COMUNICARE A COMISIEI

privind implementarea programului ENERGY STAR în Uniunea Europeană în perioada 2006 - 2010

1. INTRODUCERE

Tehnologiile informației și comunicațiilor, inclusiv echipamentele de birou (în speță computerele, ecranele, echipamentele de imagistică, serverele etc.) reprezintă unul dintre consumatorii finali de energie electrică cu cea mai rapidă dezvoltare în UE și în lume. Echipamentele de birou consumă 17%[1] din energia electrică utilizată în sectorul terțiar, în timp ce echipamentele și serviciile TIC sunt responsabile pentru aproximativ 8% din consumul total de energie electrică din UE. Pe măsură ce piața se îmbogățește cu noi aplicații și funcționalități și ținând cont de creșterea cotelor de proprietate, consumul energetic al acestor dispozitive este prevăzut să se tripleze până în 2030[2]. Se constată o implementare insuficientă a tehnologiilor existente care permit reduceri semnificative ale consumului de energie electrică, din cauza unor disfuncționalități ale pieței, cum ar fi lipsa de informații sau stimulentele divergente. Punerea la dispoziția consumatorilor a unor informații corecte, comparabile și precise cu privire la eficiența energetică a echipamentelor de birou contribuie la disocierea creșterii funcționalității și a utilizării TIC de consumul energetic aferent.

Echipamentele de birou sunt comercializate în toată lumea. Deși procesul de producție se deplasează din ce în ce mai vizibil către Asia, o mare parte a activităților de cercetare, dezvoltare și marketing și chiar a siturilor de producție se află în UE și SUA. Schimburile comerciale dintre UE și SUA din cadrul acestui segment de piață sunt în scădere, însă volumul lor rămâne substanțial. SUA reprezintă principala piață de export a UE pentru echipamente de birou, iar valoarea anuală a schimburilor comerciale UE-SUA în cadrul acestui segment depășește 10 miliarde EUR (din care exporturile către SUA se ridică la 4 miliarde EUR, iar importurile în UE se ridică la 6 miliarde EUR)[3].

Consumul energetic în creștere al echipamentelor de birou și caracterul global al pieței TIC oferă o motivație puternică pentru o cooperare internațională vizând reglementarea în acest domeniu. Acesta este contextul în care UE și SUA au semnat, în decembrie 2000, un Acord privind coordonarea programelor de etichetare referitoare la eficiența energetică a echipamentelor de birou[4] (denumit în continuare „acordul”). Acordul, care a fost reînnoit în 2006 pentru o a doua perioadă de cinci ani, constituie baza pentru implementarea programului ENERGY STAR în UE (denumit în continuare „programul”). ENERGY STAR este un program voluntar de etichetare referitoare la eficiența energetică, derulat de Agenția pentru Protecția Mediului a SUA (denumită în continuare „APM”). Acest program este implementat și în alte economii, inclusiv în Japonia, Canada și Australia, prin intermediul unor acorduri similare celor încheiate cu UE.

Pe baza acordului, APM și Comisia administrează împreună programul ENERGY STAR pentru echipamentele de birou. Printre activități, se numără cooperarea privind elaborarea specificațiilor produselor și recunoașterea reciprocă a produselor înregistrate în UE și SUA.

Programul ENERGY STAR este parte integrantă a politicii UE privind eficiența energetică, astfel cum este definită în Planul de acțiune privind eficiența energetică[5]. El vizează orientarea pieței echipamentelor de birou către o eficiență sporită, venind astfel în completarea Directivei privind ecoproiectarea (Directiva 2009/125/CE)[6], care vizează să influențeze piața cu ajutorul unor cerințe de eficiență minimă obligatorii sau voluntare.

Dat fiind că acordul va expira în decembrie 2011, prezenta comunicare analizează avantajele posibilei sale reînnoiri (secțiunea 5), în funcție de:

- experiența acumulată în ceea ce privește implementarea programului în UE (secțiunea 2)

- evaluarea eficacității programului în ceea ce privește îmbunătățirea eficienței energetice a echipamentelor de birou (secțiunea 3)

- modificările preconizate ale programului Energy Star în SUA (secțiunea 4).

2. IMPLEMENTAREA PROGRAMULUI ENERGY STAR ÎN UE

Programul a fost implementat în UE prin Decizia 2006/1005/CE a Consiliului[7] și prin Regulamentul (CE) nr. 106/2008 privind un program comunitar de etichetare referitoare la eficiența energetică a echipamentelor de birou[8].

2.1. Elemente principale

Principalele aspecte ale implementării programului sunt următoarele:

- Unitatea: specificațiile produselor sunt elaborate în comun de APM și Comisia Europeană, cu contribuția statelor membre (Biroul Energy Star al UE, EUESB). Prin urmare, specificațiile au aceleași niveluri de stringență în SUA și în UE și intră simultan în vigoare pe cele două continente. Mai mult, produsele înregistrate de o „autoritate de administrare” (APM sau CE) sunt recunoscute ca îndeplinind specificațiile ENERGY STAR pe teritoriul celeilalte părți la acord.

- Dinamismul: specificațiile produselor sunt revizuite cu regularitate, cu scopul de a instaura un cadru de politică care să fie favorabil în mod constant unei eficientizări energetice sporite a echipamentelor de birou. Începând cu anul 2000, specificațiile au fost revizuite de 3 ori, de fiecare dată stabilindu-se niveluri de eficiență energetică mai stringente. Conform actualului acord, se intenționează ca specificațiile produselor să reprezinte maximum 25% din modelele pentru care sunt disponibile date la momentul stabilirii specificațiilor.

