[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 10.8.2007

COM(2007)466 final

2007/0167(CNS)

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

de constituire a Reţelei de migraţie europene

(prezentată de Comisie) {SEC(2007)1062}

EXPUNERE DE MOTIVE

1. Contextul şi obiectivul propunerii

Încă din 1994 Comisia Europeană, în prima sa comunicare privind politicile de imigrare şi azil[1], atrăgea atenţia asupra importanţei constituirii unui sistem integrat de monitorizare a fluxurilor migratoare la nivel european. Ca urmare, în 1996 a fost elaborat un studiu de fezabilitate[2].

După intrarea în vigoare a Tratatului de la Amsterdam la 1 mai 1999 şi în urma Consiliului de la Tampere din octombrie 1999, Uniunea Europeană s-a angajat să dezvolte o politică comună privind imigrarea şi azilul pentru a asigura o gestionare mai eficientă a fluxurilor migratoare către UE. Acest angajament pune accentul pe un tratament echitabil aplicat resortisanţilor ţărilor terţe, pe un parteneriat cu ţările de origine, pe o abordare echilibrată asupra gestionării migraţiei, precum şi pe dezvoltarea unui sistem european comun de azil.

Consiliul European de la Laeken din decembrie 2001 solicita Comisiei în concluziile sale „să pună bazele unui sistem pentru schimbul de informaţii privind azilul, migraţia şi ţările de origine”. Ca răspuns la necesitatea de a dispune de informaţii mai multe şi de mai bună calitate legate de migraţie, a fost introdusă o nouă linie bugetară (linia bugetară 18 03 05 (ex B5-814)) în bugetul Comunităţilor Europene pentru anul 2002, reprezentând un proiect pilot având ca obiectiv constituirea unui „Observator European al Migraţiei” şi îmbunătăţirea statisticilor în domeniul migraţiei şi azilului. Datorită constituirii cu întârziere a reţelei, activităţile finanţate pe baza liniei bugetare din 2002 au început să se desfăşoare de abia în 2003 şi din acea perioadă datează decalajul actual de un an între prevederea activităţilor în linia bugetară şi punerea în aplicare a acestora. Proiectul, denumit în final „Reţeaua de migraţie europeană”, a fost continuat din 2003 până în 2006 (linia bugetară din 2005) sub forma unei acţiuni pregătitoare.

La Consiliul European de la Salonic din iunie 2003, şefii de state şi de guverne au recunoscut „ importanţa monitorizării şi analizării fenomenului multidimensional al migraţiei ” şi şi-au exprimat aprobarea pentru constituirea Reţelei de migraţie europene. Aceştia au propus, de asemenea, analizarea posibilităţii de înfiinţare a unei structuri permanente pentru viitor.

Susţinut de Consiliul European din noiembrie 2004, Programul de la Haga dezvoltă cadrul programului de la Tampere propunând o serie de măsuri noi în domeniul libertăţii, securităţii şi justiţiei în UE. În cadrul procesului de dezvoltare a politicii comunitare de imigrare şi azil, Programul de la Haga evidenţiază importanţa „ îmbunătăţirii culegerii, furnizării şi schimbului de informaţii şi date actualizate privind toate aspectele relevante pentru evoluţia migraţiei şi utilizarea eficientă a acestora ”, precum şi necesitatea de armonizare a datelor şi informaţiilor la nivelul statelor membre.

Dezvoltarea continuă a politicilor comune ale UE în domeniul migraţiei şi azilului după intrarea în vigoare a Tratatului de la Amsterdam trebuie susţinută prin furnizarea unor informaţii şi date comparabile, fiabile şi obiective, atât la nivel naţional, cât şi la nivel comunitar. Politicile comune care vizează îmbunătăţirea gestionării fluxurilor migratoare necesită analize comune ale fenomenului migraţiei. Astfel cum a fost deja constatat în studiul de fezabilitate din 1996 şi confirmat de evaluarea RME din 2005[3], continuă să existe o cerere importantă de informaţii în domeniul migraţiei şi azilului din partea organelor decizionale, atât de la nivel european, cât şi de la nivel naţional, pe care viitoarea structură a RME ar trebui să o satisfacă.

În primul rând, deşi este furnizată o cantitate semnificativă de informaţii privind diferite aspecte ale migraţiei internaţionale, accesul la aceste informaţii nu este uşor de obţinut, deoarece acestea sunt dispersate şi necentralizate. În aceste condiţii, existenţa unui singur punct de referinţă pentru filtrarea şi sintetizarea acestor informaţii, care ar avea o funcţie similară unui birou de cliring, ar putea fi foarte utilă instituţiilor UE, statelor membre, organelor decizionale şi publicului larg.

În al doilea rând, atât pe plan naţional, cât şi pe plan european, există un nivel insuficient de informaţii fiabile, comparabile şi actualizate, precum şi prea puţine analize ale progreselor legislative şi politice înregistrate în domeniul azilului şi migraţiei. Sunt, de asemenea, insuficiente informaţiile comparabile privind efectele politicilor UE şi ale politicilor naţionale asupra acestui domeniu. În plus, există o nevoie din ce în ce mai mare a Uniunii şi a statelor membre de a obţine rapid informaţii privind anumite aspecte specifice referitoare la migraţie şi azil. Pentru a elimina aceste deficienţe informaţionale este necesară constituirea unei structuri sub forma unei reţele care ar cuprinde toate statele membre şi care ar dispune de un anumit grad de coordonare centralizată.

În al treilea rând, o problemă majoră constă în lipsa de date statistice exacte, actualizate şi comparabile privind situaţia migraţiei şi azilului. Proiectul de regulament al Comisiei privind statisticile comunitare referitoare la migraţie şi protecţie internaţională[4], adoptat de curând, abordează această problemă, dar va continua să existe necesitatea unor analize comparative a acestor date statistice.

Pentru a facilita lansarea iniţială a acţiunii pilot/pregătitoare privind RME, a fost adoptată o abordare progresivă şi ascendentă, a cărei primă etapă a constat din crearea unei reţele de puncte naţionale de contact. Aceste puncte de contact, desemnate de statele membre, constituie nucleul RME şi desfăşoară activităţi de documentare, analiză şi cercetare. Se aşteaptă de la punctele naţionale de contact să constituie, de asemenea, reţele naţionale de parteneri care să contribuie cu opiniile şi cunoştinţele lor privind diferite teme de studiu. Direcţia Generală „Justiţie, Libertate şi Securitate” a Comisiei Europene a monitorizat dezvoltarea generală a RME cu ajutorul unei echipe ştiinţifice şi administrative de coordonare, selectate pe baza unei licitaţii deschise.

Luând în consideraţie necesitatea continuării şi consolidării activităţilor RME în vederea îndeplinirii cerinţelor Programului de la Haga referitoare la „ furnizarea de informaţii şi date actualizate privind toate aspectele relevante pentru evoluţia migraţiei ” şi pentru a contribui, în cadrul procesului de dezvoltare a politicii europene comune privind imigrarea şi azilul, la elaborarea unor politici şi la luarea unor decizii fundamentate, se propune în prezent oficializarea RME prin adoptarea unui instrument juridic adecvat (o decizie a Consiliului bazată pe articolul 66 din Tratatul CE). Se propune păstrarea mai multor elemente ale structurii existente, în ciuda introducerii unor modificări importante care să permită îmbunătăţirea funcţionării RME. În decizia Consiliului vor fi definite elementele principale necesare pentru funcţionarea RME, şi anume obiectivul, sarcinile, structura, sistemul de schimb de informaţii, modalităţile de finanţare şi relaţiile reţelei cu alte organizaţii.

2. Dispoziţiile în vigoare în domeniul prezentei propuneri

RME actuală şi-a desfăşurat iniţial activitatea sub forma unui proiect pilot şi, ulterior, sub forma unei acţiuni pregătitoare, care nu au necesitat o bază juridică corespunzătoare şi au fost finanţate în baza unei linii bugetare specifice [linia bugetară 18 03 05 (ex B5-814)] din cadrul bugetului Comunităţii[5]. În conformitate cu articolul 49 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene[6], acţiunile pregătitoare nu se pot desfăşura pe o perioadă mai mare de trei ani. Prin urmare, este necesară introducerea unui instrument juridic care să permită RME să-şi continue activitatea.

