RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 6.6.2007 
COM(2007) 299 final 
  
COMUNICARE A COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIU 
Raport asupra evalu ării sistemului Dublin  
{SEC(2007) 742} 
 
RO 2   RO COMUNICARE A COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIU 
Raport asupra evalu ării sistemului Dublin  
1. I NTRODUCERE  
1.1. Sistemul Dublin 
„Sistemul Dublin” are ca scop determinarea stat ului membru responsabil de examinarea unei 
cereri de azil introduse într-un stat  membru al UE, în Norvegia sa u Islanda de un resortisant al 
unei ţări terţe. 
Sistemul Dublin cuprinde Regulamentul (CE)  nr. 343/2003 al Consil iului din 18 februarie 
2003 de stabilire a criteriilor şi mecanismelor de determinare a statului membru responsabil 
de examinarea unei cereri de  azil prezentate într-unul di ntre statele membre de c ătre un 
resortisant al unei ţări terţe (Regulamentul Dublin)2, Regulamentul de punere în aplicare a 
acestuia3 şi Regulamentul nr. 2725/2000 al Consiliului din 11 decembrie 2000 privind 
instituirea sistemului EURODAC” pentru comp ararea amprentelor digitale în scopul aplic ării 
eficiente a Conven ţiei de la Dublin (Regulamentul EURODAC)4 şi Regulamentul de punere 
în aplicare a acestuia5. 
Sfera de aplicare teritorial ă a sistemului Dublin s-a extins şi în Elve ţia, printr-un acord 
internaţional care, pân ă în prezent, este aplicabil doar cu titlu provizoriu.  
1.2. Sfera de aplicare şi obiectivele raportului  
Potrivit regulamentelor Dublin şi EURODAC Comisia are obliga ţia să raporteze 
Parlamentului European şi Consiliului cu privire la aplicarea acestora, dup ă trei ani de 
funcţionare şi să propună, după caz, modific ările necesare. Deoarece Regulamentul 
EURODAC creeaz ă un instrument pentru aplicarea eficient ă a Regulamentului Dublin, s-a 
decis unificarea celor dou ă evaluări într-un singur raport global.  
Acest raport urm ăreşte să evalueze aplicarea ambelor regulamente, de la intrarea în vigoare a 
acestora pân ă la sfârşitul anului 2005 („pe rioada de referin ţă”). De asemenea, urm ăreşte să 
măsoare fluxurile Dublin în compara ţie cu num ărul total al solicitan ţilor de azil în statele 
membre. Raportul con ţine două documente: un raport , care prezint ă principalele rezultate şi 
                                                 
1 Pân ă la data de 21 februarie 2006 Danemarca nu a ap licat Regulamentul Dublin . De aceea, în sensul 
acestui raport, state membre înseamn ă toate statele membre ale UE, cu excep ţia Danemarcei, plus 
Norvegia şi Islanda. 
2 JO L50 din 25.2.2003. 
3 Regulamentul (CE) nr. 1560/2003 al Comisiei din 2 septembrie 2003 de stabilire a normelor de aplicare 
a Regulamentului (CE) nr. 343/2003 al Consiliului (JO L 222 din 5.09.2003). 
4 JO L316 din 15.12.2000. 
5 Regulamentul (CE) nr. 407/2002 al Consiliului din 28 februarie 2002 de stabilire a anumitor norme de 
punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 27 25/2000 al Consiliului (JO L 62 din 5.3.2002). 
 
