[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 7.5.2009

COM(2009) 212 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Reutilizarea informațiilor din sectorul public - Reexaminarea Directivei 2003/98/CE -

[SEC(2009) 597]

COMUNICARE A COMISIEICĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘISOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Reutilizarea informațiilor din sectorul public - Reexaminarea Directivei 2003/98/CE -

1. INTRODUCERE

Scopul prezentei comunicări este acela de a reexamina aplicarea directivei privind informațiile din sectorul public (ISP)[1] și de a sublinia potențialul de reutilizare pe care îl prezintă ISP în era digitală. ISP reprezintă cea mai mare sursă de informații din Europa. Printre aceste informații se numără hărțile și imaginile prin satelit, legislația și jurisprudența, statisticile și registrele societăților, populației și brevetelor. ISP sunt utilizate drept materie primă pentru o serie de produse și servicii oferite cetățenilor europeni în fiecare zi, cum ar fi sistemele de navigație pentru autovehicule, previziunile meteorologice, serviciile financiare și de asigurări.

Valoarea pieței europene a ISP este estimată la 27 miliarde EUR[2], ceea ce reprezintă de patru ori piața UE pentru servicii de roaming în rețele mobile[3]. Acest fapt arată rolul central de stimulent al activității economice pe care îl joacă, în era digitală, informațiile din sectorul public. Prin urmare, o mai mare utilizare a acestor resurse va contribui în mod direct la obiectivele UE de creștere a competitivității și de creare de noi locuri de muncă.

Directiva ISP înlătură unele obstacole majore din calea reutilizării informațiilor pe piața internă, cum ar fi practicile discriminatorii, piețele de monopol și lipsa transparenței. De la adoptarea directivei s-au înregistrat unele progrese, însă statele membre trebuie să continue eforturile lor pentru a exploata întregul potențial pe care ISP îl pot oferi economiei UE.

Un document de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește prezenta comunicare sprijină analiza și concluziile acesteia.

2. REUTILIZAREA ISP PENTRU INOVARE șI CREșTERE

Internetul a schimbat radical modul în care societățile comerciale și cetățenii pot avea acces la PSI și le pot reutiliza. Disponibilitatea conținutului în format digital permite reutilizarea acestuia în mai multe feluri, prin combinarea informațiilor din mai multe surse și valorizarea lor. Exemple posibile sunt serviciile de navigație, informațiile despre trafic în timp real, previziunile meteorologice trimise direct către telefoanele noastre mobile și serviciile de rating al creditelor. Aceste produse și servicii bazate în întregime sau parțial pe ISP generează noi posibilități de afaceri și locuri de muncă și oferă consumatorilor o posibilitate mai mare de a alege și un raport mai bun calitate-preț. Adesea ele nu se reduc la un singur stat membru, dat fiind că nevoia de informații nu se oprește la graniță.

Unele servicii care utilizează ISP, cum ar fi dispozitivele de navigație personale, s-au confruntat cu o cerere atât de mare, încât vânzările s-au triplat între 2006 și 2007 (31 de milioane de dispozitive vândute), cifră care va fi cel puțin dublată în 2012, prin vânzarea a 68 de milioane de dispozitive[4]. Aceste produse sunt printre bunurile electronice de consum care evoluează cel mai rapid. Nokia, cel mai important fabricant de telefoane mobile din lume, a plătit aproape 6 miliarde EUR pentru achiziționarea Navteq, producătorul nr. 1 de hărți digitale din lume.

Piața continuă să evolueze, iar funcțiile de navigație de bază vor fi îmbunătățite prin integrarea unor straturi suplimentare de informații, de pildă informații despre trafic, care să le permită conducătorilor auto să anticipeze ambuteiajele, previziuni meteorologice pentru locul de destinație, precum și informații despre posibilitățile de staționare sau despre soluțiile alternative în domeniul transportului public.