3. Procedura de consultare

În vederea consultării părţilor interesate cu privire la viitorul RME, Comisia a adoptat la 28 noiembrie 2005 o „Carte verde privind evoluţia Reţelei de migraţie europene”[7] care abordează aspecte precum sarcinile şi structura viitoare a RME, în baza unei evaluări a funcţionării RME pe parcursul perioadei pregătitoare.

Cartea verde a lansat un proces de consultare publică, încheiat la 28 ianuarie 2006, în cadrul căruia au fost primite 32 de contribuţii, aproximativ jumătate din acestea fiind primite de la statele membre, iar restul contribuţiilor provenind de la punctele naţionale de contact ale RME, de la autorităţile federale şi regionale ale statelor membre şi de la alte instituţii, în special de la universităţi[8].

La 6 aprilie 2006 a avut loc la Bruxelles o audiere a unor experţi special selectaţi cu privire la viitorul Reţelei de migraţie europene. Pe parcursul audierii Comisia a prezentat principalele concluzii ale consultării publice, iar câţiva experţi au făcut prezentări legate de viitoarele sarcini şi de evoluţia structurii RME.

Consultarea publică şi audierea experţilor au dovedit existenţa unui consens larg cu privire la necesitatea continuării activităţii RME, pornind de la sarcinile şi structura sa actuală.

În final, Comisia a consultat, în cadrul Comitetului pentru Imigrare şi Azil, în două etape (la 29 aprilie 2005 şi la 20 iunie 2006) experţi din statele membre cu privire la diferite aspecte legate de evoluţia RME. Statele membre au susţinut în ambele etape intenţia Comisiei de oficializare a RME.

4. Rezumatul acţiunii propuse

Obiectivul principal al propunerii constă în oficializarea Reţelei de migraţie europene şi dotarea acesteia cu o bază juridică adecvată care să precizeze obiectivele, sarcinile şi structura RME, precum şi alte elemente importante pentru funcţionarea acesteia, cum ar fi modalităţile de finanţare şi instituirea unui sistem de schimb de informaţii accesibil publicului.

Obiectiv

Propunerea descrie obiectivul RME după cum urmează: „satisfacerea cererilor de informaţii actualizate, obiective, fiabile şi comparabile privind migraţia şi azilul, provenind de la instituţii comunitare, autorităţi şi instituţii ale statelor membre şi de la publicul larg, în vederea sprijinirii elaborării politicilor şi a luării deciziilor la nivelul Uniunii Europene în aceste domenii”.

Activităţi

Pentru a aduce la îndeplinire obiectivul menţionat anterior, RME ar trebui să desfăşoare o serie de activităţi , descrise la articolul 2. Printre altele acestea constau din: culegerea şi schimbul de date şi informaţii actualizate provenind din surse diverse; analizarea unor astfel de date şi informaţii; publicarea de rapoarte; crearea şi gestionarea unui sistem de schimb de informaţii bazat pe Internet; cooperarea cu alte organisme europene şi internaţionale competente.

Structură

RME este compusă din puncte naţionale de contact, desemnate de statele membre, şi din Comisia Europeană.

În vederea asigurării unei participări active a statelor membre şi a unei orientări politice a RME, se instituie un comitet director în care vor fi reprezentate toate statele membre, Comisia şi Parlamentul European.

În special, acesta va:

- participa la pregătirea programului anual de activităţi al RME;

- evalua progresul înregistrat de RME şi va formula, atunci când este necesar, recomandări privind măsurile care ar trebui luate;

- furniza, cel puţin o dată pe an, tuturor instituţiilor Comunităţii un raport de situaţie cu privire la activităţile RME aflate în curs de desfăşurare şi la concluziile principale ale studiilor sale;

- determina formele cele mai potrivite de cooperare strategică cu alte entităţi competente în domeniul migraţiei şi azilului;

- acorda sprijin şi consiliere punctelor naţionale de contact cu privire la posibilităţile de îmbunătăţire a funcţionării acestora.

Punctele naţionale de contact trebuie să îndeplinească o serie de condiţii, precum deţinerea de competenţe în domeniul azilului şi migraţiei, competenţele şi dotările necesare în domeniul tehnologiei informaţiei, capacitatea de a realiza proiecte de colaborare şi de a stabili relaţii cu alte organizaţii şi entităţi naţionale; precum şi capacitatea de a lucra şi de a redacta documente într-o a doua limbă oficială a instituţiilor Comunităţii Europene.

Fiecare stat membru desemnează o entitate ca şi punct naţional de contact. Acesta trebuie să fie compus din cel puţin trei experţi. Unul dintre aceşti experţi, care va fi coordonatorul naţional al punctului de contact, trebuie să fie funcţionar sau angajat al entităţii desemnate. Ceilalţi experţi pot aparţine acestei entităţi sau altor organizaţii naţionale şi internaţionale, publice sau private, cu sediul în statul membru respectiv.

Punctele naţionale de contact vor elabora rapoarte naţionale, vor contribui cu date naţionale la sistemul de schimb de informaţii al RME, îşi vor dezvolta capacitatea de a adresa cereri punctuale altor puncte naţionale de contact şi de a răspunde rapid unor astfel de cereri provenind de la alte puncte naţionale de contact şi vor constitui o reţea de migraţie naţională, compusă dintr-un spectru larg de organizaţii şi persoane care îşi desfăşoară activitatea în domeniul migraţiei şi azilului, acoperind inclusiv aspecte ale migraţiei legate de ocuparea forţei de muncă, educaţie şi relaţii externe/dezvoltare, şi care reprezintă toate părţile interesate.

Comisia va avea în principal următoarele responsabilităţi :

- Coordonarea generală a RME;

- Adoptarea programului anual de activităţi al RME;

- Un reprezentant al Comisiei va fi membru şi va prezida comitetul director. Acesta va fi asistat de doi experţi ştiinţifici numiţi de Comisie;

- Se va asigura că activitatea RME reflectă priorităţile politice ale Comunităţii în domeniul migraţiei şi azilului;

- Va desemna un furnizor de servicii care va acorda asistenţă Comisiei în ceea ce priveşte gestionarea curentă a RME, inclusiv sistemul de schimb de informaţii al RME. Comisia va monitoriza îndeaproape activităţile furnizorului de servicii, definind cu precizie rolul şi metodele de lucru ale acestuia şi invitând, atunci când este necesar, grupurile de lucru ale punctelor naţionale de contact să desfăşoare anumite activităţi în strânsă colaborare cu coordonatorul;

- Comisia se va asigura, de asemenea, că punctele naţionale de contact au capacitatea să aducă la îndeplinire sarcinile care le-au fost atribuite. Această activitate presupune verificarea dacă punctele naţionale de contact propuse de statele membre îndeplinesc cerinţele necesare şi propunerea unor măsuri necesare comitetului director, în cazul constatării unor deficienţe persistente în activitatea punctelor naţionale de contact, care ar putea avea consecinţe negative asupra activităţii RME;

- În sfârşit, Comisia va acorda subvenţii de funcţionare care vor cofinanţa programele anuale de lucru ale punctelor naţionale de contact care îndeplinesc toate condiţiile cerute.

Desemnarea unui furnizor de servicii care să acorde asistenţă Comisiei se justifică prin natura tehnică a anumitor sarcini de coordonare, în special înfiinţarea sistemului informatic şi a site-ului internet şi întocmirea rapoartelor de sinteză, precum şi prin complexitatea sarcinii de a asigura o cooperare adecvată între cele 26 de puncte naţionale de contact.

Sistemul de schimb de informaţii şi studii

Pentru RME este esenţială posibilitatea de a disemina informaţiile pe care le produce, sub formă de studii şi rapoarte, prin intermediul celor mai avansate mijloace tehnologice, inclusiv prin utilizarea unei pagini web create special. Sistemul de schimb de informaţii este gestionat de furnizorul de servicii care va acorda asistenţă Comisiei, sub supravegherea acesteia. Acesta este deschis publicului şi informaţiile sale sunt, în principiu, accesibile tuturor; anumite excepţii de la această regulă generală pot însă să existe în cazul în care membrii RME comunică informaţii sensibile/confidenţiale.

