La reuniunea sa din decembrie 2020, Consiliul European a confirmat faptul că UE va fi pregătită să ofere în continuare asistență financiară pentru refugiații sirieni și comunitățile­gazdă din Turcia, iar membrii Consiliului European, în declarația din martie 2021, au invitat Comisia să prezinte o propunere pentru acordarea în continuare de finanțare refugiaților sirieni din Turcia, precum și din Iordania, din Liban și din alte părți ale regiunii. Aceștia au solicitat, de asemenea, consolidarea cooperării cu Turcia în ceea ce privește gestionarea migrației.

1.2.Răspunsul UE la criză și instituirea instrumentului

În 2015, Uniunea Europeană și statele sale membre au decis să își intensifice implicarea politică și financiară pentru a susține eforturile Turciei de a găzdui refugiați. Ca răspuns la solicitarea statelor membre ale UE de a se aloca finanțare suplimentară substanțială pentru sprijinirea refugiaților din Turcia, Comisia a instituit Instrumentul pentru refugiații din Turcia, prin Decizia Comisiei din 24 noiembrie 2015, modificată la 10 februarie 2016 și din nou la 14 martie și la 24 iulie 2018. Instrumentul este un mecanism de coordonare a mobilizării resurselor care provin atât de la bugetul UE, cât și din contribuții suplimentare din partea statelor membre, integrate în bugetul UE ca venituri alocate externe. Statele membre s­au angajat politic să furnizeze contribuții naționale în cadrul înțelegerii comune dintre statele membre ale UE și Comisia Europeană, care a fost adoptată de reprezentanții guvernelor statelor membre la 3 februarie 2016 și care a fost actualizată cu ocazia acordului privind cea de a doua tranșă a instrumentului. Înțelegerea comună a instituit, de asemenea, un cadru de condiționalitate. Pentru prima tranșă a instrumentului (2016-2017) s-au alocat în total 3 miliarde EUR. S-au pus la dispoziție 3 miliarde EUR pe lângă cele 345 de milioane EUR deja alocate de Comisie Turciei ca răspuns la criza refugiaților din Siria înainte de instituirea instrumentului și în plus față de ajutorul bilateral acordat de statele membre. Pentru a doua tranșă din cadrul instrumentului (2018-2019) s-au pus la dispoziție, în plus, 3 miliarde EUR, suma totală din cadrul instrumentului ajungând la 6 miliarde EUR. Instrumentul a devenit operațional la 17 februarie 2016, odată cu prima reuniune a comitetului său director. În urma acestei reuniuni, Comisia a contractat rapid primele proiecte din cadrul instrumentului. Până la 31 decembrie 2020, Comisia a contractat întregul pachet financiar operațional al instrumentului. Din totalul de 6 miliarde EUR s-au plătit aproximativ 4,1 miliarde EUR. În plus, în 2020 au fost alocate 585 de milioane EUR în afara instrumentului pentru sprijinirea acțiunilor umanitare din Turcia, inclusiv 100 de milioane EUR pentru continuarea acordării de asistență în domeniul protecției, al sănătății și al educației și 485 de milioane EUR din bugetul rectificativ pentru continuarea programelor „Plasa de siguranță socială de urgență” (ESSN) și „Transferuri condiționate de numerar pentru educație” (CCTE).

La 18 martie 2016, șefii de stat și de guvern ai Uniunii Europene și ai Turciei și-au reconfirmat angajamentul privind punerea în aplicare a planului lor comun de acțiune și au convenit măsuri suplimentare menite să aprofundeze relațiile dintre Turcia și UE și să abordeze criza migrației. Turcia și Uniunea Europeană au recunoscut că sunt necesare eforturi suplimentare, rapide și hotărâte. Mai precis, în Declarația UE-Turcia din 18 martie 2016 (denumită în continuare „declarația”) s-a solicitat, printre altele, să se pună capăt migrației neregulamentare din Turcia către UE, prin subminarea modelului de afaceri al persoanelor care introduc ilegal migranți și prin oferirea unei alternative migranților pentru a nu își mai pune viața în pericol, și să se intensifice punerea în aplicare a instrumentului.

