RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Al doilea raport privind efectele Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE asupra ciclului economic /* COM/2012/0400 final */





CUPRINS 1........... Introducere..................................................................................................................... 3 2........... Ciclicitatea cerințelor obligatorii de capital..................................................................... 4 3........... Impactul cerințelor de capital asupra nivelurilor de capital ale băncilor............................ 6 4........... Impactul nivelurilor capitalului bancar asupra activității de creditare a băncilor................. 8 5........... Impactul disponibilității creditelor asupra ciclului economic............................................. 8 6........... Măsuri de reducere a prociclicității................................................................................ 9 6.1........ Cadru de reglementare unic............................................................................................. 9 6.2........ Rezervă de capital contraciclică (CCB)........................................................................... 9 6.3........ Efectul de levier............................................................................................................ 10 6.4........ Agențiile de rating de credit (ARC)............................................................................. 10 6.5........ Întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri)....................................................................... 11 7........... Concluzii...................................................................................................................... 12 8........... Referințe..................................................................................................................... 14 RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Al doilea raport privind efectele Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE asupra ciclului economic 1. Introducere 1. Cerințele minime de capital aplicabile băncilor prevăzute de Directiva UE privind cerințele de capital (Capital Requirements Directive, CRD)[1], care are la bază cadrul Basel II, sunt sensibile la riscuri. În consecință, dat fiind că riscurile de credit și de piață cresc în perioade de recesiune, vor crește și cerințele minime de capital necesar băncilor pentru a face față acestor riscuri. Băncile se pot afla în situația în care trebuie să obțină capital suplimentar pentru a îndeplini aceste cerințe mai stricte într-un moment în care resursele lor de capital sunt erodate ca urmare a pierderilor, iar oportunitățile de obținere a capitalului sunt rare și costisitoare. O astfel de situație poate determina limitarea capacității de creditare a economiei de către bănci, conducând la agravarea recesiunii. În mod similar, într-o perioadă de creștere economică, în care prețurile cresc în mod constant, iar numărul cazurilor de neîndeplinire a obligațiilor scade, aparenta diminuare a riscurilor poate reduce cerințele de capital și crește creditarea, stimulând astfel dezvoltarea economiei. Reglementările care au un astfel de efect sunt descrise ca fiind „prociclice”. 2. Posibilitatea ca CRD să contribuie la prociclicitatea observată în sistemul financiar în perioada de aplicare a cadrului precedent, Basel I, a condus la includerea în CRD a articolului 156[2], care obligă Comisia Europeană („Comisia”) să examineze periodic dacă CRD are „efecte semnificative asupra ciclului economic” și să prezinte Parlamentului European și Consiliului, din doi în doi ani, un raport care să conțină eventualele măsuri corective care se impun. 3. Comisia a elaborat primul său raport privind prociclicitatea în 2010. Acest al doilea raport se bazează, din nou, pe analiza BCE, susținută de Impact Study Group (ISG), care a fost înființat în 2011 în comun de către comitetul pentru stabilitate financiară (CSF) al SEBC și de Autoritatea bancară europeană (ABE), ca succesor al grupului operativ comun pentru impactul noului cadru de reglementare a capitalului (Joint Task Force on the Impact of the new Capital Framework, JTFICF). Raportul BCE s-a concentrat pe analiza cantitativă a datelor bancare obținute prin abordarea bazată pe ratinguri interne, însă include și o scurtă discuție cu privire la probabilitatea prociclicității abordării standard[3]. 