RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU privind eforturile depuse de statele membre în 2011 pentru realizarea unui echilibru sustenabil între capacitatea de pescuit și posibilitățile de pescuit /* COM/2013/085 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU privind eforturile depuse de statele membre în 2011 pentru realizarea unui echilibru sustenabil între capacitatea de pescuit și posibilitățile de pescuit 1. Introducere și constatări principale Statele membre trebuie să asigure un echilibru stabil și durabil între flotele lor și posibilitățile de pescuit care le sunt alocate[1]. Gestionarea sustenabilă a pescuitului implică o flotă viabilă din punct de vedere economic care exploatează resursele naturale la niveluri inferioare celui al producției maxime durabile (MSY). Acesta este unul dintre principiile cheie ale reformei politicii comune în domeniul pescuitului propuse de Comisia Europeană. Prezentul raport oferă o prezentare generală a flotelor de pescuit ale UE. Informațiile utilizate sunt cele trimise de statele membre în rapoartele lor anuale pentru 2011[2], cele din registrul flotei de pescuit a Uniunii Europene[3], sau cele culese prin cadrul de colectare a datelor[4], a se vedea anexa 1. Comitetul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP) a efectuat o evaluare a acestor date[5]. Concluzia principală este că sunt necesare îmbunătățiri semnificative în anii următori în ceea ce privește modul în care statele membre evaluează echilibrul și își gestionează flotele. Întrucât gestionarea pescuitului evoluează în direcția includerii obiectivului MSY, nu mai este satisfăcătoare utilizarea unor plafoane exprimate în parametri statici. Pentru gestionarea flotelor UE astfel încât acestea să fie viabile din punct de vedere economic și să exploateze întregul potențial biologic al resurselor marine sunt necesari indicatori de viabilitate economică și indicatori mai generali de sustenabilitate. Totodată, este absolut necesar să se îmbunătățească evaluarea stocurilor, dar și colectarea și furnizarea datelor, analiza și metodologia. 2. Plafoane pentru capacitatea de pescuit … Fiecare stat membru trebuie să se asigure că în orice moment capacitatea de pescuit exprimată în tonaj (GT) și în putere (kW) este mai mică sau egală cu nivelurile nominale prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1013/2010[6]. Datele care figurează la momentul actual în registrul flotei indică faptul că toate statele membre, cu excepția României, au respectat aceste niveluri nominale (a se vedea anexa 2). Capacitatea flotei Uniunii a fost cu 14,1% sub plafoanele de GT și cu 9,9% sub plafoanele de kW, aceste marje variind de la 2% la 62%[7]. În 2011, numărul navelor a scăzut cu 2%, în timp ce tonajul și puterea s-au redus cu 3,7%, respectiv 3,1%. Reducerile tonajului și ale puterii au fost similare între statele membre, cu unele variații (a se vedea anexa 3). Pentru a asigura acuratețea măsurătorilor înscrise în registrul flotei, statele membre sunt obligate să certifice în mod sistematic, începând din ianuarie 2012, motoarele noi, motoarele înlocuitoare și motoarele modificate din punct de vedere tehnic cu o putere mai mare de 120 kW pentru navele care fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit, iar începând din ianuarie 2013, pentru toate navele. Statele membre trebuie de asemenea să efectueze verificări ale datelor pe baza planurilor de eșantionare. Atunci când informațiile indică faptul că puterea motorului este superioară puterii înscrise în licența de pescuit a navei, statele membre trebuie să efectueze verificări fizice. O serie de state membre nu au respectat termenele fixate pentru măsurare și monitorizare. Unele state membre nu respectă deloc aceste obligații de monitorizare. Numai câteva state membre au adoptat planurile de eșantionare necesare pentru verificarea datelor. La sfârșitul lunii noiembrie 2012, unsprezece state membre adoptaseră un plan de eșantionare pentru verificarea puterii motorului, iar nouă state membre anunțaseră adoptarea unui astfel de plan în viitorul apropiat. Două state membre nu au luat încă măsuri în acest sens. Comisia acordă o importanță deosebită respectării regulamentului privind controlul, acest lucru fiind esențial pentru a asigura condiții echitabile în întregul sector al pescuitului din UE. Curtea de Conturi Europeană a publicat un raport special în 2011 privind gestionarea capacității flotei în UE. Definițiile existente ale capacității nu au fost considerate indicatori fiabili ai