Punerea în aplicare a declarației a continuat să joace un rol-cheie în cursul anului 2020, asigurând abordarea cu eficacitate și în comun de către UE și Turcia a provocărilor reprezentate de migrație. Ca urmare a evenimentelor de la frontiera dintre Grecia și Turcia din februarie 2020, președintele Consiliului European, Charles Michel, și președinta Comisiei Europene, Ursula von der Leyen, au avut o întâlnire cu președintele Turciei, Recep Tayyip Erdogan, în data de 9 martie. Aceștia au convenit cu privire la revizuirea punerii în aplicare a Declarației UE-Turcia din 2016, în cadrul căreia instrumentul constituie una dintre componentele principale. Discuțiile au continuat până în vară sub auspiciile Înaltului Reprezentant al Uniunii și vicepreședinte al Comisiei, Josep Borrell, și ale ministrului turc al afacerilor externe, Mevlüt Çavuşoğlu.

În 2020, numărul total de sosiri din Turcia în UE a fost de 18 736, față de 75 974 de sosiri în 2019 (o scădere de 75 %). S-au înregistrat 13 979 de sosiri în Grecia față de 73 627 de sosiri în 2019 (o scădere de 81 %), 4 191 de sosiri în Italia față de 1 854 de sosiri în 2019 (o creștere cu 126 %), 232 de sosiri în Bulgaria și 334 de sosiri pe cale maritimă direct în zonele controlate de autoritățile din Cipru, față de 199 de sosiri și, respectiv, 294 de sosiri în 2019. În același timp, autoritățile din Cipru au înregistrat o creștere a sosirilor din Turcia prin trecerea liniei verzi. În 2020, în Cipru au sosit în total 5 900 de migranți în situație neregulamentară fie direct din Turcia, fie prin zonele care nu se află sub controlul efectiv al Guvernului Republicii Cipru. Această cifră s-a ridicat la 7 800 în 2019.

Turcia a continuat să se confrunte cu presiunea exercitată de migrație, totuși aceasta a fost considerabil mai redusă față de 2019. Scăderea semnificativă a sosirilor din Turcia în 2020 a fost determinată de consecințele pandemiei de COVID-19. Deși în ianuarie și februarie 2020 sosirile din Turcia în Grecia au fost cu 49 % și, respectiv, cu 22 % mai mari față de 2019, măsurile luate începând cu luna martie atât pe teritoriul Turciei, cât și la frontierele sale externe au avut un impact clar asupra deplasărilor și călătoriilor.

Cu toate că Turcia și-a reiterat angajamentul în ceea ce privește punerea în aplicare cu eficacitate a declarației, la 28 februarie 2020 guvernul turc a anunțat că va opri controlul la frontierele sale terestre și maritime cu Europa și va permite trecerea migranților care doresc acest lucru. Această decizie a dus la înființarea unei tabere informale de-a lungul frontierei terestre cu Grecia, care a ajuns să găzduiască aproximativ 25 000 de migranți și de refugiați. Începând cu 30 martie, din cauza pandemiei de COVID-19, autoritățile turce au organizat transportul migranților și refugiaților în afara zonei de frontieră și au închis frontierele cu Grecia și cu Bulgaria, permițând însă traficul comercial. Autoritățile turce au precizat că au acționat în cadrul măsurilor de precauție privind sănătatea publică adoptate și că această decizie nu a însemnat o schimbare a politicii Turciei de a permite traversarea frontierelor sale de către migranții aflați în situație neregulamentară. Migranții ar fi fost liberi să se deplaseze la frontiera cu Grecia odată cu ridicarea măsurilor de precauție adoptate în contextul pandemiei de COVID-19, întrucât guvernul turc nu intenționa să împiedice nicio persoană să părăsească Turcia dacă dorea acest lucru.