4. Analiza relației dintre cerințele obligatorii de capital și caracterul prociclic al creditului bancar rămâne un exercițiu complex. Așa cum s-a subliniat și în primul raport, principalele întrebări la care trebuie să se răspundă sunt următoarele: (a) Sunt cerințele de capital ciclice? (b) În caz afirmativ, au cerințele ciclice de capital un impact asupra nivelului capitalului pe care băncile doresc să îl dețină sau îl dețin efectiv? (c) În caz afirmativ, are nivelul dorit sau real al capitalului băncilor un impact asupra ciclicității activității de creditare? (d) În caz afirmativ, are caracterul ciclic al creditării un impact asupra ciclului economic? 5. În iulie 2011, Comisia a propus un pachet legislativ pentru reformarea reglementării sectorului bancar, compus dintr-o directivă (CRD IV) și un regulament (CRR). Propunerea Comisiei include unele măsuri care pot atenua prociclicitatea. Drept concluzii, prezentul raport propune perspective care încearcă să stabilească până la ce punct aceste măsuri contraciclice pot atenua efectele prociclice ale CRD asupra ciclului economic și financiar. 2. Ciclicitatea cerințelor obligatorii de capital 6. Autoritățile naționale de supraveghere care au participat la ancheta BCE din 2011 împărtășesc o viziune comună potrivit căreia cerințele minime de capital obligatoriu (minimum required capital, MRC) ale CRD sunt mai sensibile la riscuri și tind să fie mai ciclice decât cerințele anterioare ale cadrului Basel I. Creșterea ciclicității cerințelor de capital este atribuită în principal unei mai mari sensibilități la riscuri a cadrului global, în special în ceea ce privește calculul cerințelor de capital potrivit abordării bazate pe ratinguri interne (RI). 7. Analiza cantitativă a BCE a examinat măsura în care parametrii de risc incluși în modelele bazate pe RI, și anume estimările probabilității de nerambursare (probability of default, PD) și ale pierderilor în caz de nerambursare (loss given default, LGD) și expunerile se corelează cu factorii macroeconomici, și care sunt repercusiunile acestei corelații asupra MRC ciclice. Concluziile analizei trebuie considerate ca reprezentând indicații preliminare, mai degrabă decât rezultate empirice solide[4]. 8. BCE a constatat că PD ale expunerilor față de întreprinderi și față de clienții de retail neconcretizate tind să crească mai pronunțat odată cu reducerea activității macroeconomice, a prețurilor proprietăților imobiliare și cu creșterea șomajului, îndeplinind o condiție prealabilă pentru ciclicitatea cerințelor de capital. Prin comparație, s-a constatat un impact mai degrabă redus al ciclicității pentru LGD, probabil datorită faptului că valorile LGD utilizate în modelele interne ale băncilor sunt într-o anumită măsură mai puțin sensibile decât PD corespondente și, deci, pot reacționa mai puțin rapid la schimbările intervenite în mediul macroeconomic. Modificările expunerilor au fost corelate cu o evoluție decalată a încrederii întreprinderilor și a încrederii consumatorilor (indicatori ai ciclului economic) pentru portofoliile „întreprinderi” și, respectiv, „clienți de retail”, ceea ce implică, de asemenea, ciclicitate: în fața unei perspective economice nefavorabile, băncile își reduc expunerea la aceste portofolii. În ansamblu, evaluarea parametrilor utilizați în calculele MRC sugerează existența unor efecte compensatorii între parametrii ciclici de risc, precum PD și LGD, pe de o parte, și evoluțiile ciclice ale expunerii, pe de altă parte: în cazul unei recesiuni economice, efectul unei PD mai ridicate poate fi compensat de reducerea expunerilor, atunci când acești parametri sunt combinați pentru calculul MRC. Aceste efecte compensatorii pot face ca efectul ciclic asupra MRC în ansamblu să devină oarecum neclar sau chiar instabil în timp, deoarece viteza adaptărilor poate fi diferită în funcție de parametri și de portofolii. 9. Rezultatele estimării modificărilor MRC globale la nivelul băncilor nu arată o relație semnificativă între modificarea MRC și creșterea PIB-ului pentru întregul eșantion la nivelul băncilor (și nu al portofoliilor). Cu toate acestea, atunci când analiza se limitează la băncile din grupul 1[5], există o corelație semnificativă între scăderea creșterii PIB și creșterea MRC. Acest lucru ar putea însemna că există o oarecare ciclicitate a MRC pentru băncile din grupul 1. 10. Trebuie remarcat faptul că datele s-au limitat la băncile care utilizează abordarea RI, în timp ce multe bănci mai mici din grupul 2, care utilizează abordarea standard, au fost excluse. Prin urmare, ciclicitatea MRC pentru băncile din grupul 2 în ansamblu ar putea, de asemenea, să fie semnificativă, cu toate că dovezile statistice în sprijinul acestei ipoteze depășesc domeniul de aplicare al studiului BCE (a se vedea punctul 13). 