capacității navelor de a captura pește[8]. Comisia este conștientă de faptul că parametri precum GT și kW nu sunt suficienți pentru a reflecta progresul tehnic, lucru care se adaugă la dificultățile practice de măsurare a puterii motorului. Dezafectarea a fost instrumentul de gestionare cel mai utilizat pentru reducerea capacității. Comisia estimează că fondurile UE utilizate pentru dezafectare în perioada 2000-2015 se vor ridica la aproape 1,3 miliarde EUR (a se vedea anexa 4). În analiza sa privind ajutorul pentru dezafectare, Curtea de Conturi Europeană a concluzionat că programele de dezafectare care au utilizat fonduri publice nu au fost bine direcționate și nu au conținut criterii clare de eligibilitate și de selecție[9]. Curtea a concluzionat că dezmembrarea navelor de pescuit pentru fier vechi a avut un impact nesemnificativ sau chiar nul asupra stocurilor de pește vizate. 3. … Și indicatori ai capacității Descrierea capacității flotelor din punctul de vedere al puterii motorului și al tonajului și-a dovedit limitele de-a lungul timpului. Păstrarea acestor parametri în limitele unor plafoane nu este, în sine, o dovadă că există un echilibru între capacitatea flotelor de pescuit și starea resurselor de care acestea depind. Evaluarea dezechilibrelor necesită mai degrabă o analiză a performanței flotelor din punctul de vedere al stării resurselor de care acestea depind, din punct de vedere economic și în ceea ce privește utilizarea navelor. Această analiză pare să lipsească, în totalitate sau parțial, din rapoartele mai multor state membre cu privire la flote. Nivelul la care o flotă de pescuit exploatează stocurile îl depășește pe cel sustenabil? Navele din flotă au, în medie, venituri suficiente pentru a-și acoperi cel puțin costurile pe termen scurt? Rentabilitatea navelor este suficientă pentru înlocuirea motoarelor și a navelor atunci când va fi nevoie? Sunt navele utilizate pe deplin sau multe dintre ele sunt adesea inactive? Acești indicatori pot evidenția un dezechilibru la nivelul unei flote. Prezentul raport sintetizează eforturile făcute de statele membre pentru a remedia problemele și trece în revistă informațiile de care dispunem astăzi, în afară de cele raportate de statele membre. O flotă care funcționează în mod sustenabil și este viabilă din punct de vedere economic: · exploatează stocurile în mod sustenabil pe termen scurt și în perspectiva menținerii nivelului de exploatare sub cel al producției maxime durabile, · este profitabilă pe termen scurt, dar și · pe termen lung; și · este utilizată în întregime, ținând cont de natura sezonieră a numeroase activități de pescuit pe care navele ar trebui să le desfășoare în mod normal. Comisia a solicitat CSTEP să facă o analiză a flotelor UE utilizând indicatori care corespund aspectelor menționate mai sus. Până în prezent, din motive legate de timp și de resurse, CSTEP a analizat numai cele mai importante 92 de flote din cele 14 state membre cu cele mai dezvoltate sectoare de pescuit; aceste flote reprezintă însă 72% din veniturile din debarcări din UE, fiind așadar reprezentative pentru cele mai importante activități de pescuit europene. CSTEP a utilizat valorile indicatorilor calculate pe baza rapoartelor statelor membre, a datelor obținute prin cadrul de colectare a datelor și a evaluărilor stocurilor de pește, după caz. Indicatorii utilizați sunt enumerați mai jos (pentru descrierea completă, a se vedea anexa 5). Dependentă de stocuri exploatate peste nivelurile MSY înseamnă că, în medie, o flotă a pescuit peste nivelurile sustenabile pe termen lung. Având în vedere obiectivele reformei PCP, criteriul de referință utilizat a fost menținerea unor niveluri de exploatare sub MSY. Echilibru financiar înseamnă că veniturile flotei au fost suficiente pentru a acoperi cheltuielile pe termen scurt. Rezultate economice slabe înseamnă că, pe termen lung, flota nu a avut venituri suficiente pentru a-și înlocui bunurile de capital importante (nave, motoare) atunci când acestea se uzează. Rentabilitatea negativă a activelor fixe și corporale poate fi un indiciu al supracapitalizării economice, dacă se prelungește în timp. Subutilizare înseamnă că navele au derulat activități de pescuit, dar numai în 70% sau mai puțin din timpul în care ar fi putut pescui, ținând cont de caracterul sezonier al activităților de pescuit. Nave inactive se referă la navele care nu au pescuit în niciun moment în cursul anului. Indicatorii se bazează pe valori medii pentru fiecare segment de flotă evaluat. De exemplu, performanța economică a fiecărei nave dintr-un segment variază, navele putând avea performanțe mai bune sau mai slabe decât valorile medii. 