Raportul special Programele de asistență 
ale UE pentru dezafectare 
nucleară din Lituania, 
Bulgaria și Slovacia: s-au 
realizat unele progrese în 
raport cu situația din 2011, 
dar se prefigurează o serie 
de dificultăți importante 
în viitorRO 2016  nr. 22
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ
CURTEA EUROPEANĂ DE CONTURI  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel. +352 4398-1
Întrebări:  eca.europa.eu/ro/Pages/ContactForm.aspx
Website:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Numeroase alte informații despre Uniunea Europeană sunt disponibile pe internet pe serverul Europa (http://europa.eu).
Luxemburg: Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2016
Print ISBN 978-92-872-5491-7 ISSN 1831-0966 doi:10.2865/704624 QJ-AB-16-020-RO-C
PDF ISBN 978-92-872-5488-7 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/706043 QJ-AB-16-020-RO-N
EPUB ISBN 978-92-872-5461-0 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/86078 QJ-AB-16-020-RO-E
© Uniunea Europeană, 2016
Reproducerea textului este autorizată cu condiția menționării sursei.
Pentru utilizarea sau reproducerea în orice fel a figurilor 1, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 și 15, precum și a figurii din anexa VII, 
trebuie să se solicite acordul direct de la deținătorul drepturilor de autor.
Programele de asistență 
ale UE pentru dezafectare 
nucleară din Lituania, 
Bulgaria și Slovacia: s-au 
realizat unele progrese în 
raport cu situația din 2011, 
dar se prefigurează o serie 
de dificultăți importante 
în viitor
[prezentat în temeiul articolului  287 alineatul  (4) 
al doilea paragraf din TFUE]Raportul specialRO 2016  nr. 22
02
 Echipa de audit
Rapoartele speciale ale Curții de Conturi Europene prezintă rezultatele unor audituri de conformitate sau ale unor audi -
turi ale performanței care au ca obiect domenii specifice ale bugetului sau aspecte specifice legate de gestiune. Curtea 
selectează și concepe aceste sarcini de audit astfel încât impactul lor să fie maxim, luând în considerare riscurile existente 
la adresa performanței sau a conformității, nivelul de venituri sau de cheltuieli implicat, schimbările preconizate și intere -
sul existent în mediul politic și în rândul publicului larg.
Acest audit al performanței a fost efectuat de Camera de audit II – condusă de domnul Henri Grethen, membru al Curții 
de Conturi Europene  –, cameră specializată pe domeniile de cheltuieli aferente politicilor structurale, transporturilor și 
energiei. Auditul a fost condus de domnul Phil Wynn Owen, membru raportor, beneficiind de sprijinul unei echipe de 
audit din cadrul Camerei  II.
03
 Cuprins
Puncte
 Glosar
 Acronime
I-X Sinteză
1-28  Introducere
4-10  Programele de asistență ale UE pentru dezafectare nucleară
11-17  Ce este dezafectarea nucleară?
18-19  Gestionarea deșeurilor radioactive
20 Principiul „poluatorul plătește” ca principiu la nivelul UE și la nivel internațional
21-27  Rolurile și responsabilitățile actorilor implicați în programele de asistență ale UE pentru 
dezafectare nucleară
28 Raportul special anterior al Curții de Conturi Europene pe tema dezafectării nucleare
29-35  Sfera și abordarea auditului
36-106  Observații
36-71  Au fost înregistrate unele progrese în materie de dezafectare în raport cu situația din 2011, 
dar se prefigurează o serie de provocări critice
37-58  Au fost înregistrate progrese în zonele care nu sunt controlate, dar dezafectarea clădirilor reactoarelor încă 
nu a fost demarată, iar infrastructura de gestionare a deșeurilor radioactive a fost realizată doar parțial
59-71  Aproape toate proiectele-cheie de infrastructură de dezafectare au înregistrat întârzieri
72-106  Costul estimat al dezafectării va fi de cel puțin 5,7 miliarde de euro și se va ridica la dublul acestei 
sume în cazul în care este inclus în calcul și costul depozitării definitive
73-74  În comparație cu cifra estimată în 2010, costul total estimat al dezafectării a crescut cu 40 %, ajungând 
la 5,7 miliarde de euro
75-85  Statele membre, în special Lituania, se confruntă cu provocări financiare
86-88 Evaluarea realizată de către Comisie cu privire la planurile de finanțare și la planurile de dezafectare 
nu a fost adecvată
89-92  Bugetul UE finanțează cea mai mare parte a costurilor în toate cele trei state membre
04 Cuprins 
93-99  Costul total estimat s-ar dubla în cazul în care ar fi inclus în calcul și costul depozitării definitive a deșeurilor 
de activitate înaltă
100-106  Datoriile pentru costurile viitoarele nu sunt contabilizate în mod corespunzător în cele trei state membre
107-120  Concluzii și recomandări
 Anexa I —  Reactoare nucleare aflate în curs de dezafectare în cadrul programelor 
de asistență ale UE pentru dezafectare nucleară
 Anexa II — Baza legală a programelor de asistență pentru dezafectare nucleară
 Anexa III — Reactoarele nucleare din statele membre și situația lor la 31 decembrie 2015
 Anexa IV  —  Prezentarea principalelor părți implicate în programele de asistență 
pentru dezafectare nucleară
 Anexa V — Proiecte finanțate de UE care au fost examinate în cadrul auditului
 Anexa VI —  Întârzieri și depășiri de costuri care afectează un eșantion de 18 proiecte-
cheie de sprijin și de infrastructură de dezafectare finanțate prin programele 
de asistență ale UE începând din 2001
 Anexa VII —  Construirea unui depozit geologic la adâncime pentru depozitarea definitivă 
a combustibilului nuclear uzat la Olkiluoto, Finlanda
 Răspunsul Comisiei
05
 Glosar
Activare : procesul prin care iradierea cu neutroni provoacă o inducere neintenționată de radioactivitate în 
moderatori, agenți răcitori, materiale structurale și materiale de protecție/ecranare.
Autorizații : toate activitățile desfășurate de-a lungul ciclului de viață al unei centrale nucleare, inclusiv 
dezafectarea, sunt reglementate și necesită acordarea unei autorizații de către o autoritate națională. Pentru a se 
putea desfășura activități în zona controlată, este necesară înlocuirea autorizației de funcționare cu o autorizație 
de dezafectare.
Cadrul financiar multianual (CFM) : acesta stabilește prioritățile în materie de cheltuieli și sumele maxime pe care 
UE le poate cheltui în legătură cu anumite domenii pe parcursul unei perioade fixe de mai mulți ani. Plafoanele 
prevăzute pentru cheltuieli în Regulamentul privind CFM nu sunt echivalente cu cele prevăzute în bugetul UE, 
care sunt întotdeauna mai scăzute. CFM include, de asemenea, surse de venit pentru bugetul UE și mecanisme de 
corecție pentru perioada respectivă (în prezent, pentru perioada  2014-2020).
Centrală nuclearoelectrică : centrală de producție a energiei electrice care utilizează drept combustibil materiale 
nucleare fisionabile.
Clădirea reactorului : găzduiește reactorul și alte componente principale și face parte din zona controlată.
Combustibil nuclear uzat : combustibil nuclear care a fost iradiat în reactor și a ajuns la sfârșitul duratei sale de 
viață utilă.
Condiționalități ex ante : sunt condiții prevăzute pentru utilizarea eficace și eficientă a sprijinului acordat de 
UE. Condiționalitățile ex ante  aferente programelor de asistență pentru dezafectare nucleară sunt prevăzute în 
Regulamentele (Euratom) nr.  1368/20131 și (Euratom) nr. 1369/20132 ale Consiliului. Lituania, Bulgaria și Slovacia 
aveau obligația de a fi luat măsurile corespunzătoare pentru îndeplinirea acestor condiții până la data la care 
Comisia a adoptat decizia sa de finanțare cu privire la programul anual de activitate pe 2014.
Contaminare : prezența nedorită și neintenționată a  unor substanțe radioactive pe suprafețe ori în interiorul 
solidelor sau procesul care conduce la prezența substanțelor de acest tip în astfel de locuri.
Datorie contingentă : aceasta constituie, în contabilitate, o obligație actuală a cărei plată este improbabilă sau al 
cărei cuantum nu poate fi evaluat în mod fiabil ori o obligație posibilă care depinde de apariția unui eveniment 
viitor incert.
Datorie : în contabilitate, aceasta constituie o obligație actuală ce a apărut ca urmare a unor evenimente din trecut.
1 Regulamentul (Euratom) nr. 1368/2013 al Consiliului din 13 decembrie 2013 privind sprijinul din partea Uniunii acordat programelor de asistență pentru 
dezafectare nucleară din Bulgaria și Slovacia și de abrogare a Regulamentelor (Euratom) nr. 549/2007 și (Euratom) nr. 647/2010 (JO L 346, 20.12.2013, p. 1).
2 Regulamentul (Euratom) nr. 1369/2013 al Consiliului din 13 decembrie 2013 privind sprijinul din partea Uniunii acordat programelor de asistență pentru 
dezafectare nucleară din Lituania și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1990/2006 (JO L 346, 20.12.2013, p. 7).
06 Glosar 
Depozit geologic la adâncime : instalație de depozitare definitivă, amplasată într-o formațiune geologică 
subterană stabilă, astfel încât să se asigure confinarea pe termen lung (timp de mai multe mii de ani sau mai mult) 
a deșeurilor radioactive cu durată de viață lungă și izolarea lor față de biosfera accesibilă. Depozitarea definitivă 
înseamnă că nu există nicio intenție de a se recupera deșeurile, deși această posibilitate nu este complet exclusă. 
Depozitarea geologică este o metodă de eliminare în special a deșeurilor radioactive de activitate înaltă.
Depozitare definitivă : ultima etapă din procesul de gestionare a deșeurilor radioactive. Există diverse 
opțiuni disponibile, printre care stocarea într-un depozit geologic la adâncime în cazul deșeurilor radioactive 
de activitate înaltă.
Deșeuri radioactive : materiale rezultate în urma exploatării centralelor și a procesului de dezafectare, prezentând 
o contaminare sau o activare radioactivă. Această categorie poate fi subdivizată în funcție de nivelul de 
radioactivitate a deșeurilor (exceptate, cu durată de viață foarte scurtă, de activitate foarte joasă, joasă, medie 
sau înaltă).
Dezafectare nucleară : procesul prin care se demontează o  centrală nucleară și este curățat amplasamentul aferent, 
până la atingerea unui anumit stadiu prestabilit.
Dezafectare tehnică : în cadrul prezentului raport, acest termen desemnează metodologia, tehnologia și 
lucrările aferente proceselor de decontaminare, demontare și fragmentare a  structurilor și a  sistemelor activate 
radiolo   gic/contaminate, precum și gestionarea adecvată a acestor procese.
Fondurile internaționale de asistență pentru dezafectare : fonduri administrate de BERD care au drept scop 
sprijinirea procesului de dezafectare din Lituania prin intermediul Fondului internațional de asistență pentru 
dezafectarea centralei nucleare de la Ignalina (IIDSF), a  procesului din Bulgaria prin intermediul Fondului 
internațional de asistență pentru dezafectarea centralei de la Kozlodui (KIDSF) și a celui din Slovacia prin intermediul 
Fondului internațional de asistență pentru dezafectarea centralei Bohunice (BIDSF).
Gestiune indirectă : una dintre cele trei modalități de execuție a bugetului UE. În cadrul acestei modalități 
de gestiune, Comisia deține responsabilitatea globală pentru buget, dar încredințează sarcini de execuț  ie 
a acestuia uneia sau mai multor țări partenere, organizații internaționale, agenții din cadrul statelor membre 
sau altor organisme.
Măsuri de atenuare : proiecte destinate să atenueze o parte dintre efectele pierderii de capacitate națională de 
producție energetică ca urmare a  închiderii anticipate.
Măsuri de dezafectare : proiecte concepute să contribuie la reducerea într-o anumită măsură a poverii financiare 
pe care o suportă statele membre pe măsură ce acestea încep să dezafecteze centrale nucleare.
Plan final de dezafectare : document elaborat de operatorul centralei nucleare în cazul închiderii unei instalații 
nucleare, fiind unul dintre elementele prezentate în sprijinul cererii unei autorizații de dezafectare. Acest plan 
stabilește toate activitățile necesare, precum și calendarul acestora și costurile lor estimate, și cuprinde un plan de 
finanțare. Documentul poate fi modificat pe măsură ce se desfășoară procesul de dezafectare.
Principiul „poluatorul plătește” : practică general acceptată din cadrul politicilor de mediu, care impune ca cei 
răspunzători de producerea poluării să suporte costurile de gestionare a acesteia.
Programe de asistență pentru dezafectare nucleară : programe ale UE lansate pentru a furniza asistență 
financiară Lituaniei, Bulgariei și Slovaciei în vederea închiderii și a dezafectării reactoarelor nucleare de proiectare 
sovietică de pe amplasamentele de la Ignalina, Kozlodui și, respectiv, Bohunice, a  căror adaptare la standardele 
de securitate occidentale era nerentabilă, în conformitate cu condițiile relevante prevăzute în tratatele de aderare 
a acestor țări.
Provizion : în contabilitate, acesta este o datorie cu exigibilitate sau valoare incertă, înregistrată în bilanț.
07 Glosar 
Reactor nuclear : situat pe amplasamentul unei centrale nuclearoelectrice, acesta este un sistem în care au loc 
reacții nucleare în lanț controlate și susținute.
Sit dezafectat : deși nu există o definiție internațională standard pentru acest termen, el ar trebui interpretat, 
în sensul prezentului raport, ca reprezentând stadiul final al amplasamentului dezafectat al unei centralei 
nuclearoelectrice care nu corespunde încă statutului de „sit regenerat”. Un sit dezafectat rămâne sub regim de 
control reglementar, iar reconversia și reutilizarea terenurilor fac obiectul anumitor restricții.
Sit regenerat : deși nu există o definiție internațională standard pentru acest termen, el ar trebui interpretat, 
în sensul prezentului raport, ca reprezentând stadiul final al amplasamentului dezafectat al unei centrale 
nuclearoelectrice care permite eliberarea terenului respectiv de sub regimul de control reglementar.
Stocare sub apă a combustibilului nuclear uzat : combustibilul nuclear uzat este stocat în bazine cu apă. Aceasta 
constituie una dintre cele două posibilități de stocare intermediară a combustibilului uzat, cealaltă opțiune fiind 
„stocarea uscată”.
Stocare uscată a combustibilului nuclear uzat : combustibilul nuclear uzat este închis în butoaie într-o instalație 
specială, prevăzută în acest scop. Aceasta constituie una dintre cele două posibilități de stocare intermediară 
a combustibilului uzat, cealaltă opțiune fiind „stocarea sub apă”.
Zona controlată : zonă cu acces controlat, făcând obiectul unor norme speciale destinate să protejeze împotriva 
radiațiilor ionizante sau să împiedice propagarea contaminării radioactive.
08
 Acronime
AIEA : Agenția Internațională pentru Energie Atomică
BERD : Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare
CNEB : centrala nuclearoelectrică Bohunice din Slovacia
CNEK : centrala nuclearoelectrică Kozlodui din Bulgaria
CNEI : centrala nuclearoelectrică Ignalina din Lituania
IAS: Serviciul de Audit Intern al Comisiei
JAVYS a.s. : întreprinderea de stat slovacă responsabilă de dezafectare și de gestionarea deșeurilor radioactive
RBMK-1500 : reactor de înaltă putere cu canal presurizat (precum cel din Lituania)
VVER 440/230 : reactor energetic răcit și moderat cu apă (precum cele din Bulgaria și Slovacia)
09
 Sinteză
I
Atunci când Lituania, Bulgaria și Slovacia erau țări candidate la aderarea la Uniunea Europeană (UE), una dintre 
condițiile pentru aderare a  fost închiderea și, ulterior, dezafectarea a  opt reactoare nucleare de primă generație 
de proiectare sovietică din cadrul a  trei centrale nuclearoelectrice.
II
Închiderea și dezafectarea ulterioară a acestor reactoare nucleare înainte de sfârșitul duratei lor de viață proiec -
tate reprezenta o povară financiară și economică semnificativă pentru cele trei state membre în cauză. UE a con -
venit așadar să furnizeze sprijin financiar începând cu 1999. Până în 2020, sprijinul acordat de UE va fi totalizat 
3,8 miliarde de euro, ponderea cea mai mare revenind Lituaniei, urmată de Bulgaria și Slovacia.
III
Acest audit a avut drept scop să determine dacă, din 2011, când a fost publicat raportul anterior al Curții pe această 
temă, s-au realizat progrese în ceea ce privește implementarea programelor de asistență ale UE pentru dezafectare 
nucleară din Lituania, Bulgaria și Slovacia.
IV
Programele specifice de finanțare ale UE pentru dezafectare nucleară nu au creat stimulente adecvate care să asi -
gure un proces de dezafectare fără întârzieri și eficient din punctul de vedere al costurilor.
V
Din 2011, s-au înregistrat unele progrese în ceea ce privește dezafectarea centralelor nuclearoelectrice Ignalina 
(Lituania), Kozlodui (Bulgaria) și Bohunice (Slovacia). Principalele componente din zonele care nu sunt controlate ale 
centralelor au fost demontate, însă provocările critice pe care le presupune activitatea în zona controlată, inclusiv 
în clădirea reactorului, abia acum urmează pentru toate cele trei state membre. Deși autoritățile statelor membre 
susțin că centralele au fost definitiv închise, nu toate realizările preconizate cu ajutorul cărora Comisia evaluează 
progresul înregistrat în direcția închiderii ireversibile a  centralelor s-au materializat pe deplin.
VI
Cele trei state membre au realizat unele progrese în crearea unor infrastructuri de gestionare a deșeurilor, dar 
numeroase proiecte-cheie de infrastructură au înregistrat întârzieri în perioada 2011-2015. Cele mai importante 
întârzieri au fost observate în Lituania, unde termenul-limită stabilit pentru dezafectare a fost amânat, din 2011, cu 
alți nouă ani, și anume până în 2038. În fiecare dintre cele trei state membre există în continuare unele provocări, 
cum ar fi dependența de experți externi și probleme legate de implementarea în premieră a unor soluții tehnice.
10 Sinteză 
Recomandarea 1 : Cele trei state membre în cauză ar trebui:
(a) să își îmbunătățească în continuare practicile de management al proiectelor, astfel încât să dispună de infra -
structurile necesare pentru gestionarea deșeurilor și a  combustibilului uzat la data planificată;
(b) să ia măsuri pentru a își consolida propriile capacități tehnice, astfel încât să obțină un echilibru mai bun între 
expertiza internă și cea externă;
(c) să găsească modalități mai bune de a proceda la schimburi de bune practici și de cunoștințe tehnice, atât între 
ele, cât și cu restul comunității mai largi implicate în procese de dezafectare nucleară în UE și în întreaga lume. 
Comisia ar trebui să faciliteze aceste demersuri într-un mod eficient din punctul de vedere al costurilor.
VII
Discuțiile purtate în cele trei state membre cu privire la posibilele soluții (naționale, regionale sau alte soluții la nive -
lul UE) pentru depozitarea definitivă a deșeurilor de activitate înaltă și a combustibilului nuclear uzat se află deo -
camdată doar la un nivel conceptual, în ciuda faptului că pentru implementarea unor astfel de soluții sunt necesare 
mai multe decenii.
Recomandarea 2
(a) Împreună cu toate statele membre ale UE vizate, Comisia ar trebui să analizeze opțiunile pentru depozitarea 
definitivă a combustibilului uzat și a deșeurilor de activitate înaltă, inclusiv orice soluții regionale sau alte soluții 
la nivelul UE, ținând seama în mod corespunzător de siguranța, securitatea și raportul cost-eficacitate al di -
feritelor alternative. Comisia ar trebui să includă o examinare a acestei chestiuni în primul său raport adresat 
Parlamentului European și Consiliului cu privire la punerea în aplicare a  Directivei privind gestionarea deșeurilor 
radioactive.
(b) În paralel, cele trei state membre ar trebui să facă progrese în legătură cu planurile lor privind depozitarea defi -
nitivă, în vederea întocmirii unor estimări de costuri și a unor planuri de finanțare mai complete pentru depozi -
tarea combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, în conformitate cu Directiva privind deșeurile radioactive.
VIII
Costul estimat al dezafectării pentru cele trei centrale va fi de cel puțin 5,7 miliarde de euro în total. Dacă se ia în cal -
cul și costul depozitării definitive, această sumă se dublează. Deficitul de finanțare pentru procesul de dezafectare 
din Lituania a crescut de la ultimul audit al Curții și costurile depășesc în prezent finanțarea disponibilă cu 1,6 mili -
arde de euro. Deficitele de finanțare estimate de Bulgaria și de Slovacia se ridică în prezent la 28 de milioane de euro 
și, respectiv, la 92 de milioane de euro. Cu toate că cele trei state membre sunt cele care trebuie să se asigure, în 
ultimă instanță, că sunt disponibile resurse financiare adecvate pentru a acoperi atât costul dezafectării, cât și pe cel 
al depozitării definitive, cofinanțarea furnizată de aceste state pentru programele de dezafectare ale UE rămâne la 
un nivel foarte limitat. Comisia nu a difuzat orientări clare cu privire la cerințele în materie de cofinanțare. Efectivul 
de personal a scăzut în cazul tuturor celor trei centrale față de perioada în care se aflau încă în funcțiune, dar o parte 
din fondurile UE sunt folosite pentru a acoperi costurile cu personalul care se ocupă de menținerea în condiții de 
securitate a centralelor. În 2011, Comisia a indicat că nu prevede nicio altă prelungire a sprijinului financiar din 
partea Uniunii după 2020.
Recomandarea 3 : Cele trei state membre ar trebui să își recunoască propriul rol în asigurarea respectării principiu -
lui „poluatorul plătește” și să fie pregătite să recurgă la fondurile naționale pentru a acoperi costurile de dezafec -
tare, precum și costul depozitării definitive, atât în actuala perioadă de finanțare, cât și ulterior.
11 Sinteză 
Recomandarea 4 : Comisia ar trebui să încerce să obțină majorări ale cofinanțării naționale în cursul perioadei de 
finanțare 2014-2020. Ea ar trebui să definească în mod clar, de exemplu prin intermediul unei decizii a Comisiei, con -
dițiile „excepționale și bine fundamentate” în care proiectele pot fi finanțate integral de UE în cadrul programelor 
de asistență pentru dezafectare nucleară.
Recomandarea 5 : Programele specifice de finanțare pentru dezafectare nucleară din Lituania, Bulgaria și Slovacia 
ar trebui să fie întrerupte după 2020. În cazul în care este totuși identificată, într-unul sau în mai multe dintre cele 
trei state membre, o nevoie clară pentru utilizarea fondurilor UE pentru perioada de după 2020, orice finanțare 
viitoare din partea UE, propusă de Comisie și aprobată de către legiuitor, ar trebui să includă stimulentele adecvate 
pentru continuarea dezafectării, inclusiv prin limitarea în timp a finanțării și prin solicitarea unor niveluri adecvate 
de cofinanțare din partea statelor membre. O soluție în acest sens ar fi să se ia în considerare posibilitatea extinderii 
accesului la fondurile structurale și de investiții europene pentru a se permite acoperirea activităților de dezafectare 
nucleară, sub rezerva respectării condițiilor menționate mai sus.
Recomandarea 6 : Comisia ar trebui să permită utilizarea finanțării acordate de UE în cadrul programelor de asis -
tență pentru dezafectare nucleară exclusiv pentru acoperirea costurilor cu personalul care desfășoară doar activități 
de dezafectare.
IX
Evaluarea realizată de către Comisie cu privire la respectarea condiționalităților ex ante  în planurile de dezafectare și 
în planurile de finanțare nu a  fost adecvată.
Recomandarea 7 : Comisia ar trebui să își finalizeze evaluarea cu privire la condiționalitățile ex ante .
X
Costurile viitoare nu sunt recunoscute întotdeauna ca provizioane și/sau nu sunt incluse în notele la conturi, lucru 
care limitează transparența și afectează capacitatea autorităților de resort de a planifica în mod adecvat modul 
în care vor fi acoperite costurile viitoare legate de activitățile de dezafectare și de depozitare a combustibilului 
nuclear uzat.
Recomandarea 8 : Comisia ar trebui să coopereze cu toate statele membre vizate, astfel încât toate costurile viitoare 
legate de dezafectarea nucleară și de depozitarea definitivă a combustibilului uzat să fie contabilizate în mod cores -
punzător, într-o manieră transparentă, în conformitate cu standardele contabile aplicabile.
12
 Introducere Figura 1Centralele nuclearoelectrice din Lituania, Bulgaria și 
Slovacia vizate de programele de asistență ale UE pentru 
dezafectare nucleară01 
Atunci când Lituania , Bulgaria  și Slovacia  erau țări candidate la aderarea la 
Uniunea Europeană, una dintre condițiile pentru aderare a  fost închiderea și, 
ulterior, dezafectarea a opt reactoare nucleare de primă generație de proiec -
tare sovietică din cadrul a  trei centrale nuclearoelectrice3 (a se vedea figura 1  
și anexa I ). Întrucât adaptarea la standardele de securitate occidentale a fost 
considerată nerentabilă din punct de vedere economic, s-a convenit, în timpul 
negocierilor de aderare, ca aceste reactoare să fie oprite înainte de sfârșitul dura -
tei lor de viață proiectate4. Cele trei centrale sunt operate de întreprinderi de stat.3 Centrala nucleară de la 
Kozlodui, din Bulgaria, și cea 
de la Bohunice, din Slovacia, 
au reactoare în funcțiune în 
apropierea celor care sunt în 
curs de dezafectare. În cadrul 
raportului de față, termenul de 
„centrală” se utilizează doar 
pentru a desemna reactoarele 
care sunt în curs de 
dezafectare.
4 DOC/97/8, Strasbourg/
Bruxelles, 15 iulie 1997, Agenda 
2000 – Summary and 
conclusions of the opinions of 
Commission concerning the 
Applications for Membership to 
the European Union presented 
by the candidates Countries  
(Agenda 2000 – Sinteza 
poziției Comisiei și concluziile 
acesteia privind cererile de 
aderare la Uniunea Europeană 
prezentate de țările 
candidate); Asociația 
Autorităților de Reglementare 
în domeniul Nuclear din 
Europa de Vest ( Western 
European Nuclear Regulators 
Association  – WENRA), Nuclear 
Safety in EU Candidate 
Countries  (Securitatea nucleară 
în țările candidate la UE), 
octombrie 2000.
Centrala nuclearoelectrică de la Ignalina 
(Lituania)
Unităţile 1 și 2, ﬁecare cu câte un reactor
Tipul reactorului: reactor de înaltă putere cu canal presurizat (RBMK-1500)
Centrala nuclearoelectrică V1 de la Bohunice (Slovacia)
Două reactoare
Tipul reactorului: reactor energetic răcit și moderat cu apă (VVER 440/230)
Centrala nuclearoelectrică de la Kozlodui (Bulgaria)
Unităţile 1-4, ﬁecare cu câte un reactor
Tipul reactorului: reactor energetic răcit și moderat cu apă (VVER-440/230)
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza informațiilor furnizate de centralele nucleare. Fotografii 
© Centrala nuclearoelectrică Bohunice (CNEB), Centrala nuclearoelectrică Kozlodui (CNEK), Centrala 
nuclearoelectrică Ignalina (CNEI).
