RO    RO  
 COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 11.11.2011 
SEC(2011) 1333 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
REZUMATUL EVALU ĂRII IMPACTULUI 
care însoţeşte documentul 
Propunerea de Directiv ă a Consiliului privind sistemul comun de impozitare aplicabil 
plăților de dobânzi și de redeven țe efectuate între societ ăți asociate din state membre 
diferite (reformare) 
 
{COM(2011) 714 final} 
{SEC(2011 ) 1332 final }  
 
RO    RO REZUMAT 
Prezenta evaluare a impactului va înso ți propunerea de reformare a Directivei 2003/49/CE a 
Consiliului privind sistemul comun de impozitare aplicabil pl ăților de dobânzi și de redeven țe 
efectuate între societ ăți asociate din state membre diferite („directiva”). Directivele 
2004/66/CE, 2004/76/CE și 2006/98/CE și anexele VI și VII la Tratatul de aderare a Bulgariei 
și a României au modificat directiv a, extinzând aplicarea ei la societ ățile și la impozitele din 
noile state membre și acordându-le unora di ntre acestea derog ări temporare de  la aplicarea 
anumitor prevederi ale directivei1. Pentru a simplifica normele aplicabile, este util ă fuzionarea 
tuturor acestor texte într -un singur act juridic. 
Beneficiile directivei sunt acordate societ ăților supuse impozitului pe profit în UE, care au 
rezidența fiscală într-un stat membru al UE și sunt încorporate în una dintre formele juridice 
enumerate în anexa la directiv ă. Directiva acoper ă plățile efectuate între societ ăți asociate, 
adică atunci când una dintre societ ăți deține o participa ție directă de cel pu țin 25% la capitalul 
celeilalte societ ăți, sau când o a treia societate de ține o participa ție directă de cel pu țin 25% 
atât la capitalul societ ății plătitoare, cât și la cel al societ ății beneficiare. 
Articolul 8 din directiv ă prevede obliga ția Comisiei de a prezenta Consiliului un raport cu 
privire la func ționarea directivei, în vederea extinderii domeniului de aplicare al acesteia. 
Raportul a fost prezentat în data de 23 aprilie 2009 [COM(2009) 179] și a concluzionat c ă pot 
fi aduse modific ări de ordin juridic pentru a îmbun ătăți funcționarea directivei și pentru 
atingerea deplin ă a obiectivelor acesteia. 
Descrierea problemei 
Principala problem ă pe care aceast ă legislație încearc ă să o rezolve este impozitarea mai 
puternică a fluxurilor de capital tran sfrontaliere în compara ție cu tranzac țiile naționale. În 
cazul plăților interna ționale, beneficiarul pl ătește impozit pe profit în statul membru de 
rezidență și un impozit suplimentar cu re ținere la surs ă perceput de statul din care se 
efectueaz ă plata (statul de origine). Rela țiile fiscale dintre statele me mbre sunt reglementate în 
general prin conven ții de evitare a dubl ei impuneri, care pot s ă prevadă scutirea sau reducerea 
impozitului cu re ținere la surs ă; statul de re ședință poate, la rândul s ău, să permită 
contribuabilului s ă reducă impozitul pe profit, acordându-i acestuia un credit fiscal legat de 
impozitul cu re ținere la surs ă. Reținerile la surs ă și procedurile administrative necesare pentru 
acordarea scutirii împiedic ă buna func ționare a pie ței interne. La începutul anilor 1990, 
directiva privind societ ățile-mamă și filialele a armonizat regimul de impozitare aplicabil 
repartizărilor profitului în UE2. Abia în 2003 Consiliul a armonizat regimul de impozitare 
aplicabil pl ăților transfrontalie re de dobânzi și de redeven țe dintre societ ăți asociate, pentru a 
le pune pe picior de egalitate cu pl ățile naționale, prev ăzând scutirea de impozite cu re ținere la 
sursă. Din cauz ă că au fost urmate proceduri legislative diferite și că directiva privind 
societățile-mamă și filialele a fost modificat ă mai recent, în 2003, cele dou ă instrumente nu au 
același domeniu de aplicare. 