Sistemul de schimb de informaţii va cuprinde, printre altele, studii şi rapoarte elaborate de RME, un dicţionar în domeniul migraţiei şi azilului şi o bază de date cuprinzând legislaţia naţională şi comunitară în domeniul migraţiei şi azilului.

Finanţare

Resursele bugetare necesare pentru funcţionarea RME vor fi incluse în creditele anuale din cadrul bugetului general al Uniunii Europene. Aceste resurse vor cofinanţa (până la 80%) costurile eligibile ale punctelor naţionale de contact şi vor acoperi costurile furnizorului de servicii şi alte cheltuieli, precum cele care decurg din activitatea de evaluare, din activităţile speciale şi din asistenţa acordată punctelor naţionale de contact constituite recent. Autoritatea bugetară va aproba creditele anuale disponibile în limitele cadrului financiar, potrivit căruia creditele acordate RME se vor ridica la 59,7 MEUR pentru perioada 2007-2013. Cu toate acestea, cele 3 MEUR prevăzute pentru 2007 nu vor fi utilizate, deoarece se aşteaptă ca RME să devină operaţională de abia la 1 ianuarie 2008. De aceea, pentru perioada 2008-2013 au fost prevăzute credite în valoare de 56,7 MEUR. Astfel va fi înlăturat decalajul de un an între înregistrarea în linia bugetară şi punerea în aplicare.

Comisiei îi revine responsabilitatea de a acorda subvenţii punctelor naţionale de contact care îndeplinesc cerinţele necesare şi de a stabili raporturi contractuale cu furnizorul de servicii.

Evaluarea impactului şi fişa financiară legislativă cuprind mai multe informaţii cu privire la finanţarea RME.

5. Bază juridică

Decizia Consiliului se întemeiază pe articolul 66 din Tratatul CE. De la 1 mai 2004, în conformitate cu protocolul privind articolul 67 din Tratatul de la Nisa, Consiliul adoptă aceste măsuri cu majoritate calificată, după consultarea Parlamentului European.

Articolul 66 din Tratatul CE face referire la cooperarea administrativă între departamentele competente ale administraţiilor statelor membre, precum şi între aceste departamente şi Comisie, într-o serie de domenii, inclusiv în domeniul imigrării şi azilului. Administraţiile statelor membre vor juca un rol important prin desemnarea punctelor naţionale de contact şi prin participarea în comitetul director. Luând în consideraţie faptul că multe puncte naţionale de contact vor fi probabil organisme publice, administraţiile naţionale vor fi în mod cert pe deplin implicate în activitatea RME. Aceste motive justifică alegerea articolului 66 din Tratatul CE ca bază juridică a propunerii.

Titlul IV din Tratatul CE nu este aplicabil Regatului Unit şi Irlandei, cu excepţia cazului în care acestea decid altfel în conformitate cu procedura prevăzută în protocolul privind poziţia Regatului Unit şi a Irlandei anexat la tratate. Titlul IV nu se aplică nici Danemarcei, în conformitate cu protocolul privind poziţia Danemarcei anexat la tratate.

6. Subsidiaritate

Prezenta propunere se înscrie în contextul creării unui spaţiu de libertate, securitate şi justiţie promovat de tratate şi căruia Consiliile Europene de la Tampere şi de la Haga i-au dat un nou impuls. Mai precis, măsura vizează cooperarea în domeniul migraţiei şi azilului între autorităţi, mediul academic, mediul ştiinţific şi alte părţi interesate din statele membre astfel încât acestea să aibă posibilitatea să furnizeze Comunităţii, statelor membre şi publicului informaţii obiective, fiabile şi comparabile privind situaţia migraţiei şi a azilului, atât la nivel comunitar cât şi la nivel naţional. Datorită faptului că acest obiectiv de îmbunătăţire a cooperării şi de furnizare de date şi analize la scară comunitară nu poate fi atins de către statele membre în mod individual, se impune o iniţiativă la nivel comunitar. Decizia propusă are drept obiectiv consolidarea într-un mod coordonat şi omogen a mecanismelor de informare cu privire la toate aspectele fenomenului migraţiei.

7. Proporţionalitate

Propunerea se limitează la consolidarea cooperării între administraţiile naţionale şi alte organizaţii care desfăşoară o activitate în domeniul migraţiei şi azilului, astfel încât acestea să poată furniza Comunităţii, statelor membre şi publicului informaţii obiective, fiabile şi comparabile privind situaţia migraţiei şi a azilului, atât la nivel comunitar cât şi la nivel naţional. S-a optat pentru o structură de tip reţea în vederea păstrării unei structuri federale şi a asigurării unei reprezentări echitabile a tuturor statelor membre.

Această propunere prevede numai măsurile minime necesare pentru aducerea la îndeplinire a obiectivelor urmărite şi nu depăşeşte ceea ce e necesar pentru îndeplinirea obiectivelor respective. Aceasta nu aduce atingere mecanismelor şi structurilor de cooperare existente.

8. Relaţia RME cu alte instrumente/structuri de schimb de informaţii în domeniul migraţiei şi azilului

Obiectivul urmărit de RME constă în furnizarea de informaţii obiective, fiabile şi comparabile privind situaţia migraţiei şi a azilului, atât la nivel comunitar, cât şi la nivel naţional, Comunităţii, statelor membre şi publicului în vederea susţinerii procesului de elaborare a politicilor şi de luare a deciziilor în aceste domenii în Uniunea Europeană. Atingerea acestui obiectiv presupune în mod evident desfăşurarea unor activităţi de cercetare şi analiză, realizarea unor campanii de sensibilizare care să abordeze toate aspectele legate de fenomenul migraţiei, punerea la dispoziţia organelor decizionale şi a publicului de date, rapoarte şi studii care pot constitui baza unei dezbateri documentate pe tema azilului şi migraţiei.

RME nu va fi unicul(a) instrument/structură al(a) Comunităţii având drept obiectiv culegerea şi schimbul de informaţii în domeniul migraţiei şi azilului. Cu toate acestea, în comparaţie cu celelalte instrumente/structuri, precum ICONet, Agenţia pentru Drepturi Fundamentale (inclusiv reţeaua RAXEN), Eurostat, CIREFI, punctele naţionale de contact privind integrarea sau Mecanismul de informare reciprocă, RME posedă o serie de particularităţi care îi conferă un profil unic, acesta putând fi descris pe baza următoarelor trei aspecte:

- O gamă largă de sarcini;

- Un rol important acordat analizei şi legăturilor cu mediul academic;

- Un grad ridicat de accesibilitate (publicul larg, precum şi organele decizionale) a rezultatelor activităţii sale.

Comisia va încerca pe cât posibil să creeze sinergii şi să evite suprapunerea activităţilor desfăşurate de RME şi de alte instrumente şi structuri conexe. Pentru a atinge acest obiectiv, Comisia va recurge la capacitatea sa de a propune programul anual de activităţi al RME, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (a).

Anexa I la Evaluarea impactului cuprinde mai multe informaţii cu privire la diferenţele între RME şi alte instrumente şi structuri conexe.

2007/0167(CNS)

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

de constituire a Reţelei de migraţie europene

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul 66,

având în vedere propunerea Comisiei[9],

având în vedere avizul Parlamentului European[10],

având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European[11],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[12],

întrucât:

(1) În 2003 Comisia a iniţiat o acţiune pregătitoare cu o durată de trei ani în vederea constituirii unei Reţele de migraţie europene[13], având drept obiectiv punerea la dispoziţia Comunităţii şi a statelor membre de date obiective, fiabile şi actualizate privind fenomenul migraţiei.

(2) Consiliul European, la reuniunea sa de la Salonic din iunie 2003, recunoscând importanţa monitorizării şi analizării fenomenului multidimensional al migraţiei, şi-a exprimat, în concluziile sale[14], aprobarea în vederea constituirii RME şi a propus, de asemenea, analizarea posibilităţii de înfiinţare a unei structuri permanente pentru viitor.