Deși ISP se reutilizează din ce în ce mai mult, o mare parte din potențialul acestora nu este încă exploatat, din cauza modului în care organismele din sectorul public își administrează resursele de informații. Una dintre explicațiile acestui fenomen este alegerea respectivelor organisme de a recupera costurile pe termen scurt, în loc să se gândească la beneficiile care pot fi aduse economiei în general. Această preferință este adesea declanșată de presiunea exercitată asupra organismelor din sectorul public pentru ca acestea să își finanțeze o parte din activități, rezultatul putând fi o concurență între sectorul public și cel privat, condiții restrictive de autorizare și de stabilire a tarifelor, precum și acordarea de drepturi exclusive.

În plus, există aspecte practice care împiedică reutilizarea ISP, de exemplu lipsa de informații cu privire la ISP disponibile. În alte cazuri, organismele din sectorul public nu sunt extrem de favorabile ideii reutilizării în scopuri comerciale a informațiilor lor sau nu conștientizează potențialul economic al acestei idei.

Un studiu efectuat de Office of Fair Trading (autoritatea britanică competentă în domeniul concurenței)[5] sugerează faptul că modul în care ISP sunt furnizate de către organismele din sectorul public se traduce, la nivelul economiei britanice, prin costuri anuale în valoare de 500 de milioane GBP reprezentând oportunitățile ratate.

Situația din UE contrastează clar cu cea din SUA, unde reutilizarea este puternic încurajată. Cetățenii și societățile comerciale se bucură de numeroase drepturi de acces electronic la ISP și beneficiază de posibilități considerabile de reutilizare comercială. ISP la nivel federal nu sunt acoperite de drepturi de autor și nu există restricții în privința reutilizării. În plus, tarifele de reutilizare se limitează cel mult la valoarea costurilor marginale de reproducere și difuzare.

3. IMPLEMENTAREA DIRECTIVEI ISP

Directiva ISP a fost adoptată în noiembrie 2003. Ea armonizează condițiile de bază necesare pentru punerea ISP la dispoziția reutilizatorilor, cu scopul de a se sprijini apariția, la nivelul întregii Comunități, a produselor și serviciilor bazate pe ISP și de a se evita denaturarea concurenței. Directiva prevede dispoziții de reglementare în ceea ce privește nediscriminarea, stabilirea tarifelor, acordurile exclusive, transparența, acordarea licențelor și instrumentele practice care să permită facilitarea căutării și reutilizării documentelor publice. A existat o perioadă de tranziție pentru acordurile exclusive existente care s-a încheiat la 31 decembrie 2008. Statele membre pot să nu se limiteze la standardele minime prevăzute de directivă.

Toate statele membre au implementat directiva, deși doar patru din ele au respectat termenul de 1 iulie 2005. Comisia a deschis 18 proceduri pentru încălcarea dreptului comunitar împotriva statelor membre[6], iar Curtea Europeană de Justiție (CEJ) a pronunțat 4 hotărâri pentru neaplicarea directivei[7]. Statele membre au implementat directiva în diverse feluri:

1) 11 state membre au adoptat măsuri specifice de reutilizare a ISP (BE, DE, GR, ES, IE, IT, CY, LU, MT, RO și UK).

2) 4 state membre au utilizat o combinație de noi măsuri care abordează în mod specific reutilizarea și măsuri legislative anterioare directivei (DK, AT, SI, SE), iar 8 state membre și-au adaptat cadrul legislativ privind accesul la documente pentru a include reutilizarea ISP (BG, CZ, FI, FR, LV, LT, NL, PT).

3) 4 state membre au notificat Comisiei doar măsurile care nu cuprindeau dispoziții specifice în ceea ce privește reutilizarea (EE, HU, PL, SK).

Comisia monitorizează implementarea și aplicarea directivei prin intermediul unor analize detaliate ale conformității. Ea acționează, de asemenea, în sensul unei strânse cooperări administrative. Acest fapt a dus la schimbări legislative rapide în mai multe state membre, cum ar fi DK, EL, IE, MT și SE, care inițial notificaseră măsuri insuficiente de implementare.

