P9_TA(2022)0100

CFM 2021-2027: combaterea structurilor oligarhice, protejarea fondurilor UE împotriva fraudei și a conflictului de interese

Rezoluția Parlamentului European din 24 martie 2022 referitoare la CFM 2021-2027: combaterea structurilor oligarhice și protejarea fondurilor UE împotriva fraudei și a conflictelor de interese (2020/2126(INI))

(2022/C 361/02)

Parlamentul European,

— având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) 2020/2093 al Consiliului din 17 decembrie 2020 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2021-2027 (1) (denumit în continuare „Regulamentul privind CFM”),

— având în vedere Regulamentul (UE) 2021/241 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 februarie 2021 de instituire a Mecanismului de redresare și reziliență (2) (denumit în continuare „Regulamentul privind MRR”),

— având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (3) (denumit în continuare „Regulamentul financiar”),

— având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) 2020/2092 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2020 privind un regim general de condiționalitate pentru protecția bugetului Uniunii (4) (denumit în continuare „Regulamentul privind condiționalitatea”),

— având în vedere Directiva (UE) 2017/1371 a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2017 privind combaterea fraudelor îndreptate împotriva intereselor financiare ale Uniunii prin mijloace de drept penal (5) (denumită în continuare „Directiva PIF”),

— având în vedere Regulamentul (UE) 2017/1939 al Consiliului din 12 octombrie 2017 de punere în aplicare a unei forme de cooperare consolidată în ceea ce privește instituirea Parchetului European (EPPO) (6) (denumit în continuare „Regulamentul privind EPPO”),

— având în vedere raportul Comisiei din 20 septembrie 2021, intitulat „Al 32-lea raport anual privind protejarea intereselor financiare ale Uniunii Europene – combaterea fraudei – 2020” (COM(2021)0578),

— având în vedere Raportul din 2021 al Comisiei privind statul de drept – Situația statului de drept în Uniunea Europeană, publicat la 20 iulie 2021 (COM(2021)0700),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 7 aprilie 2021, intitulată „Orientări privind evitarea și gestionarea conflictelor de interese în temeiul Regulamentului financiar” (orientările privind conflictele de interese) (C(2021)2119),

— având în vedere Raportul special nr. 06/2019 al Curții de Conturi Europene din 16 mai 2019, intitulat „Combaterea fraudei legate de cheltuielile în domeniul politicii de coeziune a UE: autoritățile de management trebuie să consolideze detectarea, reacția și coordonarea”,

— având în vedere Raportul anual pe 2020 al Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF),

— având în vedere Acordul interinstituțional din 16 decembrie 2020 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară, precum și privind noile resurse proprii, inclusiv o foaie de parcurs în vederea introducerii de noi resurse proprii (7),

— având în vedere rezoluția sa din 17 decembrie 2020 referitoare la cadrul financiar multianual 2021-2027, Acordul interinstituțional, Instrumentul de redresare al UE și Regulamentul privind statul de drept (8),

— având în vedere Concluziile Avocatului General din 2 decembrie 2021 prezentate în cauza C-156/21, Ungaria/Parlamentul și Consiliul și în cauza C-157/21, Polonia/Parlamentul și Consiliul (9),

— având în vedere rezoluția sa din 13 decembrie 2018 referitoare la conflictele de interese și protecția bugetului UE în Republica Cehă (10), rezoluția sa din 19 iunie 2020 referitoare la redeschiderea anchetei care îl vizează pe prim-ministrul Republicii Cehe pentru deturnare de fonduri europene și posibile conflicte de interese (11) și rezoluția sa din 10 iunie 2021 referitoare la conflictul de interese al prim-ministrului Republicii Cehe (12),

— având în vedere rezoluția sa din 8 octombrie 2020 referitoare la statul de drept și drepturile fundamentale în Bulgaria (13), rezoluția sa din 29 aprilie 2021 referitoare la asasinarea lui Daphne Caruana Galizia și statul de drept în Malta (14), rezoluția sa din 8 iulie 2021 referitoare la încălcările legislației UE și ale drepturilor cetățenilor LGBTIQ în Ungaria, ca urmare a modificărilor legislative adoptate de Parlamentul Ungariei (15) și rezoluția sa din 21 octombrie 2021 referitoare la criza statului de drept din Polonia și la supremația dreptului UE (16),

— având în vedere rezoluția sa din 25 martie 2021 referitoare la aplicarea Regulamentului (UE, Euratom) 2020/2092: mecanismul de condiționalitate bazat pe statul de drept (17),

— având în vedere rezoluția sa din 10 iunie 2021 referitoare la situația statului de drept în Uniunea Europeană și aplicarea Regulamentului (UE, Euratom) 2020/2092 privind condiționalitatea (18),

— având în vedere rezoluția sa din 21 octombrie 2021 referitoare la Pandora Papers: implicațiile pentru eforturile de a combate spălarea banilor, evaziunea fiscală și eludarea obligațiilor fiscale (19),

— având în vedere deciziile și rezoluțiile sale anterioare referitoare la descărcarea de gestiune a Comisiei pentru anii 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 și 2019,

— având în vedere studiul din 20 mai 2021, solicitat de Comisia sa pentru control bugetar, intitulat „The Largest 50 beneficiaries in each EU Member State of CAP and Cohesion Funds” (Cei mai mari 50 de beneficiari ai PAC și ai fondurilor de coeziune din fiecare stat membru al UE),

— având în vedere articolul 54 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere avizul Comisiei pentru agricultură și dezvoltare rurală,

— având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A9-0039/2022),

A. întrucât autoritățile bugetare au adoptat pachetul CFM 2021-2027, care, împreună cu instrumentul de redresare NextGenerationEU, beneficiază de un nivel fără precedent al finanțării totale, de 1,8 mii de miliarde EUR, având drept scop să sprijine redresarea în urma pandemiei de COVID-19 și prioritățile pe termen lung ale UE în diferite domenii de politică;

B. întrucât punerea în aplicare a tuturor acestor fonduri trebuie să respecte cu strictețe principiile bunei gestiuni financiare și face de iure obiectul unui control deplin și nelimitat la nivelul UE, inclusiv din partea Parlamentului; întrucât, cu toate acestea, capacitatea de facto a instituțiilor UE de a controla fondurile UE este, din păcate, destul de limitată fără o cooperare eficientă și semnificativă din partea autorităților naționale;

