Abordarea se bazează pe un dialog strâns cu autoritățile naționale și cu părțile interesate, va asigura transparența și va examina toate statele membre în mod obiectiv și imparțial. Abordarea se concretizează sub forma unui raport anual privind statul de drept, care cuprinde evaluarea fiecărui stat membru în 27 de capitole consacrate fiecărei țări. Mecanismul privind statul de drept sprijină și completează alte instrumente ale UE care încurajează statele membre să pună în aplicare reforme structurale în domeniile vizate de domeniul său de aplicare, de exemplu Tabloul de bord privind justiția în UE și semestrul european, iar în prezent și instrumentul Next Generation EU. Evaluările cuprinse în raportul anual ar constitui un punct de referință pentru aceste instrumente. Alte elemente din setul de instrumente ale UE pentru asigurarea respectării statului de drept vor continua să ofere un răspuns eficace și proporțional la problemele legate de statul de drept, atunci când este necesar.

UE se bazează pe statul de drept. Amenințările la adresa statului de drept periclitează fundamentele juridice, politice și economice ale Uniunii. Deficiențele existente într-un stat membru au un impact asupra altor state membre și asupra Uniunii în ansamblu. Asigurarea respectării statului de drept este o responsabilitate principală a fiecărui stat membru, însă Uniunea are un interes comun și joacă un rol în soluționarea problemelor în acest domeniu, oriunde apar acestea. Respectarea statului de drept este totodată esențială pentru funcționarea pieței interne, pentru cooperarea în domeniul justiției pe baza încrederii și recunoașterii reciproce, precum și pentru protecția intereselor financiare ale Uniunii, astfel cum a subliniat recent Consiliul European . Pentru ca UE să reușească să asigure o redresare sustenabilă și rezilientă, este esențial ca instrumentele sale să poată funcționa într-un mediu bazat pe statul de drept.

Statul de drept este un principiu consacrat. Deși statele membre au identități naționale, sisteme și tradiții juridice diferite, semnificația fundamentală a statului de drept este aceeași în întreaga UE. Respectarea statului de drept este esențială pentru ca cetățenii și întreprinderile să aibă încredere în instituțiile publice, iar principiile sale esențiale sunt sprijinite de cetățeni în toate statele membre. Statul de drept are un impact direct asupra vieții fiecărui cetățean, reprezentând o condiție prealabilă pentru asigurarea egalității de tratament în fața legii și pentru apărarea drepturilor cetățenilor UE. Respectarea statului de drept este esențială pentru punerea în aplicare a legislației și a politicilor UE și fundamentală pentru o Uniune a egalității, a oportunităților și a echității sociale. Circumstanțele speciale din 2020 au generat noi provocări la adresa drepturilor cetățenilor; a fost necesar să se aplice unele restricții în privința libertăților noastre, cum ar fi libertatea de circulație, libertatea de întrunire sau libertatea de a desfășura o activitate comercială, pentru a face față pandemiei de COVID-19. Este esențial să existe un sistem național eficace de control și echilibru care să sprijine respectarea statului de drept pentru a se asigura că astfel de restricții la adresa drepturilor noastre se limitează la ceea ce este necesar și proporțional, sunt limitate în timp și fac obiectul supravegherii de către parlamentele și instanțele naționale.

Statul de drept este consacrat la articolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană drept una dintre valorile comune tuturor statelor membre. În conformitate cu principiile statului de drept, toate autoritățile publice trebuie să acționeze întotdeauna în limitele stabilite de lege, respectând valorile democrației și ale drepturilor fundamentale, precum și sub controlul unor instanțe de judecată independente și imparțiale. Statul de drept înglobează următoarele principii: legalitatea – care implică un proces de adoptare a legislației transparent, desfășurat în condiții de responsabilizare, democratic și pluralist –, securitatea juridică, interzicerea exercitării arbitrare a puterii executive, o protecție jurisdicțională efectivă asigurată de instanțe independente și imparțiale, un control judiciar efectiv, inclusiv respectarea drepturilor fundamentale, separarea puterilor și egalitatea în fața legii. Aceste principii au fost recunoscute de Curtea de Justiție a Uniunii Europene și de Curtea Europeană a Drepturilor Omului. Pe lângă aceste principii, Consiliul Europei a elaborat standarde și emite avize și recomandări care oferă orientări bine stabilite menite să promoveze și să susțină statul de drept.

