RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 4.4.2007 
COM(2007) 164 final 
  
RAPORTUL ANUAL AL COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, 
CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ŞI SOCIAL EUROPEAN ŞI COMITETUL 
REGIUNILOR 
 
Respectarea promisiunilor Europei referitoare la finan ţarea pentru dezvoltare 
{COM(2007) 158 final} 
{COM(2007) 163 final} 
{SEC(2007) 415} 
 
RO 2   RO CUPRINS 
1. Introducere ................................................................................................................. .. 3 
2. Ajutorul acordat de UE ar putea atinge un nivel reco rd în perioada 2006-2010 ......... 4 
2.1. Performan ţa de ansamblu a UE a dep ăşit obiectivele acesteia, în timp ce anumite 
state membre trebuie s ă depună mai multe eforturi ..................................................... 4 
2.2. Perspective bune privind atingerea urm ătoarelor obiective de referin ţă până în 2010 6 
2.3. Pe calea realiz ării obiectivului ONU pentru ţările cel mai pu ţin dezvoltate (LDC) 
până în 2010 ................................................................................................................. 7 
2.4. Prioritate efectiv ă acordată Africii............................................................................... 7 
2.5. Provoc ările grave trebuie îns ă abordate ....................................................................... 8 
3. Un progres lent dar constant în impl ementarea surselor inovatoare de finan ţare........ 9 
4. Necesitatea p ăstrării vigilen ţei pentru asigurarea unui  sprijin continuu acordat ţărilor 
în curs de dezvoltare pentru plata datoriilor............................................................... 10 
5. Sprijinul acordat de UE strategiei comerciale integreaz ă angajamentele cu privire la 
comerţ şi dezvoltare ................................................................................................... 10 
6. Eficien ţa ajutorului – UE trebuie s ă utilizeze instrumentele disponibile într-un mod 
mai adecvat................................................................................................................. 10 
7. Necesitatea acceler ării progreselor c ătre crearea unor mecanisme de ajutor mai 
previzibile................................................................................................................... 1 2 
8. Atenuarea impactului şocurilor externe: consolidarea sprijinului acord at de statele 
membre reprezint ă garanţia susţinerii noilor concepte .............................................. 12 
9. Alocarea ajutoarelor: nivelul progreselor la nivel interna ţional se afl ă sub nivelul 
progreselor UE ........................................................................................................... 13 
10. Consolidarea influen ţei UE în cadrul institu ţiilor financiare interna ţionale (IFI)...... 14 
11. UE confirm ă sprijinul pentru bunurile publice globale (GPG), îns ă acţiunile sale nu 
vor fi legate de recomand ările grupului interna ţional de lucru.................................. 14 
12. Concluzii .................................................................................................................. .. 15 
 
RO 3   RO 1. I NTRODUCERE  
UE este principalul donator de ajutor la nive l mondial, iar partea sa di n totalul ODA este în 
creştere. Aceasta înseamn ă asumarea unor ample angajamente pe termen lung cu privire la 
finanţarea pentru dezvoltare, precum şi îndeplinirea la timp a acestora, pentru a contribui la 
realizarea Obiectivelor de Dez voltare ale Mileniului (ODM): 
• În 2002, UE s-a angajat s ă îndeplineasc ă obiectivul de alocare a 0,39% din venitul s ău 
naţional brut (VNB) c ătre Asisten ţa Oficială pentru Dezvoltare (ODA) pân ă în 2006. În 
2006, UE nu numai c ă a atins, dar a şi depăşit acest obiectiv, m ărind ODA la 0,42% din 
VNB şi ajungând astfel, în 2006, la alocarea unei sume record de 48 miliarde €1. În 2005, 
Africa a primit partea cea mai substan ţială a ajutorului acordat de UE. În ansamblu, o 
treime din ODA oferit ă de UE a fost folosit ă pentru infrastructura social ă şi administrativ ă 
în scopul sus ţinerii luptei împotriva s ărăciei, iar ajutorul umanitar a primit 10%.  
• În 2005, UE a stabilit noi obiective, vizând at ingerea, în mod colectiv, a 0,56% din VNB 
pentru ODA pân ă în 2010, pentru a acoperi diferen ţa considerabil ă de finanţare în vederea 
atingerii obiectivului de 0,7% din VNB pentru ODA pân ă în 20152. Aceste angajamente 
istorice ale UE reprezint ă aproape 80% din cre şterile ajutoarelor destinate Africii, promise 
în cadrul G8. UE se afl ă pe calea atingerii ambelor obiective. 
• Unul dintre statele membre a oferit în 2006 pu ţin peste 1% din VNB-ul s ău pentru ODA. 
Alte trei state au atins un nivel de pest e 0,8% din VNB pentru ODA. Alte state membre, 
care acum câ ţiva ani păreau a fi cu mult în urm ă, şi-au mărit în mod considerabil nivelul 
ajutorului acordat. Cele zece state me mbre care au aderat la UE în 2004 şi-au dublat 
colectiv ajutorul în raport cu momentul ader ării. 
• De asemenea, Uniunea conduce procesul interna ţional de finan ţare pentru dezvoltare, 
deoarece aloc ă deja ajutoarele într-un mod mai eficient şi mai rapid. Pe lâng ă faptul că a 
semnat Declara ţia de la Paris privind eficacitatea  ajutoarelor, UE a introdus analize 
comune şi program ări strategice multianuale ale asisten ţei naţionale oferite de CE şi de 
statele membre3 şi se află pe calea adopt ării unui Cod de conduit ă al UE în materie de 
diviziune a muncii în cadr ul politicii de dezvoltare4.  
Cu toate acestea, progresul nu poate fi considerat definitiv şi nu ar trebui s ă ascundă anumite 
aspecte, în special: 
                                                 
1 Pentru a face o dona ţie colectiv ă de cel pu ţin 0,39% din VNB-ul UE pentru ODA pân ă în 2006, statele 
membre s-au angajat s ă-şi mărească ODA; acele state a c ăror ODA reprezenta 0,7% din VNB s-au 
angajat să menţină un nivel ridicat; toate celelalte state membre s-au angajat s ă ajungă cel puţin la 
0,33% din VNB pentru ODA. 
2 Cel de-al doilea obiectiv colectiv  intermediar pentru 2010 se bazeaz ă pe obiectivele individuale de baz ă; 
de exemplu, statele membre care nu au atins înc ă un nivel al ODA de 0,51 % din VNB se angajeaz ă să 
atingă acest nivel; statele membre se angajeaz ă să atingă un nivel de 0,7% din VNB pentru ODA pân ă 
în 2015, iar acelea care au atin s deja acest obiectiv se angajeaz ă să rămână deasupra acestui nivel; 
statele membre care au aderat la UE dup ă 2002 se str ăduiesc să atingă sau să menţină, până în 2010, cel 
puţin 0,17% din VNB pentru ODA şi 0,33% pân ă în 2015. Acest angajament este înso ţit de promisiunea 
de a oferi, în mod colectiv, cel pu ţin 50% din suma stabilit ă pentru m ărirea ODA pentru Africa.  
3 Concluziile Consiliului din aprilie 2006. „Finanţare pentru dezvoltare şi eficacitatea ajutoarelor: 
furnizarea unei asisten ţe mai importante, mai eficiente şi mai rapide” . 
4 Bazat pe Comunicare Comisi ei COM(2007) 72, 28.2.2007. 
 