11. Există indicații privind o anumită ciclicitate a MRC la nivelul portofoliului. Pentru creșterea decalată a PIB, principalul indicator al ciclului economic, există o puternică relație negativă cu MRC ale portofoliului „întreprinderi” al băncilor din grupul 1 exclusiv. Totuși, există de asemenea o relație negativă semnificativă între prețurile decalate ale proprietăților comerciale și MRC ale portofoliului „întreprinderi” pentru toate băncile din eșantion. Pentru portofoliul de retail, creșterea PIB are de asemenea o relație cu băncile din grupul 1 exclusiv, însă la un nivel mai redus. Evoluțiile ratei șomajului au un impact semnificativ asupra MRC ale portofoliului de retail pentru eșantionul global, fără nicio diferență semnificativă pentru băncile din grupul 1. 12. Rezumând, efectele ciclice la nivelul portofoliului par să se atenueze la nivelul băncii. După cum s-a arătat deja în concluziile privind efectele ciclice compensatorii între parametrii MRC, aceste atenuări se datorează, probabil, în principal unei ajustări a portofoliilor din punct de vedere al dimensiunii și al compoziției portofoliilor globale ale băncilor. Cu toate acestea, este foarte probabil ca realocările de active constatate să fi fost declanșate de criza financiară mai degrabă decât de evoluțiile parametrilor de risc în sine. De exemplu, băncile ar fi putut avea în vedere o cantitate mai mare de active eligibile ca garanții în operațiunile cu lichidități ale băncilor centrale pentru a-și îmbunătăți poziția de trezorerie și a putea beneficia de finanțare ieftină de la băncile centrale. În absența crizei, MRC ar fi putut fi mai ciclice. 13. Un alt factor important care ar putea contribui la ciclicitatea cerințelor minime de capital rezultă din acțiunile de rating extern referitoare la anumite active incluse în bilanțul băncilor. Un număr mare de bănci din țările UE aplică (pe deplin sau parțial) abordarea standard (SA) pentru calcularea cerințelor de capital. Având în vedere că abordarea standard depinde în mare măsură de utilizarea ratingurilor externe în scopuri de reglementare, orice ciclicitate a ratingurilor externe ar conduce la variații ciclice ale cerințelor de capital[6]. Băncile care utilizează abordarea standard pot constitui o forță suplimentară semnificativă pentru prociclicitatea creditului bancar indusă de MCR. 14. În plus, cerințele impuse de agențiile de rating de credit reprezintă factori importanți în deciziile de alocare a capitalului băncilor, deoarece băncile vizează, adesea, ca strategie de afaceri, să mențină sau să atingă un rating țintă, ceea ce poate implica o rată a capitalului mai ridicată și mai ciclică decât cea prevăzută de CRD[7]. 3. Impactul cerințelor de capital asupra nivelurilor de capital ale băncilor 15. Capacitatea și voința băncilor de a acorda împrumuturi depind în parte de caracterul mai mult sau mai puțin obligatoriu al cerințelor minime de capital. O MRC prociclică care ar crește în perioade de recesiune economică ar reduce mai puternic rezervele de capital ale unei bănci care depășesc minimul, ceea ce ar forța o bancă prudentă fie să caute mai mult capital, fie să își reducă MRC prin reducerea împrumuturilor. 16. Literatura științifică cu privire la comportamentul rezervelor de capital ale băncilor pe parcursul ciclului economic consideră, în general, că rezervele de capital care depășesc MRC scad atunci când crește activitatea economică, ceea ce implică asumarea unor riscuri excesive în perioadele de relansare economică și reducerea împrumuturilor în perioadele de recesiune[8]. 17. Analiza empirică a BCE constată corelații puțin semnificative între creșterea PIB și rezervele de capital, ceea ce presupune un comportament invers – rezerve mai ridicate în perioade de relansare și rezerve mai scăzute în cele de recesiune. Cu toate acestea, având în vedere durata scurtă a perioadei eșantion și creșterea observată a rezervei de capital în perioada de criză în cel de-al doilea semestru al anului 2010 și în primul semestru al anului 2011, aceste observații trebuie tratate cu prudență[9]. 18. Nivelurile de capital deținut de bănci pot fi influențate și de anticiparea unor cerințe de reglementare viitoare. Viitoarele cerințe acoperă reglementările stabilite în acordurile Basel III, recentele măsuri ale ABE[10], precum și orice alte măsuri suplimentare la nivel național privind ratele capitalului băncilor care au fost aprobate recent sau care sunt susceptibile a fi aprobate în viitorul apropiat. În ansamblu, rezultatele anchetelor arată un impact semnificativ al modificării reglementărilor atât asupra bilanțurilor, cât și a politicilor de împrumut, inclusiv a standardelor de creditare[11]. 