Uniunea Europeană are la bază un set de valori comune, printre care se numără drepturile fundamentale, democrația și statul de drept. Acestea reprezintă piatra de temelie a societăților noastre și a identității noastre comune. Democrația nu poate exista fără instanțe de judecată independente, care să garanteze protecția drepturilor fundamentale și a libertăților civile, nici fără o societate civilă activă și fără o mass-media liberă și pluralistă. La nivel mondial, UE este recunoscută ca având standarde foarte înalte în aceste domenii. Aceste standarde înalte nu sunt însă aplicate întotdeauna în mod egal. Se pot aduce îmbunătățiri și există întotdeauna un risc de regres. Protejarea valorilor noastre fundamentale este o responsabilitate comună a tuturor instituțiilor UE și a tuturor statelor membre; toții actorii ar trebui să își joace rolul în acest sens.

Aceste reflecții reflectă dezbateri mai ample privind statul de drept desfășurate într-o serie de state membre cu privire la reziliența sistemelor lor naționale. În acest sens, pandemia de COVID-19 a subliniat modul în care statul de drept are un impact direct asupra vieții de zi cu zi a cetățenilor.

Comisia a subliniat că măsurile adoptate ca răspuns la criză trebuie să respecte principiile și valorile noastre fundamentale, astfel cum sunt prevăzute în tratate. S-a verificat, în principal, dacă măsurile de urgență au fost limitate în timp, dacă au existat garanții pentru a se asigura că măsurile sunt strict necesare și proporționale și dacă s-au putut menține supravegherea parlamentară și judiciară, precum și controlul exercitat de mass-media și societatea civilă. Întrucât cea mai acută fază a crizei a fost depășită, un alt aspect esențial este modul în care aceste competențe au fost reduse sau eliminate treptat. Având în vedere că pandemia continuă, în mai multe state membre sunt încă în vigoare regimuri de urgență sau măsuri de urgență. Prin urmare, va fi necesar ca monitorizarea de către Comisie să continue. Situația este ținută sub observație și de către organizațiile internaționale, iar Parlamentul European a solicitat Comisiei de la Veneția un aviz cu privire la măsurile luate în statele membre și la impactul acestora asupra democrației, a statului de drept și a drepturilor fundamentale.

Evaluarea face trimiteri, de asemenea, la cerințele prevăzute de dreptul UE, inclusiv la hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene. În plus, recomandările și avizele Consiliului Europei oferă un cadru de referință util pentru standarde și bune practici. Consiliul Europei a contribuit în plus la evaluarea cuprinsă în capitolele consacrate fiecărei țări punând la dispoziție o imagine de ansamblu a avizelor și rapoartelor sale recente privind statele membre ale UE.

Evaluarea cuprinsă în cele 27 de capitole consacrate fiecărei țări – parte integrantă din prezentul raport privind statul de drept – a fost efectuată în conformitate cu domeniul de aplicare și metodologia discutate cu statele membre . Activitatea s-a axat pe patru piloni principali: sistemul judiciar, cadrul anticorupție, pluralismul mass-mediei și alte sisteme de control și echilibru instituțional. Pentru fiecare pilon, metodologia a reamintit dispozițiile legislației UE relevante pentru evaluare. S-a făcut trimitere, de asemenea, la avizele și recomandările Consiliului Europei, care oferă orientări utile. Aceste patru domenii au fost identificate în cadrul procesului pregătitor ca piloni interdependenți esențiali pentru asigurarea respectării statului de drept. Prezența unor sisteme judiciare eficace și a unor sisteme solide de control și echilibru instituțional reprezintă esența respectării statului de drept în democrațiile noastre. Cu toate acestea, existența legilor și a unor instituții solide nu este suficientă. Statul de drept are nevoie de un ecosistem propice, având la bază respectarea independenței judiciare, politici anticorupție eficiente, o mass-media liberă și pluralistă, o administrație publică transparentă și de înaltă calitate și o societate civilă liberă și activă. Politicile preventive și campaniile la nivel local îi sensibilizează pe cetățeni și mențin prioritară asigurarea respectării statului de drept. Jurnaliștii de investigație, mass-media independentă și controlul exercitat de societatea civilă sunt elemente esențiale pentru ca factorii de decizie să poată fi trași la răspundere.

