Raportul special Guvernanța în cadrul 
Comisiei Europene: se 
aplică cele mai bune 
practici?RO 2016  nr. 27
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ

CURTEA EUROPEANĂ DE CONTURI  
12, rue Alcide de Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel. +352 4398-1
Întrebări:  eca.europa.eu/ro/Pages/ContactForm.aspx
Website:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditors
Numeroase alte informații despre Uniunea Europeană sunt disponibile pe internet pe serverul Europa (http://europa.eu).
Luxemburg: Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2016
Print ISBN 978-92-872-6072-7 ISSN 1831-0966 doi:10.2865/311174 QJ-AB-16-027-RO-C
PDF ISBN 978-92-872-6045-1 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/14293 QJ-AB-16-027-RO-N
EPUB ISBN 978-92-872-6098-7 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/111588 QJ-AB-16-027-RO-E
© Uniunea Europeană, 2016
Reproducerea textului este autorizată cu condiția menționării sursei.
Pentru utilizarea sau reproducerea în orice fel a figurii din caseta 10 de la pagina 30, trebuie să se solicite acordul direct 
de la deținătorul drepturilor de autor. Toate drepturile rezervate.
Guvernanța în cadrul 
Comisiei Europene: se 
aplică cele mai bune 
practici?
[prezentat în temeiul articolului 287 alineatul (4) al doilea 
paragraf TFUE]Raportul specialRO 2016  nr. 27
02
 Echipa de audit
Rapoartele speciale ale Curții de Conturi Europene prezintă rezultatele unor audituri de conformitate sau ale unor audituri ale 
performanței care au ca obiect domenii specifice ale bugetului sau aspecte specifice legate de gestiune. Curtea selectează și con -
cepe aceste sarcini de audit astfel încât impactul lor să fie maxim, luând în considerare riscurile existente la adresa performanței 
sau a conformității, nivelul de venituri sau de cheltuieli implicat, schimbările preconizate și interesul existent în mediul politic și în 
rândul publicului larg.
Acest audit al performanței a fost efectuat de Camera de audit V, care se concentrează asupra domeniilor finanțării și administrării 
Uniunii. Auditul a fost condus de domnul Lazaros S. Lazarou, membru al Curții de Conturi Europene și decanul Camerei V, benefi -
ciind de sprijinul unei echipe formate din: Andreas Antoniades, șef de cabinet, și Johan Adriaan Lok, atașat în cadrul cabinetului; 
Peter Welch, director; Mariusz Pomienski, manager principal; Bogna Kuczynska, coordonatoare; Rogelio Abarquero Grossi, Erik  
De Bruyne, Daria Bochnar, Andreas Dürrwanger, Mehmet Ergün, Paul Sime, Michael Tatianos și Carl Westerberg, auditori.
De la stânga la dreapta: E. De Bruyne, A. Dürrwanger, J. A. Lok, P . Sime, D. Bochnar, L. S. Lazarou, 
B. Kuczynska, A. Antoniades, P . Welch, M. Pomienski, C. Westerberg, R. Abarquero Grossi.
03
 Cuprins
Puncte
 Lista acronimelor
I-VIII  Sinteză
1-10  Introducere
1-10  A avea o bună guvernanță a devenit o prioritate pentru entitățile din sectorul public și din cel 
privat
11-14  Sfera și abordarea auditului
15-57  Observații
15-31  Modificările aduse structurilor de guvernanță și crearea Serviciului de Audit Intern și a Comitetului 
de monitorizare a auditurilor
15-22  Comisia face distincție între propria sa responsabilitate politică și responsabilitatea directorilor săi generali 
în materie de gestiune
23-24  Comisia a suprimat funcția de controlor financiar și a înființat o funcție de audit intern
25 La început, Serviciul de Audit Intern era mai puternic axat pe chestiuni de guvernanță de nivel înalt la scara 
întregii instituții, …
26 … iar acum acordă o atenție mai mare cadrului de control intern al Comisiei
27-29  Crearea de către Comisie a Comitetului de monitorizare a auditurilor a constituit unul dintre primii pași 
întreprinși în procesul de reformă
30-31  Supravegherea exercitată de Comitetul de monitorizare a auditurilor se limitează, în practică, la activitatea 
Serviciului de Audit Intern
32-41  Alinierea controalelor interne și a raportării financiare la standardele internaționale
32-34  Comisia a ales cadrul COSO ca bază pentru standardele sale de control intern, …
35-39  … însă asigurarea tranziției către cadrul COSO actualizat nu este un exercițiu ușor
40-41  Întocmirea conturilor anuale în conformitate cu standardele internaționale a îmbunătățit raportarea 
financiară
04 Cuprins 
42-57  Punerea la dispoziția părților interesate interne și externe a informațiilor de natură nefinanciară
42-44  Comisia furnizează informații de natură nefinanciară odată cu conturile, …
45-47  … însă în mai mică măsură decât multe alte organizații
48-51  Din 2013, Comisia a raportat un nivel semnificativ de eroare în cadrul cheltuielilor sale
52-53  Cea mai bună practică cere ca estimările cu privire la sumele expuse riscului să se bazeze pe o metodologie 
uniformă
54-57  Rapoartele care au fost introduse prin reforma Prodi continuă să constituie baza pentru raportarea internă 
a Comisiei
58-66  Concluzii și recomandări
 Anexa I — Cadrul GGPS și cadrul COSO 2013
 Anexa II  — Elementele principale ale cadrelor selectate de raportare cu privire la organizație
 Anexa III —  Privire de ansamblu asupra rapoartelor și a conturilor anuale ale organismelor din 
sectorul public care au fost selectate
 Răspunsul Comisiei
05
 Lista acronimelor
ABM : Gestiunea pe activități ( Activity-based management )
CIPFA : Institutul Acreditat pentru Finanțe Publice și Contabilitate Publică ( Chartered Institute of Public Finance and Accountancy )
CONT : Comisia pentru control bugetar
COSO : Comitetul Organizațiilor de Sponsorizare a Comisiei Treadway
DG: Direcție generală
DG AGRI : Direcția Generală Agricultură și Dezvoltare Rurală
DG BUDG : Direcția Generală Buget
DG DEVCO : Direcția Generală Cooperare Internațională și Dezvoltare
DG DIGIT : Direcția Generală Informatică
DG REGIO : Direcția Generală Politica Regională și Urbană
DG RTD : Direcția Generală Cercetare și Inovare
FEE : Federația Europeană a Contabililor ( Fédération des experts-comptables européens )
GAO : Government Accountability Office  (instituția supremă de audit din Statele Unite ale Americii)
GGPS : Buna guvernanță în sectorul public ( Good governance in the public sector )
IAS: Serviciul de Audit Intern
IASB : Consiliul pentru Standarde Internaționale de Contabilitate ( International Accounting Standards Board )
IFAC : Federația Internațională a Contabililor ( International Federation of Accountants )
IFRS : Standardele internaționale de raportare financiară ( International Financial Reporting Standards )
IIA: Institutul Auditorilor Interni ( Institute of Internal Auditors )
IPERIA : Legea privind eliminarea plăților necuvenite și îmbunătățirea recuperărilor ( Improper Payments Elimination and Recovery 
Improvement Act )
IPSAS : Standardele internaționale de contabilitate pentru sectorul public ( International Public Sector Accounting Standards )
06 Lista acronimelor 
OCDE : Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică
OLAF : Oficiul European de Luptă Antifraudă
PIC: Control intern în sectorul public ( Public internal control )
TFUE : Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene
TUE : Tratatul privind Uniunea Europeană
UE: Uniunea Europeană
07
 Sinteză
I
În urma demisiei Comisiei Santer și ca reacție la raportul Comitetului de experți independenți, Comisia a aprobat, în luna mar -
tie 2000, Cartea albă intitulată „Reforma Comisiei”, menită să modernizeze guvernanța în cadrul acestei instituții. Reformele pro -
puse vizau stabilirea priorităților și alocarea resurselor, schimbarea politicii de resurse umane și revizuirea completă a auditului, 
a gestiunii financiare și a controlului. Cartea albă și raportul publicat de Comitetul de experți independenți continuă și în zilele 
noastre să aibă o influență asupra procesului de luare a deciziilor și asupra guvernanței în cadrul Comisiei.
II
Presiunea de a avea mecanisme de guvernanță excelente continuă să existe. Așa cum explică un document recent al Comisiei: 
„Traversăm o epocă în care finanțele publice sunt supuse la presiuni uriașe la toate nivelurile în UE. […] În aceste condiții, este 
extrem de important ca în sectorul public să fie puse în aplicare cadrele și standardele cele mai moderne”1. Buna guvernanță 
nu privește doar relațiile, ci ea are legătură și cu obținerea de rezultate și are rolul de a pune la dispoziția factorilor de decizie 
instrumente care să îi ajute în exercițiul funcțiilor lor. Buna guvernanță ar trebui să încurajeze utilizarea eficientă a resurselor, să 
întărească mecanismele de asigurare a răspunderii pentru actul de gestiune a acestora, să promoveze o supraveghere riguroasă 
și să îmbunătățească leadershipul, administrarea și supravegherea în cadrul organizației. Dacă aceste obiective ar fi îndeplinite, 
eficacitatea intervențiilor ar putea crește2.
III
Chiar dacă normele și structurile instituite de Comisie reflectau, în mare măsură, cele mai bune practici existente la momentul 
respectiv, acestea din urmă au continuat să evolueze. Curtea a examinat, astfel, mecanismele de guvernanță existente în prezent 
în cadrul Comisiei, punând accentul pe audit, gestiune financiară și control, cu scopul de a verifica dacă aceste mecanisme sunt 
în conformitate cu cele mai bune practici și dacă răspund în continuare nevoilor instituției.
IV
Cele mai bune practici au continuat să evolueze de la reformele introduse în 2000. Deși au fost întreprinse anumite acțiuni3, 
concluzia Curții este că, în mai multe domenii, Comisia nu respectă pe deplin sau se îndepărtează de cele mai bune practici 
stabilite în standarde sau puse în practică de organismele internaționale și publice pe care Curtea le-a selectat drept termen de 
comparație.
1 Comisia Europeană, Public Internal Control System  (Sistemul de control intern în sectorul public), http://ec.europa.eu/budget/pic/index_en.cfm .
2 A se vedea Chartered Institute of Public Finance and Accountancy  (CIPFA – Institutul Acreditat pentru Finanțe Publice și Contabilitate Publică)/ International 
Federation of Accountants  (IFAC – Federația Internațională a Contabililor), International Framework: Good Governance in the Public Sector (Cadrul 
internațional de bună guvernanță în sectorul public), 2014, p. 6.
3 De exemplu, publicarea documentului intitulat „Analizarea și discutarea situațiilor financiare” alături de conturile UE întocmite în conformitate cu 
contabilitatea pe bază de angajamente, raportarea cu privire la performanță (care a condus, în 2015, la integrarea acesteia în raportarea referitoare la 
gestiune, sub forma raportului anual privind gestionarea și performanța), precum și tranziția la cadrul integrat de control intern al COSO, actualizat în 
2013.
08 Sinteză 
V
Din cauza distincției care se face între „responsabilitatea politică a comisarilor” și responsabilitatea operațională a directorilor 
generali, nu este întotdeauna posibil să se determine cu claritate dacă „responsabilitatea politică” înglobează responsabilitatea 
pentru acțiunile direcțiilor generale sau este distinctă de aceasta. Reformele organizatorice recente au început să abordeze 
unele dintre riscurile legate de cultura „compartimentării”. Dar pentru a putea continua combaterea riscurilor principale, Comi -
sia va trebui să consolideze și mai mult structura de guvernanță la nivelul instituției.
VI
Serviciul de Audit Intern își concentrează eforturile asupra sistemelor de control intern din cadrul Comisiei. În ultimii ani, printre 
aspectele de guvernanță de la scara întregii instituții acoperite de acesta s-a numărat și securitatea informațiilor. Cheltuie -
lile efectuate în afara Comisiei, dar de care aceasta este responsabilă, sunt de competența direcțiilor și a unităților de audit 
din cadrul direcțiilor generale responsabile de cheltuieli. Acest lucru are un impact asupra informațiilor care sunt prezentate 
comitetului de audit din cadrul Comisiei. Rolul Comitetului de monitorizare a auditurilor, precum și proporția membrilor externi 
independenți în cadrul acestuia sunt mai limitate decât în cazul comitetelor de audit ale organismelor internaționale selectate 
de Curte drept termen de comparație.
VII
Comisia a început recent să anexeze la conturi informații de natură nefinanciară, însă, în pofida unor îmbunătățiri recente, ea 
oferă în continuare mai puține informații de acest tip împreună cu conturile decât alte organizații selectate de Curte drept ter -
men de comparație în materie de bune practici.
VIII
Curtea a recomandat Comisiei următoarele:
 ο în cazul în care decide să nu aplice cele mai bune practici, să explice motivele acestei căi de acțiune, așa cum li se solicită 
tuturor entităților europene de interes public;
 ο să invite IAS să efectueze mai multe activități de audit cu privire la aspecte de guvernanță de nivel înalt;
 ο să finalizeze procesul de aliniere a cadrului său de control intern la principiile COSO 2013;
 ο să devanseze și mai mult data de publicare a conturilor anuale;
09 Sinteză 
 ο să reunească informațiile deja prezentate într-o gamă de rapoarte existente într-un raport unic sau într-un ansamblu unic 
de rapoarte privind răspunderea de gestiune, care să conțină conturile, dar și:
– o declarație de guvernanță;
– un raport al președintelui;
– o examinare a riscurilor operaționale și strategice;
– un raport privind performanța nefinanciară;
– informații privind activitățile din cursul exercițiului și îndeplinirea obiectivelor de politică;
– un raport privind rolul și concluziile comitetului de audit; și
– o declarație privind sustenabilitatea bugetară pe termen mediu și lung, însoțită, după caz, de trimiteri către informațiile 
conținute în alte rapoarte;
 ο să prezinte acest raport unic sau ansamblu unic de rapoarte privind răspunderea de gestiune astfel încât să permită efectu -
area auditului conturilor și verificarea de către auditori a coerenței informațiilor care figurează în raport sau în ansamblul de 
rapoarte cu alte informații contabile;
 ο să publice, în conturile anuale sau în informațiile care le însoțesc, nivelul de eroare estimat pe baza unei metodologii 
uniforme;
 ο să actualizeze periodic mecanismele sale de guvernanță, să publice periodic o descriere a acestora și să explice motivele 
pentru care au fost alese anumite structuri și procese în raport cu cadrul selectat; și
 ο să transforme Comitetul de monitorizare a auditurilor într-un comitet de audit cu o majoritate de membri externi indepen -
denți și să extindă mandatul acestuia pentru a include gestionarea riscurilor, raportarea financiară și activitățile și rezultate -
le unităților de verificare ex post  și ale direcțiilor de audit.
10
 Introducere
A avea o bună guvernanță a devenit o prioritate 
pentru entitățile din sectorul public și din cel privat
01 
O serie de falimente înregistrate de anumite întreprinderi în anii `90 a adus în atenția pu -
blicului larg problema guvernanței corporative, astfel încât îmbunătățirea mecanismelor 
de guvernanță în sectorul privat a devenit una dintre principalele priorități de politică. De 
regulă, aceste falimente presupuneau o situație în care membrii organului de conducere 
nu cunoșteau amploarea totală a unui risc sau a unor activități de natură ilegală sau aceas -
ta era cunoscută doar unui număr mic de membri dominanți (de obicei cu funcții executi -
ve) ai consiliului de administrație. Preocupările stârnite de aceste falimente înregistrate în 
sectorul privat au antrenat aducerea unor modificări în legislația UE, care a impus tuturor 
entităților de interes public4 obligația de a respecta un cod de guvernanță5 și de a confir -
ma respectarea acestuia în rapoartele anuale și situațiile financiare pe care le publică.
02 
Inițiativa de adoptare a unor mecanisme de bună guvernanță s-a extins și în sectorul 
public. Lucrarea Good Governance in the Public Sector  (Buna guvernanță în sectorul public)6 
elaborată de CIPFA în cooperare cu IFAC constituie unul dintre cele mai recente exerciții 
de reflecție pe această temă, la fel ca și inițiativa PIC condusă de UE7, axată pe existența 
unor mecanisme adecvate de guvernanță și de control în țările care vizează aderarea la 
UE.
03 
Buna guvernanță (a se vedea caseta 1 ) nu privește doar relațiile, ci ea are legătură și cu 
obținerea de rezultate, precum și cu punerea la dispoziția factorilor de decizie a unor 
instrumente care să îi ajute în exercițiul funcțiilor lor.4 Precum societățile cotate la 
o bursă de valori 
[Directiva 2004/39/CE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 21 aprilie 2004 
privind piețele instrumentelor 
financiare, de modificare 
a Directivelor 85/611/CEE și 
93/6/CEE ale Consiliului și 
a Directivei 2000/12/CE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului și de abrogare 
a Directivei 93/22/CEE 
a Consiliului (JO L 145, 
30.4.2004, p. 1)].
5 Directiva 2013/34/UE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 26 iunie 2013 
privind situațiile financiare 
anuale, situațiile financiare 
consolidate și rapoartele 
conexe ale anumitor tipuri de 
întreprinderi (JO L 182, 
29.6.2013, p. 19) [modificată 
prin Directiva 2014/95/UE 
(JO L 330, 29.6.2013, p. 1) 
(Directiva contabilă)].