S-a continuat punerea în aplicare a mecanismului de relocare „unu la unu” în conformitate cu declarația. În perioada aprilie 2016-februarie 2021, 28 621 de refugiați sirieni au fost relocați din Turcia în UE. Cu toate că operațiunile de relocare de la nivel mondial au fost suspendate temporar în perioada aprilie-iunie 2020 din cauza crizei sanitare generate de pandemia de COVID-19, în 2020 au fost relocate 2 422 de persoane (aproximativ jumătate dintre acestea după reluarea operațiunilor, adică în perioada iulie-decembrie).

Din 2016, au fost returnați din insulele grecești în Turcia, în temeiul declarației, 2 140 de migranți, în 2020 fiind returnați doar 139 de migranți. La 16 martie 2020, autoritățile turce au suspendat operațiunile de returnare în temeiul declarației din cauza pandemiei de COVID-19, până la noi dispoziții. Deși relocările din Turcia au fost reluate începând cu iulie 2020, returnările din Grecia au rămas suspendate până în prezent. Răspunzând solicitărilor repetate din partea autorităților elene și a Comisiei Europene privind reluarea operațiunilor de returnare, Turcia a subliniat că nu au fost îndeplinite condițiile pentru reluarea operațiunilor.

Sistemul de admisie umanitară pe bază de voluntariat, care ar urma să fie activat atunci când trecerile neregulamentare ale frontierei dintre Turcia și UE încetează sau, cel puțin, sunt reduse în mod semnificativ și durabil, nu a fost încă activat de statele membre.

COVID-19 Pandemia de COVID-19 continuă să aibă un impact semnificativ în Turcia. După declanșarea crizei în Turcia în martie 2020, Comisia a contactat autoritățile turce pentru a le întreba dacă au nevoie de un sprijin specific. Acestea și-au confirmat intenția de a continua proiectele din cadrul instrumentului și acordarea de asistență IPA bilaterală regulată, astfel cum au fost programate inițial. În strânsă consultare cu autoritățile turce, Comisia a fost de acord cu mobilizarea economiilor din cadrul instrumentului în scopuri legate de pandemia de COVID­19, sub formă de finanțare suplimentară mai degrabă pentru proiectele existente decât pentru proiecte noi. De asemenea, Comisia a contactat partenerii de punere în aplicare ai instrumentului în vederea evaluării impactului pandemiei de COVID-19 asupra proiectelor din cadrul instrumentului. În urma acestei consultări, perioada de punere în aplicare a proiectelor în cadrul măsurii speciale din 2016 pentru care s-au alocat 1,6 miliarde EUR a fost prelungită până în iunie 2023, ceea ce ar trebui să permită tuturor proiectelor în cauză atingerea obiectivelor declarate. Până la sfârșitul anului 2020, în cadrul Instrumentului pentru refugiați, aproximativ 65 de milioane EUR au fost redirecționate către intervenții de asistență medicală și măsuri de sprijin socioeconomic pentru atenuarea impactului pandemiei de COVID-19 (din totalul intervențiilor legate de pandemia de COVID-19 în cadrul instrumentelor financiare ale UE, care se ridică la 105 milioane EUR). Acțiunile au inclus activarea unei rezerve pentru cheltuieli neprevăzute în valoare de 4,7 milioane EUR în cadrul proiectului SIHHAT I, pentru echiparea centrelor medicale pentru migranți cu echipamente de protecție și dezinfectanți. În plus, în cadrul componentei umanitare a instrumentului, peste 50 de milioane EUR au fost realocate pentru a oferi un răspuns umanitar printr-o serie de proiecte ca urmare a pandemiei de COVID-19. În special, a fost oferită finanțare suplimentară în numerar atât beneficiarilor programului ESSN, cât și celor ai programului CCTE. În lunile iunie și iulie 2020, în cadrul programului ESSN au fost acordate două finanțări suplimentare, fiecare în valoare de 500 de lire turcești (TL) și în valoare totală de 47 de milioane EUR, pentru peste 1,7 milioane de refugiați (810 000 de gospodării). La 30 noiembrie 2020, în cadrul proiectului pentru educație al programului CCTE, a fost acordată tuturor beneficiarilor eligibili ai programului CCTE, indiferent de vârstă și de nivelul educațional, o finanțare suplimentară, sub forma unei plăți unice, în valoare de 85 TL. În total, au beneficiat de această finanțare suplimentară 535 000 de copii. În plus, a fost acordată și asistență în numerar pentru 20 000 de gospodării care nu sunt beneficiare ale programului ESSN, prin intermediul unei operațiuni la nivel național pusă în aplicare de UNHCR împreună cu Direcția Generală pentru Gestionarea Migrației (DGMM), cu o contribuție de 8 milioane EUR din fonduri umanitare în afara instrumentului. În cadrul Fondul fiduciar al UE ca răspuns la criza siriană, asistența acordată în contextul pandemiei de COVID-19 s-a axat pe achiziționarea de echipamente individuale de protecție, pe învățarea online și la distanță, pe plasarea forței de muncă și pe sprijin psihosocial.