C. întrucât protejarea intereselor financiare ale UE este un element-cheie al agendei politice a Uniunii, pentru consolidarea transparenței, a responsabilității democratice și a capacității de a răspunde nevoilor cetățenilor, pentru creșterea încrederii populației și pentru asigurarea faptului că banii contribuabililor sunt cheltuiți în mod corespunzător; întrucât punerea în aplicare a pachetului bugetar aferent CFM 2021-2027 trebuie să fie în conformitate cu principiile generale consacrate în tratate, în special cu valorile europene prevăzute la articolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), cu principiile prevăzute în Regulamentul privind condiționalitatea și principiul bunei gestiuni financiare consacrat la articolul 310 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și în Regulamentul financiar; întrucât există o corelație între respectarea acestor valori și principii și execuția eficientă a bugetului UE;

D. întrucât, în mod regulat, diferite canale mass-media din întreaga Europă își informează audiența privind scandaluri legate de cazuri de fraudă, conflicte de interese, corupție și alte activități ilegale care aduc atingere intereselor financiare ale UE și care implică reprezentanți politici la nivel înalt din statele membre ale UE, precum și privind cazuri de fraude și infracțiuni de natură vamală, transfrontalieră sau digitală, aceste activități fiind desfășurate prin intermediul unor organizații criminale sau beneficiind de sprijinul acestora; întrucât aceste scandaluri subminează încrederea cetățenilor europeni în UE și în instituțiile sale;

E. întrucât documentele din așa-numitele „dosare Pandora” (Pandora Papers), publicate la 3 octombrie 2021 de Consorțiul Internațional al Jurnaliștilor de Investigație (ICIJ), reprezintă cea mai recentă scurgere majoră de date, în urma căreia au fost expuși peste 330 de politicieni și funcționari publici din aproape 100 de țări, inclusiv 35 de actuali sau foști șefi de stat și de guvern implicați în cazuri care au vizat secretele de afaceri, în evaziunea fiscală și în evitarea obligațiilor fiscale offshore; întrucât a fost provocat un scandal care se adaugă altor scandaluri similare, fără a exista însă până în prezent o intervenție eficace;

F. întrucât, raportul anual pe 2020 al OLAF a identificat conflicte de interese și acorduri secrete între beneficiarii contractați în domeniile cele mai relevante ale fraudelor constatate, în special în domeniul achizițiilor publice; întrucât cazurile OLAF se referă adesea la fraudă sau corupție în cadrul procedurilor de achiziții publice transfrontaliere care implică finanțare din partea UE;

G. întrucât Parlamentul a adoptat numeroase rezoluții prin care a solicitat Comisiei să ia măsuri prompte și să combată cazurile alarmante de utilizare abuzivă a fondurilor UE de către persoanele bogate cu funcții politice importante, de către elite și marile conglomerate,

Structurile oligarhice

1. observă faptul că, în societatea de astăzi, „oligarhia” se referă la orice clasă sau grup de mici dimensiuni, caracterizat prin coeziunea membrilor săi, care este în măsură să decidă în privința altor persoane sau să le impună anumite acțiuni, în contexte politice sau fără caracter politic, sau să conducă o comunitate politică în propriul său interes, fără a ține seama de normele democratice și aducând uneori atingere principiilor fundamentale; observă că, într-o oligarhie, elitele politice deturnează fondurile publice de la bugetul UE sau de la bugetele naționale pentru a-și servi interesele private și se bazează adesea pe oameni de afaceri care acționează în numele lor într-o structură în care beneficiarii reali și proprietarii reali sunt de obicei ascunși; observă că o concentrare extremă a elitelor politice și financiare poate conduce la acapararea statului;

2. adaugă că, în contextul politic actual al UE, termenul „oligarhie” este utilizat pentru a pune în evidență influența unei clase înstărite și puternice în planul politic și al guvernării, în afară de cea a actorilor din domeniile economic, financiar și industrial, care pot exercita o influență care este utilizată de regulă în beneficiul unei minorități și în detrimentul majorității; evidențiază că membrii guvernelor naționale și alți deținători de funcții politice fac parte din oligarhia din unele state membre și au urmărit în mod activ să folosească fondurile UE pentru a obține beneficii financiare;

3. constată, cu deosebită îngrijorare, că prezența unor astfel de grupuri oligarhice, care nu se abțin, în unele situații, de la utilizarea instrumentelor guvernamentale sau a practicilor infracționale sau de la sprijinirea grupărilor infracționale s-a făcut remarcată mai mult decât oricând în ultimii ani; constată, cu extremă îngrijorare, că rețelele de oligarhi cu legături politice pot acapara piața media națională și pot influența funcționarea sferelor publice democratice;

4. este îngrijorat de faptul că sistemele oligarhice sunt adesea legate de corupția generalizată, de un control strâns asupra mass-mediei și de un sistem judiciar care nu este independent de oligarhi; subliniază că, pentru a se proteja, grupurile oligarhice încearcă să obțină controlul asupra mass-mediei și a sistemului judiciar pentru a evita demascarea de către mass-media a potențialelor activități infracționale și urmărirea lor în justiție;

5. reamintește că poziția Parlamentului cu privire la corupție este că aceasta nu numai că dăunează grav intereselor financiare ale Uniunii, ci reprezintă și o amenințare la adresa democrației, a drepturilor fundamentale și a statului de drept; este îngrijorat de impactul negativ al corupției asupra încrederii cetățenilor în instituții;

6. consideră că existența unor politici și organisme anticorupție eficiente și robuste, precum și a unor sisteme de control și a unui sistem judiciar independent, asigurarea funcționării eficiente a statului de drept, promovarea concurenței, creșterea transparenței și asigurarea punerii în practică funcționale a normelor privind achizițiile publice, precum și a accesului liber la piețe sunt fundamentale pentru a împiedica oligarhii să preia controlul asupra economiei și a piețelor financiare, fapt care le-ar permite să își consolideze și mai mult propria poziție; insistă ca UE să promoveze transparența în ceea ce privește cheltuirea fondurilor UE și a celor naționale, prin desfășurarea unei activități mai eficiente de colectare a datelor și prin consolidarea normelor aplicabile acestor cheltuieli, în special în ceea ce privește beneficiarii finali și beneficiarii reali și, totodată, ca UE să monitorizeze îndeaproape aceste norme și să asigure punerea lor în aplicare corespunzătoare; invită Comisia, în acest context, să își intensifice eforturile și să își consolideze cooperarea cu statele membre în această direcție;