RO 4   RO • variaţiile considerabile dintre st atele membre în ceea ce prive şte bugetele de ajutor; 
• recurgerea la m ăsuri singulare care dau uneori o idee fals ă cu privire la situa ţia de 
ansamblu a volumului ajutoarelor;  
• necesitatea unei eficacit ăţi sporite a aloc ării ajutoarelor, pentru a garanta c ă acestea ajung 
la cei care au nevoie de ele.  
Comisia î şi prezintă cel de-al cincilea raport an ual privind progresele UE c ătre punerea în 
aplicare a angajamentelor istorice  asumate în 2002 înaintea conferin ţei de la Monterrey şi 
precizate ulterior de Consiliul European înaintea  întâlnirii mondiale la  nivel înalt a ONU din 
2005 pentru accelerarea progreselor c ătre atingerea ODM5. Angajamentele UE reprezint ă, în 
plus, părţi esenţiale ale Consensului european pentru de zvoltare. Dialogul la nivel înalt al 
ONU privind finan ţarea pentru dezvoltare ca re va avea loc la sfâr şitul anului 2007, al treilea 
Forum la nivel înalt de la Accr a privind eficacitatea ajutoarelor şi conferin ţa post Monterrey 
care se va organiza la Doha în 2008 vor aduce din nou în discu ţie o modalitate mai eficace şi 
mai eficient ă de acordare a ajutoarelor.  
Prezenta comunicare se bazeaz ă pe opiniile celor 27 de state membre (UE-27), exprimate în 
răspunsurile acestora la chestionarul de monitorizare de la sfâr şitul lui 2006. Documentul de 
lucru al serviciilor Comisiei6
, care înso ţeşte prezenta comunicare, cuprinde o analiz ă detaliată 
a acestui sondaj. 
2. A JUTORUL ACORDAT DE UE AR PUTEA ATINGE UN NIVEL RECORD ÎN PERIOADA 
2006-2010 
2.1. Performan ţa de ansamblu a UE a dep ăşit obiectivele acesteia, în timp ce 
anumite state membre trebuie s ă depună mai multe eforturi 
UE şi-a îndeplinit primul obiectiv colectiv in termediar privind ODA cu un an înaintea 
termenului stabilit în calendar, adic ă în 2005 şi a confirmat aceast ă excelentă performan ţă în 
2006: ODA colectiv ă a UE în valoare de 48 miliarde € reprezint ă 0,42% din VNB, dep ăşind 
obiectivul de 0,39%. Volumul ajutorului cole ctiv acordat de cele 15 state membre care şi-au 
stabilit împreun ă acest obiectiv în  2002 (UE-15) este şi mai impresionant, acesta ajungând la 
0,43% din VNB pentru ODA. Redu cerea datoriei Irakului şi Nigeriei şi ajutoarele post-
tsunami au contribuit f ără îndoială la atingerea unui nivel record al ajutoarelor acordate de UE 
pentru ODA în perioada 2005-2006.  
                                                 
5 Concluziile Consiliului din mai 2005. „Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului: Contribu ţia UE la 
revizuirea ODM în cadrul întâlnirii mondiale la nivel înalt a ONU din 2005”.  Promisiunile UE cuprind, 
de asemenea, angajamente suplimentare privind sursele inovatoare de finan ţare pentru dezvoltare, 
reducerea datoriilor şi bunurile publice globale, ajutoare mai bine coordonate şi mai eficiente, inclusiv 
mecanisme de ajutor mai previzibile, atenuarea şocurilor externe, eliberarea ajutoarelor şi reforma 
instituţiilor financiare interna ţionale.  
6 Finan ţarea pentru dezvoltare de la Moterrey 2002 la Doha 2008 - Raport 2007 privind progresele - 
SEC(2007) 415. 
 
RO 5   RO Tabelul 1: Niveluri ODA ale UE în perioada 2004-2006 
ODA in 
million €ODA in % of 
GNIODA in million 
€ODA in % of 
GNI ODA in million €ODA in % of 
GNI
Official Targets EU-15: 0.33
Austria 1175 0,50 1266 0,52 1205 0,48
Belgium 1178 0,40 1580 0,52 1568 0,50
Bulgaria NA NA NA NA 2 0,01
Cyprus 4 0,03 4 0,03 16 0,11
Czech Republic 87 0,11 109 0,11 124 0,12
Denmark 1639 0,83 1696 0,81 1780 0,80
Estonia 4 0,04 5 0,05 8 0,07
Finland 547 0,36 726 0,46 658 0,39
France 6820 0,41 8067 0,47 8324 0,47
Germany 6064 0,27 8112 0,36 8247 0,36
Greece 258 0,15 309 0,17 306 0,16
Hungary 56 0,07 80 0,10 96 0,12
Ireland 489 0,39 578 0,42 794 0,53
Italy 1982 0,14 4096 0,29 2926 0,20
Latvia 7 0,06 8 0,07 9 0,06
Lithuania 8 0,04 12 0,06 15 0,08
Luxembourg 190 0,86 206 0,86 232 0,89
Malta 8 0,18 7 0,17 7 0,15
The Netherlands 3384 0,67 4116 0,81 4343 0,81
Poland 95 0,05 165 0,07 239 0,09
Portugal 830 0,59 303 0,21 312 0,21
Romania NA NA NA NA 3 0,00
Slovak Republic 23 0,07 45 0,12 44 0,10
Slovenia 25 0,10 30 0,11 35 0,12
Spain 1962 0,24 2428 0,27 3028 0,32
Sweden 2191 0,78 2706 0,94 3161 1,03
UK 6339 0,36 8662 0,47 10049 0,52
EU 15 TOTAL 35047 0,35 44852 0,44 46932 0,43
EU 10 TOTAL 316 0,07 467 0,09 592 0,10
EU 25 TOTAL 35364 0,34 45318 0,42 47524 0,42
EU 27 TOTAL 47529 0,412004 2005 2006
O
DA în milioane € la pre ţurile curente. C ăsuţele colorate con ţin informa ţii suplimentare furnizate de statele membre, alte c ăsuţe reprezint ă 
date ale Comisiei sau calcule. Totalul UE-27 al cifrelor reprezentând VNB şi ODA în 2004 şi 2005 nu include VNB al BG şi RO. 
Statele din primele rânduri care asigur ă succesul UE sunt cele nou ă state membre care fie au 
atins obiectivul de 0,7%, fie inten ţionează să îl atingă până în 2015. Trebuie subliniat în 
special angajamentul Suediei (SE) care în prezent aloc ă 1% din VNB pentru ajutoare şi al 
Luxemburgului (LU) care şi-a propus s ă atingă acest nivel pân ă în 2012. Statele membre care 
au înregistrat niveluri mult mai sc ăzute ale ODA acum câ ţiva ani, spre exemplu Germania 
(DE) şi Spania (ES), au demonstrat c ă mărirea volumului ajutoarelor este posibil ă atunci când 
există voinţa politică. Cu toate acestea, Spania se situeaz ă în continuare su b pragul individual 
de 0,33% cu 142 milioane €. Cele 10 state membre care au aderat la UE în 2004 (UE-10) şi-
 