În unele state membre, evoluțiile ridică preocupări serioase cu privire la impactul reformelor asupra independenței sistemului judiciar. Aceasta a fost una dintre problemele ridicate în procedura inițiată în temeiul articolului 7 alineatul (1) din TUE de Parlamentul European în privința Ungariei . În special, Consiliul Judiciar Național, care este un organism independent, are probleme să contrabalanseze competențele președintelui Oficiului Național al Magistraturii, responsabil de gestionarea instanțelor; alegerea unui nou președinte poate deschide calea pentru o cooperare consolidată. Alte preocupări se referă la noile norme care permit numirea în cadrul Curții Supreme a membrilor Curții Constituționale, aleși de Parlament, în afara procedurii obișnuite de numire. Reformele justiției inițiate de Polonia începând din 2015 au reprezentat o sursă majoră de controverse, atât la nivel național, cât și la nivelul UE, și au ridicat motive serioase de îngrijorare, dintre care mai multe continuă să existe. Acest lucru a determinat Comisia să inițieze în 2017 procedura în temeiul articolului 7 alineatul (1) din TUE, care este în curs de examinare de către Consiliu. În 2019 și 2020, Comisia a inițiat două proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor pentru a proteja independența sistemului judiciar, iar Curtea de Justiție a acordat măsuri provizorii pentru a suspenda puterile Camerei disciplinare a Curții Supreme în ceea ce privește cauzele disciplinare referitoare la judecători.

Independența parchetelor față de puterea executivă este o temă tot mai frecvent discutată, deoarece are implicații importante asupra capacității de combatere a criminalității și a corupției.

În sondajele Eurobarometru efectuate în 2020, la care au participat atât întreprinderi, cât și publicul larg, aceleași state membre tind să se afle pe primele sau pe ultimele locuri. Cel mai recent sondaj Eurobarometru arată că, în rândul publicului larg din șase state membre, percepția asupra independenței este foarte ridicată (peste 75 %). Această opinie a rămas relativ stabilă în ultimii patru ani. În același timp, în ultimul an, nivelul de percepție asupra independenței a scăzut în nouă state membre, iar în câteva state membre, nivelul de percepție asupra independenței sistemului judiciar rămâne foarte scăzut (sub 30 %).

Conform celor mai recente sondaje de percepție Eurobarometru, corupția rămâne o preocupare serioasă pentru cetățenii și întreprinderile din UE. Peste șapte din zece europeni (71 %) consideră că problema corupției este larg răspândită în țara lor și peste patru din zece europeni (42 %) consideră că nivelul corupției a crescut în țara lor. Între timp, doar 34 % dintre respondenți sunt de părere că eforturile guvernului lor în materie de combatere a corupției sunt eficace. În plus, peste șase din zece întreprinderi europene (63 %) consideră că problema corupției este larg răspândită în țara lor și majoritatea întreprinderilor (51 %) consideră că este puțin probabil ca persoanele sau întreprinderile corupte din țara lor să fie prinse sau raportate poliției sau procurorilor.

Indicele de percepție a corupției arată că zece state membre se află printre primele douăzeci de țări percepute ca fiind cel mai puțin corupte din lume, în timp ce media UE este, per ansamblu, bună. Mai multe state membre și-au îmbunătățit calificativul comparativ cu anii precedenți, în timp ce altele continuă să acumuleze rezultate semnificativ mai slabe decât celelalte țări europene.