(3) La 4 noiembrie 2004, Consiliul European a susţinut un program multianual de consolidare a spaţiului de libertate, securitate şi justiţie, cunoscut sub denumirea de Programul de la Haga[15], care promovează dezvoltarea celei de-a doua etape din cadrul evoluţiei politicii comune în domeniul azilului, migraţiei, vizelor şi frontierelor, cu începere de la 1 mai 2004, bazate, printre altele, pe o cooperare practică mai strânsă între statele membre şi pe un schimb mai eficient de informaţii. Programul de la Haga recunoaşte faptul că „procesul de dezvoltare a politicii europene în domeniul azilului şi migraţiei aflat în curs ar trebui să aibă la bază o analiză comună a tuturor aspectelor fenomenului migraţiei. Este esenţială îmbunătăţirea culegerii, furnizării şi schimbului de informaţii şi date actualizate referitoare la toate aspectele relevante privind evoluţia migraţiei şi utilizarea eficientă a acestora”.

(4) În vederea consultării părţilor interesate cu privire la viitorul RME, Comisia a adoptat la 28 noiembrie 2005 o „Carte verde privind evoluţia Reţelei de migraţie europene”[16] care abordează aspecte precum sarcinile şi structura viitoare RME, în baza unei evaluări a funcţionării RME pe parcursul primilor ani ai perioadei pregătitoare.

(5) Consultarea publică a dovedit că majoritatea părţilor interesate susţin continuarea şi consolidarea activităţii RME, precum şi menţinerea obiectivului iniţial al acesteia, care constă în furnizarea de informaţii actualizate, obiective, fiabile şi comparabile cu privire la aspecte legate de migraţie şi azil. De asemenea, s-a dovedit că majoritatea părţilor interesate doresc ca RME să rămână ataşată Comisiei.

(6) RME ar trebui să evite suprapunerea eforturilor depuse de instrumentele sau structurile comunitare existente care au, de asemenea, drept obiectiv culegerea şi schimbul de informaţii în domeniul migraţiei şi azilului şi ar trebui să reprezinte o valoare adăugată în comparaţie cu acestea, în special prin gama sa largă de sarcini, prin rolul important acordat analizei şi legăturilor cu mediul academic şi prin accesibilitatea publică a rezultatelor sale.

(7) Pentru a-şi putea atinge obiectivele, RME necesită sprijinul punctelor naţionale de contact din fiecare stat membru. Activităţile desfăşurate de punctele naţionale de contact ar trebui coordonate la nivel comunitar de către Comisie, care primeşte asistenţă de la un furnizor de servicii care să deţină competenţa necesară pentru a putea organiza activitatea de rutină a RME, inclusiv sistemul de schimb de informaţii al acesteia.

(8) În vederea garantării faptului că punctele naţional de contact deţin competenţele necesare pentru abordarea multiplelor aspecte specifice domeniului migraţiei şi azilului, acestea ar trebui să fie formate din cel puţin trei experţi care, în mod individual sau împreună, să deţină competenţe în domeniul elaborării politicilor, al dreptului, al cercetării şi al statisticii. Aceşti experţi pot proveni din administraţiile statelor membre sau din oricare altă organizaţie.

(9) Fiecare punct naţional de contact ar trebui să creeze o reţea naţională de migraţie, formată din organizaţii şi persoane care îşi desfăşoară activitatea în domeniul migraţiei şi azilului, cuprinzând, de exemplu, universităţi, organizaţii de cercetare şi cercetători, organizaţii guvernamentale şi neguvernamentale şi organizaţii internaţionale, pentru a permite tuturor părţilor interesate să-şi facă cunoscute punctele de vedere.

(10) Un comitet director ar trebui să confere RME o orientare politică, inclusiv prin participarea acestuia la pregătirea programului anual de activităţi al RME.

(11) Pentru a se asigura o diseminare cât mai largă a informaţiilor produse de RME sub formă de studii şi rapoarte, aceste informaţii ar trebui să fie accesibile prin intermediul celor mai avansate mijloace tehnologice, inclusiv prin utilizarea unei pagini web speciale.

(12) Atunci când este necesară pentru atingerea obiectivelor sale, RME ar trebui să aibă posibilitatea de a iniţia relaţii de cooperare cu alte entităţi care îşi desfăşoară activitatea în domeniul migraţiei şi azilului. Cu ocazia stabilirii acestor relaţii, ar trebui acordată o atenţie deosebită stabilirii unor relaţii adecvate de cooperare cu entităţi din Danemarca, Norvegia, Islanda, Elveţia, ţările candidate, ţările care fac obiectul politicii comunitare de vecinătate şi din Rusia.

(13) Comisia acordă RME sprijin financiar comunitar în conformitate cu dispoziţiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002[17].

(14) În cadrul sistemului de schimb de informaţii al RME ar trebui luate în considerare dispoziţiile Directivei 95/46/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecţia persoanelor fizice, referitoare la prelucrarea datelor cu caracter personal şi libera circulaţie a acestor date[18] şi dispoziţiile Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European şi al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecţia persoanelor fizice, referitoare la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituţiile şi organismele comunitare şi privind libera circulaţie a acestor date[19].

(15) În conformitate cu articolele 1 şi 2 din protocolul privind poziţia Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană şi la Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, aceasta nefiind obligatorie pentru Danemarca sau aplicabilă acesteia,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Obiectul şi domeniul de aplicare

Prin prezenta se constituie o Reţea de migraţie europeană (denumită în continuare „RME”).

Obiectivul RME constă în satisfacerea cererilor de informaţii actualizate, obiective, fiabile şi comparabile privind migraţia şi azilul, provenind de la instituţii comunitare, autorităţi şi instituţii ale statelor membre şi de la publicul larg, în vederea sprijinirii elaborării politicilor şi a luării deciziilor în Uniunea Europeană în aceste domenii.

Articolul 2

Sarcini

Pentru a putea aduce la îndeplinire obiectivul menţionat la articolul 1, RME:

(a) culege şi face schimb de date şi informaţii actualizate provenind din surse diverse, inclusiv din mediul universitar;

(b) realizează analize ale datelor şi informaţiilor menţionate la litera (a) şi le prezintă într-un format uşor accesibil;

(c) dezvoltă metode de îmbunătăţire a comparabilităţii, obiectivităţii şi fiabilităţii datelor la nivel comunitar, prin introducerea unor indicatori şi a unor criterii care să ducă la îmbunătăţirea coerenţei informaţiilor şi să contribuie la dezvoltarea activităţilor comunitare legate de statisticile referitoare la migraţie;

(d) publică periodic rapoarte privind situaţia migraţiei şi azilului, atât la nivel comunitar, cât şi la nivel naţional;

(e) creează şi gestionează un sistem de schimb de informaţii bazat pe Internet care permite accesul la documentele şi publicaţiile relevante în domeniul migraţiei şi azilului;

(f) se face cunoscută publicului prin acordarea accesului la informaţiile culese şi prin diseminarea rezultatelor activităţii sale;

(g) coordonează informaţii şi cooperează cu alte organisme europene şi internaţionale competente.

Articolul 3

Compunere

RME este compusă din:

1. Punctele naţionale de contact desemnate de statele membre;

2. Comisia.

Articolul 4

Comitetul director

(1) RME este condusă de un comitet director, compus dintr-un reprezentant al fiecărui stat membru, un reprezentant al Parlamentului European şi un reprezentant al Comisiei asistat de doi experţi ştiinţifici.

Reprezentantul Comisiei prezidează comitetul director.

Fiecare membru al comitetului director are un vot, inclusiv preşedintele. Deciziile se iau cu o majoritate de două treimi din voturile exprimate.

