[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 16.10.2007

COM(2007) 624 final

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

privind instituirea unei taxe antidumping definitive la importurile de diciandiamidă originară din Republica Populară Chineză

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

Contextul propunerii |

Motivele şi scopul propunerii Prezenta propunere vizează aplicarea Regulamentului (CE) nr. 384/96 al Consiliului, din 22 decembrie 1995, privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 al Consiliului din 21 decembrie 2005 (denumit în continuare „regulament de bază”) în cadrul procedurii privind importurile de diciandiamidă (DCD) originară din Republica Populară Chineză. |

Context general Prezenta propunere se face în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază şi este rezultatul unei anchete realizate în conformitate cu cerinţele de fond şi de procedură prevăzute în regulamentul de bază. |

Dispoziţii existente în domeniul de aplicare al propunerii Niciuna. |

Coerenţa cu alte politici şi obiective ale Uniunii Nu este cazul. |

CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE şI EVALUAREA IMPACTULUI |

Consultarea părţilor interesate |

Părţile interesate vizate de procedură au avut deja posibilitatea de a-şi apăra interesele în cursul desfăşurării anchetei, în conformitate cu dispoziţiile regulamentului de bază. |

Obţinerea şi utilizarea expertizei |

Nu a fost nevoie de o expertiză externă. |

Evaluarea impactului Prezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază. Regulamentul de bază nu prevede o evaluare generală a impactului, dar include o listă completă a condiţiilor care necesită o evaluare. |

ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII |

Rezumatul măsurilor propuse La data de 17 august 2006, Comisia a demarat o anchetă antidumping privind importurile în Comunitate de diciandiamidă originară din Republica Populară Chineză. Nu au fost impuse măsuri provizorii deoarece anumite aspecte ale anchetei au necesitat o analiză mai aprofundată. Propunerea de regulament al Consiliului anexată se bazează pe concluziile definitive privind dumpingul, prejudiciul, legătura de cauzalitate şi interesul Comunităţii. În consecinţă, se propune adoptarea de către Consiliu a propunerii anexate, în vederea emiterii unui regulament care trebuie publicat în Jurnalul Oficial până la data de 15 noiembrie 2007. |

Baza juridică Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 al Consiliului din 21 decembrie 2005. |

Principiul subsidiarităţii Propunerea intră în sfera competenţei exclusive a Comunităţii. În consecinţă, principiul subsidiarităţii nu se aplică. |

Principiul proporţionalităţii Propunerea respectă principiul proporţionalităţii din următoarele motive: |

Tipul acţiunii este prezentat în regulamentul de bază sus menţionat şi nu lasă loc luării de decizii la nivel naţional. |

Nu sunt necesare indicaţii privind măsura în care sarcina financiară şi administrativă care revine Comunităţii, guvernelor naţionale, autorităţilor locale şi regionale, operatorilor economici şi cetăţenilor este limitată şi proporţională cu scopul propunerii. |

Selectarea instrumentelor |

Instrumente propuse: regulament. |

Alte mijloace nu ar fi potrivite, deoarece: Regulamentul de bază menţionat anterior nu prevede opţiuni alternative. |

IMPLICAţIA BUGETARă |

Propunerea nu are nicio implicaţie pentru bugetul Comunităţii. |

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

privind instituirea unei taxe antidumping definitive la importurile de diciandiamidă originară din Republica Populară Chineză

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene[1] („regulamentul de bază”), în special articolul 9,

având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea Comitetului consultativ,

întrucât:

1. PROCEDURA

1.1. Deschiderea

(1) La 3 iulie 2006, Comisia a primit o plângere depusă în temeiul articolului 5 din regulamentul de bază de către AlzChem GmbH (denumit în continuare „reclamantul”) reprezentând 100% din producţia comunitară de 1-cianoguanidină (diciandiamidă) (denumită în continuare „DCD”).

(2) Plângerea cuprinde elemente de probă ale existenţei dumpingului al cărui obiect îl constituie DCD originară din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”) şi a prejudiciului important care rezultă din acesta. Aceste elemente de probă au fost considerate suficiente pentru a justifica deschiderea unei proceduri.

(3) La 17 august 2006, procedura a fost lansată prin publicarea unui aviz de deschidere[2] în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

1.2. Părţile vizate de procedură şi vizitele de verificare

(4) Comisia a anunţat oficial producătorul comunitar reclamant, producătorii exportatori, importatorii, utilizatorii, furnizorii şi asociaţiile cunoscute a fi interesate şi reprezentanţii ţării exportatoare vizate de deschiderea procedurii. Părţile interesate au avut posibilitatea de a-şi face cunoscute opiniile în scris şi de a solicita o audiere în termenul stabilit de avizul de deschidere.

(5) Producătorul comunitar reclamant, producătorii exportatori, importatorii şi utilizatorii şi-au făcut cunoscute opiniile. S-a acordat dreptul la audiere tuturor părţilor interesate care au solicitat acest lucru şi au arătat că existau motive speciale pentru care ar trebui să fie audiate.

(6) Pentru a permite producătorilor exportatori din RPC care doreau să prezinte o cerere de statut de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă („TEP”) sau de tratament individual „TI”, Comisia a trimis formulare de cerere producătorilor exportatori chinezi cunoscuţi ca fiind interesaţi. Trei producători exportatori din RPC a solicitat statutul de societate care funcţionează conform principiilor economiei de piaţă, în temeiul articolului 2 alineatul (7) din regulamentul de bază, şi tratament individual, în cazul în care ancheta stabileşte că nu îndeplinesc condiţiile statutului de societate care funcţionează conform principiilor economiei de piaţă.

(7) Având în vedere numărul aparent mare de producători exportatori din RPC, Comisia a precizat în avizul de iniţiere că s-ar putea utiliza tehnica de eşantionare în cadrul anchetei menţionate anterior pentru determinarea dumpingului, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază.

(8) Pentru a da Comisiei posibilitatea de a decide dacă prelevarea de eşantioane este necesară, şi, în caz afirmativ, de a selecta un eşantion, toţi producătorii exportatori din RPC au fost rugaţi să se prezinte Comisiei şi să furnizeze, după cum se specifică în avizul de iniţiere, informaţii de bază privind activităţile acestora legate de produsul în cauză în perioada anchetei (între 1 iulie 2005 şi 30 iunie 2006).

(9) Cu toate acestea, dat fiind că numai trei producători exportatori au cooperat la anchetă, s-a decis că prelevarea de eşantioane nu este necesară.

(10) Au fost trimise chestionare tuturor părţilor cunoscute a fi interesate şi tuturor societăţilor comerciale care s-au făcut cunoscute în termenele stabilite în avizul de deschidere. Au fost primite răspunsuri de la trei producători exportatori cooperanţi din RPC şi de la unicul producător comunitar, precum şi de la doi utilizatori şi patru importatori.

(11) Comisia a căutat şi a verificat toate informaţiile considerate necesare în sensul determinării dumpingului, prejudiciului rezultat şi interesului Comunităţii şi a efectuat vizite de verificare la următoarele societăţi:

a) Producătorul comunitar

- AlzChem GmbH, Germania

b) Producători exportatori din RPC

- Ningxia Darong Chemical & Metallurgy Co., Ltd., RPC

- Ningxia Xingping Fine Chemical Co., Ltd., RPC

- Ningxia Yinglite Chemicals Co., Ltd, RPC

c) Importatori independenţi

- Lanxess GmbH, Germania

- Helm AG, Germania

d) Utilizatorii comunitari

- Merck Santé, Franţa

- Lanxess GmbH, Germania

1.3. Perioada de anchetă

(12) Ancheta privind dumpingul şi prejudiciul s-a desfăşurat în perioada 1 iulie 2005 – 30 iunie 2006 („perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendinţelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2002 şi sfârşitul perioadei de anchetă („perioada de examinare”).

2. PRODUSUL VIZAT ŞI PRODUSE SIMILARE

2.1. Produsul vizat

(13) Produsul vizat este 1-cianoguanidină (diciandiamidă) („DCD”), înregistrată sub codul NC 2926 20 00. Acesta este o substanţă solidă sub formă de pudră fină, albă, cristalină, de obicei inodoră. Este produsă în mai multe etape de producţie din var nestins şi negru de fum.

(14) DCD este folosită de regulă ca intermediar la producerea unei game largi de alte produse chimice intermediare, cum ar fi produsele farmaceutice, precum şi la diferite aplicaţii industriale – apă, celuloză şi hârtie, textile, pielărie – şi diferite domenii de aplicare a produselor epoxidice. Este un element esenţial în lanţul de producţie azot – carbon – azot (NCN), cu produşi finali specializaţi cum ar fi nitratul de guanidină sau alţi derivaţi NCN.