4. Capacitatea flotei pe stat membru Această trecere în revistă a situației flotei pe stat membru se bazează pe rapoartele statelor membre și pe concluziile analizei efectuate de CSTEP pentru perioada 2008-2011, atunci când acestea sunt disponibile. În Belgia, flotele s-au redus substanțial din 2003, prin reducerea numărului de licențe existente și realocarea posibilităților de pescuit între navele rămase. Nu au fost puse la dispoziție informații detaliate pe flote, însă Belgia a concluzionat că flotele sale sunt echilibrate în raport cu posibilitățile de pescuit. Analiza efectuată de CSTEP indică faptul că, în medie, veniturile flotei de nave de 18‑24 m cu traule laterale nu au fost suficiente pentru a permite înlocuirea bunurilor de capital importante. Atât această flotă, cât și cea de nave de 24-40 m cu traule laterale au fost dependente de stocuri exploatate peste nivelurile MSY. Bulgaria a concluzionat că stocurile de pește și dimensiunea flotei par să fie aproape în echilibru. Bulgaria intenționează să ia măsuri pentru a reduce numărul de nave inactive și a lansat un proces de modificare a cadrului legislativ. În 2011, peste 57% din ansamblul navelor au fost inactive, majoritatea fiind nave cu o lungime mai mică de 12 m. Toate flotele de nave de peste 12 m par să fi avut rezultate economice slabe în cursul perioadei examinate, din cauza creșterii consumului de combustibil și a prețului ridicat al acestuia, reușind însă să se mențină în echilibru financiar. Navele de sub 18 m au fost subutilizate, pescuind numai 70% din timpul maxim posibil. Cipru intenționează să reducă supracapitalizarea, recurgând la dezmembrarea pentru fier vechi a aproximativ 100 de nave costiere de mici dimensiuni al căror efort este încă nelimitat, după un deceniu de creștere a numărului de nave mai mici supuse unor limitări ale efortului și de reducere simultană a capacității în GT și kW. Cipru a raportat o subutilizare pentru toate flotele, cu excepția navelor de 12-24 m cu unelte pasive polivalente, precum și randamente ale investițiilor slabe sau negative pentru toate flotele. De la introducerea, în 2003, a sistemului ITQ, capacitatea flotei din Danemarca (nave, GT, kW) a scăzut semnificativ. Danemarca consideră că situația este relativ stabilă și că nu există o supracapacitate fizică semnificativă pe termen lung. Această țară raportează însă o supracapacitate a flotei de nave de 0-12 m și 12-24 m care utilizează unelte pasive polivalente, precum și a flotelor de traulere mai mici (flota de nave de 0-12 m cu traule de fund și cu plasă pungă) și de nave de 12-24 m cu drage. Analiza efectuată de CSTEP indică faptul că toate flotele daneze examinate au fost dependente de stocuri exploatate peste nivelurile MSY. Trei flote nu au avut venituri suficient de mari pentru a-și înlocui bunurile de capital importante (nave de 10-12 m și 12-18 m cu unelte pasive polivalente, nave de 12-18 m cu unelte mobile și pasive). Două flote (nave de 18-24 m cu unelte mobile și pasive și nave de 18-24 m cu traule de fund și cu plasă pungă) au fost de asemenea subutilizate. Raportul comunicat de Germania nu se bazează pe orientările și indicatorii existenți. Echilibrul a fost examinat numai din punct de vedere calitativ, pe flotă. Obiectivul declarat al Germaniei este de a menține o capacitate globală suficientă pentru a utiliza cotele. În 2011, numărul de nave a fost redus cu 5,6%, tonajul (GT) cu 4,4% și puterea (kW) cu 6,4%. Nicio ieșire din flotă nu a fost finanțată din fonduri publice. Analiza efectuată de CSTEP a constatat că flotele de nave de sub 10 m care utilizează unelte pasive, de nave de 12-18 m, 18-24 m și 24-40 m cu traule de fund și de nave de 24-40 m cu traule laterale au fost dependente de stocuri exploatate peste nivelurile MSY (dar au fost sustenabile din punct de vedere economic). Au existat nave subutilizate, iar o flotă numeroasă de nave mai mici (inclusiv 458 de nave de sub 10 m) a fost inactivă. Estonia a raportat o supracapacitate, în principal în segmentul de traulere de peste 12 m. Flota a fost redusă cu 7 nave în 2011 (eliminarea a 371 GT și a 1056 kW). Analiza efectuată de CSTEP indică faptul că traulerele pelagice de 24-40 m au fost dependente de stocuri exploatate peste nivelurile MSY și subutilizate, dar au fost sustenabile din punct de vedere economic. Grecia nu a prezentat o evaluare a echilibrului, nu a evaluat politica