RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 9.2.2007 
COM(2007) 51 final 
2007/0022 (COD)   
Propunere de 
DIRECTIV Ă A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI 
privind protec ţia mediului prin dreptul penal 
(prezentat ă de Comisie) 
  
{SEC(2007) 160} {SEC(2007) 161} 
 
RO 2   RO EXPUNERE DE MOTIVE  
1) CONTEXTUL PROPUNERII  
110 • Motivele şi obiectivele propunerii 
În vederea garant ării unui nivel ri dicat de protec ţie a mediului, obie ctiv recunoscut de 
Tratatul CE [articolul 174 alin eatul (2) CE], trebuie abordat ă problema din ce în ce mai 
important ă a infracţiunilor împotriva mediului.  
Prezenta propunere înlocuie şte propunerea de directiv ă a Parlamentului şi a Consiliului 
privind protec ţia mediului prin dreptul penal [2001/0076(COD)], astfel cum a fost 
modificat ă după prima lectur ă a Parlamentului European, în vederea punerii în aplicare 
a concluziilor Cur ţii Europene de Justi ţie din hot ărârea acesteia din 13 septembrie 2005 
(C-176/03, Comisie v Consiliu) care a anul at Decizia-cadru 2003/80/JAI privind 
protecţia mediului prin dreptul penal.  
Conform hot ărârii respective, Comunitatea poate lua m ăsurile referitoare la dreptul 
penal al statelor membre pe care le consider ă necesare pentru a asigura o eficien ţă 
maximă a normelor stabilite de a ceasta cu privire la protec ţia mediului.  
Comunitatea şi statele membre au adoptat nume roase acte legislative care vizeaz ă 
protecţia mediului. Cu toate acestea, diverse studii1 arată că sancţiunile aplicate în 
prezent în statele membre nu sunt întotdeauna  suficiente pentru o aplicare eficient ă a 
politicii comunitare privind protec ţia mediului. Sanc ţiunile penale nu sunt în vigoare în 
toate statele membre pentru toate infrac ţiunile grave din domeniul protec ţiei mediului, 
deşi numai amenzile penale vor avea un efect  descurajator suficient din mai multe 
motive:  
În primul rând, impunerea de sanc ţiuni penale demonstreaz ă o dezaprobare social ă de 
natură diferită, din punct de vedere calitativ, în compara ţie cu sanc ţiunile 
administrative sau cu mecanismele de co mpensare din cadrul dreptului civil.  
În al doilea rând, este posibil ca sanc ţiunile administrative sau alte sanc ţiuni financiare 
să nu fie descurajatoare în cazurile în care autorii infrac ţiunilor dispun de venituri 
reduse sau, din contr ă, de venituri foarte ridicate. În astfel de cazuri s-ar putea impune 
pedepse cu închisoarea.  
În plus, mijloacele de cercetare şi de urmărire penale ( şi cele de asisten ţă juridică 
reciprocă între statele membre) sunt mai puter nice decât instrument ele administrative 
sau de drept civil şi pot îmbun ătăţi eficienţa procedurilor respective.  
În fine, faptul c ă ancheta a fost desf ăşurată de alte autorit ăţi decât autorit ăţile 
administrative care au acordat licen ţele de exploatare sau autoriza ţiile de poluare 
reprezintă o garanţie suplimentar ă a imparţialităţii.  
În afara faptului c ă tipul sanc ţiunilor aplicate difer ă d e  l a  u n  s t a t  m e m b r u  l a  a l t u l ,  
                                                 
1 Cele mai importante studii sunt disponibile pe site-ul Direc ţiei-generale de mediu consacrat 
infracţiunilor împotriva mediului http://ec.europa.eu/environment/crime/index.htm#studies .  
 
RO 3   RO există, de asemenea, diferen ţe semnificative în ceea ce prive şte nivelul sanc ţiunilor 
care se aplic ă unor infrac ţiuni similare sau identice. Infrac ţiunile împotriva mediului 
sunt adesea de natur ă transfrontalier ă sau au efecte transfr ontaliere. AA pot astfel 
profita, în prezent, de diferen ţele care exist ă între legisla ţiile statelor membre, pentru a 
obţine beneficii. În consecin ţă, problema trebuie abordat ă prin ac ţiuni la nivel 
comunitar.  
• Contextul general 
În 1998, Consiliul Europei a adoptat Conven ţia privind protec ţia mediului prin dreptul 
penal. 
Consiliul European reunit la Tampere în oc tombrie 1999 a solicitat sporirea eforturilor 
pentru a stabili defini ţii, incrimin ări şi sancţiuni comune pentru un num ăr limitat de 
sectoare în care se comit infrac ţiuni cu o importan ţă deosebit ă, inclusiv pentru 
infracţiunile împotriva mediului. 
În februarie 2000, Regatul Danemarcei a prezentat o ini ţiativă referitoare la adoptarea 
unei decizii-cadru privind combaterea infrac ţiunilor grave în domeniul protec ţiei 
mediului.  
La data de 28 septembrie 2000, Consiliul Justi ţie şi afaceri interne a recunoscut 
necesitatea stabilirii unui acquis în materie de infrac ţiuni împotriva mediului.  
La data de 13 martie 2001, Comisia a adoptat o propunere de directiv ă privind 
protecţia mediului prin dreptul penal. Directiva propus ă avea ca obiectiv asigurarea 
unei aplic ări mai eficiente a legisla ţiei comunitare privind protec ţia mediului, stabilind, 
la nivelul întregii Comunit ăţi, un set minim de infrac ţiuni.  
Parlamentul European a adoptat  un raport referitor la aceast ă propunere în urma unei 
prime lecturi la data de 8 aprilie 2002. 
La data de 30 septembrie 2002, Comi sia a adoptat o propunere modificat ă care 
includea o parte din amendamentele propuse de Parlamentul European. 
Consiliul nu a discutat propunerea Comisiei, dar a adoptat, în schimb, Decizia-cadru 
2003/80/JAI privind protec ţia mediului prin dreptul penal,  la data de 27 ianuarie 2003, 
la iniţiativa Danemarcei. 
Curtea European ă de Justi ţie a anulat aceast ă decizie-cadru pentru nerespectarea 
articolului 47 UE prin hot ărârea din 13 septembrie 2005 (C-176/03), estimând c ă atât 
obiectivul, cât şi conţinutul articolelor 1-7 di n decizia-cadru se refer ă în principal la 
protecţia mediului şi ar fi putut fi corect adoptate pe baza articolului 175 CE. 
La data de 30 noiembrie 2005, Comisia a adoptat o comunicare prin care î şi prezintă 
punctul de vedere privind consecin ţele hotărârii din cazul C-176/03, subliniind 
necesitatea adopt ării unei noi propuneri le gislative privind infrac ţiunile împotriva 
mediului.  
Având în vedere aceast ă hotărâre, este necesar ca propune rea din 2001 de directiv ă 
privind protec ţia mediului prin dreptul penal s ă fie retras ă şi să se prezinte o nou ă 
propunere care s ă includă conţinutul articolelor 1-7 din decizia-cadru anulat ă. Anumite 
 