(15) Peste 90% din DCD vândută pe piaţa comunitară este de calitate standard. Restul, demunită micro DCD, este constituită din particule de dimensiuni mai mici. Producătorii exportatori chinezi au furnizat numai date cu privire la tipul standard.

2.2. Produs similar

(16) Un importator a susţinut faptul că tipul standard de DCD produsă de industria comunitară este de o calitate superioară celei produse de producătorii exportatori chinezi, deoarece conţinutul de apă al DCD chineze este semnificativ mai ridicat şi mai instabil în comparaţie cu conţinutul de apă a DCD produsă în Comunitate. Se presupune, de asemenea, că DCD chineză are un conţinut mai ridicat de impurităţi.

(17) Cu toate acestea, investigaţia a arătat că, deşi există unele diferenţe în ceea ce priveşte calitatea, acestea nu pot fi cuantificate şi, mai mult, nu influenţează caracteristicile chimice, fizice şi tehnice de bază ale DCD produsă şi comercializată de către industria comunitară în Comunitate în comparaţie cu DCD importată în Comunitate din RPC, acestea fiind considerate similare şi cu aceleaşi utilizări finale.

(18) S-a ajuns, prin urmare, la concluzia că aceste produse sunt similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.

3. DUMPING

3.1. Statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă

(19) În conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (b) din regulamentul de bază, în investigaţiile antidumping referitoare la importurile originare din RPC, valoarea normală trebuie să fie determinată în conformitate cu alineatele 1 până la 6 din articolul menţionat pentru acei producători care au întrunit criteriile enunţate în articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.

(20) Pe scurt şi numai în scop orientativ, mai jos sunt rezumate criteriile statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă:

1. Deciziile şi costurile economice sunt stabilite ca reacţie la condiţiile de piaţă şi fără intervenţia semnificativă a statului;

2. Societăţile dispun de un set clar de evidenţe contabile de bază care sunt revizuite de către un auditor independent, în conformitate cu standarde internaţionale de contabilitate şi sunt aplicate în toate scopurile;

3. Nu există denaturări semnificative preluate de la sistemul anterior de economie planificată;

4. Legislaţia cu privire la faliment şi proprietate garantează certitudinea juridică şi stabilitatea;

5. Operaţiunile de schimb valutar sunt realizate la cursurile pieţei.

(21) Trei producători exportatori din RPC au solicitat statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (b) din regulamentul de bază şi au trimis formularul de cerere în acest scop pentru producători exportatori în termenele stabilite. Comisia a căutat şi a verificat în localurile acestor societăţi toate informaţiile furnizate în formularele de cerere şi considerate necesare.

(22) Ancheta a demonstrat că cererea de statut de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă a trebuit să fie respinsă pentru toate cele trei societăţi. Concluzia stabilită pentru societăţile în cauză în ceea ce priveşte fiecare dintre cele cinci criterii definite la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază a evidenţiat faptul că aceaste societăţi nu îndeplinesc prevederile primului, celui de-al doilea şi celui de-al treilea dintre criteriile menţionate anterior.

(23) Deoarece în unul din cazuri acţionarul principal este o societate cu capital de stat, iar în alt caz acţionarul principal este un membru al Adunării naţionale populare, s-a constatat faptul că statul poate exercita o influenţă semnificativă asupra deciziilor de conducere ale societăţilor cum ar fi distribuirea profitului, emiterea de noi acţiuni, măririle de capital şi modificarea statutului societăţii şi, prin urmare, aceste decizii nu sunt luate ca reacţie la semnalele pieţei. Au fost observate diferenţe semnificative la consumul unitar de energie electrică, precum şi la preţul unitar al energiei electrice între cele trei societăţi şi niciuna dintre acestea nu a putut demonstra faptul că aceste costuri la energia electrică ar fi rezulatul cererii şi ofertei şi că ar reflecta în mod considerabil valorile de piaţă.

(24) În plus, în toate trei cazurile, conturile societăţilor nu reflectau situaţia financiară reală a acestora. În particular, s-au constatat numeroase încălcări ale principiilor contabile de bază care fac parte din normele contabile internaţionale (IAS) şi deoarece niciuna dintre aceste încălcări nu a fost semnalată în raportul de audit, nu se poate considera că aceste societăţi ar dispune de un set clar de evidenţe contabile în conformitate cu normele contabile internaţionale şi nici că ar face obiectul unui audit independent în conformitate cu normele IAS.

(25) Referitor la evaluarea activelor iniţiale, cele trei societăţi nu au putut să ofere explicaţii referitoare la baza pe care s-a efectuat această evaluare. În fine, în două cazuri, societăţile nu au putut face dovada tuturor plăţilor pentru dreptul de folosire a terenurilor. Ambele deficienţe au indicat faptul că există denaturări semnificative preluate de la sistemul anterior de economie planificată.

(26) A fost consultat comitetul consultativ şi părţile direct interesate au avut posibilitatea să-şi prezinte observaţiile în legătură cu constatările prezentate anterior. Industria comunitară şi cei trei producători exportatori au fost informaţi cu privire la evaluarea cererii de statut de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă şi au avut posibilitatea să-şi prezinte observaţiile. Producătorii exportatori au prezentat un număr de observaţii în ce priveşte aceste constatări iar Comisia a răspuns acestor observaţii fără a modifica, cu toate acestea, evaluarea generală. Producătorii exportatori au susţinut, în particular, că deciziile de natură comercială au fost luate fără intervenţia statului. În plus, aceştia au contestat constatările specifice cu privire la costuri şi la evaluarea activelor. Cu toate acestea, nu a fost prezentată nicio dovadă în sprijinul acestor contestaţii şi acestea au fost, prin urmare, respinse.

(27) În urma constatărilor menţionate mai sus, s-a ajuns la concluzia că producătorilor exportatori din RPC nu trebuie să li se acorde statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economiei de piaţă.

3.2. Tratamentul individual („TI”)

(28) Articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază prevede că, atunci când se aplică atricolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, trebuie specificată o taxă individuală pentru societăţile care pot demonstra că îndeplinesc toate criteriile prevăzute la articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază pentru a beneficia de tratament individual.

(29) Producătorii exportatori din RPC cărora statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă nu a putut fi acordat au solicitat, de asemenea, un tratament individual, în cazul în care nu li se acordă statutul respectiv. Cu toate acestea, s-a constatat că statul exercită o influenţă în aşa fel încât, în două cazuri, deciziile societăţii nu au putut fi considerate ca fiind luate în mod liber, iar intervenţia statului ar putea prezenta un risc important de eludare. În ce priveşte a treia societate, cu capital public şi fostă întreprindere de stat, există indicii clare că există încă posibilitatea intervenţiei substanţiale din partea statului şi care poate antrena riscuri de eludare.

(30) Acest din urmă producător exportator a susţinut că intervenţia potenţială a statului nu ar fi un motiv suficient pentru respingerea tratamentului individual deoarece această concluzie ar fi bazată numai pe presupuneri.

(31) Conform articolului 9 alineatul (5) litera (e) din regulamentul de bază, acolo unde se aplică articolul 2 alineatul (7) litera (a), o taxă individuală poate fi stabilită în cazul în care un exportator poate demonstra, în baza unor cereri susţinute în mod corespunzător, că intervenţia statului nu este de natură să permită o eludare a măsurilor în cazul în care exportatorilor individuali li se aplică niveluri de taxe diferite. În primul rând, societatea în cauză nu a putut clarifica rolul precis şi responsabilităţile directorului general al acesteia. Această societate nu a putut nici să clarifice dacă acţionarii actuali au plătit efectiv pentru acţiunile pe care le deţin în fosta întreprindere de stat. În această bază, a fost considerată rezonabilă concluzia că o intervenţie substanţială a statului nu poate fi exclusă în totalitate. Riscul de eludare a fost prin urmare considerat a fi prea important iar cererile producătorilor exportatori în această privinţă au trebuit să fie respinse.

(32) În consecinţă, deoarece s-a constatat că producătorii exportatori din RPC nu îndeplinesc toate cerinţele pentru a beneficia de tratament individual în conformitate cu articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază, cererile de tratament individual au trebuit să fie respinse şi o taxă unică la nivelul întregii ţări a fost instituită.

3.3. Valoarea normală

3.3.1. Ţara analoagă

(33) În conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, valoarea normală pentru producătorii exportatori care nu beneficiază de statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă trebuie stabilită pe baza preţurilor sau a unei valori normale construite într-o ţară analoagă sau a preţurilor acestei ţări terţe practicate faţă de alte ţări, inclusiv faţă de Comunitate, sau, în cazul în care acest lucru nu este posibil, pe orice altă bază rezonabilă, inclusiv pe baza preţurilor plătite efectiv sau care urmează să fie plătite în Comunitate pentru un produs similar, ajustat corespunzător dacă e cazul pentru a include o marjă de profit rezonabilă.

