Prezenta directivă contribuie la asigurarea unei recunoașteri reciproce mai ample și mai performante, prin impunerea obligației ca statele membre să notifice Comisiei și celorlalte state membre toate proiectele de „reglementări tehnice” pentru produse înainte de adoptarea acestora în dreptul intern. Astfel, se evită apariția de noi bariere comerciale sub forma unor „reglementări tehnice” înainte de adoptarea acestora, permițând Comisiei și statelor membre să verifice compatibilitatea normei tehnice cu dreptul UE. Această inițiativă are un alt obiectiv complementar. Ea pune în practică măsuri corective, pentru a asigura, după intrarea în vigoare a normei, aplicarea corectă a acesteia de la caz la caz, într-un mod care respectă principiul recunoașterii reciproce.

Părțile interesate relevante au fost consultate cu scopul de a evalua în ce măsură costurile generate ca urmare a utilizării principiului și a regulamentului sunt proporționale cu beneficiile obținute. În ceea ce privește costurile, regulamentul a generat puține costuri pentru autoritățile naționale: punerea în aplicare și funcționarea punctelor de informare despre produs (EURO 7417-47 450, pe baza a 1 ENI) și costurile legate de evaluarea produselor comercializate în mod legal într-un alt stat membru (420 000 EUR într-un sector cum ar fi îngrășămintele). Ele consideră respectivele costuri ca fiind medii. Principalele costuri suportate de întreprinderi au apărut mai degrabă din cauza aplicării incorecte a recunoașterii reciproce. Acestea trebuie să își adapteze produsele, să multiplice testele și procedurile (1 000 - 150 000 EUR per produs și per piață) sau riscă să își piardă oportunitățile (40 000 - 500 000 EUR per produs și per piață), deoarece sunt obligate să renunțe la intrarea pe o nouă piață. Cele mai multe dintre aceste costuri trebuiau considerate ca fiind importante. În ceea ce privește raportul costuri/beneficii, percepția este destul de eterogenă. În timp ce autoritățile naționale tind să fie de acord că toate costurile sunt proporționale cu beneficiile, întreprinderile, în cea mai mare parte, nu sunt de acord cu acest lucru. Ele consideră că aceste costurile sunt semnificative și că nu s-au obținut beneficii.

Funcționarea principiului recunoașterii reciproce a făcut obiectul unei evaluări externe, desfășurate între 2014 și 2015. Amploarea problemei și efectele diverselor opțiuni prevăzute de Comisie au făcut obiectul unui studiu, desfășurat între 2016 și 2017.

•Evaluarea impactului

Ca măsură pregătitoare pentru elaborarea prezentei inițiative, s-a efectuat o evaluare a impactului. Aceasta arată că au loc mai puține schimburi comerciale cu produse care fac obiectul recunoașterii reciproce. Comparația dintre valoarea exporturilor intra-UE și consumul intern arată că, pentru produsele armonizate, valoarea exporturilor intra-UE este de 55 % din consumul intern, în timp ce pentru mărfurile nearmonizate și armonizate parțial, aceasta este de doar 35 %. Acest lucru se datorează obstacolelor cu care se confruntă întreprinderile atunci când încearcă să își comercializeze produsele în temeiul principiului recunoașterii reciproce. Costurile financiare cauzate de lipsa recunoașterii reciproce sunt ridicate pentru întreprinderi. De exemplu, costurile legate de necesitatea de a adapta produsele la normele naționale aplicabile în cazurile în care recunoașterea reciprocă este fie refuzată, fie nu este utilizată pentru a pătrunde pe piață sunt estimate a se situa între 1 000 și 150 000 EUR per produs și per piață. Costurile oportunităților ratate, și anume cazul întreprinderilor care renunță la intrarea pe piață din cauza unor norme naționale diferite care necesită adaptarea produselor, au fost estimate a se situa, în medie, între 10 000 și 500 000 EUR per produs și per piață. Un studiu efectuat de Parlamentul European a încercat să estimeze amploarea impactului pe care barierele netarifare în calea comerțului îl au asupra pieței interne. El a concluzionat că reducerea semnificativă a acestor bariere ar putea duce la o creștere a comerțului intra-UE de peste 100 de miliarde de euro pe an. Mai mult, în perioada 2008-2014, aproximativ 0,89 milioane de întreprinderi își desfășurau activitatea în sectoarele nearmonizate, reprezentând peste 50 % din numărul total de întreprinderi active în economia de producție. Aproximativ 87 % dintre întreprinderi sunt microîntreprinderi. Potrivit raportului Comisiei din 2014 privind competitivitatea, doar 14 % dintre IMM-uri fac comerț transfrontalier în UE, în comparație cu 85,4 % dintre marile întreprinderi producătoare.