Comisia recurge la o politică de reutilizare aplicând principiile directivei ISP inclusiv propriilor documente. Decizia 2006/291/CE, Euratom [8] a Comisiei nu se limitează la cadrul directivei, aplicând tarife pe baza (cel mult) a valorii costurilor marginale și declarând toate documentele drept documente reutilizabile. Printre exemple de astfel de documente se numără datele statistice ale EUROSTAT, memoriile de traducere ale Comisiei, baza de date a legislației comunitare, EUR-Lex, precum și studiile. Informațiile Comisiei sunt adesea disponibile în 22 sau chiar 23 de limbi, ceea ce le conferă o valoare unică, fiind de exemplu utile pentru instrumentele de traducere automată.

4. IMPACTUL șI DOMENIUL DE APLICARE AL DIRECTIVEI ISP

4.1. Modificări aduse de directivă

Directiva clarifică cadrul legislativ pentru reutilizarea ISP pe piața internă, unde se aplicau norme și practici extrem de diferite în funcție de statele membre. Exemplele de mai jos ilustrează efectele directivei.

1) O nouă legislație favorabilă reutilizării : în BE, directiva a schimbat abordarea fundamentală a reutilizării comerciale a informațiilor din sectorul public, care era înainte interzisă, fiind acum încurajată.

2) În unele state membre s-a pus capăt acordurilor exclusive încheiate de organisme din sectorul public (de exemplu, NL, SE; în SE schimbarea a fost declanșată de măsurile Comisiei adoptate în urma unei reclamații). NL și UK au efectuat anchete detaliate pentru a identifica acordurile exclusive încheiate de guvern și autoritățile locale. LV a instituit o procedură pentru a garanta că orice drepturi exclusive acordate sunt conforme cu directiva și că sunt supuse avizului prealabil al autorităților de concurență.

3) Stabilirea tarifelor: NL au anunțat intenția de a percepe tarife mai mici sau egale cu costurile marginale, în conformitate cu preambulul directivei, care recomandă această abordare. În alte state membre, organismele din sectorul public au trecut la un sistem de costuri marginale, cum este cazul serviciului de cadastru din Spania, sau și-au redus radical prețurile, cum este cazul agenției austriece de cartografie. Aceste politici au dus la o creștere semnificativă atât în ceea ce privește numărul, cât și varietatea reutilizatorilor.

Agenția austriacă de cartografie (BEV) a redus prețurile cu până la 97% pentru unele seturi de date. Ca urmare, utilizarea informațiilor a luat proporții considerabile, crescând cu 7 000% în unele cazuri. Au apărut noi utilizatori din întreprinderile mici și mijlocii și noi sectoare de reutilizare (cum ar fi sănătatea și agricultura). Scăderea prețurilor a fost compensată de creșterea enormă a cererii, iar cifra de afaceri a BEV a rămas stabilă.

4) Au fost instituite mecanisme de rezolvare a conflictelor legate de reutilizarea ISP, de exemplu în FR, SI și UK, iar utilizarea acestor mecanisme demonstrează nevoia unei rezolvări a conflictelor și a unei medieri rapide și necostisitoare. Comisia de acces la documentele administrative (CADA) din Franța a tratat 53 de cazuri de reutilizare a ISP în 2007.

5) Au fost create, de exemplu în SI și UK, portaluri web cu privire la ISP disponibile , reprezentând un instrument care permite căutarea, utilizarea și schimbul de informații.

În UK, Oficiul informațiilor din sectorul public a facilitat reutilizarea informațiilor de-a lungul anilor. Acesta a lansat licențele online ale guvernului, în prezent existând 15 000 de titulari, și administrează sistemul „Information Fair Trader Scheme” pentru a garanta că organismele din sectorul public îndeplinesc cerințele de echitate și transparență. Site-ul său web, care oferă numeroase informații despre ISP disponibile, precum și un „serviciu de deblocare” care contribuie la rezolvarea problemelor legate de reutilizare, este cel de-al nouălea site dintre cele mai vizitate site-uri ale guvernului.