RO 3   RO concluzii ale analizei efectuate de serviciile Comisiei şi un Document de lucru al serviciilor 
Comisiei6 care conţine detaliile acestei analize.  
Rezultatele acestui raport vor contribui la proces ul de evaluare a politicilor UE în domeniul 
libertăţii, securit ăţii şi justiţiei, conform dispozi ţiilor Comunic ării Comisiei din 28 iunie 
20067. 
2. APLICAREA SISTEMULUI DUBLIN  
2.1. Introducere 
Conform Regulamentului Dublin , statele membre trebuie s ă evalueze, pe baza unor criterii 
obiective şi ierarhice, care stat membru este responsabil de examinarea unei cereri de azil 
prezentate pe teritoriul lor. În cazul în ca re din analiza acestor  criterii reiese c ă un alt stat 
membru este responsabil, statele pot decide s ă ceară acestui stat membru „s ă preia” 
solicitantul de azil şi, în consecin ţă, să-i examineze cererea. În cazul în care statul membru 
desemnat î şi recunoaşte responsabilitatea, primul stat membru trebuie s ă transfere solicitantul 
de azil acestui stat membru.  
În cazul în care un stat membru a examinat deja sau a început s ă examineze o cerere de azil, i 
se poate cere s ă „reprimeasc ă” solicitantul de azil care se afl ă în alt stat membru f ără 
permisiune, pentru a putea finaliza examin area cererii de azil sau pentru a lua m ăsurile 
corespunz ătoare de trimitere a solicita ntului de azil înapoi în ţara sa de origine. Dac ă statul 
membru men ţionat anterior î şi recunoaşte responsabilitatea, statul membru în care rezid ă fără 
permisiune solicitantul de azil are obliga ţia să-l transfere c ătre statul membru responsabil.  
Regulamentul EURODAC a creat un instrument care faciliteaz ă aplicarea Regulamentului 
Dublin, prin înregistrarea şi compararea amprentelor digitale ale solicitan ţilor de azil. Statele 
membre sunt obligate s ă ia amprentele digitale ale fiec ărui resortisant al unei ţări terţe, care 
are cel pu ţin 14 ani şi care solicit ă azil pe teritoriul lor sau care a fost re ţinut cu ocazia 
încercării de a trece ilegal  frontiera lor extern ă. Statele membre pot lua şi amprentele digitale 
ale străinilor care se afl ă ilegal pe teritoriul lo r, pentru a verifica dac ă aceştia au solicitat azil 
(pe teritoriul lor sau pe teritoriul altui stat membru). Statele trebuie s ă trimită imediat aceste 
date unităţii centrale EURODAC, gestionate de Comisie,  care le va înregistra în baza central ă 
de date şi le va compara cu datele deja stocate. Aceast ă compara ţie poate conduce la 
"rezultate pozitive", atunci cân d datele nou introduse corespund cel or deja înregistrate. Când 
rezultatele pozitive indic ă faptul că un solicitant de azil a solicitat deja azil sau c ă a intrat în 
mod ilegal pe teritoriul u nui alt stat membru, cele dou ă state membre pot ac ţiona împreun ă în 
conformitate cu Re gulamentul Dublin.  
2.2. Cifre şi concluzii generale 
În ceea ce prive şte aplicarea Regulamentului Dublin, analiza statisticilor  furnizate de statele 
membre s-a dovedit a fi foarte dificil ă. Conform celor explicate detaliat în documentul de 
lucru, una dintre problemele principale const ă în decalajul semnificativ constatat între, pe de o 
parte, num ărul de cereri şi de hotărâri pe care fiecare stat membru declar ă că le-a primit de la 
celelalte state membre (date primite) şi, pe de alt ă parte, num ărul de cereri şi de hotărâri pe 
                                                 
6 SEC (2007) 742. 
7 COM (2006) 332 final. 
 
RO 4   RO care fiecare stat membru declar ă că le-a trimis celorlalte state membre (date transmise). În 
principiu, aceste dou ă cifre ar trebui s ă fie identice, dar, din cauza interpret ărilor diferite ale 
definiţiilor privind înregistrarea şi a faptului c ă anumite date sunt incomplete, cele dou ă cifre 
nu coincid. Pentru a evita confuz iile, prezentul raport se bazeaz ă doar pe datele transmise, în 
vreme ce documentul de lucru cuprinde o compara ţie a datelor primite, pe de o parte, şi a 
datelor transmise, pe de alt ă parte. 
Această problemă subliniaz ă importan ţa existenţei unui cadru statisti c, convenit de comun 
acord, în domeniul azilului şi imigrării, la a c ărui realizare va contribui, odat ă adoptat, 
regulamentul privind statisticile comunitare referitoare la migra ţie şi la protec ţia 
internaţională8. 
Cereri 55 310
Cereri pe baza EURODAC  28 393Acceptări 40 180
Refuzuri 10 536Transferuri 16 842
   Pentru IT, UK, LU şi ES  datele sunt disponibile din 01.2004 . Pentru  FR nu exist ă date disponibile.
   Pentru IT, UK şi ES  datele sunt disponibile din 01.2004. Pentru FR, LU şi SE: nu exist ă date disponibile.
  Pentru IT, UK,  LU şi ES  datele sunt disponibile din 01.2004. Pentru FR, S E şi BE: nu exist ă date disponibile.Aplicarea Regulamentului Dublin
septembrie 2003-decembrie 2005
1
2
31121
3
 
Conform datelor transmise de statele memb re, au fost trimise mai mult de 55 300 de cereri  de 
transfer (11,50% din num ărul total de solicit ări de azil – 589 499 - în toate statele membre , 
pentru acela şi interval de timp). 
Dintre aceste cereri, 72% au fost acceptate ; cu alte cuvinte, în 40 180 de cazuri un alt stat 
membru a acceptat s ă îşi asume responsabilitatea pentru un solicitant de azil.  
Cu toate acestea, doar 16 842 cerer i de azil au fost de fapt transferate de către statele 
membre (documentul de lucru cuprinde mai multe preciz ări cu privire la aceast ă cifră şi la 
semnifica ţia acesteia ca procent din num ărul total de cereri acceptate ). Prin urmare, aspectul 
transferurilor ar putea fi considerat ca una dintre principalele probleme pentru aplicarea 
eficientă a sistemului Dublin.  
În ceea ce prive şte EURODAC, statisticile sunt mult ma i fiabile, deoarece datele au fost 
extrase din rapoartele generate automat de unitatea central ă. Tabelul de mai jos prezint ă 
evoluţia celor trei tipuri de tranzac ţii comunicate de statele membre unit ăţii centrale 
EURODAC. 
                                                 
