[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 5.2.2010

COM(2010)18 final

2010/0015 (NLE)

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

XX

de autorizare a statelor membre să adere la convenția referitoare la expozițiile internaționale semnată la Paris la 22 noiembrie 1928 și completată de protocoalele din 10 mai 1948, 16 noiembrie 1966, 30 noiembrie 1972 și de modificările din 24 iunie 1982 și din 31 mai 1988

EN

.

EXPUNERE DE MOTIVE

1. Contextul propunerii

- Motivele și obiectivele propunerii

Republica Letonia și-a exprimat dorința de a adera la convenția referitoare la expozițiile internaționale semnată la Paris la 22 noiembrie 1928 și completată de protocoalele din 10 mai 1948, 16 noiembrie 1966, 30 noiembrie 1972 și de modificările din 24 iunie 1982 și din 31 mai 1988 (denumită în continuare „convenția de la Paris”).

Întrucât convenția de la Paris reglementează aspecte care intră sub incidența legislației vamale a Uniunii Europene, un stat membru care dorește să adere la convenție are nevoie de autorizația Uniunii Europene.

- Contextul general

Convenția de la Paris are funcția de a reglementa frecvența, calitatea și procedurile expozițiilor internaționale care intră în sfera sa de aplicare.

Articolul 16 din convenția de la Paris și anexa la aceasta, referitoare la „Reglementările vamale pentru importul articolelor de către participanții la expozițiile internaționale” prevăd obligația țărilor care organizează expoziții de a permite admiterea temporară a obiectelor aduse de participanții la expozițiile internaționale. Acordarea admiterii temporare este reglementată de articolele 137 – 144 din Codul Vamal Comunitar, Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului, care au fost implementate, în ceea ce privește expozițiile, prin articolul 576 din dispozițiile de aplicare a Codului Vamal Comunitar, Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei.

Regimul de admitere temporară prevăzut în legislația vamală a Uniunii Europene este pe deplin compatibil cu convenția de la Paris.

Legislația vamală a Uniunii Europene face parte din politica comercială prevăzută la articolul 207 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Conform articolului 207, măsurile naționale, inclusiv încheierea de acorduri internaționale, trebuie să fie permise doar cu acordul expres al Uniunii.

Uniunea Europeană nu poate ea însăși adera la convenția de la Paris, dat fiind că doar un stat suveran poate fi parte la aceasta.

În măsura în care convenția de la Paris reglementează aspectele care intră sub incidența legislației vamale a Uniunii Europene, un stat membru care dorește să adere la convenție are nevoie de autorizația Uniunii Europene.

Până în prezent 24 de state membre au aderat la convenția de la Paris.

2. Consultarea părților interesate și evaluarea impactului

Consultarea părților interesate sau evaluarea impactului nu prezintă relevanță.

3. Elementele juridice ale propunerii

Baza legală o constituie articolul 2 alineatul (1) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborate cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

4. Implicațiile bugetare

Nu există implicații bugetare.

2010/0015 (NLE)

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

din […]

de autorizare a statelor membre să adere la convenția referitoare la expozițiile internaționale semnată la Paris la 22 noiembrie 1928 și completată de protocoalele din 10 mai 1948, 16 noiembrie 1966, 30 noiembrie 1972 și de modificările din 24 iunie 1982 și din 31 mai 1988

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 2 alineatul (1) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborate cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),

având în vedere propunerea Comisiei[1],

având în vedere aprobarea Parlamentului European[2],

întrucât:

1. Convenția referitoare la expozițiile internaționale semnată la Paris la 22 noiembrie 1928 și completată de protocoalele din 10 mai 1948, 16 noiembrie 1966, 30 noiembrie 1972 și de modificările din 24 iunie 1982 și din 31 mai 1988 (denumită în continuare „convenția de la Paris”) a înființat Biroul Internațional pentru Expoziții. Convenția are funcția de a reglementa frecvența, calitatea și procedurile expozițiilor internaționale care intră în sfera sa de aplicare.

2. Articolul 16 din convenția de la Paris și anexa la aceasta, referitoare la „Reglementările vamale pentru importul articolelor de către participanții la expozițiile internaționale” prevăd obligația țărilor care organizează expoziții de a permite admiterea temporară a obiectelor aduse de participanții la expozițiile internaționale.

3. Dispozițiile convenției de la Paris privind admiterea temporară a obiectelor aduse de participanții la expozițiile internaționale țin de competența exclusivă a Uniunii în ceea ce privește politica comercială comună. De fapt, acordarea admiterii temporare este reglementată de articolele 137 – 144 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar[3], care au fost implementate, în ceea ce privește expozițiile, prin articolul 576 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar[4].

4. Admiterea temporară prevăzută în Codul Vamal Comunitar este compatibilă cu articolul 16 din convenția de la Paris și cu anexa la aceasta, referitoare la „Reglementările vamale pentru importul articolelor de către participanții la expozițiile internaționale”.

5. Convenția de la Paris a intrat în vigoare la 17 ianuarie 1931. Nu toate statele membre ale UE sunt parte la convenția de la Paris. Uniunea Europeană nu poate ea însăși adera la convenția de la Paris, dat fiind că doar un stat suveran poate fi parte la aceasta.

6. Statele membre care nu au aderat încă la convenția de la Paris, însă doresc să o facă, trebuie să fie autorizate să adere în condițiile prevăzute de prezenta decizie,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Statele membre sunt autorizate să adere, în ceea ce privește părțile care intră sub incidența competenței Uniunii Europene, la convenția de la Paris.

Articolul 2

Prezenta decizie se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles,

Pentru Consiliu

Președintele

[1] JO C , , p. .

[2] JO C , , p. .

[3] JO L 302, 19.10.1992, p. 1.

[4] JO L 253, 11.10.1993, p. 1.