                                                 
1 JO L 157, 26.6.2003, p. 49, JO L 168, 1.5.2004, p. 35, JO L 157, 30.4.2004, p. 106, JO L 363, 
20.12.2006, p. 129 și JO L 157, 21.6.2005, p. 278 și p. 311. 
2 Directiva 90/435/CEE a Consiliului privind regimul fiscal comun care se aplic ă societăților-mamă și 
filialelor acestora din diferite state membre , JO L 225, 20.8.1990, p. 6, modificat ă prin Directiva 
2003/123/CE, JO L 7, 13.1.2004, p. 41. 
 
RO    RO În ceea ce prive ște amploarea acestor probleme, în 82%  dintre cazuri, atât societatea-mam ă, 
cât și filiala au o form ă juridică care intr ă sub inciden ța directivei; aproximativ 95% din 
plățile de redeven țe și 90% din pl ățile de dobânzi sunt acoperite de directiv ă. Cât despre 
cerința privind rela ția de asociere, societ ățile neasociate (cu o participa ție cuprins ă între 0 și 
25%) reprezint ă 12% din leg ăturile prin participa ții. Inițiativa de fa ță încearcă să soluționeze 
unele dintre problem ele legate de pl ățile transfrontaliere care nu intr ă sub inciden ța ei: 
- societățile care doresc s ă își reducă costurile încearc ă să evite plata impozitelor cu re ținere la 
sursă prin planificare fiscal ă: astfel, grupurile de societ ăți pot crea o entitate intermediar ă într-
un alt stat membru, pentru ca plata pe care aceasta o prime ște să beneficieze de o scutire 
fiscală care altfel nu ar fi acordat ă. Din aceast ă cauză, societățile pot face alegeri mai pu țin 
bune, motivate doar de factori fiscali, și nu de eficien ță, iar statele membre  pierd venituri 
fiscale. 
- ratele impozitului cu re ținere la surs ă variază în funcție de rela țiile bilaterale dintre statele 
membre. Conven țiile de evitare a dublei impuneri prev ăd rate diferite, ce ea ce poate denatura 
deciziile economice, atr ăgând investitorii c ătre țările care aplic ă rate mai sc ăzute. 
- condițiile care trebuie îndeplinite pentru a beneficia de scutirea fiscal ă prevăzută de directiv ă 
care țin de forma juridic ă, de relațiile dintre p ărțile la tranzac ție, de cota de participa ție, de 
perioada minim ă de deținere etc. determin ă firmele s ă aleagă opțiuni motivate de factori 
fiscali, și nu de criterii de eficien ță. 
- cerințele care trebuie îndeplinite pe ntru a beneficia de dispozi țiile directivei sunt mai stricte 
decât cele prev ăzute în directiva privind societ ățile-mamă și filialele pentru scutirea 
dividendelor. Regimurile fiscale dife rite aplicabile dividendelor, dobânzilor și redeven țelor 
pot denatura structur a capitalului societ ăților și alocarea imobiliz ărilor necorporale. 
- aplicarea scutirii de impozitul cu re ținere la surs ă prevăzute de conven țiile pentru evitarea 
dublei impuneri presupune ef ectuarea unor proceduri admini strative care impun o sarcin ă 
administrativ ă și financiar ă împovărătoare pentru societ ăți. În multe cazuri, scutirea este 
acordată numai într-o etap ă ulterioar ă, ceea ce genereaz ă probleme de lichiditate. Totodat ă, 
dacă scutirea este acordat ă sub forma unui credit fiscal în statul de re ședință, există un anumit 
interval de timp între re ținerea la surs ă și deducerea fiscal ă, ceea ce genereaz ă, și în acest caz, 
probleme de lichiditate. Costurile de  conformare suportate de societ ățile din UE sunt estimate 
la 126 milioane EUR anual. 