8 COM (2005) 375 final din 14.9.2005. 
 
RO 5   RO Aplicarea Regulamentului EURODAC 
ianuarie 2003-decembrie 2005
050.000100.000150.000200.000250.000
2003 2004 2005
       Categoria 1                 Categoria 2              Categoria 3 
 
Pe parcursul perioadei de referin ţă au fost transmise cu succes date cu privire la 657 753 de 
solicitanţi de azil („tranzac ţii de categoria 1”).  Numărul acestor tranzac ţii s-a aflat în 
continuă scădere (2003: 238 325; 2004: 232 205; 2005: 187 223). Aceast ă scădere este cu atât 
mai semnificativ ă cu cât se ia în considerare faptul c ă începând cu 1 mai 2004 alte 10 state 
membre au început s ă aplice Regulamentul EURODAC şi că aceste cifre nu includ doar 
„noile” cereri de azil (ci includ şi cererile multiple). Aceast ă situaţie reflect ă scăderea 
generală a numărului de cereri de azil care se poate observa de câ ţiva ani în UE. 
O compara ţie între datele noi şi cele deja înregistrate referitoare la solicitan ţii de azil, 
efectuată în anul 2005, arat ă că în 16% din cazuri este vorba de „cereri multiple", ceea ce 
înseamnă că solicitantul de azil a prezentat an terior o cerere de azil în acela şi stat membru sau 
în alt stat membru. 
În aceeaşi perioadă de referin ţă, în baza central ă de date s-au înregi strat date privind 48 657 
de resortisan ţi ai unor ţări terţe reţinuţi pentru trecerea ilegal ă a frontierei externe a UE 
("tranzac ţii de categoria a 2-a”).  Numărul acestui tip de tranzac ţii a crescut considerabil în 
fiecare an, dar r ămâne totu şi surprinz ător de sc ăzut, dacă se iau în considerare presiunile 
puternice exercitate de imigra ţia ilegală la frontierele externe ale UE. 
Din nou, raportat la perioada de referin ţă, s-au înregistrat date pr ivind 101 884 de resortisan ţi 
ai unor ţări terţe aflaţi ilegal pe teritoriul unui stat membru ("tranzac ţii de categoria a 3-a”).  
Acest num ăr a crescut în fiecare an, demonstrând intere sul din ce în ce mai mare al statelor 
membre de a recurge la o astfel de posibilitate de verificare.  
 
RO 6   RO 2.3. Punerea în aplicare în practic ă şi îmbunătăţirile posibile  
2.3.1. Aplicarea Regulamentului Dublin Evaluările au ar ătat că Regulamentul Dublin este în general aplicat într-o manier ă 
satisfăcătoare şi că acesta asigur ă un sistem operativ de determinare a responsabilit ăţii pentru 
examinarea cererilor de azil. Cu toate acestea, au fost identificate câteva  probleme în aplicarea 
sa, acestea fiind expuse mai jos şi prezentate în detaliu în documentul de lucru. 
Accesul efectiv la proceduri  
Regulamentul Dublin oblig ă statul membru desemnat ca responsabil s ă examineze cererea de 
azil. Deşi majoritatea statelor membre interpreteaz ă corect aceast ă prevedere, ca fiind o 
obligaţie de evaluare complet ă a nevoilor de protec ţie ale unui solicitant de azil, din 
informaţiile deţinute de Comisie, exist ă totuşi un stat membru care nu efectueaz ă, în anumite 
condiţii, această evaluare în momentul în care reprime şte solicitan ţii de azil din alte state 
membre.  
Trebuie reamintit faptul c ă noţiunea de „examinare a cererii de azil”, conform defini ţiei 
din Regulamentul Dublin, trebuie interpretat ă, fără nici o excep ţie, ca însemnând 
verificarea dac ă solicitantul în cauz ă îndepline ş
te condiţiile proprii statutului de refugiat 
în conformitate cu dispozi ţiile directivei privind standardele minime9.  
Compatibilitatea cu acquis-ul UE în domeniul azilului  Regulamentul Dublin nu se aplic ă solicitan ţilor (sau beneficiarilor) de protec ţie subsidiar ă. 
Acest fapt are consecin ţe negative în mod special  asupra acelor solicitan ţi de azil care nu se 
pot reuni cu membrii familiei lor c ărora li s-a acordat protec ţie subsidiar ă în alt stat membru. 
Principalul motiv pentru care protec ţia subsidiar ă nu a fost inclus ă în Regulamentul Dublin a 
fost acela c ă, la momentul adopt ării sale acest concept nu f ăcea încă parte din acquis -ul UE în 
domeniul azilului. Cu toate acestea, odat ă cu adoptarea directivei privind standardele minime, 
acest concept a devenit parte integrant ă a cadrului legislativ al UE  în materie de azil, acesta 
trebuind prin urmare s ă se regăsească în toate instrumentele aplicabile azilului. 
Comisia inten ţionează să propună extinderea domeniului de aplicare al Regulamentului 
Dublin pentru a include şi protecţia subsidiar ă. 
Aplicarea uniformã 
Pentru func ţionarea sa corespunz ătoare, este esen ţial ca regulile şi criteriile stabilite de 
Regulamentul Dublin s ă fie aplicate uniform. Cu toate acestea, statele membre nu sunt 
întotdeauna de acord cu circumstan ţele în care trebuie aplicate anumite dispozi ţii. 
Aceste interpret ări divergente au fost observate mai ales cu ocazia aplic ării clauzei de  
suveranitate (articolul 3 alineatul (2) din Regulamentu l Dublin) care permite statelor membre 
să îşi asume responsabili tatea, chiar dac ă potrivit criteriilor din re gulament un alt stat membru 
                                                 
