Bruxelles, 11.2.2011

COM(2011) 49 final

2011/0024 (NLE)

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

privind semnarea Protocolului de la Nagoya referitor la accesul la resursele genetice și distribuirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora la Convenția privind diversitatea biologică

EXPUNERE DE MOTIVE

1. Convenția privind diversitatea biologică (CBD) reprezintă principalul cadru internațional al măsurilor de conservare a diversității biologice și de utilizare durabilă a componentelor sale, în care beneficiile care rezultă din utilizarea resurselor genetice sunt distribuite corect și echitabil. Convenția, care numără 193 de părți, are un caracter aproape universal. Uniunea Europeană și toate cele 27 de state membre ale sale sunt părți la convenție.

2. Articolul 15 din CBD stabilește un cadru general pentru accesul la resursele genetice și la distribuirea beneficiilor: recunoaște autoritatea statelor de a determina accesul la resursele genetice ca parte a drepturilor lor suverane asupra resurselor naturale. Părților le revine obligația de a lua măsuri pentru facilitarea accesului la resursele genetice. În același timp, toate părțile au obligația de a lua măsuri legislative, administrative ori strategice pentru distribuirea corectă și echitabilă a rezultatelor activităților de cercetare și dezvoltare și a beneficiilor care derivă din utilizarea, fie ea comercială sau de altă natură, a resurselor genetice ale părții care furnizează aceste resurse.

3. Șefii de state și de guverne care au participat la summitul mondial pentru dezvoltare durabilă în august 2002 au convenit să lanseze negocierile pentru un „regim internațional” al accesului și al distribuirii beneficiilor în cadrul CBD. Cea de-a șaptea conferință a părților la CBD (CBD COP7) din februarie 2004 a adoptat un mandat de negociere detaliat. Negocierile s-au derulat în cadrul Grupului ad-hoc cu componență deschisă pentru acces și distribuirea beneficiilor (ABS WG). Cu ocazia CBD COP8 din martie 2006, părțile s-au angajat să încheie negocierile cât mai curând, înainte de CBD COP10 din octombrie 2010. În cadrul CBD COP9 din mai 2008, părțile au convenit asupra bazei textuale și asupra unei foi de parcurs detaliate pentru negocierile finale.

4. Negocierile finale pentru protocolul de la Nagoya s-au derulat în aprilie 2009, în noiembrie 2009, în ianuarie 2010, în martie 2010, în iulie 2010, în septembrie 2010 și înainte și în timpul CBD COP10 din octombrie 2010.

5. La 26 octombrie 2009, Consiliul a adoptat o decizie de autorizare formală a Comisiei pentru participarea, în numele Comunității Europene, în probleme ce țin de competența Comunității, la negocierile privind regimul internațional al accesului și distribuirii beneficiilor din cadrul celei de-a opta și a noua întruniri a Grupului ad-hoc cu componență deschisă pentru acces și distribuirea beneficiilor. Autorizarea viza toate aspectele negocierii, cu excepția cunoștințelor tradiționale asociate resurselor genetice, aspect negociat în numele statelor membre de statele membre care au deținut președinția Consiliului. Autoritatea de negociere a Comisiei a fost extinsă până la CBD COP10 printr-o decizie a Consiliului din 21 septembrie 2010.

6. Pe durata negocierilor, Consiliul și-a exprimat în repetate rânduri sprijinul politic față de procesul de negociere și angajamentul față de un rezultat pozitiv[1]. La 29 octombrie 2010, coordonarea ministerială a UE din timpul CBD COP10 de la Nagoya a sprijinit unanim o propunere de compromis pentru Protocolul ABS, înaintată în ultima zi a COP10 de către președinția japoneză a COP10, considerând că se situează în limitele pozițiilor convenite ale UE și ale directivelor de negociere adresate Comisiei.

7. La 30 octombrie 2010, plenul final al CBD COP10 a adoptat cu succes Protocolul de la Nagoya privind accesul la resursele genetice și distribuirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora la Convenția privind diversitatea biologică. Protocolul va fi deschis spre semnare la sediul ONU din New York, în perioada 2 februarie 2011 – 1 februarie 2012.