4.2. Studiile și consultările confirmă impactul directivei

În studiul de evaluare a impactului directivei în trei sectoare principale ale ISP – geografic, meteorologic și juridic/administrativ - diverșii indicatori urmăriți în vederea măsurării reutilizării ISP subliniază o creștere a pieței și a reutilizării informațiilor în ultimii ani în toate aceste sectoare[9].

În sectorul geografic, volumul descărcărilor de ISP înregistrat în 2007 crescuse cu aproximativ 350% față de 2002, iar în Germania piața a fost estimată la 1,5 miliarde EUR, reprezentând o creștere de 50% față de 2000[10].

Birourile naționale de meteorologie au declarat creșteri ale volumului de descărcare de 70% între 2002 și 2007, iar piața informațiilor meteorologice a fost estimată în 2006 la 530 milioane EUR, reprezentând o creștere de 60% față de 1998.

Principalele nemulțumiri ale reutilizatorilor informațiilor din sectorul geografic și cel meteorologic se referă la prețurile ridicate, condițiile restrictive de acordare a licențelor și discriminarea. În sectorul meteorologic, reutilizatorii care întâmpină dificultăți în a obține informații din sectorul public european au adunat date din altă parte (din SUA sau din surse de date private) sau au abandonat complet elaborarea de servicii specifice.

În sectorul juridic sau administrativ, majoritatea deținătorilor de conținut și-au modificat semnificativ politicile privind datele în ultimii ani și oferă acum informații gratuite pe internet. Această schimbare contribuie la creșterea puternică a pieței. Deținătorii de conținut au declarat o creștere de 40% pe piață începând din 2002, reutilizatorii confirmând și ei o creștere stabilă a veniturilor. Principala preocupare a reutilizatorilor din acest sector este lipsa informațiilor cu privire la tipul de ISP care sunt disponibile și la locul unde acestea pot fi găsite.

În Franța, sectorul informațiilor juridice este unul dintre cele mai dinamice sectoare de pe piața informațiilor digitale profesionale, cu o puternică creștere a pieței, de 17% în 2007, care se datorează unei valori adăugate ridicate[11].

Comisia a consultat statele membre și părțile interesate[12] pentru această reexaminare. Respondenții consideră că directiva ISP a avut efecte pozitive asupra reutilizării ISP. Totuși, atât părțile interesate, cât și statele membre precizează că nu s-a atins încă întregul potențial al reutilizării ISP. Organismele din sectorul public nu sunt conștiente de responsabilitățile ce le revin și de posibilitățile ce li se oferă, iar companiile private nu își cunosc îndeajuns drepturile și nu dispun de suficiente cunoștințe despre disponibilitatea ISP.

Reutilizatorii propun modificarea directivei astfel încât dispozițiile acesteia să fie mai constrângătoare. Aceste sugestii cuprind extinderea domeniului de aplicare al directivei, obligația organismelor publice de a permite reutilizarea informațiilor, obligația de a stabili tarifele pe baza costurilor marginale, necesitatea existenței unor autorități independente de reglementare și/sau a unor mecanisme de rezolvare a conflictelor, clarificarea sarcinilor publice, stabilirea de liste/inventare naționale de resurse și obligația întocmirii de rapoarte anuale de către statele membre și a transmiterii acestora către Comisie. În cele din urmă, ei solicită orientări cu privire la unii termeni din directivă pe care îi consideră ambigui, cum ar fi definiția documentelor, a sarcinilor publice, a tarifelor stabilite pe baza costurilor marginale și a randamentului rezonabil al investiției.

Majoritatea statelor membre care au răspuns la consultare sunt de părere că modificarea directivei este prematură și preferă să acorde mai mult timp implementării complete a acesteia. Organismele din sectorul public consideră că actualul cadru prevăzut de directivă funcționează corect.

4.3. Domeniul de aplicare al directivei

Articolul 13 din directiva ISP prevede obligația Comisiei de a revizui domeniul de aplicare al directivei. Acest lucru înseamnă practic că trebuie să se determine dacă organizațiile culturale, educative și de cercetare, precum și organismele publice de radiodifuziune, care în prezent nu sunt acoperite de directivă, ar trebui să intre sub incidența acesteia.