Frauda și conflictul de interese în contextul cadrului juridic actual

7. reamintește că, pentru a consolida lupta împotriva fraudei prin intermediul dreptului penal, colegiuitorii UE au convenit să introducă în Directiva PIF ( 20 ) o definiție a fraudei (și a altor infracțiuni, cum ar fi deturnarea intenționată, corupția și spălarea de bani) care afectează interesele financiare ale UE;

8. subliniază că o nouă definiție a conflictului de interese, un concept în temeiul căruia i se interzice oricărei persoane implicate în execuția bugetului, inclusiv autorităților naționale de la orice nivel, să ia măsuri care pot genera un conflict între propriile lor interese și cele ale Uniunii, a fost introdusă la articolul 61 din Regulamentul financiar și extinsă în mod explicit la execuția fondurilor UE în cadrul gestiunii partajate, pentru a include „orice alt interes personal direct sau indirect”, acoperind astfel o gamă mult mai largă de cazuri;

9. salută publicarea orientărilor Comisiei privind conflictele de interese, care vizează sensibilizarea și promovarea interpretării și a aplicării uniforme în rândul statelor membre a normelor privind evitarea conflictelor de interese; deplânge totuși faptul că în unele state membre există în continuare cazuri de conflicte de interese care afectează politicieni de rang înalt; încurajează Comisia să consolideze în continuare dispozițiile privind conflictele de interese în temeiul articolul 61 din Regulamentul financiar, ca parte a viitoarei revizuiri a acestuia, în special în privința activității de pregătire a bugetului, pentru a permite identificarea mai precisă a categoriilor de funcționari publici care sunt în măsură să influențeze fluxurile financiare de la bugetul UE și să prevină apariția unor astfel de conflicte;

10. solicită totuși Comisiei să modifice articolul 167 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul financiar pentru a include o definiție mai explicită a „intereselor profesionale conflictuale”, astfel încât să se asigure o interpretare uniformă în toate statele membre, precum și faptul că instituțiile UE sunt în măsură să ia măsuri adecvate în cazul ofertanților care au un interes financiar într-un contract de servicii legat de politici;

11. constată că, pe lângă Regulamentul financiar, directivele privind achizițiile publice conțin definiții similare ale conflictului de interese, și că legislația sectorială conține, de asemenea, referiri la obligația de a evita conflictele de interese;

12. subliniază că, în conformitate cu jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene, „un conflict de interese constituie, în sine și în mod obiectiv, o neregulă gravă, fără a fi necesar să se țină seama, pentru calificarea sa, de intențiile persoanelor interesate și de buna sau de reaua lor credință” ( 21 )

13. subliniază că conflictele de interese nu apar doar în situațiile în care sunt comise acte de corupție, fraude sau există un comportament infracțional, deoarece acestea pot avea legătură cu activitățile de lobby și cu fenomenele de tipul „ușilor turnante”; evidențiază, cu toate acestea, faptul că detectarea și divulgarea conflictelor de interese sunt esențiale pentru identificarea posibilelor riscuri de utilizare abuzivă, comportament părtinitor, fraudă și corupție în gestionarea fondurilor, precum și pentru prevenirea unei prejudicieri a reputației, a scepticismului și a neîncrederii în rândul cetățenilor europeni, care contribuie la instaurarea unei senzații de lipsă de transparență;

14. reafirmă că resortisanții fiecărui stat membru trebuie să se poată baza pe integritatea execuției bugetului fondurilor Uniunii în toate statele membre și, prin urmare, este necesar ca standardele de protecție împotriva conflictelor de interese și a fraudei să nu fie diferite;

15. reiterează, cu toate acestea, faptul că nici măcar cel mai bun cadru juridic nu poate compensa un mecanism de punere în aplicare insuficient; solicită, prin urmare, îmbunătățirea capacităților și a sistemelor eficace de gestiune și control existente în cadrul organismelor UE și în statele membre, ca o condiție esențială pentru monitorizarea și investigarea cazurilor de conflicte de interese și pentru asigurarea și protejarea cheltuirii legale și regulamentare a fondurilor UE;

16. reiterează că apariția structurilor oligarhice a atins niveluri fără precedent în UE în ultimii ani și că două state membre fac în prezent obiectul unor proceduri în temeiul articolului 7 din TUE și al Regulamentului privind condiționalitatea bazată pe statul de drept, ceea ce indică deficiențe structurale ale statului de drept și corupție generalizată; consideră că, în acest context, este necesară o dezbatere mai amplă privind viitorul gestiunii partajate, deoarece nu toate autoritățile naționale pot fi considerate în continuare parteneri de încredere în buna gestiune financiară a fondurilor UE;

Principalele provocări în domeniul coeziunii și al agriculturii

17. subliniază că, în ceea ce privește politica de coeziune, care constituie instrumentul UE de consolidare a coeziunii economice, sociale și teritoriale, beneficiind de o pondere semnificativă a fondurilor disponibile în bugetul UE, tipurile de nereguli frauduloase cel mai frecvent detectate în cazul proiectelor finanțate prin intermediul fondurilor structurale și de investiții europene în perioada de programare 2014-2020 se referă la practicarea unor prețuri excesive, la documente justificative incorecte, false sau falsificate sau la lipsa acestor tipuri de documente, la încălcarea dispozițiilor contractuale, la achizițiile publice cu ofertare unică, la eligibilitate și la încălcarea normelor privind achizițiile publice, precum și la încălcări care vizează etica și integritatea, inclusiv la conflicte de interese și corupție;

18. ia act de faptul că există mai multe practici comune consacrate care semnalează posibila utilizare abuzivă a fondurilor alocate pentru politica agricolă comună (PAC), cum ar fi falsificarea documentelor și crearea unor condiții artificiale, de exemplu prin divizarea exploatațiilor agricole pentru a evita plafonarea plăților agricole în UE și solicitarea de ajutor prin intermediul mai multor întreprinderi asociate sau după o punere în aplicare incompletă a acțiunilor;