19. ABE a publicat dovezi preliminare privind exercițiul de recapitalizare[12]. În total, acțiunile prevăzute conduc la un surplus de capital agregat preliminar de aproximativ 26 %. Acțiunile se concentrează în mod predominant pe măsuri directe privind capitalul care reprezintă 96 % din deficitul de capital și 77 % din totalul acțiunilor propuse. Majoritatea acestora sunt creșterea capitalului, beneficii nedistribuite și conversia produselor hibride în capital de bază. Măsurile cu impact asupra activelor ponderate la risc (RWA) reprezintă restul de 23 % din totalul acțiunilor. După luarea în considerare a măsurilor rezultate din deciziile de ajutor de stat ale UE privind restructurarea băncilor sau alte programe naționale, impactul acțiunilor care tind să reducă împrumuturile destinate economiei reale ar fi mai mic de 1 % din volumul total. Cu toate acestea, Comisia, ABE și BCE se angajează să monitorizeze îndeaproape procesul de reducere a efectului de levier, fie că este sau nu legat de planul de recapitalizare. În mod concret, având în vedere că este probabil ca reducerea efectului de levier să vizeze activități neesențiale și/sau în afara țării gazdă, este important să se mențină o cooperare strânsă între țara de origine și țara gazdă atât în interiorul UE, cât și în afara acesteia. În plus, partea aferentă băncilor din zona euro din creditul total pentru Europa centrală și de est (47,3%) este ridicată prin comparație cu alte economii emergente, ceea ce sugerează un nivel ridicat de dependență de credit și o sensibilitate deosebit de mare la deciziile de reducere a efectului de levier luate de entitățile-mamă. Pentru anumite țări din regiune, oferta de credit este controlată aproape integral de grupuri bancare din zona euro[13]. 4. Impactul nivelurilor capitalului bancar asupra activității de creditare a băncilor 20. Marea majoritate a autorităților naționale de supraveghere au declarat că există o legătură evidentă între politicile de gestionare a capitalului băncilor și procesele de acordare a împrumuturilor. În cele mai multe cazuri, cerințele de capital obligatoriu din CRD joacă un rol important. Cu toate acestea, autoritățile nu au identificat un impact clar al cerințelor de capital obligatoriu asupra anumitor clase de active sau categorii de împrumuturi. Alți factori determinanți pentru politicile de gestionare a capitalului fac dificilă separarea influenței CRD asupra împrumuturilor bancare. Între acești factori se numără politicile bancare în materie de apetit la risc, simulările de criză, cerințele pilonului I/II și obiectivele de creștere a RAROC[14] și a portofoliilor. În ceea ce privește alți factori care țin de ofertă și de cerere care pot afecta caracterul ciclic al expunerilor la împrumuturi, autoritățile au opinii divergente, însă factorii respectivi sunt, în general, percepuți ca fiind mai importanți decât cerințele de capital obligatoriu. Între factorii pertinenți pentru oferta de împrumuturi se numără mediul macroeconomic (costul finanțării, disponibilitatea capitalului și a lichidităților, încrederea pieței) și strategiile individuale de creditare ale băncilor. Cererea de împrumuturi este influențată în cea mai mare măsură de condițiile macroeconomice (rata de creștere, inflație, șomaj, evoluția veniturilor, insolvență, consum (previziuni), exporturi, etc.), însă au fost menționate și condițiile de piață (ratele dobânzii, disponibilitatea finanțării). Autoritățile au remarcat de asemenea că deprecierile și anulările împrumuturilor sunt mai ciclice decât cerințele de capital obligatoriu pentru activitatea de creditare. Contabilizarea la valoarea justă și Standardele internaționale de raportare financiară (IFRS) sunt, de asemenea, percepute ca fiind factori importanți pentru activitatea de creditare a băncilor. 5. Impactul disponibilității creditelor asupra ciclului economic 21. Cuantificarea impactului evoluției MRC asupra creditelor și a PIB rămâne dificilă. BCE a examinat rezultatele unei analize realizate de MAG (Macroeconomic Assessment Group) (BIS, 2010), grupul creat de Comitetul de la Basel pentru supraveghere bancară și de Consiliul pentru stabilitate financiară pentru a evalua efectele macroeconomice ale tranziției la cerințe de capital și lichidități mai stricte în cadrul acordului Basel III. Acest studiu este menționat numai cu titlu informativ deoarece se concentrează pe o tranziție one-off la cerințe mai stricte mai degrabă decât pe determinarea unei evoluții standard coordonate între MRC, activitatea de creditare și PIB. 22. MAG a constatat că modelele macroeconomice clasice nu se pretează la studierea directă a efectelor schimbărilor de politică prudențială asupra activității de creditare și a PIB. În timp ce diferitele modele utilizate de MAG permit analiza multora dintre aspectele cheie, nu există un model unic care să includă toate mecanismele pertinente. Prin urmare, studiul prezintă rezultatul median al mai multor modele pentru a oferi o estimare centrală a impactului în funcție de modele și țări[15]. 