Rezumat Sistemul de justiție al Sloveniei a înregistrat unele evoluții pozitive, inclusiv în ceea ce privește aspectele abordate în Raportul din 2020 privind statul de drept. În special, hotărârea Curții Constituționale prin care sunt declarate neconstituționale normele care reglementează anchetele parlamentare din cauza absenței garanțiilor privind independența sistemului judiciar oferă o protecție importantă pentru judecători. Sistemul judiciar a inițiat o discuție privind îmbunătățirea cadrului pentru procedurile disciplinare referitoare la judecători. Numirile procurorilor de stat sunt întârziate în mod nejustificat, iar lipsa desemnării procurorilor europeni delegați în timp util ridică semne de întrebare. Există în continuare provocări în cadrul procedurilor legate de cazurile de criminalitate economică și financiară. Pandemia de COVID-19 a evidențiat necesitatea de a accelera îmbunătățirile aduse instrumentelor de comunicare electronică. Accesul la documentele instanțelor și ale organelor de urmărire penală a devenit un subiect sensibil care a condus la o hotărâre a Curții Supreme și la o modificare legislativă. Cadrul juridic și instituțional pentru prevenirea și combaterea corupției continuă să se îmbunătățească. Modificările legislative au adus îmbunătățiri în materie de independență, organizare și funcționare a Comisiei pentru prevenirea corupției, deși resursele umane ale acesteia rămân limitate. Aceleași modificări au consolidat, de asemenea, cadrul juridic privind activitatea de lobby, protecția avertizorilor de integritate și declarația de avere. Cu toate acestea, persistă preocupări cu privire la asigurarea eficace a respectării normelor anticorupție, de exemplu în ceea ce privește conflictele de interese și avertizorii de integritate. În plus, strategia anterioară a fost în mare parte pusă în aplicare, dar unele acțiuni nu au fost încă finalizate și nu a fost adoptat niciun nou plan. Deși numărul urmăririlor penale a crescut, există în continuare provocări, în special în ceea ce privește capacitatea de investigare eficace, precum și numărul scăzut de condamnări în cauzele de corupție, în special pentru instanțele de nivel înalt. Guvernul a lansat o serie de evaluări ale riscurilor în timpul pandemiei de COVID-19, în special în ceea ce privește riscul de corupție în achizițiile publice. Situația libertății și pluralismului mass-mediei s-a deteriorat. Independența autorității de reglementare a mass-mediei este asigurată prin lege, dar există în continuare provocări în ceea ce privește resursele pentru gama largă de atribuții și angajamentul acesteia de a-și consolida în continuare independența. O revizuire a legislației privind mass-media și serviciile audiovizuale este încă în așteptare. Există în continuare unele preocupări cu privire la aceste proiecte, însă anumite modificări propuse la Legea privind mass-media în 2020 ar putea îmbunătăți transparența proprietății asupra mass-mediei. Alocarea publicității de stat nu este reglementată și este adesea lipsită de transparență, în special în cazul mass-mediei locale. Obținerea accesului la informațiile publice rămâne un proces îndelungat pentru public și jurnaliști. Hărțuirea online a jurnaliștilor și amenințările la adresa acestora reprezintă o sursă tot mai mare de îngrijorare și au fost raportate mai multe procese cu efecte intimidante împotriva jurnaliștilor. Părțile interesate de la nivel național și internațional au exprimat preocupări în urma refuzului autorităților de a finanța Agenția slovenă de presă pentru anul 2021. Nu au fost luate măsuri specifice pentru sectorul mass-mediei în legătură cu pandemia de COVID-19, însă jurnaliștii ar putea avea acces la măsuri generale de ajutorare. Slovenia nu a declarat stare de urgență în timpul pandemiei de COVID-19. Legea privind bolile transmisibile, modificată de patru ori de la începutul pandemiei, a constituit temeiul adoptării de măsuri restrictive. Parlamentul a continuat să funcționeze, după ce și-a modificat rapid Regulamentul de procedură pentru a permite desfășurarea sesiunilor online. Independența financiară a anumitor organisme independente a fost protejată printr-o hotărâre a Curții Constituționale. Curtea Constituțională și-a îmbunătățit eficiența, menționată în Raportul din 2020 privind statul de drept, și a jucat un rol activ în revizuirea măsurilor legate de COVID-19. Pentru a discuta statul de drept, președintele republicii a convocat o primă reuniune a tuturor celor trei ramuri ale guvernului. Societatea civilă a trebuit să facă față mai multor provocări care afectează mediul propice pentru organizațiile neguvernamentale.