Evaluarea impactului a primit avizul favorabil al Comitetului de analiză a reglementării la 7 aprilie 2017. Comitetul a fost de părere că, în ansamblu, raportul a prezentat bine situația și a recomandat, ca măsură suplimentară de îmbunătățire, explicarea în termeni mai clari a gamei de opțiuni și a modalităților în care acestea pot fi puse în practică. De asemenea, raportul ar trebui să tragă concluzii mai clare privind modul în care rezultatele așteptate ale revizuirii vor avea un impact asupra funcționării recunoașterii reciproce pe teren și vor contribui la buna funcționare a pieței interne. În fine, acesta trebuie să evalueze mai bine potențialul de a simplifica procedurile administrative și de a reduce sarcinile administrative. Recomandările cuprinse în avizul pozitiv au fost incluse în raport. În special, diferitele opțiuni și modul în care acestea interacționează între ele au fost explicate mai bine. Raportul descrie mai bine modalitatea în care aceste opțiuni funcționează în practică, punându-se un accent deosebit pe consecințele asupra pieței ale opțiunii preferate. De asemenea, raportul explică mai bine modul în care sarcinile de reglementare actuale sunt cauzate de nefuncționarea recunoașterii reciproce și indică clar modalitatea în care opțiunile preferate le vor reduce. Fișa rezumat și avizul pozitiv al Comitetului de analiză a reglementării sunt disponibile aici: XXXXX.

Pe lângă opțiunea 1 (statu-quo), opțiunile de politică avute în vedere în evaluarea impactului au fost:

Opțiunea 2 - Măsuri juridice neobligatorii menite să amelioreze funcționarea recunoașterii reciproce (campanii de sensibilizare, formare, schimburi de funcționari, etc.)

Opțiunea 3 - Modificări legislative minime aduse Regulamentului (CE) nr. 764/2008 (transparența deciziilor administrative, utilizarea standardelor UE, extinderea rolului punctelor de informare despre produs)

Opțiunea 4 - Modificări legislative cuprinzătoare aduse Regulamentului (CE) nr. 764/2008 (declarație voluntară privind recunoașterea reciprocă, mecanismul de soluționare a problemelor, puncte de informare despre produs și cooperare consolidate)

Opțiunea 5 - Autorizare voluntară prealabilă introducerii pe piață

Opțiunea referitoare la abrogarea regulamentului și opțiunea referitoare la propunerea de măsuri de armonizare suplimentare cu privire la anumite cerințe de bază care acoperă diverse aspecte ale produselor au fost eliminate într-un stadiu incipient, la fel cum s-a întâmplat și în cazul introducerii unei declarații de conformitate de către o terță parte.

Opțiunea preferată este opțiunea 4 [modificări legislative cuprinzătoare aduse Regulamentului (CE) nr. 764/2008, completată de opțiunea 2 (măsuri juridice neobligatorii)].

Opțiunea 2 (măsuri juridice neobligatorii) a fost susținută de toate părțile interesate, dar a fost considerată eficientă numai dacă ar fi completată de alte instrumente cuprinzătoare.

Opțiunea 3 (modificări legislative minime la regulament) a fost considerată de către statele membre și de către operatorii economici ca fiind potențial eficace, însă într-o măsură mai redusă decât în cazul celorlalte opțiuni.

Opțiunea 4 a fost considerată ca fiind cea mai eficace în ceea ce privește realizarea obiectivelor de politică și reducerea costurilor pentru întreprinderi.