23. Cu toate acestea, având în vedere toate rezervele formulate în analiza cantitativă a BCE cu privire la ciclicitatea MRC, de exemplu cantitatea foarte limitată a datelor disponibile și efectele crizei financiare, atât prin modificări legislative suplimentare și intervenții guvernamentale, cât și prin adaptări comportamentale, pare a fi prea devreme pentru a efectua o estimare cantitativă a dimensiunii posibile a impactului prociclic al cerințelor de capital din CRD asupra împrumuturilor și a PIB. 6. Măsuri de reducere a prociclicității 24. În iulie 2011, Comisia a propus un pachet legislativ de reformă a reglementării sectorului bancar, cuprinzând o directivă (CRD IV) și un regulament (CRR). Această propunere urmează Acordului Basel III și va răspunde obiectivului principal de menținere a ofertei de creditare a economiei reale în UE. 25. Propunerea cuprinde o serie de măsuri de natură să atenueze caracterul prociclic al împrumuturilor bancare: un cadru de reglementare unic, o rezervă de capital contraciclică (countercyclical capital buffer – CCB), introducerea unui efect de levier, reducerea dependenței de agențiile de rating pentru cerințele prudențiale și o marjă de manevră pentru întreprinderea de noi măsuri menite să crească disponibilitățile de credit pentru întreprinderile mici și mijlocii. 6.1. Cadru de reglementare unic 26. După cum s-a menționat la punctul 19, datorită integrării sectorului bancar din UE, reducerea efectului de levier al creditelor băncilor internaționale, ca răspuns la cerințele de reglementare stabilite de către autoritățile naționale de supraveghere, ar putea avea loc în afara țării de origine. Introducerea unui cadru unic de reglementare nu numai că ar reduce arbitrajul de reglementare, dar ar permite și atenuarea efectelor prociclice ale reducerii asimetrice a efectului de levier în „țările gazdă”. 6.2. Rezervă de capital contraciclică (CCB) 27. Unul dintre răspunsurile-cheie aduse de reglementare caracterului prociclic perceput al creditării bancare este rezerva contraciclică (CCB), parte integrantă a propunerii CRD IV a Comisiei. Această rezervă suplimentară, constituită în mod progresiv în conjuncturi economice favorabile, poate fi pusă la dispoziție în cazul unei crize economice pentru a le permite băncilor să își absoarbă pierderile într-un mod ordonat, care să nu conducă la o scumpire a creditelor, fapt ce ar putea agrava recesiunea. Acest lucru va atenua atât actuala lipsă de reacție a cerințelor de reglementare în ceea ce privește acumularea riscurilor la nivel macro, cât și caracterul ciclic al acestora. 28. Având în vedere că dinamica poate înregistra variații foarte mari de la o piață la alta, rezervele sunt determinate în funcție de piețele naționale. Comitetul european pentru risc sistemic ar urma să fie însărcinat cu elaborarea unor orientări comune și cu facilitarea și coordonarea acestui instrument macroprudențial în cadrul mandatului său. 29. Raportul BCE evidențiază că, deși apar anumite probleme conceptuale cu privire la punerea în practică a CCB[16], valoarea totală a CCB ar fi avut o clară tendință contraciclică. În conformitate cu creșterea creditului din anii care au precedat criza și pe baza unei aplicări ipotetice a CCB începând din 2005, valoarea de referință pentru rezervele contraciclice ar fi crescut treptat, atingând în 2007 un vârf de circa 290 miliarde EUR pentru toate țările din UE[17]. 6.3. Efectul de levier 30. Efectul de levier este o cerință de capital suplimentară care poate deveni un plafon obligatoriu care împiedică levierul să depășească un anumit multiplu al activelor comparativ cu fondurile proprii de nivel 1. Acest lucru ar permite limitarea acordării excesive de credite bancare în perioada de creștere a ciclului economic, atunci când băncile se află într-o dinamică de extindere a bilanțului fără o majorare corespunzătoare a capitalului. 31. În conformitate cu Basel III, Comisia a propus efectul de levier ca măsură în cadrul pilonului 2, „în vederea migrării către o măsură cu caracter obligatoriu (primul pilon), în urma unui proces adecvat de reexaminare și calibrare”. Cum efectul de levier este un instrument nou pentru UE (și, în forma sa actuală, pentru aproape întreaga lume), Comisia a propus o abordare diligentă, însoțită de o reexaminare amănunțită și de o perioadă paralelă de probă înainte de a decide cu privire la forma finală a instrumentului[18]. 