- societățile sunt în cele din urm ă supuse unei duble impozit ări: ele suport ă o reținere la surs ă 
și un impozit pe profit în statul de re ședință. Acesta din urm ă poate să prevadă o scutire de 
dubla impozitare fie scutind venitul respectiv, fie permi țând deducerea impozitului re ținut la 
sursă. Cu toate acestea, dac ă impozitul re ținut la surs ă asupra pl ății brute este mai ridicat decât 
impozitul pe profit (rate nominale sc ăzute) calculat pentru venitul net ob ținut din plata 
respectivă, societățile suport ă un impozit mai mare decât cel perceput asupra pl ăților naționale 
echivalente. 
O altă problemă este legat ă de condi țiile impuse pentru scutirea de impozitul cu re ținere la 
sursă atunci când plata este efectuat ă de o societate printr-un sedi u permanent, altfel spus o 
sucursală: această plată trebuie s ă reprezinte o cheltuial ă deductibil ă fiscal pentru acest 
 
RO    RO contribuabil. A șa cum este formulat ă în prezent, directiva nu s-ar aplica în cazurile în care 
deducerea nu este acordat ă pe motive cum este, de exemplu, faptul c ă nu îndepline ște toate 
cerințele formale, chiar dac ă tranzacția are efectiv leg ătură cu activitatea sediului permanent. 
În fine, directiva nu prevede c ă scutirea la surs ă trebuie s ă fie legată de impozitarea pl ății în 
statul de re ședință al beneficiarului. Acest lucru poate face ca unele pl ăți să nu fie impozitate. 
La momentul adopt ării directivei, Consiliul a invitat Comisia s ă propună modificările 
necesare. Comisia a adoptat o propunere de modificare, COM(2003) 841, care viza 
excluderea de la scutirea de impozitul cu re ținere la surs ă a societăților care beneficiau deja de 
o scutire fiscal ă pentru dobânzile și redevențele primite în statul de re ședință. Deși a existat un 
consens general asupra unui text de compromis, discu țiile purtate în cadrul grupurilor de lucru 
ale Consiliului între 2004 și 2006 nu au ajuns la un acord unanim. Comi sia a retras aceast ă 
propunere când a adoptat Comunicarea privind Progr amul de lucru al Co misiei pentru anul 
2010 – Este momentul s ă acționăm [COM(2010) 135 final], deoarece inten ționa să propună 
această reformare a directivei. 
Menținerea situa ției existente ar perpetua dena turarea comportamentului societ ăților, costurile 
de conformare pe care acestea trebuie s ă le suporte și riscul dublei impozit ări. Din aceast ă 
cauză, fluxurile transfrontaliere de capitaluri s- ar diminua, la fel ca transferurile de capital și 
tehnologie. Procesul de alocare transfrontalier ă a resurselor ar fi și el afectat. Pe scurt, 
potențialul pieței interne nu ar fi realizat în întregime. 
În principiu, aceast ă situație afecteaz ă societățile din toate sectoarele și de toate dimensiunile, 
deși costurile de conformare constituie o part e mai mare din costurile totale ale societ ăților 
mici. În ceea ce prive ște plățile de dobânzi, problemele abordate aici afecteaz ă în principal 
sectorul financiar. Cu toate acestea, indiferent de sectorul de activitate, structura capitalului 
grupurilor de societ ăți cuprinde capitaluri proprii și capitaluri împrumutate. Aceasta înseamn ă 
că sunt afectate toate sectoarele de activitate. Cât despre pl ățile de redeven țe, sectoarele care 
utilizează intensiv transferul de tehnologie și drepturile de proprietate intelectual ă suportă mai 
frecvent aceast ă sarcină fiscală. 
Administra țiile fiscale sunt și ele afectate, deoarece ob țin venituri din impozitele cu re ținere la 
sursă sau veniturile lor fiscale se diminueaz ă din cauza creditelor fiscale utilizate de 
contribuabili pentru eliminarea dublei impozit ări. 