flotei sale și nu a furnizat date prin DCF. Grecia a raportat o situație de pescuit excesiv de merluciu și crevete în Marea Egee, dar nu a oferit detalii. În 2011, flota a fost redusă cu 488 de nave (reducându-și astfel tonajul cu 3,6% și puterea cu 4,0%). Pentru traulerele de fund și navele cu plasă pungă (pentru pescuitul de anșoa și sardine) au fost elaborate planuri de gestionare care prevăd licențe speciale. Din cauza lipsei de date (biologice, economice, tehnice) este imposibil să se evalueze echilibrul dintre capacitatea flotei grecești și resurse. Spania a raportat că flota sa are o capacitate care depășește în continuare cu puțin posibilitățile de pescuit și că poate captura o cotă mai mare decât cea care i-a fost alocată. Spania și-a continuat eforturile de reducere a capacității flotei, cu și fără ajutor public, reducerile din 2011 însumând 4,6% în GT și 3,7% în kW. În ceea ce privește indicatorul tehnic, Spania a raportat o subutilizare pentru o parte a flotei, atât în zonele de pescuit naționale, cât și în apele internaționale, dar a observat o tendință descrescătoare în perioada 2008-2011. Au fost furnizate informații numai asupra veniturilor curente/veniturilor corespunzătoare pragului de rentabilitate ale flotelor. Acest lucru se datorează în parte faptului că nu au fost transmise date dezagregate privind capturile. Raportul național al Spaniei precizează că toate flotele sunt profitabile. Subvențiile primite de proprietarii de nave au fost incluse în calculul veniturilor. Din cauza lipsei datelor, nu este posibilă o evaluare comparativă și obiectivă a pescuitului excesiv și a sustenabilității economice. Veniturile calculate de CSTEP (care nu includ veniturile din subvenții) indică faptul că flotele de nave de sub 10 m care utilizează unelte mobile și pasive, de 18-24 m și 24-40 m cu traule de fund și plase pungă, de 24-40 m și de peste 40 m cu cârlige nu au atins pragul de rentabilitate. Franța a raportat cu privire la toate navele continentale și a concluzionat că majoritatea activităților de pescuit sunt în echilibru. Nu au fost furnizați indicatori biologici, tehnici și economici. În 2011, Franța a dezafectat, cu ajutor public, 133 de nave, echivalentul a 7653 GT și 20408 kW. Planurile specifice de ieșire din flotă au permis retragerea a aproape 60 de nave din diferite categorii de pescuit „sensibile”. Analiza efectuată de CSTEP evidențiază o serie de situații diferite. Flotele de nave de sub 10 m, de 10-12 m, 12-18 m, 18-24 m și 24-40 m echipate cu setci fixe și în derivă au fost dependente de stocuri exploatate peste nivelurile MSY, dar păreau să fie sustenabile din punct de vedere economic și în echilibru financiar în perioada examinată. Flotele de nave de 24-40 m echipate cu cârlige și de nave de 24-40 m cu unelte polivalente mobile au fost la rândul lor dependente de stocuri exploatate la niveluri peste MSY. Indicatorii scot în evidență rezultate economice slabe pe parcursul perioadei analizate. Flotele de nave de 12-18 m care utilizează drage, de 18-24 m și peste 40 m care utilizează traule pelagice, de 18-24 m, 24-40 m și peste 40 m care utilizează traule de fund și plase pungă și de peste 40 m care utilizează plase pungă par să fi avut și ele rezultate economice slabe în perioada evaluată. În schimb, flotele de nave de sub 10 m care utilizează cuști, de sub 10 m care utilizează cârlige, de 10-12 m care utilizează traule de fund și plase pungă și de 12-18 m care utilizează traule de fund și plase pungă au fost sustenabile din punct de vedere economic, dar starea resurselor de care depind este puțin cunoscută. Irlanda a raportat că există în continuare unele dezechilibre în anumite flote, dar nu a specificat în care. Sunt necesare eforturi suplimentare în ceea ce privește disponibilitatea datelor. CSTEP indică faptul că traulerele pelagice de 24-40 m erau dependente de stocuri exploatate peste nivelurile MSY și nu câștigau suficient pentru a înlocui bunurile de capital importante. Traulerele pelagice de peste 40 m au fost la rândul lor dependente de stocuri exploatate peste nivelurile MSY și au fost subutilizate, însă erau în echilibru financiar și păreau a fi sustenabile din punct de vedere economic. În flotele de nave de 10-12 m care utilizează drage și de 18-24 m care utilizează traule de fund și plase pungă a fost observată o supracapitalizare. Flota de nave de sub 10 m care utilizează cuști părea a fi sustenabilă din punct de vedere economic, dar starea stocurilor nu este bine cunoscută. Italia a raportat o supracapacitate