(34) În cazul în care produsul în cauză nu se produce în afara Comunităţii şi a RPC, Comisia a indicat în avizul de deschidere intenţia de a calcula valoarea normală, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, pe baza preţurilor efectiv plătite sau care urmează a fi plătite în Comunitate pentru produsul respectiv.

(35) Cei trei producători din RPC au contestat această propunere, argumentând că nu există concurenţă suficientă în cadrul Comunităţii şi că procesul de producţie din Comunitate nu este comparabil cu cel din RPC. Aceştia au cerut ca valoarea normală să fie calculată pe baza preţului de export al reclamantului către RPC sau pe baza costului de producţie a DCD în RPC.

(36) Preţurile de export ale industriei comunitare către ţări terţe nu au putut fi luate în considerare deoarece nu s-a putut exclude posibilitatea ca şi acestea să facă obiectul unui dumping. În consecinţă, producătorii exportatori în cauză nu au putut demonstra că această metodologie ar fi mai rezonabilă decât cea folosită de instituţiile comunitare. În particular, nu s-a putut demonstra şi nici nu s-au putut aduce dovezi că ar exista o concurenţă insuficientă pe piaţa comunitară şi că, în consecinţă, datele referitoare la industria comunitară nu ar fi fiabile. În ce priveşte diferenţele în procesul de producţie, acestea nu au fost considerate semnificative.

(37) În afară de aceasta, niciuna din cele trei societăţi nu a obţinut statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă şi, prin urmare, costurile de producţie ale producătorilor exportatori chinezi nu au fost considerate ca fiind fiabile.

(38) În consecinţă, cea mai rezonabilă bază pentru calcularea valorii normale a fost considerată ca fiind costul de producţie a produsului similar în industria comunitară ajustat, dacă este cazul, în special pentru a ţine cont de diferenţele în procesul de producţie sau de accesul la materiile prime.

(39) Producătorii exportatori au afirmat că determinarea valorii normale a fost bazată pe datele disponibile şi, în consecinţă, conform articolului 18 din regulamentul de bază. Aceştia au declarat în continuare că, deoarece au colaborat deplin la prezenta anchetă, o astfel de abordare nu este justificată.

(40) Această declaraţie a producătorilor exportatori că valoarea normală a fost determinată în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază este incorectă. Într-adevăr, aşa cum s-a menţionat anterior, valoarea normală a fost stabilită conform articolului 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, care permite folosirea oricărei alte baze rezonabile în cazul în care valoarea normală nu poate fi calculată pe baza costurilor şi preţurilor dintr-o ţară analoagă sau pe baza preţurilor de export dintr-o astfel de ţară către alte ţări terţe. Prin urmare, această cerere a fost respinsă.

3.3.2. Determinarea valorii normale

(41) Produsul similar a fost vândut de către industria comunitară în cantităţi reprezentative. Cu toate acestea, vânzările comunitare pe piaţa internă au fost în pierdere. În consecinţă, valoarea normală a fost determinată pe baza costurilor de producţie a industriei comunitare plus o sumă rezonabilă pentru costurile de vânzare, costurile generale şi administrative, precum şi pentru profit. Au fost făcute ajustări la costurile de producţie ale industriei comunitare pentru a lua în considerare costurile suplimentare de transport datorate separării fizice a unităţilor de producţie, lipsa accesului direct la materiile prime, care trebuie transportate de la unităţi de producţie aflate la distanţe mari, precum şi eliminarea subprodusului (var negru). De asemenea, a fost adăugat un profit estimativ corespunzând profitului obţinut de industria comunitară în 2001, plus 4,3% pentru costuri de vânzare, costuri generale şi administrative, pe baza informaţiilor primite din partea industriei comunitare.

3.4. Preţurile la export

(42) Toate vânzările la export în Comunitate efectuate de către producătorii din RPC au fost realizate direct către clienţi independenţi din Comunitate, astfel încât preţul de export s-a stabilit, în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, pe baza preţurilor efectiv plătite sau de plătit.

3.5. Comparaţia

(43) Valoarea normală medie ponderată, aşa cum a fost stabilită mai sus, a fost comparată cu preţul de export mediu ponderat al vânzărilor către Comunitate de către societăţile cooperante cărora nu le-a fost acordat statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă, aşa cum este prevăzut la articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază.

3.6. Marja de dumping

(44) Pe această bază, marja de dumping la nivel naţional, exprimată ca procentaj din preţul de import CIF frontieră comunitară, înainte de vămuire, este 91,8%.

4. PREJUDICIUL

4.1. Observaţie preliminară

(45) Deoarece analiza priveşte o singură societate, din motive de confidenţialitate majoritatea indicatorilor sunt prezentaţi sub formă de indici sau intervale.

4.2. Producţia comunitară

(46) Producţia totală în perioada de anchetă a fost între 15 000 şi 20 000 de tone.

4.3. Definiţia industriei comunitare

(47) Producţia producătorului comunitar AlzChem GmbH reprezintă 100% din DCD produs în Comunitate. Prin urmare, s-a admis că aceasta reprezintă industria comunitară (denumită în continuare „IC”) în sensul articolului 4 alineatul (1) şi a articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază.

4.4. Consumul comunitar

(48) Consumul comunitar a fost stabilit pe baza volumelor de vânzări ale IC pe piaţa comunitară, la care s-au adăugat importurile cu codul NC aferent din RPC şi alte ţări terţe, conform Eurostat. Astfel cum indică tabelul de mai jos, consumul comunitar al produsului în cauză a rămas stabil (+1%) în perioada examinată. În acest context se atrage atenţia asupra faptului că datele privitoare la 2002 includ şi importurile provenind de la producătorul norvegian ODDA, care şi-a încetat activitatea în cursul aceluiaşi an.

(49) Potrivit declaraţiei unui importator, încheierea activităţii ODDA a făcut ca unii dintre clienţii mai importanţi ai acestei societăţi sa-şi facă stocuri în 2003, ceea ce poate fi una dintre explicaţiile creşterii puternice a consumului în acel an.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Consumul comunitar (tone) | 13 258 | 15 594 | 13 119 | 12 469 | 13 417 |

Indice 2002 = 100 | 100 | 118 | 99 | 94 | 101 |

4.5. Importuri în Comunitate din RPC

4.5.1. Volumul şi cota de piaţă a importurilor din RPC

(50) Importurile din RPC conform Eurostat au crescut de la 2 476 tone în 2002 la 6 002 tone în cursul perioadei de anchetă. Cota de piaţă a crescut de la 19% la 45% în cursul aceleiaşi perioade, deoarece producătorii chinezi au preluat o parte majoră din cota de piaţă deţinută în trecut de către producătorul norvegian ODDA. Creşterea importurilor a fost deosebit de importantă în 2003.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Volumul importurilor (tone) | 2 476 | 6 173 | 4 283 | 5 218 | 6 002 |

Indice 2002 = 100 | 100 | 249 | 173 | 211 | 241 |

Cota de piaţă | 15-25% | 35-45% | 30-40% | 35-45% | 40-50% |

4.5.2. Preţurile importurilor şi subcotarea

(51) Conform Eurostat, preţurile de import au scăzut cu 11% în timpul perioadei examinate, de la 1 149 EUR/tonă în 2002 la 1 022 EUR/tonă în timpul perioadei de anchetă.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Preţul importurilor din RPC (EUR/tonă) | 1 149 | 1 071 | 1 338 | 980 | 1 022 |

Indice 2002 = 100 | 100 | 93 | 116 | 85 | 89 |

(52) Pentru determinarea subcotării, a fost făcută o comparaţie între preţurile de vânzare ale industriei comunitare pe piaţa comunitară din timpul perioadei de anchetă şi cele practicate de producătorii exportatori chinezi. Deoarece producătorii chinezi nu au exportat aşa-numita micro DCD, acest tip a fost exclus de la calcularea subcotării preţurilor.

(53) Preţurile de vânzare relevante ale industriei comunitare au fost preţurile practicate faţă de clienţii independenţi, ajustate, după caz, la nivelul franco fabrică. Aceste preţuri au fost comparate cu preţurile de vânzare practicate de producătorii exportatori, nete de orice reduceri şi ajustate, după caz, la nivelul preţurilor CIF frontieră comunitară, ajustate în mod corespunzător în funcţie de cheltuielile de vămuire şi de costurile ulterioare importului. Taxa vamală convenţională pentru ţări terţe aplicabilă de 6,5% a fost adăugată la preţul CIF pentru obţinerea preţului unitar în liberă circulaţie.