(2) În special, comitetul director:

(a) participă la pregătirea programului anual de activităţi al RME pe baza unui proiect elaborat de preşedinte;

(b) evalua progresul înregistrat de RME şi va formula, atunci când este necesar, recomandări privind măsurile care ar trebui luate;

(c) prezintă, cel puţin o dată pe an, Parlamentului European, Consiliului, Comisiei, Comitetului Economic şi Social European şi Comitetului Regiunilor un raport de situaţie succint cu privire la activităţile RME aflate în curs şi la concluziile principale ale studiilor sale;

(d) identifică cele mai potrivite relaţii de cooperare strategică cu alte entităţi competente în domeniul migraţiei şi azilului şi aprobă, după caz, modalităţile administrative ale acestei cooperări, în conformitate cu articolul 10;

(e) acordă consultanţă punctelor naţionale de contact cu privire la posibilităţile acestora de îmbunătăţire a modului lor de funcţionare şi le acordă asistenţă astfel încât acestea să poată lua măsurile necesare, în cazul în care deficienţele persistente identificate în activitatea unui punct naţional de contact ar putea avea consecinţe negative asupra activităţii RME.

(3) Comitetul director se întruneşte cel puţin de două ori pe an, la convocarea preşedintelui său.

Acesta îşi adoptă propriul regulament de funcţionare.

Articolul 5

Punctele naţionale de contact:

(1) Fiecare stat membru desemnează o entitate ca şi punct naţional de contact.

Acesta este compus din cel puţin trei experţi. Unul dintre aceşti experţi, care are rolul de coordonator naţional, este un funcţionar sau un angajat al entităţii desemnate. Ceilalţi experţi pot aparţine acestei entităţi sau altor organizaţii naţionale şi internaţionale, publice sau private, cu sediul în statul membru respectiv.

(2) Fiecare punct naţional de contact trebuie să dispună la nivel colectiv de:

(a) competenţe în domeniul azilului şi migraţiei, acoperind inclusiv aspecte legate de drept, cercetare, statistică şi de elaborarea politicilor;

(b) competenţele şi dotările necesare în domeniul tehnologiei informaţiei,

(c) capacitatea de a realiza proiecte de colaborare şi de a stabili relaţii cu alte organizaţii şi entităţi naţionale;

(d) capacitatea de a colabora la nivel european; precum şi

(e) capacitatea de a lucra şi de a redacta documente într-o limbă oficială a instituţiilor Comunităţii Europene, alta decât limba (limbile) statului membru în care se află acesta.

Statele membre comunică numele şi adresa completă a experţilor din cadrul punctului naţional de contact Comisiei, precizând modul în care aceştia îndeplinesc condiţiile prevăzute la literele (a)-(e).

(3) Punctele naţionale de contact aduc la îndeplinire sarcinile RME la nivel naţional şi, în special:

(a) elaborează rapoarte naţionale, inclusiv rapoartele menţionate la articolul 9;

(b) furnizează date naţionale sistemului de schimb de informaţii menţionat la articolul 8;

(c) îşi dezvoltă capacitatea de a adresa cereri punctuale altor puncte naţionale de contact şi de a răspunde rapid cererilor primite de la acestea;

(d) constituie o reţea de migraţie naţională compusă dintr-o serie de organizaţii şi persoane care îşi desfăşoară activitatea în domeniul migraţiei şi azilului şi care reprezintă toate părţile interesate. Membrii reţelei de migraţie naţionale pot fi invitaţi să contribuie la activităţile RME, în special în temeiul articolelor 8 şi 9.

(4) Experţii din cadru punctului naţional de contact se întâlnesc periodic, după caz, împreună cu membrii reţelei de migraţie naţionale menţionate la alineatul (3) litera (d), pentru a discuta cu privire la activitatea punctului de contact şi pentru a face schimb de informaţii privind activităţile în curs şi viitoare.

Articolul 6

Coordonare

(1) Comisia coordonează activitatea RME şi se asigură că aceasta reflectă în mod adecvat priorităţile politice ale Comunităţii în domeniul migraţiei şi azilului.

(2) În vederea organizării activităţii RME, Comisia primeşte asistenţă din partea unui furnizor de servicii selecţionat în baza unei proceduri de achiziţii publice. Furnizorul de servicii trebuie să îndeplinească cerinţele prevăzute la articolul 5 alineatul (2), precum şi oricare alte cerinţe relevante stabilite de Comisie.

Sub supravegherea Comisiei, furnizorul de servicii îndeplineşte inter alia următoarele sarcini:

3. organizează funcţionarea curentă;

4. instituie şi gestionează sistemul de schimb de informaţii menţionat la articolul 8;

5. coordonează contribuţiile provenind de la punctele naţionale de contact;

6. pregăteşte reuniunile prevăzute la articolul 7;

7. elaborează compilaţiile şi sintezele rapoartelor şi studiilor prevăzute la articolul 9.

(3) În urma consultării comitetului director şi a punctelor naţionale de contact, Comisia adoptă programul anual de activităţi al RME, în limitele obiectivului general şi ale sarcinilor prevăzute la articolele 1 şi 2. Programul specifică obiectivele şi priorităţile tematice. Comisia monitorizează executarea programului anual de activităţi şi raportează periodic comitetului director cu privire la executarea programului şi la dezvoltarea RME.

(4) După consultarea comitetului director, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (e), Comisia ia măsurile necesare în baza acordurilor de subvenţie prevăzute la alineatul (5) din prezentul articol.

(5) Comisia stabileşte, pe baza programului anual de activităţi al RME, sumele indicative disponibile pentru subvenţii şi contracte, în cadrul unei decizii de finanţare luate în temeiul articolului 75 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002.

Comisia acordă subvenţii de funcţionare punctelor naţionale de contact care îndeplinesc condiţiile prevăzute la articolul 5 alineatele (1) şi (2) în baza cererilor individuale de subvenţii depuse de punctele naţionale de contact. Cuantumul maxim de cofinanţare comunitară se ridică la 80% din costul total eligibil.

În conformitate cu articolul 113 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002, subvenţiile nu fac obiectul unei reduceri progresive cu ocazia reînnoirii acestora.

Articolul 7

Reuniuni

(1) RME se reuneşte cel puţin de cinci ori pe an.

(2) Fiecare punct naţional de contact este reprezentat la reuniunile RME de cel puţin unul dintre experţii din cadrul punctului de contact. La reuniuni pot participa cel mult trei experţi din partea fiecărui punct naţional de contact.

(3) Reuniunile RME sunt convocate şi prezidate de un reprezentant al Comisiei.

(4) Reuniunile periodice ale RME urmăresc:

(a) să permită punctelor naţionale de contact să facă schimb de cunoştinţe şi de experienţă, în special în ceea ce priveşte funcţionarea RME;

(b) să evalueze progresul înregistrat în activitatea RME, în special în ceea ce priveşte pregătirea rapoartelor şi studiilor menţionate la articolul 9;

(c) să facă schimb de informaţii şi de opinii, în special privind structura, organizarea şi conţinutul informaţiilor disponibile, precum şi privind accesul la aceste informaţii menţionate la articolul 8;

(d) să ofere o platformă de dezbatere a problemelor de ordin practic şi juridic întâlnite de statele membre în domeniul migraţiei şi azilului, în special pentru dezbaterea cererilor punctuale menţionate la articolul 5 alineatul (3) litera (c);

(e) să se consulte cu punctele naţionale de contact cu privire la dezvoltarea programului anual de activităţi al RME menţionat la articolul 6 alineatul (3).

(5) Persoanele şi entităţile care nu fac parte din RME pot fi invitate la reuniunile acesteia în cazul în care prezenţa acestora este considerată necesară. De asemenea, pot fi organizate reuniuni împreună cu alte reţele sau organizaţii.

Articolul 8

Sistemul de schimb de informaţii

(1) În conformitate cu acest articol se creează un sistem de schimb de informaţii bazat pe Internet accesibil prin intermediul unei pagini web speciale.

(2) Conţinutul sistemului de schimb de informaţii este, în principiu, public.

Accesul la informaţiile de natură confidenţială poate fi limitat la membrii RME.

(3) Sistemul de schimb de informaţii cuprinde cel puţin următoarele elemente:

(a) accesul la legislaţia comunitară şi naţională, la jurisprudenţa şi la deciziile politice în domeniul migraţiei şi azilului, inclusiv la regimurile speciale de imigrare aplicabile anumitor categorii de imigranţi;

(b) o funcţionalitate pentru cereri punctuale, în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) litera (c);

(c) un dicţionar în domeniul migraţiei şi azilului;

(d) accesul direct la toate publicaţiile RME, inclusiv la rapoartele şi studiile menţionate la articolul 9, precum şi un buletin de informare periodică;

(e) o căsuţă poştală electronică, accesibilă pe pagina web specială, prin intermediul căreia publicul poate adresa întrebări privind aspecte legate de migraţie şi azil aflate în sfera de activitate a RME;

(f) un catalog cuprinzând numele cercetătorilor şi denumirile centrelor de cercetare în domeniul migraţiei şi azilului.