Participanții la consultări subliniază potențialul pe care îl prezintă reutilizarea informațiilor deținute de organisme culturale, de cercetare și de radiodifuzorii publici. Unele părți interesate sprijină extinderea domeniului de aplicare, precizând că aceasta ar avea un impact pozitiv asupra dezvoltării pieței de conținut din Europa.

Statele membre (cu excepția LV și LT) și părțile interesate care reprezintă sectoarele excluse consideră însă că în acest stadiu domeniul de aplicare nu ar trebui extins, dat fiind că sarcinile administrative și costurile aferente extinderii acestuia nu ar fi compensate de beneficiile potențiale. Ele precizează că o mare parte a materialului deținut de aceste instituții este, de asemenea, acoperit de drepturi de proprietate intelectuală deținute de terți și, prin urmare, nu ar intra oricum sub incidența directivei. Acest ultim argument este confirmat de rezultatele unui studiu recent[13] care a concluzionat că în prezent domeniul de aplicare al directivei nu ar trebui să fie extins pentru a cuprinde sectorul cultural.

Comisia încurajează sectoarele excluse să aplice principiile directivei ISP, mai ales în ceea ce privește transparența, nediscriminarea și absența acordurilor exclusive, atunci când permit reutilizarea resurselor lor de informații.

Un aspect extrem de important este disponibilitatea informațiilor științifice plătite din bugetul public. Aceste informații ar trebui să fie disponibile și să poată fi utilizate de întreaga societate în vederea maximizării utilității lor pentru cercetare și inovare, în conformitate cu Comunicarea Comisiei privind informațiile științifice în era digitală[14].

O altă preocupare se referă la conținutul care aparține domeniului public. Într-o recentă comunicare privind patrimoniul cultural al Europei la îndemână printr-un simplu clic[15], Comisia a subliniat importanța „menținerii accesibilității operelor aparținând domeniului public, după modificarea formatului. Cu alte cuvinte, lucrările aparținând domeniului public trebuie să rămână în domeniul public după digitalizare și trebuie să devină accesibile pe internet”. Există, totuși, o tendință printre instituțiile culturale de a impune un tarif pentru accesarea sau reutilizarea materialului digitalizat din domeniul public. Această tendință poate duce la privatizarea materialului din domeniul public în era digitală, în loc să permită un acces cât mai larg și o utilizare în beneficiul cetățenilor și al societăților comerciale. Comisia va urmări îndeaproape evoluțiile din acest domeniu.

5. CE ACțIUNI TREBUIE ÎNTREPRINSE ÎN CONTINUARE?

Directiva ISP a fost implementată de numeroase state membre cu o întârziere considerabilă. Interzicerea acordurilor exclusive a devenit pe deplin aplicabilă doar de la 1 ianuarie 2009. Prin urmare, directiva, în actuala sa formă, nu a avut încă un impact complet.

Din acest motiv, Comisia nu intenționează să propună modificări ale directivei în acest stadiu . Comisia va întreprinde o altă reexaminare până în 2012 , când ar trebui să fie disponibile mai multe probe cu privire la impactul, efectele și aplicarea directivei și va comunica rezultatele Parlamentului European și Consiliului. În acel moment se vor avea în vedere unele modificări legislative dacă există în continuare obstacole în calea potențialului de reutilizare.

Între timp se pot îmbunătăți modalitățile prin care statele membre își administrează pe piață resursele de ISP. Comisia subliniază în special următoarele aspecte:

1) Implementarea și aplicarea completă a directivei ISP

Acesta este primul pas esențial către îndepărtarea barierelor care împiedică reutilizarea ISP, cum ar fi piețele de monopol și tratamentul discriminatoriu. Comisia va supraveghea în continuare statele membre pentru a determina dacă acestea își îndeplinesc obligațiile și va lua măsuri împotriva acelora care încalcă dispozițiile directivei.