RO 6   RO au dublat ODA în raport cu momentul ader ării şi şi-au demonstrat angajamentul fa ţă de 
„acquis -ul comunitar”. 
Performan ţa Uniunii ar fi fost şi mai impresionant ă dacă Grecia (EL), Italia (IT) şi Portugalia 
(PT) ar fi atins la timp obiectivul individual,  stabilit la 0,33% din VNB pentru ODA. Chiar 
dacă s-au angajat s ă ajungă la nivelul celorlalte ţări până în 2007 (EL, PT) şi 2008 (IT), 
dificultăţile întâmpinate pân ă acum ilustreaz ă riscul general al cre şterilor temporare ale ODA 
în anumiţi ani (PT: ODA sub forma reducerii dato riei Angolei în 2004; IT: contribu ţia la 
agenţii multilaterale în 2005) care nu sunt sus ţinute de schimb ări de politic ă menite s ă 
garanteze majorarea treptat ă a bugetelor de ajutor. Pentru  a evita adâncirea diferen ţelor dintre 
performan ţele statelor membre cu privire la îndep linirea promisiunilor comune, sunt necesare 
eforturi permanente din partea statelor membre care se afl ă sub pragul minim.  
2.2. Perspective bune privind atingerea urm ătoarelor obiective de referin ţă până în 
2010 
Contrar previziunilor referitoare la ODA global ă, care indic ă niveluri mai sc ăzute ale 
ajutorului în perioada 2007-2008, se preconizeaz ă că nivelurile ajutorului  acordat de UE vor 
creşte în perioada 2007-2010, conform angajament elor UE pentru 2010. Perspectivele mai 
favorabile privind cre şterea economic ă arată că UE ar putea mobiliza o sum ă suplimentar ă de 
27-30 de miliarde € pe an în raport cu 2006, dep ăşind astfel suma preconizat ă iniţial de 20 de 
miliarde €. Sumele prev ăzute de statele membre depi nd în continuare de evolu ţia VNB şi este 
posibil să nu se ridice la nivelul obiectivelor. În cazul mai multor state membre, cifrele 
preconizate nu sunt confirmate înc ă de major ări bugetare anuale bine definite, ci depind de 
evoluţii ad hoc. Chiar dac ă ajutoarele pentru reducerea datoriilor au avut o contribu ţie 
determinant ă la atingerea unor niveluri mai înalte ale ODA pe termen scurt şi au constituit, 
începând cu 2005, cea mai mare part e din totalul ajutorului acordat  de Austria (AT) cu peste 
50%, Fran ţa (FR), DE, IT şi UK (pentru fiecare aproximativ 1/3 din totalul ODA), acestea 
sunt insuficiente pe te rmen mai lung. Pentru men ţinerea dinamicii necesare atingerii 
obiectivelor pentru 2010, este oportun ă o mobilizare accelerat ă a fondurilor programabile, 
inclusiv recurgerea la sursele inovatoare de finan ţare, dacă este cazul. PT – în pofida unei 
impresionante major ări de 148% a ODA prev ăzute pentru 2006-2010 – nu se afl ă încă pe 
calea atingerii viitorului obiectiv  individual al UE. De asemenea,  câteva dintre statele UE-12 
(statele membre care au aderat la UE dup ă 2004) trebuie s ă demonstreze cum inten ţionează să 
îşi mărească în continuare volumul ajutorului pân ă în 2010.  
 
RO 7   RO Tabelul 2: Previziuni şi ipoteze pentru îndeplinirea obiectivelor perioadei 2007-2010 
ODA in 
million €ODA in % of 
GNIODA in million 
€ODA in % of 
GNIODA in million 
€ODA in % of 
GNIODA in 
million €ODA in % of 
GNI
Official Targets EU-15: 0.51
EU-10: 0.17
Austria 870 0,33 901 0,33 939 0,33 1512 0,51
Belgium 1799 0,55 2030 0,59 2288 0,64 2561 0,68
Bulgaria 16 0,06 31 0,11 46 0,14 60 0,17
Cyprus 14 0,10 16 0,10 17 0,10 19 0,10
Czech Republic 128 0,11 147 0,12 171 0,13 230 0,17
Denmark 1863 0,80 1956 0,80 2054 0,80 2152 0,80
Estonia 9 0,07 11 0,07 13 0,07 15 0,07
Finland 746 0,42 796 0,43 870 0,46 1395 0,70
France 9180 0,49 10581 0,54 11982 0,59 13383 0,63
Germany 9426 0,40 10605 0,43 11784 0,47 12963 0,51
Greece 683 0,33 799 0,36 1057 0,45 1262 0,51
Hungary 98 0,11 106 0,11 127 0,13 148 0,14
Ireland 813 0,51 942 0,55 1018 0,55 1199 0,60
Italy 4072 0,27 5218 0,33 6974 0,42 8730 0,51
Latvia 10 0,06 13 0,06 16 0,07 19 0,07
Lithuania 19 0,07 23 0,08 26 0,08 40 0,11
Luxembourg 254 0,90 274 0,91 300 0,92 336 0,95
Malta 8 0,17 9 0,17 9 0,17 9 0,17
The Netherlands 4532 0,81 4702 0,80 4916 0,80 5136 0,80
Poland 305 0,11 352 0,12 439 0,14 574 0,17
Portugal 517 0,33 588 0,37 660 0,39 768 0,44
Romania 59 0,05 115 0,10 171 0,14 228 0,17
Slovak Republic 57 0,12 69 0,14 82 0,16 95 0,17
Slovenia 40 0,13 46 0,14 52 0,15 64 0,17
Spain 4305 0,42 5464 0,50 6524 0,56 7676 0,62
Sweden 3328 1,02 3486 1,02 3655 1,02 3730 1,00
UK 9572 0,46 11156 0,52 12740 0,56 14324 0,60
EU 15 TOTAL 51960 0,46 59498 0,51 67759 0,55 77126 0,60
EU 12 TOTAL 765 0,10 938 0,11 1168 0,13 1499 0,16
EU 27 TOTAL 52724 0,44 60436 0,48 68927 0,52 78626 0,572007 2008 2009 2010
 