13 Introducere 
02 
Atât centrala nucleară V1 de la Bohunice, din Slovacia, cât și centrala nucleară 
Kozlodui din Bulgaria au reactoare energetice răcite și moderate cu apă (VVER), 
o subcategorie a reactoarelor cu apă sub presiune (a se vedea figura 2 ). Acest tip 
de reactor a fost deja scos din uz în alte părți ale Europei. Figura 2Ilustrație a unei centrale nucleare cu reactor cu apă sub presiune (VVER-440/230)
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană. Reactor
CombustibilPresurizator
Generator de aburi
Pompă de 
alimentare
CondensatorTurbinăGenerator
TransformatorReţeaCircuitul secundar în sala 
turbinelorStaţie 
de conexiuni
Reactorul și componentele circuitului primar de răcire din clădirea reactorului formează circuitul primar activat și contaminat. Turbina și condensatorul formează circuitul 
secundar. Unitatea V1 de la Bohunice și unităţile 1-4 de la Kozlodui nu dispun de o anvelopă de protecţie din oţel masiv și beton care să acţioneze ca barieră ﬁnală împotriva 
emisiei de radiaţii în masă în cazul în care are loc un accident ce implică reactorul și componentele circuitului primar.Apă de răcire 
dinspre/înspre râu/lac și 
turnurile de răcirePompa agentului 
de răcire 
a reactoruluiCircuitul primar din sala 
reactorului, parte a zonei 
controlate
14 Introducere 
03 
Reactorul de la centrala Ignalina din Lituania este un reactor moderat cu grafit 
(RBMK-1500), o subcategorie a reactoarelor cu apă în fierbere, cunoscut, de regu -
lă, sub numele de reactor de tip Cernobîl (a se vedea figura 3 ). Este prima dată 
când se procedează la dezafectarea unui reactor moderat cu grafit5.5 Cu toate că au fost închise, 
unitățile reactoarelor de la 
Cernobîl nu au fost 
dezafectate. În urma 
accidentului din 1986, unitatea 
reactorului 4 a fost încapsulată 
într-un „sarcofag”.Figura 3Ilustrație a unei centrale nuclearoelectrice cu reactor moderat cu grafit (RBMK-1500)
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.Staţie de 
conexiuniSala turbinelor
TurbinăGeneratorReţea
Transformator
Condensator
Pompă principală de circulaţieElemente combustibile
Reactor
Reactorul și componentele circuitului principal de răcire din clădirea reactorului formează circuitul activat și contaminat, care este direct conectat la turbină și la 
condensatorul din sala turbinelor. Unităţile 1 și 2 ale centralei Ignalina nu dispun de o anvelopă de protecţie din oţel masiv și beton care să acţioneze ca barieră ﬁnală împotriva emisiei de radiaţii în masă în cazul în care are loc un accident ce implică reactorul și componentele circuitului principal de răcire.Pompă 
principală 
de circulaţieElemente de 
control din graﬁtApă de răcire dinspre/înspre lacTambur separator 
de aburiSala/clădirea reactorului, parte 
a zonei controlate
15 Introducere 
Programele de asistență ale UE 
pentru dezafectare nucleară
04 
Închiderea și dezafectarea ulterioară a  acestor centrale nuclearoelectrice îna -
inte de sfârșitul duratei lor de viață proiectate reprezenta o povară financiară 
și economică semnificativă pentru cele trei state membre în cauză, cu atât mai 
mult cu cât acestea nu acumulaseră fonduri naționale pentru a acoperi costul 
integral al dezafectării și nu dispuneau de infrastructura necesară de gestionare 
a deșeurilor6.
05 
UE a convenit să furnizeze sprijin financiar din 1999. Acordarea acestuia a început 
în cadrul programului PHARE, instrumentul de preaderare conceput să canalizeze 
asistența financiară și tehnică acordată țărilor candidate din Europa Centrală și 
de Est. După aderarea celor trei țări la UE, sprijinul a continuat să fie acordat în 
cadrul programelor de asistență pentru dezafectare nucleară, în temeiul dispo -
zițiilor din tratatele de aderare individuale și din regulamentele Consiliului (a se 
vedea anexa II  pentru o trecere în revistă a acestora)7. Pentru fiecare țară a fost 
pus în aplicare un program de sprijin separat, consacrat țării respective.
06 
În perioada dintre începutul programelor de sprijin, în 1999, și anul 2013, aceste 
programe au implicat:
 ο măsuri de dezafectare, menite să contribuie la reducerea într-o anumită mă -
sură a poverii financiare pe care o suportă aceste state membre pe măsură ce 
încep să dezafecteze centralele;
 ο măsuri destinate să atenueze o parte dintre efectele pierderii de capacitate 
națională de producție energetică ca urmare a  închiderii anticipate.
07 
În perioada actuală, 2014-2020, numai măsurile de dezafectare8 sunt eligibile 
pentru finanțare în cadrul programelor de asistență ale UE pentru dezafectare 
nucleară, care urmăresc obiectivele specifice prezentate în tabelul 1 .6 Documentul de lucru al 
serviciilor Comisiei: Nuclear 
Decommissioning Assistance 
Programme data  (Date privind 
programele de asistență 
pentru dezafectare nucleară) 
[SEC(2011)  914  final].
7 De asemenea, în afară de 
sprijinul acordat de UE, 
Lituania și Bulgaria au primit, 
fiecare, câte o finanțare 
nerambursabilă pentru 
securitatea nucleară 
operațională, din partea 
Contului pentru securitate 
nucleară gestionat de Banca 
Europeană pentru 
Reconstrucție și Dezvoltare 
(BERD).
8 Măsurile de atenuare, cum ar fi 
cele legate de eficiența 
energetică și de energia din 
surse regenerabile, sunt 
eligibile pentru finanțare în 
cadrul fondurilor structurale și 
de investiții europene, de care 
beneficiază toate cele trei 
state membre.
16 Introducere Tabelul 1Obiectivele specifice ale programelor de asistență ale UE pentru dezafectare 
nucleară pentru perioada 2014-2020
Program Obiective specifice
Ignalina, LituaniaDescărcarea combustibilului din miezul reactorului unității 2 și din bazinele de combustibil ale reactoarelor unităților 1 și 2 în 
instalația de stocare uscată a combustibilului uzat.
Menținerea în condiții de securitate a reactoarelor.
Efectuarea operațiunilor de demontare în sala turbinelor și în alte clădiri auxiliare.
Gestionarea în condiții de securitate a deșeurilor rezultate în urma dezafectării, în conformitate cu un plan detaliat de gestionare 
a deșeurilor.
Kozlodui, BulgariaOperațiuni de demontare în sălile turbinelor unităților 1-4 și în clădirile auxiliare.
Demontarea componentelor și a echipamentelor de mari dimensiuni din clădirile reactoarelor de la unitățile 1-4.
Gestionarea în condiții de securitate a deșeurilor rezultate în urma dezafectării, în conformitate cu un plan detaliat de gestionare 
a deșeurilor.
Bohunice, SlovaciaEfectuarea operațiunilor de demontare în sala turbinelor și în clădirile auxiliare ale reactorului V1.
Demontarea componentelor și a  echipamentelor de mari dimensiuni din clădirile reactorului V1.
Gestionarea în condiții de securitate a deșeurilor rezultate în urma dezafectării, în conformitate cu un plan detaliat de gestionare 
a deșeurilor.
ToateEventuale măsuri de menținere a unui înalt nivel de securitate în unitățile aflate în proces de dezafectare, inclusiv sprijin în ceea 
ce privește personalul centralelor nucleare.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza Regulamentelor (Euratom) nr. 1368/2013 și (Euratom) nr. 1369/2013 ale Consiliului.
08 
Până în 2020, sprijinul acordat de UE va fi totalizat 3,8 miliarde de euro 
(a se vedea figura 4 ).Figura 4Asistența pentru dezafectare nucleară acordată de UE 
Lituaniei, Bulgariei și Slovaciei între 1999 și 2020
0200
100400600
500
300800
700900milioane de euro
1999-2006                                                                                                                       
(8 ani)2007-2013                                                            
(7 ani)2014-2020                                                                                             
(7 ani)Ignalina, Lituania
Kozlodui, Bulgaria
Bohunice, Slovacia340530
201837
510
423
225293451
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza datelor furnizate de Comisia Europeană.
17 Introducere 
09 
Ponderea cea mai mare a asistenței revine Lituaniei, urmată de Bulgaria 
și Slovacia (a se vedea figura 5 )9.9 În cuprinsul acestui raport, 
statele membre sunt 
enumerate în ordinea mărimii 
programelor lor respective, 
astfel: Lituania, Bulgaria și 
Slovacia.
10 SEC(2011) 1387 final, 
Documentul de lucru al 
serviciilor Comisiei, Impact 
assessment  (Evaluare de 
impact).
11 COM(2016) 177 final din 
4 aprilie 2016: „Program 
nuclear cu caracter informativ 
prezentat în temeiul 
articolului  40 din Tratatul 
Euratom pentru avizul 
Comitetul Economic și Social 
European” (denumit în 
continuare „Programul nuclear 
cu caracter informativ al 
Comisiei din 2016”), p. 8.Figura 5Ponderea aferentă fiecăruia dintre cele trei state membre 
din cuantumul global al asistenței pentru dezafectare 
furnizate de UE în perioada 1999-2020
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza datelor furnizate de Comisia Europeană.Bohunice, Slovacia
849 de milioane de euro 
22 %Kozlodui, Bulgaria
1 143 de milioane de euro
30 % Ignalina, Lituania
1 818 milioane de euro
48 %
10 
În evaluarea de impact pe care a elaborat-o pentru perioada financiară 
2014-2020, Comisia a declarat că nu prevede nicio altă prelungire a sprijinului 
financiar din partea Uniunii după 202010.
Ce este dezafectarea nucleară?
11 
Dezafectarea nucleară este etapa finală a  ciclului de viață al unei centrale nuclea -
re. Un număr din ce în ce mai mare de centrale nucleare din Europa sunt deja în 
curs de dezafectare sau vor fi dezafectate într-un termen scurt/mediu. La sfârșitul 
anului 2015, existau 129 de reactoare nucleare aflate în exploatare în UE, precum 
și un număr de alte 91 de reactoare închise, dintre care trei au fost dezafectate 
integral (a se vedea anexa III ). Se estimează că peste 50 dintre cele 129 de reac -
toare aflate în exploatare vor fi închise până în 202511.
18 Introducere 
12 
Dezafectarea nucleară implică o serie de procese specifice, dintre care unele se 
desfășoară în paralel. Procesul este finalizat atunci când amplasamentul a  fost 
complet curățat până la nivelul la care terenul poate fi reutilizat sau reamenajat, 
fără nicio restricție (beneficiază de statutul de „sit regenerat”) sau sub rezerva 
anumitor restricții (are statutul de „sit dezafectat”), în conformitate cu legislația 
națională. Toate cele trei amplasamente din Lituania, Bulgaria și Slovacia urmează 
să fie dezafectate până la gradul de „sit dezafectat”.
13 
Toate cele trei state membre au optat pentru strategia de dezafectare implicând 
„demontarea imediată”, în locul strategiei de „demontare amânată” sau a  strate -
giei de „conservare în condiții de securitate pe termen lung”. În cazul dezafectării 
imediate, lucrările în acest sens sunt demarate la scurt timp după oprirea defini -
tivă a funcționării. În cazul strategiei alternative de dezafectare amânată, după 
evacuarea combustibilului nuclear, instalațiile care conțin materiale radioactive 
sunt, în integralitate sau parțial, procesate sau menținute în depozitare în condiții 
de securitate până la decontaminarea și/sau demontarea ulterioară12.
14 
Dezafectarea presupune atât lucrări obișnuite de dezafectare industrială, cum ar 
fi demolarea sălii turbinelor, precum și activități foarte specializate care implică 
materialele radioactive existente pe amplasament. Planificarea ordinii corecte 
a activităților și identificarea procedurilor și a metodologiilor care trebuie aplica -
te prezintă o importanță deosebită. Figura 6Situația reactoarelor din cadrul centralelor 
nuclearoelectrice din UE, la 31 decembrie 2015
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza datelor furnizate de Comisia Europeană și de Sistemul 
informațional privind reactoarele de putere ( Power Reactor Information System  – PRIS) al AIEA.Închise:  
91 de reactoare 
(dintre care 3 au fost 
dezafectate în întregime) În funcţiune: 
129 de reactoareÎn construcţie: 
4 reactoare12 Standardele de securitate ale 
AIEA, Decommissioning of 
Facilities, General Safety 
Requirements No. GSR 
Part 6 , 2014.
19 Introducere 
15 
Figura 7  prezintă procesele principale implicate în dezafectarea 
unei centrale nucleare. Figura 7Procesele principale implicate în dezafectarea unei centrale nucleare
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.Procesele implicate în dezafectarea nucleară 
Sarcinile curente pe amplasamentul unei centrale:
 realizarea și menţinerea unui inventar radiologic și a unei caracterizări radiologice a instalaţiei
 crearea, menţinerea și modiﬁcarea sistemelor de conﬁnare
 decontaminarea
Zona care nu este controlată (în principal, zona exterioară clădirii reactorului):
 decontaminarea, demontarea și evacuarea sistemelor, a structurilor și a utilajelor
 evacuarea și conﬁnarea materialelor contaminate/activate
 evacuarea/stocarea deșeurilor de activitate joasă și medie
Zona controlată (în principal, interiorul clădirii reactorului):
 decontaminarea, demontarea și evacuarea sistemelor, a structurilor și a utilajelor
 evacuarea și conﬁnarea materialelor contaminate/activate
 evacuarea și stocarea deșeurilor de activitate joasă, medie și înaltăExtragerea 
combustibilului și a combustibi-lului uzat din reactorEliberarea de sub regimul de supraveghere instituţională
Predarea 
amplasamentu-
lui în stadiu de 
sit dezafectat sau de sit regenerat, în 
conformitate cu 
condiţiile prestabilite 
16 
Operatorii de instalații nucleare trebuie să elaboreze și să actualizeze un plan 
final de dezafectare  cuprinzând un plan de finanțare și specificând toate activi -
tățile necesare, precum și calendarul acestora și costurile lor estimate13. Sprijinul 
acordat de UE trebuie să fie pus în aplicare în conformitate cu aceste planuri, 
menținându-se, totodată, în permanență, cel mai înalt nivel de securitate14.
17 
Toate activitățile desfășurate de-a lungul ciclului de viață al unei centrale nuclea -
re, inclusiv dezafectarea, sunt reglementate și necesită acordarea unei autorizații 
de către o  autoritate națională.13 Standardele de securitate ale 
AIEA, General Safety 
Requirements Part 6 , p. 15.
14 Articolul 2 alineatul (1) din 
Regulamentele (Euratom) 
nr. 1368/2013 și (Euratom) 
nr. 1369/2013 ale Consiliului.
20 Introducere 
Gestionarea deșeurilor radioactive
18 
Toate etapele ciclului combustibilului nuclear generează deșeuri radioactive. 
Sistemul de clasificare utilizat de Agenția Internațională pentru Energie Atomică 
(AIEA) stabilește șase categorii de deșeuri radioactive, în funcție de nivelul de 
radioactivitate, prezentate în tabelul 2 .Tabelul 2Categorii de deșeuri radioactive și gestionarea și eliminarea acestora
Categorie DescriereGestionare și eliminare
(adâncimile subterane sunt indicate doar cu titlu 
orientativ)
Deșeuri exceptateDeșeuri conținând concentrații de radionuclizi atât 
de reduse încât nu sunt necesare măsuri privind pro -
tecția împotriva radiațiilor și deșeurile respective pot 
fi eliberate de sub regimul de control reglementar.la suprafațăeliberare fără restricții, depozit 
normal de deșeuri
Deșeuri cu durată de viață 
foarte scurtăDeșeuri conținând doar radionuclizi cu timpi de înju -
mătățire foarte scurți și a căror concentrație a activi -
tății se situează la niveluri superioare nivelurilor de 
eliberare de sub regimul de control reglementar.la suprafață depozitare în vederea dezintegrării
Deșeuri de activitate 
foarte joasăDeșeuri care nu îndeplinesc neapărat criteriile 
pentru deșeurile exceptate, dar care nu necesită un 
nivel înalt de confinare și de izolare.la suprafață depozit de deșeuri
Deșeuri de activitate joasăDeșeuri cu cantități limitate de radionuclizi cu durată 
de viață lungă. Acest tip de deșeuri necesită o izolare 
și confinare riguroase pe perioade de până la câteva 
sute de ani.subteranăaproape de suprafață (< 30 de 
metri)
Deșeuri de activitate 
medieDeșeuri care, dat fiind conținutul lor, în special 
compoziția de radionuclizi cu durată de viață lungă, 
necesită un nivel mai înalt de confinare, dar nu 
necesită măsuri speciale pentru disiparea energiei 
termice sau necesită doar măsuri limitate în acest 
sens.subterană adâncime medie (30-100 de metri)
Deșeuri de activitate 
înaltăDeșeuri cu niveluri de concentrație a activității sufi -
cient de mari pentru a genera cantități semnificative 
de energie termică sau deșeuri cu cantități mari 
de radionuclizi cu durată de viață lungă. În această 
categorie se încadrează combustibilul nuclear uzat.subteranădepozitare geologică (> 400 de 
metri)
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza standardelor de securitate ale AIEA, General Safety Guide No GSG-1, Classification of Radioactive 
Waste , 2009.
21 Introducere 
19 
Pentru fiecare categorie sunt necesare tehnologii și metode diferite pentru con -
finarea și gestionarea în condiții de securitate a deșeurilor. La capătul cel mai de 
jos al spectrului, deșeurile exceptate pot să fie eliminate pur și simplu împreună 
cu deșeurile menajere. La celălalt capăt al spectrului, deșeurile de activitate înaltă 
precum combustibilul nuclear uzat sunt atât de radioactive încât necesită cel mai 
înalt nivel de confinare și de izolare pentru a se asigura securitatea și siguranța 
pe termen lung. Eliminarea prin depozitare într-un depozit geologic la adâncime, 
excavat la câteva sute de metri sub pământ, este în general recunoscută ca fiind 
opțiunea preferată pentru eliminarea finală a  deșeurilor de activitate înaltă15. În 
conformitate cu standardele de securitate ale AIEA, gestionarea deșeurilor nu se 
încheie odată cu procesul de dezafectare nucleară, deoarece deșeurile de activi -
tate înaltă nu au fost încă eliminate în instalații de depozitare definitivă16.
Principiul „poluatorul plătește” ca principiu 
la nivelul UE și la nivel internațional
20 
Gestionarea combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive în Uniunea Europea -
nă este reglementată de „Directiva privind deșeurile radioactive”17. Cerințele din 
această directivă se bazează pe o convenție a AIEA din 1997, la care Lituania, Bul -
garia și Slovacia sunt semnatare18. Convenția obligă părțile contractante să aplice 
principiul „poluatorul plătește”, ceea ce înseamnă că producătorii de deșeuri 
trebuie să suporte costurile de gestionare a acestora pentru a se preveni efectele 
nocive asupra sănătății umane și a mediului19. Un alt principiu care stă la baza 
convenției este acela al evitării impunerii nejustificate a sarcinii de gestionare 
a deșeurilor nucleare asupra generațiilor viitoare. Acest principiu este reflectat în 
Directiva privind deșeurile radioactive, unde se afirmă că: „[f]iecărui stat membru 
ar trebui să îi revină obligația etică de a evita orice povară inutilă asupra gene -
rațiilor viitoare în ceea ce privește combustibilii uzați și deșeurile radioactive, 
inclusiv deșeuri radioactive care ar putea proveni de la dezafectarea instalațiilor 
nucleare existente”20.
Rolurile și responsabilitățile actorilor implicați 
în programele de asistență ale UE 
pentru dezafectare nucleară
21 
În conformitate cu dispozițiile juridice relevante, Comisia Europeană  a optat 
pentru gestionarea programelor de asistență pentru dezafectare nucleară prin 
mecanismul gestiunii indirecte21. În cadrul acestei modalități de gestiune, Comi -
sia încredințează organismelor de implementare sarcini de execuție bugetară (a 
se vedea anexa IV ), dar responsabilitatea și răspunderea globală pentru actul 
de gestiune a bugetului UE revin totuși Comisiei. Prin urmare, aceasta trebuie să 
se asigure că organismele de implementare dispun de structuri de control și de 
monitorizare adecvate. Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare  
(BERD) acționează în calitate de organism de implementare pentru toate cele 
trei programe.15 Standardele de securitate ale 
AIEA, General Safety Guide No 
GSG-1, Classification of 
Radioactive Waste , 2009, p. 6.
16 Standardele de securitate ale 
AIEA, General Safety Guide No 
GSG-1, Classification of 
Radioactive Waste , 2009, p. 3.
17 Directiva 2011/70/Euratom 
a Consiliului din 19 iulie 2011 
de instituire a  unui cadru 
comunitar pentru gestionarea 
responsabilă și în condiții de 
siguranță a  combustibilului 
uzat și a  deșeurilor radioactive 
(JO L 199, 2.8.2011, p. 48).
18 AIEA, Convenția comună 
asupra gospodăririi în 
siguranță a  combustibilului 
uzat și asupra gospodăririi în 
siguranță a  deșeurilor 
radioactive.
19 La articolul 21 din Convenția 
comună a AIEA asupra 
gospodăririi în siguranță 
a combustibilului uzat și 
asupra gospodăririi în 
siguranță a  deșeurilor 
radioactive, se precizează: 
„Fiecare parte contractantă se 
asigură că responsabilitatea 
pentru gospodărirea în 
siguranță a  combustibilului 
uzat sau a  deșeurilor 
radioactive revine, în primul 
rând, titularului autorizației 
respective și ia măsurile 
corespunzătoare pentru ca 
fiecare titular al unei astfel de 
autorizații să își asume 
responsabilitatea.”
20 Considerentul 24 din 
Directiva  2011/70/Euratom 
a Consiliului.
21 Articolul 58 litera (c) din 
Regulamentul (UE, Euratom) 
nr. 966/2012 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
25 octombrie  2012 privind 
normele financiare aplicabile 
bugetului general al Uniunii și 
de abrogare a  Regulamentului 
(CE, Euratom) nr. 1605/2002 al 
Consiliului (JO L 298, 
26.10.2012, p. 1), modificat 
ultima dată prin Regulamentul 
(UE, Euratom) 2015/1929 din 
28 octombrie 2015.
22 Introducere 
22 
În plus, în Lituania, Agenția Centrală de Gestionare a Proiectelor , un orga -
nism public național, acționează ca un al doilea organism de implementare și 
îndeplinește aceleași funcții ca BERD pentru proiectele plasate sub gestiunea 
sa22. La momentul auditului, toate proiectele noi erau canalizate prin intermediul 
Agenției Centrale de Gestionare a Proiectelor. BERD va răspunde în continuare de 
proiectele care au fost plasate anterior sub responsabilitatea sa.
23 
Cele trei state membre  au obligația de a crea structuri adecvate la nivel națio -
nal pentru punerea în aplicare a programelor și de a lua toate măsurile necesare 
pentru a  înlătura orice obstacole juridice sau administrative din calea funcționării 
adecvate a programelor lor respective de dezafectare23. Statele membre desem -
nează un coordonator al programului, din cadrul ministerului responsabil de poli -
tica energetică, care își asumă responsabilitatea globală pentru planificarea, coor -
donarea și monitorizarea programului respectiv de dezafectare la nivel național.
24 
În plus, Lituania a  desemnat Ministerul Finanțelor drept coordonator finan -
ciar responsabil de supravegherea financiară a  Agenției Centrale de Gestionare 
a Proiectelor.
25 
Principalii beneficiari  ai programelor sunt operatorii centralelor nucleare și/sau 
titularii autorizației de dezafectare, care sunt întreprinderi de stat. Acestea sunt 
responsabile de executarea proiectelor, după aprobarea propunerilor aferente.
26 
În fiecare an, statele membre propun un program anual de activitate, care 
prezintă utilizările prevăzute pentru fonduri. Comisia aprobă apoi deciziile 
de finanțare, după consultarea Comitetului programului de asistență pentru 
dezafectare nucleară, alcătuit din reprezentanți ai celor 28 de state membre ale 
UE. Comisia aprobă, de asemenea, documentația aferentă diferitelor proiecte 
care urmează să fie finanțate cu ajutorul asistenței UE, după ce au fost selecta -
te de către organismul de implementare. După coordonarea la nivel național, 
coordonatorul programului prezintă noi propuneri de proiecte spre aprobare de 
către BERD și, în Lituania, de către Agenția Centrală de Gestionare a Proiectelor. 
După ce sunt verificate, propunerile de proiecte sunt prezentate de organismele 
de implementare Comisiei.22 Slovacia propusese în mod 
oficial crearea unui al doilea 
canal de implementare, 
național, și anume Agenția 
pentru Inovare și Energie din 
Slovacia, care să își desfășoare 
activitatea în paralel cu BERD.
23 Articolul 4 din documentul 
Commission Implementing 
Decision of 7.8.2014 on the rules 
of application for the nuclear 
decommissioning assistance 
programmes for Bulgaria, 
Lithuania and Slovakia for the 
period 2014-2020  (Decizia de 
punere în aplicare a Comisiei 
din 7.8.2014 privind normele 
de aplicare pentru programele 
de asistență pentru 
dezafectare nucleară pentru 
Bulgaria, Lituania și Slovacia 
pentru perioada  2014-2020), 
C(2014) 5449 final.
23 Introducere 
24 Raportul special nr. 16/2011: 
„Asistența financiară acordată 
de Uniunea Europeană pentru 
dezafectarea unor centrale 
nucleare din Bulgaria, Lituania 
și Slovacia: realizări și provocări 
viitoare” ( http://eca.europa.
eu).27 
Comisia transferă apoi fondurile aferente către BERD, precum și, în cazul Lituaniei, 
către Agenția Centrală de Gestionare a  Proiectelor, conform prevederilor contrac -
tuale. Aceste organisme asigură ulterior monitorizarea implementării proiectelor.
Raportul special anterior al Curții de Conturi Europene 
pe tema dezafectării nucleare
28 
Într-un raport special din 2011, Curtea de Conturi Europeană a  examinat asistența 
financiară acordată de UE pentru dezafectarea unor centrale nucleare din Bulga -
ria, Lituania și Slovacia24.
24
 Sfera și abordarea auditului
25 Raportul special nr. 16/2011.29 
În cadrul acestui audit, s-a urmărit să se determine dacă, din 2011, când a fost 
publicat raportul anterior al Curții25, s-au realizat progrese în ceea ce privește 
implementarea programelor de asistență ale UE pentru dezafectare nucleară 
din Lituania, Bulgaria și Slovacia.
30 
Curtea a examinat, în special, dacă programele au înregistrat progrese în ceea 
ce privește:
— demontarea centralelor, obținerea autorizațiilor necesare și crearea infra -
structurilor de gestionare a  deșeurilor și a  combustibilului uzat;
— stabilirea unei evaluări fiabile a costurilor și garantarea punerii la dispoziție 
a fondurilor necesare pentru finalizarea dezafectării.
31 
În fiecare dintre cele trei state membre, Curtea a efectuat vizite la amplasamen -
tele în cauză, a analizat documentația aferentă programului și proiectelor și 
a desfășurat interviuri cu funcționari din statele membre, cu operatorii centrale -
lor nucleare, cu titularii autorizațiilor pentru gestionarea deșeurilor radioactive 
de la nivel național, cu autoritățile de reglementare, precum și cu funcționari din 
cadrul organismelor de implementare și din cadrul Comisiei Europene.
32 
În vederea evaluării progreselor înregistrate la nivel de proiecte, Curtea a selectat 
17 proiecte de dezafectare nucleară finanțate de UE, legate sau nu de infrastruc -
tură, din toate cele trei state membre (a se vedea anexa V ). Au fost selectate 
proiecte în legătură cu care s-au formulat constatările cele mai critice în cuprinsul 
raportului anterior, precum și alte proiecte care prezintă o  importanță esențială 
pentru dezafectare. În plus, au fost colectate date cu privire la întârzierile și la 
depășirile de costuri care afectează 18 proiecte-cheie de infrastructură în curs 
(anexa VI ).
