal al transformării digitale. De asemenea, este important să se includă în programul de finanțare post-criză investiții legate de educația digitală, conectivitatea în bandă largă, pentru achiziționarea echipamentelor necesare, precum și pentru formarea cadrelor didactice pentru astfel de situații. Gestionarea conținutului în cadrul educației digitale ar trebui, de asemenea, să fie reexaminată în mod corespunzător, ținând seama de provocările și problemele care ar putea apărea ca urmare a utilizării conținutului digital online;

33. sugerează Comisiei Europene și statelor membre să abordeze barierele transnaționale în materie de reglementare și interoperabilitate care împiedică implementarea deplină a pieței unice digitale și dezvoltarea întreprinderilor și a tehnologiilor în Europa. În plus, ALR ar trebui să faciliteze conturarea unui model comun, de exemplu prin Platforma pentru comunicații în bandă largă;

34. recomandă ca interoperabilitatea sistemelor informatice publice regionale și locale cu cele de la nivel național să reprezinte punctul de pornire pentru orice inițiativă digitală, în special în cazul în care există deja standarde TIC ale UE sau specificații tehnice comune la nivelul UE. Interoperabilitatea ar trebui să fie întotdeauna însoțită de neutralitatea tehnologică a soluțiilor și a serviciilor, pentru a se evita dependența de un singur furnizor; reprezentanții autorităților locale și regionale ar trebui să fie membri ai comitetelor relevante de la nivel național și să primească roluri consultative în cadrul principalelor inițiative privind interoperabilitatea;

35. subliniază importanța software-ului cu sursă deschisă și a datelor publice deschise pentru toate seturile de date cu valoare ridicată, astfel cum se menționează în Directiva (UE) 2019/1024 a Parlamentului European și a Consiliului ( 13 ) privind datele deschise și reutilizarea informațiilor din sectorul public, care ar trebui considerate și ele ca fiind un drept digital al cetățenilor UE, menit să le permită să își exercite drepturile; de asemenea, ar trebui promovate inițiativele științifice cetățenești și, în acest context, principalele grupuri afectate la nivelul UE ar trebui identificate și mobilizate în consecință, inclusiv, dar fără a se limita la, colectarea de date „locale” pentru monitorizarea coeziunii digitale și recomandări pentru realizarea acesteia;

36. insistă, în conformitate cu recentul aviz al CoR referitor la Actul privind inteligența artificială, ca Comisia Europeană să extindă evaluarea impactului privind implicațiile tehnologiilor IA pentru cetățeni, în special pentru grupurile vulnerabile, prin implicarea obligatorie a autorităților locale și regionale și/sau a reprezentanților acestora în consultare și prin definirea unor cerințe mai stricte în materie de transparență și informare pentru tehnologiile IA cu grad ridicat de risc ( 14 )

Monitorizarea și măsurarea decalajelor digitale

37. subliniază că Comisia Europeană, împreună cu statele membre, Eurostat, institutele naționale de statistică și JRC, promovează o creștere treptată, dar continuă, a defalcării geografice a datelor existente și extinde domeniul de aplicare al informațiilor pentru a include în mod corespunzător aspecte ale economiei digitale și ale societății digitale. Comitetul European al Regiunilor va fi implicat ca actor-cheie în promovarea nevoilor ALR în ceea ce privește datele și informațiile și instrumentele adecvate pentru măsurarea maturității digitale;

38. sugerează dezvoltarea unui sistem solid și cuprinzător de indicatori digitali locali care să măsoare maturitatea digitală, care să servească drept bază pentru luarea deciziilor, inclusiv ca criterii de stabilire a resurselor pentru coeziunea economică, socială și teritorială în sensul Regulamentului privind dispozițiile comune în vigoare la ora actuală;

39. propune ca Comisia Europeană și Comitetul European al Regiunilor să coopereze pentru a trece la o Busolă pentru dimensiunea digitală care să țină seama în mod concret de dimensiunea teritorială. Acest lucru va permite trecerea de la evaluarea progreselor în ceea ce privește digitalizarea și transformarea digitală în Europa la evoluția coeziunii digitale în toate teritoriile.

Bruxelles, 12 octombrie 2022. Președintele Comitetului European al Regiunilor Vasco ALVES CORDEIRO

(1) Barometrul regional și local anual al UE, Capitolul IV – Tranziția digitală la nivel local și regional, p. 63.

(2) Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema „Europa digitală pentru toți: furnizarea pe teren a unor soluții digitale inteligente și favorabile incluziunii” (JO C 39, 5.2.2020, p. 83).

(3) Susana Fontana, Fabio Bisogni (Fondazione FORMIT), Simona Cavallini, Rossella Soldi (Progress Consulting S.r.l.): Studiu prospectiv teritorial privind abordarea decalajului digital și promovarea coeziunii digitale, 16 mai 2022 (proiect).

(4) OECD (2021), „Bridging Connectivity Divides”, OECD Digital Economy Papers, nr. 315, OECD Publishing, Paris. Disponibil online la: https://doi.org/10.1787/e38f5db7-en

(5) În total, în cele 362 de insule cu peste 50 de locuitori din 15 țări europene trăiesc 17,7 milioane de cetățeni; în aceste regiuni, PIB-ul pe cap de locuitor este sub 80 % din media UE, iar o parte semnificativă a acestora încă aparțin categoriei regiunilor subdezvoltate. (Sursa: https://www.regione.sicilia.it/la-regione-informa/estimation-insularity-cost-sicily).

(6) A9-0144/2022-159, https://oeil.secure.europarl.europa.eu/oeil/popups/ficheprocedure.do?reference=2021/2079(INI)&l=de

(7) Sursă: Barometrul local și regional anual al UE pentru 2021, capitolul IV – Tranziția digitală la nivel local și regional, A. Situația transformării digitale, p. 69.

(8) Conferința privind viitorul Europei, Raport privind rezultatul final, mai 2022. Propunere: Consolidarea competitivității UE și aprofundarea în continuare a pieței unice, măsura 14, p. 56.

(9) Declarația privind drepturile și principiile digitale europene, 26 ianuarie 2022.

(10) A se vedea Raportul RegHub „Reguli actualizate pentru infrastructura secolului 21 – Depășirea obstacolelor din calea transporturilor, a infrastructurii digitale și ecologice”, disponibil la adresa: https://cor.europa.eu/en/engage/Documents/RegHub/RegHub%20report%20on%2021%20century%20rules.pdf

(11) Iclaves & Esade, Study on post-COVID measures to close the digital divide (Studiu privind măsurile post-COVID pentru a elimina decalajul digital), raport final, octombrie 2021.

(12) Declararea costurilor directe cu personalul pentru proprietarii de IMM-uri care nu primesc salariu și pentru alte persoane fizice care nu primesc salariu se bazează pe costuri unitare echivalente cu salariul cercetătorilor (https://ec.europa.eu/info/funding-tenders/opportunities/docs/2021-2027/common/guidance/unit-cost-decision-sme-owners-natural-persons_en.pdf).

(13) Directiva (UE) 2019/1024 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 iunie 2019 privind datele deschise și reutilizarea informațiilor din sectorul public (JO L 172, 26.6.2019, p. 56).

(14) Avizul Comitetului European al Regiunilor: Abordarea europeană a inteligenței artificiale – Legea privind inteligența artificială (JO C 97, 28.2.2022, p. 60).