A existat un consens între părțile interesate conform căruia opțiunea 5 (autorizare voluntară prealabilă) nu este susceptibilă să înlăture obstacolele existente în calea recunoașterii reciproce. Aceasta ar genera în principal costuri. De exemplu, în sectorul produselor biocide, s-a estimat că costurile administrative legate de această procedură ar fi între 18 și 20 de milioane EUR pe an.

Având în vedere complexitatea și varietatea produselor care intră în domeniul de aplicare al recunoașterii reciproce, este foarte dificil să se ofere o estimare cantitativă a beneficiilor. Opțiunea 4, în combinație cu opțiunea 2, ar crește gradul de sensibilizare și nivelul de cunoștințe cu privire la recunoașterea reciprocă, asigurând în același timp securitatea juridică în ceea ce privește aplicarea principiului și îmbunătățind cooperarea administrativă între statele membre. Nu numai că mai mulți operatori economici ar avea cunoștință despre posibilitatea de a intra pe piețe noi fără modificări suplimentare ale produselor lor, dar cei care au cunoștință despre recunoașterea reciprocă și care sunt reticenți în a o utiliza își vor recâștiga încrederea în sistem. În special, această opțiune ar facilita introducerea pe piață a produselor comercializate în mod legal în alte state membre, prin încadrarea și raționalizarea discuțiilor privind întrebarea dacă produsul poate sau nu să pătrundă pe piață pe baza recunoașterii reciproce, precum și prin reducerea riscului de a se refuza accesul pe piață. Acest lucru ar reduce semnificativ costurile pentru întreprinderi în materie de informare, adaptare, intrare întârziată pe piață și oportunități ratate. Statele membre ar putea beneficia de această combinație de opțiuni, ele urmând să fie stimulate către o aplicare mai consecventă și mai corectă a principiului recunoașterii reciproce. În general, reducerea semnificativă a acestor bariere comerciale (a se vedea cele menționate anterior) ar putea duce la o creștere a comerțului intra-UE cu peste 100 de miliarde EUR pe an.

În mod similar, este foarte dificil să se ofere o evaluare cantitativă a costurilor opțiunilor preferate. Costurile suportate de operatorii economici sunt considerate a fi minime, iar acest lucru este valabil și pentru declarația de recunoaștere reciprocă facultativă, în cazul în care costurile au fost estimate ca fiind sarcini administrative minime (un operator economic are nevoie, în medie, de aproximativ 20 de minute pentru completarea declarației). Statele membre și Comisia vor suporta anumite costuri necesare, estimate după cum urmează: opțiunea privind instrumentele juridice neobligatorii implică costuri legate de organizarea și coordonarea evenimentelor de sensibilizare și de formare (500 000 EUR), precum și costurile legate de schema schimburilor de funcționari (100 000 EUR). Mecanismul de soluționare a problemelor implică o creștere a volumului de muncă al Comisiei în ceea ce privește personalul care tratează recursurile (3-4 ENI suplimentare). Intensificarea cooperării administrative între statele membre implică, de asemenea, anumite costuri, estimate la 1 200 000 EUR pe an.

•Reglementarea adecvată și simplificarea

Inițiativa a fost legată de programul REFIT din cauza efectelor funcționării defectuoase a recunoașterii reciproce asupra funcționării pieței interne. Evaluarea a analizat modul în care sarcinile de reglementare pot fi reduse. În concluzie, faptul că recunoașterea reciprocă nu funcționează bine este, de facto, o sarcină de reglementare care determină bariere comerciale. Prin urmare, toate eforturile de a îmbunătăți funcționarea recunoașterii reciproce ar avea ca rezultat simplificări pentru întreprinderi, cum ar fi facilitarea accesului la noi piețe. Introducerea unei declarații de recunoaștere reciprocă facultativă va avea un impact major în reducerea sarcinilor administrative pentru operatorii economici. Simplificarea procedurilor de acces la piață și comunicarea cu autoritățile naționale vor facilita accesul la piață și, prin urmare, vor reduce costurile pentru operatorii economici. Mai mult, o mai bună cooperare și comunicare între autorități vor spori încrederea și, prin urmare, vor reduce întârzierile în ceea ce privește evaluarea mărfurilor pe piață.

4.IMPLICAȚIILE BUGETARE