2) Eliminarea acordurilor exclusive

Toate acordurile exclusive existente trebuiau să fie eliminate până la 31 decembrie 2008, cu excepția cazurilor în care se putea demonstra că, în mod excepțional, acestea sunt necesare pentru furnizarea unui serviciu de interes public[16]. Există însă dovezi ale unor acorduri exclusive care sunt încă în vigoare în statele membre. Comisia va urmări îndeaproape respectarea acestei obligații . Ea va lansa un exercițiu prin care se va determina dimensiunea acestor acorduri în vara anului 2009.

3) Stabilirea tarifelor

Organismele din sectorul public trebuie să dea dovadă de transparență în ceea ce privește baza de calcul pe care o aplică respectând limita superioară a tarifelor prevăzută de directivă. Calculele nu trebuie să se bazeze pe cifra de afaceri totală a organismului din sectorul public, ci pe diferitele baze de date sau elemente vizate.

Un studiu recent efectuat de Universitatea din Cambridge este unul dintre numeroasele studii care sugerează că atunci când nu se impune niciun tarif sau când se impune un tarif care nu depășește valoarea costurilor marginale (costurile de reproducere și de difuzare a documentelor), reutilizarea ISP este maximizată, iar beneficiile sociale și economice depășesc cu mult beneficiile financiare imediate ale recuperării costurilor[17]. Directiva ISP recomandă această abordare în preambulul său. Stabilirea tarifelor pe baza costurilor marginale este, de asemenea, unul dintre principiile cheie ale recomandării OCDE recent adoptate privind favorizarea accesului și utilizarea mai eficientă a informațiilor din sectorul public[18].

În plus, analiza continuă a argumentelor de ordin economic în favoarea costurilor marginale este o sarcină prioritară a Comisiei pe viitor, pe care o va îndeplini în cooperare cu statele membre și cu părțile interesate.

4) Facilitarea reutilizării informațiilor

În conformitate cu articolul 3 din directivă, organismele din sectorul public trebuie să se asigure că documentele care sunt reutilizabile (adică accesibile pentru orice utilizare dincolo de sarcinile publice inițiale pentru care au fost create la început) pot fi reutilizate în scopuri comerciale sau necomerciale. În momentul facilitării reutilizării informațiilor, organismele din sectorul public trebuie să se conformeze pe deplin normelor europene și naționale de protecție a datelor.

Organismele din sectorul public sunt încurajate să își identifice resursele de informații și să le pună la dispoziția publicului în mod voluntar și prompt, într-un format stabil. Registrele cu resursele de informații și portalurile naționale cu ISP sunt instrumente importante în acest sens. Cooperarea dintre sectorul public și cel privat este esențială, iar parteneriatele și inovarea ar trebui stimulate.

Comisia va promova schimbul de bune practici prin măsuri de facilitare a reutilizării informațiilor între state membre, în special prin grupul de experți în domeniul ISP. Ea va contribui la sensibilizarea publicului și la favorizarea politicilor de reutilizare a informațiilor prin proiecte, cum ar fi platforma ISP.

5) Garantarea concurenței loiale între organismele din sectorul public și reutilizatori

Organismele din sectorul public trebuie să asigure condiții echitabile de acordare a licențelor pentru reutilizatorii privați, evitând discriminarea, subvențiile încrucișate și drepturile exclusive, chiar dacă se află în concurență cu reutilizatorii de pe piață.

Conform directivei, rolul de a defini sarcinile publice ale organismelor din sectorul public le revine statelor membre. Totuși, în unele cazuri linia de demarcație dintre sarcinile publice și activitățile comerciale ale organismelor din sectorul public nu este clară. Există cazuri, de asemenea, în care sarcinile publice sunt definite în așa fel încât ele acoperă o mare varietate de activități și ocupă aproape întreaga piață de servicii de ISP cu valoare adăugată. Aceste cazuri pot genera ușor subvenții încrucișate, atunci când un organism din sectorul public utilizează informațiile sale „brute” pentru a furniza alte servicii cu valoare adăugată în condiții mai favorabile decât cele oferite concurenței. Este foarte dificil pentru reutilizatorii privați să concureze cu organismele din sectorul public în asemenea condiții.