33 
De asemenea, Curtea a identificat, acolo unde a fost posibil, exemple de amelio -
rări recente ale practicilor care au apărut în cele trei state membre, precum și 
exemple de gândire orientată spre viitor. În acest scop, a fost inclusă și o vizită la 
șantierul de construcție a primului depozit geologic la adâncime din lume, din 
Finlanda (a se vedea anexa VII ).
25 Sfera și abordarea auditului 
34 
Activitățile de audit au fost efectuate în perioada aprilie 2015-aprilie 2016.
35 
Auditul Curții nu a acoperit conformitatea cheltuielilor aferente proiectelor cu 
normele aplicabile fondurilor. Procedurile de achiziții publice nu au fost nici ele 
vizate de audit. Nu au fost evaluate securitatea în materie de radioactivitate sau 
siguranța instalațiilor, deoarece aceasta ține de responsabilitatea autorităților 
naționale competente. Curtea nu a încercat, sub nicio formă, să pledeze în favoa -
rea sau împotriva energiei nucleare și nici să tragă concluzii cu privire la mixul 
energetic din UE; aceste aspecte nu sunt abordate în cadrul raportului de față.
26
 Observații
26 SEC(2011) 1387 final din 
24 noiembrie  2011, Document 
de lucru al serviciilor Comisiei, 
Impact assessment — 
Accompanying document to the 
Proposal for a Council 
Regulation on Union support for 
the nuclear decommissioning 
assistance programmes in 
Bulgaria, Lithuania and 
Slovakia  (Evaluare de 
impact — Document de 
însoțire a  propunerii de 
regulament al Consiliului 
privind sprijinul din partea 
Uniunii acordat programelor 
de asistență pentru 
dezafectare nucleară din 
Bulgaria, Lituania și Slovacia).
27 Potrivit informațiilor furnizate 
de centrala nucleară Ignalina, 
unitatea 1 a atins stadiul de 
închidere ireversibilă în 2007, 
când autorizația sa de 
funcționare a fost modificată 
și au fost aprobate condițiile 
pentru implementarea 
procesului de dezafectare. La 
16 iunie 2014, a fost abrogată 
o lege care interzicea încetarea 
ireversibilă a  activităților de la 
unitatea 1 până când ar fi fost 
asigurată finanțarea pentru 
toate lucrările aferente etapei 
sau dezafectării instalațiilor. 
Autorizația pentru unitatea 2 
a fost modificată în 2012 și în 
2014. Ministrul energiei din 
Bulgaria a declarat în cursul 
unei sesiuni plenare 
a Parlamentului bulgar, care 
a avut loc la 6 februarie 2015, 
că dezafectarea celor patru 
unități în cauză era ireversibilă. 
În opinia autorităților slovace, 
modificarea autorizației de 
dezafectare este considerată 
a indica atingerea stadiului 
ireversibil.Au fost înregistrate unele progrese în materie 
de dezafectare în raport cu situația din 2011, 
dar se prefigurează o serie de provocări critice
36 
În această secțiune, sunt prezentate constatările Curții privind progresele în -
registrate în raport cu situația din 2011 în procesul de dezafectare sprijinit prin 
programele de asistență ale UE, fiind subliniate întârzierile înregistrate la nivelul 
proiectelor-cheie de infrastructură.
Au fost înregistrate progrese în zonele care nu sunt 
controlate, dar dezafectarea clădirilor reactoarelor 
încă nu a fost demarată, iar infrastructura de gestionare 
a deșeurilor radioactive a fost realizată doar parțial
37 
Pentru fiecare dintre cele trei centrale nucleare, Curtea a  examinat:
— măsura în care închiderea centralelor nucleare este ireversibilă;
— progresele realizate în ceea ce privește activitățile de demontare în zonele 
controlate și în zonele care nu sunt controlate;
— disponibilitatea infrastructurii de gestionare a  combustibilului uzat și 
a deșeu  rilor, necesară pentru activitățile de dezafectare și de demontare.
Autoritățile naționale susțin că închiderea centralelor este acum 
ireversibilă, dar realizările preconizate stabilite de Comisie 
nu s-au materializat încă
38 
În 2011, Comisia a identificat patru realizări preconizate care trebuie să se mate -
ria lizeze pentru ca închiderea unei centrale nucleare să poată fi considerată ire -
versibilă26. În tabelul 3  este prezentată evaluarea Curții cu privire la gradul în care 
au fost obținute aceste realizări preconizate în Lituania, în Bulgaria și în Slovacia.
39 
Autoritățile din Lituania, Bulgaria și Slovacia susțin că, având în vedere progre -
sele realizate, închiderea centralelor este ireversibilă, întrucât, în prezent, nu 
ar mai fi posibil din punct de vedere tehnic sau nu ar mai fi rentabil ca acestea 
să își reia activitatea27.
27 Observații 
Evaluarea Curții cu privire la stadiul, la 31 decembrie 2015, al realizărilor preconizate 
care indică închiderea ireversibilă a celor trei centrale nucleare
Realizările preconizate Ignalina, Lituania Kozlodui, Bulgaria Bohunice, Slovacia
1. Centrala nucleară este 
menținută în condiții de 
securitate, în regim post-
închidere, până la descărcarea 
completă a combustibiluluiParțial materializată
Activitatea de menținere în condiții 
de securitate este în curs. Descărcarea 
reactorului 1 este finalizată. Reactorul 2 
nu este încă descărcat de combustibil.Materializată
Reactoarele și bazinele de 
stocare a combustibilului au fost 
descărcate.Materializată
Reactoarele și bazinele de 
stocare a combustibilului au fost 
descărcate.
2. Autorizația de dezafectare 
a fost obținutăNematerializată
Autorizația nu a fost încă eliberată.Parțial materializată
A fost eliberată autorizația pentru 
unitățile 1-2; pentru unitățile 3-4, 
emiterea autorizației este preco -
nizată pentru 2016.Materializată
Autorizație eliberată în 2015.
3. Proiectarea procesului 
de demontare a miezului 
reactorului/circuitului primar 
este finalizatăParțial materializată
Proiectarea procesului de demontare nu 
este finalizată încă, există un studiu în 
curs de realizare (a se vedea proiectul 6 
din anexa V ).Parțial materializată
Proiectul privind proiectarea 
procesului de demontare se află 
în faza de achiziție.Parțial materializată
Proiectul privind proiectarea 
procesului de demontare este încă 
în curs de desfășurare (a se vedea 
proiectul 16 din anexa V ).
4. Au fost demarate 
operațiunile de demontare în 
cadrul clădirii reactoruluiParțial materializată
Au avut loc deocamdată doar lucrări 
minore în clădirea reactorului.Parțial materializată
Au avut loc deocamdată doar 
lucrări minore în clădirea 
reactorului.Parțial materializată
Au avut loc deocamdată doar lu -
crări minore în clădirea reactorului.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza informațiilor furnizate de autoritățile naționale.Tabelul 3
40 
Cu toate acestea, una dintre realizările preconizate pe baza cărora se determină 
dacă procesul de dezafectare nucleară a atins un stadiu ireversibil este existența 
unei autorizații de dezafectare, care este necesară înainte să poată fi începute 
lucrările în zona controlată. Față de anul 2011, atât Bulgaria, cât și Slovacia au 
avansat de la o autorizație de funcționare la una de dezafectare pentru centralele 
lor respective, însă nu același lucru s-a întâmplat în cazul Lituaniei.
— Centrala Ignalina din Lituania  nu a obținut încă autorizația de dezafectare, 
această etapă fiind programată acum pentru 2022, așadar cu 10 ani mai târziu 
decât se planificase inițial și după trecerea a 18 ani de la data la care unita -
tea 1 a încetat producția de energie electrică.
— Centrala Kozlodui din Bulgaria  a obținut, la 27 noiembrie 2014, o autorizație 
de dezafectare pe 10 ani pentru primele sale două unități, iar primirea auto -
rizației de dezafectare pentru unitățile 3 și 4 este preconizată pentru 2016. Cu 
toate acestea, este posibil să fie necesare o serie de autorizații suplimentare 
pentru efectuarea unor lucrări majore de demontare a  sistemelor critice ale 
reactoarelor sau a reactoarelor propriu-zise.
— Centrala Bohunice din Slovacia  a primit autorizația actuală de dezafectare la 
23 decembrie 2014, aceasta permițându-i să demareze procesul de demonta -
re în clădirea reactorului. Planul de dezafectare prevedea începerea lucrărilor 
majore de demontare abia la sfârșitul anului 2015. Aceste lucrări majore nu au 
fost încă demarate.
28 Observații 
Au fost realizate progrese în ceea ce privește activitățile 
de demontare în zonele care nu sunt controlate
41 
După cum se arată în tabelul 3 , niciuna dintre cele trei centrale nu a finalizat încă 
proiectarea activităților de demontare a miezului reactorului/circuitelor primare 
și nu a efectuat decât cel mult lucrări minore în clădirile reactoarelor. Aceasta 
înseamnă că provocările critice pe care le presupune activitatea în zona contro -
lată, inclusiv în clădirea reactorului, abia acum urmează pentru toate cele trei 
state membre.
42 
Au fost realizate însă progrese în ceea ce privește activitățile de demontare în 
zona care nu este controlată. De la publicarea raportului precedent, lucrările de 
demontare a  anumitor componente esențiale, cum ar fi sălile turbinelor din zona 
care nu este controlată, au avansat în toate cele trei amplasamente (a se vedea 
exemplul din figurile 8  și 9). În Lituania, demontarea a început mai târziu decât 
era planificat, dar s-au înregistrat progrese din 2014. Figurile 8 și 9Fotografii care arată progresele realizate în ceea ce privește demontarea 
componentelor esențiale din sala turbinelor din cadrul centralei nucleare 
Bohunice V1 din Slovacia 
Figura 8 — Înainte de demontare Figura 9— După demontare
2011: Sala turbinelor cu turbine
© Javys.2015: Sala turbinelor fără turbine
© Javys.
29 Observații 
S-au înregistrat unele progrese în privința infrastructurii 
de gestionare a deșeurilor, dar instalațiile de depozitare definitivă 
a combustibilului uzat se află abia în faza de concepție
43 
Autorizația pentru a avansa în procesul de dezafectare se eliberează numai dacă, 
printre altele, s-au implementat soluții corespunzătoare pentru gestionarea de -
șeu rilor și există o infrastructură adecvată pentru acestea. Întrucât diferitele tipuri 
de deșeuri generate presupun un tratament diferit (a se vedea tabelul 2 ), este 
necesar să se realizeze un inventar radiologic și o caracterizare radiologică a in -
stalațiilor și a deșeurilor radioactive suficient de complete pentru a se determina 
cu precizie metodologiile și tehnologiile care sunt necesare pentru decontamina -
rea, demontarea și fragmentarea sistemelor și a structurilor, precum și pentru a se 
putea selecta soluțiile optime de gestionare a deșeurilor. De la auditul precedent 
al Curții și până în prezent, toate cele trei state membre au înregistrat anumite 
progrese în această privință. Cu toate acestea, deși, în general, se află în grafic 
față de planul de dezafectare, caracterizarea radiologică a clădirilor reactoarelor 
nu este încă exhaustivă pentru niciuna dintre cele trei centrale.
44 
În ceea ce privește deșeurile de activitate foarte joasă până la medie  (a se 
vedea tabelul 4 ), toate cele trei state membre au înregistrat unele progrese în 
construirea infrastructurii principale necesare pentru gestionarea acestor deșeuri. 
Infrastructura existentă corespunde nevoilor actuale în acest stadiu al procesului 
de dezafectare. Prin urmare, nu există un risc iminent, la niciuna dintre cele trei 
centrale, ca dezafectarea să trebuiască să fie suspendată din cauza unei capaci -
tăți insuficiente a infrastructurii de gestionare a deșeurilor. Cu toate acestea, un 
număr de proiecte vizând gestionarea deșeurilor cu niveluri de radioactivitate 
mai ridicate sau vizând să facă față unor cantități crescute de deșeuri în viitor 
se confruntă cu întârzieri, iar altele sunt încă în faza de concepție (a se vedea 
tabelul 4  și punctele 60-71).
45 
Deșeurile de activitate înaltă  iau, în general, una dintre următoarele două 
forme: combustibil nuclear uzat destinat depozitării sau materialele reziduale 
obținute după reprocesarea combustibilului nuclear uzat. În general, combus -
tibilul nuclear uzat reprezintă 95 % din volumul deșeurilor de activitate înaltă și 
este responsabil pentru un procent variind între 95 % și 99 % din radioactivitatea 
totală a  centralei nucleare. După ce elementele constituind combustibilul nuclear 
uzat sunt îndepărtate din reactor (a se vedea figura 10 ), ele sunt fie reprocesa -
te, fie plasate într-o instalație de stocare intermediară pentru o durată de circa 
50 de ani.
30 Observații 
Progrese realizate în construirea infrastructurii de gestionare a deșeurilor 
de activitate foarte joasă până la medie: situația din 2011 și situația din 2015
2011 2015
Ignalina, 
LituaniaLucrările la „zona de stocare tampon” pentru depozitul destinat 
deșeurilor de activitate foarte joasă sunt în curs de desfășurare.Zona de stocare tampon a fost finalizată și 80 % din capacitatea actuală 
a acesteia este deja ocupată.
Construcția instalației de la suprafață nu a fost încă demarată.Construcția instalației de la suprafață nu a fost încă demarată, deoarece 
procedura de achiziție întâmpină întârzieri ca urmare a modificărilor 
intervenite în proiectul tehnic.
Depozitul la mică adâncime pentru deșeuri radioactive de 
activitate joasă și medie cu durată de viață scurtă se află în faza 
de proiectare.Depozitul la mică adâncime se află încă în faza de proiectare și înregis -
trează o întârziere de un an.
Instalația pentru gestionarea și stocarea deșeurilor solide de ac -
tivitate medie cu durată de viață lungă înregistrează o întârziere 
de 3,5 ani.Instalația de gestionare și stocare a deșeurilor solide înregistrează o în -
târziere de 9 ani. Recepția operațională este planificată pentru 2018. Nu 
există nicio instalație disponibilă pentru depozitarea deșeurilor rezultate 
din demontarea reactorului, deși a fost demarat un proiect conex.
Kozlodui, 
BulgariaSe utilizează instalațiile de tratare și de depozitare existente la 
fața locului, dar sunt necesare capacități de tratare și de depozi -
tare suplimentare pentru activitățile viitoare de dezafectare.Conform unei evaluări realizate de către titularul autorizației de dezafec -
tare, și anume Întreprinderea de Stat pentru Gestionarea Deșeurilor 
Radioactive, capacitatea instalațiilor existente de depozitare a deșeurilor 
radioactive ar trebui să fie suficientă până în 2022.
Este prevăzută construirea unei instalații naționale de depozi -
tare a deșeurilor radioactive de activitate joasă și medie, care ar 
urma să fie finalizată până la sfârșitul anului 2015.Instalația națională de depozitare a deșeurilor radioactive de activitate 
joasă și medie, principalul element lipsă, înregistrează o întârziere de 6 ani. 
Finalizarea acesteia este preconizată pentru 2021 (a se vedea punctul 56).
Bohunice, 
SlovaciaSe utilizează instalațiile de tratare și de depozitare existente la 
fața locului. Sunt necesare capacități de tratare și de depozitare 
suplimentare pentru activitățile viitoare de dezafectare.Proiectul aflat în curs pentru mărirea capacității depozitului național de 
deșeuri radioactive de activitate foarte joasă este prevăzut să fie finalizat 
în 2018.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza informațiilor furnizate de autoritățile naționale.
Coș de stocare a elementelor 
conținând combustibil nuclear uzat 
pentru un reactor de tip VVER440/230Tabelul 4 Figura 10
© Javys.
31 Observații 
46 
În Bulgaria  și în Slovacia , descărcarea combustibilului din reactoare a  fost fina -
lizată, în timp ce, în Lituania , combustibilul este încă parțial prezent în reactorul 
unității 2, iar bazinele de stocare din cadrul unității 1 conțin în continuare com -
bustibil nuclear uzat. În Bulgaria  și în Slovacia , elementele constituind com -
bustibilul nuclear uzat sunt încă clasificate ca materiale destinate unei posibile 
utilizări în viitor, deși, în mod inevitabil, o parte din acest material va necesita 
depozitare definitivă. Tabelul 5  oferă o imagine de ansamblu a clasificării com -
bustibilului nuclear uzat, a amplasamentelor în care este depozitat în prezent și 
a mijloacelor actuale de stocare, precum și a stadiului în care se află infrastructu -
ra de gestionare intermediară a acestui combustibil.
Imagine de ansamblu a modalităților de depozitare și clasificarea combustibilului 
nuclear uzat
A fost descărcat 
combustibilul 
din miezul 
reactorului?A fost descărcat 
combustibilul 
din reactor și 
din bazinele de 
stocare?Clasificarea 
combustibilului 
nuclear uzatAmplasamentul actual 
al combustibilului 
nuclear uzatEste disponibil un 
depozit definitiv 
pentru eliminarea 
combustibilului 
nuclear uzat?
Ignalina, 
LituaniaUnitatea 1 Da NuDeșeu de activitate 
înaltăÎn bazinele de stocare ale 
reactorului la unitatea 1 
și într-un depozit de sto -
care intermediară uscată 
a combustibilului uzat pe 
amplasamentul centraleiNu
Unitatea 2 Nu NuDeșeu de activitate 
înaltăÎn miezul reactorului la 
unitatea 2 și în bazinele de 
stocare ale reactorului în 
unitatea 2Nu
Kozlodui, Bulgaria Da DaMaterial destinat 
unei posibile 
utilizări în viitorInstalație de stocare 
intermediară uscată și sub 
apă a combustibilului uzat, 
de pe amplasamentul cen -
tralei; o parte a combus -
tibilului a fost expediată 
în RusiaNu
Bohunice V1, Slovacia Da DaMaterial destinat 
unei posibile 
utilizări în viitorInstalație de stocare 
intermediară sub apă 
a combustibilului uzat, 
de pe amplasamentul 
centraleiNu
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza informațiilor furnizate de autoritățile naționale.Tabelul 5
47 
Tabelul 6  oferă o imagine de ansamblu a progreselor realizate, față de situația 
din 2011, în ceea ce privește construcția infrastructurii de stocare intermediară 
a combustibilului nuclear uzat . Progresele au fost deosebit de lente în cazul 
Lituaniei, din cauza întârzierilor care au afectat construcția instalației de stocare 
intermediară a  combustibilului uzat.
32 Observații 
Progresele realizate în ceea ce privește construcția infrastructurii de stocare 
intermediară a combustibilului nuclear uzat, situația din 2011 și din 2015
2011 2015
Ignalina, LituaniaCombustibilul nu putea fi descărcat din unități atât timp 
cât instalația de stocare intermediară a combustibilului 
uzat nu era funcțională. Proiectul pentru construcția 
acestei instalații înregistra însă o întârziere de patru ani 
față de termenul prevăzut.Construcția instalației de stocare intermediară a combustibilului uzat 
a înregistrat o întârziere suplimentară de șase ani, ceea ce propulsează 
la 10 ani durata totală a întârzierii față de termenul prevăzut în planul 
final de dezafectare din 2005. Finalizarea acestei instalații este o condi -
ție prealabilă pentru obținerea autorizației de dezafectare.
Kozlodui, 
BulgariaExistau întârzieri semnificative și depășiri ale bugetului în 
ceea ce privește proiectarea și construcția unei instalații 
de stocare intermediară uscată a combustibilului uzat 
în vederea stocării ansamblurilor de combustibil uzat 
în butoaie.Certificatul de recepție a fost obținut în martie 2013 și, până în 2015, 
fuseseră depozitate șase butoaie încărcate dintre cele 34 planificate. La 
29 ianuarie 2016, a fost obținută o autorizație de funcționare pe 10 ani 
pentru instalația de stocare.
Bohunice, 
SlovaciaEra disponibilă o instalație de stocare intermediară sub 
apă a  combustibilului uzat.Combustibilul uzat de la centrala nucleară V1 este depozitat în instalația 
de stocare intermediară a combustibilului uzat de pe amplasamentul 
centralei. Capacitatea de stocare a acestei instalații va fi suficientă până 
în 2024, an până în care se va stoca combustibil nuclear uzat și de la 
alte centrale. Până la luarea unei decizii privind eliminarea finală, există 
planuri pentru construcția unei instalații de stocare intermediară uscată 
a combustibilului uzat.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza informațiilor furnizate de autoritățile naționale.Tabelul 6
48 
Stocarea intermediară a combustibilului nuclear uzat constituie o soluție tem -
porară înainte de eliminarea finală a  acestuia. Depozitare definitivă într-un 
depozit geologic la adâncime , de regulă la cel puțin câteva sute de metri sub 
pământ, este în general recunoscută ca fiind opțiunea preferată pentru elimina -
rea finală a deșeurilor de activitate înaltă (a se vedea anexa VII  pentru un exem -
plu în acest sens). În principiu, orice țară care are un program nuclear trebuie să 
elaboreze un program pentru construirea unui depozit adecvat28. Anumite țări 
generează însă volume mici de deșeuri radioactive, au resurse financiare limitate 
sau nu prezintă condițiile geologice adecvate29. După cum se arată în tabelul 5 , 
niciunul dintre cele trei state membre vizate de raportul de față nu are în prezent 
acces la un astfel de depozit în scopul eliminării finale. Alte state membre ale UE 
se confruntă cu aceleași dificultăți.
49 
Accesul la o instalație de depozitare definitivă ar putea fi asigurat prin coopera -
re multinațională. În cazul unui „depozit multinațional”, deșeuri provenind din 
mai multe țări ar putea fi depozitate într-o structură comună. Dacă toate țările 
participante la un astfel de proiect sunt situate în aceeași regiune, depozitul este 
denumit, de regulă, „depozit regional”30.28 AIEA, Developing multinational 
radioactive waste repositories: 
Infrastructural framework and 
scenarios for cooperation , 
octombrie 2004. AIEA, 
Convenția comună asupra 
gospodăririi în siguranță 
a combustibilului uzat și 
asupra gospodăririi în 
siguranță a  deșeurilor 
radioactive.
29 AIEA, Developing multinational 
radioactive waste repositories: 
Infrastructural framework and 
scenarios for cooperation , 
octombrie 2004. AIEA, 
Convenția comună asupra 
gospodăririi în siguranță 
a combustibilului uzat și 
asupra gospodăririi în 
siguranță a  deșeurilor 
radioactive.
30 AIEA, Developing multinational 
radioactive waste repositories: 
Infrastructural framework and 
scenarios for cooperation , 
octombrie 2004, p. 5.
33 Observații 
50 
Directiva UE privind deșeurile radioactive oferă posibilitatea cooperării regionale 
în acest domeniu și recunoaște în mod expres că „unele state membre consideră 
că utilizarea comună a instalațiilor pentru gestionarea combustibilului uzat și 
a deșeurilor radioactive, inclusiv a instalațiilor de depozitare definitivă, poate re -
prezenta o măsură benefică, sigură și rentabilă”31. Cu toate acestea, anumite state 
membre restricționează, în legislația lor națională, importul de deșeuri nucleare. 
De exemplu:
— Lituania  interzice importul de deșeuri radioactive și de combustibil nuclear 
uzat, cu excepția: (a) tranzitului deșeurilor radioactive și a combustibilului 
nuclear uzat pe teritoriul Lituaniei; și (b) cu excepția reimportului de deșeuri 
radioactive și de combustibil uzat procesate în străinătate32.
— Bulgaria  interzice importul de deșeuri radioactive, cu excepția: (a) reimpor -
tului de surse uzate sigilate de radiații ionizante fabricate în Bulgaria; și (b) cu 
excepția deșeurilor radioactive reprocesate pentru Bulgaria33.
— Slovacia  interzice importul de deșeuri radioactive, cu excepția: (a) transpor -
tului pe teritoriul țării; și (b) cu excepția importurilor de deșeuri radioactive în 
vederea reprocesării și a  tratării lor34.
51 
Pe întreg teritoriul UE, nu există decât un singur depozit geologic la adâncime 
aflat în prezent în construcție în Finlanda (a se vedea anexa VII ). De la adoptarea 
de către guvernul finlandez a  primei hotărâri privind calendarul de implementare 
și de când au început primele demersuri de căutare a unui amplasament, în 1983, 
vor fi trecut aproape 40 de ani până la momentul la care va putea începe depo -
zitarea ( figura 11  prezintă calendarul proiectului). Depozitarea definitivă a com -
bustibilului uzat este planificată să demareze la începutul anilor 2020.31 A se vedea considerentul 33 
din Directiva 2011/70/Euratom 
a Consiliului. În ceea ce 
privește condițiile de import și 
export, a se vedea articolul 4 
alineatul  (4) din Directiva 
privind deșeurile radioactive și 
Directiva 2006/117/UE 
a Consiliului din 
20 noiembrie  2006 privind 
supravegherea și controlul 
transferurilor de deșeuri 
radioactive și combustibil uzat 
(JO L 337, 5.12.2006, p. 21).
32 A se vedea articolul 24 din 
Legea lituaniană nr.  VIII-1190 
din 20 mai 1999 privind 
gestionarea deșeurilor 
radioactive.
33 A se vedea articolul 17 din 
Legea bulgară privind 
utilizarea în condiții de 
securitate a  energiei nucleare 
(modificată ultima dată la 
28 noiembrie  2014).
34 A se vedea articolul 21 privind 
importurile de deșeuri 
radioactive din Legea slovacă 
nr. 541/2004 Coll. privind 
utilizarea în scopuri pașnice 
a energiei nucleare.
34 Observații 
Cronologia proiectului de construcție a unui depozit geologic la adâncime 
în FinlandaFigura 11
 
Sunt lansate 
activităţile de prospectare geologică în vederea depozitării deﬁnitive.
Hotărâre a guvernului cu privire la calendarul general.Hotărâre de principiu a guvernului și a parlamentului. Cerere de autorizaţie de construcţie.Autorizaţie de construcţie. Cerere de autorizaţie de funcţionare. Caracterizarea sitului.Olkiluoto este 
selectat ca 
amplasament 
pentru 
depozitarea deﬁnitivă.Sunt demarate, în 
Olkiluoto, construcţia 
depozitului ONKALO și 
studiile de conﬁrmare 
a amplasamentului.Construcţia instalaţiei de 
depozitare 
deﬁnitivă.Teste 
preliminare și 
darea în 
exploatare.Începerea 
depozitării la 
începutul anilor 
2020.
19781983200120122015
CRONOLOGIA 
DEPOZITĂRII DEFINITIVE 
© Posiva Oy.
52 
Există și alte state membre care lucrează în prezent la pregătirea unui depozit 
geologic la adâncime și se află în diferite etape ale proiectului.
— În Suedia , s-a depus o cerere privind construcția unui depozit geologic la 
adâncime pe amplasamentul selectat de la Forsmark, cerere care este în curs 
de examinare de către autoritatea națională suedeză pentru protecția radi -
ologică. Construcția și darea în exploatare sunt programate să fie finalizate 
până în 202835.
— În Franța , este posibil ca o cerere de construcție să fie prezentată în 
2017/2018. Faza de exploatare experimentală este programată pentru perioa -
da 2025-2035, exploatarea comercială urmând să fie demarată după 203536.35 SWD(2016) 102 final din 
4 aprilie 2016, Document de 
lucru al serviciilor Comisiei, 
care însoțește Comunicarea 
Comisiei intitulată „Program 
nuclear cu caracter informativ 
prezentat în temeiul 
articolul  40 din Tratatul 
Euratom pentru avizul 
Comitetul Economic și Social 
European”, p. 30.
