Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Rolul politicilor comerciale și de investiții ale UE în consolidarea performanței economice a UE”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 47/06)

Raportor: domnul Jonathan PEEL

Raportor: doamna Tanja BUZEK

Decizia Adunării Plenare 24.1.2019 Temei juridic Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură Aviz din proprie inițiativă Secțiunea competentă REX Data adoptării în secțiune 3.10.2019 Data adoptării în sesiunea plenară 30.10.2019 Sesiunea plenară nr. 547 Rezultatul votului (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) 155/4/5

1. Concluzii și recomandări

1.1. Comerțul și investițiile sunt esențiale pentru UE, nu în ultimul rând grație potențialului acestora de a contribui la îmbunătățirea performanței economice pe plan intern. Unul din șapte locuri de muncă în UE depinde de exporturi; având în vedere că se preconizează că 90 % din creșterea economică globală în următorii 10-15 ani va avea loc în afara Europei, UE trebuie să depună eforturi pentru a se asigura că va profita în mod optim de aceste oportunități, fără a ceda în mod inutil în fața concurenților din țări terțe.

1.1.1. Mai mult ca oricând, politica comercială și de investiții a UE a fost supusă unor examinări și analize politice. Evoluțiile politice majore, cum ar fi creșterea populismului, implicațiile comerciale ale Brexitului și măsurile privind comerțul industrial impuse de actuala administrație a SUA, au scos în evidență preocupări legate de acordurile comerciale neloiale și au dus la noi incertitudini politice. Prezentul aviz își propune să analizeze ce ar trebui să facă UE pe plan intern pentru a se asigura că un comerț echitabil promovează o distribuție pe măsură a beneficiilor sale. UE trebuie să ajungă la un consens intern suficient de bine conturat pentru a putea negocia în continuare acordurile comerciale benefice și dinamice în întreaga lume. În acest scop, trebuie promovată o agendă comercială progresistă, care să se bazeze pe protecția drepturilor fundamentale de mediu, sociale și ale consumatorilor.

1.1.2. Comitetul Economic și Social European (CESE) reamintește noii Comisii Europene și Parlamentului recomandările sale formulate într-o serie de avize importante recente referitoare la politicile UE în materie de comerț și investiții ( 1 ) . Solicităm ca acestea să fie incluse în orice nouă strategie comercială. Obiectivul prezentului aviz este să scoată în evidență prioritățile UE pentru a „face ordine în propria ogradă”, abordând, în același timp, și litigiile comerciale existente și oferind garanțiile necesare.

1.2. În primul rând, CESE consideră că este esențial ca UE să asigure o bună și echitabilă funcționare a pieței unice și a zonei euro. O cincime din locurile de muncă legate de exporturi din UE ( 2 ) se află într-un stat membru diferit față de cel al exportatorului, nu în ultimul rând din cauza prelungirii lanțurilor de aprovizionare, așa-numitul „efect de propagare”.

1.2.1. Acest obiectiv trebuie să acopere o gamă foarte largă de politici separate, de la transport și energie până la o mai bună integrare a serviciilor și crearea unui cadru juridic solid, cu o protecție socială adecvată pentru viitoarea evoluție a digitalizării și a inteligenței artificiale (IA). Acest obiectiv ar trebui să includă și reglementări și politici europene echilibrate, menite să promoveze condițiile necesare întreprinderilor pentru a-și asuma rolul de lider în dezvoltarea și aplicarea noilor tehnologii, pentru a menține competitivitatea, asigurând în același timp creșterea economică și crearea de locuri de muncă decente, ca parte a unei tranziții echitabile.

1.2.2. Cercetarea și inovarea de succes sunt esențiale pentru consolidarea poziției UE în lume. Prin urmare, CESE solicită viitoarei Comisii să depună toate eforturile pentru a se asigura că Orizont Europa va deveni o continuare eficace, rezilientă și solidă a programului Orizont 2020. Vor fi necesare eforturi considerabile, depuse în special de statele membre, cu implicarea deplină a partenerilor sociali, pentru a asigura un nivel ridicat de educație și accesul la formare profesională și generală.

1.2.3. Încurajarea și dezvoltarea competențelor umane sunt, de asemenea, importante. CESE consideră că trebuie să se pună accentul pe sprijinirea competențelor individuale, care să fie ușor adaptabile, prin învățarea pe tot parcursul vieții, un accent sporit pe învățarea limbilor străine și prin programe de formare ușor de adaptat, evitându-se transformarea lucrătorilor în calculatoare mai bune.

1.3. Nevoile și potențialul IMM-urilor trebuie incluse în fiecare domeniu de politică, pentru a contribui la asigurarea accesului lor la finanțare și la alte resurse și pentru a sprijini capacitatea lor de dezvoltare. După cum s-a arătat în Comunicarea Comisiei intitulată „Comerț pentru toți” ( 3 ) , peste 600 000 de IMM-uri, în care lucrează peste 6 milioane de oameni, exportă direct mărfuri în afara UE, reprezentând o treime din exporturile UE.

1.4. În ceea ce privește modul de funcționare propriu-zis al comerțului, CESE își reiterează solicitarea ca UE, sprijinind poziția OMC, să își asume rolul de lider mondial în promovarea normelor pentru punerea în practică a unei politici comerciale progresiste, echitabile și sustenabile. UE trebuie să continue să colaboreze îndeaproape cu alte state pentru a reforma OMC, nu în ultimul rând pentru a stabili norme care să garanteze că și alte țări respectă și pun în aplicare obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD). În acest context, UE și statele sale membre ar trebui să își folosească influența și să depună eforturi de sensibilizare în cadrul diferitelor comitete ale OMC, în special pentru a acoperi aceste domenii noi, cum ar fi comerțul și munca decentă. Un sistem comercial internațional deschis, bazat pe norme, care să asigure standarde înalte de mediu, de siguranță și de muncă este esențial pentru sporirea oportunităților de afaceri și îmbunătățirea condițiilor comerciale echitabile în raport cu cele ale concurenților lor.

1.5. CESE consideră că este esențial ca politica comercială și de investiții a UE să abordeze toate consecințele semnificative ale deschiderii pieței și să limiteze pe cât posibil efectele negative, inclusiv costurile sociale și tranzitorii. Fondul european de ajustare la globalizare trebuie, în temeiul oricărui cadru financiar multianual, să prevadă o finanțare suficientă pentru a acoperi efectele negative asupra comerțului și orice condiții și criterii limitative pentru aplicarea sa.

1.5.1. Pe de altă parte, negocierile comerciale mai cuprinzătoare au un potențial conflictual mai mare în unele domenii sensibile. Orice litigiu de acest fel trebuie soluționat în mod eficient. Menținerea standardelor înalte poate deveni o sarcină dificilă, în special în ceea ce privește siguranța alimentară, protecția consumatorilor, condiții bune de muncă, protecția serviciilor publice sau aplicarea drepturilor comerciale durabile, astfel cum s-a detaliat deja în mai multe avize anterioare. CESE subliniază încă o dată că niciunul din acordurile comerciale nu trebuie să limiteze marja de manevră a guvernelor de a legifera în domeniul politicilor publice, după cum consideră oportun.

1.5.2. În plus, CESE solicită noii Comisii să își reconfirme dispozițiile orizontale pentru fluxurile transfrontaliere de date și pentru protecția datelor cu caracter personal în acordurile comerciale și de investiții ale UE.

1.5.3. UE se află într-o poziție unică pentru a-și asuma rolul de lider în ceea ce privește obligația de diligență; CESE solicită Comisiei să propună o legislație europeană în domeniu. El își reafirmă convingerea că punerea în aplicare a Conduitei responsabile în afaceri („ Responsible Business Conduct ” – RBC) în cadrul politicii comerciale este esențială pentru a consolida poziția UE în comerțul mondial și a sprijini sustenabilitatea, nu în ultimul rând prin încurajarea întreprinderilor de a-și asuma responsabilitatea pentru impactul lor asupra societății. În mod similar, CESE solicită ca acordurile comerciale să impună guvernelor, atât la nivel național, cât și la nivel local, să își asume pe deplin rolul.