RO 4   RO infracţiuni vor trebui modificate, ţinând cont de evolu ţiile din legisla ţia comunitar ă în 
materie de protec ţie a mediului. În plus, au fost in troduse câteva elemente suplimentare 
considerate necesare pe ntru a asigura protec ţia eficient ă a mediului, în special 
apropierea sanc ţiunilor aplicate pentru infrac ţiuni deosebit de grave privind mediul. 
Ca urmare a cazului CEJ 176/03, Comisia î şi propune s ă prezinte, mai târziu în 2007, o 
propunere de directiv ă care să modifice Directiva 2005/35/CE  privind poluarea cauzat ă 
de nave şi introducerea unor sanc ţiuni în caz de înc ălcare.  
 • Dispoziţii în vigoare în domeniul propunerii 
Cu toate c ă legislaţia din domeniul protec ţiei mediului impune ca în diverse cazuri 
statele membre s ă adopte sanc ţiuni descurajatoare, eficiente şi proporţionale pentru 
încălcarea legisla ţiei privind mediul, nu exist ă dispoziţii care să prevadă că statele 
membre au obliga ţia de a stabili sanc ţiuni penale specifice pentru infrac ţiunile grave 
împotriva mediului. 
 • Coerenţa cu alte politici şi obiective ale Uniunii 
Directiva propus ă respectă drepturile fundamentale, precum şi principiile recunoscute 
de Carta Drepturilor Fundamentale a Uni unii Europene. Aceasta a fost elaborat ă ţinând 
cont, în special, de principiile juridice enun ţate în capitolul VI al Cartei şi urmăreşte 
promovarea integr ării, în cadrul politicilor comunita re, a unui nivel ridicat de protec ţie 
a mediului conform principiilor dezvolt ării durabile prev ăzute la articolul 37 din Cart ă. 
2) CONSULTAREA P ĂRŢILOR INTERESATE ŞI EVALUAREA IMPACTULUI  
 • Consultarea p ărţilor interesate 
 Problema infrac ţiunilor împotriva mediului a fost discutat ă timp de mul ţi ani în diverse 
foruri interna ţionale şi europene. 
Comisia a organizat o conferin ţă publică privind infrac ţiunilor împotriva mediului în 
noiembrie 2003 şi a sprijinit un atelier pe aceast ă temă organizat de Institutul Regal de 
Afaceri Interna ţionale din Londra în 2002. În plus, au fost organizate reuniuni ale 
experţilor pe tema infrac ţiunii specifice constitute de comer ţul ilicit cu specii pe cale de 
dispariţie la Frankfurt, în 2001, şi la Budapesta, în 2004.  
Alte consult ări ale părţilor interesate nu au fo st considerate necesare şi realizabile în 
acest caz. De la anularea Deciziei-cadru 2003/80/JAI de c ătre Curtea European ă de 
Justiţie la 13 septembrie 2005, s-a produs un vid legislativ în domeniul infrac ţiunilor 
împotriva mediului, situa ţie care trebuia remediat ă în cel mai scurt timp.  
 • Colectarea şi utilizarea cuno ştinţelor 
 În ultimii ani, au fost organizate, pe aceast ă temă, diverse ateliere, conferin ţe şi 
reuniuni ale exper ţilor care au oferit informa ţii şi au contribuit la elaborarea acestei 
propuneri. 
 • Evaluarea impactului 
Pentru evaluarea impactului au fo st luate în considerare diverse op ţiuni: posibilitatea 
 