ODA în milioane € în pre ţuri curente. 
Sursa: căsuţele colorate con ţin informa ţii furnizate de statele membre, alte c ăsuţe reprezint ă date ale Comisiei sau calcule.  
2.3. Pe calea realiz ării obiectivului ONU pentru ţările cel mai pu ţin dezvoltate 
(LDC) pân ă în 2010  
Ca urmare a concluziilor reuniun ii mondiale la nivel înalt din 2005 şi a consensului de la 
Monterrey, toate statele me mbre ale UE-15 fie aloc ă deja cel pu ţin 0,15% din VNB pentru 
ODA în favoarea LDC, fie inten ţionează să atingă acest nivel pân ă în 2010. Alte şase state 
membre sunt dispuse s ă aloce o cot ă minimă din ODA în favoarea LDC. Leg ătura dintre 
sprijinul acordat celor mai defavoriza ţi (LDC, state private de ajut or sau fragile), reducerea 
sărăciei şi îndeplinirea ODM se va afla  din nou în centrul discu ţiilor, în cadrul conferin ţelor 
de la Accra şi Doha din 2008.  
2.4. Prioritate efectiv ă acordată Africii 
Din 2002, ajutorul anual pe care Europa îl acord ă Africii s-a dublat, aj ungând la aproape 14 
miliarde € în 2005. Aproape jum ătate din volumul total al ajutor ului acordat de Europa este 
 
RO 8   RO destinat Africii, care va primi, de asem enea, în cadrul strategiei UE-Africa, jum ătate din 
ajutorul suplimentar promis care ar trebui s ă se adauge anual la volumul ODA pentru 2006. În 
momentul în care statistici clare OCDE/CAD pentru anul 2006 cu privire la ODA vor fi 
disponibile în urm ătoarele luni ale acestui an, Comisia va stabili un grafic de referin ţă, pe 
baza căruia pot fi evaluate viitoarele aloc ări ale ajutoarelor europene  destinate Africii. În 
conformitate cu perspectiva general ă asupra cre şterii volumului ajutorului acordat de UE, 
perspectiva privind alocarea de c ătre UE, în mod colectiv, a unei sume suplimentare anuale de 
10 miliarde € sau care dep ăşeşte această valoare, este promi ţătoare.  
2.5. Provoc ările grave trebuie îns ă abordate 
Pentru a demonstra în continuare c ă îşi respectă promisiunile referitoare la finan ţarea 
dezvoltării şi că se află într-o pozi ţie de conducere în ceea ce prive şte acordarea de ajutoare 
într-o manier ă mai eficace şi mai eficient ă, UE trebuie s ă acorde aten ţie următoarelor aspecte: 
• Previzibilitatea  pe termen mai lung a fluxurilor de ajutoare  este o condi ţie obligatorie 
pentru îndeplinirea ODM. În timp ce anumite state membre ac ţionează la nivel na ţional 
pentru a m ări treptat volumul ajutoa relor acordate, fluxurile ODA  ale altor state membre 
sunt mai volatile, în ceea ce prive şte cantitatea sau compozi ţia. În acest context, este 
esenţial ca toate statele membre s ă stabileasc ă, până la sfârşitul lui 2007, calendare 
naţionale pentru a asigura cre şterea anual ă treptată a nivelului ajutoarelor .  
• Statele membre care nici nu au atins obiect ivele stabilite pentru 2006, nici nu s-au preg ătit 
pentru realizarea etapelor important e din 2010 trebuie cu atât mai mult s ă demonstreze în 
ce fel vor acoperi discrepan ţele rămase, pentru a garanta o împărţire corect ă a sarcinilor 
între statele membre . Acţiunile întreprinse de aceste state ar trebui s ă fie susţinute de 
activităţi de sensibilizare  pentru a dobândi asentimentul publicului în ceea ce prive şte 
creşterea volumului ajutoarelor . Comisia este preg ătită să sprijine acest proces.  
• Caracterul adi ţional al reducerii datoriilor : în 2005, volumul net al ODA, cu excep ţia 
ajutorului acordat pentru reducerea datoriilor,  al celor trei state membre care reprezint ă 
împreună 55% din volumul total al ajutor ului acordat de UE, fie s-a mic şorat (DE – 5,5%, 
FR – 0,7%), fie a înregistrat o cre ştere nesemnificativ ă (UK +0,9%). Acest lucru nu pare a 
fi în conformitate cu consensul de la Monterrey şi cu concluziile Consiliului din aprilie 
20067.  
• Pentru ca volumele ajutoarelor s ă poată fi comparabile, statele membre trebuie s ă-şi 
consolideze capacit ăţile şi metodologia de raportare a ODA . Ţările UE care sunt 
membre ale CAD ar trebui să solicite acestui organism s ă-şi adapteze strategia de 
sensibilizare la noii donatori , şi anume la cele 12 ţări UE care nu sunt membre ale 
CAD ; Comisia poate asista acest proces. 
• Pregătirea pentru utilizarea eficient ă şi eficace a volumelor ajutoarelor în cre ştere 
rapidă: Statele membre vor furniza în mod bilate ral 90% din ajutorul suplimentar acordat 
de UE. Deoarece se presupune c ă ajutorul programabil reprezint ă partea cea mai 
substanţială a ajutorului total acordat, donatorii UE trebuie s ă-şi revizuiasc ă urgent 
structurile şi modalităţile de operare în vederea acord ării unui volum mai ma re de ajutoare, 
într-un mod mai eficient şi mai rapid. Acest proces trebuie s ă includă următoarele: 
                                                 