- Stimulentele: În 2008, programul a fost consolidat substanțial, odată cu includerea obligației din partea autorităților guvernamentale centrale din statele membre și a instituțiilor europene de a preciza, în documentele specifice achizițiilor publice, a unor cerințe în materie de eficiență energetică cel puțin la fel de stricte ca criteriile ENERGY STAR[9]. Achizițiile publice constituie factororul determinant pentru decizia de înregistrare a produselor în UE.

2.2 Domeniu de aplicare

De la încheierea acordului, ENERGY STAR a inclus specificații pentru calculatoare, monitoare/ecrane și echipamente de imagistică (copiatoare, imprimante, scannere etc.). Specificațiile au fost deja revizuite în trei rânduri, pentru a ține pasul cu progresul tehnologic și pentru a promova o eficiență sporită. Primele specificații pentru servere sunt prevăzute să intre în vigoare în primul trimestru din 2011. Mai mult, APM și Comisia cooperează actualmente în ceea ce privește elaborarea de criterii pentru alte trei grupe de produse (centre de stocare de date, surse de alimentare neîntrerupte și mici echipamente de rețea). Se estimează că împreună, aceste șapte grupe de produse vizează practic întregul consum energetic al echipamentelor de birou. Graficul de mai jos (care vizează atât produsele electronice de consum, cât și echipamentele de birou) indică faptul că produsele care fac obiectul acordului reprezintă, alături de televizoare, cei mai importanți consumatori finali de energie electrică din cadrul sectorului combinat TIC/produse electronice de larg consum. De asemenea, graficul demonstrează că, în timp ce consumul de energie al anumitor produse, cum ar fi calculatoarele, se va stabiliza, cel al altor echipamente, cum ar fi serverele și centrele de stocare de date, va cunoaște o creștere semnificativă. Acestea sunt așadar produsele care vor trebui să se afle în centrul viitoarelor măsuri.

[pic]

Graficul 1. Consumul total de energie electrică specific tehnologiilor informației și comunicațiilor în UE până în 2020, în cazul unui statu quo (ținând cont de impactul măsurilor de politică actuale, inclusiv ENEGY STAR) [10]

Actualele specificații pentru calculatoare sunt în vigoare începând din iulie 2009 și au fost revizuite în două rânduri după 2006. Acestea vizează o gamă largă de produse (calculatoare de birou, laptopuri, stații de lucru, terminale ușoare, servere de mici dimensiuni). Cele mai recente specificații au fixat niveluri cu aproximativ 40% mai stringente decât nivelurile anterioare. De asemenea, în iulie 2009, au intrat în vigoare și noile criterii pentru echipamentele de imagistică . În cazul acestora, în afara cerințelor legate strict de eficiența energetică, criteriile includ prevederi privind imprimarea recto-verso, fapt important având în vedere impactul semnificativ asupra mediului al utilizării hârtiei. Noile criterii pentru ecrane , care au intrat în vigoare în octombrie 2009, vor accelera tranziția către tehnologii mai noi și mai eficiente din punctul de vedere al consumului energetic, cum ar fi retroiluminatul LED.

Acțiunile având ca obiect serverele și centrele de stocare de date se axează pe colectarea de date, cu scopul de a înțelege relația dintre configurația hardware și software și performanța energetică în modurile „active” și „idle”. Redactarea de specificații având ca obiect sursele de alimentare neîntrerupte ( uninterruptible power supplies – UPS) beneficiază de experiența UE în ceea ce privește acest grup de produse, acumulată ca urmare a elaborării unui Cod de conduită privind UPS de către Centrul Comun de Cercetare (JRC). Ultimul grup de produse, micile echipamente de rețea , include produse precum modemurile și ruterele. Și în acest caz, se va încerca identificarea unor sinergii cu Codul de conduită al UE privind echipamentele în bandă largă, gestionat de JRC.

2.3 Promovarea și înregistrarea produselor și partenerilor ENERGY STAR

Portalul www.eu-energystar.org, special conceput, oferă informații pentru actorii relevanți, inclusiv, de exemplu, orientări privind participarea la acest program destinate producătorilor, o interfață pentru căutarea în baza de date ENERGY STAR a produselor înregistrate pe piața UE, sfaturi privind configurația și utilizarea instrumentelor de gestionare a energiei etc. Media zilnică a numărului de vizitatori a crescut în perioada 2006-2010 cu aproximativ 25%.

Numărul producătorilor care participă la acest program a crescut semnificativ, de la 16 companii în 2006 la 74 de companii în 2010. Această creștere rapidă poate fi pusă pe seama prevederilor în materie de achiziții publice care au fost introduse în 2008. Într-adevăr, 60% dintre participanții la program au indicat că sectorul achizițiilor publice a reprezentat factorul determinat pentru participarea lor. Prevederea unor specificații comune în materie de achiziții publice în întreaga UE pare să fie importantă, dat fiind că 65% dintre respondenții la un chestionar adresat participanților la program[11] au indicat că iau parte la licitații publice organizate în alte state membre decât cele în care sunt stabiliți.