Subsidiaritate 
Această inițiativă este necesar ă deoarece statele membre impoziteaz ă activitățile 
transfrontaliere conform conven țiilor fiscale bilaterale pe care  le-au încheiat în urma unor 
negocieri bilaterale. Fiecare pereche de țări ajunge la o solu ție diferită. Atunci când nu exist ă 
o convenție pentru evitarea dublei impuneri, impozitele cu re ținere la surs ă se percep potrivit 
normelor unilaterale decise în aplicarea politicilor fiscale na ționale. Nu exist ă o acțiune 
coordonat ă spontană pentru a elimina aceste obstacole de pe pia ța internă. De aceea, este 
necesară o acțiune la nivelul UE pentru a garanta armonizarea și coordonarea politicilor 
fiscale în acest domeniu fiscal specific. 
Justificarea unei ac țiuni europene decurge din caracte rul transfrontalie r al problemei și din 
imposibilitatea ca fiecare stat membru s ă stabileasc ă o politic ă fiscală unică, aplicabil ă la 
 
RO    RO nivel național și în întreaga Uniune. O ac țiune la nivelul UE va garanta faptul c ă statele 
membre vor fi obligate în aceea și măsură să acorde scutirea de impozite cu re ținere la surs ă.  
Obiective 
Obiectivul acestei ini țiative este de a reduce obstacole le transfrontaliere care împiedic ă buna 
funcționare a pie ței interne, descrise mai sus, extin zând sfera de aplicare a scutirii de 
impozitul cu re ținere la surs ă prevăzute de directiv ă, la cel mai sc ăzut cost posibil. Mai exact, 
este esențial să se elimine denatur ările cauzate de aplicarea unor re gimuri diferite fluxurilor de 
capital care rezult ă din plata dividendelor, a dobânzilor și a redeven țelor. Alinierea 
domeniului de aplicare al  directivei cu cel al directivei privind societ ățile-mamă și filialele 
este așadar printre obiectivele principale. În acest fel se vor promova activit ățile de finan țare 
și tehnologice, iar politicile UE din aceste domenii vor fi înt ărite. 
Opțiuni strategice 
Pot fi avute în vedere mai multe op țiuni strategice:  
- opțiunea 1: nu se ia nicio m ăsură concretă. 
- opțiunea 2: beneficiile directiv ei ar putea fi extinse la pl ățile dintre societ ăți neasociate; în 
plus, lista tipur ilor de societ ăți cărora li se aplic ă directiva poate fi extins ă.  
- opțiunea 3: o alt ă soluție este alinierea condi țiilor de acordare a beneficiilor directivei la cele 
aferente directivei privind societ ățile-mamă și filialele, considerând c ă societățile sunt 
asociate atunci când exist ă o participa ție directă sau indirect ă de 10% și extinzând lista 
tipurilor de societ ăți care intr ă sub inciden ța directivei.  
- opțiunea 4: textul directivei ar putea fi  modificat pentru a clarifica faptul c ă plățile efectuate 
de un sediu permanent în leg ătură cu activit ățile sale beneficiaz ă de scutirea fiscal ă. 
- opțiunea 5: ar putea fi introdus ă o cerință privind supunerea la pl ata impozitului, care ar 
elimina scutirea de impozitul re ținut la surs ă atunci când beneficiarul pl ății nu este efectiv 
supus la plata impozitu lui pentru venitul ob ținut din plata respectiv ă. 
Impactul op țiunilor strategice  
Opțiunea 1 nu ar solu ționa problema costurilor și a denatur ărilor economice care decurg din 
impozitele cu re ținere la surs ă și nici problemele descrise mai sus. 