(4) Pentru a facilita accesul la informaţiile menţionate la alineatul (3), RME poate adăuga, după caz, linkuri către alte pagini web pe care pot fi găsite informaţiile originale.

(5) Pagina web specială facilitează accesul la iniţiative similare de informare publică în domenii conexe şi la pagini web conţinând informaţii referitoare la situaţia în domeniul migraţiei şi azilului din statele membre şi din ţări terţe.

Articolul 9

Rapoarte şi studii

(1) Fiecare punct naţional de contact prezintă în fiecare an un raport care expune situaţia în domeniul migraţiei şi azilului din statul membru respectiv, făcând referire la evoluţia politicii în domeniu şi cuprinzând date statistice.

(2) În cadrul programului anual de activităţi, fiecare punct naţional de contact pregăteşte alte studii care acoperă aspecte specifice legate de migraţie şi azil şi care sunt necesare pentru elaborarea politicilor şi luarea deciziilor în acest domeniu.

Articolul 10

Cooperarea cu alte entităţi

(1) RME cooperează cu entităţi din statele membre sau din ţările terţe, inclusiv cu organizaţii internaţionale competente în domeniul migraţiei şi azilului.

(2) Modalităţile de cooperare administrativă menţionate la alineatul (1), care pot include, dacă este cazul, încheierea de acorduri de către Comisie în numele Comunităţii, fac obiectul aprobării comitetului director.

Articolul 11

Resurse bugetare

Resursele bugetare alocate măsurilor prevăzute în această decizie sunt cuprinse în creditele anuale din cadrul bugetului general al Uniunii Europene. Creditele anuale disponibile sunt autorizate de autoritatea bugetară în limita cadrului financiar.

Articolul 12

Execuţia bugetului

Comisia acordă sprijinul financiar comunitar în conformitate cu dispoziţiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002.

Articolul 13

Reevaluarea

Cel târziu după trei ani de la intrarea în vigoare a prezentei decizii şi din trei în trei ani după această dată, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Regiunilor şi Comitetului Economic şi Social un raport cu privire la evoluţia RME. Raportul este însoţit, după caz, de propuneri de modificare a acestei decizii.

Articolul 14

Introducerea elementelor de bază ale RME

Cel târziu după trei luni de la intrarea în vigoare a prezentei decizii statele membre comunică informaţiile solicitate în baza articolului 5 alineatul (2) Comisiei.

Articolul 15

Data punerii în aplicare

Prezenta decizie se aplică de la 1 ianuarie 2008.

Prezenta decizie se adresează statelor membre, în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunităţii Europene.

Adoptată la Bruxelles,

Pentru Consiliu

Preşedintele

FIŞĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ

Prezentul document este destinat să însoţească şi să completeze expunerea de motive. Din acest motiv, cu ocazia completării fişei financiare legislative şi fără a aduce atingere lizibilităţii acesteia, este de dorit să se evite repetarea informaţiilor cuprinse în expunerea de motive. Înainte de completarea acestui formular, vă rugăm să consultaţi orientările comunitare specifice care au fost elaborate anume pentru a asigura o linie directoare şi pentru a aduce precizări privind aspectele menţionate mai jos.

1. DENUMIREA PROPUNERII:

Propunere de decizie a Consiliului de constituire a Reţelei de migraţie europene

2. CADRU ABM / ABB

Domeniul (domeniile) politicii în cauză şi activitatea asociată/activităţile asociate:

Politica de imigrare şi azil

3. LINII BUGETARE

3.1. Linii bugetare [linii operaţionale şi linii aferente de asistenţă tehnică si administrativă (foste linii B..A)] inclusiv titlurile:

18 03 05 – Observatorul european al migraţiei

3.2. Durata acţiunii şi a impactului financiar:

Durata acţiunii: începând cu 2008. Impactul financiar a fost estimat numai pentru perioada 2008-2013.

3.3. Caracteristici bugetare (a se adăuga rânduri, dacă este cazul):

Linie bugetară | Tip de cheltuială | Nouă | Contribuţie AELS | Contribuţii din partea ţărilor solicitante | Titlul din perspectiva financiară |

18 03 05 | CNO | Dif[20] | NU | NU | NU | Nr 3A |

4. SUMARUL RESURSELOR

4.1. Resurse financiare

4.1.1. Sumarul creditelor de angajament (CA) şi al creditelor de plată (CP)

milioane euro (cu până la 3 zecimale)

Tipul cheltuielilor | Secţiu-nea nr. | Anul n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 şi ulterior | Total |

Cheltuieli operaţionale[21] |

Credite de angajament (CA) | 8.1. | a | 6,500 | 8,800 | 10,100 | 10,300 | 10,500 | 10,500 | 56,700 |

Credite pentru plată (CP) | b | 2,790 | 8,110 | 9,450 | 10,200 | 10,400 | 10,500 | 51,450 |

Cheltuieli administrative incluse în suma de referinţă[22] |

Asistenţă tehnică şi administrativă (ATA) | 8.2.4. | c |

SUMA TOTALĂ DE REFERINŢĂ |

Credite de angajament | a+c | 6,500 | 8,800 | 10,100 | 10,300 | 10,500 | 10,500 | 56,700 |

Credite de plată | b+c | 2,790 | 8,110 | 9,450 | 10,200 | 10,400 | 10,500 | 51,450 |

Cheltuieli administrative care nu sunt incluse în suma de referinţă[23] |

Resurse umane şi cheltuieli conexe (CND) | 8.2.5. | d | 0,234 | 0,234 | 0,234 | 0,234 | 0,234 | 0,234 | 1,404 |

Cheltuieli administrative, altele decât resurse umane şi cheltuieli conexe, care nu sunt incluse în suma de referinţă (CND) | 8.2.6. | e |

Totalul indicativ al costului intervenţiei |

TOTAL CA, inclusiv costul resurselor umane | a+c+d+e | 6,734 | 9,034 | 10,334 | 10,534 | 10,734 | 10,734 | 58,104 |

TOTAL CP, inclusiv costul resurselor umane | b+c+d+e | 3,024 | 8,344 | 9,684 | 10,434 | 10,634 | 10,734 | 52,854 |

Detalii privind cofinanţarea

În cazul în care propunerea presupune o cofinanţare din partea statelor membre sau a altor organisme (vă rugăm să specificaţi care), este necesar să se indice o estimare a nivelului acestei cofinanţări în tabelul de mai jos (dacă la cofinanţare se prevede participarea mai multor organisme, se pot adăuga rânduri suplimentare):

milioane euro (cu până la 3 zecimale)

Organism cofinanţator | Anul n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 şi ulterior | Total |

26 state membre ( Danemarca este exclusă). Cuantumurile cuprind cofinanţarea din partea tuturor celor 26 de state membre. | f | 1,175 | 1,669 | 1,944 | 1,986 | 1,986 | 1,986 | 10,751 |

TOTAL CA, inclusiv cofinanţare | a+c+d+e+f | 7,909 | 10,703 | 12,278 | 12,520 | 12,720 | 12,720 | 68,850 |

4.1.2. Compatibilitatea cu programarea financiară

X Propunerea este compatibilă cu programarea financiară existentă.

( Propunerea conduce la reprogramarea rubricii corespunzătoare din perspectiva financiară.

( Propunerea poate conduce la aplicarea dispoziţiilor din acordul interinstituţional[24] (adică, instrument de flexibilitate sau revizuirea perspectivei financiare).