RO 5   RO de a nu întreprinde ac ţiuni la nivel UE, pos ibilitatea de a îmbun ătăţii cooperarea între 
statele membre prin ini ţiative voluntare, posibi litatea unei armoniz ări totale a legisla ţiei 
penale în domeniul mediului şi, în fine, posibilitatea unei apropieri limitate a 
legislaţiilor naţionale în materie de infrac ţiuni împotriva mediului în statele membre.  
Lipsa unei ac ţiuni sau o ac ţiune neobligatorie din partea le gislatorului comunitar nu ar 
avea un impact pozitiv as upra nivelului de protec ţie a mediului şi nu ar elimina 
dificultăţile actuale în co mbaterea infrac ţiunilor împotriva mediului, care î şi au, în 
mare măsură, originea în diferen ţele dintre legisla ţiile statelor membre.  
Armonizarea total ă a legislaţiei penale în materie de protec ţie a mediului ar dep ăşi ceea 
ce este necesar şi nu ar lua în considerare faptul c ă legislaţia penală naţională este în 
continuare puternic influen ţată de valorile culturale proprii fiec ărui stat membru, ceea 
ce impune o anumit ă flexibilitate în punerea în aplicare. 
În ceea ce prive şte apropierea legislativ ă limitată, au fost luate în considerare trei 
măsuri posibile: elaborarea unei liste cu infrac ţiuni grave care s ă fie armonizate, 
armonizarea domeniului de aplicare a r ăspunderii persoanelor juridice şi apropierea 
nivelurilor de sanc ţiuni pentru infrac ţiuni comise în circumstan ţe agravante. În toate 
aceste trei cazuri, atât posibilul impact asupra nivelului de protec ţie a mediului, cât şi 
cooperarea poli ţienească şi judiciar ă au fost evaluate în mod pozitiv, în timp ce 
costurile pentru mediul de afaceri şi sarcina autorit ăţilor publice ar fi nesemnificative. 
 Raportul de evaluare a impactul ui este disponibil pe site-ul 
http://ec.europa.eu/govern ance/impact/index_en.htm. 
3) ELEMENTELE LEGISLATIVE ALE PROPUNERII  
 • Rezumatul ac ţiunii propuse 
Directiva propus ă stabileşte un set minim de infrac ţiuni grave împotriva mediului care 
ar trebui considerate de natur ă penală pe întreg teritoriul Comunit ăţii atunci când sunt 
comise inten ţionat sau cel pu ţin printr-o neglijen ţă gravă. Participarea şi instigarea la 
astfel de activit ăţi ar trebui, de asemenea, considerate infrac ţiuni. Domeniul de aplicare 
a răspunderii persoanelor juridice  este definit în detaliu. 
Infracţiunile ar trebui pedepsite prin sanc ţiuni penale eficiente, propor ţionale şi 
descurajatoare pentru persoane le fizice, în timp ce pentru  persoanele juridice se vor 
aplica sanc ţiuni penale sau de alt ă natură. 
Pentru infrac ţiunile comise în anumite circumstan ţe agravante, spre exemplu cele care 
au produs un rezultat deosebit de grav sau cele care implic ă organiza ţii criminale, 
nivelul minim al sanc ţiunilor maxime pentru persoane fizice şi juridice va face, de 
asemenea, obiectul apropierii. 
 • Temei legal 
Dispoziţiile acestei directive se refer ă la protecţia mediului. În consecin ţă, articolul 175 
alineatul (1) din Tratatul CE a fost ales ca temei legal. 
 
RO 6   RO  • Principiul subsidiarit ăţii 
Principiul subsidiarit ăţii se aplic ă în măsura în care propunerea nu implic ă o 
competen ţă exclusivă a Comunit ăţii. 
 Obiectivele propunerii nu pot  fi realizate într-o m ăsură suficient ă de statele membre 
din următoarele motive. 
 Sancţiuni mai stricte la ni vel de state membre individuale nu ar solu ţiona problema în 
mod eficient deoarece autorii infrac ţiunilor ar putea ocoli cu u şurinţă acele state 
membre operând din locuri unde se aplic ă o legislaţie mai permisiv ă. 
 O acţiune la nivel comunitar ar realiza într-o mai mare m ăsură obiectivele propunerii 
din următoarele motive. 
 Propunerea va oferi un standard minim la  nivel comunitar al elementelor care 
constituie infrac ţiuni extrem de grave împotriva mediului, un domeniu similar de 
aplicare a r ăspunderii persoanelor juridice şi va stabili niveluri de sanc ţiuni pentru 
infracţiunile grave din domeniul protec ţiei mediului. Acest lucru va garanta o abordare 
similară a cazurilor grave de infrac ţiuni împotriva mediului în toate statele membre şi îi 
va împiedica pe autorii infrac ţiunilor să profite de diferen ţele existente între legisla ţiile 
naţionale. Se va facilita, de asemenea, coope rarea între statele membre în cazurile cu 
implicaţii transfrontaliere. 
 Politica UE privind protec ţia mediului trebuie pus ă în aplicare pe deplin pe întreg 
teritoriul Comunit ăţii, ceea ce necesit ă o apropiere a sanc ţiunilor. 
Infracţiunile împotriva mediului au de obicei implica ţii transfrontaliere, deoarece 
implică adesea activit ăţi transfrontaliere şi au efecte transfrontal iere, cum ar fi poluarea 
mediului.  
 Directiva propus ă nu stabile şte decât un nivel minim de armonizare în materie de 
activităţi care ar trebui considerate infrac ţiuni şi apropie niveluri le minime ale 
sancţiunilor care ar trebui aplicate în cazurile cele mai grave, şi anume atunci când 
infracţiunea produce un rezultat deosebit de grav sau este comis ă în circumstan ţe 
agravante.  
 Propunerea respect ă, astfel, principiul subsidiarit ăţii. 
 • Principiul propor ţionalităţii 
Propunerea respect ă principiul propor ţionalităţii din urm ătoarele motive: 
 Acţiunea aleas ă se prezint ă sub forma unei directive, care ofer ă statelor membre un 
nivel ridicat de flexib ilitate în ceea ce prive şte punerea în aplicare. Conform articolului 
176 CE, statele membre pot men ţine sau introduce m ăsuri mai stricte decât cele 
prevăzute de directiv ă. Spre exemplu, acestea pot stabili infrac ţiuni suplimentare, 
extinde nivelul culpabilit ăţii penale la simpla neglijen ţă şi/sau adăuga tipuri 
suplimentare şi niveluri mai ridicate ale sanc ţiunilor. 
 