I.Sistemul judiciar

Sistemul de justiție al Sloveniei are trei grade de jurisdicție: tribunalele locale și tribunalele districtuale (care preiau cauzele civile, comerciale și penale), tribunalele pentru litigii de muncă și un tribunal administrativ în primă instanță, cinci Curți Superioare la cel de-al doilea grad de jurisdicție (care se ocupă de recursurile împotriva hotărârilor tribunalelor de primă instanță) și Curtea Supremă la cel de-al treilea grad de jurisdicție (care se ocupă de apelurile împotriva anumitor hotărâri ale Curților Superioare și ale Tribunalului Administrativ). Constituția prevede un Consiliu Judiciar, un organism sui generis separat de cele trei puteri ale guvernului, care are sarcina de a proteja independența, precum și de a promova și a asigura asumarea răspunderii, eficiența și calitatea activității sistemului judiciar . Candidații la funcția de judecător sunt selectați de către Consiliul Judiciar, după care sunt propuși spre numire de către Adunarea Națională (Državni zbor – prima cameră a Parlamentului) . În cazul în care Consiliul Judiciar selectează un candidat care a fost deja ales pentru o funcție judiciară, candidatul este promovat în noul post judiciar chiar de către Consiliu. Procuratura, deși face parte din puterea executivă, este o autoritate independentă, întrucât competențele principale în ceea ce privește cariera procurorilor și funcționarea sa incumbă Consiliului Procuraturii și procurorului general. Consiliul Procuraturii este un organism independent și autonom de stat care îndeplinește sarcinile de autonomie ale Procuraturii și participă la asigurarea uniformității trimiterilor în judecată și la garantarea independenței și a autonomiei procurorilor. Baroul Republicii Slovenia este un organism autonom și independent. Acesta are responsabilitatea de a supraveghea activitățile profesionale ale avocaților și de a decide cu privire la măsurile disciplinare care îi vizează pe membrii săi. Slovenia participă la Parchetul European (EPPO).

Independența

Nivelul independenței percepute a sistemului judiciar s-a îmbunătățit în mod continuu. Nivelul independenței percepute a sistemului judiciar s-a îmbunătățit în continuare și este mediu în rândul publicului larg (47 % considerând că este destul de bun și foarte bun) și, în 2021, a crescut, de asemenea, la un nivel mediu în rândul întreprinderilor (43 %), indicând o tendință pozitivă pentru al treilea an consecutiv, după ce nu a existat o tendință clară în 2016 și 2017 .