1.5.4. CESE consideră că o dezbatere politică mai profundă privind rolul comerțului și al investițiilor este esențială pentru a asigura o mai bună înțelegere a factorilor determinanți și a impactului economic. Politica de evaluare a UE ar trebui să se axeze mai mult pe evaluarea elementelor calitative ale schimburilor comerciale, cu implicarea deplină a societății civile și a CESE. Înainte de a intra în negocieri este nevoie de un set mai amplu de indicatori, cu o abordare deschisă privind posibilele modele alternative, și de evaluări ale impactului. La intervale corespunzătoare ar trebui să fie realizate studii mai cuprinzătoare privind impactul comerțului la nivel mondial.

1.5.5. CESE solicită din nou cu fermitate ca SEAE să devină mai conștient de importanța aspectelor comerciale. Comerțul a devenit un element cu o însemnătate din ce în ce mai mare, atât în sens geopolitic, cât și ca parte integrantă a diplomației economice; lipsește, însă, o prezentare a aspectelor comerciale în recenta comunicare comună privind îmbunătățirea conectivității dintre Europa și Asia ( 4 ) . De asemenea, CESE își reiterează apelul pentru o colaborare mai strânsă, mai coerentă și mai transparentă între DG Comerț și alte direcții generale, în special DEVCO și EMPL.

1.6. CESE solicită ca dialogul cu societatea civilă în legătură cu politica comercială și de investiții – atât în cadrul negocierilor, cât și dincolo de acestea – să fie aprofundat, iar rolul de monitorizare al societății civile să fie consolidat. Acest dialog ar trebui dezvoltat pe baza unei transparențe sporite și a unei îmbunătățiri continue, în condițiile complexității crescânde a negocierilor și acordurilor, în special ca urmare a ODD, a Acordului de la Paris și a inițiativelor în direcția unei economii circulare.

1.7. De asemenea, CESE își reiterează recomandarea anterioară, potrivit căreia este nevoie de o reconsiderare și revitalizare a abordării multilaterale a agriculturii, arătând că UE este bine plasată pentru a juca un rol proactiv, de lider în această privință, promovând în același timp standarde de mediu, sociale și de dezvoltare durabilă mai cuprinzătoare, în conformitate cu ODD. UE ar trebui să evite concesii majore în domeniul agriculturii, care ar submina producția internă.

1.8. CESE a salutat accentul pus în Comunicarea „Comerț pentru toți” pe dezvoltarea durabilă, în special pe drepturile omului și pe cele sociale și pe mediu, precum și includerea unor capitole privind comerțul și dezvoltarea durabilă în toate noile acorduri comerciale. Acestea ar trebui să devină un element central al politicii UE în materie de comerț și investiții. Asigurarea efectivă a respectării normelor este esențială pentru îndeplinirea acestor angajamente, nu în ultimul rând pentru a asigura condiții de concurență echitabile pentru întreprinderile europene în străinătate.

1.8.1. CESE salută recentul anunț al președintei alese a Comisiei cu privire la propunerea de numire a unui nou responsabil cu aplicarea dispozițiilor în materie comercială, subordonat comisarului pentru comerț, „pentru a monitoriza și a îmbunătăți conformitatea acordurilor noastre comerciale” ( 5 ) . Solicităm ca acest responsabil nou numit să primească competențe extinse cu pondere egală și cu eficacitate egală pentru a acoperi toate angajamentele convenite în acordurile de liber schimb, în special cele legate de dezvoltarea durabilă. Acest lucru trebuie să implice un proces decizional obiectiv, bazat pe investigații eficiente, inițiate în timp util și susținute de resurse adecvate, și să includă un rol clar pentru părțile interesate recunoscute, atât pentru a depune plângeri, cât și pentru a participa la toate audierile publice ulterioare. În afară de raportarea detaliată către PE și Consiliu, acest context atrage după sine un rol definitiv pentru CESE și GCI respective, precum și implicarea continuă a societății civile”.

1.8.2. CESE a recomandat deja ca toate mandatele viitoare în legătură cu capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă să includă o clauză specifică promovării obiectivelor de dezvoltare durabilă și ca, în conformitate cu Acordul de la Paris, lupta împotriva încălzirii globale să fie inclusă în valorile UE, devenind parte integrantă a acestora. Tranziția către o economie circulară cu emisii scăzute de dioxid de carbon trebuie să fie un alt factor-cheie care să se regăsească în orice mandat de negociere al UE.

1.8.3. Tranziția efectivă către o economie a UE neutră din punctul de vedere al emisiilor de carbon până în 2050 va reprezenta o provocare considerabilă. Acest lucru va avea un impact profund asupra dezvoltării politicii comerciale, în timp ce deciziile asupra schimburilor comerciale vor afecta, la rândul lor, în detaliu, modul în care se realizează această tranziție, atât în UE, cât și la nivel mondial. Necesitatea de a asigura o tranziție echitabilă și în acest domeniu ar trebui să se afle în centrul tuturor politicilor, practicilor și negocierilor comerciale viitoare.

1.8.4. Intensificarea fluxurilor comerciale va duce la dezvoltarea suplimentară a sectorului transporturilor, ale cărui emisii de gaze cu efect de seră sunt deja deosebit de mari. Prin urmare, CESE solicită ca toate modurile de transport să fie integrate într-o politică de transport mai durabilă și mai echitabilă, definind o legătură politică clară între comerț și transport, în special pentru a îndeplini angajamentele relevante ale ODD.

1.8.5. Nu în ultimul rând, CESE solicită ca, în cadrul tranziției sale către o economie circulară, UE să țină seama în mod corespunzător de provocările cu care se confruntă industriile europene mari consumatoare de resurse și de energie, luând măsurile ce se impun pentru a preveni relocarea emisiilor de dioxid de carbon și a investițiilor și examinând în mod cuprinzător luarea unor măsuri de ajustare la frontieră în conformitate cu normele OMC.

2. Context

2.1. Comerțul și investițiile sunt esențiale pentru UE, nu în ultimul rând ca urmare a potențialului lor de a contribui la îmbunătățirea performanței economice pe plan intern. Comunicarea Comisiei Europene intitulată „Comerț pentru toți” ( 6 ) a subliniat că peste 30 de milioane de locuri de muncă din UE depind de exporturi și că se preconizează că 90 % din creșterea economică globală în următorii 15 de ani va avea loc în afara Europei. Deși este evident că îmbunătățirea performanței economice prin intermediul schimburilor comerciale este esențială, UE nu ar trebui să se bazeze doar pe un model strict orientat spre export. Trebuie să se acorde o importanță egală consolidării cererii interne prin investiții și consum public și privat.

2.1.1. Responsabilă pentru o șesime din importurile și exporturile mondiale, UE este cel mai mare exportator mondial de bunuri și servicii și, în același timp, cea mai mare piață de export pentru aproximativ 80 de țări. Ca o veritabilă coloană vertebrală a economiei europene, industria este cea care generează 80 % din exporturile UE, cu importante inovații din partea sectorului privat și locuri de muncă de înaltă calificare. După cum s-a arătat în „Comerț pentru toți”, „[c]ota importurilor din exporturile UE a crescut cu mai mult de jumătate în raport cu anul 1995”, subliniind, astfel, rolul esențial al întreprinderilor și al industriei și al unor politici comerciale dinamice și proactive.

2.1.2. Numărul actual de locuri de muncă dependente de export în UE este de 36 de milioane de lucrători ( 7 ) , cu o creștere de două treimi și aproximativ 1,5 miliarde EUR din 2000, iar UE și-a menținut „ponderea […] exporturilor mondiale de bunuri” (de 15 %), în comparație cu creșterea Chinei și scăderea corespunzătoare a cotelor de piață ale Statelor Unite și ale Japoniei. Comisia Europeană subliniază că ocuparea forței de muncă în cadrul activităților legate de export este, în medie, mai bine plătită și reprezintă un procent semnificativ în toate statele membre.

