RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Al cincilea raport privind monitorizarea ulterioară liberalizării vizelor pentru țările din Balcanii de Vest, în conformitate cu declarația Comisiei din 8 noiembrie 2010 (Text cu relevanță pentru SEE) /* COM/2015/058 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Al cincilea raport privind monitorizarea ulterioară liberalizării vizelor pentru țările din Balcanii de Vest, în conformitate cu declarația Comisiei din 8 noiembrie 2010 (Text cu relevanță pentru SEE) 1. Introducere Începând din decembrie 2009, cetățenii din fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, Muntenegru și Serbia au putut să călătorească fără vize, cu ajutorul pașapoartelor biometrice, în statele membre ale UE (exceptând Irlanda și Regatul Unit), în conformitate cu Regulamentul nr. 539/2001[1]. Din decembrie 2010, cetățenii Albaniei, precum și ai Bosniei și Herțegovinei au beneficiat de același regim de călătorii fără viză. Posibilitatea de a călători fără viză rămâne una dintre realizările esențiale obținute ca urmare a eforturilor de integrare europeană depuse de aceste țări. În declarația sa din 8 noiembrie 2010 în cadrul Consiliului Justiție și Afaceri Interne, Comisia a evidențiat faptul că fiecare țară din Balcanii de Vest trebuie să continue punerea în aplicare a măsurilor prevăzute în foaia de parcurs privind vizele pentru menținerea integrității regimului de călătorii fără viză. Comisia a instituit un mecanism de monitorizare ulterioară liberalizării vizelor pentru a evalua sustenabilitatea reformelor menite să susțină integritatea regimului. Prezentul document este cel de al cincilea raport de monitorizare ulterioară liberalizării vizelor care se publică începând din 2010[2]. Acesta oferă o imagine de ansamblu asupra evoluției mecanismului de monitorizare ulterioară liberalizării vizelor, examinează modul de funcționare a regimului de călătorii fără vize și recomandă adoptarea de reforme pentru a preveni reapariția problemelor care au afectat acest regim începând din 2010. 2. Un mecanism consolidat de monitorizare ulterioară liberalizării vizelor Dialogul dintre Comisie și țările din Balcanii de Vest privind regimul de călătorii fără viză are loc în cadrul procesului de stabilizare și de asociere și al negocierilor de aderare referitoare la capitolele 23 și 24. Funcționari ai Comisiei au vizitat Albania în aprilie 2014, Bosnia și Herțegovina în mai, iulie și noiembrie 2014, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei în noiembrie 2013, Muntenegru în februarie, martie, iulie și octombrie 2014 și Serbia în februarie 2014. Cu ajutorul experților din statele membre, aceștia au verificat progresele înregistrate și calitatea reformelor legate de regimul de călătorii fără viză. Mai multe detalii referitoare la aceste reforme sunt incluse în pachetul de extindere al Comisiei Europene din 2014[3]. În decembrie 2012, fiecare țară din Balcanii de Vest care beneficiază de un regim de călătorii fără viză a început să transmită Comisiei statistici periodice cu privire la fluxurile de migrație către UE. În noiembrie 2014, țările care beneficiază de un regim de călătorii fără viză au prezentat o serie de rapoarte detaliate privind măsurile luate în vederea reducerii migrației neregulamentare în UE. Asistată de Rețeaua de analiză a riscurilor în Balcanii de Vest, Frontex a emis până în prezent 47 de rapoarte de alertă. Analizele sale trimestriale privind riscurile în Balcanii de Vest prezintă pe scurt ultimele tendințe înregistrate în regiune în ceea ce privește controlul frontierelor și migrația neregulamentară. Europol și Biroul European de Sprijin pentru Azil (EASO) publică, de asemenea, rapoarte lunare privind tendințele în materie de azil, precum și un raport anual referitor la situația azilului în UE. Aceste rapoarte furnizează o evaluare complexă a tendințelor migrației din Balcanii de Vest și indică măsurile adoptate de statele membre ale UE și de statele care beneficiază de regimul de călătorii fără viză pentru a preveni situațiile în care se solicită azil în mod abuziv. 