Nu există date referitoare la procentajul de consumatori familiarizați cu logo-ul ENERGY STAR. Cu toate acestea, se presupune că acest procentaj este relativ scăzut, deoarece doar 27% dintre producătorii participanți consideră informarea consumatorilor drept un factor determinant pentru participarea lor. Acest lucru este puțin surprinzător, având în vedere că programul vizează echipamente de birou, adresându-se așadar sectorului terțiar și nu consumatorilor privați. Prin urmare, sectorul achizițiilor publice rămâne principalul factor determinat pentru participarea la program.

3. EFECTE

Această secțiune vizează să cuantifice impactul programului ENERGY STAR în UE, (a) prin evaluarea rapidității cu care piața se îndreaptă către o eficiență energetică sporită, (b) prin estimarea gradului de acuratețe a datelor raportate de producători și (c) prin evaluarea impactului programului asupra economiilor de energie. Această analiză se bazează în principal pe o investigare continuă a pieței, desfășurată în perioada 2008–2012[12].

3.1 Penetrarea produselor ENERGY STAR pe piață

Pentru a evalua rapiditatea cu care piața se îndreaptă către nivelele de eficiență specificate de programul ENERGY STAR, s-a întreprins o analiză a pieței la intervale regulate. Graficul 2 de mai jos indică procentajul de modele existente pe piață care respectă specificațiile ENERGY STAR.

[pic]

Graficul 2. Procentajul de modele existente pe piață care au respectat specificațiile ENERGY STAR în perioada 2008-2010

Graficul indică faptul că programul ENERGY STAR este eficient în ceea ce privește ghidarea pieței către o eficiență sporită, procentajul produselor care respectă specificațiile crescând de la an la an cu cel puțin 20 de puncte procentuale. Între prima jumătate a anului 2008 și prima jumătate a anului 2009, pentru toate produsele combinate (respectiv calculatoare, ecrane și echipamente de imagistică), procentajul modelelor care respectă specificațiile a crescut de la 45% la 66%. Ulterior, în a doua jumătate a anului 2009, acest procentaj a scăzut semnificativ la 30%, odată cu introducerea de noi specificații, mai exigente, însă a început din nou să crească rapid.

În cazul anumitor categorii de produse, penetrarea modelelor ENERGY STAR a crescut mai rapid decât în cazul altora. Aceasta a fost deosebit de ridicată în cazul pieței monitoarelor și a echipamentelor de imagistică, unde penetrarea modelelor ENERGY STAR este în general puternică. După ce a atins cote între 60 și 80% din piață, penetrarea modelelor ENERGY STAR cunoaște în prezent o perioadă de stagnare, ceea ce demonstrează că programul nu atinge unele segmente de piață.

3.2 Conformitatea și acuratețea datelor raportate

Conform acordului, fiecare autoritate de administrare (respectiv Comisia și APM a SUA) este responsabilă cu aplicarea prevederilor ENERGY STAR pe teritoriul său, inclusiv cu depistarea neconformității. În temeiul articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 106/2008, Comisia și statele membre au răspunderea comună de a aplica programul în UE. În timp ce statele membre au responsabilitatea de a asigura conformitate cu regulamentul pe teritoriul lor, Comisia deține un rol de coordonare și trebuie să ia măsuri corective în caz de abuz.

Ca parte a îndatoririlor sale, Comisia a desfășurat o anchetă având drept scop verificarea acurateței datelor raportate de producători. Ancheta nu a constat în testarea sau măsurarea performanțelor produselor, ci a vizat mai degrabă o comparație între valorile raportate și valorile raportate de alți producători pentru aceleași modele. Cu toate că ancheta a indicat înregistrarea în ultimii trei ani a unei îmbunătățiri vizibile a calității diverselor criterii înregistrate în baza de date ENERGY STAR a UE, au existat și discrepanțe între valorile raportate în cadrul ENERGY STAR și cele raportate de alți producători pentru un număr relativ mare de criterii/produse.

Cu toate acestea, rezultatele acestei anchete nu pot sta la baza evaluării gradului de neconformitate în cadrul ENERGY STAR, fapt care se poate realiza doar ca urmare a testării efective a produselor. Aceste testări, efectuate de APM în 2009[13] pe un eșantion de 120 de produse, au revelat următoarele:

- 100% din monitoarele de calculator ENERGY STAR testate și 95% din imprimantele ENERGY STAR au îndeplinit criteriile;

- 80% din monitoarele de calculator neomologate ENERGY STAR testate și 40% din imprimantele neomologate ENERGY STAR au îndeplinit de asemenea criteriile.

Aceste rezultate demonstrează că, în cadrul programului ENERGY STAR, nivelul de conformitate este ridicat. Totodată, procentajul ridicat de produse neomologate ENERGY STAR care îndeplinesc criteriile programului sugerează că aceste criterii trebuie revizuite mai des pentru a garanta că programul este eficace în ceea ce privește diferențierea produselor eficiente de cele ineficiente. În funcție de grupul de produse, respectarea noilor specificații devine o procedură de rutină pentru o mare parte a pieței, la 2-4 ani după introducerea produselor pe piață (mai mult în cazul monitoarelor, mai puțin în cazul echipamentelor de imagistică și, în special, al calculatoarelor). În acest stadiu, specificațiile nu mai corespund eficienței energetice de ultimă oră. Conform celor indicate de graficul de mai jos, o parte semnificativă a produselor ENERGY STAR și a produselor neomologate ENERGY STAR pot prezenta niveluri de eficiență cu mult peste criteriile ENERGY STAR.