19. atrage atenția asupra faptului că, în mai multe țări, conflictul de interese și „ușile turnante” constituie probleme grave; subliniază că, în ceea ce privește măsurile de piață, au fost înregistrate mai multe cazuri de conflict de interese care implică o valoare financiară ridicată, combinate cu alte încălcări legate de promovare, aceste cazuri fiind investigate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF);

20. subliniază că studiul privind punerea în aplicare a fondurilor PAC ( 22 ) a arătat că plata fondurilor UE în sectorul agriculturii ridică probleme deosebite în cel puțin cinci state membre ( 23 ) și că există o inegalitate clară în ceea ce privește alocarea fondurilor între exploatațiile agricole mari și cele mici, observându-se în mod recurent avantaje sistemice pentru exploatațiile mari, ai căror beneficiari au uneori legături strânse cu partidele politice aflate la putere în țările lor sau sunt ei înșiși membri ai acestora; îndeamnă Comisia și statele membre să intensifice imediat măsurile de combatere a acaparării terenurilor, a licitațiilor sau a altor proceduri de alocare neregulamentare și a utilizării abuzive a banilor UE, în special atunci când sunt implicate guvernele și autoritățile naționale;

21. ia act cu deosebită îngrijorare și de rapoartele privind utilizarea structurală abuzivă a liniei bugetare aferente Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) pentru construirea de vile private pentru responsabilii de elaborarea politicilor sub paravanul caselor de oaspeți, care a avut loc în mai multe state membre; invită Comisia să ia măsuri decisive pentru a preveni utilizarea structurală abuzivă a acestei linii bugetare în viitor, inclusiv, dacă este necesar, prin modificarea condițiilor de plată a fondurilor din FEADR;

22. ia act de faptul că, în Ungaria, conform mai multor dezvăluiri, sondaje și articole de investigație, Viktor Orbán a centralizat și a redistribuit bogăția către cercul său de apropiați prin intermediul subvențiilor pentru agricultură; subliniază că, în perioada 2015-2019, Ungaria a făcut obiectul celui mai mare număr de investigații OLAF încheiate cu o recomandare financiară dintre toate statele membre;

23. regretă distribuția dezechilibrată a fondurilor UE, în special a fondurilor PAC, în cadrul căreia, în 2020, 0,5 % dintre toți beneficiarii au primit mai mult de 100 000 EUR, obținând astfel 16,6 % din pachetul total de plăți directe, în timp ce 75 % dintre beneficiari au primit mai puțin de 5 000 EUR, ceea ce reprezintă 15 % din pachetul total de plăți directe ( 24 )

24. subliniază că, deși UE impune să existe un anumit nivel de transparență, aplicarea măsurilor de asigurare a transparenței este adesea împiedicată, ceea ce înseamnă că accesul public la datele privind alocarea subvențiilor este o chestiune extrem de problematică în UE;

25. subliniază faptul că gestionarea fondurilor UE în Cehia a fost semnalată ca o potențială îngrijorare în ultimii ani; reamintește că, în perioada 2016-2018, aproape 75 % din fondurile agricole din Cehia au mers către marile ferme corporative; își exprimă îngrijorarea cu privire la auditul Comisiei, care a confirmat faptul că, în calitate de prim-ministru, Andrej Babiš a exercitat influență asupra alocării de subvenții UE către Agrofert, un conglomerat agrochimic pe care el însuși l-a fondat; subliniază că dl Babiš este beneficiarul real al Agrofert și că, prin urmare, conflictul de interese este evident;

26. regretă profund că situația actuală, în care o persoană poate primi sume nelimitate din fondurile aflate în gestiune partajată, stimulează crearea de structuri oligarhice, nepotismul și corupția în unele state membre; își reiterează opinia potrivit căreia plafonarea sumei totale pe care o persoană o poate primi din fondurile UE în cadrul gestiunii partajate ar limita consolidarea structurilor oligarhice;

27. invită Comisia să includă în propunerea sa de revizuire a Regulamentului financiar o modificare a articolului 63 alineatul (8), adăugând că Comisia trebuie să se asigure că plățile din bugetul Uniunii către un singur beneficiar sau beneficiar efectiv într-un anumit exercițiu financiar nu depășesc limitele prevăzute în normele sectoriale aplicabile și, în orice caz, nu depășesc un total anual agregat pe persoană fizică; solicită Comisiei să includă propuneri specifice pentru această sumă totală anuală agregată pe persoană fizică; este de părere că, în ceea ce privește PAC, sumele totale anuale pe persoană fizică, de 500 000 EUR pentru plățile din primul pilon și de 1 000 000 EUR pentru plățile din al doilea pilon, sunt corespunzătoare;

28. subliniază că, conform anexei I la rapoartele anuale pentru protecția intereselor financiare ale Uniunii Europene (rapoartele PIF) pentru anii 2018 și 2019, România, printr-o investigație antifraudă activă, a putut descoperi și raporta de departe cele mai multe nereguli frauduloase înregistrate la nivelul statelor membre UE în anii respectivi;

29. reamintește că 2020 a fost un an cu condiții fără precedent din cauza epidemiei de COVID-19; evidențiază că, în ceea ce privește protecția intereselor financiare, pandemia de COVID-19 a generat noi riscuri atât în ceea ce privește veniturile, cât și în ceea ce privește cheltuielile;

30. subliniază că aceste riscuri nu sunt legate doar de anul 2020, ci vor continua să existe timp de mai mulți ani; invită statele membre și Comisia să își intensifice eforturile și cooperarea în acest domeniu;

Alte domenii problematice

31. constată cu mare îngrijorare că, potrivit Tabloului de bord al pieței unice, proporția contractelor atribuite doar cu un singur ofertant s-a ridicat la aproximativ 50 % în Cehia și Polonia în 2018 și 2019, la 40 % în Ungaria și Grecia în 2019 și la 38 % în Portugalia; este la fel de preocupat de proporția procedurilor de achiziții publice negociate cu o societate fără a recurge la o procedură de ofertare, care a fost de 40 % în Cipru în 2016, cu o ușoară îmbunătățire la 25 % în 2018 și 2019, și de 29 % pentru Bulgaria în 2019; este îngrijorat de faptul că proporția contractelor atribuite în urma unei cereri de oferte ale cărei denumire și condiții nu erau clare a fost, în 2019, de 65 % în Regatul Unit, 59 % în Lituania, 44 % în România și 41 % în Portugalia;