6 Chartered Institute of Public 
Finance and Accountancy  
(CIPFA – Institutul Acreditat 
pentru Finanțe Publice și 
Contabilitate Publică)/
International Federation of 
Accountants  (IFAC – Federația 
Internațională a Contabililor), 
„Cadrul internațional de bună 
guvernanță în sectorul public”, 
2014.
7 PIC ( Public Internal Control  – 
controlul intern în sectorul 
public) este o platformă 
pentru schimbul de informații 
și de bune practici între 
administrațiile publice din UE.
Buna guvernanță
„Buna guvernanță în sectorul public încurajează un proces mai bun de luare a deciziilor în cunoștință de cauză, precum și 
utilizarea eficientă a resurselor. Ea întărește mecanismul de răspundere pentru actul de gestiune a resurselor respective. 
Buna guvernanță se caracterizează printr-un control riguros, care exercită presiuni importante în vederea îmbunătățirii 
performanței sectorului public și a luptei împotriva corupției. Buna guvernanță poate îmbunătăți leadershipul, adminis -
trarea și supravegherea în cadrul unei organizații, conducând la intervenții mai eficace și, în ultimă instanță, la rezultate 
mai bune.”8
8 Chartered Institute of Public Finance and Accountancy  (CIPFA – Institutul Acreditat pentru Finanțe Publice și Contabilitate Publică)/ International 
Federation of Accountants  (IFAC – Federația Internațională a Contabililor), „Cadrul internațional de bună guvernanță în sectorul public”, 2014, p. 6.Caseta 1
11 Introducere 
04 
Preocupările legate de guvernanța în cadrul Comisiei Europene au atins punctul culmi -
nant în 1999, cu demisia Comisiei Santer și, în special, în contextul raportului publicat de 
Comitetul de experți independenți desemnați de Parlament pentru a investiga proble -
mele care au motivat demisia și pentru a face recomandări privind calea care trebuia 
urmată. Reproșul comitetului a fost că nu a putut identifica nicio persoană „pregătită să 
își asume responsabilitatea”, acesta constituind punctul central al criticii sale la adresa 
guvernanței existente în cadrul Comisiei (a se vedea caseta 2 ). În urma acestor evenimen -
te și a raportului publicat de Comitetul de experți independenți, Comisia Prodi a adoptat, 
în 2000, un pachet cuprinzător de reforme care vizau modernizarea guvernanței în cadrul 
Comisiei (cunoscut sub numele de „reforma Prodi”). Cartea albă prin care a fost propus 
acest pachet, demisia Comisiei și raportul publicat de Comitetul de experți independenți 
continuă și în zilele noastre să aibă o influență asupra procesului de luare a deciziilor în 
cadrul Comisiei. Caseta 2Cadrul de guvernanță și cadrul de răspundere pentru actul de gestiune
Conform lucrării Good Governance in the Public Sector  (Buna guvernanță în sectorul public), „guvernanța este constitui -
tă din mecanismele puse în aplicare pentru a se garanta că rezultatele preconizate pentru părțile interesate sunt definite 
și obținute”.
Principiile cadrului COSO 20139 prevăd că organul responsabile de administrare „trebuie să dea dovadă de independență 
față de conducere și să asigure supravegherea activităților de instituire a controlului intern și a bunei funcționări a acestu -
ia”10 (a se vedea caseta 10 ).
Răspunderea pentru actul de gestiune constituie unul dintre elementele-cheie ale guvernanței, în special în sectorul public. 
Conform definiției IFAC , „răspunderea pentru actul de gestiune este procesul prin care entitățile din sectorul public și 
persoanele din cadrul acestora răspund pentru deciziile și acțiunile lor, printre care se numără și administrarea fondurilor 
publice și toate aspectele legate de performanță, și se supun unui control extern adecvat. Pentru a se putea respecta această 
obligație a răspunderii pentru actul de gestiune, toate părțile trebuie să înțeleagă în mod clar aceste responsabilități și tre -
buie să aibă roluri clar definite în cadrul unei structuri solide. De fapt, răspunderea pentru actul de gestiune este obligația de 
a răspunde pentru responsabilitățile conferite.”11
Comisia este implicată în promovarea bunei guvernanțe în statele membre ale UE prin rețeaua PIC  și a subliniat impor -
tanța unui control riguros și a utilizării celor mai bune practici: „Traversăm o epocă în care finanțele publice sunt supuse 
unor presiuni uriașe la toate nivelurile în UE. Contribuabilii din toate statele membre așteaptă, mai mult ca oricând, o utili -
zare optimă a banilor lor și ca sectorul public să fie tras la răspundere pentru o bună și eficientă gestiune a fondurilor care 
sunt încredințate acestuia. Astfel, sectorul public trebuie să demonstreze că resursele sunt cheltuite în mod eficient și că 
realizările și rezultatele obținute cu ajutorul lor sunt eficace. În aceste condiții, este extrem de important ca în sectorul 
public să fie puse în aplicare cadrele și standardele cele mai moderne.”12
Acestea sunt exemple de bune practici desprinse din diverse coduri și orientări în materie. În cuprinsul prezentului raport, se 
utilizează simbolul Orientări 
în materie de
bună guvernanţă
BUNE
PRACTICI pentru a se desemna casetele în care sunt prezentate astfel de exemple.
9 Committee of Sponsoring Organisations of the Treadway Commission  (COSO – Comitetul Organizațiilor de Sponsorizare a Comisiei Treadway), 
Internal Control  – Integrated Framework  (Control intern – cadru integrat), 2013.
10 Sursa : „Control intern – cadru integrat”, sinteza; © Comitetul Organizațiilor de Sponsorizare a Comisiei Treadway (COSO).
11 Comitetul pentru sectorul public din cadrul IFAC,  Governance in the Public Sector: A Governing Body Perspective  (Guvernanța în sectorul public, din 
perspectiva unui organ de conducere), 2001, p. 12.
12 Comisia Europeană, Public Internal Control System  (Sistemul de control intern în sectorul public), http://ec.europa.eu/budget/pic/index_en.cfm .
12 Introducere 
05 
Programul de reformă al Comisiei se întemeia pe trei piloni: reforma modului în care se 
stabilesc prioritățile și cea în materie de întocmire a bugetului, modernizarea politicii în 
materie de resurse umane și îmbunătățiri în domeniul auditului, al gestiunii financiare și al 
controlului ( figura 1 ). Comisia a susținut că la baza unei perioade de „schimbare a cultu -
rii” ar trebui să stea cinci principii esențiale: independența Comisiei, responsabilitatea, 
obligația de a răspunde pentru actul de gestiune, eficiența în ceea ce privește obținerea 
rezultatelor și transparența. Figura 1Cei trei piloni ai reformei Prodi (din Cartea albă)
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza documentului COM(2000) 200 final/2, intitulat Reforming the Commission, A White Paper – Part I  
Reforma Comisiei, Cartea albă – Partea I).
Stabilirea 
priorităţilor 
politice 
și alocarea 
resurselor
Ameliorarea 
gestiunii ﬁnanciare, 
a eﬁcienţei 
și a răspunderii 
pentru actul 
de gestiuneModernizarea politicii 
de resurse umane, 
de la recrutare 
la pensionare, 
în beneﬁciul 
personalului 
de toate gradeleIntroducerea unei 
metode mai eﬁcace 
pentru stabilirea 
priorităţilor și alocarea 
resurselor necesareAudit, gestiune 
ﬁnanciară și 
controlPolitica de
 resurse umane
ObiectivePiloniReforma – Cartea albă din 2000
13 Introducere 
06 
Primul pilon al reformei a constat în introducerea unor noi instrumente de planificare și 
de monitorizare pentru fiecare serviciu al Comisiei (planurile de gestiune și rapoartele 
anuale de activitate). Cel de al treilea pilon ( caseta 3 ) a constat în simplificarea normelor 
pentru autorizarea cheltuielilor. Unul dintre subiectele dezbătute intens a fost modul în 
care urmau să fie gestionate și combinate diferitele responsabilități din cadrul Comisiei. 
Principalele roluri dezbătute au fost cel al colegiului Comisiei, al fiecăruia dintre comisari, 
al controlorului financiar și al direcțiilor generale (DG-uri) (precum și rolurile directorilor 
generali care dețin principalele atribuții administrative în cadrul acestora).
Cel de al treilea pilon al reformei Prodi: modernizarea gestiunii financiare, 
a sistemului de control și a sistemului de audit13
Revizuirea completă a gestiunii financiare, a sistemului de control și a sistemului de audit în conformi -
tate cu cele mai bune practici:
 οdelegarea competențelor de verificare a cheltuielilor de la controlorul financiar la direcțiile generale;
 οformularea de către fiecare director general a unei declarații în raportul anual de activitate în care să se indice că au 
fost implementate controale interne adecvate și că resursele au fost utilizate în scopurile cărora le sunt destinate;
 οcrearea unor unități financiare în interiorul direcțiilor generale care să ofere consiliere și asistență unităților 
operaționale;
 οînființarea unui serviciu financiar central care să ofere consiliere serviciilor operaționale;
 οînființarea unui serviciu de audit intern (IAS), sub autoritatea vicepreședintelui responsabil de reformă, cu scopul de 
a asista gestionarea în cadrul Comisiei;
 οcrearea unor „structuri de audit” specializate în cadrul fiecărei direcții generale, aflate în subordinea directă a directo -
rului general;
 οînființarea Comitetului de monitorizare a auditurilor cu scopul de a monitoriza procesele de control din cadrul Comisi -
ei, punerea în aplicare a recomandărilor de audit și calitatea activităților de audit;
Definirea responsabilităților ordonatorilor de credite și a superiorilor ierarhici:
 οelaborarea unor norme simplificate și ușor accesibile, care să definească responsabilitățile personalului cu roluri finan -
ciare esențiale.
13 Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza documentului COM(2000) 200 final/2.Caseta 3
14 Introducere 
07 
O altă reformă, care nu făcea parte din Cartea albă, dar care a fost propusă cu ocazia dez -
baterii propunerii Comisiei de reformare a Regulamentului financiar, a constat în transfor -
marea bazei de întocmire a conturilor UE. Sub presiunea Consiliului, Comisia a acceptat 
provocarea de a pune în practică, până în 2005, un sistem de contabilitate pe bază de 
angajamente, fondat pe standarde internaționale14.
08 
Comisia a reacționat rapid pentru a pune în aplicare reformele Prodi: Comitetul de mo -
nitorizare a auditurilor s-a reunit în luna decembrie 2000 (a se vedea punctul 27); în ziua 
următoare a fost numit în funcție un director pentru auditul intern, care a fost recrutat 
din exterior; noul Regulament financiar a fost aprobat la 25 iunie 2002 și noul Statut al 
funcționarilor la 22 martie 2004. În 2005, Comisia a prezentat pentru prima oară conturi 
anuale întocmite conform contabilității pe bază de angajamente și fondate pe standarde -
le IPSAS15.
09 
În raportul său din decembrie 2005 privind progresele înregistrate în realizarea reformei, 
Comisia a considerat că principiile fundamentale care stau la baza măsurilor de reformă 
au rămas valabile și că este pregătită „să se sprijine pe realizările deja obținute și să se asi -
gure că resursele sale, atât financiare, cât și umane, sunt utilizate eficient și eficace, într-o 
manieră deschisă și transparentă, astfel încât să se faciliteze controlul și să se consolideze 
încrederea cetățenilor Europei”16.
10 
Au trecut mai bine de zece ani de când a fost făcută această declarație. Chiar dacă nor -
mele și structurile adoptate de Comisie reflectau, în mare măsură, cele mai bune practici 
existente la momentul respectiv, normele în materie de guvernanță au continuat să 
evolueze atât pentru sectorul privat, cât și pentru cel public. Membrii Comisiei au nevoie 
de instrumente eficace pentru a putea să își exercite responsabilitatea generală pentru 
gestiunea bugetului UE.14 Curtea de Conturi Europeană 
recomandase această măsură 
încă din 1978. A se vedea 
Eduardo Ruiz García, The Role 
of the Court of Auditors in 
Modernising the Accounting 
System of the European 
Institutions  (Rolul Curții de 
Conturi în ceea ce privește 
modernizarea sistemului de 
contabilitate al instituțiilor 
europene), lucrare publicată în 
Revista Española de Control 
Externo, mai 2013.
15 Standardele internaționale de 
contabilitate pentru sectorul 
public ( International Public 
Sector Accounting 
Standards  – IPSAS).
16 COM(2005) 668 final din 
21 decembrie 2005: Progress 
report on the Commission 
reform beyond the reform 
mandate  (Raport de progres 
privind evoluția reformei 
Comisiei după îndeplinirea 
mandatului pentru reformă).
15
 Sfera și abordarea auditului
11 
Curtea și-a propus să răspundă la următoarea întrebare de audit generală, care a stat la 
baza activităților de audit efectuate în vederea elaborării raportului de față axat pe aspec -
te legate de audit, gestiune financiară și control:
Sunt mecanismele de guvernanță din cadrul Comisiei conforme cu cele mai 
bune practici17 recunoscute și răspund ele nevoilor instituției?
12 
Curtea s-a concentrat pe următoarele aspecte (a se vedea figura 1  și caseta 3 ):
 ο modificările aduse structurilor de guvernanță și crearea Serviciului de Audit Intern și 
a Comitetului de monitorizare a auditurilor (punctele 15-31);
 ο alinierea mecanismelor de control intern și de raportare financiară la standardele 
internaționale (punctele 32-41);
 ο punerea la dispoziția părților interesate interne și externe a informațiilor de natură 
nefinanciară (punctele 42-56).
13 
Curtea consideră lucrarea „Buna guvernanță în sectorul public” ( Good governance in the 
Public Sector  – GGPS) ca principalul text de referință în materie ( caseta 2 ). S-a ținut seama, 
de asemenea, de un studiu anterior al IFAC intitulat „Guvernanța în sectorul public, din 
perspectiva unui organ de conducere” ( Governance in the Public Sector: A Governing Body 
Perspective ), în special cu scopul de a se înțelege care erau cele mai bune practici la momen -
tul reformei Prodi18. O sursă importantă de inspirație pentru acțiunile întreprinse de Comisie 
în materie de control intern în perioada reformei a fost Cadrul COSO (explicația se regăseș -
te la punctele 32-39). Cea mai recentă revizuire a cadrului COSO (din 2013) este bazată pe 
principii și plasează controlul intern într-un context de bună guvernanță. Curtea a realizat 
o analiză comparativă între conținutul din GGPS și textul COSO din 2013 (a se vedea anexa I ) 
pentru a obține elementele care să constituie punctul de plecare pentru dezbaterea bune -
lor practici în materie de guvernanță. Curtea a ținut seama, în egală măsură, de cerințele 
prevăzute de directivele UE pentru entitățile de interes public și de recomandările Comisiei 
în materie19.
14 
Auditul Curții a constat în examinarea documentelor Comisiei (Cartea albă, documente 
interne și externe), a unor documente elaborate de organisme internaționale relevante 
(CIPFA, FEE, IASB, IFAC, OCDE20 etc.) și a unor lucrări academice etc. Au fost organiza -
te întâlniri cu principalii actori din cadrul Comisiei, cum ar fi membrii Comitetului de 
monitorizare a auditurilor, membrii grupului de pregătire de pe lângă acest comitet, IAS, 
Secretariatul General și Direcția Generală Buget (DG BUDG). Cele mai bune practici au fost 
dezbătute cu un focus-grup format din experți proveniți din organizații internaționale 
de renume în domeniu, precum și cu auditori din sectorul public, experți independenți și 
universități, iar procesul de reformă a fost discutat cu persoane care au jucat un rol impor -
tant în acest proces. S-a procedat la realizarea unui sondaj în rândul instituțiilor supreme 
de audit din statele membre ale UE pe tema guvernanței în sectorul public care ține de 
competența lor. De asemenea, Curtea s-a sprijinit pe rezultatele propriilor sale audituri și 
rapoarte realizate începând cu 2001.17 În cadrul raportului de față, 
termenul de „cea mai bună 
practică” se utilizează pentru 
a se desemna practici care, în 
anumite documente de 
referință, sunt descrise cu 
termeni precum „cele mai 
bune”, „exemplare” sau 
„bune”.
18 IFAC,  „Guvernanța în sectorul 
public, din perspectiva unui 
organ de conducere”, 2001.
19 Directiva contabilă (a se vedea 
nota de subsol 4), 
Recomandarea Comisiei din 
9 aprilie 2014 privind calitatea 
raportării cu privire la 
guvernanța corporativă 
(„conformare sau justificare”) 
(JO L 109, 12.4.2014, p. 43). 
Directiva 2014/56/UE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 16 aprilie 2014 
de modificare a Directivei 
2006/43/CE privind auditul 
legal al situațiilor financiare 
anuale și al situațiilor 
financiare consolidate 
(JO L 158, 27.5.2014, p. 196) 
(Directiva privind auditul 
legal) și Regulamentul (UE) 
nr. 537/2014 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
16 aprilie 2014 privind cerințe 
specifice referitoare la auditul 
statutar al entităților de interes 
public și de abrogare 
a Deciziei 2005/909/CE 
a Comisiei (JO L 158, 27.5.2014, 
p. 77).