2.1.3. Spre deosebire de comerțul cu bunuri, pentru comerțul cu servicii există un potențial mai mare de presiune descendentă asupra salariilor. Un raport recent al OCDE ( 8 ) arată că locurile de muncă legate de servicii reprezintă o mare parte a locurilor de muncă în industria prelucrătoare, iar cota de piață străină a acestor servicii este în creștere. Întreprinderile tind din ce în ce mai mult să renunțe la serviciile interne și să achiziționeze servicii de la furnizori externi. În cazul transferului către țări cu costuri salariale mai scăzute, problema transferului de locuri de muncă este deosebit de gravă.

2.1.4. Brexitul amenință să devină un factor esențial pentru viitorul relațiilor comerciale ale UE și pentru continuarea unor fluxuri comerciale fără taxe și bariere. Dispariția de pe piața unică a unui partener comercial important ar putea afecta echilibrul la care a ajuns politica comercială a UE, devenind o provocare considerabilă dacă este urmată de o tendință puternică a Regatului Unit de a impune măsuri de dereglementare, inclusiv reducerea standardelor și a drepturilor. Este esențial ca UE să depună toate eforturile pentru a combate măsurile de orice fel ale Regatului Unit de a concura prin clauze abuzive. Este crucială încheierea unui acord între UE și Regatul Unit care să păstreze un nivel ridicat al standardelor și al drepturilor.

2.2. Există mulți factori care generează o cerere exponențială de schimburi de bunuri și, într-o măsură din ce în ce mai mare, de servicii. Se estimează că populația mondială va ajunge la 9 până la 10 miliarde de persoane până la mijlocul secolului. Din cauza industrializării rapide și a urbanizării, mai mult de jumătate din populația lumii trăiește pentru prima dată acum în orașe, unde oamenii sunt mai interdependenți decât într-o societate rurală, bazată pe subzistență.

2.2.1. S-a estimat că, până în 2030, ar putea exista până la 2 miliarde de persoane cu venituri medii, în special în țări precum China, India, Kenia, Chile și Indonezia, care cer și sunt în măsură să plătească (multe pentru prima dată în viața lor) pentru diversitatea de produse alimentare, vestimentare, utilitare, de transport sau de consum.

2.2.2. Cu toate acestea, piețele în expansiune nu reprezintă singurul motiv pentru creșterea fluxurilor comerciale. În lumea de astăzi, activitățile întreprinderilor multinaționale sunt organizate din ce în ce mai mult de-a lungul lanțurilor valorice globale. Analizând aceste strategii, OCDE ( 9 ) a descris modul în care strategiile fiscale, amploarea (concentrarea întreprinderilor este în creștere), expertiza tehnologică și diversificarea activităților sunt factori-cheie pentru comerțul mondial. De asemenea, digitalizarea economiei transgresează granițele tradiționale. În plus, întreprinderile multinaționale se bazează din ce în ce mai mult pe relații care nu implică capital propriu (parteneriate strategice, externalizări). Prin urmare, structurile de grup sunt mai complexe ca niciodată, iar practicile comerciale se schimbă. În consecință, ar putea fi necesar ca politicile comerciale și de investiții să se adapteze.

2.3. O oportunitate importantă pentru exportatorii din UE se bazează pe punctele forte ale UE, în special pe producția de bunuri și servicii cu o valoare adăugată mai mare sau într-o categorie superioară a pieței, dispunând de 70 de acorduri comerciale preferențiale, care acoperă deja cinci continente, și un număr considerabil de alte negocieri în curs. Alternativa constă în modul în care exportatorii concurenți profită de aceste deschideri, indiferent dacă sunt stabiliți în alte țări dezvoltate sau în special în economiile emergente cu creștere rapidă. Progresele semnificative recente includ Parteneriatul transpacific (TPP) revizuit și alte negocieri comerciale majore din întreaga regiune Asia-Pacific.

3. Elemente-cheie care stau la baza prosperității comerciale a UE

3.1. Importanța pieței unice pentru comerțul UE este demonstrată de așa-numitul „efect de propagare”: o cincime din locurile de muncă dependente de exporturi se află într-un alt stat membru. Exporturile germane, de exemplu, reprezintă 6,8 milioane de locuri de muncă în Germania, dar și 1,6 milioane de locuri de muncă în alte țări din UE. Acest lucru se datorează în principal prelungirii lanțurilor de aprovizionare, nu numai în Europa, ci în întreaga lume, dat fiind că semifabricatele pot trece frontierele de multe ori, în special în industria autovehiculelor. Brexitul a evidențiat acest factor: 650 000 de locuri de muncă din Regatul Unit sunt legate de produse exportate către țări din afara UE și care provin din alte state membre. Cifrele Comisiei ( 10 ) arată că țările care beneficiază în cea mai mare măsură de această situație sunt Cehia, Slovacia și Polonia.

3.1.1. Prin urmare, funcționarea armonioasă și echitabilă a pieței unice și a zonei euro reprezintă factori importanți pentru menținerea și stimularea locurilor de muncă legate de export. Integrarea continuă a pieței unice și a zonei euro rămâne extrem de importantă, inclusiv în ceea ce privește energia și buna funcționare a sistemului de transport, cu facilitarea unei mobilități echitabile a lucrătorilor.

3.1.2. De asemenea, este esențial să se integreze mai bine serviciile și fluxurile de date, acestea din urmă cu deplina respectare a normelor UE în materie de confidențialitate a datelor, nu în ultimul rând ca urmare a digitalizării din ce în ce mai cuprinzătoare a pieței unice. Un ecosistem digital sănătos are nevoie de politici în care datele servesc binele public și oferă oportunități de dezvoltare a unor servicii digitale orientate spre interesul public.

3.1.3. În avizul său privind reforma OMC, CESE a solicitat ca „eventualele inițiative multilaterale viitoare privind fluxurile de date să respecte pe deplin dispozițiile orizontale ale UE privind fluxurile transfrontaliere de date și protecția datelor în acordurile comerciale și de investiții ale UE” ( 11 ) și a invitat noua Comisie să reconfirme acest angajament de bază ca fiind nenegociabil.

3.2. Evoluția rapidă a digitalizării și a inteligenței artificiale (IA), schimbările demografice și tranziția către o economie circulară și cu emisii scăzute de dioxid de carbon vor transforma în mod fundamental societatea noastră. Întreprinderile joacă un rol de lider în asigurarea inovării și a noilor tehnologii, în timp ce rolul guvernului este de a oferi cadrul legislativ pentru o tranziție echitabilă și a elabora norme obligatorii pentru standardele etice în materie de IA.

3.2.1. Cercetarea și inovarea, îndrumate de industrie și susținute de un nivel ridicat al educației și al spiritului antreprenorial, sunt esențiale pentru a menține UE în avangarda progresului. O prioritate de prim rang pentru viitoarea Comisie ar trebui să fie de a se asigura că Orizont Europa va deveni o continuare eficace și robustă a programului Orizont 2020. De asemenea, UE ar trebui să se concentreze pe sprijinirea întreprinderilor pentru a-și îmbunătăți competitivitatea, atât pe plan intern, cât și pe plan internațional, și pe dezvoltarea și punerea în aplicare a noilor tehnologii. Inovarea este stimulată și prin proiecte-pilot și prin cooperarea dintre sectorul public și cel privat și mediul universitar.

3.2.2. Schimbările și dezvoltarea tehnologică presupun schimbări rapide ale competențelor, într-o perioadă în care lacunele apar rapid și în mod neașteptat, dar cel mai adesea în domeniile tehnice, în special în disciplinele „STIM” (știință, tehnologie, inginerie și matematică).

3.2.3. Încurajarea și dezvoltarea competențelor umane și multilingvismului sunt la fel de importante ca un accent mai puternic pe calificarea profesională, recalificare și învățare pe tot parcursul vieții.