36 http://www.developpement-
durable.gouv.fr/Calendrier-du-
projet.html -+.
35 Observații 
— În Germania , „Comisiei pentru depozitarea deșeurilor radioactive de activita -
te înaltă” i-a fost încredințată sarcina de a elabora un raport până la sfârșitul 
anului  2016 în vederea pregătirii procesului de selecție a  unui amplasament. 
În conformitate cu legislația națională, până în 2031 trebuie să se ia o deci -
zie privind selecția amplasamentului. Depozitarea ar putea începe, cel mai 
devreme, în 2045/205037.
53 
Conform Directivei privind deșeurile radioactive, adoptată de UE în 2011, state -
le membre trebuiau să elaboreze, până în august 2015, un program național în 
materie, inclusiv planul pentru depozitarea definitivă. Comisia are obligația de 
a prezenta un raport Parlamentului și Consiliului cu privire la punerea în aplicare 
a acestei directive, dar nu a făcut încă acest lucru38.
54 
Curtea a analizat programele naționale respective ale celor trei state membre 
și a ajuns la concluzia că Lituania, Bulgaria și Slovacia abia au început discuta -
rea potențialelor soluții de depozitare definitivă; discuțiile se află, așadar, la un 
nivel conceptual.
55 
Programul național din Bulgaria  enumeră trei opțiuni pentru gestionarea deșeu -
rilor de activitate înaltă, inclusiv a combustibilului uzat:
— reprocesarea în alte țări;
— participarea la soluții de depozitare definitivă regionale sau internaționale, 
fără a  pune în pericol implementarea programului național;
— depozitarea definitivă a deșeurilor de activitate înaltă în Bulgaria.
 Autoritățile bulgare intervievate în cadrul auditului și-au exprimat preferința 
pentru cea de a doua opțiune, cea regională, din cauza preocupărilor legate 
de capacitatea nucleară redusă a țării, de condițiile sale geologice și clima -
tice, de legislație, de opinia publică, de capacitățile financiare și de volumul 
de deșeuri radioactive de activitate înaltă. Decizia finală cu privire la opțiu  -
nea care va fi selectată trebuie luată până în 2030. Ca soluție temporară, 
programul național prevede construirea unei instalații de stocare prealabilă 
depozitării definitive.37 Prozesswege zu einer sicheren 
Lagerung hoch radioaktiver 
Abfälle unter Aspekten der 
Rückholbarkeit/Bergbarkeit/
Reversibilität, Papier der 
Vorsitzenden unter 
Einbeziehung von 
Kommentaren weiterer 
Mitglieder der AG 3 , online: 
www.endlagerbericht.de , 
pagină accesată la 
11 aprilie 2016, p. 4.
38 Articolul 14 alineatul (1) din 
Directiva  2011/70/Euratom 
a Consiliului.
36 Observații 
56 
Programul național din Lituania , adoptat în luna decembrie 2015, prevede con -
struirea unui depozit definitiv în Lituania. Cu toate acestea, autoritățile lituani -
ene care au fost intervievate au împărtășit preocupările invocate de autoritățile 
bulgare și au exprimat, la rândul lor, o preferință pentru o soluție regională.
57 
Programul național din Slovacia  prevede două posibilități:
— depozitarea definitivă într-un depozit geologic la adâncime din Slovacia, 
pentru care programul conține o estimare a costurilor;
— monitorizare și sprijin pentru construirea unui depozit internațional.
58 
Niciunul dintre cele trei state membre nu a indicat ce regiune sau ce țări ar putea 
fi implicate într-o posibilă soluție regională sau într-o altă soluție la nivelul UE.
Aproape toate proiectele-cheie de infrastructură 
de dezafectare au înregistrat întârzieri
59 
Pentru a determina progresele înregistrate în materie de dezafectare față de 
situația din 2011, Curtea a colectat date privind un eșantion de 18 proiecte-cheie 
de sprijin și de infrastructură de dezafectare din cele trei state membre, proiecte 
care au fost finanțate prin programele de asistență ale UE (a se vedea anexa VI )39.
60 
Aproape toate proiectele-cheie de infrastructură de dezafectare din eșantion au 
înregistrat întârzieri între 2011 și 2015. După cum se poate observa din anexa VI , 
de la lansarea implementării lor și până la sfârșitul anului 2015, aceste proiecte au 
acumulat întârzieri de până la aproximativ zece ani. Aceste întârzieri se numă -
ră printre principalele motive pentru care Lituania și-a amânat termenul-limită 
stabilit pentru dezafectare cu încă nouă ani față de situația din 2011, când a fost 
publicat raportul anterior al Curții. Termenul final pentru dezafectare în Lituania 
este, în prezent, anul 2038.39 Aceste 18 proiecte reprezintă 
o contribuție financiară de 
587 de milioane de euro din 
partea UE la activitățile de 
dezafectare sau, altfel spus, 
aproximativ 37  % din 
finanțarea UE contractată 
(nefiind incluse aici măsurile 
de atenuare) începând 
cu anul 2001.
37 Observații 
61 
În raportul Curții din 2011, s-a remarcat că, în Lituania , implementarea proiectu -
lui de realizare a instalației de stocare intermediară a combustibilului uzat  (a 
se vedea figura 12 ) a înregistrat o întârziere de peste patru ani, așa cum se men -
țio nează în tabelul 6 . De atunci, s-a mai acumulat o întârziere de șase ani. Progre -
sul lucrărilor aferente proiectului a fost deosebit de lent între 2011 și 2014. Abia 
la începutul anului 2013 s-au luat decizii pentru reluarea și finalizarea proiectului. 
Întârzierile care au afectat acest proiect au frânat operațiunile de descărcare 
a combustibilului din reactor (a se vedea proiectul nr. 1 din anexa V ).Figura 12Instalația de stocare intermediară a combustibilului uzat de la centrala nucleară 
Ignalina, Lituania
© I N PP. © INPP. 
62 
Un alt proiect-cheie din Lituania, și anume instalația de recuperare, de tratare 
și de stocare a deșeurilor solide , a înregistrat o întârziere de cinci ani de la ul -
timul audit al Curții, rezultând o întârziere totală de nouă ani. Litigiile comerciale 
cu contractantul legate de acest proiect au fost soluționate și programul de asis -
tență al UE a plătit 55 de milioane de euro cu titlu de compensație; o sumă supli -
mentară de 17,9 milioane de euro a fost pusă deoparte pentru riscuri anticipate.
63 
Printre cauzele principale ale întârzierilor înregistrate în Lituania se numără 
litigiile contractuale, informațiile insuficiente cu privire la modul în care a fost 
construită efectiv centrala, datele incomplete cu privire la instalație și la combus -
tibilul uzat, precum și coordonarea și supravegherea insuficientă a activităților 
subcontractanților.

38 Observații 
64 
Deși au existat întârzieri la nivelul proiectelor și în Bulgaria și Slovacia, ele nu s-au 
soldat cu amânarea termenului-limită planificat pentru dezafectare. În Slovacia, 
termenul final a rămas 2025. În Bulgaria, acest termen a fost chiar devansat cu 
cinci ani, de la 2035 la 2030, deși acest lucru se datorează strategiei naționale din 
2011 pentru gestionarea combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, în care 
s-a optat în mod formal pentru un stadiu final de sit dezafectat, eliminându-se 
așadar opțiunea stadiului de „sit regenerat”, care ar necesita mai mult timp.
65 
Printre exemplele de întârzieri întâmpinate în Bulgaria  în cadrul proiectelor, 
se pot enumera următoarele:
— Construcția unei instalații esențiale de gestionare a  deșeurilor radioactive, 
instalația națională de depozitare definitivă a deșeurilor radioactive de 
activitate joasă și medie , era planificată să fie finalizată în 2015 (a se vedea 
tabelul 4  și figura 13 ). Procesul a înregistrat însă o întârziere de șase ani, în 
special ca urmare a  respingerii studiului de impact asupra mediului, care a  tre-
buit să fie relansat și este încă în curs de desfășurare. Termenul pentru finaliza -
rea acestei instalații este acum 2021 (a se vedea proiectul nr. 11 din anexa V ).
Amplasament în așteptarea construirii instalației 
naționale de depozitare a deșeurilor radioactive 
de activitate joasă și medie din BulgariaFigura 13
© SERAW.
— Construcția instalației de topire pe bază de tehnologie cu arc de plasmă , 
care este o  structură pentru tratarea și condiționarea deșeurilor solide cu fac -
tor ridicat de reducere a  volumului, înregistrează o  întârziere de aproape cinci 
ani. Printre cauzele acestei întârzieri se numără dificultățile de identificare 
a unor soluții tehnologice care nu mai fuseseră utilizate până atunci, modi -
ficările survenite în cadrul de reglementare care au condus la trei revizuiri în 
proiectarea instalației și contestația depusă împotriva studiului de impact 
asupra mediului. Autorizația de construcție a fost eliberată la 14 mai 2015, iar 
finalizarea este prevăzută acum pentru luna iunie 2017 (a se vedea figura 14  
și proiectul nr. 11 din anexa V ).
39 Observații 
66 
În Slovacia , proiectul de decontaminare a circuitului primar  (a se vedea 
figura 15 ), care trebuie finalizat înainte să poată fi demontată partea centrală 
a clădirii reactorului, era inițial planificat să se încheie în 2014. Întrucât au rămas 
nerezolvate numeroase dificultăți tehnice, data-limită pentru finalizarea proiec -
tului nu era încă cunoscută la sfârșitul lunii ianuarie 2016 și nici nu se putea de -
termina încă impactul pe care această întârziere urma să îl aibă asupra costurilor 
și a calendarului general al procesului de dezafectare (a se vedea proiectul nr. 16 
din anexa V ).Lucrări pregătitoare pentru montarea instalației 
de topire pe bază de tehnologie cu arc de plasmă
Reactorul de tip VVER440/230 și componentele 
principale din circuitul primar de răcireFigura 14 Figura 15© SERAW.
© Javys.

40 Observații 
67 
Exemplele de mai sus indică faptul că au existat diferite motive pentru întârzierile 
înregistrate în cele trei state membre, printre acestea putând fi enumerate:
— dificultățile întâmpinate la identificarea și la implementarea în premieră 
a unor soluții tehnologice;
— istoricul incomplet al datelor referitoare la funcționarea instalațiilor și in -
formațiile insuficiente cu privire la modul în care au fost construite efectiv 
centralele;
— inventarul incomplet și/sau caracterizarea incompletă a deșeurilor, în special 
pentru clădirile reactoarelor.
68 
În unele cazuri, avansarea lucrărilor din cadrul unor proiecte a fost frânată de 
necesitatea de a se modifica substanțial planurile sau chiar de a se suspenda 
complet proiectul, în pofida faptului că propunerile de proiecte trecuseră deja 
prin mai multe etape de examinare și aprobare. Acest lucru sugerează că s-au în -
tâmpinat dificultăți la selectarea și conceperea proiectelor și semnalează, în egală 
măsură, provocările cu care se confruntă ministerele, autoritățile naționale și 
beneficiarii finali pe măsură ce procesul de dezafectare avansează spre etapa cri -
tică în care trebuie abordată clădirea reactorului, etapă pentru care sunt necesare 
cunoștințe specifice și experiență în vederea demontării, a  deplasării și a  stocării 
structurilor și a  componentelor din zona controlată.
69 
În același timp, s-a constatat, în special în rândul titularilor de autorizații de 
dezafectare, un anumit grad de dependență de experți externi, cum ar fi consul -
tanți, ingineri și juriști (a se vedea tabelul 7  pentru costurile aferente experților 
externi). Deși utilizarea experților externi este obligatorie conform normelor 
BERD și s-a dovedit a fi indispensabilă pentru planificare și pentru etapa inițială 
a implementării, gradul în care se recurge la acești experți ar trebui să descreas -
că odată cu trecerea anilor, pe măsură ce cunoștințele sunt transferate către 
personalul local.
Costurile aferente experților externi în perioada 2001-2015 și ponderea 
pe care o reprezintă acestea din sprijinul alocat de UE pentru dezafectare
Ignalina, Lituania
2001-2016Kozlodui, Bulgaria
2001-20151Bohunice, Slovacia
2003-2016
milioane de euro % din sprijinul UE milioane de euro % din sprijinul UE milioane de euro % din sprijinul UE
75 9 99 20 45 9
1 Cifrele referitoare la Bulgaria includ un contract pentru unitatea de management al proiectului, încheiat pe perioada 2016-2019.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza datelor referitoare la proiecte furnizate de către organismele responsabile de implementare 
și în rapoartele de monitorizare a proiectelor de dezafectare nucleară.Tabelul 7
41 Observații 
70 
În plus, lipsa, la nivelul Uniunii Europene, de ingineri calificați și cu experiență 
relevantă reprezintă un risc. Acest lucru este adevărat în special în cazul Litua -
niei, care se confruntă cu o lipsă de experiență internațională pentru demontarea 
reactorului său de tip RBMK, primul de acest gen care urmează să fie dezafectat 
(a se vedea punctul 2)40.
71 
Cele trei state membre încearcă să își consolideze capacitățile tehnice și să inten -
sifice schimbul de cunoștințe. De exemplu:
— În Bulgaria , în luna aprilie 2013, cele două unități de management al proiec -
telor, responsabile de dezafectare și, respectiv, de construirea unei instalații 
naționale de depozitare definitivă a deșeurilor radioactive de activitate joasă 
și medie, au fuzionat și au fost integrate în Întreprinderea de Stat pentru 
Gestionarea Deșeurilor Radioactive, care deține autorizația de dezafectare. 
Consultantul extern care acordă asistență acestei unități integrate de mana -
gement al proiectului a fost încorporat în structura organizatorică a acestei 
întreprinderi de stat. Personalul consultantului extern detașat la fața locului 
lucrează în tandem cu omologii lor locali pentru fiecare proiect. Puterea 
de decizie finală revine șefului unității de management al proiectului, care 
este un angajat local al Întreprinderii de Stat pentru Gestionarea Deșeurilor 
Radioac  tive. Aceasta a antrenat creșterea responsabilității și un grad mai înalt 
de asumare a procesului.
— În Slovacia , JAVYS a.s., întreprinderea de stat responsabilă de dezafectare 
și de gestionarea deșeurilor radioactive, a organizat, în luna martie 2015, un 
seminar pentru schimbul de cunoștințe cu o durată de două zile, la care au 
participat reprezentanți ai centralelor nucleare Ignalina, Bohunice și Kozlodui, 
ai BERD, ai Comisiei Europene și ai Ministerului Economiei din Slovacia.40 Lipsa de resurse umane 
calificate în acest domeniu de 
inginerie a  fost semnalată 
într-un raport al Comisiei 
Europene intitulat Putting into 
perspective the supply of and 
demand for nuclear experts by 
2020 within the EU-27 Nuclear 
Energy Sector  (Punerea în 
perspectivă a  ofertei și a  cererii 
de experți nucleari până în 
2020 în sectorul energiei 
nucleare din statele 
UE-27), 2012.
42 Observații 
Costul estimat al dezafectării va fi de cel puțin 
5,7 miliarde de euro și se va ridica la dublul acestei 
sume în cazul în care este inclus în calcul și costul 
depozitării definitive
72 
În raportul său anterior, Curtea a observat că toate cele trei planuri naționale de 
dezafectare și estimările incluse în acestea cu privire la costuri erau incomplete. 
S-au constatat deficite semnificative de finanțare. Auditul care face obiectul pre -
zentului raport a  analizat modul în care costurile de dezafectare și nivelul resur -
selor financiare disponibile au evoluat, atât la nivelul UE, cât și la nivel național. 
Totodată, Curtea și-a propus să estimeze costul integral, inclusiv costul depozită -
rii definitive, cu care se vor confrunta cele trei state membre și a analizat modul 
în care sunt înregistrate datoriile pentru costurile viitoare.
În comparație cu cifra estimată în 2010, costul total estimat 
al dezafectării a crescut cu 40 %, ajungând la 5,7 miliarde 
de euro
73 
În raportul său anterior, Curtea a recomandat o evaluare detaliată a costurilor 
care rezultă din dezafectarea nucleară. În 2014, statele membre au actualizat 
estimările de costuri pentru dezafectarea nucleară incluse în planurile finale de 
dezafectare pe care le prezentaseră Comisiei. Slovacia a adus o serie de modi -
ficări minore suplimentare în 2015. În urma acestor actualizări, menite să ofere 
o imagine mai completă, costurile estimate au crescut cu 40 %, de la 4,1 miliar -
de euro în 2010 la 5,7 miliarde de euro în 2015. Majorarea cea mai accentuată 
a costurilor a fost înregistrată între 2010 și 2011 (a se vedea figura 16 ). Au existat 
diferențe semnificative între cele trei state membre. Lituania a reprezentat cea 
mai mare parte a creșterii costurilor estimate, și anume de 67 % între 2010 și 2015. 
În aceeași perioadă, costul estimat pentru centrala de la Bohunice (Slovacia) 
a crescut și acesta cu 30 %. Costul estimat pentru centrala Kozlodui (Bulgaria) 
a rămas, în mare parte, același. După o creștere inițială în 2011, estimarea calcula -
tă după decizia de devansare a termenului arată o scădere a costurilor cu 136 de 
milioane de euro (a se vedea punctul 64).
74 
Începând cu anul 2011, toate cele trei state membre și-au îmbunătățit abor -
darea utilizată în planurile lor finale de dezafectare pentru a estima costurile 
activităților de dezafectare nucleară. În prezent, ele utilizează cea mai recentă 
metodologie din domeniu, cunoscută ca Structura internațională pentru sta -
bilirea costurilor de dezafectare a  instalațiilor nucleare ( International Structure 
for Decommissioning Costing of Nuclear Installations )41. Cu toate acestea, persis -
tă unele incertitudini în ceea ce privește întreaga listă de activități și costurile 
asociate pe care le implică demontarea clădirilor respective ale reactoarelor, în 
special deoarece nu există deocamdată, pentru niciunul dintre situri, un inventar 
complet și nici o caracterizare radiologică integrală a zonei controlate (a se vedea 
punctul  32).41 Elaborată în comun de 
Comisia Europeană, de AIEA 
și de Organizația pentru 
Cooperare și Dezvoltare 
Economică, cu scopul de 
a asigura o mai bună 
armonizare a  modalităților 
de stabilire a  costurilor 
activităților de  
deza  fectare nucleară.
43 Observații 
Statele membre, în special Lituania, se confruntă 
cu provocări financiare
75 
Pentru toate cele trei state membre, Curtea a comparat costurile estimate și 
resursele financiare disponibile identificate în cadrul ultimului său audit cu cele 
mai recente cifre disponibile la momentul acestui audit. În prezent, finanțarea 
UE pentru activitățile de dezafectare este prevăzută până în 2020. Totuși, cele 
4,0 miliarde de euro reprezentând finanțarea disponibilă la nivel național și din 
partea UE nu acoperă costul total estimat de 5,7 miliarde de euro, care nu include 
costurile de depozitare definitivă (a se vedea tabelul 8  și figura 17 ). Rezultă deci 
un deficit de finanțare de 1,7 miliarde de euro până la finalizarea dezafectării. 
Lituaniei îi corespunde 93 % din acest deficit de finanțare. Figura 16Evoluția costurilor estimate ale dezafectării, între 2010 și 2015
Sursa:  cifrele pentru 2010 provin din planurile finale de dezafectare. Cifrele pentru 2011 provin din estimările actualizate care au fost prezentate 
în cadrul reuniunii din martie 2011 a Comitetului programului de asistență pentru dezafectarea nucleară. Cifrele pentru 2015 provin din versiunea 
actualizată a planurilor finale de dezafectare, din programele anuale de activitate pentru 2015 și, în cazul Slovaciei, ca urmare a actualizării, din 
proiectul de program anual de activitate pentru 2016.2 930 3 376 
1 118 1 243 
1 107 950 1 239 
5001 0001 5002 0002 5003 0003 500
2010 2011 2012 2013 2014 2015Ignalina, Lituania
Kozlodui, Bulgaria
Bohunice, Slovaciamilioane de euro
2 019 
1 146
44 Observații 
Costurile totale estimate ale dezafectării și deficitul de finanțare, situația din 2011 
și din 2015
(în milioane de euro)
 Ignalina,
LituaniaKozlodui,
BulgariaBohunice,
SlovaciaTotal
2011 2015 2011 2015 2011 2015 2011 2015
Costuri estimate 2 930 3 376 1 243 1 107 1 146 1 239 5 319 5 722
Finanțarea națională 
alocată1 83 262 171 348 231 476 485 1 086
Finanțarea alocată de UE 1 367 1 553 493 731 489 671 2 349 2 955
Deficit de finanțare 1 480 1 561 579 28 426 92 2 485 1 681
1 Finanțarea națională alocată poate fi alcătuită din fonduri specifice create pentru dezafectare, din cheltuieli publice angajate sau din alte 
surse naționale.
Sursa:  2011: estimările actualizate care au fost prezentate în cadrul reuniunii din martie 2011 a Comitetului programului de asistență pentru 
dezafectarea nucleară.  
2015: autoritățile din statele membre, versiunea actualizată a planurilor finale de dezafectare, programele anuale de activitate pentru 2015 și, 
în cazul Slovaciei, ca urmare a actualizării, proiectul de program anual de activitate pentru 2016.Tabelul 8 Figura 17Ilustrarea deficitelor de finanțare din 2011  și 2015 în fiecare dintre cele trei 
state membre
Sursa:  pe baza tabelului 8 .51 %46 %
47 %3 %
37 %7 %
 01 0002 0003 000
2011 2015 2011 2015 2011 2015Finanţare naţională
Finanţare din partea UE 
Deﬁcit de ﬁnanţaremilioane de euro
Ignalina, Lituania Kozlodui, Bulgaria Bohunice, Slovacia
45 Observații 
În Lituania, creșterea costurilor și deficitul de finanțare 
sunt substanțiale
76 
Estimările din 2015 calculate de Lituania  pentru costul total al dezafectării au 
crescut cu 15 % în comparație cu 2011, dar cu 67 % în comparație cu 2010, ajun -
gând la 3,4 miliarde de euro. Autoritățile lituaniene au atribuit aceste creșteri 
costurilor cu forța de muncă, amânării datei-limită stabilite pentru dezafectare, 
precum și depășirilor de costuri înregistrate în proiectele majore de infrastructură 
de dezafectare. Categoria de cost aferentă inflației reprezenta 26 % din restul 
costului aferent dezafectării până în 2038, și anume 695 de milioane de euro. 
Această sumă a fost calculată pe baza unei estimări anuale de 3 % a ratei infla -
ției; cu toate acestea, la momentul calculului efectuat de statul membru, Banca 
Centrală a Republicii Lituania a estimat rata medie a inflației pentru 2015 (luând 
în considerare anii 2013 și 2014) la valoarea de 1,5 %.
77 
În opinia Curții, amploarea creșterii costurilor indică și o  planificare inițială defi -
citară. De exemplu, actualizarea din 2014 a planului final de dezafectare a inclus 
15 activități de dezafectare care nu fuseseră luate în calcul până atunci și al căror 
cost total a fost estimat la 318 milioane de euro.
78 
Analiza Curții cu privire la proiectele-cheie de infrastructură din Lituania, de la 
începutul implementării lor și până la sfârșitul anului 2015, a confirmat creșteri 
majore ale costurilor acestora (a se vedea anexa VI ). Unele dintre aceste costuri 
suplimentare au fost cauzate de întârzierile înregistrate de proiecte. De exem -
plu, întârzierile la nivelul implementării proiectului vizând o instalație de stocare 
intermediară a  combustibilului uzat au avut repercusiuni asupra progreselor în 
activitatea de descărcare a reactorului; prin urmare, până la sfârșitul anului 2014, 
au fost antrenate costuri suplimentare de întreținere de peste 61,3 milioane 
de euro (a se vedea punctul 61), iar data-limită stabilită pentru dezafectare 
a fost amânată.
79 
În general, până la data la care combustibilul este îndepărtat din reactor, numărul 
angajaților la o instalație în curs de dezafectare este menținut în jurul aceluiași ni -
vel ca pentru o centrală în activitate. Efectivul de personal ar trebui să scadă apoi 
în mod progresiv, pe măsură ce centrala este scoasă treptat din funcționare.
46 Observații 
80 
Efectivul de personal a scăzut în cazul tuturor celor trei centrale (a se vedea 
tabelul 9 ). Cu toate acestea, la Ignalina (Lituania), unde numai unul dintre cele 
două miezuri de reactor a fost descărcat de combustibil, ambele unități având în 
continuare o autorizație de funcționare, efectivul de personal și, prin urmare, cos -
turile finanțate de UE, rămân ridicate. O treime din personal continuă să lucreze la 
menținerea în condiții de securitate a centralei. Atât în Bulgaria, cât și în Slovacia, 
angajații au avut posibilitatea de a găsi locuri de muncă la alte reactoare nuclea -
re aflate în continuare în uz și situate în același sit. În Lituania, țară care nu mai 
produce energie nucleară, acest lucru nu a fost posibil. Tabelul 9Efectivul de personal la momentul închiderii 
reactorului și în 2015
Număr de angajați Sprijinul acordat 
de UE (în milioane 
de euro)3Activitate 
deplină1 în 2015
Ignalina, Lituania
(două reactoare)3 517 2 1272171
Kozlodui, Bulgaria
(patru reactoare)1 400 650 130
Bohunice, Slovacia
(două reactoare)1 060 239 45
Total 5 977 3 016 346
1  Cifre pentru condiții de activitate deplină, valabile la 31 decembrie 2004 pentru Ignalina, 
la 31 decembrie 2002 pentru Kozlodui și la 1 aprilie 2006 pentru Bohunice.
2  1 377 de angajați ai centralei de la Ignalina lucrau la dezafectarea nucleară, iar 701 se 
ocupau de menținerea în condiții de securitate.
3  Cifrele referitoare la centrala de la Ignalina acoperă sprijinul UE acordat între data închi -
derii primei unități în 2005 și anul 2016; pentru Kozlodui, cifrele acoperă sprijinul acordat 
între data închiderii primei unități în 2003 și anul 2017, iar pentru Bohunice, între data 
închiderii primei unități în 2008 și anul 2016.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza cifrelor furnizate de autoritățile 
din statele membre.
81 
De la raportul precedent al Curții, managementul forței de muncă s-a îmbunătățit 
la Ignalina. De exemplu, direcția acestei centrale nucleare a introdus o strategie 
de externalizare, care implică analiza mai multor activități, cum ar fi mentenanța 
echipamentelor și decontaminarea clădirilor cu acces nerestricționat, precum și 
luarea unor decizii cu privire la opțiunea mai eficientă din punctul de vedere al 
costurilor: fie achiziționarea serviciilor respective, fie alocarea de personal intern 
pentru acestea.
47 Observații 
82 
Totuși, nu a avut loc o validare externă cu privire la caracterul adecvat al numă -
rului de angajați și nu există deocamdată o schemă detaliată de personal care să 
acopere întregul proces de dezafectare. Având în vedere lipsa de cofinanțare și 
provocările economice și sociale locale pe care le implică dezafectarea centralei 
de la Ignalina (Lituania), există riscul ca numărul angajaților acestei centrale să 
depășească nevoile programului de dezafectare și ca finanțarea acordată de UE 
pentru dezafectare să fie utilizată pentru a sprijini păstrarea locurilor de muncă.