Numirile procurorilor de stat sunt întârziate în mod nejustificat, iar lipsa desemnării procurorilor europeni delegați în timp util constituie un motiv de îngrijorare. Guvernul este responsabil de numirea unui nou procuror la propunerea ministrului justiției, în urma eliberării unui post public și a selectării candidatului de către Consiliul independent al Procuraturii. Guvernul este obligat prin lege să emită o decizie privind numirea sau absența numirii tuturor candidaților eligibili care și-au depus candidatura pentru numire sau promovare. Candidații respinși au dreptul de a solicita controlul judiciar în fața Tribunalului Administrativ, care trebuie să se pronunțe în termen de 30 de zile. De la sfârșitul lunii iulie 2020, Consiliul Procuraturii a prezentat ministrului justiției numele a 29 de candidați, iar ministrul le-a propus apoi guvernului pentru prima numire sau promovare. Până în iunie 2021, numai 14 dintre aceștia au fost numiți sau promovați, deși nu există motive clare pentru absența deciziilor cu privire la ceilalți 15 candidați. Numirea procurorilor europeni delegați ai EPPO a fost, de asemenea, întârziată, ceea ce generează îngrijorări cu privire la faptul că procedura națională nu a fost urmată în mod corespunzător. În decembrie 2020, Consiliul Procuraturii a transmis ministrului justiției numele celor doi candidați, iar guvernul nu a inclus acest punct pe ordinea de zi a sesiunilor sale, în pofida obligației legale de a lua doar act și de a transmite numele Parchetului European. La 27 mai 2021, guvernul a declarat procedura de selecție ca fiind nereușită și a solicitat ministrului justiției să publice un nou post vacant, care a fost publicat la 9 iulie. În conformitate cu recomandările Consiliului Europei, recrutarea procurorilor generali trebuie să se desfășoare în conformitate cu proceduri echitabile și imparțiale, care să cuprindă garanții împotriva oricărei abordări care reprezintă interese ale unor grupuri specifice, iar promovările acestora sunt reglementate de criterii cunoscute și obiective, precum competența și experiența .

Curtea Constituțională a declarat neconstituționale normele care reglementează anchetele parlamentare, din cauza absenței garanțiilor privind independența sistemului judiciar. Astfel cum se menționează în Raportul din 2020 privind statul de drept, în 2019, o comisie parlamentară de anchetă a deschis o anchetă pentru cercetarea acțiunilor procurorilor și ale judecătorilor în cauze penale concrete. Cu toate acestea, Curtea Constituțională a suspendat ulterior aplicarea Legii privind anchetele parlamentare, pe care s-a întemeiat ancheta, din cauza unui risc la adresa independenței judecătorilor și procurorilor . În ianuarie 2021, Curtea Constituțională a constatat că Legea privind anchetele parlamentare și Regulamentul de procedură privind ancheta parlamentară sunt neconstituționale, în măsura în care acestea nu oferă garanții procedurale pentru a asigura independența judecătorilor la instituirea unei anchete parlamentare. Curtea a afirmat că sistemul judiciar nu este complet exclus de la controlul parlamentar exercitat prin anchete parlamentare, deoarece Parlamentul poate examina, de exemplu, tendințele din sistemul judiciar sau evenimentele istorice care fac, de asemenea, obiectul unor proceduri judiciare. Cu toate acestea, Curtea a subliniat că Parlamentul nu poate împiedica procedurile judiciare și nu poate influența în niciun fel judecătorii în cadrul unor proceduri concrete, inclusiv prin intermediul unei discuții ex post privind legalitatea sau caracterul adecvat al hotărârilor individuale. În plus, judecătorii nu pot fi chemați ca martori sau suspecți în cadrul unei anchete parlamentare cu privire la aceste aspecte referitoare fie la o cauză pendinte, fie la o cauză închisă, deoarece acest lucru ar încălca independența sistemului judiciar. Curtea Constituțională a acordat Parlamentului un an pentru a elimina elementele neconstituționale din Legea privind anchetele parlamentare. Până la eliminarea caracterului neconstituțional constatat, Consiliul Judiciar poate solicita Curții Constituționale să verifice dacă o nouă anchetă parlamentară respectă independența sistemului judiciar. Nu a fost încă prezentată nicio propunere legislativă pentru a aborda caracterul neconstituțional constatat.