3.2.4. Pentru a reduce deficitul de competențe, sistemele de formare ar trebui să fie suficient de flexibile și capabile să răspundă rapid nevoilor viitoare. Prin urmare, acest lucru va necesita eforturi considerabile din partea statelor membre, iar partenerii sociali joacă, la rândul lor, un rol esențial în această privință.

3.3. Având în vedere apariția unor forme noi și diferite de muncă, este esențial să se îmbunătățească tranziția lină de la învățământ la viața profesională și între diferite locuri de muncă, cu sarcini diferite, și să se creeze condiții stimulatoare pentru desfășurarea de activități independente și antreprenoriat. Schimbările din domeniul muncii trebuie sprijinite de piețe ale muncii flexibile și funcționale, care oferă protecție socială, însoțite de un dialog social orientat spre rezultate.

3.4. Concurența este o forță motrice esențială pentru dezvoltarea întreprinderilor. Politicile și reglementările comerciale ale UE, în limitele competențelor lor, trebuie să ofere întreprinderilor condiții pozitive care să promoveze locuri de muncă decente cu standarde înalte de muncă atunci când concurează cu țări din afara UE. Aceste reglementări ar trebui să servească scopului lor și să promoveze un spirit și o cultură antreprenorială pozitive, care să fie atractive și pentru tineri și, în special, pentru femei.

3.4.1. CESE ia notă de rapoartele OCDE și ale FMI ( 12 ) care indică o mai mare concentrare a industriilor, atât pentru industria prelucrătoare, cât și pentru serviciile nefinanciare. Sunt necesare cercetări suplimentare pentru a înțelege factorii aflați la baza unei astfel de concentrări a pieței, care pot justifica o nouă perspectivă asupra concurenței și asupra politicilor comerciale internaționale. Mai ales în acest cadru, agenda comercială nu trebuie să împiedice politicile menite să ofere o șansă mai bună IMM-urilor de a intra pe piețe, inclusiv prin intermediul politicilor industriale ale UE – în special în sectorul digital.

3.4.2. UE trebuie să asigure un mediu care să susțină investițiile publice și private. Acest lucru presupune stabilitate și predictibilitate, un mediu macroeconomic stabil, o protecție puternică a drepturilor de proprietate intelectuală și responsabilitate fiscală. La rândul său, regimul fiscal trebuie să încurajeze inovarea, spiritul antreprenorial, creșterea economică și crearea de locuri de muncă.

3.4.3. În același timp, politicile comerciale și de investiții ale UE trebuie să rămână atente la orice investiții efectuate ca urmare a unor intenții frauduloase sau a evitării obligațiilor fiscale.

3.4.4. Investițiile străine directe (ISD) sunt importante atunci când întreprinderile plasează producția din ce în ce mai aproape de piețele lor finale, ceea ce, printre altele, poate contribui la menținerea competitivității. CESE a salutat ( 13 ) , de asemenea, regulamentul UE privind unele măsuri de apărare comercială dedicate inițiativelor recente de monitorizare a investițiilor străine în UE.

3.4.5. Cu toate acestea, raportul anual al OCDE din 2018 privind statisticile ISD a consemnat o scădere cu 27 % a investițiilor străine directe în urma reformei fiscale a SUA. Pentru anumite țări din UE (Luxemburg, Țările de Jos), scăderea a fost spectaculoasă. Prin urmare, ar trebui să se acorde atenție deosebită distincției dintre ISD bazate pe economia reală și ISD bazate pe intenții frauduloase sau pe motive de evitare a obligațiilor fiscale. Acestea trebuie combătute de UE la toate nivelurile.

3.5. Așa cum se arată în Comunicarea „Comerț pentru toți”, „peste 600 000 de IMM-uri, în care lucrează peste 6 milioane de oameni, exportă direct mărfuri în afara UE, reprezentând o treime din exporturile UE” ( 14 ) , cu completarea că „un număr mult mai mare exportă servicii sau exportă indirect în calitate de furnizori ai altor societăți mai mari”.

3.5.1. CESE a salutat în mod specific și „angajamentul asumat cu privire la micile întreprinderi, care se confruntă cu dificultăți mult mai mari la intrarea pe noi piețe”. Au fost făcute promisiuni privind introducerea de dispoziții specifice pentru IMM-uri în cadrul tuturor negocierilor viitoare și privind „monitorizarea sistematică a obstacolelor” cu care se confruntă IMM-urile pe anumite piețe. Este relevant în acest sens avizul CESE privind TTIP și impactul său asupra IMM-urilor ( 15 )

3.5.2. Nevoile și potențialul IMM-urilor ar trebui să fie luate în considerare în toate domeniile de politică, pentru a contribui la asigurarea accesului acestora la finanțare, la alte resurse și piețe, precum și la sprijinirea capacității lor evolutive, având în vedere nevoile diverse ale diferitelor tipuri de întreprinderi și condițiile specifice în care operează IMM-urile (inclusiv zonele rurale și periferice).

4. Soluționarea litigiilor comerciale

4.1. Tratatul de la Lisabona a conferit UE o nouă competență în materie de investiții și a obligat-o să creeze, în cadrul activității sale, legături între comerț și investiții cu alte domenii-cheie, în special cu domeniul dezvoltării. CESE este în continuare îngrijorat că nu există destulă coordonare între diferitele direcții generale ale Comisiei, printre care se numără DEVCO și EMPL, cu privire la impactul comerțului.

4.2. Pe lângă „noua generație” de acorduri comerciale, începând cu acordul încheiat cu Coreea, Comisia a urmărit să negocieze acorduri de liber schimb mai cuprinzătoare, atât cu țările din cadrul Parteneriatului estic, cât și cu parteneri comerciali mai avansați. Printre acestea se numără acordul cu Japonia și, în special, Acordul economic și comercial cuprinzător (CETA) cu Canada, care nu se limitează la eliminarea unor simple tarife, ci acoperă o gamă largă de aspecte diferite, cum ar fi normele pentru servicii, eliminarea barierelor netarifare din calea comerțului și alte aspecte legate de comerț, cum ar fi investițiile și concurența sau cooperarea în materie de reglementare.

4.2.1. În aceste condiții, CESE consideră că apelul pentru dezvoltarea continuă a unei agende orientate spre viitor a comerțului devine mai urgent ca oricând. Astfel de negocieri comerciale cuprinzătoare riscă într-o măsură mai mare să intre în conflict cu domenii sensibile, cum ar fi menținerea unor standarde ridicate, în special pentru siguranța alimentară, protecția consumatorilor și condițiile de lucru decente, protecția serviciilor publice sau asigurarea respectării drepturilor în cadrul unei agende comerciale durabile.

4.2.2. Având în vedere că noile acorduri depășesc cu mult tradiționala reducere a tarifelor, stabilind mai degrabă reglementări pentru ca măsurile guvernamentale să nu afecteze comerțul, apar îngrijorări că acest lucru va limita marja lor de manevră în cadrul politicilor publice. Statele nu au doar dreptul de a reglementa după cum consideră de cuviință, ci și obligația de a face acest lucru în interesul public. CESE subliniază că niciun element al unui acord comercial nu ar trebui să împiedice acest lucru.

4.2.3. CESE a afirmat ( 16 ) că politica comercială a UE „va fi evaluată în funcție de capacitatea Comisiei de a demonstra că acordurile comerciale nu reduc standardele de mediu, de muncă și de altă natură. Într-adevăr, obiectivul acordurilor ar trebui să fie îmbunătățirea acestor standarde”.

4.3. Un comerț internațional deschis și bazat pe norme este esențial atât pentru îmbunătățirea oportunităților de afaceri, cât și pentru asigurarea unor condiții de concurență echitabile pentru întreprinderi în raport cu concurenții lor externi. UE ar trebui să sprijine normele OMC de promovare a comerțului echitabil, care asigură respectarea ODD și își asumă poziția de lider mondial, atât cu privire la combaterea protecționismului și a perturbărilor, cât și în sensul promovării unei politici comerciale progresiste și sustenabile. În acest context, UE și statele sale membre ar trebui să își folosească influența și să depună eforturi de sensibilizare în cadrul diferitelor comitete ale OMC, în special pentru a acoperi aceste domenii noi, cum ar fi comerțul și munca decentă.