83 
După cum s-a menționat în tabelul 8  și la punctul  76, în Lituania, deficitul de 
finanțare a crescut semnificativ de la ultimul raport al Curții. În cursul interviu -
rilor cu reprezentanți din Lituania, s-a făcut referire la Protocolul nr.  4 anexat la 
Tratatul de aderare al acestei țări la UE și la interpretarea autorităților lituaniene, 
potrivit căreia creșterea costurilor proiectului de dezafectare va continua să fie fi -
nanțată de UE42. Evaluarea de impact din 2011 a Comisiei a arătat că, în funcție de 
nevoile lor, sprijinul ar trebui acordat pentru perioada 2014-2020 tuturor celor trei 
state membre, dar că, dincolo de 2020, Comisia „nu prevede nicio altă prelungire 
a sprijinului financiar din partea Uniunii” (a se vedea punctul  10)43.
În Bulgaria și în Slovacia există în continuare un mic deficit 
de finanțare, deși estimările au variat în mod considerabil 
de-a lungul timpului
84 
Grație finanțării alocate de UE pentru perioada 2014-2020, deficitele de finanțare 
observate în raportul anterior al Curții au scăzut considerabil în Bulgaria și în Slo -
vacia, la 28 de milioane de euro și, respectiv, la 92 de milioane de euro. Estimările 
cu privire la costuri și la deficitele de finanțare au variat totuși în mod semnifica -
tiv. De exemplu:
— Estimarea calculată de autoritățile bulgare  pentru deficitul de finanțare 
a scăzut în mod semnificativ, de la 230 de milioane de euro în septembrie 
2014 la 28 de milioane de euro la sfârșitul anului 2015, în principal datorită 
includerii costurilor suportate de centrala nucleară de la Kozlodui pentru 
activitățile pregătitoare de dezafectare care nu fuseseră luate în considerare 
în calculele precedente. Datele Comisiei de la sfârșitul anului 2015 arătau însă 
un deficit de finanțare de 150 de milioane de euro.
— Pentru Slovacia , datele Comisiei arătau că, la sfârșitul lunii iunie 2015, defi -
citul de finanțare se ridica la 193 de milioane de euro, în timp ce proiectul de 
program anual de activitate pentru 2016 menționa suma de 92 de milioane 
de euro.42 Articolul 3 din Protocolul nr. 4 
privind centrala nucleară de la 
Ignalina din Lituania (JO  L 236, 
23.9.2003) prevede că 
„dezafectarea centralei 
nucleare de la Ignalina este un 
proces pe termen lung care 
reprezintă o  cheltuială 
financiară excepțională pentru 
Lituania, disproporționată față 
de dimensiunile și capacitatea 
sa economică” și că „Uniunea, 
din solidaritate cu Lituania, îi 
asigură o asistență 
suplimentară adecvată 
eforturilor de dezafectare care 
vor avea loc după 2006”. 
Protocolul prevede, de 
asemenea, că „pentru 
perioada inclusă în 
perspectivele financiare 
următoare, cuantumul 
creditelor alocate programului 
Ignalina prelungit trebuie să 
fie adecvat.”
43 SEC(2011) 1387 final din 
24 noiembrie  2011, Document 
de lucru al serviciilor Comisiei, 
Impact assessment — 
Accompanying document to the 
Proposal for a Council 
Regulation on Union support for 
the nuclear decommissioning 
assistance programmes in 
Bulgaria, Lithuania and 
Slovakia  (Evaluare de 
impact — Document de 
însoțire a  propunerii de 
regulament al Consiliului 
privind sprijinul din partea 
Uniunii acordat programelor 
de asistență pentru 
dezafectare nucleară din 
Bulgaria, Lituania și Slovacia).
48 Observații 
85 
Astfel de diferențe între cifrele estimate la nivel național și cifrele Comisiei ridică 
semne de întrebare în ceea ce privește fiabilitatea și robustețea metodelor de 
calcul utilizate. Mai mult, revizuirile semnificative aduse cifrelor indică faptul că, 
la momentul auditului, estimările prezentate în planurile finale de dezafectare nu 
fuseseră încă examinate cu rigurozitate nici de către părțile interesate de la nivel 
național și nici de către Comisie.
Evaluarea realizată de către Comisie cu privire la planurile de 
finanțare și la planurile de dezafectare nu a fost adecvată
86 
În parte ca reacție la recomandările din raportul anterior al Curții, cadrul legislativ 
adoptat pentru perioada de finanțare 2014-2020 a introdus trei „condiționalități 
ex ante ”44 (a se vedea caseta 1 ). Acestea sunt condiții prealabile pentru plata ori -
căror noi fonduri pentru dezafectare în actualul cadru financiar multianual și au 
scopul de a asigura utilizarea eficace și eficientă a fondurilor UE.44 A se vedea 
COM(2011)  783  final, 
Regulamentele (Euratom) 
nr. 1368/2013 și (Euratom) 
nr. 1369/2013 ale Consiliului, 
precum și Decizia de punere în 
aplicare C(2014) 5449 
a Comisiei.Caseta 1Condiționalități ex ante
Până la 1 ianuarie 2014, cele trei state membre trebuie să ia măsurile corespunzătoare pentru a îndeplini urmă -
toarele condiționalități ex ante :
1. respectarea acquis-ului Tratatului Euratom în domeniul securității nucleare, în special în ceea ce privește 
transpunerea în legislația națională a  Directivei  2009/71/Euratom și a  Directivei  2011/70/Euratom;
2. stabilirea, într-un cadru național, a  unui plan de finanțare care să identifice integral costurile și sursele 
de finanțare avute în vedere, necesare pentru finalizarea dezafectării reactoarelor nucleare în condiții de 
securitate, inclusiv gestionarea combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive;
3. transmiterea către Comisie a unui plan de dezafectare revizuit și detaliat, defalcat pe detalierea nivelului 
activităților de dezafectare, inclusiv a calendarului și structurii aferente a costurilor, pe baza unui stan -
dard recunoscut la nivel internațional pentru estimarea costurilor de dezafectare.
Sursa:  articolul 4 din Regulamentele (Euratom) nr. 1368/2013 și (Euratom) nr. 1369/2013 ale Consiliului.
49 Observații 
87 
Comisia trebuia să evalueze dacă statele membre luaseră măsurile corespunză -
toare pentru a îndeplini aceste condiții înainte să adopte, în octombrie 2014, de -
cizia de finanțare cu privire la programul anual de activitate pentru 201445. Curtea 
a constatat însă că evaluarea realizată de către Comisie cu privire la planurile de 
finanțare și la planurile detaliate de dezafectare ale acestor state membre, adică 
evaluarea celei de a doua și a celei de a treia condiționalități ex ante , nu a fost 
adecvată. Un raport elaborat în septembrie 2015 de Serviciul de Audit Intern al 
Comisiei a confirmat analiza Curții. De exemplu, Curtea a constatat că au existat 
revizuiri considerabile ale estimărilor costurilor totale și ale sumelor necesare 
pentru finanțare (a se vedea punctul  84) și, în unele cazuri, lipseau planurile de -
taliate pentru anumite costuri sau activități (a se vedea, de exemplu, punctul 79 
privind costurile de personal). Raportul anual de activitate pe 2015 al Direcției 
Generale Energie46 a inclus o rezervă exprimată în legătură cu caracterul adecvat 
al evaluării efectuate în 2014 de această direcție cu privire la condiționalitățile 
ex ante .
88 
Direcția Generală Energie din cadrul Comisiei Europene a  elaborat un plan de 
acțiune pentru a remedia deficiențele identificate de Serviciul de Audit Intern al 
Comisiei, fixând termenul-limită pentru finalizarea evaluării condiționalităților 
ex ante  la sfârșitul lunii octombrie 2016. Este esențial ca Comisia să finalizeze 
această evaluare și să analizeze cu rigurozitate atât planurile de finanțare, cât și 
planurile de dezafectare pentru fiecare stat membru, deoarece aceste documen -
te constituie baza pentru alocarea finanțării viitoare.
Bugetul UE finanțează cea mai mare parte a costurilor 
în toate cele trei state membre
89 
Toate cele trei state membre au creat fonduri naționale specifice pentru finanța -
rea politicilor lor naționale referitoare la gestionarea și depozitarea în condiții de 
securitate a deșeurilor radioactive și la dezafectarea instalațiilor nucleare. Resur -
sele alocate acestor fonduri rămân însă limitate, în special în Lituania.
— În Lituania , Fondul național de asistență pentru dezafectare, creat în 1995, 
a beneficiat de contribuții din veniturile realizate din exploatarea centralei 
nucleare până la momentul închiderii acesteia la sfârșitul anului  2009. Exis -
tența acestui fond depinde în prezent de veniturile obținute din vânzarea 
activelor excedentare, de fonduri externe și de dobânda la acestea. În trecut, 
acest fond a fost utilizat, printre altele, pentru a finanța activități fără legătură 
cu dezafectarea, cum ar tarife preferențiale la energie electrică și la încălzire 
sau garanții sociale suplimentare pentru foștii angajați. Potrivit unei estimări 
puse la dispoziție de Ministerul Energiei, fondul deținea, la 1 ianuarie 2016, o 
sumă de 4 milioane de euro47.45 A se vedea articolul 4 din 
Regulamentele (Euratom) 
nr. 1368/2013 și nr.  1369/2013 
ale Consiliului.
46 Direcția Generală Energie, 
Raportul anual de activitate 
pe 2015, ref. Ares(2016) 
1667891, 8 aprilie 2016.
47 SWD(2016) 102 final, p. 38, nu 
menționează acest fond, dar 
prezintă o cifră de 0,5 miliarde 
de euro ca fonduri totale 
disponibile. Nu este clar la ce 
se referă această cifră.
50 Observații 
— În 1999, Bulgaria  a creat un fond național pentru gestionarea deșeurilor 
ra   dioac  tive și un fond pentru dezafectarea instalațiilor nucleare. Ambele 
fonduri vizau toate instalațiile nucleare din Bulgaria. Primul dintre aceste fon -
duri este finanțat în principal prin sumele vărsate de producătorii de deșeuri 
radioactive, principalul contribuitor, cu o rată de 92 %, fiind centrala nucleară 
de la Kozlodui. Fondul a cheltuit 34,8 milioane de euro pentru unitățile 1-4 ca 
instalații de gestionare a deșeurilor radioactive și deținea 61 de milioane de 
euro la sfârșitul anului 2015. Al doilea fond este finanțat prin contribuții din 
partea operatorilor de instalații nucleare. La sfârșitul anului  2015, fondurile 
cumulate pentru unitățile 1-4 de la Kozlodui se ridicau la 156 de milioane 
de euro.
— În 2010, Slovacia  a introdus o taxă pe consumul de energie electrică, care 
este plătită de consumatorul final și urmărește să compenseze „deficitul 
istoric” și faptul că contribuțiile obligatorii vărsate de operatorii de centrale 
nucleare începând din 1995 nu au permis acumularea de fonduri suficiente 
pentru acoperirea costurilor aferente dezafectării nucleare și depozitării de -
finitive a combustibilului uzat. Suma alocată din fondul național de dezafec -
tare pentru dezafectarea centralei nucleare Bohunice  V 1 era, la sfârșitul 
anului 2014, de 290 de milioane de euro.
90 
Totalul resurselor naționale disponibile, constituite din fonduri specifice și din 
alte surse naționale, nu va acoperi costul integral al dezafectării (a se vedea 
punctul  67 și tabelul 8 ). Resursele naționale ar acoperi numai 31 % din costurile 
estimate în Bulgaria și 38 % în Slovacia, în timp ce fondurile naționale alocate în 
cadrul programului UE de dezafectare nucleară din Lituania ar acoperi mai puțin 
de 8 % din totalul costurilor de dezafectare. Până în prezent, bugetul UE a finan -
țat diferența prin programele de asistență pentru dezafectare nucleară.
91 
În prezent, nu există nicio cerință prevăzută în legislație care să oblige statele 
membre să cofinanțeze asistența pentru dezafectare, nici la nivel de program, 
nici la nivel de proiecte individuale. În schimb, fondurile structurale și de investiții 
europene48 obligă statele membre să contribuie – din resursele lor proprii – cu 
un procent stabilit de finanțare pentru programele sau proiectele cofinanțate. În 
raportul său anterior, Curtea a recomandat Comisiei, în cazul în care va propune 
finanțare și în cadrul financiar 2014-2020, să țină seama de alte fonduri ale UE, 
cum ar fi fondurile structurale, precum și de condițiile pentru plata fondurilor. 
Comisia a urmat această recomandare prin continuarea sprijinului pentru măsuri -
le de atenuare în cadrul fondurilor structurale și de investiții europene (fondurile 
ESI), dar a decis să mențină separat sprijinul specific pentru dezafectare, nefiind 
prevăzut un acces la fondurile ESI pentru activitățile efective de acest tip.48 Fondurile structurale și de 
investiții europene includ, 
printre altele, Fondul 
european de dezvoltare 
regională, Fondul de coeziune 
și Fondul social european. 
Înainte de 2014, acestea erau 
cunoscute ca „fonduri 
structurale”.
51 Observații 
92 
Obligația de a asigura o cofinanțare este importantă, deoarece stimulează bene -
ficiarii de fonduri UE să urmărească un raport calitate-preț optim în gestionarea 
unui proiect și să progreseze în cadrul programelor. Regulamentele relevante 
ale Consiliului privind aceste programe de asistență pentru dezafectare nucleară 
recunosc importanța cofinanțării și afirmă că finanțarea integrală a proiectelor de 
către UE ar trebui să fie autorizată numai în „cazuri excepționale și bine funda -
mentate”49. Cu toate acestea, Comisia nu a stabilit încă orientări clare cu privire la 
ceea ce se înțelege exact prin astfel de cazuri. Această observație este confirmată 
de raportul din septembrie 2015 al Serviciului de Audit Intern din cadrul Comi -
siei. Astfel, până în prezent, Comisia a ratat ocazia de a stimula și de a maximiza 
cofinanțarea.
Costul total estimat s-ar dubla în cazul în care ar fi inclus 
în calcul și costul depozitării definitive a deșeurilor 
de activitate înaltă
93 
Niciuna dintre estimările deficitului de finanțare prezentate în planurile finale de 
dezafectare nu oferă o imagine completă a costurilor implicate după închiderea 
unei centrale, întrucât aceste estimări nu includ și costul depozitării definitive 
a combustibilului uzat.
94 
În conformitate cu principiul „poluatorul plătește” recunoscut la nivel internațio -
nal, statele membre au responsabilitatea de a se asigura că operatorul își înde -
plinește obligațiile care îi revin ca poluator și alocă suficiente resurse financiare 
pentru a acoperi costul integral al dezafectării, inclusiv costul depozitării definiti -
ve a combustibilului uzat (a se vedea punctul 20).
95 
Directiva din 2011 privind deșeurile radioactive reflectă acest principiu. Ea solicită 
statelor membre să se asigure că toate activitățile de gestionare a deșeurilor 
radioactive și a combustibilului nuclear uzat, inclusiv depozitarea definitivă, sunt 
identificate, că există o evaluare a costurilor totale ale acestor activități și că, 
atunci când va fi necesar, vor fi disponibile resurse financiare adecvate50.
96 
Mai mult, una dintre condițiile prealabile pentru finanțare în cadrul programelor 
de asistență pentru dezafectare nucleară (a se vedea punctele 86-88) este aceea 
ca statele membre să stabilească „într-un cadru național, [...] un[...] plan de finan -
țare care să identifice integral costurile și sursele de finanțare avute în vedere, 
necesare pentru finalizarea dezafectării reactoarelor nucleare în condiții de secu -
ritate, inclusiv gestionarea combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive”51.49 Considerentul 17 din 
Regulamentul (Euratom) 
nr. 1368/2013 al Consiliului și 
considerentul  15 din 
Regulamentul (Euratom) 
nr. 1369/2013 al Consiliului.
50 A se vedea, în special, 
articolul  12 din 
Directiva  2011/70/Euratom 
a Consiliului.
51 A se vedea articolul 4 din 
Regulamentele (Euratom) 
nr. 1368/2013 și (Euratom) 
nr. 1369/2013 ale Consiliului.
52 Observații 
97 
Curtea a realizat o estimare a costului depozitării definitive, cu scopul de a ofe -
ri o imagine cât mai completă a costurilor pe care le presupune dezafectarea 
centralelor vizate.
98 
Așa cum se arată în tabelul 10 , Curtea a calculat că, în cazul în care sunt luate 
în considerare și costurile aferente depozitării definitive, costul total estimat al 
dezafectării s-ar putea dubla, ridicându-se la suma totală de 11,4 miliarde de euro 
pentru toate cele trei state membre. Tabelul 10Estimarea costurilor dezafectării, luându-se în calcul și costul depozitării definitive 
a deșeurilor de activitate înaltă și a combustibilului nuclear uzat
(în milioane de euro)
Ignalina, Lituania Kozlodui, Bulgaria Bohunice, Slovacia Total
Estimarea din 2015 a costurilor, care nu include costul 
depozitării definitive a deșeurilor de activitate înaltă și 
a combustibilului nuclear uzat3 376 1 107 1 239 5 722
O estimare a costului pentru depozitarea definitivă 
a deșeurilor de activitate înaltă și a combustibilului 
nuclear uzat de la aceste opt reactoare12 610 1 590 1 466 5 666
Estimare a costurilor, incluzând costul depozitării 
definitive a deșeurilor de activitate înaltă și 
a combustibilului nuclear uzat5 986 2 697 2 705 11 388
Finanțare națională 262 348 476 1 086
Finanțare din partea UE 1 553 731 671 2 955
Deficit de finanțare 4 171 1 618 1 558 7 347
1 Notă privind estimarea costurilor depozitării definitive
În cazul centralei Ignalina (Lituania) , estimarea calculată de Curte la 2 610 milioane de euro se bazează pe cifra prezentată în programul 
național și citată în Programul nuclear cu caracter informativ al Comisiei din 2016.
În ceea ce privește centrala Kozlodui (Bulgaria) , programul național al Bulgariei nu include o cifră în acest sens. Estimarea calculată de Curte 
la 1,59 miliarde de euro se bazează pe costul total estimat de 3 miliarde de euro al unei instalații naționale de depozitare definitivă, această 
cifră reieșind din discuțiile referitoare la cazul Finlandei purtate cu autoritățile naționale bulgare în cursul auditului. Curtea a împărțit în două 
această sumă, pentru a reflecta ponderea unităților 1-4 și, respectiv, ponderea unităților 5 și 6 în curs de funcționare. Nu s-a ținut seama în 
acest calcul de eventualele planuri pentru viitoare unități sau centrale, acestea nefiind încă o realitate.
În cazul centralei Bohunice (Slovacia) , estimarea calculată de Curte la 1,46 miliarde de euro se bazează pe costurile totale naționale ale depozi -
tării definitive, estimate de autoritățile slovace la 4,4 miliarde de euro, utilizând un scenariu mai conservator, în care restul centralelor nucleare 
din Slovacia au o perioadă de exploatare de 60 de ani. Astfel, suma de 4,4 miliarde de euro a fost împărțită la trei, pentru a se ajunge la o repar -
tiție egală a costurilor între cele două unități aflate în proces de dezafectare și cele patru unități care funcționează în prezent. Spre deosebire de 
programul național slovac, Curtea nu a luat în considerare cele două noi unități prevăzute pentru centrala de Mohovce, din cauza întârzierilor în 
construcția acestora. Dacă ar fi fost luate în calcul și acestea, unitățile aflate în proces de dezafectare ar fi reprezentat o pondere de 16,3 % din cele 
4,4 miliarde de euro, ceea ce înseamnă 717 milioane de euro. Programul nuclear cu caracter informativ al Comisiei din 2016 menționează o cifră de 
3,7 miliarde de euro, care pare să se refere la scenariul mai puțin conservator bazat pe o durată de viață operațională a centralelor de 40 de ani.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza datelor Comisiei, a programelor anuale de activitate pentru 2015 și 2016 și a informațiilor furnizate 
de părțile interesate de la nivel național.
53 Observații 
99 
Dacă se ia în considerare atât costul dezafectării, cât și costul depozitării definiti -
ve, Lituania reprezintă cea mai mare pondere din deficitul global de 7,4 miliarde 
de euro. Potrivit acestui calcul, ar apărea însă deficite substanțiale și în cazul 
Bulgariei și în cel al Slovaciei (a se vedea figura 18 ).Figura 18Deficitele de finanțare care rezultă dacă se ia în calcul atât 
costul dezafectării, cât și costul depozitării definitive
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza tabelului 10 . 01 0002 0003 0004 0005 0006 000
Ignalina, Lituania Kozlodui, Bulgaria Bohunice, SlovaciaFinanţare naţională
Finanţare din partea UE 
Deﬁcit de ﬁnanţare58 %70 %
60 %milioane de euro52 IAS 37 „Provizioane, datorii 
contingente și active 
contingente” și IPSAS 19. Nu 
există niciun standard 
internațional de contabilitate 
specific legat de dezafectarea 
nucleară. Există un standard 
cu privire la modul în care se 
calculează informațiile 
statistice privind costurile de 
dezafectare în cadrul 
Sistemului european de 
conturi; acest standard nu 
prevede înregistrarea drept 
datorii a costurilor viitoare.
53 În conformitate cu punctul 10 
din IAS 37, un eveniment care 
obligă este un eveniment care 
generează o  obligație legală 
sau implicită (de exemplu, 
construcția unei centrale 
nucleare creează o obligație 
pentru dezafectarea nucleară) 
care nu îi dă entității o altă 
opțiune realistă decât 
îndeplinirea obligației 
respective.
54 În conformitate cu punctul 40 
din IAS 37, provizioanele 
pentru evenimente unice 
(restructurare, decon -
taminarea mediului, 
soluționarea unui litigiu) sunt 
evaluate la suma cea mai 
probabilă.
Datoriile pentru costurile viitoarele nu sunt contabilizate 
în mod corespunzător în cele trei state membre
100  
În conformitate cu standardele internaționale de contabilitate52, datoriile care 
sunt preconizate să apară în viitor ar trebui să fie identificate ca provizioane și 
să fie recunoscute în bilanțul entității, care are obligația să le plătească în cazul 
în care:
— o obligație actuală, legală sau implicită a apărut ca urmare a unui eveniment 
din trecut53;
— plata este probabilă, adică este în mai mare măsură probabilă decât 
improbabilă;
— poate fi realizată o estimare fiabilă a valorii obligației54.
54 Observații 
101  
În cazul în care aceste trei condiții nu sunt îndeplinite, datoriile sunt denu -
mite „datorii contingente” și sunt prezentate în afara bilanțului, de exemplu 
în notele care însoțesc conturile, cu excepția cazului în care se consideră 
că plata va avea loc într-un viitor îndepărtat, caz în care nu este necesară 
prezentarea informațiilor55.
102  
În consecință, atunci când plata este probabilă, iar cuantumul ei poate fi evaluată 
în mod fiabil, costurile de dezafectare nucleară și costurile pentru depozitarea 
definitivă a combustibilului uzat ar trebui să fie recunoscute ca datorii de către 
entitatea care are obligația să le plătească. Estimările costurilor ar putea fi bazate, 
de exemplu, pe un plan de dezafectare nucleară. Tratamentul contabil exact 
depinde de situația juridică în ceea ce privește obligațiile de plată și de practicile 
contabile adoptate de statul membru sau de entitatea respectivă56.
103  
Curtea a solicitat autorităților de resort din statele membre să furnizeze informa -
ții cu privire la modul în care sunt înregistrate datoriile pentru costurile legate de 
dezafectare și de depozitarea definitivă a combustibilului nuclear uzat.
104  
Astfel cum se arată în tabelul 11 , tratamentul contabil variază între cele trei state 
membre și este diferit în cazul în care costurile sunt legate de dezafectarea nu -
clea  ră față de cazul în care costurile privesc depozitarea definitivă. În Lituania, 
costurile de dezafectare nucleară nu sunt recunoscute ca provizioane în niciun 
bilanț și în afara bilanțului sunt prezentate informații doar referitor la datorii 
contingente minore. Costurile de dezafectare nu sunt recunoscute în conturile 
centralei nucleare de la Kozlodui (Bulgaria) și sunt doar parțial recunoscute în 
cazul centralei nucleare Bohunice (Slovacia).
105  
În ceea ce privește costurile legate de depozitarea definitivă, organizațiile rele -
vante din Lituania și Bulgaria nu au recunoscut provizioane pentru astfel de cos -
turi în bilanț și nici nu prezintă informații în acest sens în notele la conturi. Numai 
organizațiile relevante din Slovacia au recunoscut un provizion pentru costurile 
legate de depozitarea definitivă, într-un subcont al fondului nuclear național.55 Conform IAS 37, prezentarea 
informațiilor nu este 
obligatorie în cazul în care 
plata va avea loc într-un viitor 
îndepărtat.
56 Unele organizații sunt obligate 
să utilizeze standardele 
internaționale de contabilitate, 
în timp ce altele pot utiliza 
standardele de contabilitate 
de la nivel național.
55 Observații 
106  
Faptul că costurile viitoare nu sunt recunoscute în mod sistematic ca provizioane 
și/sau nu sunt incluse în notele la conturi limitează transparența și afectează ca -
pacitatea autorităților de resort de a planifica în mod adecvat modul în care vor fi 
acoperite costurile viitoare legate de activitățile de dezafectare și de depozitare. Tabelul 11Tratamentul contabil al datoriilor legate de dezafectarea nucleară și de depozitarea 
definitivă a combustibilului uzat
Conturile centralei nucleare (excluzând depozitarea 
definitivă a  combustibilului nuclear uzat)Conturi ale fondului/conturi ale ministerului/conturi ale 
administrației publice
(incluzând depozitarea definitivă a  combustibilului nuclear 
uzat)
Ignalina, 
LituaniaNu sunt recunoscute provizioane.
În nota explicativă se precizează că nu există estimări fiabile 
pentru demontare. Prin urmare, nu sunt prezentate datorii 
contingente.Nu sunt recunoscute provizioane.
Sunt prezentate în afara bilanțului datorii contingente minore 
legate de dezafectarea nucleară (13 milioane de euro), acestea 
privind garanții sociale suplimentare pentru foștii angajați ai 
centralei nucleare.
Kozlodui, 
BulgariaNu sunt recunoscute provizioane nici pentru costurile de dezafec -
tare și nici pentru cele legate de depozitarea definitivă a com -
bustibilului uzat sau pentru costurile de gestionare a acestuia. 
Din această cauză, auditorul independent a formulat o rezervă cu 
privire la conturile pentru 2014.Veniturile și cheltuielile din fondurile naționale pentru dezafecta -
re și pentru gestionarea deșeurilor radioactive sunt incluse în 
con  tabilitatea bugetară anuală a Ministerului Energiei. Orice parte 
neutilizată din resursele financiare acumulate, inclusiv resursele din 
exercițiile anterioare, sunt prezentate în afara bilanțului.
Bohunice, 
SlovaciaParțial recunoscute, dar nu și alocate pentru Bohunice V1.Informații preliminare privind depozitarea definitivă sunt incluse 
într-un subcont al fondului nuclear național.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza informațiilor furnizate de autoritățile naționale.
56
 Concluzii și recomandări
107  
Programele specifice de finanțare ale UE pentru dezafectarea nucleară nu au 
creat stimulente adecvate care să asigure un proces de dezafectare fără întârzi -
eri și eficient din punctul de vedere al costurilor. De la data publicării raportului 
Curții din 2011, s-au înregistrat unele progrese în ceea ce privește dezafectarea 
centralelor nucleare Ignalina (Lituania), Kozlodui (Bulgaria) și Bohunice (Slovacia). 
Principalele componente din zonele care nu sunt controlate au fost demontate. 