[pic]

Graficul 3. Rezultatele testărilor efectuate pe un eșantion de 40 de monitoare de calculator în raport cu criteriile ENERGY STAR[14].

Acest lucru conduce la următoarele concluzii:

- Conform rezultatelor disponibile ale testelor, ratele de conformitate sunt suficient de ridicate pentru ca integritatea programului să poată fi menținută. Cu toate acestea, eșantionul de produse testate a fost relativ scăzut, astfel încât aceste testări trebuie efectuate cu o regularitate mai mare de către ambele autorități de administrare, cu scopul de a asigura detectarea oricărei tendințe către o conformitate scăzută.

- După un timp, având în vedere că nivelurile de eficiență energetică cunosc în general o îmbunătățire, programul ENERGY STAR nu mai permite identificarea celor mai eficiente produse de pe piață; prin urmare, criteriile trebuie revizuite cu regularitate.

3.3 Economii de energie

Evaluarea economiilor de energie asociate cu programul ENERGY STAR a avut la bază date privind vânzările provenind de la Eurostat (Prodcom), de la vânzători și din alte surse, precum și date provenind din baza de date a ENERGY STAR privind consumul energetic al produselor, studiile pregătitoare în materie de ecoproiectare, programul britanic de transformare a pieței ( UK Market Transformation Programme ) etc. Calculele privind economiile de energie bazate pe vânzări[15] sunt aproximative, deoarece acestea sunt condiționate de ipotezele cu privire la structura pe care ar putea-o avea piața în absența programului ENERGY STAR. Ținând seama de această rezervă, calculele în cauză indică faptul că impactul ENERGY STAR este relativ semnificativ. Se estimează că, în absența ENERGY STAR, consumul de energie electrică al echipamentelor de birou vândute în UE în ultimii trei ani ar fi fost de aproximativ 67 TWh. ENERGY STAR a reușit să reducă acest consum cu aproape 11 TWh (aproximativ 16%). Acest fapt se traduce printr-o reducere cu peste 1,8 miliarde EUR a facturilor la energie electrică și printr-o reducere cu 3,7 Mt a emisiilor de CO2. Trebuie remarcat faptul că aceste cifre reprezintă un „instantaneu”, ele neluând în considerare impactul actual al specificațiilor anterioare (de dinainte de 2008) și nici viitorul impact al specificațiilor curente. Dacă se ține seama de aceste două elemente, se estimează că ENERGY STAR va reuși să reducă consumul energetic al bazei instalate de calculatoare, ecrane și echipamente de imagistică din UE cu peste 30% până în 2020. Graficul de mai jos prezintă această tendință în cazul calculatoarelor și al ecranelor.

[pic]

Graficul 4. Impactul preconizat al ENERGY STAR asupra consumului de energie electrică al calculatoarelor și ecranelor până în 2020[16]

Nu sunt încă disponibile estimări precise ale potențialului restant de economii pe care o revizuire a specificațiilor existente este susceptibilă să îl ofere, deoarece acest proces a fost inițiat abia de curând, însă se poate presupune că el va rămâne semnificativ. Într-adevăr, baza de date ENERGY STAR include produse care consumă mai puțin de un sfert din pragul ENERGY STAR actual. Mai mult, conform celor prezentate în graficul 1, consumul energetic al produselor care nu fac încă obiectul acordului va crește rapid în următorii ani; prin urmare, acesta trebuie de asemenea luat în calcul.

4. MODIFICăRI PREVăZUTE ALE PROGRAMULUI ENERGY STAR AMERICAN șI IMPACTUL LOR PRECONIZAT ASUPRA ACORDULUI

Începând cu luna februarie 2011, APM prevede ca toate produsele pentru care se dorește certificarea în temeiul programului ENERGY STAR din SUA să fie testate în laboratoare terțe certificate și să fie verificate în mod sistematic după calificare. Această revizuire este rezultatul unei anchete desfășurate de autoritatea federală de audit ( General Accounting Office ), care a demonstrat că există un potențial de fraudă ca urmare a supravegherii insuficiente (deși nicio fraudă nu a fost identificată).

Obiectivul Comisiei este acela de a garanta că aceste modificări nu încalcă acordul și că ele nu exercită un impact negativ asupra producătorilor UE care participă la program. Acest aspect a fost discutat pe larg în cadrul Consiliului Energie UE-SUA și al Forumului la nivel înalt pentru cooperare în materie de reglementare dintre UE și SUA. Prin urmare, APM a confirmat că, în cadrul actualului acord, produsele înregistrate în UE vor fi recunoscute în SUA și că ele nu vor trebui așadar certificate de terți[17]. Această soluție nu ar fi acceptabilă pentru SUA dincolo de actualul acord, deoarece APM consideră că s-ar ajunge astfel la o modalitate permanentă de eludare a sistemului american de înregistrare a produselor (producătorii ar urma să își înregistreze produsele în UE pentru a evita costurile și timpul necesar unei certificări de către terți). În consecință, prezentul capitol analizează posibilele opțiuni pentru viitorul ENERGY STAR în UE, ținând seama de impactul lor preconizat asupra producătorilor, de capacitatea lor de a facilita evoluția pieței către o eficiență energetică sporită și de expunerea la fraudă pe care o prezintă.