Pentru a garanta concurența echitabilă și nediscriminarea, după cum se prevede la articolul 10 alineatul (2) din directivă, dacă organismele din sectorul public își reutilizează propriile documente pentru a produce servicii cu valoare adăugată intrând în concurență cu alți reutilizatori, condițiile tarifare sau de alt tip trebuie să fie identice pentru toată lumea. Un mijloc prin care se poate realiza acest obiectiv îl constituie existența de conturi separate pentru sarcinile publice și pentru activitățile comerciale ale organismelor din sectorul public. De asemenea, chiar dacă statele membre pot defini sarcinile publice ale organismelor din sectorul public, ele trebuie să țină seama de anumite limite și criterii stabilite de legislația comunitară, așa cum sunt acestea interpretate de CEJ[19]. Comisia încurajează statele membre să definească sarcinile publice în așa fel încât să permită o reutilizare maximă a ISP; ea va promova bunele practici și va monitoriza evoluțiile din acest domeniu.

Regulile de concurență, acolo unde sunt aplicabile, pot juca de asemenea un rol important și complementar în procesul de deblocare a potențialului de reutilizare a ISP, garantând că reutilizarea informațiilor este deschisă tuturor actorilor potențiali de pe piață pe o bază nediscriminatorie, care să respecte dispozițiile directivei.

6) Rezolvarea conflictelor

Reutilizatorii depind adesea de sursele lor și nu doresc să se plângă pe seama organismelor publice, care s-ar putea să fie singurii lor furnizori de ISP. Procedurile judiciare pot fi îndelungate și costisitoare. Prin urmare, ar trebui să fie disponibile mecanisme de rezolvare a conflictelor eficiente, necostisitoare și independente. Unele state membre (de exemplu, FR, SI și UK) au instituit astfel de mecanisme, ceea ce a crescut numărul reclamațiilor. Directiva prevede disponibilitatea căilor de recurs, însă lasă în seama statelor membre sarcina de a decide cu privire la modalitățile practice. Comisia încurajează statele membre să înființeze mecanisme pentru formularea reclamațiilor și va monitoriza evoluțiile din acest domeniu.

Rezumatul principalelor acțiuni de întreprins

Statele membre:

- Asigură implementarea și aplicarea completă și corectă a directivei

- Pun capăt aranjamentelor exclusive , după cum se prevede în directivă

- Aplică modele de acordare a licențelor și de stabilire a tarifelor care facilitează reutilizarea ISP

- Garantează condiții de concurență echitabilă între organismele din sectorul public și reutilizatori

În plus, statele membre sunt încurajate să promoveze identificarea și disponibilitatea promptă a resurselor de informații și să instituie mecanisme de rezolvare a conflictelor rapide și necostisitoare .

Comisia:

- Monitorizează îndeaproape implementarea și aplicarea directivei

- Examinează acordurile exclusive (2009-2010) în special

- Analizează argumentele economice în favoarea calculului tarifelor pe baza costurilor marginale

- Încurajează schimbul de bune practici (politici proactive de reutilizare, sarcini publice, rezolvarea conflictelor)

- Efectuează până în 2012 o nouă reexaminare , însoțită, dacă este cazul, de o propunere de modificare a directivei

6. CONCLUZII

Directiva ISP a introdus condițiile de bază pentru facilitarea reutilizării ISP la nivelul întregii UE. De la adoptarea acesteia s-au înregistrat progrese. A fost permisă reutilizarea în scopuri comerciale a ISP, au fost eliminate monopoluri, au fost introduse condiții de comerț echitabil, au scăzut prețurile și există în prezent mai multă transparență. Totuși, progresele și implementarea directivei nu sunt aceleași în toate statele membre.