pentru navele cu plasă pungă și traulerele de fund de peste 24 m și planifică un amplu program de dezafectare. Analiza efectuată de CSTEP indică faptul că flotele de nave de 24-40 m care utilizează traule de fund și plase pungă și de 24-40 m care utilizează traule laterale nu au avut venituri suficiente pentru a înlocui bunurile de capital importante, iar cea din urmă a avut, de asemenea, un nivel scăzut de utilizare a capacității. Flotele de nave de 6-12 m cu unelte polivalente pasive și cele de nave de 12-18 m și 18-24 m cu drage, traule de fund și plase pungă păreau a fi sustenabile din punct de vedere economic. Pentru majoritatea flotelor, cunoștințele legate de situația biologică a stocurilor sunt reduse, ceea ce face imposibilă realizarea unei analize privind dependența de stocuri exploatate peste nivelurile MSY. Letonia a raportat o supracapacitate pentru traulerele de 12-24 m și 24-40 m și pentru flota de nave cu setci de 24-40 m. Flota Letoniei s-a redus cu 14,9% în GT și 14,3% în kW. Letonia a aplicat un program de încetare definitivă a activității de pescuit în 2011-2012. Analiza efectuată de CSTEP indică faptul că traulerele pelagice de 24-40 m au fost sustenabile din punct de vedere economic, dar au fost dependente de stocuri de pește care au fost exploatate puțin peste nivelurile MSY. Lituania are obiectivul de a menține o capacitate globală suficientă pentru a putea utiliza cotele care i-au fost alocate. În 2011, numărul de nave s-a redus foarte mult (-12%), dar capacitatea flotei a scăzut numai marginal din punctul de vedere al tonajului (-1,6%) și aproape deloc din punctul de vedere al puterii motorului. Lituania nu a aplicat indicatorii în raportul său. Analiza efectuată de CSTEP indică faptul că flotele de nave de 24-40 m care utilizează traule de fund și plase pungă nu au pescuit din stocuri supraexploatate și au fost sustenabile din punct de vedere economic. S-a înregistrat însă o subutilizare însemnată. Malta a raportat o supracapacitate pentru întreaga flotă pentru 2009 și 2010, însă pentru 2011 nu se pot trage concluzii, din cauza absenței datelor economice și sociale. Capacitatea flotei malteze a fost redusă semnificativ (- 32,8% în GT și -9,2% în kW). Utilizarea navelor a fost de sub 50%. Țările de Jos au raportat că unele nave de pescuit de fund au fost rar utilizate și cota disponibilă ar putea fi pescuită cu mai puține nave. Pentru sectorul de pescuit demersal, indicatorul biologic este în continuare puțin peste nivelul țintă, însă a evoluat în direcția corectă din 2008 până în 2011. În cazul flotelor de pescuit pelagic, situația biologică a fost destul de bună în Atlanticul de Nord-Est, dar presiunea activităților de pescuit asupra stocurilor vizate din vestul Africii și alte zone de pescuit îndepărtate a fost prea ridicată. Analiza efectuată de CSTEP indică faptul că toate cele cinci flote evaluate, cu excepția navelor de 18-24 m cu traule laterale, au fost dependente de stocuri exploatate peste nivelurile MSY. În plus, flota de nave cu traule de fund și plase pungă a fost subutilizată. În cazul flotelor pelagice s-a observat o supracapitalizare economică. Polonia a concluzionat că nu sunt necesare reduceri suplimentare ale flotei. În cazul heringului din centrul Mării Baltice, capturat în principal de traulere pelagice de 24‑40 m, rata mortalității prin pescuit a fost prea ridicată. În 2009, indicatorii economici pentru flota din Marea Baltică s-au îmbunătățit semnificativ, cu excepția flotei de nave de 12-18 m cu paragate și de 18-24 m cu traule de fund. În 2011, 2/3 din flota de pescuit cod din Marea Baltică a primit ajutor pentru încetarea temporară a activității. Aceste nave vor reîncepe în curând să pescuiască. 13,8% dintre nave au fost inactive, reprezentând 16% din GT. Portugalia a concluzionat că flotele sale sunt echilibrate în raport cu posibilitățile de pescuit. În 2011, capacitatea totală a flotei portugheze continentale a fost practic neschimbată (reducere de 1%). O mare parte a capturilor au fost alcătuite din stocuri de pește neevaluate. Cu toate acestea, indicatorii calculați de CSTEP au arătat că flotele au fost dependente de stocuri exploatate peste nivelurile MSY. Analiza efectuată de CSTEP indică faptul că flotele de nave de 0-10 m cu unelte mobile și pasive și de nave de 24-40 m cu cârlige au avut rezultate economice slabe pe termen lung. Flotele de nave de 0-10 m care utilizează unelte polivalente pasive, de 12-18 m care utilizează setci în derivă și fixe, de 12-18 m care utilizează cuști și de 18-24 