9 Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie  2004 privind standardele minime referitoare la 
condiţiile pe care trebuie s ă le îndeplineasc ă resortisan ţii ţărilor terţe sau apatrizii pentru a putea 
beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protec ţie 
internaţională, şi referitoare la con ţinutul protec ţiei acordate (JO L 304, din 30.9.2004 p. 12-23). 
 
RO 7   RO ar trebui s ă examineze cererea de azil şi a clauzei umanitare  (articolul 15 din Regulamentul 
Dublin) care permite statelor membre s ă reuneasc ă membrii unei familii, în timp ce aplicarea 
strictă a criteriilor din regulament ar  conduce la separarea lor.  
Statele membre pun în aplicare clauza de s uveranitate din motive diferite care variaz ă de la 
motive umanitare la motive de ordin pur practic. 
Aplicarea clauzei de suveranitate din motive umanitare ar trebui s ă fie încurajat ă, 
deoarece aceasta pare s ă corespund ă obiectivului fundament al al acestei dispozi ţii. 
Conform formul ării actuale a Regulamentului Dublin, pent ru aplicarea clauzei  de suveranitate 
nu se cere consim ţământul solicitantului de azil. În anumite circumstan ţe, acest lucru a avut 
consecinţe negative, mai ales atunci când a împiedicat solicitantul de azil s ă se reuneasc ă cu 
membrii familiei afla ţi în alte state membre.  
În ceea ce prive şte clauza umanitar ă, nu sunt specificate circumstan ţele exacte ale aplic ării 
sale în cazuri determinate, în special nu se specific ă dacă poate fi aplicat ă la cererea 
solicitantului de azil şi dacă cererile trimise de un stat membru unui alt stat membru sunt 
supuse unor termene.  
Comisia va propune s ă se precizeze mai clar circumstan ţele şi procedurile potrivit c ărora se 
pot aplica clauza de suveranitate şi cea umanitar ă, să se stabileasc ă în special termenele 
aplicabile cererilor şi să se introduc ă condiţia consim ţământului solicitantul ui de azil afectat 
de aplicarea clauzei de suveranitate.  
Unele state membre au întâmpinat dificult ăţi în aplicarea dispozi ţiilor privitoare la încetarea 
responsabilit ăţii (articolul 10 alineatul (1 ), articolul 16 alineatul (3) şi (4), articolul 20 
alineatul (2) din Regulamentul Dublin). Din acest punct de vedere, pentru dep ăşirea acestor 
dificultăţi ar putea fi util ă o clarificare a dispozi ţiilor relevante.  
Comisia va propune cl arificarea circumstan ţelor în care înceteaz ă responsabilitatea unui stat 
membru.  
În sfârşit, există şi câteva interpret ări divergente cu privire la cer erile de preluare a unui minor 
neînsoţit, care a solicitat anterior azil într-un al t stat membru (articolul 6 din Regulamentul 
Dublin). Unele state membre evit ă să solicite preluarea unui minor neînso ţit.  
Deşi în cazul minorilor neînso ţiţi, nu trebuie exclus ă posibilitatea formul ării unei cereri 
de preluare, interesul superior al copilului trebuie s ă prevaleze întotdeauna.  
Comisia va preciza ulterior modalit ăţile de aplicare a normelor din cadrul sistemului Dublin în 
ceea ce prive şte minorii neînso ţiţi. 
Elementele de prob ă 
Adeseori ob ţinerea probelor necesare pentru acceptarea prelu ării unui solicitant de azil se 
dovedeşte dificilă. Acest fapt are efecte negativ e mai ales în ceea ce prive şte aplicarea 
criteriului unit ăţii familiei, ceea ce afecteaz ă aplicarea practic ă a uneia dintre cele mai 
importante dispozi ţii ale Regulamentului Dublin.   
 