7 Concluziile Consiliului din aprilie 2006, nota de subsol 1 la alineatul 24. 
 
RO 9   RO • planuri na ţionale de consolidare a capacit ăţii de punere în aplicare a unui volum 
crescut al ODA, deoarece în caz contrar cre şterea rămâne doar la nivel de 
angajament, iar plata ar putea s ă înregistreze întârzieri; 
• aplicarea rapid ă şi concret ă a Codului de conduit ă al UE în materie de 
diviziune a muncii în cadrul politicii de dezvoltare ; 
• utilizarea mai frecvent ă a oricăror alte canale de plat ă, precum instrumentele 
europene comune  care apar, ca rezultat al consensului european, 
– pentru implementarea obiectiv elor politice comune , precum Strategia 
UE-Africa sau acordurile ample de as ociere sau de parteneriat ale UE, 
de exemplu prin contribu ţii voluntare la Fondul fi duciar al UE pentru 
infrastructur ă în Africa ;  
– pentru a r ăspunde provoc ărilor la nivel mondial , printre altele cele 
legate de şocuri externe precum schimb ările climatice, catastrofele 
naturale, fluctua ţiile preţurilor materiilor prime sau amenin ţările grave 
la adresa s ănătăţii umane sau animale;  
– pentru a facilita îndeplinirea angajamentelor comune ale UE , precum 
ajutorul pentru comer ţ; 
şi care contribuie la consolidarea profilului UE şi a vizibilit ăţii acesteia pe plan 
mondial.  
3. U N PROGRES LENT DAR CONSTANT IN IMPLEMENTAREA SURSELOR INOVATOARE DE 
FINANTARE  
Progresele realizate în 2006 s-au  bazat pe eforturi considerab ile din partea unor state membre 
ale UE care au atras, de asemenea, participarea ţărilor terţe. FR şi UK au decis s ă aloce 
împreună veniturile anuale provenite dintr-o tax ă pe biletele de avion, estimate la peste 200 
milioane €, în favoarea Instrumentului interna ţional de procurare a medicamentelor 
(UNITAID). UK, FR, IT, ES şi SE (împreun ă cu Norvegia) au alocat pentru prima dat ă 1 
miliard $ proveni ţi din pie ţele de capital în favoar ea Instrumentului interna ţional pentru 
finanţarea imuniz ării, pentru o ac ţiune de vaccinare destinat ă copiilor. Recent, UK şi IT 
(împreună cu Canada, Norvegia, Rusia şi Fundaţia Bill & Melinda Gates) au lansat primul 
angajament  anticipat de pia ţă (advance market commitment – AMC)  pentru a accelera 
dezvoltarea şi introducerea pe pia ţă a unui nou vaccin contra infec ţiilor cu pneumococi în 
ţările în curs de dezvoltare; este luat în consid erare, de asemenea, un proiect pilot pentru un 
vaccin contra malariei.  
Noile instrumente ofer ă surse de finan ţare stabile şi previzibile. Principalul lor avantaj const ă 
în faptul c ă pot să garanteze angajamente bugetare pe termen lung. Acest lucru ar putea totu şi 
să presupun ă costuri de tranzac ţie suplimentare şi să necesite eforturi considerabile din punct 
de vedere administrativ şi politic.  
Majoritatea veniturilor care provin din mecanisme le inovatoare vor fi alocate prin intermediul 
canalelor şi organiza ţiilor existente care dispun de experien ţă în domeniul s ănătăţii în ţările în 
curs de dezvoltare. Chiar dac ă astfel se evit ă crearea unor structuri pa ralele, alinierea acestor 
iniţiative la strategi ile din domeniul s ănătăţii elaborate de ţările partenere r ămâne o provocare.  
 
RO 10   RO Marea majoritatea a statelor membre ale UE nu inten ţionează să participe în mod concret la 
sursele inovatoare în viitorul apropiat, nici în scopul dezvolt ării, nici pentru bunurile publice 
globale.  
Comisia încurajeaz ă statele membre care nu particip ă în prezent la nicio ini ţiativă să continue 
să-şi analizeze eficacit atea, în vederea l ărgirii eventuale a particip ării şi a mobiliz ării unor 
surse de finan ţare suplimentare mai stabile. De asemenea, Comisia reaminte şte că sursele 
inovatoare nu se pot substitui ODA şi recomand ă ca eforturile statelor  membre de punere în 
aplicare a surselor inovatoare de finan ţare să nu împiedice urm ărirea altor priorit ăţi 
importante legate de finan ţarea dezvolt ării.  
4. N ECESITATEA PASTRARII VIGILENTEI PENTRU ASIGURAREA UNUI SPRIJIN 
CONTINUU ACORDAT TARILOR IN CURS DE DEZVOLTARE PENTRU PLATA DATORIILOR 
 
Pe lângă impactul continuu al reducerii considerab ile a datoriilor (Irak, Nigeria), a continuat 
punerea în aplicare a Ini ţiativei privind ţările sărace puternic îndatorate (HIPC). Ini ţiativa 
multilateral ă privind reducerea dato riilor (MDRI) consolideaz ă eforturile de reducere în 
continuare a datoriilor HIPC  prin oferirea unei anul ări de 100% a stocului de datorii fa ţă de 
Asociaţia Interna ţională pentru Dezvoltare ( AID, Banca Mondial ă), Fondul african pentru 
dezvoltare şi FMI , însă nu acoper ă împrumuturile acordate de Banca Interamerican ă pentru 
Dezvoltare sau de alte b ănci regionale pentru dezvoltare. Comisia încurajeaz ă acţiunile 
consolidate, coordonate la nivel interna ţional, de sprijinire a ţărilor cu venituri mici în 
eforturile acestora de a ev ita expunerea la datorii pe car e nu le pot onora. Aceste ac ţiuni ar 
trebui să cuprindă o gestionare îmbun ătăţită a datoriilor, s ă includă noi ţări creditoare în 
dezbaterea privind cadrul posibilit ăţii de achitare a datoriilor şi să abordeze problema 
referitoare la „free-rider” (adic ă posibilitatea ca reducerea datoriilor s ă subvenţioneze 
creditorii care ofer ă împrumuturi neconcesionale ţărilor post-HIPC). Comisia propune 
Consiliului  să invite statele membre s ă examineze în viitor, în cadrul forurilor interna ţionale 
corespunz ătoare, modalitatea de a promova ac ţiuni responsabile de împrumut şi credit, 
inclusiv prin îmbun ătăţirea gestion ării datoriilor ţărilor în curs de dezvoltare şi prin 
promovarea dialogului cu noii creditori. 
5. S PRIJINUL ACORDAT DE UE STRATEGIEI COMERCIALE INTEGREAZA 
ANGAJAMENTELE CU PRIVIRE LA COMERT SI DEZVOLTARE  
Comisia recomand ă ca Parlamentul European şi Consiliul s ă susţină propunerile prezentate în 
Comunicarea intitulat ă „Către un ajutor din partea UE  pentru strategia comercial ă - 
contribuţia Comisiei”8.  
6. E FICIENTA AJUTORULUI – UE TREBUIE SA UTILIZEZE INSTRUMENTELE 
DISPONIBILE INTR -UN MOD MAI ADECVAT  
Eficacitatea ajutorului reprezint ă o prioritate a agendei politice a UE şi este men ţionată în 
toate iniţiativele acesteia. De la adoptarea sa în  2006, majoritatea obiectivelor cu termen fix 
                                                 