20 A se vedea lista acronimelor.
16
 Observații
Modificările aduse structurilor de guvernanță și 
crearea Serviciului de Audit Intern și a Comitetului de 
monitorizare a auditurilor
Comisia face distincție între propria sa responsabilitate 
politică și responsabilitatea directorilor săi generali în 
materie de gestiune
15 
Comisia Europeană este organul executiv al UE. Organul său de conducere (a se vedea 
caseta 4 ) – colegiul comisarilor (denumit în continuare „colegiul”) – este organismul cu 
putere de decizie finală al Comisiei. În temeiul tratatului, Comisia este solidar responsabilă 
de execuția bugetului. Responsabilitățile acesteia se extind însă mult dincolo de simpla 
execuție a bugetului. În practică, ea deține monopolul în ceea ce privește propunerea de 
acte legislative ale UE21, elaborează normele de punere în aplicare a acestora și joacă un 
rol considerabil în controlul respectării legislației UE22.
16 
Fiecărui comisar i se atribuie responsabilități pentru anumite politici. Altfel spus, majo -
ritatea comisarilor au un rol de leadership pentru una sau mai multe direcții generale 
(DG-uri)24. La conducerea DG-urilor se află directorii generali25. Competența Comisiei de 
a ordonanța cheltuielile UE este delegată, în practică, directorilor generali (cunoscuți, în 
această calitate, sub numele de ordonatori de credite delegați).21 În temeiul articolului 17 
alineatul (2) TUE, actele 
legislative ale Uniunii „pot fi 
adoptate numai la propunerea 
Comisiei, cu excepția cazului în 
care tratatele prevăd altfel”.
22 De exemplu, legat de politica 
în domeniul concurenței.
23 În cuprinsul prezentului 
raport, termenul „direcție 
generală” este utilizat pentru 
a desemna o direcție generală 
sau un serviciu.
24 În cuprinsul prezentului 
raport, termenul „director 
general” este utilizat pentru 
a desemna un director general 
sau un șef de serviciu.
Organul de conducere
„Organul de conducere este persoana (persoanele) sau grupul de persoane care dețin(e) responsabilitatea principală 
pentru supravegherea orientării strategice și a activităților unei entități și a modului în care aceasta se achită de obligația 
de răspundere pentru gestiune. Organul de conducere are un rol esențial de leadership în ceea ce privește punerea în 
aplicare, evaluarea și îmbunătățirea guvernanței entității.”23
23 Chartered Institute of Public Finance and Accountancy  (CIPFA – Institutul Acreditat pentru Finanțe Publice și Contabilitate Publică)/ International 
Federation of Accountants  (IFAC – Federația Internațională a Contabililor), „Cadrul internațional de bună guvernanță în sectorul public”, 2014, p. 9.Caseta 4Orientări 
în materie de
bună guvernanţă
BUNE
PRACTICI
17 Observații 
17 
În comunicarea sa din noiembrie 2014 privind metodele de lucru ale Comisiei, președinte -
le Juncker a subliniat că „comisarii trebuie să își asume întreaga responsabilitate politică 
pentru activitatea desfășurată de serviciile aflate în subordinea lor”26. De asemenea, aces -
ta a organizat colegiul de așa manieră încât comisarii „să lucreze, împreună, ca o echipă 
puternică, cooperând cu toții, indiferent de portofoliile atribuite, […] și să se depășească 
mentalitatea de compartimentare colaborând în domeniile în care colegiul poate aduce 
într-adevăr o diferență”27 (a se vedea figura 2 ).
18 
De la lansarea reformei, Comisia este asistată de o serie de grupuri de management 
(figura 3 ):
 ο Grupul de coordonare a ABM28, creat pentru a coordona chestiunile de politică și de 
strategie legate de cele trei axe ale reformei (planificarea și programarea strategică, 
politica în materie de personal și gestiunea financiară și auditul). Din 2015, acest grup 
este responsabil și de chestiunile de guvernanță informatică la nivelul de ansamblu al 
Comisiei. Grupul este prezidat de secretarul general și reunește directorii generali și 
cabinetele29 responsabile de serviciile centrale.
 ο Grupul directorilor generali, creat în scopul punerii în aplicare a reformei, supra -
veghează, în prezent, coordonarea punerii în aplicare a politicilor și servește drept 
forum de dezbatere a chestiunilor de interes orizontal.
 ο Grupul directorilor de resurse, creat în scopul examinării aspectelor specifice legate 
de punerea în aplicare a reformei, este un organ consultativ format din directorii de 
resurse30 și are drept scop să promoveze o gestionare coerentă și optimă a resurselor 
Comisiei și să se asigure că sunt luate în considerare nevoile serviciilor operaționale. 
Acest grup servește drept forum de discuții și de schimb de bune practici între servi -
ciile orizontale și cele operaționale.26 Comunicarea președintelui 
către Comisie: The Working 
Methods of the European 
Commission 2014-2019  
(Metodele de lucru ale 
Comisiei Europene în 
perioada 2014-2019), 
C(2014) 9004, p. 7.
27 Comunicarea președintelui 
către Comisie: Metodele de 
lucru ale Comisiei Europene în 
perioada 2014-2019. 
C(2014) 9004, p. 2.
28 Gestiunea pe activități 
(Activity- based management ).
29 Cabinetele comisarilor.
30 Comisia definește un director 
de resurse ca fiind o persoană 
din consiliul de administrație 
care este responsabilă de 
gestionarea resurselor la 
nivelul DG-ului, inclusiv de 
programare și de gestionarea 
resurselor umane și a celor 
financiare [SEC(2003) 59 final].
18 Observații Figura 2Colegiul comisarilor în perioada noiembrie 2014-iunie 20161

Dombrovskis
Ansip
Katainen
Šefčovič








Președintele JunckerTimmermansGeorgievaMogherini
Domeniile de competenţă ale vicepreședinţilor, 
pe culori  
VP: Buget și resurse umane.
VP: Uniunea energiei.
VP: Locuri de muncă, creștere, investi/uni021Bii 
și competitivitate.
VP: Moneda euro și dialog social.VP: Pia/uni021Bă unică digitală.

Domenii în care contribuie 
în mod special.


Comisarii fac parte din echipe de proiect conduse de vicepreședin/uni021Bi. Colegiul comisarilor este compus din președintele 
Comisiei, din cei șapte vicepreședin/uni021Bi (VP) ai săi, printre care și prim-vicepreședintele și Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, și din cei 20/uni00A0de comisari responsabili de diversele portofolii.Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri 
externe și politica de securitate/VP.Prim-vicepreședinte: O mai bună legiferare, rela/uni021Bii interinstitu/uni021Bionale, statul de drept și Carta drepturilor fundamentale.Stylianides: Ajutor umanitar și gestionarea crizelor
Hahn: Politica europeană 
de vecinătate și negocieri 
în vederea extinderii
Avramopoulos: Migra/uni021Bie, afaceri interneși cetă/uni021Benie
Thyssen:Ocuparea for/uni021Bei de muncă,afaceri sociale,Competen/uni021Be șiMobilitatea for/uni021Bei de muncă
Moscovici: Afacerieconomice și/f_inanciare,impozitare și vamă
Hill: Stabilitate /f_inanciară, servicii /f_inanciare și uniunea pie/uni021Belor de capital
Jourová: Justi/uni021Bie, consumatoriși egalitatede gen
Oettinger: Economie digitală și societate digitală Navracsics: Educa/uni021Bie, cultură, tineret și sportBie
ńkowska : Pia/uni021Bă internă, industrie, antreprenoriat și IMM-uriVestager: Concuren/uni021Bă
Moedas: Cercetare, știin/uni021Bă și inovareCreţu:Politică regionalăHogan:Agriculturăși dezvoltare ruralăBulc:TransporturiArias Cañete: Politiciclimatice și energieVella: Mediu, afaceri
maritime și pescuitAndriukaitis: Sănătate șisiguran/uni021Bă alimentarăMalmström: Comer/uni021BMimica: Cooperare interna/uni021Bională și 
dezvoltare
1  Comisarul Jonathan Hill și-a prezentat demisia la 15 iulie 2016 și portofoliul său a fost preluat de vicepreședintele Dombrovskis și de comisarul 
Moscovici.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza anexei 3 la comunicarea Metodele de lucru ale Comisiei Europene în perioada 2014-2019, C(2014) 9004.
19 Observații 
Fluxul de informații către colegiu cu privire la controlul internFigura 3
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.
Direcţie generală
Grupul directorilor
generali
Grupul de coordonare 
a ABM
Serviciul ﬁnanciar central
OLAF
Serviciul de Audit
InternSecretariatul General
bbbbbbbbb
b
b
b
b
bccccc
c Comitetul de moni-
torizare a auditurilorGrupul directorilor
de resurse
Director general
Director de resurseGrupuri de
management
Colegiul
comisarilor
20 Observații 
19 
Secretariatul General deține responsabilitatea pentru o serie de procese ale instituției, 
printre care se numără luarea de decizii, gestionarea documentelor, măsurile de asigurare 
a continuității activității și planificarea și programarea strategică. El gestionează proce -
sul decizional în cadrul colegiului și oferă sprijin președintelui și vicepreședinților. De 
asemenea, acesta coordonează activitățile desfășurate în diferitele domenii de politică și 
în cadrul diferitelor servicii ale Comisiei și servește drept interfață a acesteia, gestionând 
relațiile cu celelalte instituții europene, cu parlamentele naționale și cu organizații și enti -
tăți neguvernamentale.
20 
Una dintre preocupările exprimate de Comitetul de experți independenți se referea la 
faptul că directorii generali nu ar trebui să fie lăsați în situația în care trebuie să se descur -
ce singuri31. Comitetul a recomandat așadar înființarea Serviciului financiar central. Acest 
serviciu creat în cadrul DG BUDG oferă sprijin și consiliere pe probleme legate de gestiune 
financiară, interpretare a normelor financiare și a legislației, control intern și gestionare 
a riscurilor.
21 
Până la reformă, controlorul financiar al Comisiei era responsabil de aprobarea tuturor 
cheltuielilor. Acest rol a fost criticat în sensul că responsabilitatea pentru cheltuielile UE 
era percepută de direcțiile generale a se limita, în esență, la obținerea aprobării (avizului) 
controlorului financiar (a se vedea punctul 4). Comisia a suprimat funcția de controlor 
financiar și a transferat direcțiilor generale responsabilitatea în materie de verificare. Tre -
cerea de la un sistem de aprobare ex ante  centralizat la un sistem care implică responsa -
bilitatea descentralizată și obligația de a răspunde ex post  de gestiune a reprezentat unul 
dintre elementele fundamentale ale reformei. Aceasta înseamnă însă că nu a fost întot -
deauna posibil să se determine cu claritate dacă responsabilitatea Comisiei în ansamblu 
înglobează responsabilitatea pentru acțiunile directorilor săi generali sau este distinctă 
de responsabilitatea pe care o au aceștia (a se vedea figura 4 ).31 Comitetul de experți 
independenți, Second Report 
on Reform of the Commission  
(Al doilea raport privind 
reforma Comisiei), 1999, p. 118.
21 Observații 
Răspunderea în cadrul ComisieiFigura 4






 




28 de comisari
DEVCO:
JRC:
DGT:
NEAR:
RTD:
OIB:
GROW:
COMM:
AGRI:
CONNECT:






0 1000 2000 3000„Răspunderea politică colectivă” ¹
Răspunderea pentru „întregul proces de gestionare” ¹
Alte DG-uri (33)Membrii personalului direcţiei generale/serviciului³DG-uri/ordonatori
de credite delegaţi ²„Colegiul comisarilor își asumă răspunderea politică colectivă, dar practic nu exercită el însuși competen/uni021Bele de execu/uni021Bie 
bugetară cu care a fost învestit. În /f_iecare an, Colegiul deleagă aceste sarcini unor func/uni021Bionari”/one.superior.
„Responsabilită/uni021Bile ordonatorilor de credite acoperă întregul proces de gestionare, de la /f_ixarea etapelor de lucru nece-
sare pentru atingerea obiectivelor de politică stabilite de institu/uni021Bie până la gestionarea activită/uni021Bilor lansate, atât din punct de vedere opera/uni021Bional, cât și bugetar”/one.superior.
Primele 10/uni00A0direc/uni021Bii generale ca mărime gestionează în 
jur de 50/uni00A0% din cei 33/uni00A0000/uni00A0de func/uni021Bionari care lucrează în cadrul Comisiei.
În jur de16/uni00A0500/uni00A0defunc/uni021Bio-nari
1  COM(2015) 377 final din 23 iulie 2015: „Conturile anuale consolidate ale Uniunii Europene pentru anul 2014”, p. 11. Funcționarii în cauză – de 
obicei directori generali și șefi de serviciu – sunt cunoscuți drept „ordonatori de credite delegați” sau „OCD” (sau pur și simplu, în forma scur -
tă, „ordonatori de credite”, ca în această figură).
2  Ordonatorul de credite pentru Comisie este colegiul celor 28 de comisari. Printr-o serie de decizii speciale, colegiul deleagă sarcini de gesti -
une financiară directorilor generali, care devin, astfel, ordonatorii de credite delegați. La rândul lor, directorii generali deleagă aceste sarcini 
directorilor, șefilor de unitate etc., aceștia devenind astfel ordonatori de credite subdelegați, în conformitate cu articolele 56, 65 și 66 din 
Regulamentul financiar.
3  Cifrele-cheie ale Comisiei pentru 2016 referitoare la resursele umane (doar membrii personalului Comisiei, deci cu excepția personalului din 
agențiile executive).
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza informațiilor și a cifrelor puse la dispoziție de Comisie.
22 Observații 
22 
Situația juridică este însă clară. În conformitate cu Tratatul privind funcționarea Uniunii 
Europene (denumit în continuare „tratatul”), Comisia este solidar responsabilă de execu -
ția bugetului32, lucru care este reflectat și în Regulamentul financiar, unde se prevede că 
„[f]iecare instituție exercită sarcinile de ordonator de credite”33. Responsabilitatea pentru 
aceste sarcini revine, în ultimă instanță, Comisiei, în pofida delegării ei către directorii 
generali (a se vedea caseta 5 ), și ordonatorul de credite (Comisia) este, așadar, cel care răs -
punde de „execuția veniturilor și a cheltuielilor în conformitate cu principiul bunei gesti -
uni financiare, precum și de asigurarea respectării cerințelor de legalitate și regularitate”34.32 Articolul 234 din Tratatul 
privind funcționarea Uniunii 
Europene (TFUE).
33 Articolul 65 alineatul (1) din 
Regulamentul (UE, Euratom) 
nr. 966/2012 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
25 octombrie 2012 privind 
normele financiare aplicabile 
bugetului general al Uniunii și 
de abrogare a Regulamentului 
(CE, Euratom) nr. 1605/2002 al 
Consiliului (JO L 298, 
26.10.2012, p. 1).
34 Articolul 66 alineatul (1) din 
Regulamentul (UE, Euratom) 
nr. 966/2012.
Responsabilitatea Comisiei
Comitetul de experți independenți a subliniat, în 1999, că „sursa întregii autorități a Comisiei rezidă în colegiul comisarilor 
în sine. Prin urmare, în ultimă instanță, răspunderea pentru toate acțiunile administrației trebuie să revină comisarilor 
individuali și, prin intermediul lor, colegiului. Fluxul delegării începe la nivelul Comisiei, prin intermediul comisarului. 
Acesta deține responsabilitatea finală pentru toate aspectele financiare, inclusiv pentru controlul intern, ca membru al 
colegiului”.
Un document de lucru al comisiei CONT35 din  2007, intitulat „Guvernarea în Comisia Europeană”36, a prezentat o poziție 
critică față de unele elemente ale reformei. În acest document se afirma că „[s]tructura izolată a Comisiei – și concentrația 
de informație și putere asociată acesteia din cadrul direcțiilor generale – ar fi trebuit să demonstreze tuturor faptul că nu 
va exista niciun fel de guvernare serioasă fără linii funcționale de raportare între serviciile omoloage din cadrul direcțiilor 
generale. Acest lucru nu s-a întâmplat. […] Prețul pentru considerarea fiecărei direcții generale ca o feudă independentă, 
cu controlori proprii, cu contabili proprii și cu auditori interni proprii care raportează doar directorului general, este plătit 
de instituție ca întreg și este în neconcordanță cu tratatul, care acordă colegiului o responsabilitate colectivă.”
În cuprinsul prezentului raport, se utilizează simbolul PRESIUNI
EXERCITATE
DE PARLAMENT pentru a se desemna casetele în care sunt prezentate exemple 
de presiune exercitată de Parlament.
35 Comisia pentru control bugetar a Parlamentului European.
36 PE 393.916v01-00, 3.9.2007, pp. 2-3.Caseta 5
23 Observații 
Rolul auditului intern în sectorul public
„Funcția auditului intern este de a furniza servicii de asigurare și de consultanță independente și obiective, menite să 
aducă o valoare adăugată și să îmbunătățească activitatea unei entități. Activitatea de audit intern ajută o entitate să își 
atingă obiectivele prin aplicarea unei abordări sistematice și metodice în evaluarea și îmbunătățirea eficacității guver -
nanței, a gestionării riscurilor și a proceselor de control. Evaluările realizate de auditul intern pot acoperi o gamă largă de 
subiecte, de exemplu, obținerea unui bun raport costuri-beneficii sau prevenirea și detectarea fraudei și a corupției.”40
Această definiție este conformă cu cadrul Institutului Auditorilor Interni (IIA): „Auditul intern este o activitate prin care se 
furnizează o asigurare independentă și obiectivă, precum și consultanță, și este menit să aducă o valoare adăugată și să 
îmbunătățească activitatea unei organizații. Această activitate ajută o organizație să își atingă obiectivele prin aplicarea 
unei abordări sistematice și metodice în evaluarea și îmbunătățirea eficacității proceselor de gestionare a riscurilor, de 
control și de guvernanță.”