Opțiunea 2 ar afecta veniturile fiscale al e statelor membre. În ceea ce prive ște plățile de 
dobânzi, cele 13 state membre care înc ă aplică impozite cu re ținere la surs ă asupra acestor 
plăți efectuate c ătre un alt stat membru – Belgia, Bulgaria, Republica Ceh ă, Grecia, Irlanda, 
Italia, Letonia, Polonia, Portuga lia, România, Slovenia, Ungaria și Regatul Unit – au 
reprezentat pl ăți de dobânzi intra-UE de aproape 112 miliarde EUR în 2008. Având în vedere 
că în țările din UE numai 10% din datoria brut ă este generat ă între societ ăți și că rata medie a 
impozitului cu re ținere la surs ă în țările care aplic ă acest impozit pl ăților transfrontaliere de 
dobânzi este de 7,1%, veniturile brute din impozitul cu re ținere la surs ă aplicat pl ăților între 
 
RO    RO societăți se ridică la 0,8 miliarde EUR. Aceast ă pierdere de venituri din pl ățile de dobânzi care 
ies din țară tinde să fie compensat ă de câștigurile ob ținute prin sc ăderea creditelor aferente 
impozitelor cu re ținere la surs ă plătite în țările care primesc pl ățile. De aceea, compensarea ar 
avea un impact foarte limitat asupra venitu rilor nete: pierderile nu ar trebui s ă depășească 
200-300 milioane EUR3. 
În ceea ce prive ște plățile de redeven țe, ieșirile intra-UE totale de redeven țe și drepturi de 
licență au depășit 31 miliarde EUR în 2008. Cele 22 de țări UE care aplic ă impozite re ținute 
la sursă asupra pl ăților de redeven țe care ies din țară reprezint ă plăți de redeven țe intra-UE de 
23,3 miliarde EUR. Veniturile brute din pl ățile de redeven țe efectuate, la o rat ă medie a 
impozitului re ținut la surs ă de 5,5%, se ridic ă la aproximativ 1,3 miliarde EUR pentru UE în 
ansamblu. Aceast ă pierdere de venituri din pl ățile de redeven țe care ies din țară tinde să fie 
compensat ă de câștigurile ob ținute prin sc ăderea creditelor aferente impozitelor cu re ținere la 
sursă plătite în țările care primesc pl ățile. De aceea, compensarea ar avea un impact foarte 
limitat asupra veniturilor nete: pentru cele șapte țări cu cel mai mare sold negativ al 
redevențelor, ca pondere în PIB – Bulgaria, Republica Ceh ă, Grecia, Polonia, Portugalia, 
România și Slovacia – pierderile nu ar trebui s ă depășească 100-200 milioane EUR4. 
În prezent, directiva reformat ă și directiva privind societ ățile-mamă și filialele se aplic ă numai 
societăților asociate. Extinderea beneficiilor directivei la societ ățile neasociate ar reprezenta 
un element nou, care ar afecta rela țiile fiscale dintre toate statele membre. 
Pentru societ ăți, această a doua op țiune ar avea ca efect principal reducerea costurilor de 
conformare: anual s-ar putea economisi pân ă la 126 milioane EUR. Efectul pozitiv ar fi 
important pentru IMM-uri, deoarece în cazu l lor costurile de conformare sunt propor țional 
mai ridicate. IMM-urile ar beneficia și de pe urma elimin ării impozitelor re ținute la surs ă 
asupra redeven țelor: ele tind s ă concesioneze drepturile de proprietate industrial ă, nefiind 
capabile s ă exploateze ele însele propriile inven ții. În schimb, disparit ățile în ceea ce prive ște 
impozitarea dividendelor, a dobânzilor și a redeven țelor vor continua s ă existe, împreun ă cu 
denaturările care afecteaz ă structura capitalului societ ăților, alocarea drepturi lor de proprietate 
intelectual ă ale societ ăților din UE și forma de organizare. 
Opțiunea 3 ar echilibra condi țiile prevăzute în directivele privind impozitarea dividendelor, a 
dobânzilor și a redeven țelor. Ea ar contribui la reducerea denatur ărilor fiscale men ționate mai 
sus. În plus, aceast ă opțiune ar aduce beneficii deoarece ar oferi societ ăților o mai mare 
flexibilitate și ar scădea costurile de restructurare atunci când se pune problema alegerii 
formei de organizare, a structurii capitalului, a structurii ac ționariatului și a alocării 
imobilizărilor necorporale. Economiile realizate de societ ăți la nivelul costurilor de 
conformare sunt estimate la 38,4-58,8 milioan e EUR. Efectele asupra veniturilor nete ale 
statelor membre ar fi chiar mai pu țin importante decât cele ale op țiunii anterioare; ele s-ar 
ridica la aproximativ 160-310 milioane EUR. Transpunerea acestor modific ări în legisla ția 
națională nu ar trebui s ă fie foarte dificil ă, datorită experien ței câștigate prin implementarea 
directivei privind societ ățile-mamă și filialele. 