8 Comunicarea Comisiei – COM(2007) 163, 4.4.2007. 
 
RO 11   RO prevăzute în cadrul planului de ac ţiune privind eficacitatea ajutorului, intitulat „Furnizarea 
unui ajutor mai important, mai eficient şi mai rapid”, au fost ini ţiate sau finalizate:  
(1) Va fi pus ă în aplicare progresiv, în toate ţările, o programare strategic ă comună 
multianual ă, ca mijloc de îmbun ătăţire a complementarit ăţii. În conformitate cu concluziile 
Consiliului din aprilie 2006, aceast ă acţiune a fost ini ţiată în ţările ACP, unde programarea 
celui de-al zecelea FED a oferit o oportunitate de  relansare a eforturilor de realizare a unei 
programări comune cu al ţi donatori din domeniu.  
În ceea ce prive şte stadiul progreselor şi participarea donatorilor, experien ţele variaz ă 
considerabil. Mecanismele eficiente de co ordonare au facilitat elaborarea unei analize 
comune a situa ţiilor din fiecare ţară. De asemenea, se materializeaz ă progresiv definirea 
unor strategii comune de r ăspuns  în majoritatea ţărilor selectate9, precum RDC, Republica 
Dominican ă, Etiopia, Ghana, Haiti, Kenya, Mali, Sierra Leone, Somalia, Africa de Sud, 
Tanzania, Uganda şi Zambia. Bazate pe caracterul flexibil şi progresiv al program ării comune, 
procesele sunt adaptate situa ţiei specifice din fiecare ţară şi, acolo unde este cazul, folosesc 
alte procese precum strategiile comune de asisten ţă.  
Datorită naturii evolutive a procesului, aceste date sunt supuse unor modific ări permanente. 
Cu toate acestea, ele arat ă că, în pofida unor realiz ări semnificative, progresele au fost 
îngreunate de natura eterogen ă a mecanismelor de programare ale statelor membre şi de 
discrepan ţa dintre pozi ţiile exprimate la nivel central şi cele exprimate la nivel sectorial. 
Pentru a sprijini dep ăşirea obstacolelor, a oferi asisten ţă tehnică şi a îmbun ătăţi legăturile 
dintre nivelul central şi sectoare, Comisia a organizat misi uni comune, precum cele din Haiti 
şi Somalia şi a stabilit o re ţea specific ă de experţi ai UE.  
(2) Adoptarea de c ătre Consiliu a Codului de conduit ă pentru promovarea diviziunii muncii  
în rândul donatorilor UE este prev ăzută pentru luna mai 2007.  
(3) În noiembrie 2006  a fost realizat ă cu succes prima edi ţie a Zilelor europene ale 
dezvoltării care vor continua s ă fie organizate în fiecare an.  
(4) A fost pus la punct un Atlas  revizuit al donatorilor UE , care include prima edi ţie 
regională (Africa de Vest) şi prima edi ţie naţională (Mozambic).  
(5) S-a stabilit o baz ă pentru cele patru angajamente suplimentare ale UE  referitoare la 
Declaraţia de la Paris, prin intermediul unei foi de parcurs a UE în ma terie de armonizare, 
care a analizat procesele locale privind eficacitatea ajutoarelor. Comisia î şi declară din nou 
intenţia de a atinge obiectivul de 50% stab ilit pentru ajutoare prin sistemele na ţionale, cu 
sprijin bugetar. 
(6) Au fost înl ăturate toate  obstacolele din calea cofinan ţării conform normelor CE.  
                                                 
9 În conformitate cu criteriile Consiliulu i (Concluzia 51 a Consiliului): „a) existen ţa unei strategii de 
reducere a s ărăciei sau a unui echivalent al acesteia, b) existen ţa unui num ăr suficient de donatori activi 
ai UE, care s ă îşi revizuiasc ă programarea, c) existen ţa unor procese locale de coordonare, d) 
considera ţii specifice pentru statele fragile şi e) o evaluare pozitiv ă a domeniului”.  
 
RO 12   RO 7. N ECESITATEA ACCELER ĂRII PROGRESELOR C ĂTRE CREAREA UNOR MECANISME DE 
AJUTOR MAI PREVIZIBILE  
Un număr de 13 state membre continu ă să privilegieze sprijinul bugetar ca instrument cheie 
recunoscut care asigur ă ţărilor în curs de dezvoltare un aj utor pe termen mediu, bazat pe 
rezultate politice. Unele dintre aces tea sunt din ce în ce mai doritoare s ă adauge sprijinul 
provenind din bugetul general la sprijinul acordat de bugetele sectoriale. Comisia este în curs 
de elaborare a conceptului de sprijin de la bugetul general ca posibil ă modalitate de a m ări 
previzibilitatea ajutoarelor,  prin încorporarea unor crite rii clare de eligibilitate şi prin 
concentrarea asupra rezultatelor.  Sprijinul bugetar trebuie s ă se bazeze pe mecanisme care s ă 
asigure informa ţiile şi responsabilitatea a posteriori. O eventual ă soluţie ar putea include 
sprijinul bugetar pe te rmen mai lung, care s ă garanteze anumite nive luri de ajutor anual şi care 
să fie supus clauzelor de salvgardare.  
8. A TENUAREA IMPACTULUI ŞOCURILOR EXTERNE : CONSOLIDAREA SPRIJINULUI 
ACORDAT DE STATELE MEMBRE REPREZINT Ă GARAN ŢIA SUS ŢINERII NOILOR 
CONCEPTE  
Obiectivul comun al politicii de dezvoltare a statelor membre ale UE este cre şterea nivelului 
de rezisten ţă a ţărilor în curs de dezvoltare la şocurile economice externe (vulnerabilitatea 
preţurilor) şi la catastrofele natu rale (dezastre, schimb ările climatice şi epidemii). În 2006, au 
fost elaborate şi testate instrumente în veder ea atingerii aces tui obiectiv, îns ă interesul suscitat 
a fost limitat, iar progresele au continuat s ă fie modeste.  
• Vulnerabilitatea veniturilor : Ţările de Jos (NL) şi Comunitatea  (CE) îşi reînnoiesc 
sprijinul pentru Grupul pentru gestionarea riscurilor legate de materiile prime (CRMG) în 
cadrul Băncii Mondiale, care a demonstrat c ă instrumentele de pia ţă pentru reducerea 
riscurilor legate de fluctua ţia preţurilor externe sunt fezabile. FR a elaborat ini ţiative 
privind gestionarea riscurilor în sectorul bumbacului şi prevede s ă realizeze un proiect pilot 
privind un nou mecanism integrat în ţările selectate, în cadrul unei noi abord ări bazate pe 
acţiunea comun ă a donatorilor. 
• „Reducerea riscurilor de dezastre” (DRR) : În 2005-2006, UE a cheltuit peste 3,5 
milioane € ca sprijin legat de dezastre, din care numai un procent estimat la  3% a fost 
destinat asistenţei ex-ante . Interesul pentru abord ările strategice mai largi vizând 
pregătirea pentru cazuri de dezastre este în cre ştere, însă este necesar un sprijin mult mai 
amplu din partea statelor membre. Pentru a oferi o abordare comun ă în 2008, Comisia va 
propune o strategie comun ă a UE pentru DRR, bazat ă pe experien ţa disponibil ă (precum 
instrumentul pentru catastrofe na turale al celui de-al 9-lea FED) şi aliniată la iniţiativele 
internaţionale.  
• FLEX este mecanismul CE pentru ţările ACP destinat s ă protejeze reformele care ar putea 
fi puse în pericol ca urmare a fluctua ţiilor pe termen scurt ale veniturilor din export. În 
vederea consolid ării naturii sale anti ciclice, vor fi disc utate propuneri privind 
disponibilitatea mai rapid ă şi facilitatea accesului la asisten ţa FLEX împreun ă cu statele 
membre şi grupul ţărilor ACP.  
 