(54) În timpul perioadei de anchetă, media ponderată a marjei de subcotare, exprimată ca procent din preţul mediu de vânzare la nivelul franco fabrică al industriei comunitare, a fost între 25% şi 30% pentru producătorii chinezi care au cooperat.

4.6. Situaţia din industria comunitară

(55) În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, examinarea impactului importurilor care au făcut obiectul unui dumping asupra industriei comunitare a inclus o analiză a tuturor factorilor economici pertinenţi care influenţează situaţia acestei industrii din 2002 până la perioada de anchetă.

(56) Factorii de prejudiciu prezentaţi mai jos privesc numai vânzările pe piaţa liberă, care reprezintă 85% din producţia de DCD a industriei comunitare. Se atrage atenţia asupra faptului că restul de 15% din producţia de DCD este folosită intern ca şi transfer captiv. Industria comunitară este un producător integrat care foloseşte DCD pentru prelucrări ulterioare şi care transformă DCD în vederea obţinerii produselor din aval, fără a întocmi facturi comerciale. Consumul captiv a rămas relativ stabil în timpul perioadei examinate şi nu ar fi putut, prin urmare, să influenţeze situaţia industriei comunitare.

4.6.1. Producţia, capacitatea de producţie şi utilizarea capacităţii

(57) Capacitatea de producţie a crescut cu 33% între 2002 şi perioada de anchetă. Creşterea capacităţi a avut loc în 2003 şi 2004, după încetarea activităţii producătorului norvegian ODDA, la sfârşitul anului 2002. Capacitatea de producţie suplimentară trebuie considerată având în vedere faptul că ODDA şi-a încetat producţia, că această societate a deţinut deja aproximativ 25% din piaţa comunitară şi că a vândut şi pe alte pieţe. Creşterea capacităţii de producţie s-a obţinut prin investiţii şi îmbunătăţiri tehnice.

(58) Ca rezultat al creşterii capacităţii şi vânzărilor, volumul producţiei a crescut cu 37% între 2002 şi perioada de anchetă. Cea mai mare creştere a avut loc între 2002 şi 2003. Volumul producţiei a atins nivelul cel mai înalt în 2004, apoi a scăzut considerabil în 2005 pentru a creşte din nou în perioada de anchetă.

(59) Utilizarea capacităţii a crescut cu 3 puncte procentuale în decursul perioadei în cauză.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Producţie (Indice) | 100 | 133 | 143 | 124 | 137 |

Capacitate de producţie (Indice) | 100 | 120 | 133 | 133 | 133 |

Rata de utilizare a capacităţii | 84% | 93% | 91% | 78% | 87% |

4.6.2. Stocurile

(60) Stocurile au crescut considerabil pe durata perioadei examinate. Aceasta s-a datorat faptului că, datorită importurilor care au făcut obiectul unui dumping, industria comunitară nu a putut să-şi crească volumul vânzărilor în măsura anticipată ca urmare a încetării activităţii ODDA, aşa cum se explică mai jos.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Stocuri (Indice) | 100 | 151 | 187 | 91 | 178 |

4.6.3. Volumul vânzărilor, cotele de piaţă şi preţurile medii unitare din Comunitate

(61) În timp ce consumul comunitar a rămas stabil, vânzările de DCD de către industria comunitară către clienţi independenţi pe piaţa comunitară a crescut cu 6% în timpul perioadei de examinare. Acestea au atins un nivel maxim în 2003 şi a scăzut constant în 2004 şi 2005 pentru a creşte din nou în timpul perioadei de anchetă. Cu toate acestea, aceste vânzări au fost efectuate în mod constant la preţuri considerabil mai scăzute decât costurile de producţie, cu excepţia vânzărilor de micro DCD, care reprezintă între 0% şi 10% din vânzările totale [cifrele exacte nu sunt precizate din motive de confidenţialitate] pe piaţa comunitară, şi care au fost profitabile.

(62) În plus, ar trebui reamintit faptul că industria comunitară foloseşte DCD din producţie proprie pentru fabricarea altor produse chimice în aval, cum ar fi derivaţii NCN. Această utilizare captivă reprezintă aproximativ 15% din producţia de DCD a industriei comunitare.

(63) Volumul de vânzări şi cotele de piaţă au fost următoarele:

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Volumele vânzărilor din CE (Indice) | 100 | 123 | 118 | 104 | 106 |

Cota de piaţă (%) | 50-60% | 50-60% | 60-70% | 50-60% | 50-60% |

(64) Cota de piaţă a industriei comunitare a crescut cu 3 puncte procentuale în decursul perioadei în cauză. Cu toate acestea, această creştere trebuie considerată având în vedere golul de pe piaţă rămas în urma încetării activităţii societăţii ODDA de la sfârşitul anului 2002, societate care a deţinut o cotă de piaţă de aproximativ 25% înainte de a-şi înceta activitatea.

(65) În ciuda concurenţei DCD provenită din China şi a fluctuaţiilor de preţ între 2002 şi sfârşitul perioadei de anchetă, industria comunitară a reuşit să îşi crească preţul unitar mediu de vânzare către clienţii independenţi de pe piaţa comunitară cu 2% pe durata perioadei examinate. Cu toate acestea, se atrage atenţia asupra faptului că aceste preţuri includ şi micro DCD, pentru care nu există concurenţă din partea producătorilor exportatori chinezi şi pentru care pot fi obţinute preţuri mai ridicate.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Preţul de vânzare în CE (Indice) | 100 | 109 | 105 | 108 | 102 |

4.6.4. Profitabilitatea şi fluxul de lichidităţi

(66) Pe durata perioadei examinate profitabilitatea industriei comunitare a fost tot timpul negativă. Pierderile au atins nivelul maxim în timpul perioadei de anchetă, când au fost între -20% şi -30%. Potrivit industriei comunitare, anul de referinţă 2002 trebuie considerat ca fiind excepţional datorită situaţiei speciale în care se afla piaţa după încetarea activităţii ODDA. În 2003 industria comunitară a reuşit să-şi reducă pierderile, în ciuda faptului că importurile din RPC au atins nivelul maxim.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Rentabilitate | între -20% şi -30% | între 0 şi -10 % | între -10% şi -20% | între -10% şi -20% | între -20% şi -30% |

(67) Fluxul de lichidităţi a fost tot timpul negativ în timpul perioadei examinate cu excepţia anului 2003, în concordanţă cu reducerea pierderilor industriei comunitare din acel an.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Flux de lichidităţi (Indice) | -100 | 82 | -136 | -208 | -244 |

4.6.5. Investiţii, randamentul investiţiilor şi capacitatea de mobilizare a capitalului

(68) Industria comunitară a înregistrat niveluri considerabile de investiţii în special în 2003. Aceste investiţii au fost legate în principal de creşterea capacităţii de producţie, aşa cu s-a precizat mai sus.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Investiţii (Indice) | 100 | 171 | 69 | 44 | 54 |

(69) Randamentul investiţiilor din producţia şi vânzările produsului similar a fost negativ şi a scăzut substanţial pe durata perioadei examinate, reflectând tendinţa negativă a rentabilităţii menţionată mai sus.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Randamentul investiţiilor | între -10% şi -20% | între 0% şi -10% | între -20% şi -30% | între -20% şi -30% | între -20% şi -30% |

(70) Capacitatea industriei comunitare de a mobiliza capitaluri nu pare să fi fost afectată în mod semnificativ în cursul perioadei examinate, dat fiind că DCD reprezintă numai o mică proporţie din activităţile totale ale industriei comunitare.

4.6.6. Ocuparea forţei de muncă, productivitatea, creşterea economică şi salariile

(71) Ocuparea forţei de muncă, productivitatea şi costurile salariale din industria comunitară au evoluat după cum urmează:

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Număr de angajaţi (Indice) | 100 | 128 | 122 | 117 | 114 |

Productivitatea (tone/angajat) (Indice) | 100 | 104 | 118 | 106 | 121 |

Costuri salariale pe angajat (Indice) | 100 | 100 | 103 | 103 | 106 |

(72) Numărul de salariaţi ai industriei comunitare a crescut cu 14% între 2002 şi perioada de anchetă. În paralel, productivitatea a crescut ca urmare a procesului de raţionalizare a creşterii producţiei.

(73) Nivelurile salariilor medii au crescut cu 6% în cursul perioadei examinate.

4.6.7. Mărimea marjei de dumping şi redresarea în urma practicilor de dumping anterioare

(74) Având în vedere volumul şi preţul importurilor care fac obiectul unui dumping provenind din RPC, impactul mărimii marjei de dumping efective asupra industriei comunitare nu poate fi considerat ca fiind neglijabil.