4.4. Comerțul reprezintă unul dintre cele mai evaluate procese de politică din CE. Cu toate acestea, pentru a face posibilă o dezbatere politică mai amplă privind rolul comerțului și al investițiilor, sunt necesare analize suplimentare pentru a înțelege mai bine factorii determinați și impactul economic ai comerțului, precum și contribuția potențială a acestuia la ODD.

4.4.1. În acest context, politica de evaluare a UE trebuie să joace un rol esențial. DG Comerț evaluează impactul inițiativelor comerciale majore, recurgând la diferite instrumente: evaluări ale impactului, evaluări ale impactului asupra dezvoltării durabile, evaluări de rentabilitate ale rezultatelor negocierilor și evaluări ex-post.

4.4.2. Chestiunile legate de metodologie și de calendar sunt esențiale și ar trebui reevaluate. Modelul echilibrului general calculabil (CGE) ar trebui reevaluat în raport cu modele alternative și ar trebui să includă un set mai larg de indicatori care să măsoare efectele asupra drepturilor omului și ale lucrătorilor, asupra schimbărilor climatice, asupra biodiversității, asupra consumatorilor și asupra investițiilor străine directe. Cu toate acestea, o simplă comparație a situației cu sau fără un acord comercial este insuficientă pentru evaluarea calitativă a opțiunilor de negociere, în special în ceea ce privește comerțul și dezvoltarea durabilă. Este necesar ca evaluările de impact și de impact asupra dezvoltării durabile să fie încheiate în timp util pentru a oferi consiliere negociatorilor și pentru a fi luate în considerare înainte și în timpul negocierilor, nu pentru a fi prezentate după încheierea acestora.

4.4.3. Rolul esențial al comerțului și investițiilor în realizarea și punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă ” Așa cum a recomandat CESE în avizul său pe tema „ ( 17 ) , contribuția la realizarea ODD ar trebui să devină o prioritate a evaluării politicilor comerciale ale UE.

4.4.4. CESE consideră că consultarea societății civile reprezintă o contribuție valoroasă la evaluările de impact asupra dezvoltării durabile și recomandă ca aceste consultări să fie inițiate odată cu începerea procesului de elaborare a termenilor de negociere. Activitatea grupului de coordonare a evaluării din cadrul Comisiei ar putea fi îmbunătățită în continuare prin implicarea societății civile. Consultanții au nevoie de un nivel suficient de independență și de expertiză, în special în ceea ce privește drepturile omului și chestiunile de mediu.

4.4.5. În ceea ce privește piețele forței de muncă, este necesară o analiză mai detaliată a efectelor potențiale ale dislocărilor, a evoluției salariilor și a siguranței locurilor de muncă. Referitor la impactul economic, atenția nu ar trebui să se limiteze la UE, ci ar trebui evaluată și măsura în care comerțul și investițiile permit economiilor mai puțin dezvoltate să își sporească productivitatea și inovarea. În plus, ar trebui realizat la intervale corespunzătoare un studiu cuprinzător al impactului global al comerțului.

4.4.6. Comerțul a devenit un element din ce în ce mai important, atât din punct de vedere geopolitic, cât și ca parte a diplomației economice. Prin urmare, SEAE trebuie să devină mai conștient de importanța aspectelor comerciale – prezentarea aspectelor comerciale a lipsit în recenta comunicare comună privind îmbunătățirea conectivității dintre Europa și Asia ( 18 )

4.5. Negocierile pentru un acord „TTIP” cu Statele Unite au evidențiat, în primul rând, numeroase preocupări ale publicului larg și ale societății civile, însă acestea au un caracter general. În timp ce Comisia Europeană a depus eforturi în cadrul negocierilor comerciale pentru a nu încuraja schimburile comerciale sau investițiile prin slăbirea nivelurilor de protecție, sau pentru a oferi garanții, cum ar fi scutiri și rezerve specifice, clauze speciale privind monopolurile publice sau respingerea anticipată a cererilor de acțiuni abuzive ale investitorilor, CESE a încercat și continuă să solicite clarificări și garanții suplimentare cu privire la diferite aspecte extrem de sensibile.

4.5.1. Expunerea serviciilor publice la un acord comercial prin liberalizarea pieței și clauze specifice (de „standstill” și „ratchet”), care să permită părților, în viitor, să introducă restricții privind accesul pe piață și măsuri discriminatorii, reprezintă preocupări fundamentale. CESE a salutat deja în trecut „intenția declarată a Comisiei, în conformitate cu pozițiile adoptate de CESE, Parlamentul European și societatea civilă în sens larg, de a asigura protecția serviciilor publice în acordurile de liber schimb”, arătând că „cea mai bună cale de realizare a acestui lucru este prin utilizarea unei liste pozitive din perspectiva atât a accesului pe piață, cât și a tratamentului la nivel național” ( 19 )

4.5.2. Având în vedere posibilitatea constantă de schimbare a guvernului și modificarea corespunzătoare a politicii față de serviciile publice, orice deschidere anterioară a unui acord comercial ar putea fi blocată. Nu trebuie să existe niciun regres. Prin urmare, clauzele de „standstill” și „ratchet” pot constitui o amenințare, în special pentru serviciile publice, având în vedere definiția restrânsă și ambiguă a domeniului de aplicare.

4.5.3. Păstrarea acestui spațiu de manevră al autorităților publice devine, de asemenea, esențială în contextul includerii achizițiilor publice în acordurile comerciale. Prin urmare, pentru CESE a fost importantă „menținerea capacității entităților contractante de a utiliza criterii de mediu, sociale și de muncă, precum obligația de a adera la acorduri colective și de a le respecta, în contractele de achiziții publice.” ( 20 )

4.6. Curtea multilaterală pentru investiții , CESE arată că „acest lucru s-ar putea asigura în mod suficient doar prin includerea unei excepții privind interesul public, […] însoțită de garanții adecvate că nu va fi utilizată în mod abuziv în interese protecționiste.” În contextul mai larg al avizului său pe tema Poziția CESE față de unele chestiuni specifice fundamentale privind TTIP , Comitetul a solicitat menționarea explicită a „[acordurilor] colective, inclusiv acordurile tripartite și/sau generalizate (erga omnes), pentru a le exclude de la a fi supuse interpretării ca o încălcare a așteptării legitime a unui investitor.” În contextul protecției investițiilor, CESE a solicitat „[garanții] procedurale împotriva cererilor care vizează legislația internă de interes public […] pentru a garanta dreptul unei părți de a reglementa în interesul public, după cum consideră potrivit, protecția investitorului” ( 21 ) . În avizul său pe tema, CESE arată că „acest lucru s-ar putea asigura în mod suficient doar prin includerea unei excepții privind interesul public, […] însoțită de garanții adecvate că nu va fi utilizată în mod abuziv în interese protecționiste.” În contextul mai larg al avizului său pe tema, Comitetul a solicitat menționarea explicită a „[acordurilor] colective, inclusiv acordurile tripartite și/sau generalizate (erga omnes), pentru a le exclude de la a fi supuse interpretării ca o încălcare a așteptării legitime a unui investitor.” ( 22 )

4.7. Deși agricultura și comerțul sunt competențe ale UE de peste 40 de ani, a existat uneori o lipsă de comunicare sau de gândire „comună” între aceste domenii esențiale de interes. De asemenea, UE ar trebui să evite orice situație care să determine concesii majore în domeniul agriculturii, eventualitate care ar submina producția internă.