RO 7   RO  Punerea în aplicare a directivei nu presupune sarcini financiare şi administrative 
semnificative deoarece statele memb re dispun deja de un drept penal şi de structuri 
judiciare. Sarcini suplimentare ar putea re veni statelor membre în urma unei poten ţiale 
creşteri a num ărului urm ăririlor şi procedurilor penale, dar, în acela şi timp, efectul 
descurajator al sanc ţiunilor mai stricte ar trebui s ă reducă infracţiunile comise, 
diminuând astfel num ărul procedurilor penale pe termen lung.  
 • Alegerea instrumentelor 
 Instrumentul propus: directiv ă. 
 Alte mijloace nu ar fi adecvate din urm ătoarele motive: 
Directiva este instrumentul adecvat pentru aceast ă acţiune deoarece acesta prevede un 
standard minim obligatoriu pentru protec ţia mediului prin dreptul penal, oferind 
totodată statelor membre flexibilitate în transpunerea directivei în legisla ţia penală 
naţională.  
4) INCIDEN ŢĂ BUGETAR Ă 
 Propunerea nu are nicio inciden ţă asupra bugetului comunitar. 
5) INFORMA ŢII SUPLIMENTARE  
 • Tabel de coresponden ţă 
Statele membre trebuie s ă comunice Comisiei textul dispozi ţiilor naţionale prin care se 
transpune directiva, împreun ă cu un tabel de concordan ţă între aceste dispozi ţii şi 
prezenta directiv ă. 
 • Spaţiul Economic European 
Actul propus prezint ă interes pentru SEE şi ar trebui, astfel, extins la Spa ţiul Economic 
European. 
 • Explicarea detaliat ă a propunerii 
1. Defini ţia infracţiunilor 
Definiţia infracţiunilor corespunde în mare m ăsură definiţiilor prev ăzute de Decizia-
cadru 2003/80/JAI, luând în acela şi timp în considerare unele amendamente aduse de 
Parlamentul European la textul ini ţial al propunerii de directiv ă şi acceptate de Comisie 
în urma unei prime lecturi.  
Majoritatea infrac ţiunilor depind de rezultatul activit ăţilor, şi anume de faptul c ă 
dăunează sau riscă să dăuneze grav persoanelor sau mediului.  
Toate infrac ţiunile, cu excep ţia uneia, presupun comiterea de acte „ilicite”, termenul 
„ilicit” fiind definit ca o înc ălcare a legisla ţiei comunitare sau a legisla ţiei statelor 
membre, a regulamentelor administrative sau a deciziilor unei autorit ăţi competente în 
domeniul protec ţiei mediului. În  ceea ce prive şte singura infrac ţiune autonom ă, 
 
RO 8   RO articolul 3 litera (a), rezultatul acesteia, şi anume decesul sau v ătămarea corporal ă 
gravă a unei persoane, este at ât de grav încât condi ţia de act ilicit nu mai este necesar ă 
pentru a justifica natura penal ă.  
Spre deosebire de decizia-cadru, propunerea face referire, în sec ţiunea consacrat ă 
infracţiunilor [articolul 3 literele (a) şi (b)], la „materii” în loc de „substan ţe”, primul 
termen fiind mai general. În consecin ţă, Comisia a respins deja un amendament al 
Parlamentului European la propunerea de directiv ă iniţială.  
În concordan ţă cu propunerea ini ţială, a fost ad ăugată o infrac ţiune suplimentar ă 
privind deteriorarea semnificativ ă ilicită a unui habitat protejat. În plus, a fost ad ăugată 
o infracţiune specific ă privind transportul ilicit de de şeuri care ţine cont de noua 
legislaţie comunitar ă. Transportul ilicit de de şeuri ar trebui considerat infrac ţiune 
numai în cazurile grave, şi anume atunci când este realizat într-o cantitate care nu poate 
fi neglijat ă şi în scopuri lucrative. 
Câtorva infrac ţiuni le sunt asociate termeni vagi, cum ar fi „daune semnificative” sau 
„vătămare grav ă”. Aceşti termeni nu sunt defini ţi, iar interpretarea lor r ămâne la 
latitudinea statelor membre, în func ţie de tradi ţiile şi sistemul juridic al fiec ăruia.  
Actul descris va fi considerat infrac ţiune în cazul în care a fost comis în mod 
intenţionat sau cel pu ţin prin neglijen ţă gravă, inclusiv participarea sau instigarea la 
acesta. 
2. Răspunderea persoanelor juridice 
După cum este precizat în decizia-cadru, statele membre ar trebui s ă se asigure c ă 
persoanele juridice pot r ăspunde pentru infrac ţiunile comise în beneficiul lor de c ătre 
anumite persoane care au ac ţionat în numele lor sau c ărora li s-au creat condi ţiile de a 
acţiona datorit ă lipsei de supraveghere sau control.  
Nu se precizeaz ă dacă răspunderea persoanelor juridi ce este sau nu de natur ă penală. În 
consecinţă, statele membre ale c ăror legisla ţii naţionale nu recunosc r ăspunderea 
penală a persoanelor juridice nu sunt obligate s ă îşi modifice sistemul na ţional.  
3. Sanc ţiuni 
Sancţiunile aplicate pentru infrac ţiuni împotriva mediului trebuie s ă fie eficiente, 
proporţionale şi descurajatoare, atât în ceea ce prive şte persoanele fizice, cât şi cele 
juridice.  
În plus fa ţă de aceste cerin ţe, diferen ţele actuale semnificative între sanc ţiunile aplicate 
prin legisla ţia naţională a statelor membre necesit ă, cel puţin pentru cazurile extrem de 
grave, o apropiere a nivelurilor sanc ţiunilor în func ţie de gravitatea infrac ţiunii. În lipsa 
unei astfel de apropieri, autorii infrac ţiunilor ar putea profita de  lacunele din legisla ţiile 
naţionale ale statelor membre.  
Circumstan ţele agravante pentru care este prev ăzută apropierea sanc ţiunilor sunt: 
rezultatul deosebit de  grav al unei infrac ţiuni, cum ar fi decesul sau v ătămarea 
corporală gravă a unei persoane, daunele semnifi cative aduse mediului sau comiterea 
infracţiunii în cadrul unei organiza ţii criminale. Aceste circumstan ţe sunt deja 
 