Totuși, aproape toate proiectele-cheie de infrastructură de dezafectare au înre -
gistrat întârzieri, iar provocările critice pe care le implică activitatea în zonele con -
trolate abia urmează în toate cele trei state membre. Autoritățile statelor membre 
susțin că centralele au fost definitiv închise; cu toate acestea, nu toate realizările 
preconizate cu ajutorul cărora Comisia evaluează progresul înregistrat în direc -
ția închiderii ireversibile a centralelor s-au materializat pe deplin. Deficitul de 
finanțare din Lituania a crescut de la ultimul audit al Curții și se ridică în prezent 
la 1,6 miliarde de euro. Costul estimat al dezafectării pentru cele trei centrale va fi 
de cel puțin 5,7 miliarde de euro în total. Dacă se ia în calcul și costul depozitării 
definitive, se ajunge la un total estimat de 11,4 miliarde de euro.
Au fost înregistrate unele progrese în materie de dezafectare 
în raport cu situația din 2011, dar provocările critice 
abia urmează
108  
Începând din 2011, cele trei state membre au demontat anumite componen -
te-cheie din zona care nu este controlată și, cu excepția Lituaniei, au făcut 
progrese în ceea ce privește obținerea autorizațiilor relevante pentru demararea 
activității în zona controlată. Lituania nu a obținut deocamdată o astfel de auto -
rizație, acordarea acesteia fiind prevăzută în momentul de față pentru 2022, deci 
cu 10 ani mai târziu decât se planificase inițial (a se vedea punctele 40 și 42).
109  
Potrivit celor afirmate de toate autoritățile naționale, progresele obținute înseam -
nă că închiderea centralelor este acum cu adevărat ireversibilă. Cu toate acestea, 
realizările preconizate cu ajutorul cărora Comisia evaluează progresul înregistrat în 
direcția închiderii ireversibile a centralelor nu s-au materializat pe deplin la niciuna 
dintre cele trei centrale. Proiectarea pentru demontarea miezurilor reactoarelor/a 
circuitelor primare nu a fost încă finalizată și, până în prezent, au fost realizate doar 
lucrări minore în clădirea reactorului. Aceasta înseamnă că provocările critice pe 
care le presupune activitatea în zonele controlate, inclusiv în clădirile reactoarelor, 
abia acum urmează pentru toate cele trei state membre (a se vedea punctele 38-42).
110  
S-au înregistrat unele progrese în crearea unor infrastructuri de gestionare 
a deșeurilor, dar numeroase proiecte-cheie de infrastructură din cele trei state 
membre au înregistrat întârzieri în perioada 2011-2015 (a se vedea punctele 43 și 
59-71). Cele mai importante întârzieri au fost observate în Lituania, unde terme -
nul-limită stabilit pentru dezafectare a fost amânat, din 2011, cu alți nouă ani, și 
anume până în 2038 (a se vedea punctele 59-63).
57 Concluzii și recomandări 
111 
În fiecare dintre cele trei state membre există în continuare unele provocări, cum 
ar fi dependența la experți externi (a se vedea punctul 69) și problemele legate 
de implementarea în premieră a unor soluții tehnice (a se vedea punctele 67-68). 
Lipsa de ingineri calificați și cu experiență care se poate observa la nivelul UE 
reprezintă un risc, în special în Lituania (a se vedea punctul 70).
Recomandarea 1 — Realizarea de progrese în procesul 
de dezafectare
Cele trei state membre în cauză ar trebui:
(a) să își îmbunătățească în continuare practicile de management al proiectelor, 
astfel încât să dispună de infrastructurile necesare pentru gestionarea deșeu -
rilor și a combustibilului uzat la data planificată;
(b) să ia măsuri pentru a-și consolida propriile capacități tehnice, astfel încât să 
obțină un echilibru mai bun între expertiza internă și cea externă;
(c) să găsească modalități mai bune de a proceda la schimburi de bune practici și 
de cunoștințe tehnice, atât între ele, cât și cu restul comunității mai largi im -
plicate în procese de dezafectare nucleară în UE și în întreaga lume. Comisia  
ar trebuie să faciliteze aceste demersuri într-un mod eficient din punctul de 
vedere al costurilor.
Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: până la sfârșitul 
anului 2017.
112  
Proiectele finanțate în cadrul programelor de asistență ale UE pentru dezafectare 
nucleară nu se referă la depozitarea definitivă, ci doar la stocarea intermediară 
a combustibilului nuclear uzat. Poate fi nevoie de mai multe decenii și de nive -
luri ridicate de angajament financiar pentru amenajarea unui sit de depozitare 
definitivă a combustibilului nuclear uzat. Acest lucru ar putea fi dificil pentru anu -
mite țări care generează volume mici de deșeuri radioactive, au resurse financiare 
limitate sau nu prezintă condițiile geologice adecvate. Discuțiile purtate în cele 
trei state membre cu privire la posibilele soluții (naționale sau regionale) pentru 
depozitarea definitivă a deșeurilor de activitate înaltă și a combustibilului nuclear 
uzat se află deocamdată doar la un nivel conceptual (a se vedea punctele 48-58). 
Comisia are obligația de a raporta cu privire la planurile statelor membre din 
acest domeniu, însă nu a făcut deocamdată acest lucru (a se vedea punctul 53).
58 Concluzii și recomandări 
Recomandarea 2 — Soluții pentru depozitarea definitivă 
a combustibilului nuclear uzat
(a) Împreună cu toate statele membre ale UE vizate, Comisia  ar trebui să analize -
ze opțiunile pentru depozitarea definitivă a combustibilului uzat și a deșeuri -
lor de activitate înaltă, inclusiv orice soluții regionale sau alte soluții la nivelul 
UE, ținând seama în mod corespunzător de siguranța, securitatea și raportul 
cost-eficacitate al diferitelor alternative. Comisia ar trebui să includă o exami -
nare a  acestei chestiuni în primul său raport adresat Parlamentului European 
și Consiliului cu privire la punerea în aplicare a  Directivei privind gestionarea 
deșeurilor radioactive.
Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: se recomandă demara -
rea imediată a activităților în acest sens; publicarea raportului ar trebui să aibă 
loc cel mai târziu la mijlocul anului 2017.
(b) În paralel, cele trei state membre  ar trebui să facă progrese în legătură cu 
planurile lor privind depozitarea definitivă, în vederea întocmirii unor es -
timări de costuri și a unor planuri de finanțare mai complete pentru de -
pozitarea combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, în conformitate 
cu Directiva privind deșeurile radioactive.
Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: până la mijlocul 
anului 2017.
Costul estimat al dezafectării va fi de cel puțin 
5,7 miliarde de euro și se va ridica la dublul 
acestei sume în cazul în care este inclus și costul 
depozitării definitive
113  
Pentru toate cele trei programe, estimările costurilor totale de dezafectare au 
crescut cu 40 % între 2010 și 2015, de la 4,1 miliarde de euro la 5,7 miliarde de 
euro (a se vedea punctele 73-74). Dacă se iau în calcul și costurile legate de de -
pozitarea definitivă a combustibilului nuclear uzat, costul total s-ar putea chiar 
dubla, ajungând la 11,4 miliarde de euro (a se vedea punctele 93-99).
114  
Cele 4,0  miliarde de euro reprezentând finanțarea disponibilă în prezent la nivel 
național și din partea UE nu acoperă costul total estimat de 5,7 miliarde de euro, 
care nu include costurile de depozitare definitivă. Există deci un deficit de finan -
țare de 1,7 miliarde de euro până la finalizarea dezafectării. Lituaniei îi corespun -
de 93 % din acest deficit general de finanțare, fondurile care lipsesc ridicându-se 
în cazul acestei țări la 1,6 miliarde de euro (a se vedea punctele 73-85). Deficitele 
de finanțare estimate de Bulgaria și Slovacia se ridică în prezent la 28 de milioane 
de euro și, respectiv, la 92 de milioane de euro (a se vedea punctul 84).
59 Concluzii și recomandări 
115  
În conformitate cu principiul „poluatorul plătește” recunoscut la nivel internațio -
nal, statele membre au responsabilitatea de a se asigura că operatorul centralei 
nucleare își îndeplinește obligațiile care îi revin ca poluator și alocă suficiente 
resurse financiare pentru a acoperi costul integral al dezafectării și al depozitării 
definitive (a se vedea punctele 20 și 93). Cele trei centrale sunt operate de între -
prinderi de stat. Toate cele trei state membre au creat fonduri naționale specifice 
pentru finanțarea politicilor lor naționale referitoare la gestionarea și depozitarea 
în condiții de securitate a deșeurilor radioactive și la dezafectarea instalațiilor 
nucleare. Cu toate acestea, până în prezent, s-a recurs foarte puțin la fondurile 
naționale în cele trei programe de dezafectare nucleară și resursele deținute de 
aceste fonduri rămân limitate, în special în Lituania (a se vedea punctele 89-92).
116  
În consecință, cofinanțarea proiectelor din fondurile naționale a reprezentat mai 
degrabă o excepție rară. Deși, spre deosebire de alte fonduri ale UE, nu există 
nicio cerință legală prevăzută în aceste programe care să oblige statele membre 
să cofinanțeze proiectele, baza legală recunoaște faptul că finanțarea integrală 
a proiectelor de către UE ar trebui să fie autorizată numai în „cazuri excepționa -
le și bine fundamentate”57. Cu toate acestea, Comisia nu a stabilit încă orientări 
clare cu privire la ceea ce se înțelege exact prin astfel de cazuri. Dacă acestea ar 
fi fost definite, Comisia ar fi putut reuși cu mai mult succes să creeze stimulentele 
adecvate pentru a asigura un nivel mai ridicat de cofinanțare națională investită 
în dezafectare (a se vedea punctul 92).
117  
Cele trei state membre sunt cele care trebuie să se asigure, în ultimă instanță, 
că sunt disponibile resurse financiare adecvate pentru a acoperi atât costul 
dezafectării, cât și pe cel al depozitării definitive (a se vedea punctele 20 și 95). 
În evaluarea sa de impact din 2011, Comisia a concluzionat, pe baza unei evaluări 
a nevoilor statelor membre, că sprijinul financiar acordat de UE nu ar trebui să 
fie prelungit dincolo de 2020 (a se vedea punctul 10). Cu referire la acest aspect, 
reprezentanții Lituaniei au atras atenția Curții, în special, asupra protocoale -
lor din cadrul Tratatului de aderare a acestei țări (a se vedea punctul 83 și nota 
de subsol  43).
Recomandarea 3 — Respectarea principiului „poluatorul 
plătește” prin majorarea finanțării naționale pentru perioada 
2014-2020 și pentru anii următori
Cele trei state membre ar trebui să își recunoască propriul rol în asigurarea res -
pectării principiului „poluatorul plătește” și să fie pregătite să recurgă la fondurile 
naționale pentru a acoperi costurile de dezafectare, precum și costul depozitării 
definitive, atât în actuala perioadă de finanțare, cât și ulterior.
Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: începând cu o majorare 
a cofinanțării naționale din programele anuale de activitate pentru 2017.57 Considerentul 17 din 
Regulamentul (Euratom) 
nr. 1368/2013 al Consiliului și 
considerentul  15 din 
Regulamentul (Euratom) 
nr. 1369/2013 al Consiliului.
60 Concluzii și recomandări 
Recomandarea 4 — Creșterea cofinanțării naționale 
în perioada de finanțare 2014-2020
Comisia  ar trebui să încerce să obțină majorări ale cofinanțării naționale în cursul 
perioadei de finanțare 2014-2020. Ea ar trebui să definească în mod clar, de exem -
plu prin intermediul unei decizii a Comisiei, condițiile „excepționale și bine funda -
mentate” în care proiectele pot fi finanțate integral de UE în cadrul programelor 
de asistență pentru dezafectare nucleară.
Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: până la sfârșitul lunii 
decembrie  2017.
Recomandarea 5 — Întreruperea programelor specifice 
de finanțare pentru dezafectare nucleară în Lituania, Bulgaria 
și Slovacia după 2020
Programele specifice de finanțare pentru dezafectare nucleară din Lituania, Bul -
garia și Slovacia ar trebui să fie întrerupte după 2020. În cazul în care este totuși 
identificată, într-unul sau în mai multe dintre aceste trei state membre, o nevoie 
clară pentru utilizarea fondurilor UE pentru perioada de după 2020, orice finan -
țare viitoare din partea UE, propusă de Comisie și aprobată de către legiuitor, ar 
trebui să includă stimulentele adecvate pentru continuarea dezafectării, inclusiv 
prin limitarea în timp a finanțării și prin solicitarea unor niveluri adecvate de 
cofinanțare din partea statelor membre. O soluție în acest sens ar fi să se ia în 
considerare posibilitatea extinderii accesului la fondurile structurale și de investi -
ții europene pentru a se permite acoperirea activităților de dezafectare nucleară, 
sub rezerva respectării condițiilor menționate mai sus.
Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: până la sfârșitul anu -
lui 2018, dacă este necesar.
118  
Efectivul de personal a scăzut în cazul tuturor celor trei centrale. Cu toate aces -
tea, la Ignalina (Lituania), unde numai unul dintre cele două miezuri de reactor 
a fost descărcat de combustibil, ambele unități având în continuare o autoriza -
ție de funcționare, efectivul de personal și, prin urmare, costurile finanțate de 
UE, rămân ridicate. O treime din personal continuă să lucreze la menținerea în 
condiții de securitate a centralei. Având în vedere lipsa de cofinanțare și provo -
cările economice și sociale locale pe care le implică dezafectarea centralei de la 
Ignalina (Lituania), există riscul ca numărul angajaților acestei centrale să depă -
șească nevoile programului de dezafectare și ca finanțarea acordată de UE pentru 
dezafectare să fie utilizată pentru a sprijini păstrarea locurilor de muncă (a se 
vedea punctele 80-81).
61 Concluzii și recomandări 
Recomandarea 6 — Finanțarea din partea UE ar trebui 
să fie acordată doar pentru costurile de dezafectare
Comisia  ar trebui să permită utilizarea finanțării acordate de UE în cadrul pro -
gramelor de asistență pentru dezafectare nucleară exclusiv pentru acoperirea 
costurilor cu personalul care desfășoară doar activități de dezafectare.
Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: începând cu programele 
anuale de activitate pentru 2017 și ulterior.
119  
Evaluarea realizată de către Comisie cu privire la respectarea condiționalităților 
ex ante  în planurile de dezafectare și în planurile de finanțare nu a fost adecvată 
(a se vedea punctele 86-88).
Recomandarea 7 — Ameliorarea supravegherii asigurate 
de Comisie
Comisia  ar trebui să își finalizeze evaluarea cu privire la condiționalitățile ex ante .
Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: până la sfârșitul lunii 
octombrie  2016.
120  
Tratamentul contabil al datoriilor și al datoriilor contingente pentru costurile 
viitoare asociate dezafectării nucleare și depozitării definitive a  combustibilului 
nuclear uzat este diferit în rândul celor trei state membre. Faptul că costurile 
viitoare nu sunt recunoscute întotdeauna ca provizioane și/sau nu sunt incluse 
în notele la conturi limitează transparența și afectează capacitatea autorităților 
de resort de a planifica în mod adecvat modul în care vor fi acoperite costu -
rile viitoare legate de activitățile de dezafectare și de depozitare (a se vedea 
punctele  100-103).
62 Concluzii și recomandări 
Recomandarea 8 — Tratamentul contabil
Comisia  ar trebui să coopereze cu toate statele membre vizate, astfel încât toate 
costurile viitoare legate de dezafectarea nucleară și de depozitarea definitivă 
a combustibilului uzat să fie contabilizate în mod corespunzător, într-o manieră 
transparentă, în conformitate cu standardele contabile aplicabile.
Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: până la sfârșitul lunii 
decembrie  2017.
Prezentul raport a fost adoptat de Camera II, condusă de domnul Henri GRETHEN, 
membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 14 iulie 2016.
 Pentru Curtea de Conturi
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Președinte

63
 Anexe
Reactoare nucleare aflate în curs de dezafectare în cadrul programelor de asistență 
ale UE pentru dezafectare nucleară
TWhExploatare comercialăData prevăzută de 
finalizare a  dezafectării
Demarare ÎnchidereNumăr de 
aniCa procent 
din durata 
de viață de 
30 de aniConform 
raportului 
din 2011 al 
CurțiiSituația 
în decem -
brie 2015
LituaniaIgnalina  1 86 Mai 1985 decembrie  2004 20 652029 2038Ignalina  2 155 decembrie  1987 decembrie  2009 22 73
BulgariaKozlodui  1 61 Octombrie  1974 decembrie  2002 28 94
2035 2030Kozlodui  2 63 Noiembrie  1975 decembrie  2002 27 90
Kozlodui  3 63 Ianuarie 1981 decembrie  2006 26 86
Kozlodui  4 61 Iunie 1982 decembrie  2006 25 82
SlovaciaBohunice-V1, 
reactorul  172 Aprilie  1980 decembrie  2006 27 89
2025 2025Bohunice-V1, 
reactorul  277 Ianuarie 1981 decembrie  2008 28 93
Sursa:  AIEA, baza de date PRIS.Anexa I
64 Anexe 
Baza legală a programelor de asistență pentru dezafectare nucleară
Ignalina, Lituania Kozlodui, Bulgaria Bohunice, Slovacia
PreaderareRegulamentul (CEE) 
nr. 3906/1989 al Consiliului din 
18 decembrie  1989Regulamentul (CE) nr. 1266/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 (programul PHARE)
Tratate de aderareProtocolul nr. 4 privind centrala 
nucleară de la Ignalina din 
Lituania, anexat la Actul privind 
condițiile de aderare a  Republicii 
Lituania, și adaptările tratatelor 
pe care se întemeiază Uniunea 
Europeană (JO L 236, 23.9.2003, 
p. 944)Actul privind condițiile de aderare a Re -
publicii Bulgaria și a României (JO L 157 , 
21.6.2005, p.  203)Protocolul nr. 9 la Actul privind condițiile de 
aderare a  Republicii Slovace (centrala nucleară 
Bohunice V1) și adaptările tratatelor pe care se 
întemeiază Uniunea Europeană.
(Centrala nucleară Bohunice V1) (JO L 236, 
23.9.2003, p.  954)
PostaderareRegulamentul (CE) nr. 1990/2006 
al Consiliului din 21 decem -
brie 2006 privind punerea în apli -
care a Protocolului nr. 4 referitor 
la centrala nucleară de la Ignalina 
din LituaniaRegulamentul (Euratom) nr. 647/2010 al 
Consiliului din 13 iulie 2010Regulamentul (Euratom) nr. 549/2007 al Consi -
liului din 14 mai 2007 privind punerea în aplicare 
a Protocolului nr. 9 cu privire la unitatea 1 și 
unitatea  2 ale centralei nucleare Bohunice  V1 
din Slovacia, anexat la Actul privind condițiile de 
aderare a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, 
a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Repu -
blicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii 
Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia 
și a Republicii Slovace la Uniunea Europeană
Regulamentul (Euratom) 
nr. 1369/2013 al Consiliului 
din 13 decembrie 2013 privind 
sprijinul din partea Uniunii acordat 
programelor de asistență pentru 
dezafectare nucleară din Lituania 
și de abrogare a Regulamentu -
lui (CE) nr. 1990/2006Regulamentul (Euratom) nr. 1368/2013 al Consiliului din 13 decembrie 2013 privind sprijinul 
din partea Uniunii acordat programelor de asistență pentru dezafectare nucleară din Bulgaria 
și Slovacia și de abrogare a Regulamentelor (Euratom) nr. 549/2007 și (Euratom) nr. 647/2010Anexa II
65 Anexe 
Reactoarele nucleare din statele membre și situația lor la 31 decembrie 2015Anexa IIISituaţie
Oprite
În func/uni021Biune
În construc/uni021Bie
Total91
129
2244Regatul Unit
OpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total3015
45-
Ţările de JosOpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total11
2-
Belgia
OpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total17
8-
Germania
OpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total28
8
36-
FranţaOpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total1258
711
SpaniaOpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total37
10-
ItaliaOpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total4-
4-Finlanda
Oprite
În func/uni021Biune
În construc/uni021Bie
Total-
4
51
Suedia
OpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total3
10
13-
LituaniaOpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total2
-
2-
Republica CehăOpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total-
6
6-
RomâniaOpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total-
2
2-
BulgariaOpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total4
2
6-SlovaciaOpriteÎn func/uni021Biune
În construc/uni021Bie
Total3
4
92
Ungaria
OpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total-
4
4-Slovenia (împreună cu Croaţia)OpriteÎn func/uni021BiuneÎn construc/uni021Bie
Total-
1
1-
Notă:  cele două reactoare de la Ignalina (Lituania) dispun în continuare de o autorizație de funcționare (a se vedea punctul 40).
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza datelor furnizate de Comisia Europeană și de Sistemul informațional privind reactoarele electrice 
(PRIS) al AIEA.
66 Anexe 
Prezentarea principalelor părți implicate în programele de asistență 
pentru dezafectare nucleară
Programul de asistență pentru dezafectare nucleară: două organisme 
de implementare pentru LituaniaAnexa IV
Canalul BERD Canalul agenţiei naţionale
Comitetul de 
monitorizare 
a programuluiLituania
BeneﬁciarBeneﬁciar
Contractant 
ProiectContractant
ProiectAcord-cadru
Acord anual 
de delegareAcord-cadru
Acord anual de delegare 
Acord de transfer de fonduri
Monitorizare MonitorizareMonitorizareAcord-cadru
Aprobarea acordurilor de
ﬁnanţare
ContractPlata ﬁnanţăriiPlata ﬁnanţăriiContractAcord de ﬁnanţare
Supraveghere SupraveghereLituania
DesemnareMonitorizare
Ministerul Finanţelor
Coordonare ﬁnanciarăAsigurarea
auditului și a  supravegheriiﬁnanciareFondul internaţional de 
asistenţă pentru 
dezafectarea centralei 
nucleare de la Ignalina
- guvernat de Adunarea 
contribuitorilor
- administrat de BERD 
(organism de implementare)Agenţia
naţională
Coordonarea
programuluiComisia Europeană asistată 
de Comitetul programului de 
asistenţă pentru 
dezafectarea nucleară
În 2015, BERD era responsabilă de următoarele proiecte 
de dezafectare în curs:Finanțare 
din partea UE 
(în milioane 
de euro)
Stocarea intermediară a combustibilului uzat pentru centrala 
de la Ignalina205,97
Instalații de gestionare și de stocare a deșeurilor solide 184,02
Unitatea de management al proiectului – etapele 1-5
(2001-2015)51,81
Depozit la mică adâncime pentru deșeuri radioactive de activita -
te joasă și medie cu durată scurtă de viață (proiectare)10,63
Total pentru 2015 452,43
Total pentru proiecte de dezafectare finalizate și în curs aflate 
sub responsabilitatea BERD între 1999 și sfârșitul anului 2015522,91În 2015, Agenția Centrală de Gestionare a  Proiectelor din 
Lituania era responsabilă de următoarele proiecte de 
dezafectare în curs:Finanțare din 
partea UE (în 
milioane de 
euro)
Activități anuale în vederea dezafectării centralei nucleare Ignalina și 
costurile asociate în 201550,50
Construcția unei instalații de depozitare la suprafață pentru deșeuri 
radioactive de activitate foarte joasă (etapa 3 a instalației de depozitare)8,42
Asistență tehnică pentru VATESI (etapa 6) 1,80
Containere din ciment pentru deșeuri 1,00
Construcția unei instalații de tratare a metalelor radioactive 0,96
Total pentru 2015 62,68
Total pentru proiecte de dezafectare finalizate și în curs aflate sub 
responsabilitatea Agenției Centrale de Gestionare a Proiectelor între 
1999 și sfârșitul anului 2015465,97
67 Anexe 
Programele de asistență pentru dezafectare nucleară: un organism de implementare 
pentru Bulgaria și SlovaciaAnexa IV
Canalul BERD
BeneﬁciarMonitorizare
Monitorizare
Monitorizare
Supraveghere
Plata 
ﬁnanţăriiContractAcord-cadru
Acord anual de delegare
Aprobarea acordurilor 
de ﬁnanţare
Contractant 
ProiectFondurile internaţionale de asistenţă 
pentru dezafectarea centralei de la 
Kozlodui și a celei de la Bohunice
- guvernate de Adunarea contribuitorilor
- administrate de BERD (organism de 
implementare)Bulgaria
Slovacia
Comitetele de 
monitorizare a 
programelor  pentru 
Kozlodui și BohuniceComisia Europeană 
asistată de Comitetul 
programului de 
asistenţă pentru 
dezafectarea nucleară
68 Anexe 
Proiecte finanțate de UE care au fost examinate în cadrul auditului
Ignalina, Lituania
Proiect Evaluarea Curții de Conturi Europene
1. Stocarea intermediară a ansambluri -
lor de combustibil uzat
Bugetul inițial: 165 de milioane de euro
Cel mai recent buget: 206 milioane de euro
Termenul-limită inițial: august  2008
Cel mai recent termen-limită: octombrie  2017Raportul 
din 2011 
al CurțiiÎntârzierile semnificative vor avea un impact major asupra securității nucleare până la plasarea 
tuturor elementelor de combustibil uzat în butoaie, precum și asupra costurilor de exploatare 
a centralei.
Situația 
în decem -
brie 2015Construcția instalației de stocare a fost amânată cu alți șase ani, ceea ce înseamnă că proiectul 
are o întârziere de zece ani în comparație cu termenul prevăzut în planul final de dezafectare din 
2005. Costurile suplimentare de întreținere a instalației în legătură cu proiectul B1 au depășit 
61 de milioane de euro.
2. Instalația de gestionare și de stocare 
a deșeurilor solide
Bugetul inițial: 120 de milioane de euro
Cel mai recent buget: 184 de milioane de 
euro
Termenul-limită inițial: noiembrie  2009
Cel mai recent termen-limită: noiembrie  2018Raportul 
din 2011 
al CurțiiÎntârzieri semnificative în cadrul proiectului, care au o importanță critică deoarece fluxurile de 
gestionare a deșeurilor sunt necesare pentru realizarea de progrese în proiectele de demontare și 
de decontaminare. Este posibil să fie necesară o finanțare suplimentară din partea IIDSF (Fondul 
internațional de asistență pentru dezafectarea centralei Ignalina).
Situația 
în decem -
brie  2015Proiectul are o întârziere de nouă ani, dintre care cinci ani au fost acumulați în perioada 
2011-2014. Centrala de la Ignalina și Ministerul lituanian al Energiei au soluționat litigiile comer -
ciale conexe cu contractantul, prin plata unei compensații în valoare de 55 de milioane de euro, și 
au pus deoparte alte 17 ,9 milioane de euro pentru riscuri anticipate.
3. Proiectarea, planificarea și obține -
rea autorizației pentru activitățile de 
dezmembrare și de decontaminare
Bugetul inițial al proiectului: 8 milioane de 
euro
În prezent, nu există un buget prevăzut 
pentru acest proiect și nici un calendar de 
desfășurare.Raportul 
din 2011 
al CurțiiDecizia de a externaliza activitățile acestui proiect nu s-a bazat nici pe o evaluare adecvată a dis -
ponibilității la fața locului a resurselor tehnice necesare, nici pe analiza raportului costuri-efici -
ență a alternativei de externalizare.
Situația 
în decem -
brie  2015Întocmirea documentelor a fost întârziată cu 30 de luni din cauza unei supraestimări a resurselor 
contractantului și din cauza timpului necesar pentru aprobarea documentelor de către centrală 
și de către instituțiile de reglementare. Trei ani de întârziere din cauza transferului proiectelor 
de achiziții de echipamente de la canalul de finanțare prin IIDSF către Agenția Centrală de 
Gestionare a Proiectelor.
4. Sprijin în materie de management și 
de proiectare furnizat Unității de mana -
gement al proiectului
Bugetul inițial: 45 de milioane de euro
Cel mai recent buget: 54 de milioane de euroRaportul 
din 2011 
al CurțiiConsultantul Unității de management al proiectului a contribuit în mod semnificativ la evoluția 
proiectului de dezafectare, dar costurile administrative și de gestionare erau ridicate, iar dezvol -
tarea structurii organizatorice a  centralei era insuficientă.