4.7.1. Agricultura în negocierile comerciale ” Avizul CESE „ ( 23 ) a subliniat că acordurile bilaterale ar trebui să vizeze eliminarea aplicării standardelor duble în agricultură, mai ales în legătură cu acordurile privind măsurile sanitare și fitosanitare (SPS) și barierele tehnice în calea comerțului (TBT), în țările partenere. UE va dori, de asemenea, să își promoveze standardele de mediu, sociale și de dezvoltare durabilă în sens mai larg, în conformitate cu ODD. UE (și celelalte părți) trebuie să prevadă un angajament cu caracter obligatoriu de consolidare a capacității, pentru a ajuta țările mai puțin dezvoltate să îndeplinească astfel de standarde, cum ar fi asistența pentru dezvoltarea unui sistem veterinar de certificare acceptabil, standardele legate de siguranța alimentară fiind cruciale.

4.7.2. Abordarea multilaterală a comerțului cu produse agricole trebuie să fie regândită și revigorată. Conceptul „Doha” al OMC, înțeles ca dialog comercial între țările dezvoltate și cele aflate în curs de dezvoltare, trebuie păstrat și aprofundat, cu respectarea principiului suveranității alimentare în cazul fiecărei țări. Același aviz a subliniat că UE este bine plasată pentru a juca un rol principal, proactiv în promovarea unei abordări noi și echilibrate, nu în ultimul rând din cauza eșecului unor economii emergente cu o evoluție rapidă de a depune eforturi semnificative pentru a ajuta alte țări încă puțin dezvoltate.

4.8. Reformarea OMC în vederea adaptării la evoluțiile din comerțul mondial ”, CESE considera că „este deosebit de important ca principiul precauției, astfel cum este consacrat în tratatele UE, să fie protejat corespunzător, inclusiv la nivel multilateral, și să fie pe deplin recunoscut din punct de vedere juridic, pentru asigurarea unui nivel de protecție mai ridicat printr-un proces decizional preventiv, în cazul în care există riscuri pentru sănătatea umană sau pentru mediul înconjurător. Dată fiind importanța lui, UE ar trebui să abordeze acest principiu ca pe un interes ofensiv, în cadrul tuturor negocierilor sale comerciale” În avizul său intitulat „”, CESE considera că „este deosebit de important ca principiul precauției, astfel cum este consacrat în tratatele UE, să fie protejat corespunzător, inclusiv la nivel multilateral, și să fie pe deplin recunoscut din punct de vedere juridic, pentru asigurarea unui nivel de protecție mai ridicat printr-un proces decizional preventiv, în cazul în care există riscuri pentru sănătatea umană sau pentru mediul înconjurător. Dată fiind importanța lui, UE ar trebui să abordeze acest principiu ca pe un interes ofensiv, în cadrul tuturor negocierilor sale comerciale” ( 24 )

4.9. În timp ce comunicarea „Comerț pentru toți” pune accentul, în mod deosebit, pe încrederea consumatorilor în produse sigure, principiile directoare ale ONU privind protecția consumatorilor oferă o viziune mult mai largă, abordând inclusiv protecția vieții private a consumatorilor, drepturile lor în comerțul electronic și dreptul la o aplicare efectivă a drepturilor consumatorilor. Având în vedere impactul liberalizării comerțului asupra consumatorilor, CESE ar dori ca în cadrul abordării comerțului și dezvoltării durabile să se introducă „un capitol specific referitor la «comerț și consumatori», care să cuprindă standardele internaționale relevante privind protecția consumatorilor și să consolideze cooperarea în ceea ce privește asigurarea respectării drepturilor consumatorilor” ( 25 )

4.10. Documentul de reflecție din 2017 al Comisiei privind valorificarea oportunităților oferite de globalizare identifică o serie de consecințe ale globalizării negestionate, în special accentuarea inegalităților. Beneficiile comerțului nu se distribuie niciodată uniform. Politica comercială și de investiții a UE trebuie să abordeze toate consecințele semnificative ale deschiderii pieței și să limiteze pe cât posibil efectele negative, inclusiv costurile sociale și costurile de tranziție.

4.10.1. Comunicarea „Comerț pentru toți” a fost primul document care a recunoscut că comerțul „poate avea efecte perturbatoare temporare asupra anumitor regiuni și lucrători, în cazul în care noua concurență se dovedește a fi prea intensă pentru anumite întreprinderi” și subliniază că „pentru persoanele direct afectate, o schimbare de acest tip nu este neglijabilă”. În acest context, Fondul european de ajustare la globalizare joacă un rol important. În perioada 2013-2014, el a venit în ajutorul a peste 27 600 de lucrători ( 26 ) . Prin urmare, CESE consideră că este important ca orice viitor cadru financiar multianual să prevadă o finanțare suficientă direct legată de impactul comercial și să reexamineze toate condițiile de limitare și criteriile de aplicare a acestuia. Pentru a anticipa și a aborda mai bine modificările cauzate de restructurare, este nevoie de o garantare efectivă a drepturilor lucrătorilor la informare, consultare și negociere colectivă.

4.11. CESE solicită, de asemenea, ca sectoarele sensibile să fie mai bine protejate împotriva concurenței comerciale neloiale, prin includerea standardelor OIM în criteriile de evaluare a acestora. Într-un aviz recent privind metodologia instrumentelor de apărare comercială ( 27 ) , CESE a solicitat condiții de concurență echitabile între producătorii exportatori europeni și cei din țări terțe. În acest sens, CESE a salutat intenția Comisiei de a utiliza criterii specifice pentru a stabili dacă există denaturări semnificative ale situației de pe piață, remarcând, cu toate acestea, că respectarea standardelor OIM și a acordurilor multilaterale în materie de mediu ar trebui luate, la rândul lor, în considerare.

4.12. În ceea ce privește angajamentul ferm al Comisiei Europene de a consolida prin intermediul negocierilor comerciale dispozițiile referitoare la muncă, CESE a solicitat țărilor partenere „să demonstreze respectarea deplină a celor opt convenții de bază în domeniul muncii ale OIM înainte de încheierea unui acord comercial. În cazul în care o țară parteneră nu a ratificat sau nu a pus în aplicare în mod corespunzător aceste convenții sau nu a demonstrat că asigură un nivel de protecție echivalent, CESE recomandă să se aibă în vedere includerea în capitolul privind comerțul și dezvoltarea durabilă a unei foi de parcurs privind asumarea unor angajamente ferme, pentru a garanta că acest lucru va fi realizat în timp util” ( 28 ) . UE trebuie să promoveze și punerea în aplicare și asigurarea respectării standardelor OIM actualizate, pentru a asigura condiții de concurență echitabile pentru întreprinderile din UE în străinătate și să sprijine ODD 8 privind munca decentă.

4.13. Politica comercială trebuie să consolideze inițiativele privind responsabilitatea socială a întreprinderilor. Întreprinderile trebuie să își asume responsabilitatea în toate etapele lanțului de aprovizionare. Acest lucru ar consolida „dreptul la existență” al întreprinderilor, maximizând totodată inovarea și creșterea economică durabilă. Punerea în aplicare coerentă a comportamentului responsabil în afaceri este importantă pentru consolidarea poziției comerciale globale a UE și pentru contribuția la realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD). În toate acordurile de liber schimb, UE ar trebui să insiste ca fiecare parte semnatară să încurajeze în mod activ respectarea de către întreprinderi a Orientărilor OCDE pentru întreprinderile multinaționale ( 29 ) . Recunoscând importanța punerii în aplicare de către autoritățile publice a normelor privind piața muncii, inclusiv prin intermediul inspecțiilor, CESE solicită ca acordurile comerciale să impună guvernelor naționale și locale să își îndeplinească pe deplin rolul ce le revine în acest sens.

4.13.1. Tot mai multe guverne își dezvoltă legi și instrumente proprii; cele mai recente exemple în acest sens fiind legea franceză privind obligația de vigilență a întreprinderilor și Legea neerlandeză privind obligația de diligență în ceea ce privește munca copiilor. Canada și-a consolidat strategia privind responsabilitatea socială a întreprinderilor, concentrându-se asupra comportamentului întreprinderilor canadiene în străinătate, și a creat un organism consultativ multipartit. În aprilie 2019 a fost numit primul Ombudsman canadian pentru responsabilitatea întreprinderilor, cu mandatul de a revizui și de a raporta abuzurile privind drepturile omului, abuzuri care decurg din operațiunile societăților canadiene în sectorul minier, al petrolului și al gazelor, precum și în sectorul confecțiilor din străinătate, incluzând recomandări privind măsuri comerciale pentru întreprinderi.