RO 9   RO considerate, în general, de osebit de grave în legisla ţiile penale na ţionale din statele 
membre şi fac deja obiectul altor instrumente comunitare.  
În ceea ce prive şte pedeapsa cu închisoarea, apropierea propus ă pe baza unei grile cu 
trei niveluri corespunde c oncluziilor Consiliului „Justi ţie şi afaceri interne” reunit la 
25-26 aprilie 2002. Grila depinde de  elementul moral (neglijen ţă gravă sau inten ţie) şi 
de circumstan ţele agravante respective. Sistemul de amenzi care se aplic ă persoanele 
juridice este bazat, de asemenea, pe o abordare pe trei niveluri conform ă cu cea 
stabilită de Consiliul „Justi ţie şi afaceri interne” pentru pe depsele cu închisoarea. 
Limitele cuantumului amenzilor pentru persoanele juridice sunt similare cu cele aprobate de Consiliu în Decizia- cadru 2005/667/JAI privind poluarea cauzat ă de nave.  
Se sugereaz ă sancţiuni alternative atât pentru persoanele fizice, cât şi pentru persoanele 
juridice. Aceste sanc ţiuni se pot dovedi, în numero ase cazuri, mai eficiente decât 
pedeapsa cu închisoarea sau amenzile şi includ obliga ţia de a repara daunele ecologice, 
punerea sub supraveghere judiciar ă, interdicţia de a desf ăşura activit ăţi comerciale sau 
publicarea deciziilor judiciare.  
Cu toate c ă, în multe cazuri, confiscar ea obiectelor care au leg ătură cu infrac ţiunea va 
fi un instrument esen ţial, includerea unei dispozi ţii specifice nu a fost considerat ă 
necesară deoarece majoritatea infrac ţiunilor grave împotriva mediului intr ă
 în 
domeniul de aplicare a Deciziei-cadru 2005/212/JAI privind c onfiscarea produselor, 
instrumentelor şi bunurilor având leg ătură cu infrac ţiunea.  
4. Perioada de punere în aplicare Statele membre beneficiaz ă de o perioad ă de punere în aplicare de [18] luni, având în 
vedere faptul c ă articolele 3, 4 şi 6 reiau în mare m ăsură conţinutul articolelor 2-6 din 
Decizia-cadru 2003/80/JAI care a fost anulat ă. Perioada de punere în aplicare pentru 
această decizie-cadru s-a încheiat la 27 ianuari e 2005, astfel încât statele membre vor fi 
pus deja în aplicare, în mare m ăsură, prezenta directiv ă. 
 
 
RO 10   RO 2007/0022 (COD) 
Propunere de 
DIRECTIV Ă A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI 
privind protec ţia mediului prin dreptul penal 
(Text cu relevan ţă pentru SEE) 
PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, 
având în vedere Tratatul de instituire a Comunit ăţii Europene, în special articolul 175 
alineatul (1), 
având în vedere propunerea Comisiei2,, 
având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European3 
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor4, 
hotărând în conformitate cu procedura prev ăzută la articolul 251 din tratat5, 
întrucât: (1) În conformitate cu articolul 174 alineatul  (2) din tratat, politica de mediu comunitar ă 
trebuie să urmărească asigurarea unui nivel ridicat de protec ţie. 
(2) Comisia este preocupat ă de creşterea num ărului de infrac ţiuni împotriva mediului şi de 
efectele acestora, care se extind din ce în ce mai mult în afara grani ţelor statelor în care 
acestea sunt comise. Astfel de infrac ţiuni reprezint ă o amenin ţare împotriva mediului 
şi necesită prin urmare un r ăspuns adecvat. 
(3) Experien ţa a demonstrat c ă sistemele de sanc ţiuni existente nu au fost suficiente pentru 
a garanta respectarea în totalitate a legisla ţiei privind protec ţia mediului. O astfel de 
respectare poate şi trebuie s ă fie consolidat ă prin aplicarea de sanc ţiuni penale, care 
demonstreaz ă o dezaprobare social ă de natură diferită din punct de vedere calitativ în 
comparaţie cu sanc ţiunile administrative sau cu un mecanism de compensare din 
dreptul civil.  
(4) Norme comune privind sanc ţiunile penale dau posibilitat ea folosirii unor metode de 
investigaţie şi de asisten ţă pe teritoriul statelor membre şi între acestea mai eficiente 
decât cele care sunt disponibile în cadrul cooper ării administrative.  
                                                