O abordare anticorupție cuprinzătoare trebuie să se bazeze pe o combinație de măsuri preventive și represive. Pentru aceasta sunt necesare sisteme judiciare independente și imparțiale care să asigure respectarea efectivă a legislației anticorupție prin desfășurarea unor anchete și urmăriri penale imparțiale și impunerea unor sancțiuni eficace, proporționale și disuasive, inclusiv prin recuperarea eficace a produselor infracțiunii de corupție . Acest lucru necesită, la rândul său, un cadru juridic și instituțional solid, o capacitate administrativă și judiciară suficientă, precum și voința politică de a asigura respectarea legislației. Mass­media independentă și pluralistă, în special jurnalismul de investigație, și o societate civilă activă joacă un rol important în controlul afacerilor publice, în detectarea eventualelor cazuri de corupție și probleme de integritate, în sensibilizarea opiniei publice și în promovarea integrității. Combaterea corupției are, de asemenea, o dimensiune europeană importantă, deoarece este legată de protecția intereselor financiare ale Uniunii. Parchetul European va juca un rol crucial în această privință. În ultimii ani, UE a adoptat acte legislative pentru a consolida combaterea corupției, inclusiv standarde pentru protejarea avertizorilor de integritate împotriva tuturor formelor de represalii. Normele revizuite privind combaterea spălării banilor, în special prin faptul că au instituit registre ale beneficiarilor reali ai societăților, precum și măsuri suplimentare menite să contribuie la schimbul de informații financiare și să accelereze anchetele financiare sunt elemente cu un impact important asupra facilitării combaterii corupției.

Pentru ca sistemele de justiție să fie eficace, sunt necesare resurse umane și financiare adecvate. Cheltuielile publice pentru justiție sunt în general în creștere, însă în mai multe state membre, sistemul judiciar trebuie să se descurce cu resurse limitate. Investițiile în sistemele judiciare sunt, de asemenea, indispensabile pentru eliminarea problemelor de eficiență cu care unele state membre continuă să se confrunte. Durata excesivă a procedurilor și întârzierile înregistrate în sistemele judiciare trebuie soluționate prin măsuri adecvate. Efectele economice și sociale ale pandemiei de COVID-19 au subliniat necesitatea de a consolida reziliența sistemelor judiciare, în special având în vedere că se poate preconiza o creștere a numărului de cauze. Ineficiența poate genera neîncredere în sistemele judiciare, care poate deveni un pretext pentru reforme judiciare inadecvate ce afectează statul de drept. Investițiile planificate pentru a îmbunătăți eficiența și calitatea sistemelor judiciare, elemente benefice pentru mediul de afaceri, pot fi facilitate prin intermediul programelor Next Generation EU și al Mecanismului de redresare și reziliență. În unele state membre, nevoia de resurse suplimentare a fost recunoscută în mod oficial în programele guvernamentale. De exemplu, Germania pune în aplicare un „Pact pentru statul de drept”, care include resurse suplimentare semnificative, atât la nivel federal, cât și la nivelul landurilor. Inițiative din Austria și Franța vizează, de asemenea, consolidarea resurselor destinate sistemului judiciar.

Unele state membre sunt deja foarte avansate în ceea ce privește implementarea unor astfel de sisteme. De exemplu, în Estonia și Letonia , sistemele judiciare utilizează unele dintre cele mai avansate tehnologii ale informației și comunicațiilor utilizate în instanțe. Acestea oferă un grad ridicat de accesibilitate și flexibilitate în ceea ce privește utilizările în instanță și au contribuit, de asemenea, în mod semnificativ la funcționarea fără întrerupere a instanțelor, cu relativ puține perturbări în timpul pandemiei de COVID-19. În Slovenia , digitalizarea sistemului judiciar pentru gestionarea cauzelor este într-un stadiu avansat și se iau în prezent alte măsuri pentru a îmbunătăți comunicarea electronică între instanțe și părți. Ungaria beneficiază, de asemenea, de un nivel ridicat de digitalizare a justiției, având mijloace electronice disponibile pentru accesarea online a hotărârilor publicate. În Portugalia , o modificare a Codului de procedură civilă a pus în aplicare principiul „digital ca opțiune implicită” pentru toate procedurile civile. În Italia , este în curs un proiect de reformă a procedurii civile care să permită depunerea cererilor exclusiv online, precum și să asigure disponibilitatea unei game mai largi de mijloace electronice, inclusiv plata online a taxelor judiciare. Comisia a subliniat importanța digitalizării sistemelor judiciare în contextul planului de redresare. Aceste eforturi ar putea fi susținute prin intermediul viitorului program Europa digitală și al instrumentului Next Generation EU.