3. Funcționarea regimului de călătorii fără viză în 2013 și în primele trei trimestre din 2014 3.1. Sinteza evoluțiilor înregistrate Numărul cererilor de azil depuse în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen de către resortisanți ai celor cinci țări din Balcanii de Vest care beneficiază de regimul de călătorii fără viză a crescut constant de la intrarea în vigoare în 2009 a liberalizării vizelor, cel mai mare număr de cereri înregistrându-se în 2013, cu 53 705 cereri (graficul 1)[4]. Numărul de cereri depuse în primele nouă luni ale anului 2014 a fost cu 40 % mai mare decât în primele nouă luni ale anului 2013, ceea ce sugerează că în 2014 ar putea fi depășite toate recordurile anterioare. De la intrarea în vigoare a liberalizării vizelor a crescut și numărul cetățenilor din țările din Balcanii de Vest care beneficiază de un regim de călătorii fără viză ca procent din fluxul global de solicitanți de azil în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen. De la un nivel record de 11,4 % în primele trei trimestre ale anului 2012, acest procent a ajuns la 10,7 % doar în primele nouă luni ale anului 2014 (graficul 2)[5]. Afluxul de solicitanți de azil din Balcanii de Vest a devenit un fenomen întâlnit pe tot parcursul anului, cu o serie de „mini-vârfuri” în lunile ianuarie, martie și iulie 2014, între valorile de vârf înregistrate în iernile care au început în octombrie 2013 și octombrie 2014 (graficul 3). Între aceste vârfuri de iarnă, numărul cererilor de azil a rămas ridicat, astfel încât numărul de cereri în primele trei trimestre ale anului 2014 reprezintă 87 % din numărul total înregistrat pe parcursul întregului an 2013. Și numărul de cereri repetitive – cererile depuse de două sau de mai multe ori – ca procentaj din numărul total a crescut de la începutul anului 2013, atingând un nou record de 37 % în septembrie 2014 (graficul 3). Acest lucru înseamnă că aproape 4 din 10 solicitanți din Balcanii de Vest care au solicitat din nou azil în UE în luna respectivă prezentaseră deja o astfel de cerere. Germania rămâne principalul destinatar al cererilor de azil provenind din țări din Balcanii de Vest care beneficiază de regimul de călătorii fără viză (graficul 4)[6]. Cota sa de cereri provenite din Balcanii de Vest a crescut de la 12 % în 2009 la 75 % în primele nouă luni ale anului 2014. Aceste evoluții au determinat Germania să adopte, în septembrie 2014, o lege prin care Serbia, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei și Bosnia și Herțegovina sunt incluse pe o listă a țărilor de origine sigure[7]. Este prea devreme pentru a evalua impactul acestei măsuri. În octombrie 2014, a crescut numărul cererilor de azil primite de Germania de la toate țările din Balcanii de Vest care beneficiază de un regim de călătorii fără viză, ceea ce indică începutul unui nou val de iarnă. În același timp, în Suedia numărul cererilor a rămas stabil. În timp, reforma în materie de azil din Germania ar putea declanșa o redistribuire însemnată în cadrul UE a fluxurilor de solicitanți de azil. La nivel colectiv, cetățenii sârbi au rămas cel mai mare grup de solicitanți de azil din Balcanii de Vest care beneficiază de un regim de călătorii fără viză în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen (42 % în 2013), deși cota lor regională a scăzut de la intrarea în vigoare a liberalizării vizelor (graficul 5). În 2013, cetățenii din fosta Republică iugoslavă a Macedoniei și din Albania au reprezentat împreună 21 % din solicitanții de azil din Balcanii de Vest, deși cota Albaniei a crescut constant, iar cea a fostei Republici iugoslave a Macedoniei a fost în scădere de la intrarea în vigoare a liberalizării vizelor. Cetățenii din Bosnia și Herțegovina au reprezentat încă 14 % din solicitanții de azil din Balcanii de Vest în 2013, procentul acestora crescând de la intrarea în vigoare a liberalizării vizelor. Pentru Muntenegru, procentul, de 2 % în 2013, a rămas neglijabil. Cetățenii din fosta Republică iugoslavă a Macedoniei au fost cei mai susceptibili să solicite azil în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen în 2013, cu cinci solicitanți la 1 000 de locuitori (graficul 6). Pe locul al doilea s-au situat cetățenii albanezi, cu patru solicitanți la 1 000 de locuitori. Cetățenii din Serbia, Bosnia