4.1. Opțiunea 1: introducerea în UE a certificării de către terți

În cadrul acestei opțiuni, acordul ENERGY STAR ar urma să fie extins pentru încă 5 ani, iar UE ar urma să introducă certificarea de către terți. Se așteaptă ca această abordare să aibă următoarele consecințe:

- Rata de conformitate să crească. Cu toate acestea, dat fiind că cele mai recente teste având ca obiect echipamentele de birou au demonstrat o rată de conformitate de 95% în cazul autocertificării, se așteaptă ca avantajele suplimentare să fie minime.

- Costul înregistrării produselor ar crește, urmând ca impactul acestei creșteri asupra diverșilor operatori economici să fie unul inegal. Laboratoarele interne ale principalilor producători sunt deja acreditate conform standardelor internaționale care stau la baza noilor cerințe aplicabile în SUA. Mai mult, pentru aceste companii, costurile certificării externe pot fi relativ ușor absorbite, dată fiind amploarea operațiunilor pe care le desfășoară. Pentru acest segment de piață, feedback-ul primit din partea a doi producători importanți indică o creștere cu 30% a costurilor de înregistrare a produselor. Cu toate acestea, pentru IMM-uri, povara suplimentară creată de noile cerințe ar fi proporțional mai mare. Având în vedere că ENERGY STAR stă la baza achizițiilor publice, noile cerințe ar crea condiții inegale de acces la licitațiile publice.

- Numărul participanților la program ar scădea. Un procent de 60% din companiile participante la programul ENERGY STAR din UE, care au oferit feedback la un chestionar referitor la aceste aspecte, au declarat că s-ar retrage din program dacă s-ar introduce certificarea de către terți.

- Noile cerințe de testare vor prelungi procesul de înregistrare a produselor cu cel puțin o lună. Reprezentanții industriei semnalează că, din cauza ciclului scurt de dezvoltare a unui produs destinat echipamentelor IT, se poate ajunge la o situație în care autorizația de utilizare a etichetei să fie acordată după lansarea pe piață a unui model dat.

Din paragrafele precedente rezultă că certificarea de către terți ar fi disproporționată în UE și că ar afecta negativ programul, limitându-i impactul asupra pieței. Această concluzie reia rezultatele consultării dintre statele membre și părțile interesate desfășurată în cadrul Biroului Energy Star al UE în iunie 2010.

4.2. Opțiunea 2: menținerea autocertificării în UE

Menținerea autocertificării în UE ar însemna ca următorul acord să nu mai fie uniform pentru ambele părți: ar trebui să se renunțe la principiul recunoașterii reciproce, fiind astfel necesar să existe două sisteme distincte de înregistrare a produselor. În acest caz, este important să se țină seama de impactul asupra producătorilor din UE.

Cu toate că 85% din echipamentele de birou importate în UE provin din Asia, schimburile comerciale dintre UE și SUA în cadrul acestui sector rămân semnificative. În 2008, valoarea exporturilor de echipamente de birou ale UE către SUA a fost de aproape 4 miliarde EUR (jumătate fiind calculatoare), comparativ cu 13 miliarde EUR pentru utilaje electrice și 20 de miliarde EUR pentru autovehicule. Conform celor indicate mai sus, cu toate că volumul exporturilor către SUA este în continuă scădere (de la 24% în 2004 la 15% în 2008), această țară rămâne principala piață de export a UE pentru echipamente de birou.

Ținând cont de cifrele prezentate anterior, principiul recunoașterii reciproce ar părea să constituie, la prima vedere, o parte importantă a acordului ENERGY STAR. Cu toate acestea, dintre cei care au oferit feedback cu privire la viitorul acestui principiu, un singur producător participant la programul ENERGY STAR al UE a indicat că își înregistrează produsele în UE și că apoi le exportă în SUA. Acest fapt demonstrează că participanții la programul UE se concentrează aproape exclusiv asupra pieței interne a UE. Se poate așadar presupune că exporturile UE către SUA sunt realizate în principal de marile companii, care și-au înregistrat până acum produsele direct în SUA și care pot absorbi mai bine costurile noilor cerințe de înregistrare aplicabile în SUA. Totodată, se poate presupune că o mare parte a exporturilor UE pe acest segment de piață provine din nișe în care industria UE deține o poziție solidă și care nu fac obiectul specificațiilor ENERGY STAR, cum ar fi echipamentele de telecomunicații sau software-ul specializat.