RO 8   RO O dificultate asem ănătoare s-a observat şi în ceea ce prive şte aplicarea criteriului intr ării 
ilegale pe teritoriul UE (articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul Dublin), cu privire la care 
par a fi acceptate numai pr obe din sistemul EURODAC. 
Cu toate acestea, statele membre au conve nit asupra unei liste de mijloace de prob ă şi asupra 
unei liste de prezum ţii, care au fost anexate la regu lamentul de punere în aplicare. 
Deşi înţelege importan ţa probelor clare pentru evitarea abuzurilor care pot ap ărea în 
sistem, în special în ceea ce prive şte reunificarea familiilor, Comisia consider ă că statele 
membre ar trebui s ă aplice Regulamentul Dublin şi regulamentul de punere în aplicare 
a acestuia în integralitatea lor, utilizând toate mijloacele de prob ă prevăzute, inclusiv 
declaraţiile credibile şi verificabile ale solicitantului de azil.  
Termenele Mai multe state membre consider ă că absenţa termenelor pentru cererile de preluare a unui 
solicitant de azil afecteaz ă în mod negativ eficien ţa sistemului.  
În afară de acest lucru, statele membre nu sunt mul ţumite de termenul de şase săptămâni 
alocat pentru r ăspunsul la cererile de informare , termen care este considerat prea lung pentru 
astfel de probe esen ţiale.  
Comisia va propune introducer ea unor termene pentru cererile de „preluare” şi va propune 
reducerea termenului pentru r ăspunsul la cererile de informare la 4 s ăptămâni. 
Transferurile 
Rata scăzută de transferuri efectuate cu privire la solicitan ţii de azil, în compara ţie cu cele 
acceptate, submineaz ă considerabil eficien ţa sistemului. Statele membre consider ă că un 
motiv care st ă la baza acestei situa ţii este faptul c ă adesea solicitan ţii de azil nu mai pot fi 
găsiţi după primirea deciziei de transfer.  
Statisticile au ar ătat că anumite state membre î şi transfer ă reciproc un num ăr similar de 
solicitanţi de azil. Dac ă statele membre ar avea posibilitatea  de a crea mecanisme de limitare a 
numărului de transferuri, aceasta ar putea reduce volumul de munc ă şi costurile opera ţionale 
ale departamentelor responsabile cu transf erurile. De asemenea, s-ar putea evita şi mutările 
subsecvente transferurilor.  
Comisia va examina posibilitatea de a permite statelor membre s ă încheie acorduri bilaterale 
privind „anularea” schimbului unui num ăr egal de solicitan ţi de azil, în anumite circumstan ţe 
bine definite.  
Creşterea num ărului de m ăsuri privative de libertate 
Statele membre introduc din ce în ce mai multe m ăsuri privative de libertate cu privire la 
persoanele care fac obiectul unei decizii de transfer, în scopul de a preveni ca acestea s ă 
dispară înaintea efectu ării transferului. 
Comisia reaminte şte că, dacă este imperios necesar s ă se găsească mijloacele de 
îmbunătăţire a eficacit ăţii transferurilor, m ăsurile privative de libertate ar trebui 
folosite numai ca ultim ă soluţie,atunci când orice alte m ăsuri neprivative de libertate nu 
 