32. subliniază implicarea tot mai mare a organizațiilor criminale, inclusiv a grupărilor de tip mafiot, în activități și sectoare transfrontaliere care afectează interesele financiare ale UE; regretă că multe state membre nu dispun de legi specifice pentru combaterea criminalității organizate de tip mafiot și invită Comisia să abordeze aceste diferențe între statele membre și să ia în considerare noi măsuri de armonizare;

33. subliniază că aceste cifre demonstrează că în mai multe state membre există în continuare deficiențe grave în domeniul achizițiilor publice; este îngrijorat de faptul că procedurile de ofertare necorespunzătoare pot favoriza structurile opace și nepotismul în atribuirea contractelor;

34. își reiterează îngrijorarea cu privire la faptul că auditurile sistemelor preventive efectuate de Comisie au identificat deficiențe grave în cadrul autorității ungare responsabile de supravegherea contractelor de achiziții publice, ceea ce a avut ca rezultat faptul că Ungaria a trebuit să plătească o corecție forfetară de 10 % pentru toate contractele pentru fondurile UE atribuite în perioada 2014-2020 ( 25 ) , în valoare de aproximativ 1,2 miliarde EUR, în plus față de corecțiile financiare în valoare de 1,5 miliarde EUR impuse în perioada 2007-2013; subliniază că acest lucru reflectă deficiențe sistemice grave în funcționarea achizițiilor publice din Ungaria;

35. își reiterează îngrijorarea cu privire la investigațiile OLAF și la auditurile Comisiei, care au scos la iveală deficiențe grave în registrul funciar (cadastru) slovac, în urma unor raportări privind acapararea de terenuri și fraude; subliniază că autoritățile slovace verifică dacă un solicitant dispune în mod legal de un teren pentru care introduce o cerere doar în cazul unor cereri duble; este de părere că astfel de verificări ar trebui să aibă loc în format digital și automatizat în toate statele membre și pentru toate cererile de plată, pentru a descuraja acapararea terenurilor de către structurile infracționale și oligarhice;

36. subliniază că Malta și Cipru prezintă o concentrare semnificativă a fondurilor în mâinile unui număr redus de beneficiari; este îngrijorat de faptul că auditurile Comisiei au identificat deficiențe semnificative în sistemele de gestionare și control din ambele țări; subliniază că sistemele slabe de gestionare și control nu asigură o protecție adecvată a fondurilor UE împotriva conflictelor de interese și a utilizării abuzive de către structurile oligarhice;

Căi de atac disponibile și mijloace de prevenire în situația actuală

37. apreciază activitatea de investigație intensă și de durată desfășurată de OLAF, care acoperă numeroase cazuri complexe și controversate din punct de vedere politic; regretă că rata de punere sub acuzare în urma recomandărilor OLAF adresate statelor membre a scăzut de la 53 % în perioada 2007-2014 până la 37 % în perioada 2016-2020; constată, de asemenea, că măsura în care sumele financiare recomandate spre a fi recuperate sunt efectiv recuperate nu a fost evaluată în ultimii ani și că cea mai recentă evaluare care vizează perioada 2009-2016 indică o rată de recuperare de 21 %; invită OLAF și Comisia să investigheze motivele subiacente ale acestei rate scăzute; își reiterează apelul adresat OLAF de a-și intensifica eforturile și vigilența, în special în anumite state membre în care aceste cazuri predomină, de a monitoriza în mod regulat recomandările sale și măsurile pe care le iau statele membre și de a adăuga aceste informații în rapoartele sale anuale; solicită autorităților statelor membre să facă tot posibilul pentru a îmbunătăți rata de punere sub acuzare și să coopereze îndeaproape cu instituțiile și organismele UE, pentru a se asigura că fondurile deturnate de criminalitatea organizată și de oligarhi sunt recuperate;

38. subliniază rolul esențial și valoarea adăugată a Parchetului European (EPPO) nou-înființat în ceea ce privește protecția intereselor financiare ale UE; regretă profund faptul că există în continuare cinci state membre care nu participă la EPPO; încurajează aceste state membre să adere la EPPO; apreciază eforturile depuse de EPPO pentru a deveni operațional în circumstanțe foarte dificile; subliniază că este necesară o transpunere adecvată a Directivei PIF pentru a permite EPPO să desfășoare anchete și urmăriri penale eficiente; reamintește că raportul Comisiei privind transpunerea Directivei PIF concluzionează că, deși toate statele membre au transpus directiva, sunt necesare acțiuni suplimentare pentru a rezolva problemele de conformitate rămase nerezolvate, care se referă în principal la definițiile infracțiunilor și la răspunderea și sancțiunile aplicabile persoanelor juridice și fizice; subliniază că cooperarea dintre EPPO și statele membre este, de asemenea, esențială pentru ca EPPO să ajungă la eficacitatea maximă în evaluarea bunei funcționări a sistemelor de gestiune și control în scopul dispozițiilor în materie de audit;

39. constată cu satisfacție că anumite cazuri vizate de raportul Comisiei menționat anterior au fost calificate recent ca intrând în sfera de competență a Parchetului European;

40. salută activitatea de importanță vitală desfășurată de OLAF, de EPPO și de Europol în combaterea infracțiunilor financiare, cum ar fi corupția, frauda, spălarea banilor și evaziunea fiscală, și subliniază că aceste instituții se confruntă cu un deficit cronic de personal și cu un nivel insuficient de resurse financiare din cauza refuzului Consiliului, în calitate de autoritate bugetară, de a autoriza resurse umane și financiare suficiente în cursul procedurii bugetare anuale; salută majorarea bugetului EPPO cu 3,8 milioane EUR în cadrul procedurii bugetare anuale pentru exercițiul 2022 și reamintește că fiecare euro cheltuit pentru monitorizare și investigare revine la bugetul UE; îndeamnă, prin urmare, Consiliul să își revizuiască poziția și să permită majorarea finanțării pentru resursele umane ale acestor agenții și oficii, astfel încât acestea să își poată îndeplini misiunea importantă într-un mod adecvat și eficient; invită Comisia să prezinte în permanență autorităților bugetare proiecte de buget justificative; salută eforturile comune ale OLAF și Europol menite să evalueze amenințările și vulnerabilitățile instrumentului MRR; invită statele membre să coopereze strâns atât între ele și cu organismele UE pentru a permite luarea unor măsuri împotriva fraudei care afectează mai multe țări;