(75) Mai mult, nu au existat elemente care să indice redresarea industriei comunitare în urma efectelor unor dumpinguri anterioare.

4.7. Concluzie privind prejudiciul

(76) Cu excepţia unui maxim în anul 2003, consumul a rămas stabil în cursul perioadei examinate. În cursul aceleiaşi perioade, volumul de importuri care fac obiectul unui dumping ale produsului în cauză a crescut considerabil şi în consecinţă cota de piaţă a acestora a crescut de la valori situate între 15% şi 25% în 2002 la valori situate între 40% şi 50% în PA. Preţurile medii ale importurilor care fac obiectul unui dumping au fost semnificativ mai mici decât cele practicate de industria comunitară în perioada examinată. Pe baza unei medii ponderate, preţurile acestor importuri au fost subcotate cu 25-35% în comparaţie cu cele ale industriei comunitare, în timpul PA.

(77) În aceeaşi perioadă, industria comunitară a înregistrat pierderi importante, care au atins un maxim în timpul PA, când s-au situat între -20% şi -30%. În concordanţă cu evoluţia negativă a rentabilităţii, indicatori asociaţi cum ar fi randamentul investiţiilor şi fluxul de lichidităţi au indicat o tendinţă negativă.

(78) Anumiţi indicatori de prejudiciu, cum ar fi volumele de producţie, capacitatea de producţie, volumul de vânzări, cota de piaţă şi preţurile de vânzare pe piaţa comunitară au indicat o tendinţă pozitivă în cursul perioadei examinate. În cadrul acestei evaluări nu a fost luată în considerare utilizarea captivă, deoarece aceasta a rămas stabilă în cursul perioadei examinate şi nu a avut, prin urmare, niciun impact asupra analizei prejudiciului.

(79) Cu toate acestea, tendinţa pozitivă a unor indicatori de prejudiciu trebuie examinată în lumina încetării activităţii unui producător norvegian, ODDA, la sfârşitul anului 2002 şi a concurenţei care a urmat, între industria comunitară şi producătorii exportatori chinezi, pentru preluarea cotei de piaţă deţinută de către ODDA. De fapt, trebuie remarcat că importurile din China au completat aproape în întregime golul lăsat de încetarea activităţii societăţii ODDA: industria comunitară a reuşit să obţină iniţial, în 2003, aproximativ 1/3 din cota de piaţă deţinută anterior de către ODDA. Această proporţie a scăzut semnificativ, la aproximativ 1/7, în cursul PA. Prin urmare, deşi unii indicatori au arătat o tendinţă uşor pozitivă, în realitate ar fi fost de aşteptat o evoluţie mult mai favorabilă a acestora, dacă nu ar fi fost afectaţi de importurile care fac obiectul unui dumping din partea RPC. În orice caz, indicatorii de performanţă financiară a industriei comunitare (profit, randamentul investiţiei şi fluxul de lichidităţi) au avut o tendinţă negativă atât de importantă, încât depăşesc cu mult orice evoluţie pozitivă. Într-adevăr, după cum o demonstrează situaţia financiară, industria comunitară nu a reuşit să profite deloc de încetarea activităţii societăţii ODDA şi este în prezent într-o situaţie în care viabilitatea sa este pusă în joc, dacă nu se ia nicio măsură.

(80) Ţinând seama de cele menţionate anterior, s-a concluzionat că industria comunitară a suferit un prejudiciu important în sensul articolului 3 din regulamentul de bază.

5. CAUZALITATE

5.1. Introducere

(81) În conformitate cu articolul 3 alineatele (6) şi (7) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă există o legătură de cauzalitate între importurile produsului în cauză care fac obiectul unui dumping, originare din RPC şi prejudiciul suferit de industria comunitară. Au fost examinaţi, de asemenea, alţi factori cunoscuţi, în afara importurilor care fac obiectul unui dumping şi care, în acelaşi timp, ar fi putut cauza un prejudiciu industriei comunitare, astfel încât eventualul prejudiciu cauzat de aceşti factori să nu fie atribuit importurilor în cauză.

5.2. Efectul importurilor care fac obiectul unui dumping

(82) Trebuie reamintit faptul că toate importurile din RPC ale produsului în cauză sunt cele de DCD tip standard, care reprezintă şi tipul de DCD cel mai vândut de industria comunitară pe piaţa comunitară. Vânzările de către industria comunitară a aşa-numitului „micro DCD”, produs care nu este exportat de producătorii chinezi, au fost excluse din calculul subcotării.

(83) Importurile din RPC au crescut cu 141% în cursul perioadei examinate. În consecinţă, cota de piaţă a acestora a crescut de la 19% în 2002 la 45% în PA. Trebuie remarcat că volumul importurilor care fac obiectul unui dumping a atins în 2003 un maxim de 6 173 tone, reflectând efectele încetării activităţii producătorului norvegian, a scăzut apoi în 2004 şi a crescut pe urmă în mod constant în 2005 şi în PA, când a atins 6 002 tone.

Tabelul 1: Importurile din RPC

[pic]

(84) Preţurile medii ale importurilor care fac obiectul unui dumping au fost cu mult mai mici decât cele ale industriei comunitare, subcotându-le cu 25-35% în PA. Într-adevăr, producătorii exportatori chinezi au scăzut preţurile cu 7% în 2003, în scopul preluării cotei de piaţă deţinute anterior de către ODDA. După ce au obţinut majoritatea acestei cote, producătorii exportatori chinezi au crescut preţurile cu 25% în 2004, le-au scăzut cu 27% în 2005 şi le-au crescut din nou cu 4% în PA.

(85) În acelaşi timp, în timp ce preţurile importurilor care fac obiectul unui dumping au scăzut cu 11% în timpul perioadei examinate, industria comunitară a reuşit să păstreze preţurile pe ansamblu relativ stabile (creştere de 2%). Cu toate acestea, trebuie să se ţină cont de faptul că aceste preţuri includ „micro DCD”, în cazul căreia nu există concurenţă din partea RPC şi care are un preţ mult mai mare. Prin urmare, preţurile de vânzare anuale medii ale industriei comunitare sunt afectate de variaţiile volumelor de vânzări şi ale preţurilor DCD standard, respectiv micro.

Tabelul 2: Evoluţia preţurilor unitare

[pic]

(86) Ţinând cont de subcotarea importantă stabilită în cazul DCD standard, care s-a ridicat la 25-35% în PA, este evident că importurile care fac obiectul unui dumping au exercitat o presiune de scădere importantă asupra preţurilor de vânzare ale industriei comunitare în cazul DCD standard, care reprezintă majoritatea vânzărilor acesteia şi au împiedicat astfel industria comunitară să-şi fixeze preţurile la un nivel care să acopere costurile de producţie. Acest fapt a avut, la rândul său, un impact negativ asupra rentabilităţii industriei comunitare, cauzând o mare parte din pierderile importante înregistrate în timpul perioadei examinate.

(87) Din moment ce industria comunitară a înregistrat pierderi din vânzările de DCD şi în anul 2002, s-a examinat şi dacă pierderile ar putea fi mai degrabă structurale, decât cauzate de importurile care fac obiectul unui dumping. În acest sens, trebuie reamintit că importurile care fac obiectul unui dumping au avut o prezenţă importantă pe piaţa comunitară şi în 2002, cu o cotă de piaţă de 15-25%. Mai mult, industria comunitară a furnizat elemente de probă care au demonstrat că, în urma unui program de reducere a costurilor, a reuşit să-şi păstreze stabile costurile unitare în timpul perioadei examinate, în ciuda creşterii preţurilor la materiile prime. Cu toate acestea, din cauza scăderii preţurilor cauzate de importurile din China, acest lucru nu a dat rezultatul dorit de reducere a pierderilor, ci doar acela de a împiedica agravarea acestora.

(88) Datorită eforturilor de reducere a costurilor şi a ieşirii de pe piaţă a societăţii ODDA la sfârşitul anului 2002, industria comunitară era angajată într-un proces de redresare înainte ca importurile din China să atingă un maxim în anul 2003. În urma acestui maxim, care a permis chinezilor să preia cea mai mare parte a cotei de piaţă a societăţii ODDA, pierderile industriei comunitare au crescut la valori situate între - 10% şi - 20% în 2004, iar după aceea au început să crească în mod constant în 2005 şi în PA, în acelaşi timp cu creşterea volumelor de importuri care fac obiectul unui dumping şi cu scăderea preţurilor de import medii.

Tabelul 3: Rentabilitatea industriei comunitare

[pic]

(89) Legătura cauzală între importurile care fac obiectul unui dumping şi înrăutăţirea situaţiei economice a industriei comunitare pare să fie întărită de faptul că industria comunitară este profitabilă pe tipul de produs („micro DCD”) pentru care nu există importuri din China, în timp ce înregistrează pierderi importante în cazul tipului standard de DCD, în cazul căruia face faţă unei concurenţe neloiale din partea RPC.