Există încă bariere importante. Acestea cuprind unele încercări ale organismelor din sectorul public de a maximiza recuperarea costurilor, în detrimentul beneficiilor care pot fi aduse economiei în general, concurența între sectorul public și cel privat, aspecte practice care împiedică reutilizarea, cum ar fi lipsa de informații despre ISP disponibile, precum și mentalitatea unor organisme din sectorul public care nu înțeleg potențialul economic al reutilizării informațiilor.

Aceste probleme, precum și progresele înregistrate de statele membre în efortul lor de a le rezolva trebuie să fie monitorizate și evaluate înainte de examinarea de către Comisie a posibilității de a aduce modificări legislative ale directivei ISP.

Statele membre trebuie să-și concentreze eforturile asupra implementării și aplicării complete și corecte a directivei, punând capăt acordurilor exclusive, aplicând modele de acordare a licențelor și de stabilire a tarifelor care facilitează disponibilitatea și reutilizarea ISP, garantând aceleași condiții pentru organismele publice care reutilizează propriile documente și pentru ceilalți reutilizatori și promovând mecanisme de rezolvare a conflictelor rapide și necostisitoare.

Comisia va întreprinde o altă reexaminare până în 2012, când ar trebui să fie disponibile mai multe probe cu privire la impactul, efectele și aplicarea directivei și va analiza necesitatea unor modificări legislative în acel moment, ținând seama de progresele înregistrate între timp în statele membre.

[1] Directiva 2003/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind reutilizarea informațiilor din sectorul public, JO L 345/90, 31.12.2003.

[2] Studiu privind măsurarea resurselor de informații din sectorul public european ( Study on Measuring European Public Sector Information Resources , MEPSIR), Helm et al., 6/2006.

[3] Estimată la 6,5 miliarde EUR în 2007. Comunicarea Comisiei din 23 septembrie 2008 cu privire la evaluarea funcționării Regulamentului (CE) nr. 717/2007, COM(2008) 579 final.

[4] http://www.instat.com/press.asp?ID=2343&sku=IN0804074ID, 25.6.2008.

[5] Utilizarea comercială a informațiilor publice (The commercial use of public information , CUPI ), Office of Fair Trading, 12/2006.

[6] Necomunicarea măsurilor de implementare a directivei se referea inițial la BE, CZ, DE, GR, ES, IT, CY, LV, LT, LU, MT, NL, AT, PT și HU, iar inconsecvența dintre măsurile naționale de implementare și dispozițiile directivei se referă în prezent la IT, PL și SE.

[7] Statele vizate sunt AT, BE, ES și LU.

[8] JO L 107, 20.4.2006, p. 38.

[9] Evaluarea reutilizării informațiilor din sectorul public (ISP) în sectorul informațiilor geografice, al informațiilor meteorologice și al informațiilor juridice [, MICUS, 12/2008.

[10] Idem.

[11] Serda GFII, Comunicat de presă, 27.1.2009.

[12] Rezultatele consultărilor și ale contribuțiilor individuale pot fi găsite la adresa http://ec.europa.eu/information_society/policy/psi/index_en.htm.

[13] Evaluarea impactului economic și social al domeniului public în societatea informațională ( Assessment of the Economic and Social Impact of the Public Domain in the Information Society ),, Rightscom, 4/2009.

[14] COM (2007) 56 final.

[15] COM (2008) 513 final.

[16] Articolul 11 alineatele (2) și (3) din directivă.

[17] Modele de furnizare a informațiilor din sectorul public prin intermediul organismelor publice de comercializare a ISP (trading funds), (Newberry et al ., 2/2008.

[18] C(2008) 36, 6/2008.

[19] Conceptul de sarcini publice este strâns legat de cel de servicii publice sau de servicii de interes economic general, cele două concepte fiind în unele limbi interschimbabile (cum este cazul limbii franceze, mission de service public ). CEJ a analizat de la caz la caz unele activități din statele membre, pentru a determina dacă acestea pot fi considerate drept astfel de servicii și a stabilit unele criterii, cum ar fi universalitatea și continuitatea serviciilor, niveluri uniforme ale tarifelor și condiții egale.