41. reiterează că Comisia dispune de o multitudine de instrumente pentru a proteja interesele financiare ale Uniunii, inclusiv Regulamentul privind dispozițiile comune, Regulamentul financiar și Regulamentul privind condiționalitatea bazată pe statul de drept; subliniază că Comisia ar trebui să utilizeze, după caz, pe deplin și imediat, toate instrumentele disponibile în temeiul legislației financiare a UE și al normelor sectoriale și financiare aplicabile cu scopul de a proteja în mod eficace bugetul UE, adoptând inclusiv măsuri precum întreruperea termenelor de plată, suspendarea plăților, corecțiile financiare sau excluderea cheltuielilor de la finanțarea UE, procedurile de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în temeiul articolului 258 din TFUE, controalele și auditurile, asigurarea respectării articolului 61 din Regulamentul financiar sau, în cazuri justificate în mod corespunzător, aplicând articolul 7 din TUE care abordează riscurile la adresa valorilor fundamentale ale UE în statele membre, astfel cum s-a procedat recent în cazul Poloniei și al Ungariei;

42. regretă că instrumentele informatice disponibile în prezent, care contribuie în mare măsură la extragerea eficientă a datelor și la detectarea fraudei și a corupției – Arachne și EDES – sunt utilizate doar de puține state membre și încurajează utilizarea tehnologiilor emergente pentru a preveni frauda și conflictul de interese; solicită ca utilizarea sistemului de detectare timpurie și de excludere (EDES) să devină obligatorie în cadrul gestiunii partajate și să se creeze o listă neagră transparentă la nivelul UE; constată, de asemenea, că EDES nu face distincție între filialele corporațiilor mai mari; solicită, în plus, să se impună statelor membre obligația de a utiliza instrumentul Arachne pentru extragerea și îmbogățirea datelor, pentru a obține o mai mare transparență în ceea ce privește beneficiarii fondurilor PAC și fondurilor structurale și de investiții europene și pentru a identifica în mod eficace și efectiv operatorii economici problematici și particularii sau persoanele fizice care au legătură cu aceștia și a preveni și depista mai bine operațiunile frauduloase; recunoaște că primele adaptări ale Arachne urmează să fie puse în aplicare deja până la sfârșitul celui de-al doilea trimestru al anului 2022; subliniază că interoperabilitatea și armonizarea Arachne, EDES și a bazelor de date instituționale și naționale sunt esențiale pentru asigurarea unui schimb efectiv de informații vizând prevenirea și identificarea fraudelor împotriva bugetului UE; este de părere că organismele europene de anchetă trebuie să aibă acces deplin la Arachne;

43. încurajează statele membre să sprijine interoperabilitatea dintre sistemele de proprietate funciară, sistemul de identificare a parcelelor agricole, identificarea animalelor și comparabilitatea sistemului integrat de control administrativ (IACS) pentru a garanta transparența în ceea ce privește utilizatorii reali finali și societățile-mamă ascunse, cu filiale în state membre diferite, pentru a facilita și a îmbunătăți procesul de verificare;

44. reamintește că, adesea, datele pentru identificarea întreprinderilor și a beneficiarilor reali ai acestora nu sunt ușor accesibile și uneori nu sunt deloc disponibile, deoarece există 292 de sisteme de raportare pentru divulgarea informațiilor privind beneficiarii fondurilor PAC și ai politicii de coeziune, iar informațiile existente sunt, prin urmare, fragmentate în prezent în sute de sisteme de raportare regionale, naționale și interregionale, care furnizează doar informații de bază cu privire la beneficiarii direcți; întrucât, astfel, este dificil să se colecteze, să se prelucreze și să se divulge date referitoare la beneficiarii reali și la beneficiarii finali ai gestiunii partajate și ai fondurilor agricole și, în cele din urmă, să se obțină o imagine de ansamblu cuprinzătoare asupra acestora și a cuantumurilor fondurilor UE pe care le primesc, precum și să se detecteze modele de fraudă și corupție și să se investigheze în mod corespunzător utilizarea abuzivă a fondurilor UE;

45. consideră că este esențial să se standardizeze colectarea datelor și subliniază importanța consolidării și armonizării sistemelor de raportare existente într-o bază de date comună la nivelul UE; reiterează apelul urgent adresat Comisiei de a institui un sistem digital standardizat de raportare și monitorizare la nivelul UE și interoperabil, care să includă Arachne, fără a se limita însă la aceasta, precum și de a îmbunătăți formarea profesională a agenților de monitorizare și de plată de pe teren; subliniază că acest sistem trebuie să includă informații privind beneficiarii finali și beneficiarii reali și trebuie să permită agregarea tuturor sumelor individuale referitoare la același beneficiar sau beneficiar real într-o sumă totală a tuturor subvențiilor primite din fondurile aflate în gestiune partajată;

46. constată că obligația de a identifica beneficiarul real ar trebui să se aplice cel puțin ori de câte ori o persoană fizică sau juridică deține mai mult de 15 % din societatea în cauză; evidențiază că acțiunile întreprinderilor care aparțin rudelor ar trebui agregate și considerate ca având un singur proprietar;

47. consideră că niciuna dintre căile de atac menționate mai sus nu exclude utilizarea „mecanismului de condiționalitate privind statul de drept”, astfel cum este definit în Regulamentul privind condiționalitatea, în cazurile în care Comisia consideră că alte instrumente nu sunt suficient de eficace pentru a proteja bugetul UE; subliniază, în plus, că, spre deosebire de domeniul de aplicare al Regulamentului privind EPPO, care nu este în vigoare în cinci dintre statele membre, Regulamentul privind condiționalitatea se aplică direct și în mod egal tuturor statelor membre;