8. Decizia CBD COP10 de adoptare a protocolului de la Nagoya îndeamnă părțile la CBD să semneze cât mai curând protocolul și să depună instrumentele de ratificare, acceptarea, aprobarea sau instrumentele de aderare, după caz, în vederea asigurării intrării cât mai grabnice în vigoare a Protocolului. Comitetul interguvernamental pentru Protocolul de la Nagoya se va întruni în iunie 2011 și în aprilie 2012 pentru a pregăti prima reuniune a părților la protocol.

9. La 20 decembrie 2010, Consiliul a adoptat concluzii în care, printre altele, salută adoptarea Protocolului de la Nagoya cu privire la ABS și invită Comisia să semneze acest protocol cu prima ocazie și să înceapă pregătirile pentru ratificarea și implementarea sa rapidă[2].

10. Având în vedere cele de mai sus, este oportună semnarea de către un reprezentant al Uniunii a Protocolului de la Nagoya privind accesul la resursele genetice și distribuirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora la Convenția privind diversitatea biologică, sub rezerva încheierii sale ulterioare.

2011/0024 (NLE)

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

privind semnarea Protocolului de la Nagoya privind accesul la resursele genetice și distribuirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora la Convenția privind diversitatea biologică

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1), coroborat cu articolul 218 alineatul (5),

având în vedere propunerea Comisiei,

întrucât:

1. Șefii de state și de guverne care au participat la summitul mondial pentru dezvoltare durabilă în august 2002 au convenit să lanseze negocierile pentru un „regim internațional” al accesului și al distribuirii beneficiilor în cadrul Convenției privind diversitatea biologică.

2. La 26 octombrie 2009 și la 21 septembrie 2010, Consiliul a autorizat Comisia să participe la negocieri în numele Uniunii în chestiunile care țin de competența Uniunii.

3. Consiliul și-a exprimat în repetate rânduri angajamentul politic față de încheierea cu succes a negocierilor până la termenul convenit[3].

4. Reuniunea de coordonare ministerială din 29 octombrie 2010 din timpul celei de-a zecea conferințe a părților la Convenția privind diversitatea biologică, desfășurată la Nagoya, a sprijinit în unanimitate propunerea de compromis privind Protocolul de la Nagoya înaintată de președinția japoneză.

5. După adoptarea de către cea de-a zecea conferință a părților la Convenția privind diversitatea biologică, Protocolul de la Nagoya privind accesul la resursele genetice și distribuirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora la Convenția privind diversitatea biologică va fi deschis spre semnare la sediul ONU din New York, în perioada 2 februarie 2011 – 1 februarie 2012.

6. La 20 decembrie 2010, Consiliul a salutat adoptarea Protocolului de la Nagoya și a invitat Comisia să semneze acest protocol cu prima ocazie și să înceapă pregătirile pentru ratificarea și implementarea sa rapidă[4].

7. Acordul trebuie semnat în numele Uniunii Europene, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să semneze Protocolul de la Nagoya privind accesul la resursele genetice și distribuirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora la Convenția privind diversitatea biologică, în numele Uniunii.

Textul acordului care trebuie semnat este anexat la prezenta decizie.

Articolul 2

Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

Adoptată la …,

Pentru Consiliu

Președintele

[1] A se vedea Concluziile Consiliului din 6 martie 2006, 28 iunie 2007, 4 martie 2008, 16 martie 2010 și 14 octombrie 2010.

[2] A se vedea Concluziile Consiliului din 20 decembrie 2010, în special punctele 1 și 21.

[3] A se vedea Concluziile Consiliului din 6 martie 2006, 28 iunie 2007, 4 martie 2008, 16 martie 2010 și 14 octombrie 2010.

[4] A se vedea Concluziile Consiliului din 20 decembrie 2010, în special punctele 1 și 21.