m și 24-40 m care utilizează plase pungă au fost subutilizate. Flotele de nave de 24-40 m care utilizează unelte mobile și pasive polivalente, cu traule de fund, plase pungă și cârlige au fost sustenabile din punct de vedere economic, dar nu a fost disponibilă o evaluare a sustenabilității biologice. România nu a prezentat un raport pentru 2011. Nu sunt disponibile nici date DCF pentru România. Slovenia a raportat o supracapacitate pentru majoritatea flotelor sale. Slovenia intenționează să utilizeze ajutor public pentru dezmembrare în prima jumătate a anului 2012 și să adapteze efortul de pescuit pentru diferitele flote. Flota a fost caracterizată de un nivel semnificativ de subutilizare, 55% dintre nave fiind inactive, dar această cifră include pescuitul de specii migratoare cu fracțiune de normă. Cunoștințele privind situația biologică a stocurilor sunt insuficiente și nu sunt disponibile evaluări. Finlanda nu a aplicat liniile directoare în raportul său și nici nu a inclus alți indicatori pentru a evalua capacitatea în raport cu posibilitățile de pescuit. Finlanda a afirmat că flota sa este într-un echilibru acceptabil cu resursele de pescuit. În 2011, efortul a crescut cu 12,2% în raport cu 2010, în principal în activitățile de pescuit pelagic. Dintre cele 75 de nave din flota de pescuit în larg, 28% au fost inactive în cursul anului 2011. Suedia a raportat că mai multe flote sunt în continuare în supracapacitate și că încearcă să remedieze această situație recurgând la dezafectări. Două programe de dezafectare au vizat traulerele pentru pescuitul de cod. În total capacitatea flotei s-a redus cu 26% în termeni de GT și 19% în termeni de kW. Analiza efectuată de CSTEP indică faptul că multe dintre flotele examinate au fost dependente de stocuri exploatate peste nivelurile MSY. În plus, flotele de nave de 10-12 m care utilizează unelte pasive și de 24-40 m cu traule de fund și plase pungă nu au obținut venituri suficiente pentru a înlocui bunurile de capital importante. În unele sectoare s-a înregistrat o subutilizare. Regatul Unit consideră că multe flote operează în mod sustenabil, deoarece resursele pe care le exploatează sunt pescuite respectând rata de precauție a mortalității prin pescuit, deși în anumite domenii există un dezechilibru (de exemplu, pentru stocurile reglementate de regimuri de refacere). Din octombrie 2010, un sistem de transfer de licențe („license parking”) a permis restructurarea flotelor. Regatul Unit a raportat reducerile de capacitate realizate, dar nu a prezentat planuri pentru ajustări suplimentare. Analiza efectuată de CSTEP indică faptul că numeroase flote au fost dependente de stocuri exploatate peste nivelurile MSY. Pentru flotele de nave de sub 10 m care folosesc cuști și de 12-18 m, 18-24 m și peste 40 m cu traule de fund și plase pungă nu există o evaluare a dependenței de resurse, dar aceste flote au fost sustenabile din punct de vedere economic. 5. Concluzii Această revizuire a eforturilor statelor membre pentru realizarea unui echilibru sustenabil între capacitatea de pescuit și resursele de pescuit demonstrează că flota de pescuit din Europa are în continuare o capacitate excesivă. În pofida reducerii dimensiunii flotelor de pescuit europene din ultimul deceniu, numeroase nave din mai multe state membre nu au atins un echilibru financiar și au fost subutilizate. De asemenea, numeroase nave au avut venituri prea mici pentru a efectua investițiile necesare, de exemplu pentru modernizarea navelor și a uneltelor. În perioada examinată prea multe flote au fost dependente de stocuri supraexploatate în raport cu producția maximă durabilă, nerespectând astfel unul dintre obiectivele fundamentale ale PCP reformate. Politica actuală de gestionare a flotei nu a permis instaurarea unui echilibru între flote și resursele pe care acestea le exploatează. Respectarea plafoanelor naționale de capacitate [exprimate în mărimea navei (GT) sau în putere (kW)] nu este suficientă. Asigurarea unui echilibru între capacitatea flotei și resursele de pește este unul dintre aspectele esențiale pentru reformarea politicii comune în domeniul pescuitului. Responsabilitatea principală pentru gestionarea flotei revine statelor membre. Consecințele potențiale ale supracapitalizării flotelor și ale dependenței continue de stocuri exploatate peste nivelul producției maxime durabile sunt dovada că avem nevoie de instrumente mai performante de gestionare a flotei în cadrul PCP reformate. Pentru aceasta este nevoie ca statele membre să își gestioneze