40 CIPFA/IFAC, „Cadrul internațional de bună guvernanță în sectorul public”, 2014, p. 29.Caseta 6Comisia a suprimat funcția de controlor financiar și a înființat 
o funcție de audit intern
23 
Suprimarea funcției de controlor financiar ex ante  de la nivel central și crearea unui „ser -
viciu de audit intern modern”37 (a se vedea caseta 6 ) a reprezentat unul dintre elementele 
esențiale ale reformei Prodi. Comisia a înființat Serviciul de Audit Intern în luna apri -
lie 200138 [după ce numise deja un auditor intern (a se vedea punctul 8)]. Forma sub care 
urma să se constituie auditul intern (la nivelul întregii instituții sau la nivelul fiecărei di -
recții generale în parte) a făcut obiectul unor dezbateri intense. În cele din urmă, Comisia 
a înființat un serviciu de audit intern și a creat în fiecare direcție generală câte o structură 
de audit specializată (structura de audit intern), care se afla în subordinea directă a direc -
torului general al DG-ului. În 2015, Comisia a desființat însă structurile de audit intern.
24 
Direcțiile generale cu volume mari de cheltuieli continuă să aibă, în structura lor, unități 
de verificare ex post  și direcții de audit care examinează cheltuielile efectuate. Cu titlu de 
exemplu, astfel de servicii au în jur de 180 de angajați în cadrul DG DEVCO, 130 în cadrul 
DG AGRI, 100 în domeniul cercetării și 90 în cadrul DG REGIO. Serviciul de Audit Intern 
avea un efectiv de 147 de angajați în 201639.
Orientări 
în materie de
bună guvernanţă
BUNE
PRACTICI37 A new Framework for Resource 
Management and Internal 
Auditing in the Commission  (Un 
nou cadru pentru gestionarea 
resurselor și auditul intern în 
cadrul Comisiei), raportul final 
al Grupului de coordonare și 
planificare pentru „audit 
intern”, februarie 2000, p. 2.
38 Decizia Comisiei, SEC(2000) 
560.
39 Din acest efectiv total al IAS, 
31 de membri ai personalului 
se ocupau de agențiile 
descentralizate și alte 
organisme autonome. 
Rezultatele activității lor nu 
sunt prezentate Comitetului 
de monitorizare a auditurilor 
din cadrul Comisiei.
24 Observații 
La început, Serviciul de Audit Intern era mai puternic axat pe 
chestiuni de guvernanță de nivel înalt la scara întregii instituții, …
25 
Mecanismele de guvernanță prezentau un interes major pentru Comisie în perioada în care 
aceasta punea în aplicare Cartea albă. Așadar, Serviciul de Audit Intern avea, inițial, un profil 
puternic axat pe chestiuni de guvernanță de nivel înalt la scara întregii instituții41. În ultima 
perioadă, activitatea IAS a acoperit însă atât aspecte legate de procesele din cadrul diferi -
telor DG-uri, cât și chestiuni de guvernanță. În ultimii ani, printre chestiunile de guvernanță 
de la scara întregii instituții care au fost abordate s-a numărat securitatea informațiilor 
(a se vedea caseta 7 ). Curtea ia act de o recomandare formulată de IAS42, și anume, de a se 
lua măsuri la nivelul central al instituției pentru a se asigura o abordare uniformă, fiabilă, 
aprofundată și exhaustivă la nivel operațional și o imagine de ansamblu a chestiunilor cu 
implicații pentru întreaga instituție, cum ar fi prevenirea și detectarea fraudelor. Un sondaj 
realizat de un evaluator extern în rândul direcțiilor generale a arătat că, deși activitatea IAS 
se bucura de un nivel ridicat de apreciere în ansamblu, impactul acestui serviciu asupra gu -
vernanței din interiorul instituției beneficia de un grad de apreciere considerabil mai scăzut.
Mai multe recomandări importante formulate de Serviciul de Audit Intern cu privire 
la guvernanță nu au fost urmate
În raportul său anual pentru anul 2006, Serviciul de Audit Intern a recomandat Comisiei să elaboreze o declarație anuală 
cu privire la guvernanță: „În vederea atingerea maturității depline și pentru a face cunoscute actorilor implicați arhitectura 
guvernării, dar și ultimele sale evoluții, Comisia ar trebui să își descrie politicile și practicile proprii de guvernare, preferabil 
în raportul de sinteză care rezumă rapoartele anuale de activitate ale DG -urilor, să le pună la dispoziție pe site-ul său web 
și să asigure actualizarea lor în mod regulat.”43
Ultima dată când s-a publicat o descriere a mecanismelor de guvernanță ale Comisiei a fost în 2007 (a se vedea punctul 45).
În raportul său anual pe 2009, Serviciul de Audit Intern a recomandat să se obțină o imagine de ansamblu la nivelul insti -
tuției pentru procesele comune: „Imagine de ansamblu asupra gestionării riscurilor – rolurile jucate în prezent de către 
Secretariatul General și DG BUDG ar trebui să fie consolidate în mod semnificativ pentru a se asigura o imagine de ansam -
blu efectivă a punerii în aplicare a gestionării riscurilor în cadrul Comisiei, pentru a se promova cele mai bune practici în 
materie de gestionare a riscurilor și pentru a se identifica riscurile la care este expusă Comisia în ansamblul său”44.
Serviciile centrale ale Comisiei nu au acceptat această recomandare în integralitate, deoarece au considerat-o incompatibi -
lă cu abordarea Comisiei de a conferi responsabilitatea finală direcțiilor generale45.
În 2015, Serviciul de Audit Intern a efectuat un audit privind guvernanța în domeniul securității informațiilor în cadrul insti -
tuției. În acest scop, a fost testat caracterul adecvat al structurii de guvernanță și al măsurilor instituite pentru a se asigura 
că au fost puse în aplicare dispoziții corespunzătoare în materie de securitate în cadrul sistemelor și al proceselor legate de 
informație ale Comisiei.
În urma recomandării formulate de Serviciul de Audit Intern, Comisia a înființat un comitet director pentru securitatea 
informațiilor și o direcție nouă pentru securitatea informatică.
43 COM(2007) 280 final din 30 mai 2007: „Raport anual către autoritatea care acordă descărcarea de gestiune privind lucrările de audit intern 
realizate în anul 2006”, p. 13.
44 Serviciul de Audit Intern, Final audit report on AAR process in the Commission  (Raport final de audit privind procesul de elaborare a rapoartelor 
anuale de activitate în cadrul Comisiei) (IAS.B1-2009-4 COMM-001).
45 Serviciul de Audit Intern, Final Audit Report on Risk Management in the Commission  (Raport final de audit privind gestionarea riscurilor în cadrul 
Comisiei), IAS.B1-2009-Y COMM-001, anexa 2, observațiile din partea Secretariatului General și a DG BUDG: recomandarea 1.Caseta 741 Lucru ilustrat, de exemplu, de 
conferința „Verstehen”, în care 
șeful IAS a promovat 
conceptul de „audit unic”.
42 IAS a formulat pentru prima 
dată această recomandare în 
documentul de lucru care 
însoțea opinia globală pentru 
exercițiul 2010.
25 Observații 
… iar acum acordă o atenție mai mare cadrului de control 
intern al Comisiei
26 
Unul dintre principalele riscuri la care este expusă Comisia se referă la legalitatea și re -
gularitatea cheltuielilor sale. Activitățile de audit ale Curții au indicat că erorile în ceea ce 
privește legalitatea și regularitatea au avut un impact semnificativ pe parcursul perioadei 
de după reforma Comisiei. Serviciul de Audit Intern își concentrează acum eforturile asupra 
sistemelor de control intern din cadrul Comisiei. Deși această direcționare a eforturilor este 
de înțeles în contextul activităților importante realizate de alte organisme (auditorii din 
statele membre, direcțiile de audit din cadrul DG-urilor responsabile de cheltuieli, Curtea 
de Conturi Europeană), această sferă limitată de acoperire are un impact asupra gamei de 
materiale care sunt prezentate Comitetului de monitorizare a auditurilor. Serviciul de Audit 
Intern nu acoperă operațiunile efectuate în afara Comisiei, acestea fiind de competența 
unităților de verificare ex post  din cadrul DG-urilor responsabile de cheltuieli (a se vedea 
punctul 24). Comitetul de audit din cadrul Comisiei – și anume, Comitetul de monitorizare 
a auditurilor – nu ține seama de constatările formulate de aceste unități și direcții.
Crearea de către Comisie a Comitetului de monitorizare 
a auditurilor a constituit unul dintre primii pași întreprinși în 
procesul de reformă
27 
Comitetul de monitorizare a auditurilor a ținut prima sa reuniune în luna decembrie 2000 
și reprezintă, așadar, unul dintre cele mai vechi elemente ale noii structuri reformate de 
guvernanță. Acest comitet era format inițial din comisarul pentru buget (președintele 
comitetului), din vicepreședintele responsabil de administrație și de reformă și din alți doi 
membri ai Comisiei.
28 
Conform celor mai bune practici în domeniu, este recomandabil ca majoritatea membrilor 
unui comitet de audit să fie membri externi independenți (a se vedea caseta 8 ). Comi -
sia a numit un prim membru extern al Comitetului de monitorizare a auditurilor în luna 
mai 2001, iar un al doilea a fost numit în 2004. În această componență a fost înregistrată 
proporția cea mai ridicată de membri externi independenți ai Comitetului de monito -
rizare a auditurilor (doi dintr-un total de șase membri ai comitetului). În 2005, numărul 
membrilor interni a crescut la cinci, iar, în 2007, a ajuns la șapte, reducând astfel proporția 
membrilor externi la doi din nouă. Această componență era încă în vigoare la momentul 
auditului. În prezent (perioada 2014-2019), comitetul este prezidat de prim-vicepreșe -
dintele Comisiei și are în componență alți trei comisari pe durata întregului lor mandat. 
Alți trei comisari sunt membri ai comitetului conform unui sistem de rotație la jumătatea 
mandatului. În rândul membrilor interni, sunt puternic reprezentate direcțiile generale 
cu nivelurile cele mai ridicate de cheltuieli. Comisarii care sunt membri ai Comitetului de 
monitorizare a auditurilor dețin responsabilitatea pentru aproximativ 80 % din cheltuielile 
din bugetul UE de la începutul mandatului lor până în iulie 2017 și pentru aproximativ 
60 % din cheltuielile din bugetul UE între august 2017 și sfârșitul mandatului. În plus, 
Carta Comitetului de monitorizare a auditurilor stabilește o serie de norme destinate să 
asigure faptul că independența diferiților membri ai comitetului nu este compromisă, 
obligându-i pe aceștia să își declare interesele și să se abțină de la formularea unor obser -
vații în cazurile în care comitetul examinează un raport de audit care se referă la serviciile 
din subordinea respectivului membru.
26 Observații 
Comitetele de audit
„Pentru organele de conducere din sectorul public, o bună practică ar fi crearea unui comitet de audit ori a unui grup sau 
a unei funcții echivalente. Comitetul de audit furnizează o altă sursă de asigurare cu privire la dispozițiile luate de o enti -
tate pentru gestionarea riscurilor, menținerea unui mediu de control eficace și raportarea cu privire la performanțele de 
natură financiară și nefinanciară. Eficacitatea comitetului depinde de independența sa față de organul executiv. Comitetul 
poate juca un rol important prin faptul că:
 οcontribuie la îmbunătățirea caracterului adecvat și a eficacității proceselor de gestionare a riscurilor  și de control 
intern ;
 οpromovează principiile bunei guvernanțe  și aplicarea lor în procesul decizional;
 οsupraveghează funcția de audit intern  și sprijină calitatea activităților acesteia, în special susținând independența 
acestei funcții pe plan organizatoric;
 οconsolidează obiectivitatea și importanța auditurilor externe  și, prin urmare, eficacitatea funcției de audit;
 οsensibilizează entitatea cu privire la necesitatea de a se asigura o bună gestionare a riscurilor  și un control intern  
riguros și de a se pune în aplicare recomandările formulate în urma auditurilor interne și externe;
 οajută entitatea să integreze valorile guvernanței etice , inclusiv măsuri eficace de combatere a fraudei și a corupției.
Pentru a crește eficacitatea unui comitet de audit, majoritatea membrilor acestuia ar trebui să fie membri indepen -
denți  de organul de conducere. Este important, de asemenea, ca raportul anual al unei entități din sectorul public să 
cuprindă informații privind mandatul, operațiunile, activitățile și rezultatele comitetului de audit.”46
46 CIPFA/IFAC, „Cadrul internațional de bună guvernanță în sectorul public”, 2014, pp. 29-30.Caseta 8Orientări 
în materie de
bună guvernanţă
BUNE
PRACTICI
27 Observații 
29 
Printre responsabilitățile Comitetului de monitorizare a auditurilor se numără monitoriza -
rea calității activităților de audit intern și asigurarea că recomandările formulate în urma 
auditurilor sunt luate în considerare în mod corespunzător și puse în aplicare de către 
direcțiile generale și serviciile Comisiei47. Fiecare reuniune a comitetului este precedată 
de reuniuni ale unui grup de pregătire format din cei doi membri externi ai comitetului 
și din membrii cabinetelor comisarilor care fac parte din comitet (a se vedea tabelul 1 ). 
Directorilor IAS, DG DIGIT și DG BUDG și secretarului general le este adresată o invitație 
permanentă de a participa la reuniuni.47 C(2015) 3014 final: Charter of 
the Audit Progress Committee of 
the European Commission  
(Carta Comitetului de 
monitorizare a auditurilor din 
cadrul Comisiei Europene).Tabelul 1Numărul reuniunilor Comitetului de monitorizare 
a auditurilor și ale grupului său de pregătire în 
perioada 2011-2016
An Reuniuni ale comitetuluiReuniuni ale grupului 
de pregătire
2011 4 (dintre care una prin procedură scrisă) 12
2012 4 (dintre care una prin procedură scrisă) 9
2013 4 (dintre care una prin procedură scrisă) 9
2014 3 (dintre care două prin procedură scrisă) 6
2015 2 (dintre care una prin procedură scrisă) 6
2016 până în prezent 
(24 mai)3 4
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza documentelor Comisiei.
Supravegherea exercitată de Comitetul de monitorizare 
a auditurilor se limitează, în practică, la activitatea 
Serviciului de Audit Intern
30 
Tabelul 2  sugerează că acest comitet se axează pe rapoartele de audit intern. În viitor, 
membrii comitetului prevăd să abordeze și probleme evidențiate de rapoartele anuale 
și rapoartele speciale ale auditorului extern (Curtea de Conturi Europeană). Comitetul de 
monitorizare a auditurilor nu examinează constatările formulate de direcțiile de audit și 
de unitățile de verificare ex post  din cadrul DG-urilor responsabile de cheltuieli (a se vedea 
punctul 26).
28 Observații Tabelul 2Comparație între rolul/componența Comitetului de monitorizare a auditurilor și 
rolul/componența unor comitete de audit selectate, în raport cu cele mai bune 
practici recomandate de Cadrul de bună guvernanță în sectorul public
Cele mai bune practici 
recomandate de Cadrul 
de bună guvernanță în 
sectorul publicComitetul de 
monitorizare 
a auditurilor din 
cadrul Comisiei2Rolul unor comitete de audit selectate1
Comitetul de audit 
al Programului 
Alimentar MondialComitetul de audit 
al Băncii Europene 
de InvestițiiComitetul de 
audit al  
Grupului Băncii 
MondialeComitetul consul -
tativ independent 
al Organizației 
Națiunilor Unite
Furnizarea unei asigurări 
privind mecanismele de 
gestionare a riscurilorx √ √ √ √
Furnizarea unei asigurări pri -
vind mecanismele de control 
internx √ √ √ √
Furnizarea unei asigurări 
privind modalitățile de 
raportare cu privire la perfor -
manța de natură financiară și 
nefinanciarăx √ √ √ √
Supravegherea auditului intern √ √ √ √ √
Consolidarea eficacității 
auditului externx √ √ √ x
Majoritate de membri 
independențix √ √ √ √
1  Surse:  Programul Alimentar Mondial: Mandatul Comitetului de audit al Programului Alimentar Mondial (noiembrie 2011); Banca Europeană de 
Investiții: Carta Comitetului de audit (iunie 2007); Grupul Băncii Mondiale: Rezoluția Băncii Mondiale privind comitetele permanente (2009), 
anexa A – Mandatul comitetului de audit; Organizația Națiunilor Unite: Mandatul Comitetului consultativ independent de audit și consolida -
rea Oficiului de servicii de control intern (iunie 2007).
2  Sursa:  Curtea de Conturi Europeană. Carta Comitetului de monitorizare a auditurilor face de asemenea referire la auditul extern (a se vedea 
punctul 30).