(90) Ţinând cont de cele de mai sus şi în special de creşterea cotei de piaţă a importurilor care fac obiectul unui dumping, după cum se demonstrează mai jos, prin preţuri care subcotează în mod semnificativ preţurile industriei comunitare, s-a concluzionat că importurile care fac obiectul unui dumping au jucat un rol determinant în situaţia prejudiciabilă a industrie comunitare.

Tabelul 4: Evoluţia cotelor de piaţă

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Importuri care fac obiectul unui dumping din partea RPC | 15-25% | 35-45% | 30-40% | 35-45% | 40-50% |

Industria comunitară | 50-60% | 50-60% | 60-70% | 50-60% | 50-60% |

5.3. Efectul celorlalţi factori

5.3.1. Observaţie preliminară

(91) Ţinând cont de faptul că, în perioada examinată, consumul comunitar a rămas stabil şi că nu au existat importuri din nicio ţară terţă, precum şi de faptul că singurii producători cunoscuţi de DCD sunt industria comunitară şi cei câţiva producători comunitari, există foarte puţini alţi factori cunoscuţi care ar fi putut să contribuie la situaţia prejudiciabilă a industriei comunitare.

5.3.2. Performanţa la export a industriei comunitare

(92) S-a examinat dacă exporturile industriei comunitare către ţări din afara UE ar fi putut contribui la prejudiciul suferit în cursul perioadei examinate. Exporturile către ţările din afara UE reprezintă o proporţie considerabilă, între 30% şi 50%, din vânzările produsului în cauză de către industria comunitară pe durata perioadei examinate. Volumele exporturilor au crescut în mod considerabil, cu 58%, între anul 2002 şi perioada de anchetă, în timp ce preţul mediu unitar a scăzut cu 2%. Aceasta demonstrează că, în pofida concurenţei acerbe din partea exportatorilor chinezi prezente şi pe pieţele din afara Comunităţii, există o cerere importantă de DCD produsă de industria comunitară, chiar şi la preţuri cu mult mai mari decât cele ale exportatorilor chinezi, deşi, după cum s-a explicat mai sus, preţurile medii mai mari pot fi explicate prin preţurile mai mari obţinute pentru produsul „micro DCD”.

(93) Pentru a reuşi să concureze şi pe pieţele din afara UE cu DCD standard provenind din China şi vândut la preţ scăzut, vânzările către export ale industriei comunitare au fost efectuate la preţuri mult mai mici decât costurile de producţie, subminându-se astfel rentabilitatea generală a acesteia. Totuşi, aceste exporturi nu au afectat în mod direct rentabilitatea pe piaţa comunitară.

5.3.3. Pretinsul prejudiciu auto-provocat

(94) Dat fiind faptul că industria comunitară a înregistrat pierderi la produsul în cauză timp de mai mulţi ani şi că, în pofida acestui fapt, a decis să investească în capacităţi de producţie suplimentare în 2003 şi 2004, ceea ce a condus la creşterea volumului de producţie şi a stocurilor, s-a examinat dacă: (i) pierderile sunt de tip structural şi (ii) decizia de a investi în capacităţi de producţie suplimentare a contribuit la situaţia prejudiciabilă a industriei comunitare. Acest ultim argument a fost avansat şi de către un importator, care a pretins că decizia industriei comunitare de a-şi mări capacitatea de producţie cu o treime, deşi ştia că existau deja importuri din China, a sporit în mod semnificativ presiunea pe piaţă.

(95) În legătură cu nivelul de pierderi, informaţiile obţinute de la industria comunitară demonstrează că, în urma programului de reducere a costurilor, aceasta a reuşit să-şi păstreze stabile costurile unitare în timpul perioadei examinate, în ciuda creşterii preţurilor la materiile prime. Cu toate acestea, industria comunitară suferă de pe urma anumitor dezavantaje în materie de costuri, cum ar fi prezenţa a trei unităţi de producţie, distanţa mare faţă de minele de cărbune şi un proces de producţie costisitor, deşi nu este posibilă o comparaţie a structurii costurilor industriei comunitare cu cea a oricărui alt producător de DCD, deoarece niciun producător exportator chinez nu a obţinut statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă. Cu toate acestea, faptul că industria comunitară a realizat un mic profit în anul 2001, precum şi faptul că activitatea pe tipul de produs „micro DCD", care nu este exportat de către producătorii chinezi, este profitabilă, arată în mod clar că, în condiţii normale de concurenţă, industria comunitară ar fi într-o situaţie mult mai bună şi, prin urmare, toate aceste pierderi nu sunt pur structurale.

(96) În legătură cu decizia industriei comunitare de a-şi creşte capacitatea de producţie, trebuie remarcat că acest fapt s-a produs după încetarea activităţii societăţii ODDA care, anterior, deţinea o cotă de piaţă importantă pe piaţa comunitară. În absenţa importurilor din China care au reuşit să preia majoritatea cotei de piaţă a societăţii ODDA datorită preţurilor de dumping, industria comunitară s-ar fi putut aştepta să capteze o parte mult mai importantă din această cotă. Pe de altă parte, un agent economic nu ar trebui să se aştepte să beneficieze de toată creşterea consumului din sfera sa de activitate, ci ar trebui să ia în considerare existenţa surselor de aprovizionare din străinătate.

(97) Din motivele expuse mai sus este evident că, chiar dacă situaţia financiară şi economică dificilă a industriei comunitare nu poate fi considerată ca fiind auto-provocată, lipsa rentabilităţii produsului în cauză se datorează parţial şi costurilor de producţie ridicate, precum şi deciziilor de investiţii.

5.4. Concluzie privind cauzalitatea

(98) În concluzie, se confirmă faptul că importurile chinezeşti care fac obiectul unui dumping, a căror cotă de piaţă a crescut în mod semnificativ în perioada examinată, la preţuri subcotate faţă de cele ale industriei comunitare, au contribuit în mod substanţial la situaţia economică şi financiară dificilă a industriei comunitare. Acest fapt, evaluat separat, a cauzat un prejudiciu important. Cu toate acestea, nu se poate nega faptul că pierderile semnificative care s-au înregistrat de-a lungul perioadei examinate pot fi atribuite parţial şi structurii costurilor industriei comunitare.

(99) Ancheta a arătat că restul factorilor cunoscuţi, cum ar fi costurile, mărirea capacităţii şi performanţa la export a industriei comunitare, chiar dacă au contribuit la prejudiciu, nu sunt de natură să infirme legătura cauzală dintre prejudiciul suferit de industria comunitară şi importurile care fac obiectul unui dumping originare din RPC.

(100) Prin urmare, s-a concluzionat că importurile care fac obiectul unui dumping provenind din RPC au cauzat un prejudiciu material industriei comunitare în sensul articolului 3 alineatul (6) din regulamentul de bază.

6. INTERESUL COMUNITĂŢII

(101) În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a examinat dacă există motive incontestabile pentru a se concluziona că nu este în interesul Comunităţii să se adopte măsuri antidumping în acest caz specific. Au fost analizate impactul potenţial asupra tuturor părţilor interesate, precum şi consecinţele neinstituirii unor astfel de măsuri.

6.1. Interesul industriei comunitare

(102) Situaţia prejudiciabilă a industriei comunitare a rezultat din dificultatea acesteia de a face concurenţa importurilor care fac obiectul unui dumping, dificultate care s-a accentuat în perioada examinată şi a cauzat o importantă scădere a preţurilor pe piaţa comunitară, împiedicând industria comunitară să-şi stabilească preţurile la un nivel care i-ar fi acoperit costurile de producţie.

(103) Se consideră că impunerea măsurilor ar permite industriei comunitare să crească preţul DCD la un nivel care i-ar permite ca afacerea să fi profitabilă şi, astfel, să continue să fie prezentă pe piaţa comunitară.

(104) În cazul în care nu s-ar impune măsuri, industria comunitară ar fi obligată să continue să-şi alinieze preţurile la cele ale importurilor care fac obiectul unui dumping, pentru a rămâne pe piaţă. Aceasta ar cauza noi pierderi financiare. Deoarece situaţia actuală, caracterizată prin lipsa de rentabilitate de-a lungul mai multor ani, nu poate fi menţinută pe termen lung, neinstituirea de măsuri ar conduce la dispariţia acestei linii de produse pe termen lung şi, prin urmare, la pierderi de locuri de muncă.

(105) Având în vedere cele de mai sus, se concluzionează că instituirea măsurilor antidumping este în interesul industriei comunitare.