Această concluzie este confirmată de structura industriei TIC a UE. În timp ce, în cadrul unor subsegmente ale acestei industrii, companiile UE se numără printre cele mai importante din lume (în special telecomunicații, aparatură electronică specializată - de ex. pentru automobile sau medicală -, software specializat), ele nu figurează printre cei mai importanți producători de echipamente de birou sau calculatoare[18]. În acest din urmă subsegment al industriei TIC, rata ocupării locurilor de muncă este în continuă scădere, în timp ce, în cazul unor subsegmente asociate, îndeosebi telecomunicațiile sau serviciile informatice, aceasta a înregistrat creșteri spectaculoase[19]. Acestea fiind spuse, UE își păstrează o bază de producție divizată în două categorii distincte. Prima categorie este alcătuită din filiale ale unor companii multinaționale străine. Aproape o duzină de mai producători din SUA și Japonia dețin situri de producție în state membre ale UE (în general în statele UE-15). Categoria a doua este alcătuită mai ales din IMM-uri, care sunt mai dispersate din punct de vedere geografic decât companiile multinaționale, având o prezență semnificativă în UE-10. Aceste companii tind să se concentreze pe piața calculatoarelor de birou. Activitatea lor constă fie în fabricarea de calculatoare personale cu ajutorul unor componente de origine locală, fie în adăugarea de valoare lanțului valoric (de exemplu, prin crearea de software pentru aplicații specializate) sau pur și simplu în revânzarea de produse achiziționate în afara UE. Dată fiind amploarea redusă a activităților lor, aceste companii nu fac concurență marilor companii multinaționale la nivelul prețurilor practicate pe piețele mondiale, ci mai degrabă la nivelul găsirii de soluții adaptate la piața locală. Prin urmare, majoritatea veniturilor acestor companii provine adesea nu din vânzarea de hardware, ci din întreținerea acestor echipamente. Majoritatea acestor producători concurează pe segmentul de piață caracterizat de prețuri reduse, iar marja lor de profit poate fi relativ scăzută (aproximativ 5%). Acesta este profilul tipic al partenerilor programului ENERGY STAR al UE.

Așadar, din punctul de vedere al producătorilor din UE, menținerea unui sistem de înregistrare a produselor puțin restrictiv este mai importantă decât menținerea recunoașterii reciproce. „Producătorii din prima categorie” vor trebui să se supună certificării de către terți aplicabile în SUA, indiferent de abordarea pentru care va opta UE, în timp ce „producătorii din a doua categorie” se axează pe piața internă a UE și, din punctul lor de vedere, un sistem de înregistrare a produselor puțin restrictiv este vital.

Totodată, trebuie să se asigure aplicarea acelorași condiții de obținere a etichetei ENERGY STAR în SUA atât pentru producătorii americani, cât și pentru cei străini. Inițial, Statele Unite intenționau să solicite organismelor de certificare (care administrează sistemul de înregistrare) să aibă „o prezență nord-americană semnificativă”. Ca urmare a obiecțiilor ridicate de UE și Coreea, această condiție a fost retrasă, iar cerințele au fost armonizate cu standardele internaționale. Drept urmare, organismele de certificare aferente programului ENERGY STAR în SUA sunt acum prezente în mai multe state membre.

În fine, cu toate că testele efectuate pe echipamentele de birou ENERGY STAR au demonstrat rate ridicate de conformitate, menținerea autocertificării ar necesita o aplicare temeinică a programului. Se estimează că integritatea programului ENERGY STAR ar putea fi asigurată prin intermediul unor verificări aleatorii, cu consecințe directe asupra produselor frauduloase. Comisia își propune să sprijine statele membre la aplicarea adecvată a programului.

4.3 Opțiunea 3: înlocuirea ENERGY STAR cu instrumente de reglementare alternative

ENERGY STAR a reușit cu succes să ghideze piața către o eficiență sporită. În același timp, modificările planificate de partenerii americani, dacă nu vor fi implementate în UE, vor anula principiul recunoașterii reciproce și vor elimina unele dintre justificările încheierii unui nou acord. În consecință, această secțiune analizează pe scurt alternativa la ENERGY STAR, adică etichetarea energetică obligatorie în temeiul Directivei 2010/30/CE[20].

Programul ENERGY STAR este o componentă a unui mix de politici mai vast, care vizează eficiența energetică a produselor. Acest cadru include, de asemenea, Directiva privind ecoproiectarea și Directivele privind etichetarea energetică menționate anterior. În timp ce ecoproiectarea „împinge” piața, prin stabilirea unor cerințe minime de eficiență, etichetarea energetică și Energy Star o „trag”, prin stimularea producătorilor să concureze pe tema eficienței energetice a produselor lor. Prin urmare, ecoproiectarea vine în completarea celor două instrumente de etichetare, prin asigurarea unei transformări mai rapide și mai complete a pieței. De asemenea, ea poate avea un impact și asupra segmentelor de piață în cadrul cărora instrumentele de etichetare s-au dovedit a fi ineficiente. Acesta este de exemplu cazul consolelor de jocuri, a căror eficiență energetică nu joacă un rol important în deciziile de achiziționare ale consumatorilor. Prin urmare, ecoproiectarea nu este o alternativă la ENERGY STAR, ci un complement al acestuia; totuși, ea trebuie aplicată cu precauție la echipamente cu o dezvoltare atât de rapidă precum echipamentele TIC.

O posibilă alternativă la ENERGY STAR este eticheta energetică. Eticheta comparativă A-G, care este afișată la punctul de vânzare, este recunoscută pe scară largă de consumatorii din UE și a dus la o creștere spectaculoasă a eficienței produselor vizate.

Comparativ cu ENERGY STAR, eticheta energetică poate fi considerată ca având următoarele avantaje și dezavantaje.