RO 13   RO Comisia sugereaz ă ca statele membre 
• să amelioreze echilibrul între r ăspunsurile ex-post  la dezastrele naturale şi strategiile ex-
ante de reducere a riscurilor, bazându-se pe o abordare comun ă a UE privind 
pregătirea/prevenirea dezastrelor;  
• să consolideze sprijinul acordat experiment ării/ întăririi noilor instrumente şi metode de 
reducere a efectelor adverse generate de şocurile externe în ţările în curs de dezvoltare, 
făcând diferen ţa între răspunsurile bazate pe pia ţă la crizele generate de fluctua ţiile 
preţurilor interna ţionale şi eforturile de atenua re a crizelor cauzate de  catastrofele naturale; 
• să participe activ la Grupul interna ţional de lucru pentru ge stionarea riscurilor legate 
de materiile prime în scopul îmbun ătăţirii schimburilor de informa ţii privind noile 
abordări ale gestiunii riscurilor. 
9. A LOCAREA AJUTOARELOR : NIVELUL PROGRESELOR LA NIVEL INTERNA ŢIONAL SE 
AFLĂ SUB NIVELUL PROGRESELOR UE 
Volumul ajutoarelor acordate de UE este în cre ştere. Majoritatea statelor membre care fac 
parte din CAD au alocat (apr oape) integral ODA preconizat ă. Alte state au introdus noi 
măsuri pentru alocarea în c ontinuare a ajutorului prev ăzut. Unele dintre statele UE-10 au 
început să pună în aplicare recomandarea CAD cu privir e la alocarea ajutoarelor în favoarea 
LDC. Sprijinul bugetar în cre ştere contribuie, de asemenea, la îmbun ătăţirea performan ţelor 
Uniunii legate de asisten ţa combinat ă pentru dezvoltare. Statele membre sunt încurajate s ă 
facă progrese în vederea aloc ării integrale a ajutoarelor.  
Având în vedere c ă normele interne de pia ţă ale CE se aplic ă ODA acordate de statele 
membre , Comisia î şi reafirmă datoria de a urm ări eventualele înc ălcări ale acestor norme. 
Statele membre care se afl ă în curs de elaborare a sistemelor  de cooperare pentru dezvoltare, 
în special în ceea ce prive şte sistemele de achizi ţii publice, trebuie s ă aloce ajutoarele în 
relaţie cu toate celelalte state membre.  
În 2006, CE a transpus în cadrul noilor instrume nte financiare de cooperare din bugetul CE 
regulamentele sale privind alocarea aj utoarelor; în acest context, asisten ţa acordată actorilor 
nestatali a fost, de asemenea, alocat ă.  
Comisia salut ă extinderea sferei recomand ării CAD (prin reducerea pragului pentru aplicarea 
acesteia) dup ă ani de obstacole şi solicită continuarea progreselor, ca de exemplu trecerea de 
la o abordare comercial ă limitată la acordarea accesului reciproc între donatori c ătre o 
abordare orientat ă mai mult c ătre cei săraci, concentrat ă asupra ţărilor în curs de dezvoltare. 
Acest lucru necesit ă o nouă extindere a recomand ării CAD (concentrarea pe accesul la 
ajutoare al ţărilor în curs de dezvo ltare; promovarea preferin ţelor locale). Comisia atrage 
atenţia asupra acordului la nive lul UE de a continua progr esele, în cadrul forurilor 
internaţionale relevante, cu privire la alocarea ajutorului alimentar şi la transportul 
acestui ajutor  
 