Sistemul judiciar a inițiat o discuție privind îmbunătățirea cadrului pentru procedurile disciplinare referitoare la judecători. În martie 2021, Consiliul Judiciar a pregătit o analiză a cadrului juridic privind procedurile disciplinare referitoare la judecători și punerea sa în aplicare, precum și modificările propuse. Începând cu anul 2018, procedurile disciplinare sunt de competența unui Tribunal Disciplinar. Din 2018 până în martie 2021, durata procedurilor disciplinare a fost, în medie, de 194 de zile. Consiliul Judiciar a identificat o serie de aspecte care necesită îmbunătățiri, precum: stabilirea unei proceduri disciplinare speciale în locul utilizării procedurii penale, actualizarea listei de abateri disciplinare, revizuirea dreptului Consiliului Judiciar de a iniția proceduri disciplinare, revizuirea sancțiunilor disciplinare pentru a permite o mai mare proporționalitate și clarificarea limitelor privind durata suspendării unui judecător. Curtea Supremă sprijină inițiativa Consiliului Judiciar de a modifica legislația în vederea creșterii eficienței procedurilor disciplinare. Este important ca orice eventuală reformă a procedurilor disciplinare să fie în conformitate cu dreptul Uniunii și să țină seama de recomandările Consiliului Europei.

Calitate

Pandemia de COVID-19 a evidențiat necesitatea de a accelera îmbunătățirile necesare ale instrumentelor de comunicare electronică din sistemul de justiție. Raportul din 2020 privind statul de drept a afirmat că, deși tehnologiile informației și comunicațiilor pentru gestionarea cauzelor sunt avansate, comunicarea electronică dintre instanță și părți este în continuare mai puțin dezvoltată. În ultimii ani, s-au înregistrat unele progrese în ceea ce privește extinderea comunicațiilor electronice. În câteva domenii, documentele trebuie transmise instanței numai în format electronic, de exemplu de către notari publici și administratori judiciari (în cauze privind cartea funciară, grefa instanței și în cauze privind insolvența) și de către debitori (în cauze privind recuperarea creanțelor necontestate). Începând din februarie 2021, centrele de asistență socială trebuie să depună cereri în instanță în materie de drept al familiei pe cale electronică, iar sistemul de licitație electronică a fost lansat, indiferent de metoda de vânzare, cu privire la toate bunurile imobile, bunurile mobile și drepturile care sunt vândute în cadrul procedurilor de executare silită, al procedurilor legate de insolvență, al procedurilor de lichidare forțată, al cauzelor nelitigioase, precum și al procedurilor penale și contravenționale. În cauzele litigioase penale, administrative, civile și comerciale, se depun eforturi privind modernizarea sistemului de gestionare a cauzelor până la sfârșitul anului 2023 pentru a permite comunicarea electronică. Soluțiile digitale pentru desfășurarea și urmărirea procedurilor judiciare rămân limitate, în special în cauzele penale. Utilizarea tehnologiilor digitale pentru desfășurarea activității de la distanță în condiții de siguranță lipsește în special în cadrul Procuraturii, iar absența digitalizării în cadrul poliției contribuie la întârzieri, în special în cauzele complexe în care rapoartele penale sunt transmise numai pe suport de hârtie. Având în vedere că instanțele se ocupau, pentru o perioadă de peste patru luni începând din martie 2020, mai mult sau mai puțin doar de chestiuni urgente, sistemul judiciar și Ministerul Justiției au cooperat intens pentru a furniza echipamente suplimentare pentru videoconferințe și au reușit să tripleze capacitățile actuale în 2020, fiind planificate achiziții suplimentare în 2021. Curtea Supremă a informat Ministerul Justiției cu privire la necesitatea de a modifica legile procedurale astfel încât să fie prevăzute în mod clar condițiile de stabilire a fiabilității probelor în cadrul procedurilor desfășurate prin intermediul videoconferințelor (precum audierea unui martor).