31 
Așa cum se precizează în Comunicarea Comisiei privind Carta Comitetului de monitori -
zare a auditurilor, „comitetele de audit joacă un rol din ce în ce mai important în legătură 
cu modul în care se asigură transparența și răspunderea de gestiune pe care cetățenii 
și alte părți interesate le așteaptă în mod legitim din partea organismelor publice”48. În 
momentul de față, comitetul de audit al Comisiei este Comitetul de monitorizare a audi -
turilor. Curtea a examinat acest comitet în raport cu criteriile derivate din cele mai bune 
practici ( caseta 8 ) și cu alte organisme internaționale selectate drept termen de compara -
ție ( tabelul 2 ). De remarcat, în special, este faptul că toți membrii comitetelor de audit din 
cadrul acestor organisme internaționale sunt independenți. În cazul Comisiei, șapte dintre 
cei nouă membri ai Comitetului de monitorizare a auditurilor sunt membri interni.48 C(2015) 3014 final: Carta 
Comitetului de monitorizare 
a auditurilor din cadrul 
Comisiei Europene, p. 2.
29 Observații 
Alinierea controalelor interne și a raportării financiare 
la standardele internaționale
Comisia a ales cadrul COSO ca bază pentru standardele sale 
de control intern, …
50 Articolul 32 alineatul (2) din 
Regulamentul (UE, Euratom) 
nr. 966/2012.Controlul intern
„Controlul intern este un proces pus în aplicare de consiliul de administrație al unei entități, de conducere și de alți 
membri ai personalului, menit să ofere o asigurare rezonabilă privind îndeplinirea obiectivelor referitoare la funcționare, 
raportare și conformitate.”49
49 Definiție din cadrul COSO, Comitetul Organizațiilor de Sponsorizare a Comisiei Treadway, „Control intern – cadru integrat COSO 2013”. 
© Comitetul Organizațiilor de Sponsorizare a Comisiei Treadway (COSO). Toate drepturile rezervate. Utilizată după obținerea autorizației.Caseta 9
32 
Comisia și-a modificat mecanismele de control intern (a se vedea caseta 9 ) în cadrul refor -
mei Prodi (a se vedea figura 1  și caseta 3 ). Noile mecanisme se îndepărtau semnificativ de 
sistemul anterior, care se baza pe aprobarea (avizul) acordată la nivel central de controlo -
rul financiar. Comisia și-a întemeiat mecanismele de control pe cadrul COSO din 1992 (a se 
vedea caseta 10 ) și a introdus în Regulamentul financiar definiția dată controlului intern 
de COSO50.
33 
În 2001, Comisia a introdus 24 de standarde de control, completate de un set de cerințe de 
bază care definesc acțiunile practice specifice care ar trebui să stea la baza sistemului de 
control intern al fiecărui serviciu. Comisia a invitat DG-urile să evalueze nivelul lor de con -
formitate cu cerințele de bază și să raporteze anual cu privire la acesta. Rapoartele în cau -
ză se bazează pe evaluări interne, pe autoevaluări realizate de conducere și pe auditurile 
relevante efectuate de Serviciul de Audit Intern și de Curtea de Conturi Europeană. Curtea 
a raportat cu privire la progresele înregistrate în punerea în aplicare a acestor standarde 
în rapoartele sale anuale din perioada 2002-2008.
30 Observații 
Cadrul COSOCaseta 1034 
Comisia și-a revizuit cadrul de control intern în 2007, reducând numărul standardelor la 
16. Direcțiile generale au fost invitate să prezinte rapoarte doar în situații excepționale 
(numai atunci când nu au aplicat un standard). În 2014, Comisia a redus încă o dată numă -
rul cerințelor. În anul respectiv, direcțiile generale și-au evaluat progresele înregistrate 
și au raportat că, la nivelul de ansamblu al Comisiei, fuseseră puse în aplicare 98 % din 
standardele de control intern51. În 2016, Comisia intenționează să își actualizeze cadrul de 
control intern, pentru a-l alinia la cadrul COSO 201352.51 Overview of the state of internal 
control in the Commission 
services in 2014  (Imagine de 
ansamblu a situației 
controlului intern din cadrul 
serviciilor Comisiei în 2014), 
ARES (2015) 1930721-7.5.2015, 
p. 21.
52 Raportul anual pentru 2015 
privind gestionarea și 
performanța bugetului UE.
ActivităţiRaportare
Conformitate
Evaluarea riscurilor
Nivel din cadrul entităţii
Divizie
Unitate operaţională
Funcţie
Informare și comunicare
Activităţi de monitorizareActivităţi de controlMediul de controlOrientări 
în materie de
bună guvernanţă
BUNE
PRACTICI
Sursa:  „Control intern – cadru integrat COSO 2013”. © Comitetul Organizațiilor de Sponsorizare a Comisiei Treadway (COSO).  
Toate drepturile rezervate. Figură utilizată după obținerea autorizației.
Cadrul COSO a fost publicat în anul 1992 în Statele Unite ale Americii și viza inițial societățile private. În prezent, este 
utilizat pe scară largă, la nivel mondial, atât în sectorul public, cât și în cel privat. COSO a publicat o versiune actualizată 
a cadrului în luna mai 2013. Conform COSO, cadrul din 1992 urma să fie înlocuit cu versiunea revizuită din 2013 după 
o perioadă de tranziție, care s-a încheiat în luna decembrie 2014.
Cadrul din 2013 a introdus 17 principii care sunt toate necesare pentru eficacitatea controlului intern. Conducerea poate 
stabili, în funcție de circumstanțe, că un anumit principiu nu este relevant. Dacă un principiu este relevant, însă nu este 
aplicat și nu funcționează, aceasta înseamnă că sistemul de control intern este afectat de o deficiență majoră.
Noile cerințe ale cadrului COSO pun un accent mai mare pe conceptele de guvernanță, inclusiv pe necesitatea de a se 
conferi responsabilități în materie de supraveghere consiliului și comitetelor acestuia pentru fiecare componentă a con -
trolului intern (în anexa I  figurează o prezentare comparativă a cerințelor cadrului COSO 2013 în raport cu cerințele din 
GGPS).
31 Observații 
… însă asigurarea tranziției către cadrul COSO actualizat nu 
este un exercițiu ușor
35 
În anexa I  sunt prezentate cerințele cadrului COSO 2013 și cele din GGPS. Majoritatea 
principiilor din cadrul COSO 2013 sunt acoperite de standardele de control intern ale 
Comisiei. Cu toate acestea, asigurarea tranziției către noul cadru COSO reprezintă o pro -
vocare, deoarece acesta impune organizațiilor o serie de exigențe la nivelul structurilor 
de guvernanță, subliniind responsabilitatea organelor de conducere în ceea ce privește 
supravegherea performanței tuturor componentelor sistemului de control intern (a se 
vedea principiul 2 al COSO prezentat în caseta 11 ). De asemenea, cadrul dictează ca toate  
elementele de control să fie implementate și să funcționeze pentru a se considera că 
o organizație dată îndeplinește standardele COSO (a se vedea anexa I ). La punctele 36-39 
sunt discutate trei elemente din cadrul COSO care prezintă dificultăți.
Elemente care prezintă dificultăți din noul cadru COSO
Principiul 2 al cadrului COSO
„Consiliul de administrație trebuie să dea dovadă de independență față de conducere și să asigure supravegherea activi -
tăților de instituire a controlului intern și a bunei funcționări a acestuia.”
Principiul 5 al cadrului COSO
„Organizația impune persoanelor individuale obligația de a da seamă pentru modul în care se achită de responsabilitățile 
lor de control intern în demersul de atingere a obiectivelor organizației.”
Principiul 8 al cadrului COSO
„Organizația ia în calcul potențialul de fraudă în evaluarea riscurilor care există pentru îndeplinirea obiectivelor.”53
53 Sursa : „Control intern – cadru integrat COSO 2013”. © Comitetul Organizațiilor de Sponsorizare a Comisiei Treadway (COSO). Toate drepturile 
rezervate. Figură utilizată după obținerea autorizației.Caseta 11
32 Observații 
54 O problemă similară a fost 
ridicată de IAS în documentul 
său de lucru care însoțea 
opinia globală pentru 
exercițiul 2015: „este necesară 
o imagine de ansamblu la 
nivelul instituției, pentru ca 
procesele comune, cum ar fi 
prevenirea și detectarea 
fraudelor, să poată fi eficace în 
protejarea instituției în 
ansamblul său. IAS recomandă 
să se ia măsuri la nivelul 
central al instituției pentru a se 
asigura o abordare uniformă, 
fiabilă, aprofundată și 
exhaustivă la nivel 
operațional, precum și 
o imagine de ansamblu 
a chestiunilor cu implicații 
pentru întreaga instituție și 
a raportului costuri-eficacitate 
pe care îl prezintă măsurile 
luate. Serviciile centrale ar 
trebui să îmbunătățească 
orientările pe care le 
furnizează direcțiilor generale/
serviciilor, în vederea creșterii 
eficacității controalelor la 
nivelul operațional al direcției 
generale/serviciului în cauză. 
Toate recomandările sunt 
luate în considerare în cadrul 
unor planuri de acțiune.”
55 Publicarea acestui document 
a încetat în 2015.
56 IAS formulează o „concluzie 
limitată cu privire la controlul 
intern”, care vine în sprijinul 
raportului anual de activitate, 
și nu o „opinie anuală”.
57 COM(2000) 358 final din 
28 iunie 2000: Protection of the 
Communities’ financial interests 
The fight against fraud For an 
overall strategic approach  
(Protejarea intereselor 
financiare ale Comunităților 
Europene – Combaterea 
fraudei – Pentru o abordare 
strategică globală).
58 COM(2011) 376 final din 
24 iunie 2011: „Strategia 
antifraudă a Comisiei”. Acest 
document se bazează pe 
Comunicarea privind 
prevenirea fraudei 
[COM(2007) 806 final].36 
Pentru a alinia cadrul de control al Comisiei la cadrul COSO 2013 (principiul 2), ar trebui să 
existe o funcție la nivel central care să asigure supravegherea sistemului de control intern. 
Comisia a declarat că motivul pentru care nu există o astfel de funcție este acela de a se 
menține o definire clară a responsabilităților și a răspunderii la nivelul direcțiilor generale. 
Comisia consideră că, în structura actuală, responsabilitatea pentru funcționarea sistemu -
lui de control intern revine exclusiv diferiților ordonatori de credite delegați și că crearea 
unei funcții centrale de supraveghere poate duce la un transfer al responsabilității54. Ser -
viciul financiar central a publicat, până în 201455, un document anual care oferă o „imagine 
de ansamblu a situației controlului intern în cadrul Comisiei”, însă acesta nu constituia 
o sursă independentă de asigurare, ci era pur și simplu un rezumat descriptiv.
37 
Comisia a suprimat funcția de controlor financiar cu scopul de a transfera directorilor 
generali responsabilitatea pentru legalitatea și regularitatea cheltuielilor efectuate de 
direcțiile generale pe care le conduc. Acestea din urmă raportează cu privire la gestiunea 
cheltuielilor în rapoartele lor anuale de activitate (a se vedea punctul 55). Mecanismele 
prin care diversele persoane implicate trebuie să dea seamă de contribuția lor la controlul 
intern (principiul 5 din cadrul COSO) sunt însă relativ slab dezvoltate. Comisia nu a pus 
în aplicare criterii de evaluare a personalului legate de acest obiectiv. Raportul anual de 
activitate oferă un mecanism potențial pentru realizarea unei astfel de corelații în cazul 
directorilor generali. În practică însă, Comisia nu a instituit criteriile pe baza cărora se 
poate stabili dacă declarațiile prezentate în rapoartele anuale de activitate sunt bine 
fundamentate56 și nici nu a stabilit un criteriu de referință în raport cu care să poată trage 
la răspundere direcțiile generale.
38 
În 2001, după adoptarea primei strategii globale de combatere a fraudei57 (principiul 8 
din cadrul COSO) și după publicarea Cărții albe privind reforma administrativă, Comisia 
a anunțat că o unitate din cadrul OLAF urma „să pună bazele unei abordări strategice 
globale pentru prevenirea fraudelor. Această abordare urma să se axeze pe noile proiecte 
legislative cu implicații financiare importante din domeniile care prezintă un risc de frau -
dă.” În 2011, Comisia a elaborat o nouă strategie antifraudă58, care acoperea întregul „ciclu 
antifraudă”, de la prevenirea și detectarea fraudelor la realizarea anchetelor, aplicarea 
sancțiunilor și recuperarea fondurilor deturnate. Strategia viza, de asemenea, clarificarea 
responsabilităților diferiților actori implicați.
39 
Liniile directoare ale Comisiei privind gestionarea riscurilor iau în considerare riscul de 
fraudă, iar direcțiile generale au obligația de a raporta anual cu privire la prevenirea și 
detectarea fraudelor într-o secțiune specifică a rapoartelor lor anuale de activitate. Actua -
lele standarde de control intern ale Comisiei nu abordează în mod direct riscul de fraudă, 
așa cum o cere principiul 8 din cadrul COSO (a se vedea anexa I ). Comisia a informat 
Curtea că va aborda acest aspect la următoarea revizuire a standardelor de control intern.
33 Observații 
40 
După cum se poate vedea din figura 5 , contabilitatea pe bază de angajamente a fost 
introdusă în două etape. Într-o primă etapă, Comisia a trecut la contabilitatea pe bază de 
angajamente, cu unele modificări aduse raportării financiare în 2001. O schimbare mult 
mai importantă a avut loc în 2005 (a se vedea punctul 8), când Comisia a făcut pasul de 
a realiza raportarea financiară în conformitate cu standardele internaționale. Ca urmare 
a acestor schimbări, prezentarea unui bilanț parțial, așa cum se proceda înainte de 2000, 
a fost înlocuită cu o prezentare completă a activelor și pasivelor.
41 
Noul cadru contabil al Comisiei a fost aplicat pentru prima dată în 2005, iar Curtea a fost 
pentru prima dată în măsură să emită o opinie fără rezerve cu privire la fiabilitatea contu -
rilor anuale pentru exercițiul 2007. Aceasta a marcat încheierea cu succes a proiectului Co -
misiei de modernizare a contabilității sale. Prin elaborarea unor situații financiare pe baza 
contabilității de angajamente și în conformitate cu standardele internaționale ( caseta 12 ), 
Comisia a sporit transparența și a obținut o bună calitate a raportării financiare.IPSAS
Standardele internaționale de contabilitate pentru sectorul public ( International Public Sector Accounting Standards  – 
IPSAS), formulate de Consiliul pentru Standarde Internaționale de Contabilitate pentru Sectorul Public, „constituie seria 
cea mai completă de standarde internaționale de raportare financiară în conformitate cu contabilitatea pe bază de anga -
jamente elaborate în mod specific pentru sectorul public”59.
59 CIPFA/IFAC, „Cadrul internațional de bună guvernanță în sectorul public”, 2014, p. 31.Caseta 12Întocmirea conturilor anuale în conformitate cu standardele 
internaționale a îmbunătățit raportarea financiară
34 Observații 
Punerea la dispoziția părților interesate interne și 
externe a informațiilor de natură nefinanciară
Comisia furnizează informații de natură nefinanciară odată 
cu conturile, …
42 
Reforma a permis întocmirea unor conturi anuale de o mai bună calitate, însă UE nu a ane -
xat la aceste conturi nicio analiză sau descriere din partea conducerii decât începând cu 
2014, când a inclus în mod voluntar, în conturile anuale consolidate pentru exercițiul 2014, 
o secțiune intitulată Analizarea și discutarea situațiilor financiare. Aceasta oferea utiliza -
torilor unele informații generale și analitice60. Discutarea obiectivelor UE s-a axat însă mai 
degrabă pe cele anunțate pentru Comisie de către președintele acesteia61 decât pe obiec -
tivele convenite în Strategia Europa 202062. Singurul pasaj din secțiunea respectivă în 
care erau discutate aspecte legate de guvernanță conținea o scurtă enumerare a rolurilor 
principalelor instituții (axată pe Comisie)63.60 Unele dintre informațiile pe 
care organizații similare le 
furnizează odată cu conturile 
într-un raport anual erau puse 
la dispoziție în raportul de 
sinteză (a se vedea punctul 57 
și figura 8 ).
61 COM(2015) 377 final, p. 6.
62 COM(2010) 2020 final din 
3 martie 2010: „Europa 2020, 
o strategie europeană pentru 
o creștere inteligentă, durabilă 
și favorabilă incluziunii”.
63 Consiliul este descris ca 
forumul în care „guvernele 
apără interesele naționale ale 
țării lor”, în timp ce „interesele 
UE în ansamblu sunt 
promovate de Comisia 
Europeană” [COM(2015) 377 
final, p. 7].Figura 5Uniunea Europeană – prezentarea activelor și pasivelor în perioada 1997-2015
- 225- 175- 125- 75- 252575125175
1997199819992000200120022003200420052006200720082009201020112012201320142015miliarde de euroIntegral pe baza contabilită/uni021Bii de angajamente
Total active
Total pasive 
Active neteTotal active - calculate integral conform contabilită/uni021Bii pe bază de angajamente
Total pasive - calculate integral conform contabilită/uni021Bii pe bază de angajamente
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană (pe baza unei prezentări vizuale concepute de Curtea de Conturi a Franței și inclusă în publicația „ La compta -
bilité générale de l’État, dix ans après ”, februarie 2016).