RO 9   RO se aşteaptă să aducă rezultate satisf ăcătoare şi atunci când exist ă motive obiective de a 
considera c ă există un risc ridicat ca so licitantul de azil s ă dispară. În orice caz, situa ţia 
familială, a persoanelor care necesit ă îngrijire medical ă, a femeilor şi a minorilor 
neînsoţiţi trebuie întotdeauna s ă fie luate în considerare. 
Cererea incorect ă 
Aplicarea incorect ă a regulamentului se observ ă mai ales în leg ătură cu aspectele procedurale, 
în special în ceea ce prive şte nerespectarea termenelor de introducere a cererilor sau de 
acordare a unor r ăspunsuri. 
Statele membre ar trebui s ă respecte cu stricte ţe termenele stabilite de Regulamentul 
Dublin, ţinând seama de sanc ţiunea accept ării implicite în cazul neacord ării unui 
răspuns la o cerere în termenul prev ăzut, precum şi de posibilitatea solicitan ţilor de azil 
de a trage la r ăspundere autorit ăţile statelor membre pentru nerespectarea termenelor.  
Un alt aspect se refer ă la utilizarea nesistematic ă de către anumite state membre a re ţelei 
securizate de comunicare bilateral ă, denumite DubliNet . Datorit ă naturii informa ţiilor 
transmise, aceast ă situaţie poate ridica anumite probleme de protec ţie a datelor.  
Comisia aminte şte faptul c ă utilizarea re ţelei DubliNet este obligatorie în toate cazurile, 
cu excepţia cazurilor definite în articolul 15 alineatul (1) al doilea paragraf.  
2.3.2. Aplicarea Regulamentului EURODAC În ceea ce prive şte Regulamentul EURODAC, de şi toate statele membre îl aplic ă în general 
într-o manier ă satisfăcătoare, aplicarea practic ă a anumitor dispozi ţii ale acestuia r ămâne 
problematic ă. 
Termenele 
Regulamentul EURODAC cere statelor membre s ă transmită fără întârziere datele pe care le 
deţin unităţii centrale EURODAC (articolele 4 alineatul (1) şi 8 alineatul (1)). Se pare îns ă că, 
în unele cazuri, transmiterea datelor dureaz ă peste 30 de zile. Deoarece o astfel de întârziere 
poate conduce la determinarea gre şită a statului membru responsab il este foarte important ca 
statele membre s ă reducă această întârziere.  
Comisia va propune un termen clar  pentru transmiterea datelor c ătre unitatea central ă 
EURODAC. 
Culegerea datelor 
Astfel cum s-a men ţionat anterior, Comisia consider ă că numărul înregistrat de persoane 
intrate ilegal  pe teritoriul UE (48 657) este surprinz ător de mic. Acest fapt ridic ă întrebări cu 
privire la aplicarea eficient ă a obligaţiei de luare, la frontiera UE, a amprentelor digitale ale 
tuturor persoanelor intrate ilegal în Uniune. Deoarece astfel de informa ţii sunt cruciale pentru 
aplicarea eficient ă a unuia dintre criteriile Dubli n, statele membre ar trebui s ă respecte cu 
stricteţe această obligaţie.  
Nerespectarea sistematic ă a obliga ţiei de a lua amprentele digitale ale persoanelor care au 
intrat ilegal în UE ar putea fi luat ă în considerare de c ătre Comisie cu ocazia examin ării în 
2010 a punerii în aplicare a programul ui-cadru privind solidaritatea şi administrarea fluxurilor 
 
RO 10   RO migratoare şi, în special, a criteriilor relevante de  distribuire aplicabile  diferitelor fonduri. 
Calitatea  
Statisticile au ar ătat că un procent de 6% din date este respins din cauza slabei calit ăţi. 
Calitatea datelor transmise c ătre unitatea central ă EURODAC ar mai putea fi îmbun ătăţită cu 
ajutorul unei form ări specifice, al unor verific ări locale a calit ăţii şi prin utilizarea unor 
echipamente de vârf, precum scanerele pentru amprente digitale ( live scanners ). Statele 
membre sunt încurajate s ă utilizeze în acest scop fondur ile comunitare disponibile. 
Comisia va organiza seminare de formare pentru administra ţiile statelor membre, având drept 
scop îmbun ătăţirea calităţii datelor.  
Ştergerea 
Respectarea obliga ţiei de a şterge anumite date (articolele 7 şi 10 alineatul (2) din 
Regulamentul EURODAC) este, de asemenea, problematic ă, de exemplu în cazurile în care 
un solicitant de azil dobânde şte cetăţenia unui stat membru. Din nefericire, aceast ă ştergere nu 
se efectueaz ă în mod obi şnuit, în special din cauz ă că statul membru care a introdus datele 
respective nu a fost informat cu privire la schimbarea statutul ui solicitantului. 
Comisia va propune introducerea unor coduri specifice pentru fiecare tip de ştergere, pentru a 
putea monitoriza mai bine respectarea acestei obliga ţii, precum şi a unor mecanisme de 
informare sistematic ă în cazul schimb ării statutului unui so licitant de azil.  
Protecţia datelor 
Alte preocup ări sunt legate de  aplicarea corect ă a regulilor privitoare la respectarea datelor 
personale, mai ales a acelora care  permit persoanelor vizate s ă ceară s t a t e l o r  m e m b r e  s ă 
verifice informa ţiile privind datele lor, date care se afl ă în baza de date EURODAC (prin 
utilizarea a şa-numitelor „c ăutări speciale”, articolul 18, Regulamentul EURODAC). Pe 
parcursul perioadei de referin ţă, au avut loc peste 3700 de astfel de c ăutări speciale, acest 
număr fiind surprinz ător de ridicat. 
Comisia reaminte şte faptul c ă astfel de c ăutări sunt strict limitate la aplicarea regulilor 
privind protec ţia datelor.  
2.3.3. Sprijinul acordat de EURODAC Regulamentului Dublin  Obiectivul Regulamentului EURODAC este s ă faciliteze aplicarea Re gulamentului Dublin. 
Din aceast ă perspectiv ă este interesant ă examinarea faptului dac ă EURODAC a contribuit 
într-adevăr la realizarea obiectivelor Regulamentului Dublin.  
Aşa cum s-a observat şi mai înainte, în 2005, un procent de  16% din cererile de azil a fost 
reprezentat de fapt de cererile multiple.  Acest lucru poate indica faptul c ă sistemul Dublin nu 
a avut efectul disuasiv scontat în ceea ce prive şte fenomenul de „asylum shopping”. Mul ţi 
solicitanţi de azil continu ă să încerce ob ţinerea unei decizii favorabile în cazul lor prin 
introducerea mai multor cereri de azil. Furnizarea de informa ţii corecte solicitan ţilor de azil 
privind consecin ţele cererilor lor subsecvente ar  putea constitui una dintre m ăsurile care ar 
contribui la îngr ădirea acestui fenomen.  
 