Independența și competența autorităților din domeniul mass-mediei este stabilită prin lege în toate statele membre. Cu toate acestea, au fost exprimate unele preocupări cu privire la riscul de politizare a autorității competente, de exemplu în Ungaria , Malta și Polonia . Există, de asemenea, preocupări cu privire la eficacitatea anumitor autorități naționale din domeniul mass-mediei având în vedere resursele de care dispun, de exemplu în Bulgaria , Grecia , Luxemburg , România și Slovenia . În Cehia , guvernul are în vedere o reformă care să consolideze în mai mare măsură independența autorității de reglementare a mass-mediei.

În unele cazuri, reformele în curs răspund, de asemenea, preocupărilor specifice din domenii precum corupția sau spălarea banilor. De exemplu, în Austria , în urma anumitor cazuri de corupție la nivel înalt, guvernul are în vedere posibile reforme pentru a consolida în mai mare măsură controlul finanțării partidelor politice de către Curtea de Conturi. Există, de asemenea, mai multe inițiative în curs în Țările de Jos care vizează consolidarea în continuare a cadrului de detectare, cercetare și urmărire penală a cazurilor de corupție, în special în ceea ce privește sectorul financiar. Analiza comună a dosarelor efectuată de Centrul anticorupție și de Unitatea de informații financiare din Țările de Jos, care asigură schimbul de cunoștințe și o analiză mai eficientă și mai amplă a tranzacțiilor neobișnuite legate de corupție, constituie un bun exemplu de identificare a deficiențelor care trebuie abordate.

Este deosebit de important de asemenea ca instituțiile însărcinate cu aplicarea dreptului penal să lucreze în mod eficace și imparțial. Este esențial ca organele judiciare, de urmărire penală și de aplicare a legii să dispună de finanțarea, resursele umane, capacitatea tehnică și expertiza specializată necesare. În unele state membre au fost introduse măsuri de consolidare a capacității cadrului instituțional în scopul combaterii corupției și reducerii obstacolelor în calea unei urmăriri penale eficace. De exemplu, legea anticorupție adoptată în ianuarie 2019 în Italia a înăsprit sancțiunile pentru infracțiunile de corupție și a suspendat termenele de prescripție după pronunțarea hotărârilor în primă instanță. În plus, în Parlament se discută în prezent o reformă cuprinzătoare pentru simplificarea procedurii penale, deoarece impactul disuasiv al sancțiunilor este afectat de durata excesivă a procedurilor penale. Spania a încercat, de asemenea, să consolideze capacitatea de urmărire penală prin alocarea de resurse suplimentare și actualizarea legislației penale pentru a extinde termenele de prescripție în cazul infracțiunilor grave și pentru a introduce sancțiuni mai severe în cazul infracțiunilor legate de corupție. În mod similar, Franța a luat recent măsuri de reorganizare a poliției financiare, iar un raport din 2020 a arătat că s-a înregistrat o creștere semnificativă a cazurilor de corupție ca proporție din numărul total al cazurilor.

Într-o serie de state membre, jurnaliștii și alți actori media se confruntă din ce în ce mai mult cu amenințări și atacuri (fizice și online) în legătură cu publicațiile și activitatea lor, sub diferite forme: introducerea de acțiuni în justiție „SLAPP”; amenințări la adresa siguranței fizice și atacuri fizice reale; hărțuirea online, în special a jurnalistelor; campanii de denigrare, intimidare și amenințări politice. Astfel de amenințări, atacuri și campanii de denigrare sunt raportate sub o formă sau alta în mai multe state membre. Exemple specifice au fost evidențiate în capitolele consacrate Bulgariei , Croației , Ungariei , Sloveniei și Spaniei . Amenințările și atacurile au un efect de intimidare asupra jurnaliștilor și implică riscul restrângerii dezbaterii publice asupra chestiunilor societale controversate.