2.Funcționarea instrumentului

Instrumentul este un mecanism de coordonare care permite mobilizarea rapidă, eficace și eficientă a asistenței acordate de UE refugiaților din Turcia. Instrumentul asigură mobilizarea optimă a instrumentelor de finanțare existente ale UE, sub formă de ajutor umanitar și/sau de asistență pentru dezvoltare, pentru a răspunde nevoilor refugiaților și ale comunităților-gazdă într-o manieră cuprinzătoare și coordonată.

Comitetul director al instrumentului oferă orientări strategice privind prioritățile, tipurile de acțiuni care urmează să fie sprijinite, sumele care urmează să fie alocate și instrumentele de finanțare care urmează să fie mobilizate și, după caz, privind condițiile referitoare la punerea în aplicare a angajamentelor Turciei în temeiul Planului comun de acțiune UE-Turcia din 29 noiembrie 2015 (denumit în continuare „Planul comun de acțiune”). În 2020, cel de al cincilea an de punere în aplicare a instrumentului, a avut loc o reuniune a comitetului director, la 5 noiembrie 2020. Din cauza pandemiei de COVID-19, această reuniune s-a desfășurat online.

Principiile esențiale care ghidează punerea în aplicare a instrumentului sunt rapiditatea, eficiența și eficacitatea, asigurându-se totodată buna gestiune financiară. Sustenabilitatea intervențiilor efectuate în cadrul instrumentului și implicarea autorităților din Turcia sunt, de asemenea, importante. Identificarea domeniilor prioritare care trebuie să beneficieze de asistență s-a bazat pe o evaluare cuprinzătoare și independentă a nevoilor, acordându-se o atenție specială grupurilor vulnerabile. Evaluarea nevoilor a fost actualizată în 2018.

Instrumentul coordonează finanțarea acordată din următoarele instrumente de finanțare externă: ajutorul umanitar, Instrumentul european de vecinătate, Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare, Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA) și Instrumentul care contribuie la stabilitate și pace. Măsurile finanțate din bugetul Uniunii sunt puse în aplicare în conformitate cu normele și reglementările financiare ale acesteia, care se aplică atât gestiunii directe, cât și celei indirecte.

Acordarea asistenței este condiționată de respectarea strictă de către Turcia a angajamentelor prevăzute în Planul comun de acțiune și în declarație.

3.Capacitatea financiară, durata și natura finanțării

Bugetul total coordonat de instrument este de 6 miliarde EUR și este mobilizat în două tranșe. Proiectele din cadrul primei tranșe se derulează până la mijlocul anului 2021 cel târziu, iar cele din cadrul celei de a doua tranșe până la mijlocul anului 2025 cel târziu (majoritatea proiectelor se vor finaliza mai devreme). La sfârșitul anului 2020, în cadrul ambelor tranșe au fost angajate și contractate toate fondurile operaționale.