 
2 JO C […], […], p. […] 
3 JO C […], […], p. […] 
4 JO C […], […], p. […] 
5 JO C […], […], p. […] 
 
RO 11   RO (5) Încredin ţând autorit ăţilor judiciare, şi nu celor administrative , sarcina de a aplica 
sancţiunile, responsabilit atea de a investiga şi asigura respectarea reglement ărilor în 
domeniul protec ţiei mediului revine unor autorit ăţi independente de  cele care acord ă 
licenţele de exploatare şi autorizaţiile de deversare. 
(6) Pentru a realiza o protec ţie eficient ă a mediului, este deosebit de important ă 
introducerea unor sanc ţiuni mai descurajatoare pentru activit ăţile care d ăunează 
mediului, care provoac ă de obicei sau care pot provoca daune semnificative privind 
aerul, inclusiv stratosfera, solu rile, apele, animalele sau plantele, inclusiv în materie de 
conservare a speciilor.  
(7) Nerespectarea unei obliga ţii legale de a ac ţiona poate avea acela şi efect ca un 
comportament activ şi ar trebui, prin urmare, s ă facă la rândul s ău obiectul unor 
sancţiuni corespunz ătoare. 
(8) În consecin ţă, un astfel de comportament ar trebui considerat infrac ţiune pe întreg 
teritoriul Comunit ăţii în cazul în care este comis inten ţionat sau prin neglijen ţă gravă. 
(9) În vederea asigur ării unei protec ţii eficiente a mediului, participarea sau instigarea la 
astfel de activit ăţi ar trebui, de asemenea, considerat ă infracţiune.  
(10) Activit ăţile care d ăunează mediului ar trebui pedepsite prin sanc ţiuni penale eficiente, 
proporţionale şi descurajatoare, aplicabile inclusiv persoanelor juridice pe întreg 
teritoriul Comunit ăţii, deoarece infrac ţiunile împotriva mediului sunt în mare m ăsură 
comise în interesul sau în be neficiul persoanelor juridice. 
(11) În plus, având în vedere diferen ţele semnificative între nivelurile sanc ţiunilor aplicate 
în statele membre este necesar s ă se prevad ă, în anumite cazuri, o apropiere a 
nivelurilor respective în func ţie de gravitatea infrac ţiunii. 
(12) Aceast ă apropiere este deosebit de important ă în cazul în care infrac ţiunile au rezultate 
grave sau sunt comise în cadrul unor organiza ţii criminale care au un rol semnificativ 
în infracţiunile împotriva mediului. 
(13) Având în vedere c ă această directivă prevede norme minime, statele membre pot 
adopta sau men ţine dispozi ţii mai stricte referitoare la protec ţia eficient ă a mediului 
prin dreptul penal. 
(14) Statele membre ar trebui s ă informeze Comisia cu privire la punerea în aplicare a 
prezentei directive pentru ca aceasta s ă poată evalua efectele prezentei directive.  
(15) Întrucât obiectivul ac ţiunii ce urmeaz ă a fi întreprins ă, şi anume asigurarea unei 
protecţii a mediului mai eficiente, nu poate fi îndeplinit în suficient ă măsură de statele 
membre şi poate, prin urmare, fi realizat ă mai bine la nivel comunitar, Comunitatea 
poate adopta m ăsuri în conformitate cu principiul subsidiarit ăţii prevăzut la articolul 5 
din tratat. În conformita te cu principiul propor ţionalităţii, astfel cum este prev ăzut la 
acelaşi articol, prezenta directiv ă nu depăşeşte ceea ce este necesar  pentru atingerea 
obiectivelor respective. 
(16) Prezentul act respect ă drepturile şi principiile fundamentale r ecunoscute în special de 
Carta drepturilor fundament ale a Uniunii Europene. 
 
RO 12   RO ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIV Ă: 
Articolul 1 
Obiectul 
Prezenta directiv ă stabileşte măsuri de natur ă penală pentru a asigura o protec ţie a mediului 
mai eficient ă. 
Articolul 2 
Definiţii 
În sensul prezentei directive: 
(a) „ilicit” reprezint ă încălcarea legisla ţiei comunitare sau a unei legi, a unei dispozi ţii 
administrative sau a deciziei unei autorit ăţi naţionale competente a unui stat membru 
în domeniul protec ţiei mediului.  
(b) „persoan ă juridică” reprezint ă orice entitate legal ă care deţine acest statut în legisla ţia 
naţională în vigoare, cu excep ţia statelor sau a alto r organisme publice care 
acţionează în exerci ţiul drepturilor suverane ale acestora, precum şi a organiza ţiilor 
internaţionale publice. 
Articolul 3 
Infracţiuni 
Statele membre se asigur ă că următoarele acte constituie infrac ţiuni, în cazul în care sunt 
comise inten ţionat sau cel pu ţin prin neglijen ţă gravă. 
(a) deversarea, emiterea sau introducerea unei cantit ăţi de materii sau de radia ţii 
ionizante în aer, sol sau ap ă, care provoac ă decesul sau v ătămarea grav ă a unei 
persoane; 
(b) deversarea, emiterea sau introducerea în mod ilicit a unei cantit ăţi de materii sau de 
radiaţii ionizante în aer, sol sau ap ă, care provoc ă sau poate provoca decesul sau 
vătămarea grav ă a unei persoane sau daune semnifi cative privind calitatea aerului, 
solurilor, apelor, animalelor sau plantelor; 
(c) tratarea ilicit ă, inclusiv eliminarea şi depozitarea, transportu l, exportul sau importul 
de deşeuri, inclusiv de de şeuri periculoase, care provoc ă sau pot provoca decesul sau 
vătămarea grav ă a unei persoane sau daune semnifi cative privind calitatea aerului, 
solurilor, apelor, animalelor sau plantelor; 
(d) exploatarea ilicit ă a unei uzine unde se desf ăşoară o activitate periculoas ă sau unde 
sunt depozitate substan ţe sau preparate periculoase şi care, în exteriorul uzinei, 
provocă sau poate provoca decesul sau v ătămarea grav ă a unei persoane sau daune 
semnificative privind calitatea aerului, solurilor, apelor, animalelor sau plantelor; 
 