și Herțegovina și Muntenegru au ocupat locul al treilea, al patrulea și al cincilea, cu trei, doi și, respectiv, un solicitant la 1 000 de locuitori. Legătura geografică dintre țările de origine și țările de destinație a devenit mai orientată spre Germania decât în anii precedenți (graficul 7). Anterior, majoritatea covârșitoare a solicitanților de azil din Serbia, din fosta Republică iugoslavă a Macedoniei și din Bosnia și Herțegovina a vizat Germania; cele mai multe solicitări din Albania au fost depuse în Franța, Suedia, Regatul Unit sau Belgia, iar solicitanții din Muntenegru s-au îndreptat spre Franța, Luxemburg sau Suedia. În 2014, Germania a devenit cea mai importantă destinație pentru resortisanții din toate țările din Balcanii de Vest. Rata de recunoaștere a cererilor de azil[8] în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen a continuat să scadă pentru toți cetățenii din Balcanii de Vest care pot călători fără viză, ceea ce indică faptul că majoritatea covârșitoare a cererilor a rămas nefondată (graficul 8). Cu toate acestea, în 2013, au existat în continuare unele variații între cele cinci țări care beneficiază de un regim de călătorii fără viză. Rata de recunoaștere a scăzut la 3,7 % pentru cetățenii muntenegreni, la 2,7 % pentru cetățenii sârbi și la 1 % pentru resortisanții din fosta Republică iugoslavă a Macedoniei. Totodată, 8,1 % din solicitanții albanezi și 5,9 % din cetățenii Bosniei și Herțegovinei au primit protecție internațională în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen, ceea ce sugerează că o proporție ușor mai ridicată a cererilor din aceste două țări a fost considerată demnă de protecție internațională. Potrivit Frontex, raportul dintre numărul cererilor de azil nefondate și numărul persoanelor returnate a rămas de aproximativ 4:1 anul trecut, în primele cinci state membre și țări asociate spațiului Schengen care au fost cele mai afectate[9]. Aceasta indică faptul că există în continuare constrângeri la nivelul statelor membre în ceea ce privește capacitatea acestora de a returna persoanele considerate neeligibile pentru a beneficia de protecție internațională. Modalitatea de returnare a solicitanților a continuat să varieze între principalele state de destinație: Germania și Elveția au repatriat majoritatea solicitanților prin intermediul procedurilor de returnare forțată (cu excepția lunilor de iarnă, când Germania a întrerupt returnările forțate); Belgia, Luxemburg și Suedia au optat pentru metoda voluntară. În Analiza anuală a riscurilor privind Balcanii de Vest din 2014, Frontex a identificat două riscuri în materie de migrație în ceea ce privește deplasarea din Balcanii de Vest spre Uniunea Europeană: fluxurile secundare de migranți în situație neregulamentară care intră pe teritoriul UE la frontiera greco-turcă și care tranzitează Balcanii de Vest, pe de o parte, și utilizarea abuzivă de către resortisanții din Balcanii de Vest a regimului UE de călătorii fără viză, pe de altă parte. Primul risc s-a manifestat în principal prin trecerea ilegală a frontierelor verzi – tronsoanele de frontieră dintre punctele de trecere a frontierei – dintre țările din Balcanii de Vest, precum și la frontierele dintre aceste țări și UE; al doilea risc a vizat recurgerea abuzivă la azil, șederile ilegale în statele membre și fraudarea documentelor de către resortisanți din Balcanii de Vest[10]. Frontex a depistat o creștere cu 27 %, în 2013, a cazurilor de trecere ilegală a frontierei la frontierele verzi dintre țările din Balcanii de Vest, precum și la frontierele dintre aceste țări și UE. Din aproximativ 40 000 de cazuri de trecere ilegală a frontierei, 22 000 au vizat migranții neeuropeni care tranzitau Balcanii de Vest, iar în 18 000 de cazuri au fost implicați resortisanți ai țărilor din Balcanii de Vest, inclusiv cetățeni din Kosovo*. Jumătate din totalul cazurilor depistate au fost înregistrate la frontiera dintre Serbia și Ungaria, în principal în prima jumătate a anului 2013. Aceasta s-a datorat probabil faptului că, în prima jumătate a anului 2013, Ungaria a încetat practica de reținere a solicitanților de azil, fapt care a condus la o creștere excepțională a numărului