flotele astfel încât să exploateze stocurile de pește sub nivelul care asigură producția maximă durabilă și într-un mod care le permite să fie viabile din punct de vedere economic. Anexa 1: Calitatea informațiilor 1 Informații calitative și descriptive În tabelul de mai jos, domeniile de preocupare pentru care nu au fost furnizate informații sau au fost furnizate informații limitate în rapoartele naționale sunt marcate cu (X). || Raport între flote și activitățile de pescuit || Evoluția flotei || Indicarea programelor de reducere a efortului || Impactul programelor de reducere a efortului de pescuit || Evaluarea sistemului de gestionare a flotelor || Planuri de îmbunătățire a sistemului de gestionare a flotelor || Declarație de conformitate cu sistemul de intrare/ieșire || Modificări ale procedurilor administrative || Evaluarea echilibrului BE || || || X || X || || || || || BG || X || || || X || || X || || X || CY || || || || || || || || || DE || || || X || X || X || X || || || X DK || || || || || || || || || EE || || || X || X || X || || || X || X EL || || || || || X || X || || X || X ES || || || || || || || || || FI || X || || || || || X || || X || X FR || X || X || X || || X || || X || || X IE || || || || || X || X || || || IT || || || || || || || || || LT || X || || || || X || X || X || || X LV || || || || X || || X || || || X MT || X || X || || || X || || || X || NL || || || X || || || X || || X || X PO || || || || || X || || || || PT || || || || X || || || || || RO || X || X || X || X || X || X || X || X || X SI || X || || || || || X || || || X SE || || || || X || || X || X || || UK || X || X || || || X || X || || || X Sursă: Tabelul 5.3 din Raportul CSTEP-12-18 „Examinarea rapoartelor naționale privind eforturile depuse de statele membre în vederea instaurării echilibrului între capacitatea flotei și posibilitățile de pescuit”. 2 Informații cantitative Evaluarea dependenței unei flote de stocuri pescuite peste nivelurile MSY depinde de disponibilitatea evaluărilor cantitative ale stocurilor de pește. Aceste evaluări sunt disponibile pentru majoritatea stocurilor din Marea Baltică și din Marea Nordului, dar pentru Mările Celtice sunt incomplete. În Marea Mediterană, numeroase flote exploatează stocuri de pește a căror stare nu este cunoscută, dar cunoștințele din acest domeniu se îmbunătățesc rapid. Deși unele state membre au furnizat informații privind ratele capturilor, acestea nu pot fi folosite pentru a trage concluzii cu privire la sustenabilitate. Majoritatea statelor membre nu au analizat în rapoartele lor problema echilibrului la nivelul flotelor de pescuit, așa cum se prevede în cadrul de colectare a datelor. Acest lucru împiedică realizarea unei evaluări cantitative a echilibrului, deoarece datele disponibile nu corespund flotelor evaluate. Sunt necesare, de asemenea, date de la statele membre cu privire la capturi și la valoarea capturilor pentru fiecare flotă. Cadrul de colectare a datelor impune furnizarea acestor date, însă ele nu au fost comunicate de toate statele membre. Informațiile privind randamentul imobilizărilor corporale (ROFTA) au lipsit sau au fost incomplete pentru unele state membre. Pentru majoritatea statelor membre sunt disponibile informații, provenind din cadrul de colectare a datelor, cu privire la numărul de nave inactive pe clasă de lungime (indiferent de stocul vizat sau de tipul de unealtă). Calitatea acestei surse de date este însă, în unele cazuri, discutabilă. În rapoartele naționale, majoritatea statelor membre au furnizat valorile indicatorului tehnic (numărul mediu de zile pe mare per navă împărțit la numărul maxim pentru flotă), dar aceste informații nu sunt complete. Șapte state membre nu au furnizat valorile indicatorului tehnic în rapoartele lor naționale. Anexa 2: Tabelul 2.1: Respectarea plafonului pentru intrări-ieșiri la data de 31.12.2011 (cu excepția regiunilor ultraperiferice) NB: Date extrase din Registrul flotei de pescuit a Uniunii Europene pe baza situației de la 1.9.2012 (România: situația la 1 martie 2012). Anexa 3: Tabelul 3.1. Evoluția flotelor statelor membre (nave, tonaj și puterea motorului) în 2011 (cu excepția regiunilor ultraperiferice) NB: Date extrase din Registrul flotei de pescuit a Uniunii Europene pe baza situației de la 1.9.2012 (România: situația la 1 martie 2012). Anexa 4 Tabelul 4.1. Angajamente FEP pentru încetarea permanentă a activității (2007 – 31.7.2012) Sursă: Date furnizate de statele membre la cererea oficială a DG MARE (august 2012) de a prezenta date