Capitolele consacrate fiecărei țări au identificat o serie de cazuri în care părțile interesate au exprimat preocupări serioase. În Bulgaria , de exemplu, s-a raportat că proprietatea asupra mai multor instituții media are o legătură strânsă cu actorii politici, chiar dacă aceștia din urmă nu dețin în mod oficial instituțiile media respective. În plus, un număr mare de jurnaliști bulgari au caracterizat intervenția politică în mass-media ca fiind „de ordin curent” și „răspândită”. În Ungaria , înființarea conglomeratului media KESMA, prin fuziunea a peste 470 de instituții mass-media apropiate de guvern, fără controlul autorităților din domeniul mass-mediei și al concurenței, a fost considerată o amenințare la adresa pluralismului mass-mediei. Au fost exprimate noi preocupări cu privire la faptul că o preluare recentă ar urma un model de preluare economică a celorlalte site-uri de știri independente. În Malta , cele două partide politice principale reprezentate în Parlament dețin, controlează sau gestionează mai multe instituții media și posturi de televiziune malteze. În Polonia , în timpul campaniei prezidențiale din 2020, coaliția de guvernare a făcut referire la posibile planuri de schimbare a legislației referitoare la instituțiile media cu capital străin, care ar putea avea implicații asupra pluralismului mass-mediei.

Transparența în ceea ce privește proprietatea asupra mass-mediei este o condiție prealabilă esențială pentru orice analiză fiabilă privind pluralitatea unei anumite piețe a mass-mediei; aceasta este necesară nu numai pentru a acționa în cunoștință de cauză în cadrul proceselor de reglementare, concurențiale și strategice, ci și pentru a permite publicului să evalueze informațiile și opiniile difuzate de mass-media. Unele state membre dispun de sisteme bine dezvoltate pentru a asigura transparența în ceea ce privește proprietatea asupra mass-mediei. În Germania , de exemplu, există obligații specifice de a face publică identitatea proprietarilor de organisme mass-media de știri, de organisme comerciale de radiodifuziune, de organisme mass-media online și de organisme de presă. Partidele politice trebuie să își dezvăluie implicarea în entități mass-media. În Franța , societățile media trebuie să facă publică identitatea primilor trei principali proprietari ai acestora și să notifice autoritatea din domeniul mass-mediei [„Conseil Supérieur de l’Audiovisuel” (Consiliul Superior al Audiovizualului) – CSA] atunci când nivelul de participare sau de control atinge pragul de 10 % sau mai mult. Informațiile privind structura de capital a editurilor sunt disponibile pe site-ul web al CSA. Portugalia are un cadru detaliat pentru asigurarea transparenței în ceea ce privește proprietatea asupra mass-mediei. Obligația de publicare a informațiilor privind proprietarii și a finanțării mass-mediei este prevăzută în Constituție, iar controlul acesteia este responsabilitatea autorității din domeniul mass-mediei.

În toate statele membre apar tensiuni cu privire la sistemul de control și echilibru, iar aceasta constituie adesea o parte normală a procesului politic într-o societate democratică. Criza economică, pandemia de COVID-19 și schimbările societale pot amplifica aceste tensiuni, însă sistemul de control și echilibru rămâne la fel de important ca oricând. În ultimii ani, au avut loc în Uniune mai multe crize legate de statul de drept, care au fost asociate cu atacuri asupra sistemelor de control și echilibru instituțional. Consolidarea rezilienței sistemelor de control și echilibru instituțional este, prin urmare, esențială pentru protejarea statului de drept.

Un cadru favorabil pentru societatea civilă permite dezbaterea și verificarea celor aflați la putere. La fel ca în cazul jurnaliștilor independenți și al mass-mediei critice independente, încercările de a suprima actorii societății civile ar trebui să fie întotdeauna considerate un semn de avertizare în ceea ce privește statul de drept.

Dezbateri privind statul de drept care contribuie la consolidarea culturii statului de drept

Inițiativele pozitive în materie de reformă apar adesea în urma unor dezbateri publice cu privire la chestiuni specifice relevante pentru statul de drept. Prin urmare, dezbaterea și sensibilizarea sporită cu privire la sistemul de control și echilibru necesar pentru ca statul de drept să funcționeze în mod eficace constituie un prim pas important. Atenția tot mai mare acordată dezbaterii privind statul de drept în întreaga Uniune poate fi ilustrată prin eforturi de promovare a dezbaterilor naționale prin audieri parlamentare, campanii de sensibilizare a publicului sau inițiative coordonate de sistemul judiciar. În Cehia , Senatul organizează conferințe și dezbateri pe teme legate de sistemul judiciar. În Danemarca , Administrația instanțelor naționale a întreprins în ultimii ani o serie de eforturi de promovare a statului de drept și de îmbunătățire a înțelegerii sistemului judiciar care au vizat diferite grupuri-țintă, precum și eforturi de îmbunătățire a orientării sistemului judiciar către utilizatori. În Germania , dezbaterile periodice, campaniile de informare și de publicitate la nivel național, precum și publicațiile dedicate unor teme referitoare la statul de drept contribuie la promovarea unei culturi dinamice a statului de drept. În Țările de Jos , sunt organizate în ambele camere ale Parlamentului dezbateri politice periodice cu privire la situația statului de drept.