35 Observații 
43 
În caseta 13  este prezentată o declarație-cheie privind cele mai bune practici. Curtea 
a comparat conținutul mai multor cadre64 și criteriile de evaluare și a constatat că mai 
multe elemente de bună practică erau comune multor cadre (a se vedea anexa II ). Toate 
cadrele comparate prevedeau un raport anual privind guvernanța (cum prevedea, de 
exemplu, GGPS), discutarea riscurilor, precum și informații privind performanța financiară 
și cea nefinanciară. Toate cadrele, cu excepția unuia singur, prevedeau elaborarea unui 
raport descriptiv care să abordeze obiectivele și strategiile, precum și aspectele sociale 
și cele legate de personal. Trei cadre prevedeau realizarea unei descrieri a modelului de 
afaceri. Caseta 13Principii pentru raportarea anuală
GGPS : „Entitățile din sectorul public ar trebui să demonstreze că și-au îndeplinit angajamentele asumate, cerințele im -
puse și prioritățile declarate și că au utilizat în mod eficace, în acest sens, resursele publice. În acest scop, cel puțin o dată 
pe an, ele trebuie să prezinte, în timp util, un raport public astfel încât părțile interesate să poată înțelege și să se poată 
pronunța cu privire la aspecte precum performanța entității, obținerea de către aceasta a unui raport costuri-beneficii 
optim și calitatea modului în care se administrează resursele. Este important, în egală măsură, ca procesul de colectare 
a informațiilor și de elaborare a raportului anual să asigure asumarea răspunderii de către organul de conducere și de 
către cadrele superioare de conducere pentru rezultatele prezentate în raport.
Organele de conducere ar trebui să evalueze măsura în care aplică principiile bunei guvernanțe, așa cum sunt ele enun -
țate în acest cadru, și să prezinte un raport public cu privire la această evaluare, inclusiv un plan de acțiune în vederea 
ameliorării.
Informațiile referitoare la performanță pe care le publică entitățile din sectorul public, precum și situațiile financiare 
care însoțesc aceste informații ar trebui să fie elaborate periodic și în timp util. Situațiile ar trebui să permită compararea 
cu situațiile elaborate de alte entități similare și ar trebui să fie întocmite în conformitate cu standarde de înaltă calitate 
acceptate la nivel internațional.”65
Recomandarea Comisiei adresată societăților cotate la bursă : informațiile referitoare la guvernanță ar trebui să fie 
suficient de clare, precise și exhaustive pentru a permite acționarilor, investitorilor și altor părți interesate să dobândească 
o bună înțelegere a modului în care este administrată societatea. De asemenea, societățile ar trebui să pună la dispoziție 
periodic aceste informații pe site-urile lor și ar trebui să includă o trimitere către site în raportul administratorilor.66
65 CIPFA/IFAC, „Cadrul internațional de bună guvernanță în sectorul public”, 2014, p. 31.
66 Recomandarea Comisiei din 9 aprilie 2014 privind calitatea raportării cu privire la guvernanța corporativă („conformare sau justificare”) (JO L 109, 
12.4.2014, p. 43).64 Directiva 2014/95/UE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 
22 octombrie 2014 de 
modificare a Directivei 
2013/34/UE în ceea ce privește 
prezentarea de informații 
nefinanciare și de informații 
privind diversitatea de către 
anumite întreprinderi și 
grupuri mari (JO L 330, 
15.11.2014, p. 1), cadrul 
Consiliului Internațional 
pentru Raportare Integrată, 
criteriile de atribuire ale 
premiilor „ Building Public Trust 
Awards ”, îndrumările privind 
practica recomandată 
elaborate de Consiliul pentru 
Standarde Internaționale de 
Contabilitate pentru Sectorul 
Public și orientările OCDE.
Orientări 
în materie de
bună guvernanţă
BUNE
PRACTICI
36 Observații 
44 
În ceea ce privește statele membre ale UE67:
 ο 21 dintre cele 28 de state membre impun organismelor publice să prezinte o declara -
ție privind controlul intern și/sau o declarație de guvernanță;
 ο 18 state membre publică situațiile financiare în termen de șase luni de la sfârși -
tul exercițiului (nouă dintre acestea întocmesc conturi pe baza contabilității de 
angajamente);
 ο în 12 state membre, situațiile financiare aferente aparatului administrației centrale 
sunt semnate de către ministrul finanțelor;
 ο 12 state membre întocmesc conturile pe baza contabilității de angajamente, iar alte 
patru sunt în curs de a trece la o prezentare bazată pe contabilitatea de angajamente 
(în general, în conformitate cu IPSAS);
 ο șapte state membre impun publicarea unui raport al comitetului de audit.
… însă în mai mică măsură decât multe alte organizații
45 
După compararea conturilor anuale ale UE care sunt supuse auditului (inclusiv a secțiu -
nii Analizarea și discutarea situațiilor financiare) cu orientările și cu practicile urmate în 
alte organizații (a se vedea figura 6  și punctele 43 și 44), Curtea a formulat următoarele 
constatări:
 ο întocmirea conturilor pe baza contabilității de angajamente : așa cum s-a descris 
la punctul 40, începând cu exercițiul 2005, Comisia întocmește conturile UE pe baza 
contabilității de angajamente, în conformitate cu standardele IPSAS;
 ο sinteza cifrelor-cheie : secțiunea „Analizarea și discutarea situațiilor financiare” oferă 
o imagine de ansamblu a cifrelor-cheie din contul rezultatului economic și din bilanț 
și a celor referitoare la prefinanțări și instrumente financiare;
 ο opinia auditorului independent : conturile (așa cum sunt publicate în Jurnalul 
Oficial) sunt însoțite de o opinie a auditorului independent. (Alte documente care 
par să aibă unele dintre caracteristicile informațiilor furnizate anual pentru îndepli -
nirea obligației de a răspunde de gestiune - cum ar fi raportul de sinteză și raportul 
financiar – nu sunt însoțite de o opinie a auditorului independent);
 ο comparația între rezultatul bugetar și rezultatul financiar : Comisia include în 
conturile anuale o comparație completă între rezultatul bugetar și cel financiar;67 Curtea a contactat instituțiile 
supreme de audit din cele 
28 de state membre pentru 
a obține informații privind 
modul în care sunt întocmite 
conturile, furnizarea 
informațiilor de natură 
nefinanciară și 
responsabilitatea pentru 
semnarea conturilor.
37 Observații 
 ο analiza structurilor de guvernanță și a chestiunilor legate de aceasta : Comisia nu 
elaborează o declarație anuală privind guvernanța sau privind controlul intern, așa 
cum o cere cea mai bună practică și așa cum se întâmplă în mod obișnuit în statele 
membre (a se vedea punctul 44)68. Un astfel de document a fost redactat în 2007 ca 
răspuns la o recomandare a auditorului intern69, dar Curtea nu a identificat probe 
care să demonstreze că acest document a fost aprobat de Comisie. Comisia a comu -
nicat Curții că se află în curs de a-și actualiza declarația de guvernanță din 2007 și că 
aceasta va fi prezentată colegiului comisarilor. Începând cu 2014, Comisia include, 
în secțiunea Analizarea și discutarea situațiilor financiare, o imagine de ansamblu 
a rolurilor instituționale, a responsabilităților actorilor financiari din cadrul Comisiei, 
precum și a procedurii de descărcare de gestiune;
 ο cuvântul-înainte (sau raportul) președintelui/al unui înalt funcționar : con -
turile UE nu sunt însoțite de un cuvânt-înainte explicativ din partea președintelui 
(sau a unui alt membru al Comisiei). Organul de conducere al Comisiei nu își asumă 
răspunderea pentru conturile anuale întocmite printr-un cuvânt-înainte sau un raport 
descriptiv din partea președintelui sau a comisarului pentru buget. Raportul financi -
ar, publicat separat (a se vedea figura 7 ) este însă precedat de un cuvânt-înainte din 
partea vicepreședintelui responsabil de buget;
 ο discutarea riscului de operațiuni sau activități neconforme cu reglementările : 
conturile UE și informațiile care le însoțesc nu fac decât într-o măsură limitată referire 
la riscul prezentat de existența unor operațiuni neconforme cu reglementările. În 
2015, Comisia a introdus, în secțiunea „Analizarea și discutarea situațiilor financia -
re”, o rubrică separată referitoare la riscuri și incertitudini și la măsurile luate pentru 
„suportarea sau atenuarea” lor, în conformitate cu Îndrumarea nr. 2 privind practica 
recomandată publicată de Consiliul pentru Standarde Internaționale de Contabilitate 
pentru Sectorul Public (a se vedea, de asemenea, punctul 42). Această rubrică abor -
dează doar problema riscurilor financiare: riscurile operaționale și strategice nu sunt 
acoperite;
 ο estimarea nivelului de neregularitate : Comisia cuantifică riscul prezentat de ope -
rațiunile neconforme cu reglementările în raportul de sinteză (inclus acum în raportul 
anual privind gestionarea și performanța bugetului UE), dar nu împreună cu conturile 
anuale care sunt supuse auditului;
 ο raportul de informare asupra activităților din cursul exercițiului:
– conturile UE oferă informații privind performanța financiară , dar nu și privind  
performanța nefinanciară70;
– nu se oferă nicio descriere a  modelului de afaceri al UE  (a se vedea anexa II ) și 
nu există niciun raport privind principalele activități ;
– secțiunea „Analizarea și discutarea situațiilor financiare” se concentrează mai 
degrabă asupra planului noii Comisii decât asupra obiectivelor și a strategiei  
UE din cadrul Strategiei UE 2020;
 ο raportul privind previzionarea  sustenabilității pe termen lung : Comisia nu ane -
xează la conturi o previzionare pe termen lung/mediu a sustenabilității finanțelor UE;
 ο descrierea rolului și prezentarea concluziilor comitetului de audit : conturile anu -
ale nu sunt însoțite de niciun text care să sintetizeze rolul și concluziile Comitetului 
de monitorizare a auditurilor.68 Societățile cotate la bursă din 
UE sunt obligate printr-o 
directivă a UE să includă 
o declarație de guvernanță 
corporativă în raportul 
administratorilor.
69 Raport anual către autoritatea 
care acordă descărcarea de 
gestiune privind lucrările de 
audit intern realizate în 
anul 2006 [concluzia nr. 5 din 
COM(2007) 280 final, p. 13].
70 Documentele la care Comisia 
face referință în răspunsurile 
sale sunt puse la dispoziție 
abia după finalizarea auditului 
conturilor anuale.
38 Observații 
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.Figura 6Imagine de ansamblu a rapoartelor anuale și a conturilor unor organisme selectate 
din sectorul public (a se vedea anexa III )
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11Elemente incluse:
Da
Nu
⁽*⁾   Sinteză.
Publicate separat
⁽**⁾   Sinteză (a se vedea punctul/uni00A045).
⁽***⁾   Nu se aplică.
7
8
9
6
5
3
2
1
 1
2
3
4
5
6
7
8
9
11
10
4
11
9
3
2
1
 1
2
4
10
9
5
4
2
1
7
6
10
6
4
7
8
 8
7
10
11
1
3
5**
8
9
36
11*
10
11
5***
***
Raportul /f_inanciar pe 
2015 al SUARaportul anual pe 
2015 al Fondului 
European de Investi/uni021BiiConturile anuale ale UE 
pentru exerci/uni021Biul/uni00A02014
Raportul /f_inanciar 
pe 2015 al 
Băncii Europene
de Investi/uni021BiiComptes de l’État 
2014 (Conturile 
statului) (Fran/uni021Ba)
Contabilitate pe bază de angajamente.
Sinteza cifrelor-cheie.Anexarea opiniei auditorului independent.Compara/uni021Bia între rezultatul bugetar și rezultatul /f_inanciar.Analiza structurilor de guvernan/uni021Bă și a chestiunilor legate de aceasta.Cuvânt-înainte (sau raport) al președintelui/al unui înalt func/uni021Bionar.Discutarea riscului de opera/uni021Biuni sau activită/uni021Bi neconforme cu reglementările.Nivelul de neregularitate estimat.Raportul de informare asupra activită/uni021Bilor din cursul exerci/uni021Biului.Proiec/uni021Bie/raport privind sustenabilitatea pe termen lung.Descrierea rolului unui comitet de audit și concluziile acestuia.
39 Observații 
46 
Conturile anuale ale UE nu oferă o imagine de ansamblu asupra guvernanței în cadrul 
Comisiei și nici asupra performanței acesteia sau a strategiei sale de combatere a riscurilor 
susceptibile să îi compromită îndeplinirea obiectivelor. Informațiile esențiale sunt disper -
sate în diverse documente elaborate la nivelul central al instituției sau la nivelul direcțiilor 
generale și publicate separat de-a lungul exercițiului (în multe cazuri, la un moment prea 
tardiv pentru a putea fi luate în considerare în scopul auditului conturilor anuale). Unele 
elemente care nu sunt incluse în conturile anuale (punctul 45) figurează în alte rapoarte 
(figura 7 ). Raportul financiar este precedat de un cuvânt-înainte al comisarului pentru 
buget, în care sunt prezentate informații cu privire la activitățile desfășurate în cursul 
exercițiului. Riscurile operaționale și strategice sunt discutate, într-o anumită măsură, în 
documentele de planificare (planurile de gestiune și planurile strategice ale DG-urilor). 
Riscul prezentat de existența unor operațiuni neconforme cu reglementările este descris 
în raportul privind gestionarea și performanța. Un document privind metodele de lucru 
ale Comisiei Europene aprobat la scurt timp după începerea mandatului actualei Comisii 
abordează unele elemente ale mecanismelor de guvernanță ale acestei instituții71. Cole -
giul comisarilor nu elaborează însă nicio declarație anuală în care să își asume răspunde -
rea pentru controlul intern și pentru gestionarea riscurilor în cadrul Comisiei.
47 
La 19 iulie 2016, la patru luni după transmiterea către Comisie a versiunii preliminare 
a acestui raport și la o săptămână după încheierea auditului Curții cu privire la conturile 
anuale, Comisia a publicat un „pachet integrat de raportare financiară”, format din patru 
rapoarte72. Anterior, două dintre aceste rapoarte erau publicate mai târziu în cursul anului. 
Salutăm acest efort de a se pune la dispoziție o explicație mai completă a activităților și 
a finanțelor UE mai devreme în cursul anului, însă, cu excepția conturilor anuale, acest 
ansamblu de rapoarte nu a fost supus auditului. După introducerea secțiunii „Analizarea 
și discutarea situațiilor financiare” în 2014, acest demers reprezintă un nou pas în direcția 
producerii unui raport unic (sau a unui ansamblu unic de rapoarte) privind răspunderea 
de gestiune, care să facă obiectul unui exercițiu de furnizare a unei asigurări externe.
Din 2013, Comisia a raportat un nivel semnificativ de eroare 
în cadrul cheltuielilor sale
48 
În cazul în care există un risc ridicat de nereguli, cea mai bună practică cere să fie exami -
nate riscurile și să se cuantifice nivelul acestora și impactul potențial. Așa cum s-a arătat 
mai înainte în prezentul raport, Comisia dispune de un efectiv numeros de persoane care 
lucrează în domeniul auditului și al controlului. În plus, legislația UE prevede obligația 
organismelor responsabile de gestiunea fondurilor UE de a efectua verificări riguroase 
cu privire la cheltuieli. În raportările efectuate cu privire la acest subiect, Comisia acordă 
o atenție foarte mare „capacității de corecție” (posibilitatea de a respinge declarațiile de 
cheltuieli după acceptarea lor inițială de către Comisie), și nu cuantificării și analizării na -
turii erorilor pe care le identifică. Principalul document în acest sens („Protecția bugetului 
UE” – a se vedea figura 7 ) nu cuprinde nicio estimare a nivelului de neregularitate prezent 
în declarațiile de cheltuieli inițiale sau aprobate, depuse pentru rambursare.71 De exemplu, Comunicarea 
președintelui către Comisie: 
Metodele de lucru ale Comisiei 
Europene în perioada 
2014-2019, C(2014) 9004.
72 Raportul anual privind 
gestionarea și performanța; 
raportul financiar; 
comunicarea privind protecția 
bugetului UE; conturile anuale.
40 Observații 
Imagine de ansamblu a principalelor rapoarte periodice ale Comisiei (calendarul este 
cel care era aplicabil în 2015 și în anii anteriori – a se vedea punctul 47)Figura 7
1  În 2016, Comisia a fuzionat într-un singur document sinteza realizărilor Comisiei în materie de gestiune și evaluarea finanțelor Uniunii pe baza 
rezultatelor obținute. Acest document unic a fost aprobat de Comisie și a fost transmis Curții la 5 iulie.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.Data publicării
1 31/uni00A0martie/uni00A0 „n+1”:
2 iunie/uni00A0 „n+1”:
3 iunie/uni00A0 „n+1”:
4 iulie/uni00A0 „n+1”:
5
631/uni00A0iulie/uni00A0 „n+1”:
31/uni00A0iulie/uni00A0 „n+1”:
7 31/uni00A0iulie/uni00A0 „n+1”:
8 septembrie/uni00A0 „n+1”:
9 30/uni00A0septembrie/uni00A0 „n+1”:
10 octombrie/
noiembrie „n+1”:3
Anul „n+1”
1 3 9
5
 6
 7
2
 4
 8
 10
Raport al Comisiei către Parlamentul European și Consiliu privind instru-mentele ﬁnanciare sprijinite de bugetul general, în conformitate cu articolul/uni00A0140 alineatul/uni00A0(8) din Regulamentul /f_inanciar, la 31/uni00A0decembrie/uni00A0 „n” .Bugetul UE. Raport /f_inanciar pe anul „n” . O/f_iciul pentru Publica/uni021Bii al Uniunii 
Europene.Raport al Comisiei către Parlamentul European și Consiliu. Raport anual 
către autoritatea care acordă descărcarea de gestiune privind auditurile interne desfășurate în anul/uni00A0 „n” [articolul/uni00A099 alineatul/uni00A0(5) din Regulamentul /f_inanciar].Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu și Curtea 
de Conturi. Conturile anuale consolidate ale Uniunii Europene pentru anul/uni00A0 „n” .Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu și Curtea de 
Conturi. Conturile anuale ale Comisiei Europene pentru anul/uni00A0 „n” .Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu și Curtea de 
Conturi. Protecţia bugetului UE până la sfârșitul anului/uni00A0 „n” .Raport al Comisiei către Parlamentul European și Consiliu. Protejarea 
intereselor ﬁnanciare ale Uniunii Europene - Combaterea fraudei - Raportul anual pe „n” .Sistemul de transparenţă ﬁnanciară al exerci/uni021Biului „n” .Raport al Comisiei către Parlamentul European, Consiliu și Curtea de 
Conturi. Raportul de sinteză./one.superiorRaportul privind gestiunea bugetară și ﬁnanciară - exerci/uni021Biul /f_inanciar/uni00A0 „n” . 