de cazuri de trecere ilegală a frontierei și a numărului de cereri de azil depuse de resortisanți ai țărilor terțe, inclusiv de cetățeni din Balcanii de Vest. Conform Frontex, numărul cazurilor depistate de UE de șederi ilegale ale cetățenilor din Balcanii de Vest a crescut cu 5 %, ajungând la 38 300, între 2012 și 2013. Cetățenii țărilor din Balcanii de Vest, inclusiv cetățenii din Kosovo, au reprezentat 11 % din totalul cazurilor depistate de UE anul trecut, față de 10 % în 2012. Cetățenii albanezi, sârbi și kosovari au reprezentat 42 %, 25 % și, respectiv, 16 % din persoanele cu ședere ilegală în UE în 2013. Mai mult de jumătate din totalul cazurilor depistate au fost semnalate de Grecia, Germania, Franța și Ungaria. De asemenea, Frontex a constatat o creștere cu 18 %, în 2013, a cazurilor de fraudare a documentelor în UE. În ciuda unei scăderi cu 14 % a cazurilor depistate în 2013, albanezii au continuat să reprezinte cel mai mare grup de resortisanți din țări terțe care au încercat să intre în Uniunea Europeană cu documente false. Aceștia au reprezentat 85 % din resortisanții țărilor din Balcanii de Vest care au folosit documente falsificate, fiind urmați de cetățenii sârbi (8 %) și de cetățenii kosovari (4 %). Cele mai frecvente tipuri de documente falsificate utilizate de călătorii din Albania au fost documente de identitate elene și italiene. 3.2. Factorii de incitare pentru recurgerea abuzivă la azil și măsurile de contracarare a acestui fenomen Printre cei mai comuni factori de incitare care determină fluxurile de solicitanți de azil din Balcanii de Vest au rămas următorii: sărăcia, șomajul, discriminarea, accesul limitat la asistență medicală, prestațiile sociale și educația și, pentru albanezi, „vendetele”[11]. Pentru a aborda aceste probleme, Comisia a recomandat anul trecut ca țările care beneficiază de un regim de călătorii fără viză să intensifice acordarea de asistență direcționată populațiilor minoritare, în special romilor; să consolideze cooperarea operațională și schimbul de informații cu statele învecinate, statele membre ale UE și agențiile relevante ale UE; să cerceteze și să urmărească penal persoanele care facilitează migrația neregulamentară; să intensifice controalele la frontieră, respectând drepturile fundamentale ale cetățenilor și să organizeze campanii de informare cu privire la regimul de călătorii fără viză. Fiecare țară din Balcanii de Vest a luat măsuri în aceste domenii: – Albania a continuat să desfășoare o serie de campanii de informare a cetățenilor cu privire la drepturile și obligațiile lor în cadrul regimului de călătorii fără viză. De asemenea, acest stat și-a îmbunătățit în mod considerabil programul de asistență pentru romi, a intensificat controalele la ieșirea din țară și a investigat mai multe persoane care facilitează migrația neregulamentară. Conform Frontex, în urma adoptării de către Albania a unei legislații mai stricte, care le permite cetățenilor să își schimbe numele doar o singură dată și interzice schimbarea numelui în cazul persoanelor cu un istoric în ceea ce privește încălcarea dispozițiilor privind migrația, s-a reușit reducerea cu succes a numărului de cereri de la aproximativ 600 pe lună în ianuarie 2013 la aproximativ 35 pe lună până în decembrie 2013[12]; – Bosnia și Herțegovina a efectuat mai multe campanii media de informare a cetățenilor cu privire la drepturile și obligațiile lor în cadrul regimului de călătorii fără viză, inclusiv în satele din care un număr considerabil de cetățeni au călătorit în UE pentru a depune cereri de azil. De asemenea, acest stat a organizat o serie de întâlniri cu reprezentanți ai principalelor țări de destinație, printre care se numără Germania și Suedia, pe tema persoanelor care facilitează migrația neregulamentară; de asemenea, a blocat 22 de puncte neautorizate de trecere a frontierei cu Muntenegru și a adoptat un plan de acțiune pentru integrarea pe termen mediu a romilor. În plus, a adoptat două planuri de acțiune în cadrul strategiei privind romii, unul privind nevoile în materie de educație ale romilor și unul care abordează în mod specific ocuparea forței de muncă, locuințele și asistența medicală; totodată, și-a