RO 13   RO (e) transportul ilicit de de şeuri astfel cum este definit în articolul 2 alineatul (35) din 
Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului6 în 
scopuri lucrative şi într-o cantitate care nu poate fi neglijat ă, fie că transportul este 
realizat printr-o singur ă operaţie sau prin mai multe opera ţii care par s ă fie legate; 
(f) fabricarea, tratarea, depozitarea, folosirea,  transportul, exportul  sau importul în mod 
ilicit de materiale nucleare sau de alte substan ţe radioactive periculoase, care provoc ă 
sau pot provoca decesul sau v ătămarea grav ă a unei persoane sau daune 
semnificative privind calitatea aerului, solurilor, apelor, animalelor sau plantelor; 
(g) posesia, ob ţinerea, vătămarea, uciderea sau comer ţul ilicite cu sau de specimene din 
speciile de flor ă şi faună sălbatică protejate, precum şi de părţi sau derivate din 
acestea; 
(h) deteriorarea semnificativ ă ilicită a unui habitat protejat; 
(i) comer ţul sau folosirea în mod ilicit de substan ţe care epuizeaz ă stratul de ozon. 
Articolul 4 
Participare şi instigare 
Statele membre se asigur ă că participarea sau instigarea la actele men ţionate la articolul 3 
constituie o infrac ţiune. 
Articolul 5 
Sancţiuni 
1. Statele membre se asigur ă de aplicarea unor sanc ţiuni penale eficiente, propor ţionale 
şi descurajatoare pentru comiterea infrac ţiunilor men ţionate la articolele 3 şi 4. 
2. Statele membre se asigur ă de aplicarea unei pedepse maxime de cel pu ţin 1-3 ani de 
închisoare pentru comiterea infrac ţiunilor men ţionate la articolul 3 literele (b)-(h) în 
cazul în care infrac ţiunea este comis ă prin neglijen ţă gravă şi provoac ă daune 
semnificative privind aerul, solurile , apele, animalele sau plantele. 
3. Statele membre se asigur ă de aplicarea unei pedepse maxime de cel pu ţin 2-5 ani de 
închisoare pentru comiterea urm ătoarelor infrac ţiuni:  
(a) infrac ţiunea men ţionată la articolul 3 litera (a),  în cazul în care infrac ţiunea este 
comisă prin neglijen ţă gravă;  
(b) infrac ţiunile men ţionate la articolul 3 litere le (b)-(f), în  cazul în care 
infracţiunea este comis ă prin neglijen ţă gravă şi provoac ă decesul sau 
vătămarea grav ă a unei persoane; 
                                                 
6 JO L 190, 12.7.2006, p. 1. 
 
RO 14   RO (c) infrac ţiunile men ţionate la articolul 3 literele (b)-(h), în cazul în care 
infracţiunea este comis ă intenţionat şi provoac ă daune semnificative aerului, 
solurilor, apelor, animalelor sau plantelor; 
(d) infrac ţiunile men ţionate la articolul 3, în cazul în care infrac ţiunea este comis ă 
în cadrul unei organiza ţii criminale în în ţelesul Deciziei-cadru  [… privind lupta 
împotriva criminalit ăţii organizate]7; 
4. Statele membre se asigur ă de aplicarea unei pedepse maxime de cel pu ţin 5-10 ani de 
închisoare pentru comiterea urm ătoarelor infrac ţiuni:  
(a) infrac ţiunea men ţionată la articolul 3 litera (a),  în cazul în care infrac ţiunea este 
comisă intenţionat; 
(b) infrac ţiunile men ţionate la articolul 3 litere le (b)-(f), în  cazul în care 
infracţiunea este comis ă intenţionat şi provoac ă decesul sau v ătămarea grav ă a 
unei persoane; 
5. Sanc ţiunile penale prev ăzute în prezentul articol pot fi înso ţite de alte sanc ţiuni sau 
măsuri, şi anume: 
(a) interdic ţia pentru o persoan ă fizică de a întreprinde o activitate care necesit ă o 
autorizaţie sau o aprobare oficial ă sau de a fonda, gestiona sau conduce o 
întreprindere sau o funda ţie, în cazul în care faptele pentru care a fost 
condamnat ă prezintă un risc important de repetare a aceluia şi tip de activitate 
infracţională; 
(b) publicarea deciziei judiciare cu pr ivire la condamnare sau la orice sanc ţiuni sau 
măsuri aplicate; 
(c) obliga ţia de a repara daunele ecologice. 
Articolul 6 
Răspunderea persoanelor juridice 
1. Statele membre se asigur ă că persoanele juridice pot fi considerate r ăspunzătoare 
pentru infrac ţiunile men ţionate la articolul 3, în cazul în care aceste infrac ţiuni au 
fost comise în beneficiul lor de orice persoan ă care a ac ţionat fie individual, fie în 
calitate de membru al unui or gan al persoanei juridice şi care deţine o pozi ţie de 
conducere în cadrul persoanei juridice, pe baza: 
 (a) unei împuterniciri din partea persoanei juridice, sau  (b) unei puteri de a lua decizii în numele persoanei juridice, sau 
 (c) unei puteri de a exercita controlul în cadrul persoanei juridice. 
                                                