Reformele constituționale menite să consolideze sistemul de control și echilibru instituțional, în special în ceea ce privește controlul constituțional

În mai multe state membre sunt în curs procese de reformă. În special, acestea se referă la punerea la dispoziție de noi modalități pentru ca cetățenii să poată contesta exercitarea puterii executive sau legislative.

În Cipru , de exemplu, un proiect de act legislativ prevede crearea unei Curți Constituționale care să preia controlul constituționalității legilor de la Curtea Supremă. În urma unei revizuiri constituționale în Lituania , a fost introdusă în 2019 posibilitatea unui control constituțional ca urmare a unei cereri individuale și a unui control a posteriori al legilor adoptate. În Luxemburg , o reformă constituțională recentă a consolidat efectele hotărârilor Curții Constituționale care declară anumite dispoziții legale ca fiind neconstituționale, iar o propunere de revizuire a Constituției ar conferi un statut constituțional Oficiului Avocatului Poporului. În Slovacia , guvernul are în vedere consolidarea competențelor Curții Constituționale, printre altele, prin introducerea posibilității unei plângeri constituționale și a unui control ex ante al conformității legilor cu Constituția. Reformele constituționale se referă, de asemenea, la alte aspecte ale sistemului de control și echilibru. De exemplu, în Malta , o reformă constituțională adoptată recent se referă la procedura de alegere a Președintelui Maltei și la rolul instituției Avocatului Poporului, iar o altă reformă constituțională privind numirea în anumite comisii independente a fost prezentată Parlamentului. Reflecțiile care au loc în Suedia cu privire la consolidarea sistemului democratic includ reformarea modului în care sunt adoptate amendamentele constituționale, în timp ce o anchetă parlamentară examinează statutul constituțional, misiunea și activitățile Ombudsmanilor parlamentari.

Unele dintre aceste eforturi se bazează pe orientările organismelor internaționale de experți, cum ar fi Comisia de la Veneția, ceea ce reprezintă o recunoaștere a faptului că luarea în considerare a diferitelor opinii și a experienței printr-o consultare amplă și aprofundată contribuie la dezvoltarea unui sistem echilibrat.

Îmbunătățirea caracterului incluziv și a calității procesului legislativ este importantă pentru reformele structurale

Procesul de adoptare a legilor beneficiază de instrumente din ce în ce mai favorabile incluziunii și bazate pe date concrete. În special, multe state membre au instituit politici sistematice de implicare a părților interesate și se asigură că reformele structurale sunt rezultatul unei discuții ample în cadrul societății, deși aceste politici nu sunt întotdeauna aplicate pe deplin în practică.

Unele state membre îmbunătățesc caracterul incluziv al procesului legislativ. De exemplu, în Cipru și Cehia , sunt în curs eforturi de îmbunătățire a consultării și a transparenței. În Estonia , un nou cadru de legiferare și noi orientări de politică legislativă sunt în curs de elaborare pentru a spori ușurința în utilizare și caracterul incluziv. În Grecia , este în curs o amplă reformă a procedurilor de legiferare. În Franța , recenta inițiativă a Convenției cetățenilor privind clima este văzută ca o modalitate inovatoare de a implica cetățenii în procesul legislativ.

Utilizarea excesivă a legislației accelerate și a celei de urgență poate genera îngrijorări cu privire la statul de drept

În toate statele membre, procesul legislativ normal acordă prioritate Parlamentului în calitate de legiuitor. Cu toate acestea, procesele legislative accelerate și absența consultării sunt caracteristici comune ale crizelor legate de statul de drept. Comisia de la Veneția și Organizația pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE) au subliniat în mai multe rânduri importanța procedurii parlamentare: deliberări temeinice cu privire la propunerile și modificările legislative, inclusiv consultări semnificative cu părțile interesate, experții și societatea civilă, precum și un dialog cu opoziția politică. În plus, eludarea Parlamentului în cadrul procedurii legislative denaturează separarea puterilor, un principiu-cheie al statului de drept.