intensificat eforturile în vederea rezolvării necesităților în materie de locuințe ale romilor; – fosta Republică iugoslavă a Macedoniei a îmbunătățit integrarea comunității rome în ceea ce privește educația, înregistrarea în registrele de stare civilă, încadrarea în muncă și asistența medicală și a deschis centre comune cu Serbia și Kosovo de asigurare a respectării legii, organizând o serie de patrule comune. Această țară și-a intensificat cooperarea cu Frontex, a început schimbul de informații prin intermediul platformei SIENA din cadrul Europol și a urmărit în justiție mai multe persoane care facilitează migrația neregulamentară. Potrivit Frontex, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei a consolidat în mod semnificativ controalele la frontieră, ceea ce a dus la o creștere cu 41 % a numărului de refuzuri la ieșirea din țară în 2013[13]; – Muntenegru a continuat să efectueze controale stricte la frontiere, inclusiv controale la ieșirea din țară, în colaborare cu statele vecine; și-a aliniat strategia de gestionare integrată a frontierelor la modelul UE; și-a aplicat legislația penală împotriva persoanelor care facilitează migrația neregulamentară, ceea ce a dus la două mari operațiuni polițienești împotriva a 27 de cetățeni; a semnat un acord operațional cu Europol; a început să ofere burse pentru studenții de etnie romă și și-a extins capacitățile de primire pentru solicitanții de azil și migranții în situație neregulamentară; – Serbia și-a intensificat programul de asistență pentru romi, inclusiv în ceea ce privește încadrarea în muncă, înregistrarea în registrele de stare civilă, precum și prin responsabilizarea administrațiilor locale în domeniul incluziunii sociale. A distribuit broșuri și a creat un site al guvernului pentru informarea cetățenilor cu privire la drepturile și obligațiile care le revin în cadrul regimului fără vize, a urmărit penal mai multe persoane care au facilitat migrația neregulamentară și a îmbunătățit schimbul de informații cu statele membre ale UE și cu țările asociate spațiului Schengen cele mai afectate. În raportul său din 2014, Frontex a evidențiat, de asemenea, rezultatele pozitive ale faptului că Serbia a aplicat controale mai stricte la frontieră[14]. 3.3. Factorii de atracție pentru recurgerea abuzivă la azil și măsurile de contracarare a acestui fenomen Principalii factori de atracție care determină resortisanții din Balcanii de Vest să recurgă abuziv la azil au rămas neschimbați, printre aceștia numărându-se prezența unei diaspore în statele de destinație, durata procedurii de azil, cuantumul prestațiilor în numerar primite, accesul la cerșetorie sau la piața muncii la negru, precum și cunoașterea ratelor anterioare de recunoaștere a cererilor de azil. 2013 a oferit mai multe exemple privind modul în care statele membre au încercat să atenueze impactul acestor factori: – Ungaria a intensificat controalele la frontiera cu Serbia în 2013, refuzând intrarea unui număr de 5 400 de cetățeni sârbi, cu 65 % mai mulți decât în anul precedent. Aproape trei sferturi din refuzurile de intrare în Ungaria au fost emise din cauza depășirii termenului legal de ședere, a neîndeplinirii condițiilor de subzistență sau a imposibilității de a justifica scopul șederii. Anul trecut, autoritățile de frontieră sârbe au refuzat ieșirea unui număr de peste 6 500 de cetățeni sârbi care nu au putut justifica scopul șederii lor în UE. În total, autoritățile de frontieră din cele două țări au împiedicat să intre în spațiul Schengen aproximativ 5 din 1 000 de călători, o proporție semnificativ mai mare decât în orice alt tronson al frontierelor externe ale UE[15]; – Germania și-a revizuit procedura de azil la 29 septembrie 2014, adăugând Bosnia și Herțegovina, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei și Serbia pe lista sa de țări de origine sigure. Având în vedere că majoritatea covârșitoare a solicitanților din Balcanii de Vest au ales Germania ca țară de destinație principală în 2013, această modificare legislativă este susceptibilă de a avea un impact asupra distribuției fluxurilor de migrație pe termen mediu. Mai multe state membre ale UE, inclusiv principalele state de destinație din