6.4. Agențiile de rating de credit (ARC) 32. Agențiile de rating de credit (ARC), la fel ca modelele de capital economic, pot de asemenea să joace un rol important în stabilirea nivelului real de capital al băncilor. După cum se menționează la punctul 13, ratingurile externe sunt strâns corelate cu ciclul economic, ceea ce implică faptul că și cerințele de capital legate de acestea vor respecta un model clar ciclic, cel puțin la nivelul expunerilor individuale. Puternica dependență a abordării standardizate a riscului de credit de ratingurile externe înseamnă că acest aspect este în special relevant pentru băncile care încă nu au trecut la abordarea RI. 33. Având în vedere cele expuse anterior, propunerea CRD IV încurajează utilizarea ratingurilor interne, reducând, în același timp, numărul de referințe la ratingurile externe și consolidând dispozițiile cu privire la modul de utilizare a ratingurilor externe[19]. Acest lucru respectă principiul proporționalității, permițând instituțiilor de credit și de investiții mai mici să utilizeze abordarea RI, mai puțin dependentă de agențiile de rating (și mai sensibilă la risc) și permițând utilizarea celor mai simple proceduri de rating[20]. Utilizarea abordării RI necesită o capacitate independentă de evaluare a riscurilor și, în aceeași măsură, încurajează utilizarea celor mai bune tehnici de gestionare a riscurilor pentru a controla riscul de credit în portofoliile bancare. 34. În plus, la 15 noiembrie 2011, Comisia a adoptat o propunere legislativă[21] care include o obligație generală pentru toate instituțiile financiare reglementate de a face propriile evaluări ale riscului de credit și, mai târziu în 2012, vor urma propuneri similare pentru asigurători. Comisia este, de asemenea, foarte implicată și sprijină activitatea desfășurată la Basel, care vizează diminuarea importanței ratingurilor drept criteriu pentru definirea activelor lichide și căutarea de alternative pentru calcularea cerințelor de capital pentru investițiile în securitizare. Toate acestea ar trebui să conducă la reducerea caracterului prociclic al reglementării financiare care rezultă din acordarea unei încrederi excesive agențiilor de rating. 6.5. Întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) 35. IMM-urile depind mai mult de instituțiile bancare, deoarece au mai puține posibilități de a găsi surse alternative de finanțare și, fiind coloana vertebrală a economiei europene[22], orice prociclicitate a cerințelor de capital poate avea un impact puternic asupra creșterii în economia reală în cazul în care IMM-urile se confruntă cu restricții de creditare. 36. Ancheta SAFE al BCE pentru perioada aprilie – septembrie 2011 a constatat deteriorarea accesului IMM-urilor la credite bancare, iar această tendință a fost confirmată în ediția octombrie 2011 – martie 2012 a anchetei. Potrivit acestor ultime rezultate ale anchetei, nevoile de finanțare ale IMM-urilor din zona euro au crescut, 19 % dintre acestea raportând o creștere a necesarului (cererii) de credite bancare, față de 17 % în perioada anterioară, în timp ce 11 % au raportat o scădere a necesarului, comparativ cu 12 % în perioada anterioară. Proporția netă a întreprinderilor care au raportat o înrăutățire a disponibilității (ofertei) de credite bancare a fost de 20 %, față de 14 % în exercițiul anterior[23]. În același timp, potrivit ultimei anchete trimestriale (aprilie 2012) a BCE privind creditul bancar - Bank Lending Survey, înăsprirea netă a condițiilor de creditare pentru IMM-uri a scăzut de la 28 % în trimestrul IV din 2011 la 1 % în primul trimestru al anului 2012, în timp ce înăsprirea netă a condițiilor de creditare pentru întreprinderile nefinanciare în ansamblu a scăzut de la 35 % la 9 %, ceea ce înseamnă o scădere mult mai semnificativă decât anticipaseră participanții la anchetă în cursul ediției anterioare a anchetei. Acest lucru poate fi explicat printr-o scădere marcată a procentajului net de bănci din zona euro care raportează că costurile finanțării și constrângerile legate de bilanț au contribuit la o înăsprire a standardelor de creditare – 8 % din bănci au raportat un mediu de finanțare dificil pe piață prin comparație cu 28 % anterior. Cu toate acestea, chiar dacă perspectiva unei noi înăspriri a standardelor de creditare este îndepărtată pentru moment, acest lucru nu face mult mai confortabilă situația finanțării IMM-urilor. 37. Expunerile IMM-urilor fac obiectul unui tratament favorabil în cadrul CRD actuale. În propunerea CRD IV, cerințele de capital cresc în general pentru toate expunerile la riscul de credit, ceea ce înseamnă că IMM-urile își mențin tratamentul preferențial din Basel II în raport cu alte expuneri. Totuși, Comisia a solicitat ABE să analizeze ponderările actuale ale riscurilor asociate acordării de împrumuturi către IMM-uri și pragurile utilizate pentru definirea IMM-urilor în cadrul standardelor noului acord Basel III și să îi transmită un raport pe această temă. Între posibilitățile de îmbunătățire în continuare a tratamentului favorabil pentru expunerile IMM-urilor se numără, de exemplu, scăderea ponderii de risc de la 75 % la 50 % sau ridicarea pragului de expunere pentru IMM-uri de la 1 milion EUR la 2 milioane EUR sau 5 milioane EUR. Comisia urmează să examineze cu atenție aceste opțiuni în cadrul obiectivului primordial al CRD IV de creștere a stabilității financiare. 