Raport în temeiul articolului/uni00A0142 din Regulamentul /f_inanciar./uni00A0Rapoarte privind exerciţiul ﬁnanciar „n”sau de către 
colegiulcomisarilorsau de către 
vicepreședinte/prin procedurade abilitareAprobate prin 
procedură internă
Fac obiectul
procedurii
de descărcarede gestiune
Fac obiectul 
auditului 
extern
41 Observații Caseta 1449 
În 2013, Comisia a recunoscut pentru prima dată, în raportul de sinteză, că cheltuielile 
UE sunt afectate de un nivel semnificativ de eroare (a se vedea tabelul 3 ). Metodologia 
utilizată de Comisie pentru estimarea nivelului său de eroare a evoluat treptat de-a lungul 
anilor, parțial ca răspuns la presiunile exercitate de Parlament ( caseta 14 ).
Presiunile exercitate de Parlament: prezentarea sumei expuse riscului
În rezoluția sa privind descărcarea de gestiune pentru exercițiul 2013, Parlamentul a invitat Comisia „să clarifice mai bine 
modul în care a calculat suma expusă riscului, explicând impactul estimat al mecanismelor de corecție asupra acestei 
sume”73.
73 Punctul 27 din P8_TA-(2015)0118.
50 
Nu există niciun mecanism pentru supravegherea activităților direcțiilor de audit în acest 
sens, în afară de examinările limitate de către Serviciul de Audit Intern (a se vedea punc -
tul 26), efectuate, din 2013, cu privire la 11 direcții generale și agenții executive. Comisia 
are nevoie de informații de bună calitate pentru a putea furniza estimări fiabile cu privire 
la nivelul de eroare. Curtea a abordat, în trecut, problema măsurilor care trebuie luate 
pentru a se îmbunătăți fiabilitatea cifrelor Comisiei74.
51 
În opinia Curții, o bună practică o constituie abordarea DG DEVCO75, care este diferită 
de mecanismele obișnuite și utilizează un model ce prezintă anumite similitudini76 cu 
modelul folosit în Statele Unite ale Americii pentru estimarea nivelului de eroare în cadrul 
cheltuielilor (IPERIA) ( caseta 15  și tabelul 3 ).74 A se vedea punctul 1.20 din 
Raportul anual pe 2010 
(JO C 326, 10.11.2011), 
punctele 1.22, 1.23 și 1.25 din 
Raportul anual pe 2011 
(JO C 344, 12.11.2012), 
punctele 1.41-1.42 și 1.44-1.45 
din Raportul anual pe 2012 
(JO C 331, 14.11.2013), 
punctele 1.29-1.30 și 1.32 din 
Raportul anual pe 2013 
(JO C 398, 12.11.2014), 
punctele 1.50, 1.53-1.54 și 1.65 
din Raportul anual pe 2014 
(JO C 373, 10.11.2015), 
punctele 1.35 și 1.48 din 
Raportul anual pe 2015, 
punctele 61-63, 69-70, 81-88 și 
113 -114 din documentul  
„Agricultura și coeziunea: 
prezentare generală 
a cheltuielilor UE din 
perioada 2007-2013” ( http://
www.eca.europa.eu/Lists/
ECADocuments/PL14_AR13/
PL14_AR13_RO.pdf ).
75 A se vedea, de asemenea, 
secțiunea referitoare la 
„Studiul privind rata de eroare 
reziduală pentru 2015” din 
cadrul Raportului anual 
referitor la activitățile finanțate 
de Al optulea, Al nouălea, Al 
zecelea și Al unsprezecelea 
fond european de dezvoltare 
(FED).
76 Calculul se bazează pe 
o metodă validă din punct de 
vedere statistic.PRESIUNI
EXERCITATE
DE PARLAMENT
42 Observații Caseta 15IPERIA
Conform unui act legislativ al Congresului Statelor Unite ale Americii, toate agențiile guvernamentale au obligația de a re -
aliza suficiente teste pe plățile pe care le-au efectuat, în scopul calculării unei estimări valide din punct de vedere statistic 
a cuantumului anual aferent plăților necuvenite din cadrul acelor programe pentru care analiza riscurilor indică faptul că 
astfel de plăți ar putea depăși 1,5 % din totalul sumelor plătite. Agențiile au obligația de a exprima rezultatele sub forma 
atât a unui total extrapolat, cât și a unui procent din plățile efectuate. Auditorii agențiilor guvernamentale au obligația de 
a se pronunța, în rapoartele lor, cu privire la conformitatea sau nu a procesului de elaborare și publicare a acestor cifre cu 
actul legislativ relevant al Congresului77.
Plățile necuvenite sunt definite după cum urmează:
 ο sume incorecte plătite unor destinatari eligibili;
 ο plăți efectuate către destinatari neeligibili;
 ο plăți pentru bunuri sau servicii care nu au fost furnizate sau prestate;
 ο plățile duble;
 ο plăți pentru care documentele justificative erau insuficiente sau inexistente.
77 În prezent, Legea din 2012 privind eliminarea plăților necuvenite și îmbunătățirea recuperărilor ( Improper Payments Elimination and Recovery 
Improvement Act  – IPERIA). Unele agenții au început să raporteze pentru prima dată plăți necuvenite în 2003, în conformitate cu Legea din 2002 
privind informațiile referitoare la plățile necuvenite ( Improper Payments Information Act  – IPIA).PRESIUNI
EXERCITATE
DE PARLAMENT
43 Observații Tabelul 3Diferențe și similitudini între modelul utilizat de Statele Unite ale Americii și cel 
utilizat de UE pentru estimarea nivelului de eroare în cheltuielile bugetare
Guvernul SUA Comisia Europeană
Responsabilitatea pentru calcu -
lul nivelului de eroare estimatEntitățile responsabile de gestionarea fondurilor trebuie să 
furnizeze o estimare statistică a nivelurilor de eroare√ parțial1
Gradul de acoperireEșantionarea se face din toate plățile de la buget x x
Fac obiectul eșantionării cheltuielile efectuate în cadrul unor 
programe considerate a fi expuse riscurilor de către entitățile 
responsabile de gestionarea fondurilor√ x
Baza de calcul al nivelului de 
eroareEfectuarea de teste pe un eșantion de operațiuni selectate prin 
utilizarea unor metode statistice√ parțial
Acțiunile corective (realizate de entitățile responsabile de 
gestionarea fondurilor) pot reduce nivelul estimat de eroarex √
Prezentarea nivelului estimat 
de eroareNivelul estimat de eroare este prezentat conform contabilității 
pe bază de numerar√ √2
Nivelul estimat de eroare este prezentat sub formă de procent √√2  
2013 și 2015
Rezultatele privind gestiuneaNivelul mediu de eroare pentru perioada 2013-2015 4,0 % Între 2,6 % și 3,1 %3
Nivelul de eroare pentru perioada  2015 4,4 % Între 2,3 % și 3,1 %
1  Comisia solicită totuși, din partea unor entități responsabile de gestiune din statele membre, să elaboreze estimări statistice în anumite 
domenii de cheltuieli.
2  Comisia include, în raportul său de sinteză/raportul său privind gestionarea și performanța bugetului UE, o cuantificare a „sumei expuse 
riscului”, pe care Curtea o consideră echivalentă nivelului de eroare.
3  În raportul său pentru 2015 privind gestionarea și performanța bugetului UE, Comisia și-a modificat, față de anii anteriori, modul de calcul al 
estimării. Media este calculată pe baza cifrelor publicate.
44 Observații 
Cea mai bună practică cere ca estimările cu privire la sumele 
expuse riscului să se bazeze pe o metodologie uniformă
52 
Examinarea ex post  a cheltuielilor poate servi mai multor scopuri în cadrul unei organiza -
ții. Aceasta poate:
 ο alerta personalul de conducere cu privire la anumite modele de comportament;
 ο pune în lumină anumite riscuri legate de legislația în vigoare;
 ο oferi o bază pentru concentrarea acțiunilor în vederea atenuării riscurilor78;
 ο permite organului de conducere să evalueze eforturile depuse de cadrele de condu -
cere pentru combaterea riscurilor.
Pentru îndeplinirea tuturor acestor obiective, este necesar ca organizația să producă estimări 
ale nivelului de eroare separat de estimările impactului măsurilor corective. Este important, în 
egală măsură, ca organizația să evalueze impactul erorilor care sunt produse de cauze diferite.
53 
În Statele Unite ale Americii, Biroul executiv al președintelui (Biroul pentru gestionare și 
buget) furnizează agențiilor federale instrucțiuni cu privire la modul de calcul al estimă -
rilor statistice ale nivelului de plăți necuvenite. În special, acesta nu permite agențiilor 
federale să se bazeze exclusiv pe informațiile declarate de agențiile subordonate sau 
de destinatarii plăților pentru calcularea estimărilor privind plățile necuvenite79 și nici 
să compenseze plățile necuvenite prin deducerea din cuantumul total aferent acestora 
a impactului acțiunilor de recuperare. Auditorii agențiilor guvernamentale (inspectorii 
generali) au obligația de a evalua dacă agențiile au respectat legea IPERIA. Agențiile ale 
căror programe au fost declarate timp de trei ani consecutivi ca nerespectând legea 
IPERIA trebuie să prezinte propuneri Congresului în vederea reautorizării programelor sau 
a modificării actelor legislative prin care au fost create programele respective80.78 Un cadru pentru atenuarea 
riscurilor este furnizat de 
abordarea „celor patru T” – 
Treat, Tolerate, Transfer, 
Terminate  (tratare, tolerare, 
transfer, suprimare).
79 Totuși, o agenție își poate 
coordona această activitate cu 
activitățile efectuate de alți 
auditori. Biroul executiv al 
președintelui, Biroul pentru 
gestionare și buget, 
apendicele C la circulara 
nr. A-123 intitulată 
Requirements for effective 
estimation and remediation of 
improper payments  (Cerințe 
pentru estimarea și 
remedierea eficace a plăților 
necuvenite), 2014.
80 IMPROPER PAYMENTS: Chief 
Financial Officers (CFO) Act 
agencies need to improve 
efforts to address compliance 
issues  (Plăți necuvenite: 
agențiile vizate de legea Chief 
Financial Officers (CFO) Act  
trebuie să își intensifice 
eforturile de a remedia 
problemele care afectează 
conformitatea), GAO, 
iunie 2016.
45 Observații 
Rapoartele care au fost introduse prin reforma Prodi 
continuă să constituie baza pentru raportarea internă 
a Comisiei
54 
Reforma a introdus o serie de instrumente de planificare și de monitorizare în cadrul Co -
misiei. Fiecare direcție generală elabora un plan de gestiune pentru anul următor, menit 
să traducă obiectivele de politică din programul de activitate al Comisiei în obiective 
operaționale concrete. În 2016, Comisia a ajustat aceste mecanisme, înlocuind planurile 
de gestiune cu planuri strategice cincinale și cu planuri anuale de gestiune81.
55 
Raportul anual de activitate constituie un raport de gestiune (raport intern) adresat de 
directorul general membrilor Comisiei82. Acest raport acoperă subiecte precum gestiunea 
și controlul intern și realizarea principalelor obiective și activități identificate în planul de 
gestiune. Raportul anual de activitate conține o declarație formulată de directorul general 
sau de șeful serviciului cu privire la informațiile de natură financiară puse la dispoziție în 
raport.
56 
În cazul în care nu este în măsură să furnizeze o asigurare completă în declarație, directo -
rul general exprimă o „rezervă” (cu alte cuvinte, însoțește asigurarea pe care o furnizează 
de anumite rezerve).
57 
Comisia sintetizează rapoartele anuale de activitate și își prezintă observațiile referitoare 
la acestea într-un raport anual cunoscut până în 2015 sub numele de raport de sinteză 
(elaborat în comun de către Secretariatul General și DG BUDG). În pofida solicitărilor Par -
lamentului (a se vedea caseta 16 ), Comisia nu furnizează o asigurare explicită prin acest 
document: așa cum s-a descris anterior ( figura 4 ), acest raport conține o declarație prin 
care se afirmă că, prin aprobarea raportului de sinteză, Comisia își asumă „responsabilita -
tea politică” pentru acțiunile sale. Diferitele denumiri ale raportului de sinteză și diferitele 
forme utilizate de Comisie pentru a se exprima cu privire la modul în care se achită de 
atribuțiile încredințate sunt prezentate în figura 8 .81 Planurile strategice se 
articulează în jurul obiectivelor 
care trebuie atinse pentru 
a sprijini punerea în aplicare 
a priorităților Comisiei pe 
parcursul întregului său 
mandat (perioada 2016-2019 
pentru actualul ciclu de 
planificare) și furnizează un 
cadru pentru precizarea 
modalităților de punere în 
aplicare în planul anual de 
gestiune elaborat ulterior.
82 Publicarea rapoartelor anuale 
de activitate are loc după cea 
a raportului privind 
gestionarea și performanța 
bugetului UE. Cu toate că 
Secretariatul General, 
DG BUDG și Serviciul de Audit 
Intern examinează rapoartele 
anuale de activitate (evaluarea 
inter pares ), iar acesta din urmă 
desfășoară, în plus, în fiecare 
an, un număr mic de audituri 
de „examinare limitată”, 
directorul general este cel care 
are ultimul cuvânt cu privire la 
conținutul raportului.
46 Observații Caseta 16Presiunile exercitate de Parlament: furnizarea unei asigurări
Parlamentul European a insistat în mod frecvent asupra furnizării de către Comisie a unei declarații mai explicite.
2003 : Parlamentul a invitat Comisia să transforme raportul anual de sinteză într-o declarație de asigurare consolidată 
privind controlul financiar și gestiunea Comisiei în ansamblu83.
2010 : Parlamentul a invitat Comisia „să își îmbunătățească în continuare guvernanța corporativă și să informeze autorita -
tea care acordă descărcarea de gestiune cu privire la acțiunile și măsurile întreprinse, realizând următoarele:
 οintegrarea acelor elemente de guvernanță corporativă prevăzute sau propuse de dreptul european al societăților, 
relevante pentru instituțiile Uniunii;
 οadoptarea de măsuri care să permită președintelui să valideze conturile și să prezinte împreună cu acestea:
- o descriere a riscurilor și a incertitudinilor care ar putea afecta realizarea obiectivelor de politică, precum și 
o declarație în care președintele, împreună cu colegiul comisarilor, acceptă responsabilitatea pentru gestiunea 
riscului; precum și
- o declarație oficială de guvernanță corporativă, prin care să se indice în mod clar la ce standarde internaționale 
de guvernanță corporativă se raliază Comisia și care să conțină lămuriri obiective și complete în cazul în care se 
impune o îndepărtare de la recomandările codului privind guvernanța corporativă (principiul «conformare sau 
justificare»)”84.
Comisia a respins recomandarea.
2013 : Parlamentul a invitat Comisia „să includă în raportul său de sinteză o «Declarație de asigurare» corespunzătoare 
bazată pe rapoartele anuale de activitate ale directorilor generali”85.
83 Punctul 62 din P6_TA(2005)0092.
84 Punctul 35 din P7_TA(2012)0153.
85 A se vedea nota de subsol 74.PRESIUNI
EXERCITATE
DE PARLAMENT
47 Observații 
De la raportul de sinteză la raportul anual privind gestionarea și performanța 
bugetului UEFigura 8
2015Nicio raportare
Nicio raportare
«Synthèse 2004»
2014201120102006200520042002
20032001Raportări privind gestiunea Raportări privind performanţa
„Declara/uni021Biile” 
formulate de 
ComisieNicio declara/uni021Bie 
formulată de 
Comisie
„Raportul anual privind gestionarea și performanţa bugetului UE”
 [„Pe baza asigurărilor și a rezervelor din rapoartele anuale de activitate, colegiul 
adoptă prezentul Raport anual pentru 2015 privind gestionarea și performan/uni021Ba 
bugetului UE și își asumă responsabilitatea politică generală pentru gestionarea 
bugetului UE.”]„Raportul de evaluare elaborat 
în temeiul articolului 318”¹„Sinteza realizărilor 
obţinute în materie de 
politici”
„Prin adoptarea prezentului raport de 
sinteză, pe baza asigurărilor și a 
rezervelor formulate de către directorii 
săi generali și de către șe/f_ii de servicii în 
rapoartele lor anuale de activitate, 
Comisia își asumă responsabilitatea 
politică globală pentru gestionarea 
bugetului UE. ”„Prin adoptarea prezentului raport de 
sinteză, Comisia își asumă întreaga 
responsabilitate politică pentru gestiunea 
realizată de către directorii săi generali și 
de către șe/f_ii de serviciu, pe baza 
asigurărilor și rezervelor formulate de 
aceștia în rapoartele lor anuale de 
activitate (RAA). ”Sinteza realizărilor Comisiei în 
materie de gestiune în [anul]”„Sinteza rapoartelor anuale de 
activitate ale direcţiilor generale 
și ale serviciilor”„Sinteza rapoartelor anuale de activitate 
și declaraţiile directorilor generali și ale 
șeﬁlor de serviciu”
1  În temeiul articolului 318 TFUE, Comisia trebuie să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare a finanțelor Uniunii, 
bazat pe rezultatele obținute, dar acesta nu este acoperit de prezentul raport.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.