UE, cu excepția Suediei, au adoptat legi la nivel național care definesc anumite țări din Balcanii de Vest care beneficiază de un regim de călătorie fără viză ca țări de origine sigure, în conformitate cu Directiva privind procedurile de azil: – Albania, ai cărei cetățeni au vizat pentru azil în 2013, în principal, Franța, Regatul Unit, Germania, Suedia și Belgia, este considerată o țară de origine sigură de către Austria, Belgia, Franța, Luxemburg și Regatul Unit; – Bosnia și Herțegovina, ai cărei cetățeni au vizat pentru azil în 2013, în principal, Germania, Franța, Suedia și Elveția, este considerată o țară de origine sigură de către Austria, Belgia, Republica Cehă, Germania, Franța, Luxemburg și Regatul Unit; – fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, ai cărei cetățeni au vizat pentru azil în 2013, în principal, Germania, Belgia, Suedia și Franța, este considerată o țară de origine sigură de către Austria, Belgia, Republica Cehă, Germania, Franța, Luxemburg și Regatul Unit; – Muntenegru, ai cărui cetățeni au vizat pentru azil în 2013, în principal, Germania, Franța, Luxemburg și Suedia, este considerat o țară de origine sigură de către Austria, Belgia, Republica Cehă, Franța, Luxemburg, Slovacia și Regatul Unit; – Serbia, ai cărei cetățeni au vizat pentru azil în 2013, în principal, Germania, Suedia, Belgia și Franța, este considerată o țară de origine sigură de către Austria, Belgia, Republica Cehă, Germania, Franța, Luxemburg și Regatul Unit. Utilizarea conceptului de „țară de origine sigură” ar trebui să fie însoțită de alte măsuri pentru a diminua recurgerea abuzivă la azil. EASO a sintetizat alte reforme care au reușit să reducă recurgerea abuzivă la azil în ultimii ani, respectând în același timp drepturile fundamentale ale solicitanților: – vizitele la nivel înalt în țările în cauză și campaniile de informare în cooperare cu ONG-urile și cu municipalitățile locale, pentru a-i informa pe cetățeni cu privire la drepturile și obligațiile aferente regimului de călătorii fără viză, prin intermediul mijloacelor de comunicare în masă tipărite și electronice; – continuarea cooperării operaționale cu autoritățile din țările în cauză; – reducerea beneficiilor în numerar, cum ar fi banii de buzunar și asistența financiară pentru returnare, în vederea reducerii stimulentelor financiare care determină recurgerea abuzivă la azil; – reducerea duratei procedurilor de azil prin angajarea de personal suplimentar pentru evaluarea cazurilor de azil în perioadele de vârf sau prin instituirea unei proceduri accelerate (rapide) care să permită prelucrarea cu rapiditate a cererilor în perioadele de vârf sau pentru cetățenii din anumite țări. 3.4. Alte evoluții legate de regimul de călătorii fără viză pe teritoriul UE În iunie 2013, Parlamentul European și Consiliul au adoptat o directivă revizuită privind procedurile de azil (Directiva 2005/85/CE). Acest act juridic, care intră în vigoare în iunie 2015, creează noi instrumente de prevenire a recurgerii abuzive la sistemul de azil. De exemplu, limitează dreptul unui solicitant de a rămâne într-o țară în cazul în care a doua sa cerere de azil nu conține elemente noi în comparație cu cea precedentă sau în cazul în care cea de a doua cerere este prezentată pentru a preveni îndepărtarea iminentă a solicitantului. În temeiul directivei, limitarea dreptului de a rămâne într-o țară se poate aplica și solicitanților care au depus o a treia cerere de azil sau mai multe. Aceste reguli nu constituie o excepție de la principiul nereturnării, care trebuie respectat în toate situațiile. De asemenea, în decembrie 2013, Parlamentul European și Consiliul au modificat Regulamentul privind vizele (Regulamentul 539/2001), introducând un mecanism de suspendare în materie de vize pentru a întrerupe temporar posibilitatea resortisanților din țările terțe de a călători fără vize, în anumite situații excepționale. Acest mecanism se poate aplica numai cu titlu de măsură temporară și poate fi declanșat numai în situații de urgență. Până în prezent, niciun stat membru nu a solicitat activarea mecanismului de suspendare în materie de vize. 4. Următoarele etape Majoritatea covârșitoare a cetățenilor