Situația 
în decem -
brie  2015Numărul de angajați ai consultantului Unității de management al proiectului a scăzut începând 
cu anul 2010. Aceștia sunt mai implicați în activitățile de dezafectare, au gestionat proiecte ma -
jore de infrastructură și au sprijinit dezvoltarea personalului centralei. Cu toate acestea, o mare 
parte din activitățile consultantului se axează în continuare pe activități generale de manage -
ment de proiecte și de achiziții în loc să se concentreze asupra sarcinilor de dezafectare nucleară.
5. Proiecte legate de sprijinul direct 
pentru activitățile personalului centra -
lei Ignalina; externalizare
Buget: 198 de milioane de euro
Termen-limită: proiect anual în cursRaportul 
din 2011 
al CurțiiAcest proiect nu a fost examinat.
Situația 
în decem -
brie  2015Probleme legate de forța de muncă includ dificultăți în justificarea efectivului de personal, 
contabilitatea analitică neclară și atribuirea costurilor de personal pentru diferitele sarcini. Cen -
trala a introdus un nou model de calcul pentru personalul său, a elaborat o structură de costuri 
pentru lucrări și a introdus metoda valorii dobândite. Cu toate acestea, s-au înregistrat progrese 
limitate în ceea ce privește justificarea efectivului de personal și implementarea unei strategii de 
externalizare.
6. Studiu privind demontarea 
reactorului
Bugetul inițial: 5 milioane de euro
(numai pentru studiul de fezabilitate)
Cel mai recent buget: 70 de milioane de euro
(proiectare și inginerie tehnică)Raportul 
din 2011 
al CurțiiAcest proiect nu a fost examinat.
Situația 
în decem -
brie  2015Un studiu de fezabilitate pentru dezafectarea reactorului a fost demarat sub umbrela IIDSF în 
2009, dar acesta a fost anulat și transferat către Agenția Centrală de Gestionare a Proiectelor în 
2010. Un proiect nou coordonat de această agenție a înregistrat întârzieri. Nu există o experiență 
suficientă cu privire la demontarea acestui tip de reactor, lucru care ar putea îngreuna și mai mult 
realizarea unor progrese. Prin urmare, există în continuare incertitudini cu privire la fezabilitatea 
termenului stabilit pentru dezafectarea reactorului, și anume anul 2038.Anexa V
69 Anexe Anexa VKozlodui, Bulgaria
Proiect Evaluarea Curții de Conturi Europene
7. Unitatea de management al proiec -
tului – Servicii de consultanță – nivel 
general
Perioada  2006-2013
Bugetul inițial: 8 milioane de euro
Cel mai recent buget: 45 de milioane de euro
Termenul-limită inițial: decembrie  2006
Cel mai recent termen-limită: iulie  2013
Perioada  2014-2016
Bugetul inițial: 14 milioane de euro
Cel mai recent buget: 32 de milioane de euro
Termenul-limită inițial: ianuarie 2016
Cel mai recent termen-limită: ianuarie 2019Raportul 
din 2011 al 
CurțiiConsultantul a contribuit la modificarea strategiei de dezafectare, dar au existat probleme 
în legătură cu următoarele aspecte: întârzierile înregistrate de proiect, estimările costurilor, 
identificarea lucrărilor de dezafectare necesare și inventarele deșeurilor. Consultantul s-a axat 
mai mult pe aspecte de management și mai puțin pe dezafectare.
Situația în 
decem -
brie  2015În 2013, Unitatea de management al proiectului a devenit singura entitate responsabilă de 
gestionarea atât a dezafectării, cât și a construirii unei instalații naționale de depozitare. 
Consultantul este acum integrat în structura organizațională, ceea ce înseamnă că puterea 
de decizie revine Întreprinderii de Stat pentru Gestionarea Deșeurilor Radioactive. Implicarea 
consultantului în activități este din ce în ce mai importantă și nu există niciun indiciu cu privire 
la retragerea sa treptată.
8. Proiectarea și construcția unei insta -
lații de stocare uscată a  combustibilului 
uzat
Bugetul inițial: 49 de milioane de euro
Cel mai recent buget: 73 de milioane de euro
Termenul-limită inițial: decembrie  2008
Cel mai recent termen-limită: martie 2013Raportul 
din 2011 al 
CurțiiFinalizarea instalației se confruntă cu o întârziere de doi ani și jumătate. Modificările aduse 
cerințelor inițiale au avut drept rezultat creșterea costurilor și modificarea valorii de bază 
a contractului, conducând la o depășire cu 19 % a bugetului.
Situația în 
decem -
brie  2015Proiectul a fost structurat în două etape: construcția instalației și depozitarea ansamblurilor de 
combustibil în 34 de butoaie, urmată de extinderea instalației pentru a permite depozitarea 
unui număr de până la 72 de butoaie. Capacitatea planificată de stocare nu va fi utilizată în 
întregime pentru combustibilul nuclear uzat provenit de la unitățile 1-4. Utilizarea instalației 
pentru stocarea altor materiale ar necesita aprobarea organismului de reglementare.
9. Instalație de topire pe bază de tehno -
logie cu arc de plasmă pentru tratarea și 
condiționarea deșeurilor solide
Bugetul inițial: 21 de milioane de euro
Cel mai recent buget: 21 de milioane de euro
Termenul-limită inițial: martie  2013
Cel mai recent termen-limită: iunie  2017Raportul 
din 2011 al 
CurțiiA fost selectată o tehnologie experimentală fără să se demonstreze în mod corespunzător efi -
cacitatea acesteia și fără o analiză adecvată a costurilor. Există un risc de depășire a costurilor.
Situația în 
decem -
brie  2015Modificările cadrului de reglementare au antrenat necesitatea unor schimbări în proiectare. 
Construcția instalației se află în întârziere față de calendarul stabilit, în principal din cauza unei 
contestații depuse cu privire la evaluarea impactului asupra mediului și a mai multor aspecte 
comerciale și administrative, printre care se numără și lipsa unui acord privind despăgubirile în 
caz de daune nucleare. Instalația nu a fost testată, deci funcționarea sistemului nu a fost încă 
demonstrată. Finalizarea este prevăzută acum pentru luna iunie 2017.
10. Promovarea utilizării eficiente 
a resurselor umane
Înainte de 2009
Bugetul inițial: 20 de milioane de euro
Cel mai recent buget: 84 de milioane de euro
Termenul-limită inițial: septembrie  2009
Cel mai recent termen-limită: martie 2014
Înainte de 2015
Bugetul inițial: 35 de milioane de euro
Cel mai recent buget: 46 de milioane de euro
Termenul-limită inițial: decembrie  2015
Cel mai recent termen-limită: decembrie  2017Raportul 
din 2011 al 
CurțiiNu au existat schimbări pe plan organizatoric care să permită o delimitare clară a personalului 
care se ocupa de trecerea de la o entitate cu funcție de exploatare la una care are ca obiect 
de activitate dezafectarea. Nu a existat o monitorizare adecvată a activităților prealabile 
dezafectării.
Situația în 
decem -
brie  2015S-a recurs în continuare la KIDSF (Fondul internațional de asistență pentru dezafectarea 
centralei Kozlodui) pentru finanțarea personalului implicat în activitățile de dezafectare. Ca 
o evoluție pozitivă după 2011, trebuie menționat că toți cei 650 de angajați ai Întreprinderii de 
Stat pentru Gestionarea Deșeurilor Radioactive se ocupă exclusiv de activități de dezafectare.
11. Construirea unei instalații naționale 
de depozitare a  deșeurilor radioactive 
de activitate joasă și medie
Bugetul inițial: 66 de milioane de euro
Termenul-limită inițial: decembrie  2015
Cel mai recent termen-limită: ianuarie 2021Raportul 
din 2011 al 
CurțiiAcest proiect nu a fost examinat.
Situația în 
decem -
brie  2015Construcția instalației era planificată inițial să se încheie în 2015. Proiectul a cunoscut însă 
o întârziere de șase ani, în special ca urmare a respingerii evaluării impactului asupra mediului, 
acest lucru antrenând o reluare a procedurii. În prezent, termenul de finalizare este anul 2021.
70 Anexe Anexa VBohunice, Slovacia
Proiect Evaluarea Curții de Conturi Europene
12. Unitatea de management al 
proiectului  – Servicii de consultanță 
pentru implementarea proiectelor
Perioada  2003-2007
Bugetul inițial: 11 milioane de euro
Perioada  2015-2016
Cel mai recent buget: 45 de milioane de 
euroRaportul din 
2011 al CurțiiConsultantul a contribuit la modificarea strategiei de dezafectare, dar nu s-au realizat 
progrese suficiente în ceea ce privește formularea și punerea în aplicare a acesteia.
Situația în 
decembrie  2015Deși s-a recurs pe scară largă la consultanți, proiectele au înregistrat întârzieri, care, la 
rândul lor, au antrenat depășiri ale costurilor. Începând din 2015, sfera de activitate a noului 
consultant s-a redus.
13. Proiectarea și construcția de noi 
instalații de depozitare a  deșeurilor 
de activitate joasă și foarte joasă 
provenite de la centrala nucleară V1 
la depozitul național de deșeuri 
radioactive de la Mochovce
Buget: 22 de milioane de euro
Termenul-limită: iunie  2018Raportul din 
2011 al CurțiiAu existat întârzieri în întocmirea studiului de fezabilitate deoarece centrala nucleară nu 
a furnizat informațiile necesare.
Situația în 
decembrie  2015Depozitul este în construcție, fiind cofinanțat din fonduri naționale. Va fi adăugat un al 
treilea rând dublu, finanțat integral de către BIDSF. Nu este clar modul de repartizare 
a costurilor între depozitarea deșeurilor provenite de la centrala V1 și depozitarea deșeurilor 
provenite din alte instalații.
14. mplementarea programului de 
dezafectare făcând apel la resursele 
umane disponibile
Bugetul pentru etapa 1: 1,5 milioane de 
euro
Bugetul pentru etapa 9: 50 de milioane de 
euroRaportul din 
2011 al CurțiiNu au existat schimbări pe plan organizatoric care să permită o delimitare clară a perso -
nalului care se ocupa de trecerea de la o entitate cu funcție de exploatare la una care are 
ca obiect de activitate dezafectarea. Nu a existat o monitorizare adecvată a activităților 
prealabile dezafectării.
Situația în 
decembrie  2015Proiectul finanțează 246 de angajați echivalent normă întreagă ai JAVYS care lucrează la 
dezafectare. JAVYS a evoluat de la o entitate cu funcție de exploatare la o entitate care se 
ocupă de dezafectare.
15. Stocarea intermediară a deșeurilor 
radioactive pe situl centralei Bohunice
Buget: 11 milioane de euro
Termenul-limită inițial: martie  2016
Cel mai recent termen-limită: august 2017Raportul din 
2011 al CurțiiAcest proiect nu a fost examinat.
Situația în 
decembrie  2015Acest proiect a fost programat inițial să se desfășoare între martie 2013 și martie 2016. 
Lucrările de construcție au demarat în 2015. Termenul preconizat pentru finalizare este 
acum luna august 2017. În urma unei decizii de schimbare a locației, a fost necesară o nouă 
evaluare a impactului asupra mediului, precum și o modificare a acordului de finanțare. În -
târzierile din cadrul acestui proiect nu vor mai antrena întârzieri în proiectele de demontare, 
deoarece acestea din urmă vor fi gestionate astfel încât deșeurile de activitate medie să fie 
produse numai după finalizarea instalației de stocare intermediară.
16. Decontaminarea circuitului primar
Bugetul inițial: 6 milioane de euro
Cel mai recent buget: 5 milioane de euro
Termenul-limită inițial: septembrie  2014
Cel mai recent termen-limită: 
septembrie  2016
(partea de gestionare a deșeurilor radioac -
tive a fost transferată către JAVYS)Raportul din 
2011 al CurțiiAcest proiect nu a fost examinat.
Situația în 
decembrie  2015Lucrările trebuiau să înceapă în 2013 și să fie finalizate la sfârșitul anului 2014. Întârzierile și 
problemele de ordin tehnic nesoluționate au condus la suspendarea proiectului. Contractul 
încheiat cu actualul furnizor a încetat. Acest proiect trebuie să fie finalizate înainte ca acti -
vitățile de demontare din zona controlată să poate începe; prin urmare, întârzierile în acest 
proiect pot avea un impact asupra termenului-limită stabilit pentru dezafectare.
17. Baza de date pentru procesul de 
dezafectare, inclusiv inventarierea și 
caracterizarea radiologică
Bugetul inițial: 2,48 milioane de euro
Cel mai recent buget: 3,5 milioane de euro
Termenul-limită inițial: mai 2012
Cel mai recent termen-limită: 
decembrie  2012Raportul din 
2011 al CurțiiAcest proiect nu a fost examinat.
Situația în 
decembrie  2015Proiectul a fost finalizat în 2012, dar caracterizarea și inventarul trebuie să fie actualizate 
periodic în continuare. Mai multe subproiecte au fost întârziate și s-au confruntat cu depășiri 
ale costurilor din cauza informațiilor incomplete cu privire la inventar și/sau la caracteriza -
rea deșeurilor.
71 Anexe Anexa VIÎntârzieri și depășiri de costuri care afectează un eșantion de 18 proiecte-cheie 
de sprijin și de infrastructură de dezafectare finanțate prin programele de asistență 
ale UE începând din 2001
ProiectCostul 
proiectului
(în 
milioane 
de euro)Finanțare contractatăÎntârziere 
totală 
până în 
prezent
(în ani)Depășiri 
ale costului 
până în 
prezent
(în 
procente)UE
(în mili -
oane de 
euro)Națională
(în 
milioane 
de euro)
Ignalina, 
LituaniaStocarea intermediară a ansamblurilor de combustibil uzat
(a se vedea proiectul nr. 1 din anexa IV)211 206 5 9,2 25 %
Instalații de gestionare și de stocare a deșeurilor solide
(a se vedea proiectul nr. 2 din anexa IV)184 184 9,0 53 %
Instalație de depozitare la suprafață a deșeurilor radioactive de 
activitate foarte joasă (etapa 1 – stocare tampon)7 6 1 2,8 0 %
Construcția unei instalații de depozitare la suprafață pentru 
deșeuri radioactive de activitate foarte joasă (etapa 3)8 8 1,0 12 %
Depozit la mică adâncime pentru deșeuri radioactive de activitate 
joasă și medie cu durată scurtă de viață (proiectare)11 11 1,0 3 %
Total pentru aceste cinci proiecte 421 415 6
Finanțarea totală din partea UE contractată pentru 
dezafectare în perioada 2001-2014/2015989
Kozlodui, 
BulgariaAchiziționarea, instalarea și punerea în funcțiune a echipamente -
lor de extragere și de condiționare pentru rășinile schimbătoare de 
ioni (sfera inițială a proiectului a fost extinsă)6 5 1 10,9 132 %
Proiectarea și construcția unei instalații de stocare uscată a com -
bustibilului uzat (a se vedea proiectul nr. 8 din anexa IV)73 73 4,3 50 %
Instalație de extragere și prelucrare a formei solidificate a con -
centraților rezultați în urma evaporării (etapa 1 a fost finalizată, 
etapa 2 anulată)10 10 4,6 nu există
Instalație de topire pe bază de tehnologie cu arc de plasmă (a se 
vedea proiectul nr. 9 din anexa IV)30 21 9 4,2 0 %
Ateliere de reducere a dimensiunii și de decontaminare 19 19 2,8 0 %
Evaluarea inventarului radiologic 1 1 1,3 nu există
Total pentru aceste șase proiecte 139 129 9
Finanțarea totală din partea UE contractată pentru 
dezafectare în perioada 2001-2014360
72 Anexe Anexa VIProiectCostul 
proiectului
(în 
milioane 
de euro)Finanțare contractatăÎntârziere 
totală 
până în 
prezent
(în ani)Depășiri 
ale costului 
până în 
prezent
(în 
procente)UE
(în mili -
oane de 
euro)Națională
(în 
milioane 
de euro)
Bohunice, 
SlovaciaTratarea deșeurilor istorice – șlamuri și sorbenți (proiect finalizat) 11 11 3,0 38 %
Decontaminarea circuitului primar
(a se vedea proiectul nr. 16 din anexa IV) (proiect suspendat)4 4 2,0 0 %
Modificarea schemei de alimentare cu energie electrică a  JAVYS 
după oprirea definitivă a centralei V111 11 1,5 21 %
Creșterea capacității instalațiilor existente de fragmentare și de 
decontaminare2 2 1,2 13 %
Tratarea deșeurilor istorice 6 4 2 0,4 7 %
Demontarea echipamentelor tehnice în sala turbinelor de la 
centrala  V18 8 — 6 %
Eliberarea nerestrictivă a materialelor rezultate în urma 
dezafectării3 3 — 20 %
Total pentru aceste șapte proiecte 45 43 2
Finanțarea totală din partea UE contractată pentru 
dezafectare în perioada  2001-2014228
TotalTotal pentru aceste 18 proiecte 605 587 17
Finanțarea totală din partea UE contractată pentru 
dezafectare în perioada  2001-20141 577
Sursa:  Comisia, proiectele de programe anuale de activitate pentru 2016, proiectele de rapoarte de monitorizare pe 2016. Date furnizate de BERD 
și de Agenția Centrală de Gestionare a Proiectelor din Lituania.
73 Anexe Anexa VIIConstruirea unui depozit geologic la adâncime pentru depozitarea definitivă 
a combustibilului nuclear uzat la Olkiluoto, Finlanda
Olkiluoto, situat pe coasta de vest a Finlandei, în apropierea unei centrale nucleare existente, va fi amplasamen -
tul primului depozit geologic la adâncime din lume destinat depozitării definitive a combustibilului nuclear uzat 
provenit în urma folosirii în scopuri civile. Acest sit este conceput pentru depozitarea deșeurilor provenite de la 
cele două centrale nucleare din Finlanda.
Procesul aferent construcției acestui depozit ilustrează duratele lungi de timp pe care le presupune un astfel de 
proiect. În 1983, guvernul finlandez a adoptat o decizie de principiu cu privire la calendarul general și la stra -
tegia de gestionare a deșeurilor nucleare, ulterior fiind demarat procesul de prospectare geologică în vederea 
găsirii unor amplasamente potențiale. Olkiluoto a fost selectat ca sit de depozitare definitivă în 2000. Au urmat 
lucrări intense de excavare și activități de cercetare pentru a permite depozitarea combustibilului nuclear 
uzat la o adâncime de 400-450 de metri în roca de bază. Costurile acestor activități s-au ridicat la aproximativ 
150 de milioane de euro. Depozitarea definitivă a combustibilului uzat este planificată să demareze la începutul 
anilor  2020.
Cheltuielile totale vor fi de aproximativ 3,5 miliarde de euro, din care aproximativ 1 miliard de euro pentru faza 
de construcție și circa 2,5 miliarde de euro pentru exploatare pe o perioadă de aproximativ 100 de ani. Fondu -
rile sunt acumulate în Fondul de stat pentru gestionarea deșeurilor nucleare din taxele percepute la energia 
electrică produsă.
© Posiva Oy.
74 Răspunsul  
Comisiei
Rezumat
I
În contextul negocierilor pentru aderarea la Uniunea Europeană, Bulgaria, Lituania și Slovacia s-au angajat să închidă 
și ulterior să dezafecteze opt reactoare nucleare din prima generație de proiectare sovietică, care, din punct de vedere 
economic, nu puteau fi modernizate la standardele de siguranță occidentale.
II
UE s-a angajat să sprijine aceste țări în abordarea sarcinii financiare excepționale impuse de procesul de dezafectare.
IV
Comisia consideră că sprijinul financiar din partea UE a atenuat cu succes efectele economice ale închiderii anticipate, iar 
procesul de dezafectare este în plină desfășurare. Cu toate acestea, Comisia atrage atenția asupra faptului că dezafectarea 
este un proces complex și de lungă durată care depășește cei șapte ani ai cadrului financiar multianual (CFM) – în cele mai 
multe cazuri, durează mai mult de două decenii.
Planurile de dezafectare actualizate și estimările de costuri aferente aprobate în temeiul CFM 2014-2020 constituie baza 
pentru programare în cele trei state membre. În temeiul acestor dispoziții, Comisia monitorizează îndeaproape progresele 
vizând stadiul final al dezafectării, asigurând, în același timp, cel mai înalt nivel de securitate.
V
Dezafectarea constă, în general, în două etape majore: (i) post-închidere (de exemplu, încă sub licență operațională din 
cauza prezenței combustibilului uzat) și (ii) dezafectare/dezmembrare.
Slovacia și Bulgaria se află în doua etapă, în timp ce Lituania, din cauza prezenței combustibilului uzat în unul dintre reac -
toare, se află încă în faza de post-închidere.
Comisia consideră, în acord cu statele membre, că, din punct de vedere economic, nicio centrală care este supusă progra -
melor de asistență pentru dezafectare nucleară (NDAP) nu poate fi redeschisă. Aceasta ia act de faptul că, după cum s-a 
observat în cadrul altor activități de dezafectare comparabile, provocările tehnice critice ale dezmembrării reactoarelor 
sunt în curs să apară.
VI
În cele trei state membre, programele de dezafectare se află la niveluri diferite de dezvoltare și de maturitate.
La Bohunice (Slovacia) și Kozlodui (Bulgaria), programele au avansat cel mai mult, acestea urmând să se finalizeze în 2025 
și, respectiv, în 2030. Programul privind Bulgaria a fost scurtat cu cinci ani atunci când a fost revizuit în 2011.
La Ignalina (Lituania), dezafectarea reactoarelor de tipul celor de la Cernobâl este un proces în premieră care implică, de 
fapt, cele mai mari provocări.
Fără a  se aduce atingere progreselor înregistrate deja, Comisia recunoaște necesitatea îmbunătățirii continue a  programe -
lor de dezafectare.
Răspunsul Comisiei 75
Recomandarea 1
Comisia remarcă faptul că recomandările 1(a) și 1(b) se adresează statelor membre.
Comisia acceptă recomandarea 1(c), în măsura în care o vizează. Comisia susține ideea unui schimb îmbunătățit de bune 
practici și cunoștințe tehnice și va încuraja cele trei state membre să facă acest lucru.
(a) Comisia a introdus deja îmbunătățiri în actualul CFM, instituind un cadru cuprinzător pentru programare, gestio -
narea proiectelor și monitorizare în baza căruia să își desfășoare activitatea statele membre.
(b) Observă necesitatea consolidării permanente a know-how-ului și a competențelor, dar observă că utilizarea ex -
perților externi este benefică în anumite domenii de specialitate.
(c) Comisia a luat deja măsuri pentru a promova un mediu deschis și transparent, pentru a facilita schimbul de bune 
practici și cunoștințe și pentru a încuraja procesele de standardizare cu scopul, printre altele, de a spori competi -
tivitatea și a îmbunătăți siguranța.
VII
Comisia recunoaște importanța unei gestionări responsabile și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeu -
rilor radioactive. Comisia va furniza avize cu privire la programele naționale și va prezenta rapoarte pe parcursul anu -
lui 2016 către Parlamentul European și către Consiliu privind punerea în aplicare a Directivei 2011/70.
De asemenea, Comisia ia act de faptul că aspectele legate de eliminarea finală a deșeurilor cu radioactivitate înaltă și 
a combustibilului uzat depășesc domeniul de aplicare al programului de asistență pentru dezafectare nucleară.
Recomandarea 2
(a) Comisia acceptă recomandarea. Comisia va stabili deja orientarea în avizele pe care le va emite în cursul anului 
2016/2017 privind programele naționale în temeiul Directivei 2011/70. Aceasta va lansa dezbaterea care va avea 
loc în 2017 cu privire la opțiunile de eliminare, inclusiv soluții la nivel regional și alte soluții la nivelul UE. Ca urmare 
a acestui fapt, Comisia va fi mai în măsură să formuleze opțiuni de politică și o foaie de parcurs până în 2018.
(b) Comisia constată că această recomandare se adresează statelor membre și este deja abordată prin evaluarea pro -
gramelor naționale, iar avizul Comisiei se va adresa statelor membre.
VIII
Comisia recunoaște că cofinanțarea nu este realizată în mod sistematic la nivelul fiecărui proiect individual. Consiliul ia act 
de faptul că actualul temei juridic nu oferă o definiție clară a cofinanțării sau un procentaj minim ce urmează a fi realizat. 
Comisia remarcă faptul că, după cum a raportat Curtea, contribuția totală din Lituania, Bulgaria și Slovacia la propriile 
programe de dezafectare se ridică la 1,09 miliarde EUR.
Recomandarea 3
Comisia ia act de faptul că această recomandare se adresează statelor membre. Aceasta va sprijini măsurile recoman -
date de Curtea de Conturi în eforturile sale de a introduce un nivel bine definit de cofinanțare în cadrul programului de 
asistență pentru dezafectare nucleară, susținând astfel principiul „poluatorul plătește”. În acest sens, Consiliul va conduce 
discuțiile cu statele membre și va analiza în mod critic nivelul de cofinanțare propus de statele membre în cadrul Progra -
melor de lucru anuale pentru 2017.
Răspunsul Comisiei 76
Recomandarea 4
Comisia acceptă recomandarea.
Aceasta recunoaște că cofinanțarea contribuie la o punere în aplicare eficientă și eficace a programului și sporește asu -
marea responsabilității de către statele membre. Comisia va întreprinde acțiuni care să clarifice sensul formulării „cir -
cumstanțe excepționale și bine fundamentate”, care sunt menționate în prezent în regulamente, și va analiza nivelul de 
cofinanțare propus de statele membre în cadrul Programelor anuale de lucru pentru 2017.
Recomandarea 5
Comisia acceptă parțial această recomandare. Comisia va efectua o evaluare a impactului, în conformitate cu cerințele 
Regulamentului financiar, și a Agendei pentru o mai bună reglementare, în ceea ce privește propunerile de noi iniția -
tive. Această evaluare a impactului va analiza dacă finanțarea ar trebui continuată și, în caz afirmativ, cele mai adecvate 
mecanisme de finanțare. În cazul în care această evaluare demonstrează că finanțarea trebuie să fie continuată pentru 
următorul CFM, post-2020, Comisia va lua în considerare recomandarea Curții și va asigura că mecanismul de finanțare 
include stimulentele pentru continuarea dezafectării, inclusiv printr-o limitare în timp și pe baza unor niveluri adecvate 
de cofinanțare ale statelor membre.
Recomandarea 6
Comisia acceptă parțial această recomandare.
Comisia este în curs de identificare a costurilor care nu au legătură cu nedezafectarea. Acest proces va fi finalizat în cadrul 
evaluării la jumătatea perioadei și, eventual, vor fi propuse acțiuni pentru o eliminare treptată a acestor costuri în 2018.
Cu toate acestea, Comisia consideră că unele funcții esențiale, cum ar fi siguranța, nu ar trebui să fie excluse 
de la finanțarea UE.
Recomandarea 7
Comisia acceptă recomandarea și subliniază faptul că au fost deja luate măsuri. Evaluarea este în curs de desfășurare și va 
fi finalizată până în octombrie 2016.
Recomandarea 8
Comisia acceptă recomandarea. Comisia recunoaște importanța acestei probleme.
Comisia a început să abordeze această recomandare prin punerea în aplicare a Directivei privind deșeurile. În prezent, 
Comisia evaluează programele naționale prezentate în temeiul Directivei privind deșeurile și a planificat o serie de studii 
în vederea colectării de informații și implicării ulterioare în procesul de validare.