RO 14   RO 10. C ONSOLIDAREA INFLUEN ŢEI UE ÎN CADRUL INSTITU ŢIILOR FINANCIARE 
INTERNA ŢIONALE (IFI) 
În pofida ritmului variabil al progreselor rea lizate, rolul UE de coordonare în cadrul B ăncii 
Mondiale şi al FMI a luat amploare. Directorii executivi ai UE pe lâng ă Banca Mondial ă, în 
special, au f ăcut până acum aproximativ 40 de declara ţii comune într-un context informal de 
coordonare, sporind astfel în mod considerabil vizibilitatea şi influenţa UE. Pozi ţiile comune 
ale statelor membre sunt esen ţiale pentru cre şterea în continuare a vizibilit ăţii şi influenţei 
Uniunii în cadrul IFI. O coordonare îmbun ătăţită a UE în cadrul IFI se bazeaz ă în primul rând 
pe un dialog din ce în ce mai sus ţinut şi pe schimbul de informa ţii. Directorii executivi ai UE 
pe lângă Banca Mondial ă şi FMI se reunesc s ăptămânal pentru a face schimb de opinii privind 
problemele pe ordinea de zi a consiliului director şi pentru stabilirea, dac ă este posibil, a unor 
poziţii comune. Comisia faciliteaz ă această coordonare şi intenţionează să acorde sprijin 
ulterior. Coordonarea UE în  cadrul FMI trebuie înc ă îmbunătăţită, în special la Washington.  
De asemenea, în 2007, Comisia a invitat directorii executivi ai UE de pe lâng ă cele trei 
principale b ănci regionale pentru dezvoltare (B ăncile African ă, Asiatică şi Interamerican ă 
pentru Dezvoltare) la Br uxelles, în vederea îmbun ătăţirii coordon ării cu Comisia şi a 
dialogului dintre ace ştia. Reuniunea s-a dovedit folositoare şi va fi organizat ă în mod regulat.  
Comisia propune, de asemenea  
• să urmărească reuniunile sistematice de coordonare la nivelul directorilor executivi ai UE, 
cu participarea Comisiei, pe lâng ă Banca Mondial ă şi FMI, cât mai des cu putin ţă, în 
vederea adopt ării unor declara ţii europene comune privind pr oblemele pe ordinea de zi a 
comitetului director; 
• să amelioreze coordonarea la nivelul UE înaintea reun iunilor de prim ăvară/anuale; Comisia 
este pregătită în orice moment s ă furnizeze sprijinul necesar; 
• să se realizeze schimburi de informa ţii şi documente între directorii executivi ai UE şi 
Comisie, inclusiv transmiterea la timp şi sistematic ă a documentelor comitetului director al 
IFI (inclusiv între b ăncile regionale de dezvoltare) şi Comisie; 
• să consolideze influen ţa european ă în cadrul B ăncii Mondiale şi în acelaşi timp să susţină 
exprimarea opiniilor ţărilor în curs de dezvoltare. 
11. UE  CONFIRM Ă SPRIJINUL PENTRU BUNURILE PUBLICE GLOBALE (GPG),  ÎNSĂ 
ACŢIUNILE SALE NU VOR FI LEGATE DE RECOMAND ĂRILE GRUPULUI 
INTERNA ŢIONAL DE LUCRU  
Raportul Grupului interna ţional de lucru privind GPG - abordarea provoc ărilor globale – a 
fost prezentat în septembrie 2006. În general, prima reac ţie a statelor membre ale UE pare a fi 
suferit din cauza întârzierilor în finalizarea raportului şi a caracterului prea pu ţin incisiv al 
acestuia. Chiar dac ă sunt în majoritate la curent cu cel e prezentate în raport, statele membre 
nu sunt convinse c ă acesta a contribuit în mod substan ţial la dezbaterea privind GPG. Comisia 
se raliază acestui punct de vedere, chiar dac ă recunoaşte că grupul de lucru a depus eforturi 
substanţiale în ac ţiunea sa analitic ă şi în consult ările cu o gam ă largă de actori. Exist ă un 
consens general privind prioritatea legat ă de GPG  identificat ă de grupul de lucru, în 
 
RO 15   RO special în sectorul  sănătăţii şi mediului , dar acest sprijin nu este sus ţinut de perspective clare 
privind finan ţarea GPG. 
Majoritatea statelor membre  recunosc necesitatea reform ării sistemului ONU, în conformitate 
cu recomand ările Grupului la nive l înalt pentru coeren ţă la nivelul întregul ui sistem al ONU, 
în vederea consolid ării transparen ţei şi a responsabilit ăţii generale a acestuia. Cu toate 
acestea, nu exist ă susţinere pentru propunerea cheie a raportului cu privire la îmbun ătăţirea 
guvernării globale, adic ă forumul Global 25.  
Strategia privind finanţarea  GPG elaborat ă de Grupul de lucru se bucur ă de sprijin din mai 
multe părţi: majoritatea statelor membre sunt în favoarea anumitor propuneri care sunt deja 
aprobate pe deplin la nivel interna ţional. Sunt demne de luat în considerare şi alte 
recomand ări mai inovatoare care au ca sc op separarea GPG de asisten ţa pentru dezvoltare, dar 
foarte puţine state membre le sus ţin. Având în vedere cele men ţionate anterior şi ţinând seama 
de analiza proprie a Comisiei pr ivind raportul, se poate spune c ă propunerile grupu lui de lucru 
nu suscită în prezent un interes deosebit la nivelul UE. Prin urmare, stabilirea unui plan de 
acţiune a UE pentru consolidarea furniz ării şi finanţării GPG ar fi în acest moment prematur ă 
şi nerecomandat ă. În pofida acestei st ări de fapt, UE a înregistra t progrese considerabile în 
consolidarea furniz ării de GPG prioritare, precum as pectele legate de sectorul s ănătăţii şi 
mediului şi continuă să-şi exerseze rolul de „lider responsabil” sus ţinut cu tărie de Grupul de 
lucru. Oportunitatea unei ini ţiative globale privind GP G poate fi reevaluat ă în viitor.  
Între timp, Comisia î şi va intensifica ac ţiunea cu privire la GPG în sectorul mediului printr-o 
colaborare mai strâns ă, menită să creeze alian ţe cu ţările în curs de dezvoltare. Aceast ă 
colaborare intensificat ă vizează atingerea celei de-a doua faze a Protocolului de la Kyoto (post 
2012) care ar trebui s ă contribuie la realizarea mai multor obiective, ca de exemplu s ă fie 
compatibil ă atât cu îndeplinirea ODM, cât şi cu limitarea înc ălzirii globale.  
12. C ONCLUZII  
În 2006, performan ţele UE privind ODA combinate a dep ăşit aşteptările, însă unele state 
membre nu au ajuns înc ă la nivelul minim de ajutor conveni t. Perspectivele generale privind 
atingerea de c ătre UE a urm ătoarelor obiective cheie ale ODA pân ă în 2010 sunt bune, cu 
condiţia abordării aspectelor esen ţiale în vederea sus ţinerii credibilit ăţii UE în calitatea sa de 
cel mai important furnizor al finan ţării pentru dezvoltare şi cu condi ţia ca opinia public ă să 
susţină creşterea nivelului ajutoarelor. Aplicarea rapid ă a Codului de conduit ă a l  U E  î n  
materie de diviziune a muncii în cadru l politicii de dezvoltare reprezint ă cea mai bun ă 
oportunitate pentru real izarea unui salt cantitativ în ceea ce prive şte eficacitatea ajutorului 
acordat de UE. Leg ătura dintre comer ţ şi dezvoltare trebuie abordat ă în cadrul Strategiei 
comune a UE pentru comer ţ şi dezvoltare, care necesit ă o aplicare corespunz ătoare de c ătre 
toate părţile interesate. Chiar dac ă se înregistreaz ă progrese globale, în diferite ritmuri, în ceea 
ce priveşte majoritatea angajamentelor UE, sunt necesare eforturi mai sus ţinute şi o 
participare mai activ ă a statelor membre în cadrul mai mult or sectoare, printr e care sprijinul 
bugetar şi propunerile de atenuare a impactului şocurilor externe.