4.14. CESE consideră că UE ar putea fi în măsură să preia inițiativa privind obligația de diligență, în special în contextul extinderii din ce în ce mai mari a lanțurilor de aprovizionare și valorice globale. Măsurile voluntare și cele cu caracter obligatoriu nu se exclud reciproc, ci trebuie să se completeze unele pe celelalte. În acest sens, CESE a luat act de lucrările referitoare la așa-numitul tratat cu caracter obligatoriu al ONU, aflat în prezent în discuție de către membrii ONU, care intenționează să codifice un instrument internațional obligatoriu din punct de vedere juridic privind drepturile omului pentru activitățile corporațiilor transnaționale; în acest context, salută lucrările de elaborare a avizului din proprie inițiativă al CESE REX/518. Luând ca model o serie de state membre care au legiferat deja în ceea ce privește obligația de diligență, CESE solicită Comisiei să propună o legislație europeană în domeniu.

5. Comerț și dezvoltare durabilă: necesitatea realizării obiectivelor de dezvoltare durabilă/Acordului de la Paris

5.1. Comerț pentru toți ” Capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă (CDD) din acordurile de liber schimb ” În avizul său privind comunicarea „ ( 30 ) , mai presus de toate, CESE și-a exprimat satisfacția că UE „abordează pe larg dezvoltarea durabilă, în special în ce privește drepturile omului, drepturile sociale și mediul”. În avizul „ ( 31 ) , CESE îndeamnă Comisia „să fie mai ambițioasă în abordarea sa, în special în ceea ce privește consolidarea aplicabilității efective a angajamentelor din capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă, aspect de o importanță crucială pentru CESE. Capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă trebuie să aibă aceeași importanță ca și cele privind aspectele comerciale, tehnice sau tarifare”.

5.1.1. În acest sens, CESE salută în mod special anunțul făcut recent de noua președintă a Comisiei cu privire la viitoarea numire a unui nou responsabil cu aplicarea dispozițiilor în materie comercială, care „să monitorizeze și să îmbunătățească respectarea acordurilor noastre comerciale”, fără a aduce atingere responsabilității generale a comisarului pentru comerț. În acest context, este esențial ca această funcție să includă competențe extinse, cu o pondere egală și cu o eficacitate egală, pentru a acoperi toate angajamentele convenite în acordurile de liber schimb, în special cele legate de capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă, și preocupările sociale și de mediu care apar în legătură cu alte capitole din acordurile comerciale și de investiții. Această funcție trebuie să cuprindă și un proces decizional obiectiv, bazat pe investigații eficiente, inițiate în timp util și sprijinite cu resurse adecvate, și să includă un rol clar pentru părțile interesate recunoscute, în ce privește atât depunerea de plângeri, cât și participarea la toate audierile publice ulterioare. În afară de raportarea detaliată către PE și Consiliu, această funcție trebuie să includă un rol definitiv pentru CESE și grupurile consultative interne respective, precum și implicarea continuă subiacentă a societății civile.

5.2. În fiecare din acordurile pe care UE le-a încheiat după 2010, considerate acorduri de liber schimb „de ultimă generație”, a fost inclus un capitol privind comerțul și dezvoltarea durabilă, în care este prevăzut un rol activ de monitorizare pentru societatea civilă din partea ambelor părți.

5.2.1. Rolul grupurilor consultative interne în monitorizarea punerii în aplicare a acordurilor de liber schimb ” CESE consideră că dialogul constructiv cu societatea civilă pe tema politicii comerciale și de investiții este un element esențial și își reiterează solicitarea ca rolul său să fie consolidat în continuare. În avizul său pe tema „ ( 32 ) , CESE a subliniat această implicare și a solicitat extinderea sa asupra tuturor aspectelor unui acord comercial, cu un accent prioritar pe impactul asupra angajamentelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă.

5.2.2. CESE a recomandat deja ca toate mandatele viitoare în legătură cu capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă să includă nu doar o clauză specifică pentru promovarea obiectivelor de dezvoltare durabilă ( 33 ) , ci și lupta împotriva încălzirii globale, în conformitate cu Acordul de la Paris.

5.3. Atât cele 17 ODD, în calitate de element central al „Agendei 2030 pentru dezvoltare durabilă a ONU”, cât și Acordul de la Paris privind schimbările climatice ( 34 ) trebuie să rămână priorități la nivel mondial. Comerțul și investițiile trebuie să joace un rol central de sprijin. Cu toate acestea, o provocare considerabilă va consta în transformarea economiei UE într-o economie neutră din punctul de vedere al emisiilor de carbon, până în 2050.

5.3.1. Toate aceste aspecte vor avea efecte de amploare asupra schimburilor comerciale, așa cum, la rândul lor, fluxurile comerciale vor oglindi impactul, atât la nivelul UE, cât și la nivel mondial. Agenda de la Paris și ODD trebuie să fie plasate în centrul tuturor viitoarelor politici, practici și negocieri comerciale. UNCTAD ( 35 ) a estimat că va fi necesară o sumă suplimentară de 7 mii de miliarde USD pentru realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă, din care cel puțin o treime va trebui să provină de la sectorul privat. Pe lângă acestea, resursele publice vor fi extrem de importante în punerea în aplicare și finanțarea ODD. După cum a subliniat directorul general al OMC, ODM au demonstrat deja „potențialul transformator al comerțului” ( 36 )

5.3.2. Curtea multilaterală pentru investiții ”, CESE a solicitat introducerea unei clauze privind ierarhia surselor, care să garanteze că, în eventualitatea unei inconsecvențe între un acord internațional de investiții și orice acord internațional privind mediul, drepturile sociale sau drepturile omului care creează obligații pentru o parte la un litigiu, prevalează obligațiile în temeiul acordului internațional privind mediul, drepturile sociale sau drepturile omului, pentru a evita să se acorde prioritate acordurilor dintre investitori În același timp vor fi necesare schimbări semnificative în materie de reglementare, pentru a realiza o tranziție energetică de succes și pentru a avea libertatea necesară atingerii obiectivelor stabilite în acordul de la Paris. În avizul său pe tema „”, CESE a solicitat introducerea unei clauze privind ierarhia surselor, care să garanteze că, în eventualitatea unei inconsecvențe între un acord internațional de investiții și orice acord internațional privind mediul, drepturile sociale sau drepturile omului care creează obligații pentru o parte la un litigiu, prevalează obligațiile în temeiul acordului internațional privind mediul, drepturile sociale sau drepturile omului, pentru a evita să se acorde prioritate acordurilor dintre investitori ( 37 )

5.4. CESE a conchis anterior ( 38 ) că UE „se află într-o poziție unică pentru a promova realizarea ODD”, întrucât „are credibilitatea necesară pentru a reprezenta cu adevărat un liant între țările dezvoltate și cele în curs de dezvoltare”. Cu toate acestea, Parlamentul a solicitat să se acorde o atenție mai mare integrării pe deplin a ODD „în cadrul politic european și în prioritățile actuale ale Comisiei”, împreună cu statele membre, atunci când este necesar”.

5.4.1. Conectarea Europei cu Asia ” CESE a subliniat deja că schimburile comerciale în domeniul agriculturii ( 39 ) vor juca un rol deosebit de important în îndeplinirea a unsprezece dintre obiective. Un aviz mai recent, „ ( 40 ) arată că „este esențial să se stabilească o legătură formală între BRI și ODD”, enumerând, din nou, cele mai relevante nouă ODD.

5.5. Cel puțin 13 ODD se referă la schimbările climatice. Acordul de la Paris este primul acord global privind clima la nivel mondial. Dacă obiectivele de dezvoltare durabilă reprezintă proiectul viitoarei generații, acesta este planul pentru viitorul planetei. Este general acceptat că o creștere a temperaturii medii globale cu peste 2 °C peste nivelurile preindustriale ar avea efecte catastrofale. Țările cu cea mai mare probabilitate de a fi afectate ar fi, în același timp, și cel mai puțin în măsură să gestioneze modificările necesare.