Accesul la documentele instanțelor și ale organelor de urmărire penală a făcut obiectul unei hotărâri a Curții Supreme și al unei modificări legislative. Raportul din 2020 privind statul de drept a constatat că publicarea hotărârilor tribunalelor de primă instanță rămâne limitată, în special în cauzele civile și comerciale, iar lizibilitatea automată a hotărârilor judecătorești publicate este relativ scăzută . Ediția din 2021 a tabloului de bord privind justiția în Uniunea Europeană nu prezintă îmbunătățiri în aceste două domenii. În mai 2020, Curtea Supremă a pronunțat o hotărâre preliminară într-o cauză privind dreptul de acces la informații dintr-un dosar penal . Curtea a statuat că Legea privind procedura penală restricționează dreptul de a consulta un dosar la persoanele care au un interes juridic (de exemplu, inculpați și victime) și că dispozițiile Legii privind accesul la informații publice nu se aplică documentelor judiciare și de urmărire penală. Parlamentul a răspuns prin adoptarea unei modificări la Codul de procedură penală care prevede în mod explicit că se aplică regimul general al accesului la documente în temeiul Legii privind accesul la informații publice . În conformitate cu această modificare, o persoană a cărei cerere de acces la documente judiciare sau de urmărire penală (fie într-o cauză deschisă, fie într-o cauză închisă) ar fi respinsă de un judecător sau, respectiv, de un procuror, poate sesiza comisarul pentru informare. Potrivit Curții Supreme, această modificare a generat preocupări cu privire la echilibrul adecvat dintre dreptul la informații publice, pe de o parte, și respectarea prezumției de nevinovăție a inculpaților și dreptul la viață privată al persoanelor implicate în procedura penală, pe de altă parte. Ministerul Administrației Publice a înființat un grup de lucru interministerial pentru a examina chestiunea accesului la documentele instanțelor și ale organelor de urmărire penală și pentru a pregăti propuneri în vederea reglementării acestei chestiuni în cadrul Legii privind accesul la informațiile publice.

Consiliul Judiciar și Consiliul Procuraturii beneficiază de o ușoară creștere a resurselor, dar există în continuare deficite. Raportul din 2020 privind statul de drept a constatat că resurselor adecvate pentru Consiliul Judiciar și pentru Consiliul Procuraturii este o condiție importantă pentru funcționarea independentă și eficientă a acestor organisme autonome. Capacitatea administrativă scăzută a Consiliului influențează, de asemenea, calitatea procesului de selecție a judecătorilor și a procurorilor, în special în ceea ce privește motivarea deciziilor și a opiniilor emise și meticulozitatea interviurilor. Începând din 2022, Consiliul Judiciar va putea angaja încă doi membri ai personalului, ceea ce reprezintă o creștere minimă a resurselor disponibile. Cu toate acestea, nu este prevăzut personal suplimentar pentru Consiliul Procuraturii. Bugetul disponibil al Consiliului Judiciar este în creștere, în timp ce bugetul Consiliului Procuraturii a stagnat. Trebuie remarcat faptul că bugetul total pentru sistemul de justiție a crescut timp de mai mulți ani.

Eficiență

Eficiența sistemului judiciar a scăzut ușor, iar provocările legate de cauzele privind criminalitatea economică și financiară, identificate în Raportul din 2020 privind statul de drept, persistă. În 2020, toate instanțele au primit cu 11 % mai puține cauze noi și au soluționat cu 13 % mai puține cauze, comparativ cu 2019. Stocul total al cauzelor restante la sfârșitul anului 2020 a crescut cu 5 %, comparativ cu 2019. Durata medie a procedurilor în cadrul tribunalelor de primă instanță a crescut la aproximativ 20 de luni în cauzele civile litigioase și a stagnat la 11 luni în cauzele comerciale litigioase. În cadrul recursurilor, în cea mai mare parte datorită desfășurării procedurilor în scris, aceste tipuri de cauze au fost soluționate mai rapid, și anume în aproximativ 2,4 luni în cauzele civile și în 3,4 luni în cauzele comerciale, în medie. În ceea ce privește infracțiunile mai complexe de spălare a banilor, durata proceselor în cadrul tribunalelor de primă instanță a scăzut la 876 de zile în 2019 (în scădere de la 1 132 de zile în 2018), în medie, și rămâne printre cele mai ridicate din UE . În 2020, durata medie în cauzele de contencios administrativ în primă instanță a crescut la 13,7 luni .

II.Cadrul anticorupție