38. De asemenea, este important de remarcat că se așteaptă ca IMM-urile, în măsura în care creditele acestora sunt raționalizate de bănci, să fie principalii beneficiari ai unei prociclicități reduse drept rezultat al consolidării măsurilor contraciclice din CRD IV. 7. Concluzii 39. BCE a găsit o serie de dovezi privind MRC ciclice rezultând din PD ciclice pentru băncile mai mari din grupul 1 care aplică abordarea RI cu privire la riscul de credit, compensate, într-o anumită măsură, de expunerile ciclice (se reduc în perioade de recesiune). Deși MRC ciclice sunt identificate la nivelul portofoliului (pentru întreprinderi și pentru sectorul de retail), acest efect pare să fie atenuat la nivelul băncilor, dacă se ia în considerare întregul eșantion al băncilor. 40. Această atenuare poate fi explicată în primul rând prin ajustarea portofoliilor în perioada de criză, de exemplu pentru a crește activele care ar putea servi drept garanții eligibile în operațiunile cu lichidități ale băncilor centrale astfel încât, dacă criza nu s-ar fi produs, semnele de ciclicitate a MRC ar fi fost mai evidente. Băncile care folosesc abordarea standard pot prezenta, de asemenea, MRC ciclice din cauza dependenței metodei de ARC externe ale căror ratinguri sunt ciclice. 41. Capacitatea și disponibilitatea băncilor de a acorda împrumuturi depinde în parte de măsura în care cerințele minime de capital sunt obligatorii. Deși MRC calculate în temeiul actualei CRD ar fi putut avea un anumit impact asupra nivelurilor reale de capital deținute de bănci, pe lângă o serie de alți factori, este posibil ca anticiparea unor cerințe de reglementare mai stricte în viitor să fi condus la obiective de capital substanțial mai ridicate decât MRC, cu un impact major asupra bilanțurilor și politicilor de împrumut. Cu toate acestea, este vorba de un factor diferit de caracterul ciclic al legislației actuale. 42. CRD IV, care va pune în aplicare acordul Basel III în UE, va introduce o ruptură structurală cu trecutul, impunând MRC mai stricte sub raportul calității și volumului capitalului necesar, precum și noi cerințe în materie de lichidități și de levier. Este de reținut că CRD IV va include o serie de măsuri contraciclice, între care un cadru de reglementare unic, o rezervă de capital contraciclică, un efect de levier, precum și măsuri cu privire la agențiile de rating și IMM-uri. Atunci când este cazul, punerea în aplicare a măsurilor va fi eșalonată în timp în vederea evitării efectelor prociclice. 8. Referințe Comitetul de la Basel pentru supraveghere bancară, Banca Reglementelor Internaționale, 16 decembrie 2010, "Basel III: A global regulatory framework for more resilient banks and banking systems", disponibil la adresa http://www.bis.org/publ/bcbs189.pdf BIS (2010), Macroeconomic Assessment Group: Raport intermediar, "Assessing the macroeconomic impact of the transition to stronger capital and liquidity requirements", august 2010, disponibil la adresa http://www.bis.org/publ/othp10.pdf. BCE, ABE (2012), Pro-Cyclicality of Capital Requirements, al doilea raport BCE (2010), "EU Banking Structures", disponibil la adresa: http://www.ecb.int/pub/pdf/other/eubankingstructures201009en.pdf Comisia Europeană, iunie 2010, „Raport al Comisiei către Parlamentul European și Consiliu privind efectele Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE asupra ciclului economic”, disponibil la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/bank/docs/regcapital/monitoring/23062010_report_ro.pdf Cuprinde, de asemenea, și alte referințe Comisia Europeană, iulie 2011, New proposals on capital requirements (CRD IV). Informații suplimentare sunt disponibile la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/bank/regcapital/index_en.htm [1] Directiva 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind inițierea și exercitarea activității instituțiilor de credit și Directiva 2006/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind rata de adecvare a capitalului întreprinderilor de investiții și al instituțiilor de credit. [2] Modificat în 2009 prin Directiva 2009/111/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009. [3] Evaluarea cantitativă a BCE include date trimestriale începând cu cel de-al patrulea trimestru al anului 2008 și până în cel de-al doilea trimestru al anului 2011 de la aproximativ 80 bănci care utilizează abordarea bazată pe ratinguri interne („abordarea RI”) pentru calcularea cerințelor de capital. Analiza calitativă se