48. regretă faptul că, începând cu 1 ianuarie 2021, Comisia nu a fost în măsură să ia nicio măsură pertinentă pentru aplicarea Regulamentului privind condiționalitatea, care a intrat în vigoare la acea dată; reiterează poziția Parlamentului potrivit căreia Regulamentul privind condiționalitatea trebuie să se aplice fără excepție de la 1 ianuarie 2021; ia act de faptul că Comisia a inițiat un dialog cu Ungaria și Polonia prin trimiterea de scrisori la jumătatea lunii noiembrie 2021; deplânge faptul că Comisia refuză accesul Parlamentului la aceste scrisori și îl obligă astfel să recurgă la relatările din mass-media pentru a se informa cu privire la ultimele evoluții; consideră, cu toate acestea, că scrisorile informale trimise sunt insuficiente în ceea ce privește aplicarea regulamentului și insistă, prin urmare, asupra faptului că Comisia ar trebui să înceapă aplicarea regulamentului imediat și fără discriminare;

49. salută afirmația făcută recent de Direcția Generală Politică Regională și Urbană din cadrul Comisiei, potrivit căreia, anul viitor, vor fi efectuate controale amănunțite la fața locului, axate pe soliditatea mecanismelor de control, în cinci state membre, pentru a se evita cazurile de conflict de interese ( 26 )

50. subliniază rolul important al jurnaliștilor de investigație în lupta împotriva corupției, fraudei și a activităților ilegale care au un impact negativ asupra bugetului UE; reafirmă, în acest sens, necesitatea de a proteja jurnalismul de investigație de acțiunile strategice în justiție împotriva mobilizării publice (SLAPP), precum și de hărțuirea personală, de intimidare și amenințări la adresa vieții; subliniază importanța încurajării avertizării în interes public, asigurând, în același timp, protecția juridică prevăzută de dreptul UE;

51. este profund îngrijorat, în acest context, de faptul că fostul prim-ministru ceh, Andrej Babiš, este menționat în dosarele Pandora, care conțin date potrivit cărora acesta ar fi apelat la fonduri offshore pentru a achiziționa o proprietate în Franța, deși în același timp lua parte la luarea deciziilor în Consiliul European privind subiecte cum ar fi cadrul financiar multianual și legislația de combatere a spălării banilor;

52. invită Comisia să insiste asupra unei puneri în aplicare stricte și riguroase a normelor aplicabile, să utilizeze toate sursele disponibile și să pună în aplicare sisteme eficiente de gestionare și control, cu scopul de a aborda riscurile de corupție, fraudă și de conflict de interese, precum și să monitorizeze mai bine situația agențiilor de plăți din domeniul agriculturii și independența lor formală și informală; consideră că auditurile și controalele aprofundate, atât la nivel național, cât și la nivel european, reprezintă condiții esențiale pentru protecția fondurilor UE; deplânge progresele insuficiente în lupta împotriva structurilor oligarhice în cadrul noii PAC, cum ar fi cerințele de informare și transparență limitate privind beneficiarii finali și de ultimă instanță și menținerea caracterului voluntar al plafonării, care împiedică o distribuire mai echitabilă a fondurilor agricole; consideră îngrijorător faptul că noua PAC nu consolidează rolul sistemelor de control la nivel european;

53. subliniază că serviciile de coordonare antifraudă (AFCOS) joacă un rol important în protejarea bugetului UE împotriva fraudei în țările respective; reiterează, prin urmare, că statele membre trebuie să se asigure că autoritățile de management și AFCOS dispun de resurse suficiente și de aptitudini și competențe adecvate pentru a elabora strategii antifraudă și pentru a pune în aplicare măsuri și practici antifraudă eficiente;

54. subliniază că, în temeiul Regulamentului privind Mecanismul de redresare și reziliență, care face parte din pachetul referitor la CFM 2021-2027, statele membre trebuie să asigure prevenirea, detectarea și remedierea eficace a conflictelor de interese, a corupției și a fraudei, evitarea dublei finanțări, înregistrarea fictivă a bunurilor pe numele unui alt proprietar, precum și transparența în ceea ce privește plata fondurilor și consolidarea normelor în materie de identificare corectă a destinatarului final al fondurilor; solicită Comisiei să se asigure că autoritățile bugetare sunt informate cu privire la toate situațiile în care fondurile provenite din instrumente extrabugetare nu sunt plătite din cauza unor acuzații de utilizare abuzivă, corupție, fraudă sau încălcări ale statului de drept și în care statele membre nu dispun de sisteme antifraudă suficiente și eficace; invită Consiliul să adopte numai planurile Mecanismului de redresare și reziliență care îndeplinesc toate condițiile juridice, sociale și de politică pentru sprijin; subliniază că statele membre au, de asemenea, obligația de a furniza explicații privind măsurile relevante din planurile lor de redresare și reziliență și de a include un rezumat al procesului de consultare de la nivel național, precum și o prezentare a sistemului de control și de audit instituit pentru a asigura protejarea intereselor financiare ale UE;

55. reamintește că tabloul de bord al Mecanismului de redresare și reziliență va servi drept bază pentru dialogul privind redresarea și reziliența și că acesta ar trebui actualizat de Comisie de două ori pe an; invită Comisia, în acest sens, să asigure o monitorizare riguroasă a progreselor înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de etapă și a țintelor prevăzute, strict în conformitate cu Regulamentul privind Mecanismul de redresare și reziliență, pe baza indicatorilor comuni stabiliți și a metodologiei de raportare stabilite; reamintește că Mecanismul de redresare și reziliență trebuie să respecte condiții care garantează o utilizare transparentă a banilor și ar trebui să prevină corupția sau frauda, dubla finanțare sau conflictele de interese; consideră că controalele ar trebui extinse și la costurile suportate efectiv de beneficiarii finali; subliniază efortul comun al Parlamentului și Comisiei, care a avut ca rezultat faptul că statele membre sunt acum obligate să furnizeze informații despre destinatarii finali;

56. subliniază că, pentru a proteja interesele financiare ale UE și, în special, pentru a preveni și a detecta frauda, corupția și conflictele de interese, este important să se cunoască modul în care sunt cheltuite fondurile UE și actorii care beneficiază cu adevărat de fondurile UE, deoarece cei mai importanți beneficiari se ascund adesea în spatele unor structuri complexe de proprietate, cu sedii stabilite inclusiv în paradisuri fiscale, ceea ce face procesul de identificare și mai opac;