 
7 JO L […], de […], p. […]. 
 
RO 15   RO Statele membre se asigur ă, de asemenea, c ă persoanele juridice pot fi considerate 
răspunzătoare pentru implicarea lor în comiterea infrac ţiunilor men ţionate la articolul 
3, în calitate de complici sau instigatori. 
2. Statele membre se asigur ă, de asemenea, c ă o persoan ă juridică poate fi considerat ă 
răspunzătoare în cazul în care lipsa suprave gherii sau controlului din partea unei 
persoane men ţionate la alineatul (1) a f ăcut posibil ă comiterea infrac ţiunii 
menţionate la articolul 3 de c ătre o persoan ă supusă autorităţii acesteia, în beneficiul 
persoanei juridi ce respective. 
3. R ăspunderea unei persoane juridice  în temeiul alineatelor (1) şi (2) nu exclude 
procedurile penale împotriva persoane lor fizice care sunt implicate în infrac ţiunile 
menţionate la articolul 3 în calitate de autori, instigatori sau complici. 
Articolul 7 
Sancţiuni aplicate persoanelor juridice 
1. Statele membre se asigur ă de aplicarea unor sanc ţiuni eficiente, propor ţionale şi 
descurajatoare persoanelo r juridice considerate r ăspunzătoare pentru o infrac ţiune în 
conformitate cu articolul 6, sanc ţiuni care includ amenzi penale sau administrative. 
2. Amenzile prev ăzute la alineatul (1) se ridic ă la o valoare maxim ă de: 
(a) cel pu ţin 300 000 - 500 000 EUR în cazurile în care o infrac ţiune menţionată la 
articolul 3 literele (b)-(h) este comis ă prin neglijen ţă gravă şi provoac ă daune 
semnificative aerului, solurilor, ap elor, animalelor sau plantelor; 
(b) cel pu ţin 500 000 - 750 000 EUR în cazurile în care: 
(i) infrac ţiunea men ţionată la articolul 3 litera (a) este comis ă prin neglijen ţă 
gravă, sau 
(ii) o infrac ţiune menţionată la articolul 3 literele (b)-(h):  
- este comis ă prin neglijen ţă gravă şi provoac ă decesul sau 
vătămarea grav ă a unei persoane, sau 
- este comis ă intenţionat şi provoac ă daune semnificative privind 
aerul, solurile, apele, animalele sau plantele, sau 
(iii) o infrac ţiune men ţionată la articolul 3 este comis ă intenţionat în cadrul 
unei organiza ţii criminale în în ţelesul Deciziei-cadru [… privind lupta 
împotriva criminalit ăţii organizate]; 
(c) cel pu ţin 750 000 - 1 500 000 EUR în cazurile în care: 
(i) o infrac ţiune men ţionată la articolul 3 litera (a) este comis ă intenţionat, 
sau 
(ii) o infrac ţiune men ţionată la articolul 3 literele (b)-(f) este comis ă 
intenţionat şi provoacă decesul sau v ătămarea grav ă a unei persoane. 
 
RO 16   RO Statele membre pot aplica un sistem potrivit c ăruia amenda s ă fie propor ţională cu 
cifra de afaceri a persoanei juridice, cu avantajul financiar ob ţinut sau preconizat în 
urma comiterii infrac ţiunii sau cu orice alt ă valoare care s ă indice situa ţia financiar ă 
a persoanei juridice, cu condi ţia ca un astfel de sistem s ă permită amenzi maxime, cel 
puţin egale cu valoarea minim ă a amenzilor maxime. Statele membre informeaz ă 
Comisia despre inten ţia lor de a pune în aplicare dire ctiva conform unui astfel de 
sistem.  
3. Statele membre care nu au  adoptat moneda euro aplic ă rata de schimb dintre moneda 
euro şi moneda lor na ţională, astfel cum a fost publicat ă în Jurnalul Oficial al 
Uniunii Europene  la data de […].  
4. Sanc ţiunile prev ăzute de prezentul articol pot fi înso ţite de alte sanc ţiuni sau m ăsuri, 
în special: 
(a) obliga ţia de a repara daunele ecologice; 
(b) excluderea de la dreptul de a pr imi beneficii sau ajutoare publice; 
(c) interdic ţia temporar ă sau permanent ă de a practica activit ăţi industriale sau 
comerciale; 
(d) punerea sub supraveghere judiciar ă; 
(e) un ordin judiciar de lichidare; (f) obliga ţia de a adopta m ăsuri specifice în vederea elimin ării consecin ţelor unor 
acte similare celor care au stat la baza r ă
spunderii penale; 
(g) publicarea deciziei judiciare cu pr ivire la condamnare sau la orice sanc ţiuni sau 
măsuri aplicate. 
Articolul 8 
Raportare 
Până la data de … cel târziu şi, ulterior, la fiecare trei ani,  statele membre transmit Comisiei 
informaţii referitoare la punerea în aplicare a directivei, sub forma unui raport.  
Comisia transmite Parlamentului European şi Consiliului un raport întocmit pe baza acestor 
raporturi.  
Articolul 9 
Transpunere 
1. Statele membre asigur ă intrarea în vigoare a act elor cu putere de lege şi a actelor 
administrative necesare pentru a se  conforma prezentei directive pân ă la data de […] 
cel târziu. Statele membre informeaz ă de îndată Comisia cu privir e la textele acestor 
acte şi la tabelul de coresponden ţă între aceste acte şi prezenta directiv ă. 
 
RO 17   RO Atunci când statele membre adopt ă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta 
directivă sau sunt înso ţite de o asemenea trimitere la data public ării lor oficiale. 
Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri. 
2. Comisiei îi sunt comunicate de c ătre statele membre textele principalelor dispozi ţii 
de drept intern pe care le adopt ă în domeniul reglementat de prezenta directiv ă. 
Articolul 10 
Intrarea în vigoare 
Prezenta directiv ă intră în vigoare în a 20-a zi dup ă publicarea ei în Jurnalul Oficial al Uniunii 
Europene. 
Articolul 11 
Destinatari 
Prezenta directiv ă se adreseaz ă statelor membre. 
Adoptată la Bruxelles,  
Pentru Parlamentul European, Pentru Consiliu, 
Preşedintele Pre şedintele