RO 11   RO În ceea ce prive şte probele privind intrarea ilegal ă în UE, trebuie subliniat înc ă o dată 
faptul că doar dac ă toate statele membre î şi îndeplinesc obliga ţia de a culege date referitoare 
la toţi străinii care p ătrund ilegal pe teritoriul UE va fi posibil ca Regulamentul EURODAC s ă 
faciliteze aplicarea eficient ă a Regulamentului Dublin.  
În final, s-a observat c ă statele membre primesc desul de frecvent r ăspunsuri de la unitatea 
centrală EURODAC care con ţin rezultate pozitive multiple, ceea ce înseamn ă că datele 
referitoare la un solicitant de azil au fost în registrate în mai multe state membre. Pe baza 
acestor informa ţii, nu este întotdeauna u şor să se determine care este statul membru 
responsabil de examinarea cererii  de azil, mai ales cu respectarea termenelor stabilite. 
Pentru simplificarea analizei rezultatelor pozitive multiple, Comisia va propune statelor 
membre anumite mecanisme de informare reciproc ă asupra statutului persoanelor ale c ăror 
date sunt înregistrate în baza de date EURODAC, precum şi modificări de natur ă tehnică ale 
mecanismelor de transmitere a datelor c ătre unitatea central ă EURODAC, în special în scopul 
introducerii mai multor informa ţii privitoare la statutul solicitan ţilor de azil.  
2.3.4. Evolu ţia posibilă a Regulamentului EURODAC 
Obiectivul principal al Regulamentului EURODAC  este de a înlesni identificarea statelor 
membre responsabile s ă examineze o cerere de azil. Cu toate acestea, informa ţiile cuprinse în 
baza de date EURODAC ar putea fi utilizate şi în alte scopuri, ace stea putând contribui, de 
exemplu, la prevenirea abuzurilor legate de sistemul de azil.  
În timp ce statele membre sunt obligate s ă păstreze amprentele digitale ale str ăinilor surprin şi 
cu ocazia trecerii ilegale a frontierei lor externe, acestea nu au obliga ţia să stocheze datele 
respective în cazul str ăinilor descoperi ţi a fi cu şedere ilegal ă pe teritoriul lor. 
Cu toate acestea, statele membre manifest ă un interes din ce în ce mai mare, confirmat de 
statisticile pentru perioada 2003-2005, în utilizarea datelo r referitoare la resortisan ţii din ţări 
terţe descoperi ţi a fi cu şedere ilegal ă pe teritoriul lor. Mai mult decât atât, exist ă o 
discrepan ţă semnificativ ă între cei descoperi ţi a fi cu şedere ilegal ă pe teritoriul unui stat 
(101 884) şi cei surprin şi cu ocazia trecerii il egale a unei frontiere externe (48 657). Din acest 
motiv se propune stocarea de date referi toare la persoanele descoperite a fi cu şedere legal ă pe 
teritoriul unui stat membru. Aceste  date sunt utile în cadrul examin ării cererilor de azil, 
acestea putând, de exemplu, s ă contribuie la prevenirea abuz urilor prin oferirea posibilit ăţii de 
verificare a declara ţiilor solicitan ţilor de azil. Aceste date ar putea fi stocate, ca şi în cazul 
migranţilor surprin şi la trecerea ilegal ă a frontierei, pentru o perioad ă iniţială de doi ani. 
Perioada de stocare ar  putea fi prelungit ă în cazul unei recidive. 
Comisia inten ţionează să propună stocarea datelor referitoare la persoanele descoperite a fi cu 
şedere ilegal ă pe teritoriul UE. 
În plus, Comisia va examina, pe baza analizelor viitoare şi a unui studiu de impact complet, 
posibilitatea de a extinde scopul  EURODAC, în vederea folosirii datelor pe care le are la 
dispoziţie pentru a aplica legea şi pentru a contribui la  lupta împotriva imigr ării ilegale. 
 