cumulative FEP pentru perioada 1.1.2007-31.7.2012) %S: Procent al angajamentelor aprobate de FEP până în prezent pentru dezmembrare; NS: Număr de operațiuni de dezmembrare (nave); %R: Procent al angajamentelor FEP pentru reafectarea navelor; NR: Număr de reafectări (nave); % S +% R: Procent total dezmembrare + reafectare Anexa 5: Indicatori utilizați de CSTEP Indicatorul „rata de exploatare sustenabilă” este o medie a ratelor mortalității prin pescuit înregistrate de stocurile de pește exploatate de fiecare flotă, ponderate în funcție de importanța economică a fiecărui stoc în cadrul capturilor. Atunci când acest indicator este egal cu 1, stocurile sunt exploatate, în medie, la rata producției maxime durabile. Pentru valorile mai mari de 1, flota este, în medie, dependentă de stocuri supraexploatate și viceversa. Această măsură nu ia în considerare faptul că unele stocuri din cadrul capturilor mixte pot fi mai mult sau mai puțin supraexploatate sau epuizate și nici amploarea impactului altor flote asupra exploatării resurselor. Sunt utilizați doi „indicatori ai sustenabilității economice”. Randamentul imobilizărilor corporale (ROFTA) (înlocuitor pentru randamentul investițiilor) este o măsură a sănătății economice pe termen lung. El măsoară profitul net împărțit la valoarea investițiilor de capital. Dacă acest indicator este mai mare decât rata dobânzii fără risc disponibilă în altă parte (2% în termeni nominali), flota are o stare economică sănătoasă și este în măsură să înlocuiască bunurile de capital importante atunci când este necesar. Dacă ROFTA este mai mic de 2%, aceasta înseamnă că investițiile respective nu sunt viabile din punct de vedere financiar, deoarece poate fi obținut un câștig mai mare prin investirea fondurilor în altă parte. Indicatorul „venituri curente/venituri corespunzătoare pragului de rentabilitate” este o măsură a viabilității pe termen scurt. Dacă este mai mic decât 1, navele nu își pot acoperi costurile de exploatare și vor fi nevoite să-și întrerupă activitățile de pescuit atunci când se epuizează numerarul; dacă este mai mare de 1, navele își pot acoperi costurile de exploatare, dar aceasta nu înseamnă că generează venituri suficiente pentru a înlocui bunurile de capital importante. Pentru a evalua dacă navele sunt „utilizate în întregime” sunt folosite două măsuri. „Indicatorul tehnic” se definește ca raportul dintre timpul mediu petrecut pe mare, împărțit la timpul de pescuit maxim posibil în activitatea în cauză. Valoarea sa este de o unitate atunci când toate navele pescuiesc cât de mult posibil, chiar dacă sezonul de pescuit este scurt. Valorile mai mici de 1 indică faptul că unele părți ale flotei pescuiesc mai puțin decât ar putea. O valoare prag de 70% este considerată de regulă drept un indiciu al unei subutilizări semnificative. Cu toate acestea, este posibil ca unele nave să nu pescuiască deloc în cursul întregului an și să fie „inactive”. Dacă într-o flotă de pescuit există multe nave inactive, acesta este un indiciu al faptului că flota nu este în echilibru cu resursele. [1] Articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului. [2] Obligație prevăzută la articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului. [3] În conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului și cu articolul 11 din Regulamentul (UE) nr. 1013/2010 al Comisiei de stabilire a normelor de punere în aplicare a politicii Uniunii în domeniul flotei definite la capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului. [4] În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 199/2008 al Consiliului privind instituirea unui cadru comunitar pentru colectarea, gestionarea și utilizarea datelor din sectorul pescuitului și sprijinirea consultanței științifice cu privire la politica comună în domeniul pescuitului. [5] Examinarea rapoartelor naționale privind eforturile depuse de statele membre în vederea instaurării echilibrului între capacitatea flotei și posibilitățile de pescuit (CSTEP-12-18). JRC Scientific and Policy Reports 2012, în curs de apariție. [6] Articolele 7 și 8 din Regulamentul (UE) nr. 1013/2010 al Comisiei din 10 noiembrie 2010. [7] România nu este inclusă. [8] Raportul special nr. 12/2011 „Măsurile adoptate de UE au contribuit la adaptarea capacității flotelor la posibilitățile de pescuit disponibile?” - punctul (21) din raport. [9] Raportul special nr. 12/2011 „Măsurile adoptate de UE au contribuit la adaptarea capacității flotelor la posibilitățile de pescuit disponibile?” - punctul (76) din raport.