Figura 3: Hărți ale monitorizării EMEP pentru Europa Diagrama „a” prezintă concentrațiile în aer în 1990, iar diagrama „b” prezintă concentrațiile în aer în 2014





1.1. Introducere

Poluanții organici persistenți (POP) sunt substanțe chimice care produc îngrijorare la nivel mondial din cauza proprietăților lor persistente, bioacumulative și toxice (PBT) și a potențialului lor de a fi transportate pe distanțe lungi, ceea ce duce la depunerea și acumularea lor departe de punctul de producere și de utilizare. Două tratate internaționale abordează problema poluanților organici persistenți și vizează protejarea sănătății umane și a mediului împotriva efectelor negative ale acestora prin eliminarea sau reducerea producerii, a utilizării și a eliberării lor în mediul înconjurător. Protocolul de la Aarhus privind poluanții organici persistenți a fost adoptat în 1998 ca parte a Convenției CEE-ONU privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi (CLRTAP), iar Convenția de la Stockholm privind poluanții organici persistenți („convenția”) a fost adoptată în 2001 și a intrat în vigoare în 2004.

Uniunea Europeană („Uniunea”) este parte la Protocolul de la Aarhus și la convenție și a adoptat Regulamentul (CE) nr. 850/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind poluanții organici persistenți și de modificare a Directivei 79/117/CEE (Regulamentul POP) pentru a pune în aplicare convenția. Regulamentul (CE) nr. 850/2004 a fost abrogat și înlocuit de Regulamentul (UE) 2019/1021 privind poluanții organici persistenți începând cu 15 iulie 2019 [data de intrare în vigoare a Regulamentului (UE) 2019/1021].

Ar trebui remarcat faptul că Regulamentul (CE) nr. 850/2004 conține o obligație de raportare specifică a Comisiei în temeiul articolului 12 alineatul (6), care nu mai există, deoarece nu există nicio dispoziție corespunzătoare în Regulamentul (UE) 2019/1021. Cu toate acestea, Comisia consideră oportună adoptarea unui raport care să acopere perioada 2013-2015, pe baza rapoartelor statelor membre în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 850/2004, întrucât un astfel de raport servește obiectivelor Regulamentului (UE) 2019/1021 în ceea ce privește monitorizarea progreselor înregistrate în eliminarea utilizării și a emisiilor de POP.

Regulamentul POP a fost actualizat periodic pentru a pune în aplicare modificările aduse convenției și protocolului (în mare parte prin adăugarea de noi substanțe în anexele respective) în legislația Uniunii și impune obligații specifice operatorilor din toate statele membre ale UE. Aceste obligații presupun furnizarea de informații privind producerea, introducerea pe piață și utilizarea poluanților organici persistenți înregistrați incluși în trei anexe (anexa I – interziși, anexa II – restricționați, anexa III – eliberați neintenționat). De asemenea, regulamentul se referă la gestionarea stocurilor de astfel de substanțe, la emisiile în mediul înconjurător și la monitorizarea concentrațiilor în mediu și conține dispoziții privind gestionarea deșeurilor. În cadrul Regulamentului POP există și cerința ca statele membre să elaboreze planuri naționale de punere în aplicare și planuri de acțiune naționale pentru identificarea și gestionarea surselor de POP pe teritoriile lor.

Cerințele de raportare pe care trebuie să le îndeplinească statele membre și Comisia Europeană în temeiul Regulamentului (CE) nr. 850/2004 au fost descrise la articolul 12. Statele membre au fost obligate să raporteze anual date statistice referitoare la producerea și introducerea pe piață a substanțelor menționate în anexa I și în anexa II. Statele membre au fost, de asemenea, obligate să raporteze Comisiei, din trei în trei ani, cu privire la punerea în aplicare a dispozițiilor Regulamentului POP. Comisiei i-a revenit obligația de a întocmi, din trei în trei ani, un raport de sinteză care să rezume informațiile furnizate de statele membre, precum și informațiile justificative furnizate prin intermediul Registrului European al Poluanților Emiși și Transferați (EPRTR) și al inventarelor de emisii CORINAIR din cadrul EMEP (Programul concertat de supraveghere și de evaluare a transportului pe distanțe lungi a poluanților atmosferici în Europa). De asemenea, Comisiei i s-a solicitat să transmită Parlamentului European și Consiliului un rezumat al acestei sinteze.

Până în prezent au fost publicate, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 850/2004, trei rapoarte de sinteză privind activitățile Uniunii și ale statelor sale membre. Primul raport de sinteză se referă la perioada de la intrarea în vigoare a Regulamentului POP în 2004 până în 2006 și a fost publicat în 2009. Al doilea raport de sinteză, publicat în 2011, se referă la perioada 2007­2009. Al treilea raport de sinteză a fost publicat în 2021 și acoperă perioada 2010-2013. Cel de al patrulea raport de sinteză al Uniunii acoperă perioada 2013-2015, iar prezentul rezumat intenționează să furnizeze o versiune prescurtată a raportului principal, care să prezinte principalele constatări. Raportul complet ar trebui consultat pentru o analiză detaliată suplimentară a constatărilor prezentate.

2.2. Măsuri de gestionare și control

2.12.1 Prezentare generală

Gestionarea substanțelor POP include elemente multiple ale ciclului de viață al unei substanțe. Mai exact, aceasta include producerea, introducerea pe piață și utilizarea substanțelor chimice, precum și stocurile de produse perimate, aspecte legate de gestionarea deșeurilor și aplicarea regulamentului în sine.

2.22.2 Producerea, introducerea pe piață, utilizarea și aplicarea legii

Pe baza informațiilor furnizate de statele membre cu privire la producerea și introducerea pe piață a substanțelor enumerate în anexele I și II, în perioada 2013-2015 a fost produsă o singură substanță POP, și anume acidul perfluoroctan sulfonic (PFOS), cu observația că au existat derogări în vigoare pentru PFOS (principala utilizare a fost ca agent antipulverizare în placarea cu crom). În plus, au fost importate alte două substanțe din anexele I și II (în conformitate cu derogările), și anume hexabromociclododecanul (HBCDD) și parafinele clorurate cu catenă scurtă (PCCS).

Pe baza informațiilor furnizate, pot fi incluse următoarele detalii:

·Importul de HBCDD a fost raportat de două state membre (DK, FI). Danemarca a raportat importuri numai pentru anul 2014, la o cantitate de 1,4 tone; în timp ce Finlanda a raportat că au avut loc importuri, dar că acestea erau în scădere.

·Importurile de PCCS au fost raportate de Danemarca (15 tone în 2013 și 5 tone în 2014) și de Suedia (2,8 tone pe an).

·Producția de PFOS în cadrul Uniunii a avut loc într-un singur stat membru, Germania. Producția a scăzut de la 9 tone pe an în 2013 la 2,4 tone în 2015. Aproximativ 50 % din PFOS produs a fost exportat sau expediat către statele membre ale UE (în principal BE, DK, NL, AT, FI, SE). Cantitatea rămasă de PFOS produs a fost utilizată în Germania, în principal ca agent antipulverizare pentru placarea metalelor cu crom.

Un număr mic de state membre au utilizat, de asemenea, dispozițiile articolului 4 privind utilizarea POP pentru cercetare sau analiză. Cinci state membre (BE, ES, FR, AT, PL) au declarat că au fost exportate cantități mici de POP în scopuri de cercetare sau analiză. Aceste exporturi au fost efectuate în principal către țări africane și asiatice și acopereau pesticidele POP și PCB-urile.