Avantaje |

Este obligatorie. Acest fapt garantează că eficiența energetică a tuturor produselor de pe piață poate fi comparată și permite atingerea tuturor segmentelor pieței, în timp ce producătorii ENERGY STAR nu sunt stimulați să promoveze eficiența și în alte segmente. Este recunoscută pe scară largă de consumatorii din UE. Cu toate acestea, în cazul echipamentelor de birou, recunoașterea de către consumatori pare să joace un rol mai puțin important decât, de exemplu, cerințele privind achizițiile publice. |

Dezavantaje |

Spre deosebire de ENERGY STAR, nu este condiționată, la nivelul UE, de prevederile obligatorii privind achizițiile publice. Procesul legislativ este mai lent și mai puțin flexibil, ceea ce poate constitui o problemă în cazul unor produse atât de complexe și cu o dezvoltare atât de rapidă precum produsele TIC. Cu toate că Directiva revizuită privind etichetarea energetică oferă un anumit dinamism intrinsec (clasele necompletate, aflate „mai sus de clasa A”, urmează să fie completate în funcție de evoluția pieței), ciclul de elaborare a cerințelor privind ecoproiectarea și etichetarea energetică durează în mod normal 3-4 ani, comparativ cu 1 an în cazul ENERGY STAR. Această situație se datorează faptului că, în cazul instrumentelor obligatorii, aspecte precum impactul asupra diverselor segmente de piață sau comparabilitatea aplicațiilor trebuie analizate mult mai atent decât în cazul unui sistem voluntar. Din această cauză, adesea elaborarea de instrumente obligatorii nu poate adesea ține pasul cu ciclurile de dezvoltare din ce în ce mai scurte ale produselor TIC. Mai mult, în ceea ce privește TIC, elaborarea unei etichete obligatorii care să fie aplicabile tuturor produselor ar fi extrem de complexă, dată fiind eterogenitatea configurațiilor produselor, a aplicațiilor și a tiparelor de utilizare (de exemplu, ENERGY STAR are la bază un tipar de utilizare tipic pentru mediul de birou și nereprezentativ pentru aplicațiile casnice). Trecerea de la ENERGY STAR la eticheta energetică ar fragmenta cadrul internațional de reglementare, dând naștere la costuri suplimentare pentru industrie și pentru sectorul public. Această situație trebuie însă evitată, ținând cont de caracterul global al acestei piețe. |

Cu toate că eticheta privind consumul energetic prezintă anumite avantaje comparativ cu ENERGY STAR, acesta din urmă pare mai adaptat la echipamentele de birou. În prezent, ENERGY STAR oferă o soluție imediat accesibilă în ceea ce privește eficiența energetică a echipamentelor de birou. Validitatea acestei concluzii va fi însă monitorizată continuu, iar argumentele enumerate în prezenta secțiune vor fi verificate pentru produsele specifice care fac obiectul acordului, în funcție de evoluția pieței și a tehnologiilor.

4.4. Concluzie

Caracterul dinamic și voluntar al ENERGY STAR îl transformă într-un instrument de politică extrem de bine adaptat la produsele TIC. O parte a succesului programului poate fi atribuit procedurii sale puțin restrictive de înregistrare a produselor. Tranziția la certificarea de către terți ar dezavantaja IMM-urile, comparativ cu marile companii. Acest fapt trebuie evitat, având în vedere că programul este asociat cu achizițiile publice obligatorii, iar IMM-urile alcătuiesc majoritatea participanților la program. O astfel de tranziție ar putea duce, de asemenea, la scăderea numărului de parteneri și, totodată, la scăderea impactului ENERGY STAR asupra pieței. Din analiza profilului producătorilor participanți la program și al pieței echipamentelor de birou din UE în general, reiese că recunoașterea reciprocă nu reprezintă o componentă-cheie a acordului UE-SUA. Scopul ar trebui să fie păstrarea elementului esențial al programului și a principalului său obiectiv, respectiv elaborarea și implementarea în comun de către UE și SUA a unor specificații de produs care să ofere stimulente pentru creșterea eficienței energetice a echipamentelor de birou. Această situație ar putea fi asigurată de opțiunea 2 identificată anterior. În cadrul acestei opțiuni, UE ar urma să își mențină influența asupra elaborării de specificații ENERGY STAR, care constituie de facto standardul mondial în ceea ce privește eficiența energetică a TIC.

5. CONCLUZIE: RECOMANDARE PENTRU REÎNNOIREA ACORDULUI

Acordul actualmente în vigoare expiră în decembrie 2011. În ultimii 4 ani, programul a contribuit la fabricarea de echipamente de birou mai eficiente din punctul de vedere al consumului energetic și la realizarea de economii financiare de către consumatori. Impactul său asupra pieței a crescut, programul câștigând în popularitate printre producători. Programul ENERGY STAR se bucură de un sprijin puternic din partea industriei, oferind un cadru de politici flexibil și dinamic, deosebit de bine adaptat la produse cu o evoluție atât de rapidă precum TIC. Totodată, modificările planificate de SUA reprezintă o provocare pentru viitorul acordului. Este recomandabil așadar ca Uniunea Europeană să participe în continuare la programul ENERGY STAR, efectuând însă unele ajustări necesare. Mai precis, iată care sunt sugestiile pentru prelungirea acordului:

- UE și SUA trebuie să coopereze în continuare în privința elaborării de specificații ale produslor; cu alte cuvinte, ambele entități urmează să introducă același nivel de exigențe, aproximativ simultan.