bazează pe datele de anchetă ale autorităților naționale de supraveghere și pe ancheta Eurosistemului privind creditarea bancară (Bank Lending Survey, BLS). [4] Persistă încă două rezerve importante: punerea în aplicare a directivei privind cerințele de capital este relativ recentă (modelele avansate sunt utilizate începând cu 2008), ceea ce limitează disponibilitatea unor date relevante pe parcursul unui întreg ciclu economic, astfel că analiza depinde de diferențele dintre țări în privința fazelor ciclului economic; și perioada-eșantion disponibilă acoperă perioada recentei crize financiare, în care este posibil ca schimbările comportamentale și măsurile politice influențate de criză să fi denaturat relațiile comportamentale generale. [5] O bancă este considerată ca făcând parte din grupul 1 dacă are un capital de nivelul 1 de peste 3 miliarde EUR și dacă este bine diversificată și activă pe plan internațional. Toate celelalte bănci sunt clasificate în grupul 2. [6] A se vedea comentariile și graficele 1, 2 și 3 din documentul de lucru însoțitor al serviciilor Comisiei. [7] A se vedea, de asemenea, secțiunea 6.4. [8] A se vedea, de exemplu, Ayuso, Perez și Saurina (2004), Bikker și Metzemakers (2004), Lindquist (2004). Jokipii și Milne (2008) și Stolz și Wedow (2011). [9] BCE observă însă că un mic număr de lucrări teoretice [de exemplu, Heid (2007), Zhu (2008), Jokivuolle, Kiema și Vesala (2009) și Repullo și Suarez (2009)] evocă posibilitatea unei schimbări în comportamentul rezervelor de capital ale băncilor în condițiile trecerii la un cadru de tip Basel II. Băncile pot decide să funcționeze cu rezerve suplimentare și într-o optică mai prospectivă pentru a se asigura față de MRC percepute ca fiind mai ciclice. Acest lucru poate conduce la rezerve de capital care evoluează odată cu ciclul, fiind mai ridicate în perioade de creștere economică și viceversa. [10] ABE a stabilit obiectivele în materie de capital pentru 70 de bănci europene, compuse din două părți care trebuie puse în aplicare până în iunie 2012. Prima parte reprezintă o rezervă temporară de capital împotriva expunerilor suverane la prețurile pieței din septembrie 2011. A doua parte constă în creșterea ratelor capitalului de bază (Tier 1) la 9%. [11] A se vedea graficele 4, 5, 6, 7 care cuprind anumite rezultate din Bank Lending Survey (BLS) pentru zona euro cu privire la impactul modificării reglementărilor asupra comportamentului băncilor în materie de acordare de împrumuturi. Trebuie subliniat însă că acesta este un fenomen diferit de prociclicitatea cerințelor existente. [12] Site-ul ABE, 9 februarie 2012, http://www.eba.europa.eu/News--Communications/Year/2012/The-EBAs-Board-of-Supervisors-makes-its-first-agg.aspx. [13] A se vedea tabelul 1: Activele bancare ale UE și graficele 8 și 9 din documentul de lucru al serviciilor Comisiei pentru informații suplimentare și discuții privind oferta de credit transfrontalieră. [14] Rentabilitatea capitalului ajustată la risc, o măsură de rentabilitate bazată pe risc. [15] A se vedea graficul 10: rezultatele studiului Macroeconomic Assessment Group în documentul de lucru al serviciilor Comisiei. [16] BCE a examinat Ghidul de referință al acordului Basel III, raportul credit-PIB în diferite state membre. [17] A se vedea graficul 11 din documentul de lucru al serviciilor Comisiei. [18] Prin propunerea privind CRD IV, ABE a fost însărcinată cu pregătirea unui raport privind eficacitatea și impactul efectului de levier care să fie prezentat Comisiei cel târziu în iunie 2016. Pe baza raportului ABE, Comisia va prezentă un raport Parlamentului European și Consiliului până la 31 decembrie 2016 privind eficacitatea și impactul efectului de levier și, „dacă este cazul”, prezintă în 2018 o propunere legislativă pentru introducerea efectului de levier [articolul 482 alineatul (1)]. [19] La nivel internațional, Consiliul pentru stabilitate financiară (FSB) a publicat, în octombrie 2010, principii de reducere a încrederii acordate de autorități și de instituțiile financiare ratingurilor stabilite de agențiile de rating de credit. (http://www.financialstabilityboard.org/publications/r_101027.pdf) [20] Considerentele 28-29 din propunerea CRR din iulie 2011. [21] Pentru informații suplimentare, a se vedea http://ec.europa.eu/internal_market/securities/agencies/index_en.htm. [22] IMM-urile reprezintă 99,8 % dintre întreprinderi, 66,9 % din salariați și 58,4 % din valoarea adăugată brută în UE­27 (estimare 2010, Eurostat/birourile naționale de statistică din statele membre/Cambridge Econometrics/Ecorys). [23] Ancheta privind accesul la finanțare al IMM-urilor în zona euro (SAFE) este disponibilă la adresa: http://www.ecb.europa.eu/stats/money/surveys/sme/html/index.en.html.