din țările din Balcanii de Vest care beneficiază de un regim de călătorii fără viză sunt călători de bună credință, care au motive legitime să călătorească pe teritoriul UE. Regimul călătoriilor fără viză și-a atins scopul: a consolidat contactele interpersonale între Balcanii de Vest și UE, inclusiv cu comunitățile din diaspora care se află în statele membre, a îmbunătățit oportunitățile de afaceri și schimburile culturale și a permis cetățenilor țărilor care beneficiază de un regim de călătorii fără viză să cunoască mai bine Uniunea Europeană. Toate țările din Balcanii de Vest în cauză și-au exprimat dorința de a continua punerea în aplicare a reformelor necesare pentru a menține posibilitatea cetățenilor lor de a călători fără viză. Cu toate acestea, recurgerea abuzivă la azil a continuat să afecteze regimul de călătorii fără viză de la intrarea în vigoare a liberalizării vizelor. Această situație nu poate continua și necesită reforme atât în țările din Balcanii de Vest care beneficiază de un regim de călătorii fără viză, cât și în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen care sunt cele mai afectate. Comisia îndeamnă fiecare țară din Balcanii de Vest să își susțină angajamentul politic față de regimul de călătorii fără viză prin politici eficiente aplicate la fața locului. Fiecare țară care beneficiază de un regim de călătorii fără viză trebuie să fie în măsură să demonstreze o tendință descrescătoare durabilă a fluxului său global de solicitanți de azil. Comisia recomandă ca fiecare țară din Balcanii de Vest care beneficiază de un regim de călătorii fără viză să continue: (1) consolidarea asistenței specifice acordate populațiilor minoritare, în special populației de etnie romă, având ca scop îmbunătățirea integrării socioeconomice a acestora pe termen lung prin programe educaționale, de încadrare în muncă și de formare profesională, inclusiv prin punerea în aplicare a unor strategii naționale și prin utilizarea asistenței naționale sprijinite de asistența disponibilă din partea UE și de asistența bilaterală acordată de statele membre ale UE; (2) intensificarea cooperării operaționale și a schimbului de informații cu statele învecinate, cu statele membre ale UE și cu țările asociate spațiului Schengen, cu Comisia Europeană și, după caz, cu Frontex, Europol și EASO, în domenii precum gestionarea frontierelor, migrație, azil și readmisie, în conformitate cu legislația UE și cu legislația națională; (3) investigarea persoanelor care facilitează migrația neregulamentară și urmărirea penală a celor care permit utilizarea abuzivă a regimului de călătorii fără viză, în strânsă cooperare cu autoritățile competente cu asigurarea respectării legii din statele membre ale UE, cu țările asociate spațiului Schengen și cu Europol; (4) cu respectarea strictă a drepturilor fundamentale ale cetățenilor, intensificarea controalelor la frontieră și dezvoltarea unei cooperări mai strânse cu statele membre ale UE care au responsabilitatea directă de a gestiona frontierele externe ale UE; (5) îmbunătățirea informațiilor specifice și a campaniilor de sensibilizare adresate cetățenilor având ca scop clarificarea drepturilor și obligațiilor aferente regimului de călătorii fără viză, inclusiv furnizarea de informații privind răspunderea care le revine pentru orice exercitare abuzivă a drepturilor lor în baza regimului de călătorii fără viză. Comisia recomandă totodată ca statele membre ale UE și țările asociate spațiului Schengen care s-au confruntat cu cele mai mari fluxuri de cereri de azil nefondate din partea unor solicitanți din Balcanii de Vest să aibă în vedere adoptarea unor măsuri suplimentare în următoarele domenii: (1) luarea în considerare, după caz, a raționalizării procedurilor de azil pentru cetățenii celor cinci țări din Balcanii de Vest care beneficiază de un regim de călătorii fără viză, inclusiv prin angajarea de personal suplimentar pentru evaluarea cazurilor de azil în perioadele de vârf sau prin instituirea unei proceduri accelerate care să permită prelucrarea cu rapiditate a cererilor în perioadele de vârf sau pentru cetățenii din anumite țări; dacă este cazul, să aibă în vedere utilizarea conceptului de „țară