- Dată fiind decizia Statelor Unite de a introduce în program certificarea de către terți, acordul ar trebui să se aplice în continuare în temeiul a două sisteme distincte de înregistrare a produselor. Abandonarea principiului recunoașterii reciproce este deplorabilă, însă nu se așteaptă ca aceasta să aibă efecte negative asupra producătorilor participanți la programul UE. Comisia va lua totuși măsuri adecvate pentru a se asigura că cerințele SUA nu îi vor dezavantaja pe exportatorii UE.

- Dat fiind că sectorul achizițiilor publice a fost indicat de producători ca fiind factorul determinant pentru participarea lor la program și ținând cont de asemenea că o parte semnificativă a acestora participă la licitațiile publice organizate în alte state membre decât cele în care sunt stabiliți, clauza privind achizițiile publice din Regulamentul (CE) nr. 106/2008 trebuie păstrată. Trebuie analizată posibilitatea extinderii acesteia dincolo de autoritățile guvernamentale centrale.

- Ținând seama de faptul că, datorită evoluției rapide a pieței și a tehnologiilor, ENERGY STAR nu desemnează întotdeauna cele mai eficiente produse de pe piață, specificațiile trebuie revizuite regulat și frecvent.

- Cu toate că datele disponibile indică un grad ridicat de conformitate, Comisia și statele membre trebuie să coopereze îndeaproape pentru aplicarea temeinică a programului și să revizuiască eficacitatea acestei aplicări în termen de cel târziu 18 luni de la încheierea acordului.

- Comisia va continua să monitorizeze impactul modificărilor propuse de SUA și al programului ENERGY STAR asupra economiilor de energie și a producătorilor și, cu cel puțin un an înainte de expirarea unui nou acord, va analiza eventualele opțiuni viitoare privind abordarea aspectelor legate de consumul energetic al echipamentelor de birou, inclusiv înlocuirea ENERGY STAR cu instrumente alternative de politică.

[1] http://re.jrc.ec.europa.eu/energyefficiency/publications.htm

[2] Gadgets and Gigawatts — Policies for Energy Efficiency Electronics © OECD/IEA, 2009, [figura 127], [pagina 287], citând din Grochowski, E. and M.Annavaram (2006), Energy per Instruction Trends in Intel Microprocessors , Technology@Intel Magazine, martie 2006.

[3] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-GI-10-001/EN/KS-GI-10-001-EN.PDF

[4] JO L 381, 28.12.2006, p. 26.„Acord între Guvernul Statelor Unite ale Americii și Comunitatea Europeană privind coordonarea programelor de etichetare referitoare la eficiența energetică a echipamentelor de birou”, JO L 172, 26.6.2001, p. 3.

[5] COM(2006) 545 final.

[6] JO L 285, 31.10.2009, p. 10.

[7] Decizia nr. 2006/1005/CE a Consiliului din 18 decembrie 2006 privind încheierea, în numele Comunității, a Acordului dintre Guvernul Statelor Unite ale Americii și Comunitatea Europeană privind coordonarea programelor de etichetare referitoare la eficiența energetică a echipamentelor de birou, JO L 381, 28.12.2006, p. 24.

[8] JO L 39, 13.2.2008, p. 1.

[9] JO L 39, 13.2.2008, p. 3, articolul 6.

[10] Impacts of Information and Communication Technologies on Energy Efficiency , Bio Intelligence Service, septembrie 2008.

[11] Din cele 74 de companii partenere, 30 au răspuns la chestionar.

[12] EU ENERGY STAR Final Report , IDC, octombrie 2010. Pentru a contabiliza numărul total al modelelor existente pe piață, IDC a utilizat următoarele surse: (a) informațiile furnizate de distribuitori și revânzători , (b) informații furnizate de vânzători, (c) baza de date a IDC.

[13] EPA Evaluation Report : ENERGY STAR Program Integrity Can Be Enhanced Through Expanded Product Testing, Raport Nr. 10-P-0040, 30 noiembrie 2009, http://www.epa.gov/oig/reports/2010/20091130-10-P-0040.pdf.

[14] EPA Evaluation Report : ENERGY STAR Program Integrity Can Be Enhanced Through Expanded Product Testing, Raport Nr. 10-P-0040, 30 noiembrie 2009, http://www.epa.gov/oig/reports/2010/20091130-10-P-0040.pdf. Termenul „procentaj de depășire a criteriului”, de pe axa y , trebuie înțeles ca „procentajul cu care standardul este depășit”.

[15] Aceste calcule au ținut seama doar de specificațiile ENERGY STAR în vigoare în perioada 2008–2010 și doar de economiile realizate datorită acestor specificații în respectiva perioadă de trei ani.

[16] Aceste estimări au fost făcute ca parte a unei evaluări a impactului pentru Regulamentul de punere în aplicare a Directivei 2009/125/CE privind cerințele în materie de ecoproiectare aplicabile calculatoarelor, serverelor și ecranelor. Modelul utilizat nu a ținut cont de impactul specificațiilor introduse în perioada 2000–2005.

[17] Dat fiind că noile cerințe privind certificarea valabile în SUA se aplică doar produselor nou înregistrate, produsele care au fost certificate în UE înainte de expirarea acordului actual nu vor trebui reînregistrate în SUA după respectiva dată de expirare.

[18] OECD Information Technology Outlook . 2008 - OECD © 2008 - ISBN 9789264055537.

[19] Mapping the ICT in EU Regions : Location, Employment, Factors of Attractiveness and Economic Impact , JRC- IPTS, 2008.

[20] JO L 153, 18.6.2010, p. 1.