Răspunsul Comisiei 77
Introducere
20
Peisajul nuclear din UE a suferit modificări semnificative în ultimii zece ani, prin adoptarea legislației de referință la nivel 
european privind siguranța nucleară, gestionarea deșeurilor radioactive și a  combustibilului uzat și protecția împotriva 
radiațiilor. În plus, Comisia a adoptat un nou PINC în 2016, care, pentru prima dată, acoperă finanțarea nevoilor legate de 
dezafectarea centralelor nucleare și gestionarea combustibilului uzat și a  deșeurilor radioactive, inclusiv finanțarea unor 
soluții pe termen lung, cum ar fi construcția de instalații de depozitare geologică la adâncime.
Directiva privind deșeurile radioactive (Directiva 2011/70/Euratom a Consiliului) instituie un cadru comunitar pentru gesti -
onarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, pentru a evita impunerea 
de sarcini inutile generațiilor viitoare. Directiva merge mai departe decât convenția comună, prin faptul că statele mem -
bre trebuie să aibă un program național pentru punerea în aplicare a politicii privind gestionarea combustibilului uzat și 
a deșeurilor radioactive.
Comisia PINC și Directiva privind deșeurile își propun să stabilească pentru prima dată o imagine cuprinzătoare a tutu -
ror costurilor legate de dezafectare și gestionarea deșeurilor și modul în care statele membre se asigură că acestea sunt 
finanțate pe baza principiului „poluatorul plătește”.
Observații
Răspunsul comun al Comisiei la punctele 38-40
Comisia consideră, în acord cu statele membre, că nicio centrală care este supusă programelor de asistență pentru 
dezafectare nucleară (NDAP) nu poate fi reluată din punct de vedere economic.
40 Prima liniuță
Deși Comisia recunoaște că, pentru centrala de la Ignalina, nu au fost obținute rezultatele așteptate în legătură cu licența, 
din cauza prezenței combustibilului uzat în instalație, ea remarcă, de asemenea, că dezafectarea centralei de la Ignalina în 
sala turbinelor asigură în mod eficace ireversibilitatea procesului.
40 A doua liniuță
În ceea ce privește centrala nucleară de la Kozlodui (Bulgaria), Comisia observă că autorizațiile suplimentare care ar putea 
fi încă necesare sunt legate de lucrările care s-ar putea produce dincolo de punctul de reversibilitate.
40 A treia liniuță
În ceea ce privește centrala nucleară de la Bohunice (Slovacia), stadiul actual este în conformitate cu planul de dezafectare 
și data de finalizare prevăzută pentru anul 2025.
Răspunsul comun al Comisiei la punctele 41-42
Întrucât Comisia recunoaște că principalele provocări își așteaptă rezolvarea, aceasta ia act și de stadiul actual ilustrat 
în tabelul 3, în conformitate cu planurile de dezafectare și cu datele de finalizare planificate pentru toate cele trei state 
membre. Principalele operațiuni de dezmembrare din clădirea reactorului sunt posibile doar spre sfârșitul procesului 
de dezafectare.
Răspunsul Comisiei 78
Răspunsul comun al Comisiei la punctele 43-46
NDAP vizează procesul de dezafectare și infrastructura de gestionare a deșeurilor, inclusiv stocarea pe termen lung în 
condiții de siguranță a deșeurilor și eliminarea deșeurilor cu radioactivitate scăzută. Deșeurile cu radioactivitate scăzută 
includ, de regulă, peste 90 % din volumul deșeurilor și soluții bine gândite pentru eliminare sunt disponibile. Eliminarea 
combustibilului uzat și a deșeurilor cu radioactivitate înaltă este parte din responsabilitatea statelor membre în temeiul 
Directivei privind deșeurile radioactive și acoperă toate aceste deșeuri produse în statul membru.
48
În Directiva 2011/70/Euratom, fiecare stat membru asigură punerea în aplicare a programului său național de gestionare 
a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, care să acopere toate tipurile de combustibil uzat și deșeuri radioac -
tive aflate sub jurisdicția sa și toate etapele gestionării combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, de la generare 
la depozitarea definitivă.
Comisia alcătuiește pentru prima dată o imagine cuprinzătoare a planurilor statelor membre cu privire la eliminarea și 
costurile asociate.
Răspunsul comun al Comisiei la punctele 49-52
Comisia va analiza impactul economic, juridic și social al depozitelor comune, având în vedere că utilizarea în comun 
a instalațiilor pentru gestionarea combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, inclusiv a instalațiilor de depozitare defi -
nitivă, poate reprezenta o măsură benefică, sigură și rentabilă.
53
Statele membre notifică pentru prima dată Comisiei conținutul programului național propriu, cel târziu în august 2015. În 
termen de șase luni de la data notificării, Comisia poate solicita clarificări și/sau își poate da avizul cu privire la conformi -
tatea conținutului programelor naționale cu directiva. Statele membre furnizează clarificările solicitate și/sau informează 
Comisia cu privire la o eventuală revizuire a programelor naționale în termen de șase luni de la solicitarea Comisiei.
De asemenea, statele membre prezintă Comisiei un raport privind punerea în aplicare a prezentei directive pentru prima 
dată până în august 2015 și, ulterior, la fiecare trei ani.
Pe baza rapoartelor statelor membre, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului următoarele:
(a) un raport privind progresele înregistrate în punerea în aplicare a prezentei directive; și
(b) un inventar al combustibilului uzat și al deșeurilor radioactive aflate pe teritoriul UE, precum și perspectivele 
pentru viitor.
Acest exercițiu este primul de acest tip, iar Comisia intenționează să tragă învățăminte de pe urma acestui proces pentru 
a încerca să îmbunătățească și să armonizeze rapoartele următoare. Pentru acest exercițiu, Comisia ar trebui să țină seama 
de programele naționale din toate cele 28 de state membre, precum și de rapoartele naționale. Având în vedere cele de 
mai sus și pentru a avea o imagine completă, Comisia a ținut seama de procesul de evaluare a programelor naționale 
în calendarul său pentru raportul către Parlamentul European și Consiliu. Raportul este prevăzut pentru trimestrul 4 al 
anului  2016.
Răspunsul Comisiei 79
Răspunsul comun al Comisiei la punctele 60-68
Comisia recunoaște că unele proiecte de dezafectare au înregistrat întârzieri, în special în ceea ce privește CFM-ul prece -
dent. Comisia a introdus cerințe mai stricte în ceea ce privește planificarea, monitorizarea și raportarea pentru 2014-2020 
și monitorizează îndeaproape punerea în aplicare a proiectelor prin intermediul controalelor documentare și al controale -
lor la fața locului.
Ar trebui remarcat faptul că întârzierile cu care se confruntă Bulgaria și Slovacia în prezent nu afectează data de finalizare.
69
Comisia consideră că este extrem de important ca operatorii nucleari/titularii de autorizații pentru dezafectare să își 
consolideze cunoștințele și competențele în special în materie de gestionare a proiectelor. Cu toate acestea, utilizarea 
experților externi este benefică în anumite domenii specializate.
Răspunsul comun al Comisiei la punctele 73-74
În cursul ultimului deceniu, perspectivele în ceea ce privește dezafectarea nucleară au evoluat în mod semnificativ. Comi -
sia a contribuit la îmbunătățirea estimării costurilor pentru programele de dezafectare și a participat la elaborarea Struc -
turii internaționale pentru stabilirea costurilor de dezafectare ale instalațiilor nucleare (International Structure for Decom -
missioning Costing — ISDC), în 2012, împreună cu OCDE/AEN. Evoluții ulterioare ale estimării costurilor de dezafectare 
sunt în continuare necesare; acesta este un aspect de mare interes în întreaga lume, întrucât OCDE/AEN și AIEA sunt încă 
destul de active în abordarea estimării costurilor și a incertitudinilor. Comisia sprijină pe deplin aceste activități.
Comisia constată că principalele costuri au crescut până în 2011, astfel cum este demonstrat, de asemenea, în figura 16. 
Schimbarea dinamicii reflectă progresele înregistrate în gestionarea programelor, ca urmare a  auditului anterior, în spe -
cial în ceea ce privește programele din Bulgaria și Slovacia.
75
Nu se preconizează niciun deficit de finanțare pentru perioada 2014-20, deși Comisia și-a intensificat monitorizarea și 
controlul programelor. De asemenea, Comisia a inițiat o evaluare aprofundată a solidității planurilor de finanțare, care se 
preconizează a fi finalizată la sfârșitul lunii octombrie 2016.
În plus, Comisia a utilizat modelul QUEST pentru cercetare și analiză politică macroeconomică (care este utilizat de Comi -
sie în prognozele sale) pentru a derula diferite scenarii pentru programele din perioada de după 2020. Principalul rezultat 
a fost că, chiar și în cel mai nefavorabil scenariu, statele membre pot să finanțeze programe de dezafectare cu un impact 
nesemnificativ sau redus asupra parametrilor macroeconomici.
În ceea ce privește cadrul financiar pentru perioada de după 2020, Comisia va efectua o evaluare a impactului în confor -
mitate cu cerințele Regulamentului financiar și ale Agendei pentru o mai bună reglementare cu privire la propunerile 
de noi inițiative, fără a face însă în acest moment niciun angajament pentru finanțarea de după 2020. Această evaluare 
a impactului va analiza dacă finanțarea ar trebui continuată și, în caz afirmativ, cele mai adecvate mecanisme de finanțare. 
A se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la recomandarea 5.
77
În plus, Comisia a consolidat programarea în contextul cadrului financiar multianual 2014-2020, introducând, ca și con -
diție necesară prezentarea planurilor de dezafectare și de finanțare. Exhaustivitatea și fiabilitatea acestor planuri este în 
prezent evaluată de către un expert independent extern.
Răspunsul Comisiei 80
80
Comisia a solicitat o analiză detaliată a personalului centralei nucleare de la Ignalina, ținând seama de necesitatea de a nu 
periclita siguranța sitului, având în vedere prezența combustibilului uzat în reactor și pericolul relativ mare pe care încă îl 
mai implică în prezent.
82
Comisia recunoaște că există riscul ca insuficiența stimulentelor pentru a menține nivelul personalului în limitele strict 
necesare ar putea duce la creșterea costurilor. În decursul ultimilor ani, au fost luate diferite măsuri pentru a reduce acest 
risc, inclusiv o evaluare sistematică a avantajelor externalizării activităților și un plan de personal cantitativ anual bazat 
pe activitățile planificate. Sunt în curs de desfășurare discuții privind modalitățile practice de utilizare a mecanismelor de 
cofinanțare pentru a alinia interesele părților interesate locale la cele ale Comisiei.
84
Comisia ia act de faptul că deficitele de finanțare se închid atât pentru Bulgaria, cât și pentru Slovacia. Evaluările Comisiei 
se bazează pe planul de dezafectare și pe resursele disponibile. Acestea vor fi reevaluate după obținerea rezultatelor 
evaluării la jumătatea perioadei.
85
Comisia este conștientă de faptul că sunt necesare eforturi suplimentare în ceea ce privește estimarea costurilor de 
dezafectare. Acest lucru este recunoscut, de asemenea, de alte organizații internaționale precum OCDE/AEN și AIEA. 
Comisia urmărește îndeaproape evoluțiile din acest domeniu și dispune de un grup de experți privind finanțarea 
dezafectării, prin care aceasta își va concentra eforturile în acest domeniu.
În ceea ce privește programele în cauză, Comisia utilizează o abordare prudentă, mai conservatoare, decât statele 
membre. Cu toate acestea, în cazul Bulgariei și al Slovaciei, tendința generală observată pentru deficitul de finanțare 
este în scădere.
A se vedea, de asemenea, răspunsurile Comisiei la punctul 75 și la recomandarea 5.
87
Serviciul de Audit Intern al Comisiei a identificat deja aceste deficiențe în sistemul de gestiune și control. În consecință, 
a fost instituit un plan de acțiune încă din 2015 și, în prezent, în curs de punere în aplicare. Principalele acțiuni care 
abordează problema evidențiată de Curte vor fi finalizate până la sfârșitul lunii octombrie 2016, iar un alt set de măsuri 
convenite este așteptat până la sfârșitul anului.
Răspunsul comun la punctele 89-90
Ținând seama de faptul că aceste centrale se confruntă cu închiderea prematură ca urmare a unei decizii politice, este 
logic că fondurile nu pot acoperi costul integral al dezafectării. Unul dintre elementele declanșatoare ale sprijinului 
financiar al UE a fost acela de a reduce sarcina financiară rezultată pentru statele membre respective.
Răspunsul Comisiei 81
91
Temeiul juridic nu stabilește niciun nivel de cofinanțare națională. Acesta se referă doar la necesitatea de a continua 
practica de cofinanțare stabilită anterior. Deși, în general, cofinanțarea nu este atinsă la nivel de proiecte individuale, va 
exista cofinanțare la nivel de program global.
Contribuția totală din Lituania, Bulgaria și Slovacia la propriile lor programe de dezafectare se ridică la 1,09 miliarde EUR.
92
Comisia consideră important obiectivul de consolidare a cofinanțării naționale. Totuși, în această etapă, Comisia nu este 
în măsură să își ia cu fermitate angajamentul față de recomandarea Curții de a majora cofinanțarea din partea statelor 
membre până la sfârșitul anului 2016. Opțiunile posibile vor fi analizate în timpul evaluării de la jumătatea perioadei 
a programului care urmează să fie realizată în 2017.
93
Planurile de dezafectare și estimările de costuri aprobate în temeiul CFM 2014-2020 constituie baza pentru programare în 
cele trei state membre. Eliminarea combustibilului uzat și a deșeurilor cu radioactivitate înaltă face parte din responsabili -
tatea statelor membre în temeiul Directivei privind gestionarea deșeurilor radioactive și, din acest motiv, nu a fost inclusă 
î n  N DA P.
94
Directiva 2011/70/Euratom indică faptul că costurile de gestionare a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive sunt 
suportate de cei care au generat aceste materiale [articolul 4 alineatul (3) litera (e)], precum și repartizarea clară a respon -
sabilităților pentru organismele implicate în diferitele etape ale gestionării combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive 
[articolul 5 alineatul (1) litera (f)]; și că statele membre se asigură că prin cadrul național se impune ca resursele financiare 
adecvate să fie disponibile în timp util [...], în special pentru gestionarea combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, 
acordând atenția cuvenită responsabilității generatorilor de combustibil uzat și a deșeurilor radioactive (articolul 9).
95
Punerea în aplicare a Directivei privind deșeurile de către statele membre este o prioritate pentru Comisie. În prezent, 
revizuirea programelor naționale ale statelor membre este în curs de desfășurare și va aborda toate aceste chestiuni.
96
Planurile de dezafectare includ și costul gestionării combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, în conformitate cu 
reglementările NDAP . Acestea nu includ costurile aferente proiectelor de eliminare care urmează să fie inițiate pe termen 
lung. Acestea includ însă costurile instalațiilor de depozitare necesare pentru a acoperi această lacună.
Răspunsul Comisiei 82
Concluzii și recomandări
107
De la auditul din 2011, Comisia a introdus o serie de îmbunătățiri importante în ceea ce privește programarea și gestio -
narea proiectelor. Temeiul juridic pentru perioada 2014-2020 a introdus anumite obiective măsurate prin indicatori de 
performanță cheie și un nou cadru de monitorizare și raportare.
Comisia consideră că, în consecință, sprijinul financiar din partea UE a atenuat cu succes efectele economice ale închiderii 
anticipate, iar procesul de dezafectare este în plină desfășurare. Cu toate acestea, Comisia ia act de faptul că dezafec -
tarea este un proces complex și îndelungat care depășește cei șapte ani ai CFM – în cele mai multe cazuri, depășește 
două decenii.
Planurile de dezafectare actualizate și estimările de costuri aferente aprobate în temeiul CFM 2014-2020 constituie baza 
pentru programare în cele trei state membre. În temeiul acestor dispoziții, Comisia monitorizează îndeaproape progresele 
vizând stadiul final al dezafectării, asigurând, în același timp, cel mai înalt nivel de securitate.
Răspunsul comun al Comisiei la punctele 108-111
Comisia monitorizează în mod proactiv punerea în aplicare în vederea realizării obiectivelor stabilite în regulamentele 
Consiliului și raportează anual către Parlament și Consiliu.
Dezafectarea constă în general în două etape majore: (i) post-închidere (de exemplu, încă sub licență operațională din 
cauza prezenței combustibilului uzat) și (ii) dezafectare/dezmembrare.
Slovacia și Bulgaria se află în doua etapă, în timp ce Lituania, din cauza prezenței combustibilului uzat în unul dintre 
reactoare, se află încă în faza de post-închidere.
Comisia consideră, în acord cu statele membre, că nicio centrală care este supusă programelor de asistență pentru 
dezafectare nucleară (NDAP) nu poate fi reluată din punct de vedere economic. Aceasta ia act de faptul că, după cum s-a 
observat în cadrul altor activități de dezafectare comparabile, provocările tehnice critice ale dezmembrării reactoarelor 
sunt în curs să apară.
Recomandarea 1 — Asigurarea realizării de progrese în procesul de dezafectare
Comisia remarcă faptul că recomandările 1(a) și 1(b) se adresează statelor membre.
Comisia acceptă recomandarea 1(c), în măsura în care aceasta constituie o preocupare pentru ea. Comisia susține ideea 
unui schimb îmbunătățit de bune practici și cunoștințe tehnice, și va încuraja cele trei state membre să facă acest lucru.
(a) În conformitate cu CFM-ul actual, Comisia a stabilit ca prioritate crearea unui cadru general pentru programa -
re, gestionarea proiectelor și monitorizare, în cadrul căruia statele membre să poată colabora. În plus, Comisia 
a introdus un sistem de management al valorii dobândite (EVM) pentru a măsura în mod obiectiv performanța 
și progresele proiectelor. Impactul deplin al acestor schimbări este așteptat în următorii ani.
(b) Comisia consideră că este extrem de important ca operatorii nucleari și titularii de autorizații pentru dezafectare să 
își consolideze know-how-ul și competențele, în special în ceea ce privește gestionarea proiectelor și să identifice 
domeniile în care externalizarea serviciilor aduce o valoare adăugată. Utilizarea experților externi este benefică în 
anumite domenii de specialitate.
(c) Comisia încearcă să promoveze un mediu deschis și transparent, să faciliteze schimbul de bune practici 
și cunoștințe, să încurajeze procesele de standardizare cu scopul, printre altele, de a crește competitivitatea 
și a consolida siguranța.
Răspunsul Comisiei 83
Pentru a sprijini acest obiectiv, Comisia a reactivat în 2015, Grupul privind finanțarea operațiunilor de dezafectare, 
alcătuit din experți la nivel național, care să furnizeze cunoștințe actualizate cu privire la costurile de dezafectare și 
gestionarea fondurilor.
În plus, Comisia va utiliza participarea sa în cadrul forurilor internaționale și grupuri de lucru pentru a împărtăși expe -
riența acumulată prin gestionarea programelor de dezafectare. În special, activitățile desfășurate în colaborare cu 
OCDE/AEN și AIEA vor fi continuate.
112
În ceea ce privește raportul privind planurile statelor membre, a se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la punctul 53.
În prezent, Comisia evaluează programele naționale din toate cele 28 de state membre. Acest exercițiu este primul de 
acest tip, iar Comisia intenționează să tragă învățăminte de pe urma acestui proces pentru a încerca să îmbunătățească și 
să armonizeze rapoartele următoare. Pentru acest exercițiu, Comisia ar trebui să țină seama de programele naționale din 
toate cele 28 de state membre, precum și de rapoartele naționale. Având în vedere cele de mai sus și pentru a avea o ima -
gine completă, Comisia a ținut seama de procesul de evaluare a programelor naționale în calendarul său pentru raportul 
către Parlamentul European și Consiliu. Raportul este prevăzut pentru trimestrul 4 al anului  2016.
Recomandarea 2 — Soluții pentru eliminarea finală a combustibililor nucleari uzați
(a) Comisia acceptă recomandarea. Comisia acordă o importanță deosebită gestionării responsabile și în condiții de 
siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive pentru a evita impunerea de sarcini inutile generații-
lor viitoare. În această privință, Comisia va stabili deja orientarea în avizele pe care le va emite în cursul anului 
2016/2017 privind programele naționale în temeiul Directivei 2011/70. Aceasta va lansa dezbaterea care va avea 
loc în 2017 cu privire la opțiunile de eliminare, inclusiv posibilitatea unor soluții la nivel regional și la nivelul UE. Ca 
urmare a acestui fapt, Comisia va fi mai în măsură să formuleze opțiuni de politică și o foaie de parcurs până în 2018.
(b) Comisia ia act de faptul că această recomandare se adresează statelor membre. Comisia constată, de asemenea, 
că această recomandare este abordată deja prin evaluarea programelor naționale, iar avizul Comisiei se va adresa 
statelor membre. Comisia intenționează să lanseze în 2017 un studiu pentru a evalua estimările de cost ale statelor 
membre pentru gestionarea deșeurilor.
113
Planurile de dezafectare aprobate în temeiul CFM 2014-2020 constituie baza pentru programare în cele trei state membre. 
Costul pentru depozitarea finală a combustibilului uzat și a deșeurilor cu radioactivitate înaltă nu este considerat eligibil 
în temeiul NDAP și nu face parte din valorile de referință. Eliminarea combustibilului uzat și a deșeurilor cu radioacti -
vitate înaltă face parte din responsabilitatea statelor membre în temeiul Directivei privind gestionarea deșeurilor ra  -
dioactive. NDAP ar trebui să asigure complementaritatea și coerența intervenției relevante a Uniunii, pentru a respecta 
principiul proporționalității.
114
Comisia subliniază faptul că, în conformitate cu CFM 2014-2020, nu există niciun deficit de finanțare a obiectivelor 
convenite.
Recomandarea 3 — Respectarea principiului „poluatorul plătește” prin creșterea 
nivelului de finanțare pentru 2014-2020 și ulterior
Comisia ia act de faptul că această recomandare se adresează statelor membre.
Răspunsul Comisiei 84
Comisia va sprijini măsurile recomandate de Curte, prin eforturile sale de a introduce un nivel bine definit de cofinanțare, 
susținând astfel principiul „poluatorul plătește”. În acest sens, Consiliul va conduce discuțiile cu statele membre și va ana -
liza în mod critic nivelul de cofinanțare propus de statele membre în cadrul Programelor de lucru anuale pentru 2017.
Recomandarea 4 — Creșterea cofinanțării la nivel național în perioada de finanțare 
2014-2020
Comisia acceptă recomandarea.
Comisia recunoaște că cofinanțarea contribuie la punerea în aplicare eficientă și efectivă a programelor și crește asumarea 
responsabilității de către statele membre. Cu toate acestea, actualul temei juridic nu prevede un anumit nivel de cofinan -
țare. Prin urmare, ca un prim pas, Comisia ia măsuri pentru a clarifica sensul formulării „circumstanțe excepționale și bine 
fundamentate”, care în prezent este menționată în regulamente, și a efectua o analiză critică a nivelului de cofinanțare 
propus de statele membre în cadrul programelor de lucru anuale pentru 2017.
Recomandarea 5 — Întreruperea programelor de finanțare destinate dezafectării 
centralelor nucleare din Lituania, Bulgaria și Slovacia după 2020
Comisia acceptă parțial această recomandare. Comisia va efectua o evaluare a impactului, în conformitate cu cerințele 
Regulamentului financiar, și a Agendei pentru o mai bună reglementare, în ceea ce privește propunerile de noi iniția -
tive. Această evaluare a impactului va analiza dacă finanțarea ar trebui continuată și, în caz afirmativ, cele mai adecvate 
mecanisme de finanțare. În cazul în care această evaluare demonstrează că finanțarea trebuie să fie continuată pentru 
următorul CFM, post-2020, Comisia va lua în considerare recomandarea Curții și va asigura că mecanismul de finanțare 
include stimulentele pentru continuarea dezafectării, inclusiv printr-o limitare în timp și pe baza unor niveluri adecvate 
de cofinanțare ale statelor membre.
118
Comisia a solicitat o analiză detaliată a personalului centralei de la Ignalina, ținând seama de necesitatea de a nu periclita 
siguranța sitului, având în vedere prezența combustibilului uzat în clădirile reactoarelor, pericolele asociate și necesitatea 
de a  menține funcțiile esențiale de siguranță.
Recomandarea 6 — Finanțare din fonduri UE doar pentru costurile de dezafectare
Comisia acceptă parțial această recomandare.
Comisia este în curs de identificare a costurilor care nu au legătură cu nedezafectarea. Acest proces va fi finalizat în cadrul 
evaluării la jumătatea perioadei și, eventual, vor fi propuse acțiuni pentru o eliminare treptată a acestor costuri în 2018.
Cu toate acestea, Comisia consideră că unele funcții esențiale, cum ar fi siguranța, nu ar trebui să fie excluse 
de la finanțarea UE.
Recomandarea 7 — Ameliorarea supravegherii din partea Comisiei
Comisia acceptă recomandarea și a luat deja măsuri. Evaluarea condiționalităților ex ante va fi finalizată 
până în octombrie 2016.
Recomandarea 8 — Tratamentul contabil
Comisia acceptă recomandarea. Comisia recunoaște importanța acestei probleme.
Comisia a început să abordeze această recomandare prin punerea în aplicare a Directivei privind deșeurile. În prezent, 
Comisia evaluează programele naționale prezentate în temeiul Directivei privind deșeurile și a planificat o serie de studii 
în vederea colectării de informații și implicării ulterioare în procesul de validare.
CUM VĂ PUTE/uni021AI PROCURA PUBLICA/uni021AIILE UNIUNII EUROPENE?
Publica/uni021Bii gratuite:
  un singur exemplar:  
pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  mai multe exemplare/postere/hăr/uni021Bi:  
de la reprezentan/uni021Bele Uniunii Europene (http://ec.europa.eu/represent_ro.htm),  
de la delega/uni021Biile din /uni021Bările care nu sunt membre ale UE (http://eeas.europa.eu/delegations/index_ro.htm)  
sau contactând re/uni021Beaua Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_ro.htm)  
la numărul 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratuit în toată UE) (*).
(*)  Informa/uni021Biile primite sunt gratuite, la fel ca și cea mai mare parte a apelurilor telefonice (unii operatori și unele cabine  
telefonice și hoteluri taxează totuși aceste apeluri).
Publica/uni021Bii contra cost:
 pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Etapă Data
Adoptarea planului de audit/Demararea auditului 25.3.2016
Trimiterea oficială către Comisie (sau către o altă entitate auditată) a proiectului 
de raport2.5.2016
Adoptarea raportului final după procedura contradictorie 14.7. 2016
Primirea răspunsurilor Comisiei (sau ale altei entități auditate) în toate versiunile 
lingvistice15.7.2016
Una dintre condițiile pentru aderarea Lituaniei, a  Bulgariei 
și a Slovaciei la UE a fost dezafectarea a opt reactoare 
nucleare de concepție sovietică. Curtea de Conturi 
Europeană a constatat că programele de finanțare ale UE 
instituite pentru a  oferi un sprijin pentru îndeplinirea 
acestei cerințe nu au creat stimulente adecvate care să 
asigure un proces de dezafectare fără întârzieri și eficient 
din punctul de vedere al costurilor. Deși s-au înregistrat 
unele progrese, proiectele-cheie de infrastructură au 
înregistrat întârzieri, iar provocările critice pe care le 
implică activitatea în zonele controlate abia urmează. Până 
în 2020, sprijinul acordat de UE va fi atins suma de 
3,8 miliarde de euro. Costul estimat total al dezafectării va 
fi de cel puțin 5,7 miliarde de euro. Dacă în calcul s-ar 
include și costul depozitării definitive a deșeurilor de 
activitate înaltă, acest cost total s-ar putea dubla.
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