de origine sigură” ca parte din reforma procedurilor interne de azil; (2) luarea în considerare a utilizării mai precaute și selective a beneficiilor în numerar, cum ar fi banii de buzunar și asistența financiară pentru returnare, în vederea reducerii stimulentelor financiare care determină recurgerea abuzivă la azil; (3) organizarea unor vizite la nivel înalt în țările în cauză și a unor campanii de informare în cooperare cu ONG-urile și cu municipalitățile locale, pentru a-i informa pe cetățeni cu privire la drepturile și obligațiile aferente regimului de călătorii fără viză, prin intermediul mijloacelor de comunicare în masă tipărite și electronice; (4) consolidarea cooperării operaționale și a schimbului de informații, inclusiv prin intermediul ofițerilor de legătură, cu autoritățile țărilor în cauză. Comisia va continua să evalueze punerea în aplicare a măsurilor respective prin intermediul prezentului mecanism de monitorizare ulterioară liberalizării vizelor și va prezenta un raport Parlamentului European și Consiliului în 2015. 5. Statistici Graficul 1: cererile de azil depuse de cetățenii din Balcanii de Vest care pot călători fără viză în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen Graficul 2: numărul total al cererilor de azil depuse în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen, din care cota aferentă țărilor din Balcanii de Vest Graficul 3: variațiile sezoniere ale cererilor de azil din Balcanii de Vest începând din 2009 Graficul 4: statele membre ale UE și țările asociate spațiului Schengen care primesc cel mai mare număr de cereri de azil din Balcanii de Vest Graficul 5: repartizarea, pe țară din Balcanii de Vest, a solicitanților de azil în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen Graficul 6: tendința cetățenilor din Balcanii de Vest de a solicita azil în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen[16] Graficul 7: statele membre ale UE și țările asociate spațiului Schengen care sunt primele țări de destinație pentru solicitanții de azil din Balcanii de Vest Graficul 8: rata de recunoaștere, în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen, a cererilor de azil din Balcanii de Vest [1] Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului. [2] Numerele de referință ale rapoartelor anterioare sunt următoarele: SEC(2011) 695, SEC(2011) 1570, COM(2012) 472 și COM(2013) 836. [3] COM(2014) 700. [4] Sursă: Eurostat. [5] Sursă: Eurostat. [6] Sursă: Eurostat. [7] Gesetz zur Einstufung weiterer Staaten als sichere Herkunftsstaaten und zur Erleichterung des Arbeitsmarktzugangs für Asylbewerber und geduldete Ausländer, 5 noiembrie 2014. [8] Rata de recunoaștere este calculată ca numărul de decizii pozitive (referitoare la statutul de refugiat, protecția subsidiară sau statutul umanitar) reprezentând un procentaj din numărul total al deciziilor pronunțate în instanțele de prim grad de jurisdicție. [9] Frontex, Mecanismul de monitorizare ulterioară liberalizării vizelor, Raportul nr. 46. [10] Frontex, Western Balkans Annual Risk Analysis (Analiza anuală a riscurilor privind Balcanii de Vest), 2014. * Această desemnare nu aduce atingere pozițiilor privind statutul și este conformă RCSONU 1244/1999 și Avizului CIJ privind declarația de independență a Kosovo. [11] Aceste aspecte sunt descrise în detaliu în documentul EASO intitulat Asylum Applicants from the Western Balkans (Solicitanții de azil din Balcanii de Vest), 2013. În Albania, cazurile reale de vendetă sunt foarte rare, însă acest fenomen este încă folosit de unele persoane ca pretext pentru a depune cereri de azil. [12] Frontex, Western Balkans Annual Risk Analysis (Analiza anuală a riscurilor privind Balcanii de Vest), 2014. [13] Frontex, Western Balkans Annual Risk Analysis (Analiza anuală a riscurilor privind Balcanii de Vest), 2014. [14] Frontex, Western Balkans Annual Risk Analysis (Analiza anuală a riscurilor privind Balcanii de Vest), 2014. [15] Frontex, Western Balkans Annual Risk Analysis (Analiza anuală a riscurilor privind Balcanii de Vest), 2014. [16] Calculată ca numărul de cereri de azil primite în statele membre ale UE și în țările asociate spațiului Schengen împărțit la dimensiunea populației.