4.1.3. Impactul financiar asupra veniturilor

X Propunerea nu are impact financiar asupra veniturilor

( Propunerea are impact financiar – Efectul asupra veniturilor este următorul:

NB: Toate detaliile şi observaţiile referitoare la metoda de calcul a efectului asupra venitului trebuie prezentate într-o anexă separată.

milioane euro (cu până la o zecimală)

Înainte de acţiune[Anul n-1] | Situaţia după acţiune |

Numărul total de resurse umane | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 |

5. CARACTERISTICI ŞI OBIECTIVE

Detaliile privind contextul propunerii trebuie menţionate în expunerea de motive. Această secţiune din fişa financiară legislativă trebuie să cuprindă următoarele informaţii specifice suplimentare:

5.1. Acţiuni necesare pe termen scurt sau lung

Îmbunătăţirea culegerii, furnizării şi schimbului de informaţii şi de date actualizate privind toate aspectele relevante pentru evoluţia migraţiei şi utilizarea eficientă a acestora

5.2. Valoarea adăugată a intervenţiei comunitare, compatibilitatea propunerii cu alte instrumente financiare şi eventualele sinergii

Măsura propusă urmăreşte să creeze o reţea între autorităţi, mediul academic, cercetători şi alte părţi interesate în domeniul migraţiei şi azilului din statele membre astfel încât aceştia să poată furniza Comunităţii, statelor membre şi publicului informaţii obiective, fiabile şi comparabile privind situaţia migraţiei şi azilului la nivel european şi naţional. Deoarece acest obiectiv privind îmbunătăţirea cooperării şi furnizarea de date şi de studii de cercetare pe scară europeană nu poate fi atins de statele membre prin acţiuni individuale, este necesară o iniţiativă la nivel comunitar.

Sinergiile şi legăturile cu alte iniţiative, reţele etc. sunt explicate în expunerea de motive şi în evaluarea impactului.

5.3. Obiective, rezultate preconizate şi indicatori adiacenţi ai propunerii în contextul cadrului ABM

Obiectivul propunerii constă în crearea unei structuri care să poată furniza Comunităţii, statelor membre şi publicului informaţii obiective, fiabile şi comparabile privind situaţia migraţiei şi azilului la nivel european şi naţional. Prin urmare propunerea instituie o reţea compusă din Comisie şi din puncte naţionale de contact în fiecare stat membru. Acestea sunt însărcinate cu aducerea la îndeplinire a sarcinilor reţelei descrise la articolul 2 al propunerii şi cu atingerea rezultatelor enumerate la secţiunea 4 din expunerea de motive.

Resursele alocate pentru reţea trebuie să acopere două obiective principale: susţinerea directă acordată punctelor naţionale de contact şi sprijinirea activităţilor non-PNC ale reţelei; această ultimă categorie cuprinde următoarele activităţi:

- - Sprijin acordat Comisiei pentru sarcini de coordonare

- - Cheltuieli de evaluare

- - Rezervă pentru activităţi speciale/neprevăzute în cadrul domeniilor de activitate ale RME

- - Relaţiile cu alte entităţi

- - Sprijin specific acordat noilor puncte naţionale de contact pe parcursul primilor ani de punere în aplicare a acţiunii

Tabelul de la secţiunea 8.1. descrie costurile pe care le implică atingerea obiectivelor menţionate mai sus.

5.4. Modalităţi de punere în aplicare (cu titlu orientativ)

A se indica mai jos metoda aleasă (metodele alese)[26] pentru punerea în aplicare a acţiunii.

X Gestiune centralizată

X direct de către Comisie

( indirect prin delegare către:

( agenţii executive

( organisme înfiinţate de Comunităţi, astfel cum sunt menţionate la articolul 185 din regulamentul financiar

( organisme naţionale din sectorul public/organisme naţionale în serviciul public

( Gestiune comună sau descentralizată

( împreună cu state membre

( împreună cu ţări terţe

( Gestiune în comun cu organizaţiile internaţionale (de precizat)

Observaţii:

Resursele bugetare necesare pentru funcţionarea reţelei vor fi incluse în creditele anuale din cadrul bugetului general al Uniunii Europene. Aceste resurse vor cofinanţa cheltuielile punctelor naţionale de contact şi vor acoperi cheltuielile legate de furnizorul de servicii selecţionat pentru a acorda asistenţă Comisiei în ceea ce priveşte sarcinile de coordonare, precum şi alte cheltuieli, inclusiv cele de evaluare, cele legate de activităţile speciale şi cele legate de sprijinul acordat punctelor naţionale de contact create recent. Creditele anuale disponibile sunt autorizate de autoritatea bugetară în limita cadrului financiar.

Comisiei îi revine responsabilitatea să aloce subvenţii punctelor naţionale de contact care îndeplinesc condiţiile cerute şi să instituie raporturi contractuale cu furnizorul de servicii selecţionat pentru a acorda asistenţă Comisiei în ceea ce priveşte sarcinile de coordonare şi cu alţi furnizori de servicii.

6. MONITORIZARE ŞI EVALUARE

6.1. Sistemul de monitorizare

Una dintre sarcinile comitetului director va fi „ evaluarea progresului înregistrat de reţea ” [(articolul 4 alineatul (5) litera (b)] Aceasta presupune iniţierea unui sistem de monitorizare continuă. În acest context Comisia are, de asemenea, un rol important de jucat, deoarece acesta „ monitorizează executarea programului anual de activităţi şi raportează periodic comitetului director şi Comisiei cu privire la executarea programului şi la dezvoltarea reţelei” [(articolul 6 alineatul (3)]

6.2. Evaluare

6.2.1. Evaluare ex-ante

DG JLS a dispus realizarea unei evaluări a acţiunii pregătitoare privind RME care cuprindea şi o evaluare ex-ante a viitoarei RME. Aceasta a fost realizată de un furnizor de servicii (GHK – EPEC), o evaluare finală fiind prezentată serviciilor Comisiei în iulie 2005.

6.2.2. Măsurile luate ca urmare a unei evaluări intermediare/ex-post (lecţii învăţate din experienţe similare din trecut)

Realizările actualei acţiuni pregătitoare privind RME, precum şi deficienţele acesteia, au fost luate în consideraţie cu ocazia stabilirii bazei juridice. Câteva exemple:

- Propunerea obligă statele membre să înfiinţeze puncte naţionale de contact; aceasta pentru a evita situaţia actuală în care un număr mare de state membre nu sunt implicate în reţeaua RME deoarece nu au desemnat un punct naţional de contact (participarea este în prezent voluntară).

- Propunerea descrie cu precizie rolurile diferiţilor actori (punctele naţionale de contact, Comisia) pentru a evita lipsa de claritate cu privire la rolurile atribuite în cadrul reţelei.

- Propunerea asigură implicarea politică a statelor membre prin participarea acestora în comitetul director. Acest angajament politic nu era prezent în prima etapă a RME (acţiunea pregătitoare).

- Punctele naţionale de contact vor trebui să îndeplinească o serie de cerinţe şi să fie compuse din mai mulţi experţi acoperind domenii diferite. Astfel toate punctele naţionale de contact vor da rezultate de bună calitate.

6.2.3. Condiţiile şi frecvenţa evaluărilor viitoare

Conform bazei juridice (articolul 14) Comisia trebuie să elaboreze un raport privind dezvoltarea RME în termen de trei ani de la intrarea în vigoare a deciziei şi din trei în trei ani după această dată. Resursele necesare pentru evaluări au fost incluse în programarea financiară.

7. MăSURI ANTIFRAUDă

Comisia se asigură că, la punerea în aplicare a acţiunilor finanţate în temeiul prezentului regulament, interesele financiare ale Comunităţii sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, a corupţiei şi a oricăror altor activităţi ilegale, prin verificări eficace şi prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit şi, în eventualitatea descoperirii unor nereguli, prin sancţiuni efective, proporţionale şi disuasive, în conformitate cu Regulamentele (CE, Euratom) nr. 2988/95 şi (CE, Euratom) nr. 2185/96 ale Consiliului şi cu Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European şi al Consiliului.

În contextul acţiunilor comunitare finanţate prin prezentul regulament, noţiunea de neregulă prevăzută la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 înseamnă încălcarea unei dispoziţii din legislaţia comunitară sau încălcarea unei obligaţii contractuale, printr-o acţiune sau omisiune în cadrul unei operaţiuni financiare, care are sau ar putea avea ca efect, printr-o cheltuială nejustificată, prejudicierea bugetului general al Comunităţilor sau a bugetelor administrate de acestea.