                                                 
3 Surs ă: Copenhagen Economics, Taxation of interest and royalties — im pact assessment of amendments 
to the present Directive , octombrie 2010. 
4 Surs ă: a se vedea nota 3. 
 
RO    RO Totodată, există alte dou ă inițiative care pot fi combinate cu op țiunile 2 sau 3 pentru a 
soluționa două dintre problemele specifice descrise mai sus. Op țiunile 4 și 5 ar contribui cu 
certitudine la func ționarea mai bun ă a directivei, de a ceea ar trebui inclus e în orice propunere 
de modificare.  
Estimările de mai sus tr ebuie analizate îns ă cu pruden ță, deoarece se bazeaz ă pe o serie de 
ipoteze și date statistice, asupra c ărora nu s-au putut face considera ții legale. 
Compararea op țiunilor strategice 
Întrucât op țiunile 4 și 5 pot fi combinate cu op țiunile 2 și 3, vor fi analizat e în continuare dou ă 
alternative: alternativa I combin ă opțiunile 2, 4 și 5, iar alternativa II combin ă opțiunile 3, 4 și 
5. 
Alternativa I ar fi mai eficient ă pentru reducerea costurilor de conformare, îns ă ar fi în acela și 
timp mai ineficient ă și incompatibil ă cu alte obiective pentru îmbun ătățirea func ționării 
directivei. În contextul unor finan țe publice instabile, aceast ă soluție ar implica reduceri mai 
drastice ale veniturilor fiscale ale statelor membre, implementarea ei ar fi mai dificil ă și ar fi 
incompatibil ă cu obiectivul de a elimina denatur ările care decurg din diferen țele dintre 
domeniul de aplicar e al directivei și cel al directivei privind societ ățile-mamă și filialele. 
În consecin ță, opțiunea preferat ă este alternativa II, care ofer ă o soluție mai echilibrat ă. Ea ar 
fi mai pu țin eficient ă decât alternativa I pentru reducer ea costurilor de conformare, dar ar 
atinge toate obiectivele fixate prin aceast ă inițiativă, implicând o diminuare mai pu țin 
important ă a veniturilor fiscal e. Consultarea public ă lansată de Comisie demonstreaz ă că 
majoritatea p ărților interesate prefer ă această alternativ ă. În schimb, op țiunea principal ă din 
cadrul alternativei I, și anume extinderea directivei la pl ățile dintre societ ăți neasociate, a 
obținut un sprijin limitat, din pa rtea a doar 29% dintre responden ți. 
Statele membre au avut totodat ă posibilitatea de a- și exprima opiniile cu privire la aceste 
opțiuni cu ocazia unei reuniuni consacrate raportul ui Comisiei asupra directivei, organizate în 
data de 23 noiembrie 2009. În general, ele s-au ar ătat mai dispuse s ă accepte ini țiative pe baza 
opțiunii 3, iar unele dintre ele chiar au respins ferm orice modificare pe baza op țiunii 2. În 
ceea ce prive ște modific ările de ordin tehnic propuse în op țiunea 4, majoritatea delega ților 
statelor membre au convenit c ă trebuie g ăsită o soluție. Legat de op țiunea 5, subiectul a fost 
adus în discu ție la reuniunea Consiliului Ecofin pe ntru adoptarea directivei, majoritatea 
statelor membre sprijinind ini țiativele Comisiei din ac est domeniu. Trebuie men ționat însă că 
reuniunea din 23 noiembrie 2009 a fost una tehnic ă, iar delega țiilor nu li s-a cerut s ă adopte o 
poziție politică cu privire la aceste ini țiative. De fapt, o parte dintre delega ți nu s-au exprimat 
deloc în cursul dezbaterii.