5.5.1. Prin natura lor, intensificarea fluxurilor comerciale va duce la dezvoltarea suplimentară a sectorului transporturilor, ale cărui emisii de gaze cu efect de seră sunt deja deosebit de mari. Transporturile reprezintă 24 % din emisiile globale de CO 2 , fiind singurul sector în care emisiile continuă să crească: se estimează că ele vor continua să crească, urmând să atingă 40 % din totalul emisiilor până în 2030. Având în vedere că aviația internațională și transportul maritim nu sunt incluse în mod direct în Acordul de la Paris, există o nevoie urgentă de a aborda toate modurile de transport într-o politică consolidată privind transportul echitabil și durabil, incluzând alți actori din lanțul de aprovizionare, cum ar fi producătorii de energie și producătorii de echipamente originale (OEM).

5.5.2. Rolul transporturilor ”, CESE a scos în evidență „numeroase provocări în ceea ce privește ODD, precum nevoia de a reduce impactul asupra climei și a mediului, de a îmbunătăți sistemele de transport și siguranța traficului și de a gestiona preocupările legate de locurile de muncă și de munca decentă” Într-un aviz separat pe tema „”, CESE a scos în evidență „numeroase provocări în ceea ce privește ODD, precum nevoia de a reduce impactul asupra climei și a mediului, de a îmbunătăți sistemele de transport și siguranța traficului și de a gestiona preocupările legate de locurile de muncă și de munca decentă” ( 41 ) . Acum, CESE solicită și stabilirea unei legături politice cu comerțul și investițiile.

5.6. Această preocupare generală a dus la dezvoltarea conceptului de „economie circulară”, descris ca un sistem economic care vizează reducerea cât mai mult a deșeurilor și valorificarea la maximum a resurselor. Scopul unei economii circulare este de a reduce la minimum consumul de resurse și de deșeuri, precum și emisiile și pierderile de energie. Acest lucru poate fi realizat printr-o abordare regenerativă bazată pe proiectarea de lungă durată, întreținerea, repararea, reutilizarea, refabricarea, recondiționarea și reciclarea.

5.6.1. Mulți consideră că o lume durabilă nu ar trebui să însemne o scădere a calității vieții pentru consumatori, că ea poate fi realizată fără pierderi de venituri sau costuri suplimentare și că modelele de afaceri circulare pot fi la fel de profitabile ca și modelele liniare.

5.6.2. Cu toate acestea, apar o serie de probleme conexe, în special pentru industriile mari consumatoare de resurse și de energie, care se confruntă cu dificultăți inerente. Ele joacă un rol strategic important în lanțurile valorice industriale ale UE. Dacă scopul politicii de combatere a schimbărilor climatice este de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră (atât din arderea combustibililor fosili, cât și în urma proceselor industriale), dat fiind că obiectivul actual al UE este să se ajungă la neutralitatea emisiilor de dioxid de carbon până în 2050, costurile pentru energie ale industriilor mari consumatoare de resurse și de energie reprezintă un procent deosebit de ridicat din costurile totale: 25 % pentru oțel, 22-29 % pentru aluminiu ( 42 ) , 25-32 % pentru sticlă ( 43 ) . Această problemă este abordată în amănunt într-un alt aviz al CESE ( 44 )

5.6.3. Relocalizarea emisiilor de dioxid de carbon și, prin urmare, pierderile de investiții au loc atunci când un preț mai mare în UE conduce la o pierdere a cotei de piață și a locurilor de muncă aferente. Dacă se întâmplă acest lucru, emisiile de gaze cu efect de seră sunt pur și simplu transferate de la producătorii din UE la producătorii din alte zone (care sunt adesea mai puțin eficienți din punct de vedere energetic), în cel mai bun caz fără niciun efect asupra emisiilor globale de gaze cu efect de seră.

5.6.4. Măsurile paliative de ajustare la frontieră, prin care țările pot impune o taxă pe bunurile importate și o taxă de restituire pentru bunurile exportate, sunt măsuri posibile și sunt acceptate ca fiind legale de către OMC, cu condiția îndeplinirii anumitor condiții.

Bruxelles, 30 octombrie 2019. Președintele Comitetului Economic și Social European Luca JAHIER

(1) Astfel cum se menționează în majoritatea notelor de subsol, începând cu nota de subsol 9.

(2) Publicația DG Comerț, noiembrie 2018.

(3) COM(2015) 497 final.

(4) JOIN(2018) 31 final.

(5) Scrisoarea de misiune a președintei alese a Comisiei, doamna Ursula von der Leyen, adresată comisarului desemnat pentru comerț, domnul Phil Hogan, 10 septembrie 2019.

(6) A se vedea nota de subsol 3.

(7) Și alte 20 de milioane în afara Europei.

(8) Documentele OCDE privind politica comercială, nr. 226 (2019), Delocalizarea funcțiilor serviciilor și ajustări ale pieței forței de muncă, Paris.

(9) OECD Trade Policy Papers nr. 227 (2019), Microdovezi privind relațiile între întreprinderi în lanțurile valorice globale: Rolul comerțului, al investițiilor străine directe (ISD) și al parteneriatelor strategice, Paris.

(10) A se vedea nota de subsol 2.

(11) JO C 159, 10.5.2019, p. 15.

(12) OECD Productivity Working Papers, nr. 18 (2019), Concentrarea industrială în Europa și America de Nord, Paris; World Economic Outlook Report („Raport privind perspectivele economice mondiale”), aprilie 2019.

(13) JO C 262, 25.7.2018, p. 94.

(14) A se vedea nota de subsol 3.

(15) JO C 383, 17.11.2015, p. 34.

(16) JO C 264, 20.7.2016, p. 123.

(17) JO C 129, 11.4.2018, p. 27.

(18) Cf. nota de subsol 4.

(19) JO C 264, 20.7.2016, p. 123.

(20) JO C 159, 10.5.2019, p. 15.

(21) JO C 110, 22.3.2019, p. 145.

(22) JO C 487, 28.12.2016, p. 30.

(23) JO C 173, 31.5.2017, p. 20.

(24) JO C 159, 10.5.2019, p. 15.

(25) JO C 227, 28.6.2018, p. 27.

(26) Comunicat de presă al CE, iulie 2015.

(27) JO C 209, 30.6.2017, p. 66.

(28) JO C 227, 28.6.2018, p. 27.

(29) Orientările OCDE privind întreprinderile multinaționale, 2011.

(30) Cf. nota de subsol 16.

(31) JO C 227, 28.6.2018, p. 27.

(32) JO C 159, 10.5.2019, p. 28.

(33) Cf. nota de subsol 16.

(34) Conferința de la Paris a părților la Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC COP 21).

(35) Comunicat de presă UNCTAD WIF, Geneva, 14 octombrie 2014, estimare repetată de atunci.

(36) Discurs la ONU, 21 septembrie 2016.

(37) JO C 110, 22.3.2019, p. 145.

(38) Cf. nota de subsol 17.

(39) Cf. nota de subsol 23.

(40) JO C 228, 5.7.2019, p. 95.

(41) JO C 367, 10.10.2018, p. 9.

(42) A. Marcu, W. Stoefs: „Study on composition and drivers of energy prices and costs in selected energy-intensive industries”. („Studiu privind compoziția și factorii determinanți ai prețurilor și costurilor energiei în industriile mari consumatoare de energie”), disponibil la http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/20355

(43) C. Egenhofer, L. Schrefler: „Study on composition and drivers of energy prices and costs in energy-intensive industries. The case of the flat glass industry” („Studiu privind compoziția și factorii determinanți ai prețurilor și costurilor energiei în industriile mari consumatoare de energie – Cazul industriei sticlei plane”), CEPS, 2014.

(44) JO C 353, 18.10.2019, p. 59.