Contractele şi acordurile trebuie să prevadă în special exercitarea de către Comisie (sau de către orice alt reprezentant autorizat al acesteia) a supravegherii şi a controlului financiar, precum şi realizarea de audituri de către Curtea de Conturi, efectuate ad-hoc dacă este necesar.

8. DETALIEREA RESURSELOR

8.1. Obiectivele propunerii din perspectiva costurilor pe care le implică[27]

Obiectiv | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | Total 2008-2013 |

1 Sprijinirea activităţilor reţelei care nu sunt specifice PNC-urilor | 1.600.000 | 1.825.000 | 2.125.000 | 2.150.000 | 2.450.000 | 2.450.000 | 12.600.000 |

Acţiunea 1 Asistenţa acordată Comisiei în materie de coordonare | 1.000.000 | 1.100.000 | 1.500.000 | 1.500.000 | 1.600.000 | 1.700.000 | 8.400.000 |

Acţiunea 4 Relaţiile cu alte entităţi | 100.000 | 125.000 | 125.000 | 150.000 | 150.000 | 150.000 | 800.000 |

COST TOTAL | 6.500.000 | 8.800.000 | 10.100.000 | 10.300.000 | 10.500.000 | 10.500.000 | 56.700.000 |

8.2. Cheltuieli administrative

8.2.1. Numărul şi tipul de resurse umane

Tipuri de posturi | Personalul care urmează a fi alocat pentru gestionarea acţiunii utilizându-se resurse existente şi/sau suplimentare (număr de posturi/ENI) |

Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Anul n+4 | Anul n+5 |

Funcţionari sau personal temporar[28] (XX 01 01) | A*/AD | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |

B*, C*/AST | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |

Personal finanţat[29] în baza articolului XX 01 02 |

Alt tip de personal[30] finanţat în baza articolului XX 01 04/05 |

TOTAL | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 |

8.2.2. Descrierea sarcinilor care decurg din acţiune

Coordonarea activităţii reţelei, supravegherea activităţii furnizorului de servicii selecţionat pentru a acorda asistenţă Comisiei în ceea ce priveşte sarcinile de coordonare, asigurarea legăturii cu punctele naţionale de contact, asigurarea unei gestiuni adecvate a contractelor cu membrii reţelei

8.2.3. Surse de resurse umane (statutare)

În cazul în care se indică mai multe surse, vă rugăm să precizaţi numărul posturilor corespunzătoare fiecăreia dintre acestea.

X Posturi alocate în prezent pentru gestionarea programului şi care vor fi înlocuite sau extinse

( Posturi prealocate în cadrul exerciţiului APS/PDB pentru anul n

( Posturi care vor fi solicitate în următoarea procedură APS/PDB

( Posturi care vor fi redistribuite utilizându-se resursele existente în cadrul serviciului de gestionare (reorganizare internă)

( Posturi necesare pentru anul n, deşi nu au fost prevăzute în exerciţiul APS/PDB pentru anul în cauză.

8.2.4. Alte cheltuieli administrative incluse în suma de referinţă (XX 01 04/05 - Cheltuieli de gestiune administrativă)

milioane euro (cu până la 3 zecimale)

Linie bugetară (numărul şi titlul) | Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Anul n+4 | Anul n+5 şi ulterior | TOTAL |

Alt tip de asistenţă tehnică şi administrativă |

- intra muros |

- extra muros |

Total asistenţă tehnică şi administrativă |

8.2.5. Costul resurselor umane şi costuri conexe care nu sunt incluse în suma de referinţă

milioane euro (cu până la 3 zecimale)

Tipul de resurse umane | Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Anul n+4 | Anul n+5 şi ulterior |

Funcţionari sau personal temporar (XX 01 01) | 0.234 | 0.234 | 0.234 | 0.234 | 0.234 | 0.234 |

Personal finanţat în baza articolului XX 01 02 (auxiliari, END, personal contractual etc.) (a se specifica linia bugetară) |

Totalul costurilor resurselor umane şi al costurilor conexe (care NU sunt incluse în suma de referinţă) | 0.234 | 0.234 | 0.234 | 0.234 | 0.234 | 0.234 |

Calcul – Funcţionari şi agenţi temporari

A se face trimitere la punctul 8.2.1, dacă este cazul

2 x 117.000 € = 234.000 €

Calcul – Personal finanţat în baza articolului XX 01 02

A se face trimitere la punctul 8.2.1, dacă este cazul

nu se aplică

8.2.6. Alte cheltuieli administrative care nu sunt incluse în suma de referinţă milioane euro (cu până la 3 zecimale) |

Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Anul n+4 | Anul n+5 şi ulterior | TOTAL |

XX 01 02 11 01 – Misiuni |

XX 01 02 11 02 – Întâlniri şi conferinţe |

XX 01 02 11 03 - Comitete[32] |

XX 01 02 11 04 – Studii şi consultări |

XX 01 02 11 05 – Sisteme informaţionale |

2 Total Alte cheltuieli de gestiune (XX 01 02 11) |

3 Alte cheltuieli administrative (specificaţi, incluzând trimiterea la linia bugetară) |

Total cheltuieli administrative, altele decât cele pentru resurse umane şi costurile conexe (NEINCLUSE în suma de referinţă) |

Calcul – Alte cheltuieli administrative care nu sunt incluse în suma de referinţă

nu se aplică

[1] COM(94)23 – Comunicarea Comisiei către Consiliu şi Parlamentul European privind politicile de imigrare şi de azil

[2] „Studiu de fezabilitate referitor la un Observator European al Migraţiei”, 1996

[3] „Evaluarea activităţii Reţelei de migraţie europene”, 2005.

[4] COM(2005)375.

[5] A se vedea Bugetul pentru anul 2003, Titlul B5-8, Domeniul „Libertate, Securitate şi Justiţie”

[6] JO L 248, 16 septembrie 2002

[7] COM(2005)606.

[8] Toate documentele legate de consultarea publică, inclusiv contribuţiile părţilor interesate, pot fi consultate pe Internet: http://ec.europa.eu/justice_home/news/consulting_public/emn/news_contributions_emn_en.htm

[9] JO C […], […], p. […].

[10] JO C […], […], p. […].

[11] JO C […], […], p. […].

[12] JO C […], […], p. […].

[13] Denumită în continuare RME

[14] Documentul 11638/03 al Consiliului

[15] Documentul 14292/1/04 REV 1 al Consiliului

[16] COM(2005)606.

[17] JO L 248, 16.9.2002, p 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1995/2006 al Consiliului din 13 decembrie 2006 (JO L 390, 30.12.2006, p. 1).

[18] JO L 281, 23.11.1995, p. 31.

[19] JO L 8, 12.1.2001, p. 1.

[20] Credite diferenţiate

[21] Cheltuieli care nu intră la capitolul xx 01 din titlul xx în cauză.

[22] Cheltuieli în cadrul articolului xx 01 04 de la titlul xx.

[23] Cheltuieli în cadrul Capitolului xx 01, altele decât articolele xx 01 04 sau xx 01 05.

[24] A se vedea punctele 19 şi 24 din acordul interinstituţional.

[25] Trebuie să adăugaţi coloane suplimentare, în cazul în care este necesar, în situaţia în care durata acţiunii depăşeşte 6 ani.

[26] În cazul în care se indică mai multe metode, vă rugăm să furnizaţi detalii suplimentare la secţiunea „Observaţii” de la prezentul punct.

[27] O explicaţie cu privire la modul în care vor fi utilizate resursele crescute este cuprinsă în anexa 2 la evaluarea impactului, precum şi o clarificare a realizărilor de bază care justifică acordarea acestor sume punctelor naţionale de contact.

[28] Ale căror costuri NU sunt acoperite de suma de referinţă

[29] Ale căror costuri NU sunt acoperite de suma de referinţă

[30] Ale căror costuri sunt incluse în suma de referinţă

[31] Este necesară trimiterea la fişa financiară legislativă specifică a agenţiei (agenţiilor) executive implicate.

[32] Specificaţi tipul de comitet şi grupul căruia îi aparţine.