6.2. Concurenţă şi efecte de denaturare a schimburilor comerciale

(106) Producătorii exportatori cooperanţi, precum şi unii utilizatori şi importatori au susţinut că impunerea unor măsuri antidumping ar avea ca efect excluderea importurilor din China de pe piaţa comunitară şi că, în absenţa unor importuri din ţări terţe, ar avea ca rezultat crearea unui monopol al industriei comunitare. Producătorii exportatori şi un importator au mai subliniat şi riscul creării unei situaţii critice în ceea ce priveşte aprovizionarea pieţei comunitare, dacă măsurile impuse ar fi la un nivel care ar împiedica realizarea de importuri din China.

(107) Cu toate acestea, se consideră că, având în vedere poziţia pe piaţă puternică obţinută de producătorii exportatori chinezi prin practici de dumping şi preţuri subcotate în mod semnificativ faţă de cele ale industriei comunitare, impunerea de măsuri la nivelul descris mai jos nu i-ar scoate pe aceştia de pe piaţa comunitară ci ar restabili doar condiţii echitabile, permiţând industriei comunitare şi exportatorilor producători chinezi să concureze în condiţii egale. În plus, va continua să existe o concurenţă pe piaţa comunitară între exportatorii chinezi şi industria comunitară, garantându-se astfel o aprovizionare continuă din mai multe surse.

(108) Pe de altă parte, în absenţa măsurilor, nu se poate exclude încetarea activităţii industriei comunitare în acest domeniu de activitate, ceea ce ar conduce la scenariul contrar, şi anume monopolul importurilor din China. Ambele scenarii, şi anume monopolul uneia sau al celeilalte surse de aprovizionare, trebuie evitate. Într-adevăr, amândoi utilizatorii care au cooperat au subliniat necesitatea existenţei a două surse de aprovizionare.

(109) Prin urmare, se consideră că impunerea de măsuri antidumping la nivelul descris mai jos ar garanta menţinerea a două surse de aprovizionare pe piaţa comunitară.

6.3. Interesul utilizatorilor

(110) Doi utilizatori industriali au cooperat la anchetă, unul din sectorul farmaceutic, iar celălalt din sectorul tăbăcăriei. Amândoi utilizatorii cumpără produsul în cauză direct din RPC, precum şi de la industria comunitară. Un al treilea utilizator, fabricant de produse chimice speciale pentru industria hârtiei, a reacţionat la dezvăluirea constatărilor definitive ale anchetei prin furnizarea unor comentarii privind efectele aşteptate ale impunerii unor taxe antidumping.

(111) Utilizatorul din sectorul farmaceutic, unde DCD este o materie primă importantă în fabricarea metforminei, un medicament pentru tratarea diabetului, a susţinut că orice creştere de preţuri rezultând din impunerea unor măsuri antidumping ar avea un efect negativ asupra competitivităţii sale în raport cu producători din afara comunităţii, în principal din India. Deoarece DCD reprezintă o proporţie relativ importantă din costurile sale, acest utilizator consideră că până şi o creştere mică a preţurilor DCD ar afecta preţurile de vânzare ale metforminei şi ar avea, prin urmare, un impact negativ asupra cotei sale de piaţă şi a competitivităţii sale. Cu toate acestea, informaţiile privind costurile şi rentabilitatea utilizatorului menţionat anterior, puse la dispoziţia Comisiei, indică faptul că taxa, la nivelul propus, ar putea fi absorbită măcar în parte.

(112) În comentariile privind constatările definitive ale anchetei, utilizatorul menţionat anterior susţine că nu ar fi capabil să absoarbă creşterea costurilor cu materia primă rezultând din impunerea unei taxe antidumping la nivelul propus. Utilizatorul a pretins că, pentru a-şi menţine competitivitatea şi a rămâne pe piaţă, a fost obligat să reducă în mod constant preţurile de producţie. În acest scop, a fost nevoit să se restructureze deja în trecut. În plus, a negociat reduceri de preţuri cu furnizorul său principal, industria comunitară. Acelaşi utilizator concluzionează că impunerea unei taxe antidumping la nivelul propus generează un risc concret de închidere a celor doua unităţi de producţie situate în Franţa, specializate amândouă în producerea de metformină. Aceasta ar presupune concedierea a 270 de persoane.

(113) Cu toate acestea, Comisia susţine că, deşi nu poate fi contestat că impunerea unor taxe ar afecta negativ utilizatorul anterior prin scăderea marjelor la vânzările sale pe piaţa comunitară, trebuie subliniat faptul că o parte semnificativă din metformina produsă de acest utilizator în Comunitate este ulterior exportată, fiind deci scutită de orice taxe. Prin urmare, impunerea unei taxe ar afecta doar o parte a domeniului de activitate metformină. Mai mult, ţinând cont de marja de profit comunicată de acest utilizator în răspunsul la chestionar, este evident că taxa ar putea fi absorbită cel puţin în parte şi că nu ar trebui să ducă la creşteri de preţuri semnificative ale metforminei vândute pe piaţa comunitară. Prin urmare, orice risc de pierderi de locuri de muncă pare foarte îndepărtat. Trebuie, de asemenea, remarcat că neinstituirea de taxe ar putea duce la situaţia în care principalul furnizor al utilizatorului ar fi obligat să-şi înceteze activităţile, lăsând acest utilizator cu o singură sursă de aprovizionare.

(114) Utilizatorul din sectorul produselor chimice pentru industria hârtiei a afirmat, la rândul său, că o taxă antidumping la nivelul propus ar reduce capacitatea sa de a rămâne competitiv pe piaţa comunitară, deoarece concurenţii săi din afara comunităţii ar continua să aibă acces la DCD fără să plătească taxe antidumping. Cu toate acestea, din moment ce acest utilizator nu a prezentat un răspuns la chestionar şi nici nu şi-a argumentat mai mult cererea, este imposibil să fie evaluat sau cuantificat efectul unei taxe asupra activităţii acestuia.

(115) Cu toate acestea, trebuie reamintit că, după cum s-a menţionat anterior, amândoi utilizatorii care au cooperat au subliniat importanţa păstrării a două surse de aprovizionare. Prin urmare, se consideră că impunerea de măsuri antidumping la nivelul descris mai jos ar garanta existenţa pe termen lung a unor surse alternative de aprovizionare în sectoarele utilizatorilor finali. Neimpunerea de măsuri, pe de altă parte, ar produce riscul ca una dintre sursele de aprovizionare să dispară.

6.4. Interesul importatorilor independenţi

(116) Patru importatori, dintre care unul este şi utilizator al produsului în cauză, au cooperat la anchetă. Cel mai mare dintre aceştia, ale cărui importuri reprezintă aproximativ 30% din totalul cantităţii de DCD importate din RPC în PA, a subliniat că impunerea de taxe antidumping ar avea un impact negativ inevitabil asupra activităţilor sale, ceea ce ar putea duce pe termen lung la retragerea sa din activităţile cu DCD, deoarece, în lipsa existenţei unei producţii de DCD în ţări terţe, nu are o sursă alternativă de aprovizionare. Acest fapt ar putea determina unele schimbări organizaţionale în întreprindere.

(117) Nu poate fi exclus faptul că impunerea unor măsuri antidumping ar afecta negativ unii importatori. Cu toate acestea, deoarece scopul măsurilor antidumping este doar de a reinstaura concurenţa pe piaţa comunitară şi, mai mult, deoarece utilizatorii finali au subliniat necesitatea existenţei a două surse de aprovizionare, se consideră că măsurile antidumping la nivelul propus mai jos nu vor împiedica importatorii să vândă produsul în cauză în Comunitate.

(118) În plus, deoarece importatorii aprovizionează mai multe sectoare de utilizare finală diferite, în care DCD constituie o proporţie variabilă din costul produsului final, se consideră că orice creştere de preţuri rezultând din impunerea unor măsuri antidumping ar putea fi transferată, cel puţin în parte, utilizatorilor. În acest context, mai trebuie remarcat că, pe baza informaţiilor disponibile, importatorii nu aprovizionează sectorul de utilizare finală cel mai important, şi anume industria farmaceutică, în care se presupune că orice creştere de preţuri suplimentară ar fi greu de transferat clientului final, din cauza concurenţei cu ţări terţe.

(119) Un importator care furnizează DCD industriilor textile, hârtiei, de tratare a apelor şi celei a îngrăşămintelor a susţinut că aceste industrii nu au nevoie de DCD de calitate mai bună produs de industria comunitară. Acesta a mai susţinut că industriile menţionate anterior vor întâmpina dificultăţi dacă vor încerca să transfere orice creştere suplimentară a costurilor către utilizatorii lor finali.