În câteva state membre, recurgerea repetată la o legislație accelerată în Parlament sau la ordonanțele de urgență ale guvernului a generat preocupări, în special atunci când sunt aplicate în contextul unor reforme ample care afectează drepturile fundamentale sau funcționarea unor organisme-cheie ale statului, cum ar fi sistemul judiciar sau Curtea Constituțională. În astfel de cazuri, există un risc crescut de adoptare a unor legi care pun în pericol respectarea drepturilor fundamentale, a statului de drept sau a democrației, precum și a obligațiilor internaționale. În Polonia , în perioada 2015-2019, adoptarea accelerată a legislației în Parlament a fost utilizată pe scară largă în legătură cu reforme structurale semnificative ale sistemului judiciar, care au sporit influența politică asupra acestuia. În România , utilizarea pe scară largă a ordonanțelor de urgență ale guvernului cu privire la domenii-cheie, inclusiv reformele judiciare, a ridicat preocupări în ceea ce privește calitatea legislației, securitatea juridică și respectarea separării puterilor. Utilizarea frecventă a unor proceduri accelerate sau adoptarea de acte legislative bazate pe inițiative introduse direct de către membri ai Parlamentului, fără a trece prin procesele pregătitoare obișnuite și consultarea părților interesate, reprezintă, de asemenea, un risc din perspectiva statului de drept.

Parlamentele naționale, curțile constituționale și curțile supreme au jucat un rol esențial în controlul măsurilor luate pentru a răspunde la pandemia de COVID-19

Reacțiile la criză au demonstrat în general o reziliență puternică a sistemele naționale, fiind organizate dezbateri politice și juridice intense cu privire la măsurile luate. În multe state membre, controalele și dezbaterile parlamentare au avut un rol esențial în elaborarea propunerilor privind starea de urgență sau, alternativ, un regim de urgență în materie de sănătate, precum și în ceea ce privește verificarea ex post a ordonanțelor adoptate de guvern. În plus, aceste măsuri au fost adesea revizuite de Curtea Constituțională, de curțile supreme sau de instanțele de drept comun. Mecanismele ex ante de control al constituționalității înainte de adoptarea legilor au fost deosebit de relevante în acest context, în care răspunsul rapid și respectarea drepturilor fundamentale trebuie să meargă mână în mână.

Avocatul Poporului și instituțiile naționale pentru drepturile omului joacă un rol important

Instituțiile naționale pentru drepturile omului joacă un rol important în protejarea statului de drept și pot asigura o verificare independentă a sistemului în contextul unei crize a statului de drept. Câteva state membre ( Cehia , Italia și Malta ) nu au înființat încă o astfel de instituție, deși alte autorități sunt active în domeniul drepturilor fundamentale. În Italia , Parlamentul examinează în prezent două proiecte de lege prin care se propune crearea unei autorități naționale independente pentru drepturile omului. În Malta , o propunere de înființare a unei instituții pentru drepturile omului se află în dezbatere în Parlament. Rolul Avocatului Poporului în cadrul sistemului de control și echilibru variază de la un stat la altul. În unele state membre, Avocatul Poporului poate contesta legile la Curtea Constituțională sau poate solicita revizuirea acestora în Parlament.

Organizațiile societății civile funcționează într-un mediu instabil, însă continuă să fie un actor puternic în ceea ce privește apărarea statului de drept.

Într-o hotărâre recentă, Curtea de Justiție a Uniunii Europene a clarificat faptul că organizațiile societății civile „trebuie să aibă posibilitatea să își [...] poată continua activitățile și să funcționeze fără ingerința nejustificată a statului”. Aceasta a recunoscut că dreptul la libertatea de asociere constituie unul dintre fundamentele esențiale ale unei societăți democratice și pluraliste, întrucât permite cetățenilor să acționeze în mod colectiv în domenii de interes comun și, prin aceasta, să contribuie la buna funcționare a vieții publice.