RO 12   RO 3. A NALIZA FLUXURILOR DUBLIN  
Fluxurile Dublin în 2005 
  transferuri 
de intrare transferuri de 
ieşire 
1. DE 2716 2748 
2. PL 1196 148 
3. NL 862 982 
4. SK 453 32 
5. IT 419 47 
6. UK 366 1824 
7. GR 350 6 
8. ES 315 52 
9. AT 805 589 
10. HU 160 6 
11. CZ 114 359 
12. SI 87 5 
13. LU 72 257 
14. IE 45 262 
15. MT 39 1 
16. PT 16 5 
17. LT 15 4 
18. LV 2 0 
19. CY 2 0 
20. EE 1 1 
21. IS 1 19 
22. BE 180 N/A 
23. FI N/A 735 
24. SE N/A N/A 
25. NO N/A 848 
26. FR N/A N/A 
  
Contrar opiniei larg r ăspândite potrivit c ăreia majoritatea transferurilor sunt îndreptate c ătre 
statele membre situate la frontiera extern ă, se pare c ă repartizarea general ă între aceste state şi 
cele care nu se afl ă la frontiera extern ă a UE este destul de echilibrat ă. În 2005, num ărul total 
al transferurilor c ătre statele membre de la frontiera extern ă a UE a fost de 3055, în timp ce 
transferurile c ătre statele membre care nu se afl ă la frontiera extern ă a UE au fost în num ăr de 
5161.  
Documentul de lucru con ţine o analiz ă detaliată care încearc ă să determine inciden ţa 
fluxurilor Dublin asupra num ărului total de solicitan ţi de azil din statele membre. Pe scurt, se 
pare că transferurile Dublin nu au determinat nici sc ăderea şi nici creşterea num ărului total de 
solicitanţi de azil cu mai mult de 5% în majoritatea statelor membre. Totu şi, în cazul Poloniei, 
creşterea a fost de aproximativ 20%, iar în cazu l Slovaciei, Lituaniei, Letoniei, Ungariei şi 
Portugaliei, de aproximativ 10%. Pe de alt ă parte, în cazul Luxemburgului şi Islandei, 
numărul solicitan ţilor de azil a sc ăzut cu aproximativ 20%. 
 
RO 13   RO Această tendinţă a fost confirmat ă şi în ipoteza în care toate tr ansferurile acceptate ar fi 
efectuate, de şi având un impact mult mai mare în cazul Ungariei, Poloniei şi Slovaciei (o 
creştere de aproximativ 40%). Cu toate acestea,  chiar în acest caz, ar exista mai multe 
transferuri c ătre statele membre care nu se afl ă la frontiera extern ă a UE (13 968) decât c ătre 
cele aflate la frontiera UE (7 829). 
Totuşi, trebuie observat c ă majoritatea transferurilor reprezint ă cazuri de „preluare”10, care, în 
general, nu corespund noilor cereri de az il pentru statele membre de destina ţie, deoarece 
cererile respective erau deja înregistrate  în statisticile referitoare la azil şi examinarea acestora 
începuse deja.  
Este necesar de men ţionat, de asemenea, faptul c ă rezultatele c ăutărilor privind „tranzac ţiile 
de categoria 1” în raport cu cele privind „tranzac ţiile de categoria a 2-a” arat ă că solicitanţii 
de azil care au p ătruns ilegal pe teritoriul UE înainte de a introduce ce reri de azil au tranzitat 
mai ales prin Spania, Italia şi Grecia. Totu şi, majoritatea persoanelor re ţinute la frontierele 
acestor state membre au solicit at ulterior azil în acela şi stat în care au intrat ilegal. Pe de alt ă 
parte, cei care nu au solicitat azil şi şi-au continuat c ălătoria, s-au îndreptat în primul rând 
către Regatul Unit şi Franţa.  
4. C ONCLUZII  
În general, obiectivele sistemului Dublin, mai ales cele privitoare la stabilirea unui mecanism 
operativ şi clar de determinare a responsabilit ăţii asupra solicitan ţilor de azil, au fost atinse în 
mare măsură.  
Din cauza lipsei de date exacte, nu a fost posibil ă evaluarea unui element important al 
sistemului Dublin, şi anume costul acestuia. Totu şi statele membre consider ă că realizarea 
obiectivelor politice ale sistem ului este foarte important ă, indiferent de implica ţiile sale 
financiare.  
Cu toate acestea, câteva probleme continu ă să existe, atât în ceea ce prive şte aplicarea practic ă 
a sistemului, cât şi în ceea ce prive şte eficien ţa acestuia. Prin urmare, Comisia va propune 
măsurile necesare pentru a rezolva aceste probleme şi pentru a eficientiza sistemul în 
continuare.  
Prezenta evaluare reprezint ă prima etap ă din cadrul unei dezbateri asupra viitorului politicii 
comune europene în domeniul azilulu i care va începe cu publicarea de c ătre Comisie, în iunie 
2007, a unei c ărţi verzi exhaustive.  
                                                 
10 Vezi tabelul 2 din documentul de lucru.