57. în urma acordului interinstituțional din 16 decembrie 2020, își reiterează apelul adresat statelor membre, astfel cum a fost deja exprimat în mai multe rezoluții, de a pune în aplicare un sistem unic, integrat și interoperabil de raportare și monitorizare elaborat de Comisie, care să includă – însă fără să se limiteze la acesta – un instrument unic de extragere a datelor și de evaluare a riscurilor pentru a accesa, stoca, agrega și analiza date privind beneficiarii finali, direcți și indirecți, ai finanțării acordate de UE;

58. consideră că, pentru a asigura cea mai mare transparență cu privire la cheltuirea fondurilor UE, este esențial ca o astfel de bază de date să fie dezvoltată, în cea mai mare măsură posibilă, în conformitate cu normele aplicabile privind protecția datelor și cu jurisprudența relevantă a Curții de Justiție a Uniunii Europene, și ca datele relevante și fără caracter sensibil să fie puse la dispoziția publicului într-un mod concis, cuprinzător și ușor de utilizat, pentru a consolida controlul public și încrederea în cheltuielile publice ale UE;

59. reiterează că o bună gestiune financiară a fondurilor UE este de o importanță majoră; regretă faptul că bazele de date privind beneficiarii fondurilor UE nu conțin informații despre beneficiarii finali și beneficiarii reali ai acestora; regretă faptul că autoritățile de control nu au posibilitatea de a identifica beneficiarii finali ai finanțării; deplânge profund faptul că organizațiile neguvernamentale (ONG-urile) au fost folosite pentru a disimula finanțarea organizațiilor teroriste și extremiste; își subliniază poziția potrivit căreia normele comune privind transparența beneficiarilor ar trebui să se aplice și organizațiilor-umbrelă care primesc fonduri UE și le transmit ONG-urilor din rețeaua lor, pentru a se asigura că autoritățile de control și Comisia pot verifica obiectivele proiectului și beneficiarii finali; regretă că Comisia nu a propus o definiție armonizată a ONG-urilor, pe baza căreia să poată monitoriza beneficiarii finali; constată că Regulamentul financiar stabilește norme pentru selectarea și acordarea de fonduri către aceste entități, precum și mecanismele de control; invită Comisia să revizuiască Regulamentul financiar și în sensul definirii termenului de „ONG”, prin introducerea unor categorii clare de ONG-uri și să extindă controalele și la costurile suportate efectiv de beneficiarii finali;

60. regretă profund faptul că protecția bugetului UE, inclusiv prelucrarea cuprinzătoare a informațiilor, nivelul sporit de accesibilitate, fezabilitatea auditului aprofundat, controlul de fond și posibilitatea de a monitoriza, urmări și evalua acțiunile finanțate, conform obiectivelor stabilite în Regulamentul privind Mecanismul de redresare și reziliență, nu au fost integrate în mod adecvat în ansamblul pachetului privind CFM; recunoaște că această deficiență slăbește considerabil atât nivelul de transparență a acțiunilor de punere în aplicare, cât și eficacitatea controlului și a monitorizării;

61. concluzionează că, deși noul CFM utilizează anumite instrumente, cum ar fi majorarea sumelor prevăzute în buget pentru instrumente speciale și un mecanism bugetar pentru a susține statul de drept, mai pot încă să fie dezvoltate instrumente suplimentare de consolidare a practicilor menite să combată structurile oligarhice, acestea putând fi abordate în cadrul viitoarei revizuiri a Regulamentului financiar;

o

o o

62. încredințează Președintei sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului și Comisiei.

(1) JO L 433 I, 22.12.2020, p. 11.

(2) JO L 57, 18.2.2021, p. 17.

(3) JO L 193, 30.7.2018, p. 1.

(4) JO L 433 I, 22.12.2020, p. 1.

(5) JO L 198, 28.7.2017, p. 29.

(6) JO L 283, 31.10.2017, p. 1.

(7) JO L 433 I, 22.12.2020, p. 28.

(8) JO C 445, 29.10.2021, p. 15.

(9) Hotărârile din 16 februarie 2022, Ungaria/Parlamentul și Consiliul, C-156/21, EU:C:2022:97, și Polonia/Parlamentul și Consiliul, C-157/21, EU:C:2022:98.

(10) JO C 388, 13.11.2020, p. 157.

(11) JO C 362, 8.9.2021, p. 37.

(12) JO C 67, 8.2.2022, p. 56.

(13) JO C 395, 29.9.2021, p. 63.

(14) JO C 506, 15.12.2021, p. 64.

(15) JO C 99, 13.3.2022, p. 218.

(16) Texte adoptate, P9_TA(2021)0439.

(17) JO C 494, 8.12.2021, p. 61.

(18) JO C 67, 8.2.2022, p. 86.

(19) Texte adoptate, P9_TA(2021)0438.

(20) Pusă în aplicare în 26 de state membre, cu excepția Danemarcei.

(21) Hotărârea din 16 iunie 1999, Ismeri Europa Srl/Curtea de Conturi, cauza T-277/97, EU:T:1999:124.

(22) Sabeb et al, „Where does the EU money go? An analysis of the implementation of CAP funds in Bulgaria, the Czech Republic, Hungary, Slovakia and Romania” (Cum sunt cheltuiți banii UE? O analiză a punerii în aplicare a fondurilor PAC în Bulgaria, Republica Cehă, Ungaria, Slovacia și România), studiu comandat de Grupul Verts/ALE din Parlamentul European, februarie 2021.

(23) Bulgaria, Republica Cehă, Ungaria, Slovacia și România.

(24) Comisia Europeană, „Direct payments to agricultural producers – graphs and figures – financial year 2020” (Raportul privind plățile directe către producătorii agricoli – grafice și cifre – exercițiul financiar 2020).

(25) Răspunsurile comisarului Hahn la chestionarul scris al Comisiei CONT, prezentate în cadrul audierii din 11 noiembrie 2019, disponibile la adresa https://emeeting.europarl.europa.eu/emeeting/committee/ro/agenda/201911/CONT

(26) România, Polonia, Bulgaria, Cipru și Malta.