(120) Nu se contestă faptul că DCD produsă de industria comunitară ar putea fi de calitate superioară faţă de DCD fabricată de producătorii exportatori chinezi. Cu toate acestea, ancheta a arătat că produsul în cauză şi produsul similar sunt în esenţă aceleaşi şi că au aceleaşi caracteristice chimice, fizice şi tehnice de bază, precum şi aceleaşi utilizări. În ceea ce priveşte obiecţia că industriile menţionate anterior nu ar putea transfera către clienţi o creştere a preţurilor, trebuie subliniat că, în absenţa cooperării din partea acestor utilizatori finali, această obiecţie nu poate fi evaluată şi nu poate fi, prin urmare, luată în considerare.

(121) Mai trebuie, de asemenea, remarcat că marjele de profit ale importatorilor care au cooperat sunt diferite. Conform informaţiilor furnizate de importatori, cel puţin o parte din orice creştere de preţuri rezultând din impunerea unor taxe antidumping ar putea fi absorbită.

(122) Prin urmare, se consideră că impunerea de măsuri antidumping nu ar avea un impact negativ important asupra importatorilor.

6.5. Concluzie privind interesul comunitar

(123) Se poate aştepta ca impunerea de măsuri antidumping să permită industriei comunitare să-şi redobândească rentabilitatea în activitatea DCD, permiţându-i astfel să rămână pe piaţă. Având în vedere situaţia financiară a industriei comunitare, care s-a deteriorat constant şi care a făcut ca întreaga line de produse să devină nerentabilă, există un risc important ca, în cazul în care nu sunt impuse măsuri, industria comunitară ar trebui să ia în calcul retragerea de pe piaţa DCD, ceea ce ar provoca inevitabile pierderi de locuri de muncă. Aceasta ar duce la crearea unui monopol al producătorilor exportatori chinezi, fapt ce ar dăuna utilizatorilor finali ai DCD, care au subliniat importanţa menţinerii unei surse de aprovizionare în Comunitate.

(124) Având în vedere subcotarea importantă stabilită în cazul importurilor care fac obiectul unui dumping, se consideră că impunerea unor măsuri antidumping nu ar face decât să restabilească condiţii echitabile de piaţă, prin menţinerea a două surse de aprovizionare pentru utilizatori.

(125) Prin urmare, se concluzionează ca nu există motive incontestabile bazate pe interesul Comunităţii ca să nu fie impuse măsuri antidumping.

7. MĂSURILE ANTIDUMPING DEFINITIVE

7.1. Nivelul de eliminare a prejudiciului

(126) Având în vedere concluziile descrise anterior şi pentru a reflecta în mod adecvat situaţia de piaţă particulară a DCD, este necesar să se adopte măsuri antidumping.

(127) Nivelul măsurilor trebuie să fie suficient pentru a restabili o situaţie de concurenţă loială între industria comunitară şi producătorii exportatori din RPC.

(128) În informarea trimisă părţilor implicate se consideră că, având în vedere circumstanţele acestui caz particular, este nevoie de o abordare specială pentru a determina nivelul de eliminare a prejudiciului. În acest sens trebuie ţinut cont de trei aspecte semnificative:

(i) Având în vedere concluziile privind cauzalitatea, măsurile nu ar trebui să compenseze factori ce nu pot fi atribuiţi importurilor care fac obiectul unui dumping.Cu toate acestea, estimarea precisă a contribuţiei acestor elemente este imposibilă.

(ii) Marja de dumping a fost calculată într-un mod particular: deoarece nu a putut fi acordat statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă (TEP) sau tratament individual (TI) producătorilor exportatori din RPC care au cooperat şi în absenţa unei ţări analoage, valoarea normală a trebuit să fie stabilită pe baza costurilor de producţie ale industriei comunitare.

(iii) Nu există decât două surse de aprovizionare cu DCD la nivel mondial: industria comunitară situată în Germania şi câţiva producători exportatori în RPC. Această situaţie impune o abordare prudentă, pentru a nu se crea un monopol şi/sau o situaţie de aprovizionare critică pe piaţa comunitară.

(129) Trebuie, de asemenea, remarcat faptul că, începând cu 1 iulie 2007, rata de rambursare a TVA aplicabilă exporturilor de DCD provenite din RPC a fost redusă de la 13% la 5%. Aceasta va duce foarte probabil la creşterea preţurilor la export ale DCD provenind din China, deoarece costurile de producere a DCD pentru export vor fi mai mari.

(130) În aceste condiţii, a trebuit să fie utilizată o metodă mai pertinentă pentru determinarea nivelului de eliminare a prejudiciului cauzat de importurile care au făcut obiectul unui dumping. S-a considerat oportună concentrarea asupra efectelor de prejudiciu care au rezultat în mod direct din practicile de subcotare ale producătorilor exportatori chinezi şi determinarea nivelului de eliminare a prejudiciului pe baza unei sume care să elimine subcotarea de preţ efectivă, precum şi adăugarea unui element de profit (între 0 şi 5%) corespunzător marjei de profit realizate de industria comunitară în anul 2001 pentru produsul în cauză. Această abordare va permite industriei comunitare să practice preţuri mai ridicate şi, prin urmare, să-şi îmbunătăţească situaţia financiară şi economică în măsura în care aceasta a fost afectată în mod evident de către importurile care au făcut obiectul unui dumping.

(131) Ca urmare a dezvăluirii constatărilor definitive ale anchetei, industria comunitară a susţinut ca nivelul propus de taxe nu va putea să-i asigure viabilitatea, deoarece acest nivel nu-i va putea permite creşterea preţurilor la un nivel care ar acoperi toate costurile de producţie. Aceasta a propus în schimb o metodologie care îi va asigura atingerea pragului de rentabilitate pentru întregul lanţ de producţie a DCD. Totuşi, această metodă a trebuit să fie respinsă deoarece era bazată în principal pe date neverificate şi ar fi implicat şi alte produse pe lângă produsul în cauză.

(132) Se susţine, prin urmare, faptul că taxele calculate pe baza subcotării plus profit vor elimina prejudiciul cauzat în mod direct de importurile care au făcut obiectul unui dumping, chiar dacă nu rezolvă în totalitate dificultăţile financiare şi economice ale industriei comunitare. Acoperirea tuturor costurilor de producţie ar constitui o compensare excesivă, având în vedere factorii din afara importurilor care fac obiectul unui dumping. Ar trebui luat în considerare şi faptul că industria comunitară beneficiază de o poziţie specială pe piaţă caracterizată de proximitatea faţă de clienţi.

(133) Pe baza celor menţionate mai sus, creşterea de preţuri necesară a fost determinată folosind preţul de import mediu ponderat, după cum a fost stabilit în calculul subcotării, la care s-a adăugat un element suplimentar de profit. Rezultatul a fost ulterior exprimat ca procentaj din valoarea totală CIF la import.

(134) Având în vedere circumstanţele speciale descrise anterior, Comisia va monitoriza îndeaproape situaţia pieţei. În cazul în care măsura se va dovedi inadecvată, sau în cazul în care aceasta va duce la o penurie pe piaţa comunitară şi/sau la un monopol din partea vreunei părţi, Comisia va aborda imediat această situaţie prin iniţierea unei revizuiri din oficiu în temeiul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază şi/sau prin punerea în aplicare a articolului 14 alineatul (4) din regulamentul de bază.

7.2. Măsurile definitive

(135) Având în vedere cele prezentate anterior, se consideră că, în temeiul articolului 9 din regulamentul de bază, trebuie să fie instituite măsuri antidumping definitive la importurile produsului în cauză.

(136) Deoarece nivelul de eliminare a prejudiciului este inferior marjei de dumping stabilite, măsurile definitive trebuie să se bazeze pe nivelul de eliminare a prejudiciului.

(137) Pe baza celor menţionate anterior, taxa, exprimată ca procentaj din preţul CIF frontieră comunitară, înainte de vămuire, este următoarea:

Ţara | Societatea | Rata taxei (%) |

RPC | Toate societăţile | 49.1% |

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

1. Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de 1-cianoguanidină (diciandiamidă), înregistrate sub codul NC 2926 20 00, originară din Republica Populară Chineză.

2. Rata taxei antidumping definitive aplicabile, pentru produsul descris mai sus, la preţul net franco frontieră comunitară, înainte de vămuire, este de 49,1%.

3. Cu excepţia cazului în care se prevede altfel, se aplică dispoziţiile în vigoare în materie de taxe vamale.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele membre.

Adoptată la Bruxelles,

Pentru Consiliu,

Preşedintele

[1] JO L 56, 6.3.1996, p. 1. Regulament, modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 (JO L 340, 23.12.2005, p. 17).

[2] JO C 193, 17.8.2006, p. 3.