48
 Concluzii și recomandări
58 
Comisia este o organizație complexă, responsabilă de un buget anual de peste 140 de 
miliarde de euro. Aceasta a întreprins o revizuire din temelii a mecanismelor sale de gu -
vernanță în anii 2000, de exemplu, creând Serviciul de Audit Intern86, înființând Comitetul 
de monitorizare a auditurilor87 și aplicând standardele internaționale de control intern88 
și de contabilitate89. Cele mai bune practici au continuat însă să evolueze. Deși au fost 
întreprinse anumite acțiuni90, Curtea a identificat domenii în care mecanismele de guver -
nanță ale Comisiei, în special în ceea ce privește auditul, gestiunea financiară și controlul, 
nu urmează pe deplin sau diferă de cele mai bune practici stabilite în standarde sau puse 
în practică de organismele internaționale și publice pe care Curtea le-a selectat drept 
termen de comparație.
59 
Din cauza distincției care se face între „responsabilitatea politică a comisarilor” și respon -
sabilitatea operațională a directorilor generali, nu este întotdeauna posibil să se deter -
mine cu claritate dacă „responsabilitatea politică” înglobează responsabilitatea pentru 
acțiunile direcțiilor generale sau este distinctă de aceasta (a se vedea punctele 21 și 22). 
Reformele organizatorice recente au început să abordeze unele dintre riscurile legate de 
cultura „compartimentării”91. Dar, pentru a putea continua combaterea riscurilor prin -
cipale, Comisia va trebui să consolideze și mai mult structura de guvernanță la nivelul 
instituției.
60 
Serviciul de Audit Intern își concentrează acum eforturile asupra sistemelor de control 
intern din cadrul Comisiei. Operațiunile efectuate în afara Comisiei – și anume, cheltuielile 
de care aceasta este responsabilă – sunt de competența unităților de verificare ex post  din 
cadrul direcțiilor generale responsabile de cheltuieli (a se vedea punctele 25 și 26). Acest 
lucru are un impact asupra informațiilor care sunt prezentate comitetului de audit din 
cadrul Comisiei – și anume, Comitetul de monitorizare a auditurilor. Rolul acestui comitet, 
precum și proporția membrilor externi independenți în cadrul acestuia sunt mai limitate 
decât în cazul comitetelor de audit ale organismelor internaționale selectate de Curte 
drept termen de comparație (a se vedea punctele 30 și 31).
61 
În domeniul controlului intern, după punerea în aplicare a cadrului COSO din 1992, Co -
misia evoluează către cadrul COSO din 2013. Deși Comisia a publicat două comunicări pe 
tema fraudei și a elaborat o strategie antifraudă, riscul de fraudă nu este luat în considera -
re în actualul cadru de control intern (punctul 39). Aceasta poate compromite eficacitatea 
exercițiului de evaluare a nivelului de fraudă realizat de direcțiile generale92, expunând 
astfel Comisia la un risc potențial de fraudă.86 A se vedea punctele 23 și 24.
87 A se vedea punctele 27-29.
88 COSO, a se vedea 
punctele 32-34.
89 IPSAS, a se vedea punctele 40 
și 41.
90 De exemplu, publicarea 
documentului intitulat 
„Analizarea și discutarea 
situațiilor financiare” alături de 
conturile UE întocmite în 
conformitate cu contabilitatea 
pe bază de angajamente, 
raportarea cu privire la 
performanță (care a condus, în 
2015, la integrarea acesteia în 
raportarea referitoare la 
gestiune, sub forma raportului 
anual privind gestionarea și 
performanța), precum și 
tranziția la cadrul integrat de 
control intern al COSO, 
actualizat în 2013.
91 A se vedea punctul 17.
92 „[…] evaluările riscului de 
fraudă realizate de direcțiile 
generale nu sunt coordonate 
într-o măsură suficientă cu 
exercițiul anual de gestionare 
a riscurilor sau sunt efectuate 
la un nivel prea înalt pentru 
a ține seama de structura 
existentă de control intern. Ele 
nu abordează toate 
elementele ciclului unei fraude 
și nu acoperă toate 
modalitățile de gestiune. Mai 
mult, riscurile identificate în 
strategia antifraudă nu sunt 
prioritizate și nu li se poate 
identifica, la nivel individual, 
corespondența cu diversele 
acțiuni din planul de acțiune 
pentru strategia antifraudă.” 
(documentul de lucru al IAS 
care însoțește opinia globală 
pentru exercițiul 2015, 
mai 2016).
49 Concluzii și recomandări 
62 
Începând cu 2005, conturile anuale ale Comisiei au fost întocmite în conformitate cu stan -
dardele internaționale. Cu toate acestea, în pofida unor inovații recente care au presupus 
o cooperare cu Curtea, Comisia continuă să publice aceste conturi mai târziu decât majori -
tatea statelor membre ale UE (a se vedea punctul 44 și figura 7 ).
63 
Comisia a început recent să anexeze la conturi informații de natură nefinanciară, însă, în 
pofida anumitor îmbunătățiri, ea oferă în continuare mai puține informații de acest tip îm -
preună cu conturile decât alte organizații analizate de Curte. Informațiile sunt dispersate 
în mai multe documente elaborate la nivelul central al instituției sau la nivelul direcțiilor 
generale (a se vedea punctele 45-47).
64 
Din 2013, Comisia a admis că cheltuielile UE sunt afectate de un nivel semnificativ de eroa -
re. Estimările realizate de diferitele DG-uri cu privire la nivelul cheltuielilor neconforme cu 
reglementările nu se bazează pe o metodologie uniformă (a se vedea punctele 50-53).
65 
Cele mai bune practici au continuat să evolueze de la reformele Prodi. Deși au fost în -
treprinse anumite acțiuni, concluzia Curții este că Comisia nu respectă pe deplin sau se 
îndepărtează de cele mai bune practici în următoarele domenii:
 ο acoperirea de către Serviciul de Audit Intern a aspectelor de guvernanță de nivel înalt 
(punctele 25 și 26);
 ο componența Comitetului de monitorizare a auditurilor (punctul 31); și
 ο acoperirea de către Comitetul de monitorizare a auditurilor:
– a rezultatelor auditurilor externe;
– a gestionării riscurilor;
– a raportării financiare și cu privire la performanță;
– a activităților direcțiilor de audit și ale unităților de verificare ex post  din cadrul 
Comisiei (punctele 26, 30 și 31);
 ο luarea în considerare, în cadrul de control intern, a riscului de fraudă (punctul 39);
 ο calendarul de publicare a situațiilor financiare (punctul 44);
50 Concluzii și recomandări 
 ο anexarea la situațiile financiare:
– a unei declarații de guvernanță;
– a unui raport al președintelui;
– a unei examinări a riscurilor operaționale și strategice;
– a unui raport privind performanța nefinanciară;
– a unor informații privind activitățile din cursul exercițiului și îndeplinirea obiecti -
velor de politică;
– a unui raport privind rolul și concluziile comitetului de audit; și
– a unei declarații privind sustenabilitatea bugetară pe termen mediu și 
lung ( figura 7  și punctul 45);
 ο consecvența în ceea ce privește calcularea nivelului de cheltuieli neconforme cu re -
glementările și analiza rezultatelor pentru ansamblul direcțiilor generale (punctul 53).
66 
Comisia ar trebui să aplice cele mai bune practici sau, în cazul în care consideră că nu este 
adecvat să facă acest lucru, să explice motivele acestei căi de acțiune (a se vedea nota de 
subsol 19).
Recomandarea 1– Furnizarea unor explicații în cazul în care 
nu sunt aplicate cele mai bune practici
În cazul în care decide să nu aplice cele mai bune practici, Comisia ar trebui să explice mo -
tivele acestei căi de acțiune, așa cum li se solicită tuturor entităților europene de interes 
public.
Data-țintă de punere în aplicare a recomandării: aprilie 2017.
51 Concluzii și recomandări 
Recomandarea 2 – Aplicarea celor mai bune practici
Comisia ar trebui:
(a) să invite IAS să efectueze mai multe activități de audit cu privire la aspecte de guver -
nanță de nivel înalt;
(b) să finalizeze procesul de aliniere a cadrului său de control intern la principiile 
COSO 2013;
(c) să devanseze și mai mult data de publicare a conturilor anuale;
(d) să reunească informațiile deja prezentate într-o gamă de rapoarte existente într-un 
raport unic sau într-un ansamblu unic de rapoarte  privind răspunderea de gestiu -
ne, care să conțină conturile, dar și:
 ο o declarație de guvernanță;
 ο un raport al președintelui;
 ο o examinare a riscurilor operaționale și strategice;
 ο un raport privind performanța nefinanciară;
 ο informații privind activitățile din cursul anului și îndeplinirea obiectivelor de 
politică;
 ο un raport privind rolul și concluziile comitetului de audit; și
 ο o declarație privind sustenabilitatea bugetară pe termen mediu și lung, însoțită, 
după caz, de trimiteri către informațiile conținute în alte rapoarte;
(e) să prezinte acest raport unic sau ansamblu unic de rapoarte  privind răspunderea 
de gestiune astfel încât să permită efectuarea auditului conturilor și verificarea de 
către auditori a coerenței informațiilor care figurează în raport sau în ansamblul de 
rapoarte cu alte informații contabile;
(f) să publice, în conturile anuale sau în informațiile care le însoțesc, nivelul de eroare 
estimat pe baza unei metodologii uniforme;
(g) să actualizeze periodic mecanismele sale de guvernanță, să publice periodic o descri -
ere a acestora și să explice motivele pentru care au fost alese anumite structuri și 
procese în raport cu cadrul selectat;
(h) să transforme Comitetul de monitorizare a auditurilor într-un comitet de audit cu 
o majoritate de membri externi independenți și să extindă mandatul acestuia pentru 
a include gestionarea riscurilor, raportarea financiară și activitățile și rezultatele uni -
tăților de verificare ex post  și ale direcțiilor de audit.
Data-țintă de punere în aplicare a recomandării: aprilie 2018.
52 Concluzii și recomandări 
Prezentul raport a fost adoptat de Camera V, condusă de domnul Lazaros S. LAZAROU, 
membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 20 septembrie 2016.
 Pentru Curtea de Conturi
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Președinte

53
 Anexe
Cadrul GGPS și cadrul COSO 2013Anexa I
A. 
(A-1)
B. 
(B-15)
C. 
(C-6)
D. 
E.
(E-3 și 4)(D-6)
F.
(F-7, 9, 10, 11 et 12)
G.
(G-13, 14, 16 et 17)Principiile de control intern ale cadrului COSO 2013
1.
2. 
3. 
4.
5.
6.
7. 
8.
9.
10.
11. 
12. 
13.
14.
15.
16.
17.Punerea în aplicare 
a bunelor practici în ceea ce privește transparen/uni021Ba, raportarea și auditul cu scopul de a îndeplini în mod e/f_icace obliga/uni021Bia de răspundere pentru actul de gestiune.Gestionarea riscurilor și 
§a performan/uni021Bei prin intermediul unui control intern solid și al unei gestiuni riguroase a /f_inan/uni021Belor publice.Dezvoltarea capacită/uni021Bii etită/uni021Bii, inclusiv cea a conducerii și a persoanelor 
din cadrul entită/uni021Bii.Determinarea 
interven/uni021Biilor necesare pentru optimizarea ob/uni021Binerii efectelor dorite.De/f_inirea rezultatelor sub 
forma unor bene/f_icii econom-
ice, sociale și de mediu 
durabile.Garantarea deschiderii și a unei implicări integrale a păr/uni021Bilor interesate.A. Comportament integru, care să dea dovadă de un angajament ferm fa/uni021Bă de 
valorile etice și de respec-
tarea statului de drept.Cadrul principiilor de bună 
guvernanţă în sectorul public 
(GGPS) (CIPFA/IFAC) 
Organiza/uni021Bia evaluează de/f_icien/uni021Bele de la nivelul controlului intern și le 
comunică în timp util păr/uni021Bilor responsabile de luarea măsurilor corective, inclusiv personalului de conducere și consiliului de administra/uni021Bie, după caz.Organiza/uni021Bia selectează, dezvoltă și desfășoară evaluări continue și/sau punctuale pentru a determina dacă componentele controlului intern sunt prezente și func/uni021Bionează.Organiza/uni021Bia comunică cu ter/uni021Bi cu privire la aspectele care afectează func/uni021Bionarea controlului intern.Organiza/uni021Bia comunică, pe plan intern, informa/uni021Biile necesare pentru a sprijini 
func/uni021Bionarea controlului intern, inclusiv informa/uni021Biile cu privire la obiectivele și responsabilită/uni021Bile acestuia.Organiza/uni021Bia ob/uni021Bine sau generează și utilizează informa/uni021Bii relevante și de 
calitate pentru a sprijini func/uni021Bionarea controlului intern./uni00A0Organiza/uni021Bia desfășoară activită/uni021Bi de control prin intermediul unor politici 
care precizează obiectivele urmărite și al unor proceduri care pun în practică aceste politici.Organiza/uni021Bia selectează și dezvoltă activită/uni021Bi de control general al tehnologiilor utilizate pentru a sprijini îndeplinirea obiectivelor.Organiza/uni021Bia selectează și dezvoltă activită/uni021Bi de control care contribuie la 
diminuarea până la niveluri acceptabile a riscurilor care pot periclita îndeplinirea obiectivelor.Organiza/uni021Bia identi/f_ică și evaluează schimbările care ar putea avea un impact semni/f_icativ asupra sistemului de control intern.Organiza/uni021Bia ia în calcul poten/uni021Bialul de fraudă în evaluarea riscurilor care pot 
periclita îndeplinirea obiectivelor.Organiza/uni021Bia identi/f_ică, la nivelul de ansamblu al entită/uni021Bii, riscurile care pot 
periclita îndeplinirea obiectivelor sale și procedează la analiza lor cu scopul de a determina modul în care ar trebui acestea să /f_ie gestionate.Organiza/uni021Bia precizează obiectivele în mod su/f_icient de clar pentru 
a permite identi/f_icarea și evaluarea riscurilor care pot afecta îndeplinirea acestor obiective.Organiza/uni021Bia impune persoanelor individuale obliga/uni021Bia de a da seamă pentru 
modul în care se achită de responsabilită/uni021Bile lor de control intern în demersul de atingere a obiectivelor organiza/uni021Biei.
Organiza/uni021Bia dă dovadă de angajament fa/uni021Bă de atragerea, dezvoltarea și /f_idelizarea unor persoane competente, în conformitate cu obiectivele urmărite.
/uni00A0Conducerea stabilește, sub supravegherea consiliului, structurile, liniile de 
raportare și competen/uni021Bele și responsabilită/uni021Bile adecvate necesare în scopul 
atingerii obiectivelor.Consiliul de administra/uni021Bie dă dovadă de independen/uni021Bă fa/uni021Bă de conducere și 
asigură supravegherea activită/uni021Bilor de instituire a controlului intern și a bunei 
func/uni021Bionări a acestuia.Organiza/uni021Bia dă dovadă de angajament fa/uni021Bă de integritate și valori etice.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.
54 Anexe 
Elementele principale ale cadrelor selectate de raportare cu privire la organizație
Directiva  2014/95/UEConsiliul Internațio -
nal pentru Raporta -
re Integrată ( Inter -
national Integrated 
Reporting Council )Building Public Trust 
Awards  (UK)Îndrumarea nr. 2 
privind practica reco -
mandată elaborată 
de Consiliul pentru 
Standarde Internațio -
nale de Contabilitate 
pentru Sectorul PublicLiniile directoare 
ale OCDE pen -
tru societățile 
multinaționale
(III Prezentarea de 
informații)
Guvernanța Guvernanță corporativă GuvernanțăText care să indice în 
mod clar structura de 
guvernanță și tonul dat 
de direcție.
Informații transparente 
cu privire la modul 
în care consiliul de 
administrație funcțio -
nează în mod eficace 
pentru a  administra 
organizația.Guvernanță Structuri și politici de 
guvernanță
RiscurilePrincipalele riscuri legate de 
problemele aferente activită -
ții organizației, printre care, 
dacă aspectele respective 
prezintă pertinență și 
necesită un efort proporțio -
nal, se pot include relațiile 
de afaceri, produsele sau 
serviciile organizației care 
sunt susceptibile să aibă un 
impact negativ în domeniile 
respective și modalitatea prin 
care organizația gestionează 
riscurile în cauză.Riscuri și oportunitățiStabilirea unei legături 
între riscuri, obiectivele 
strategice și raportul 
anual descriptiv.
Riscuri cuantificate.
Discuție privind modul 
în care dinamica profi -
lului riscurilor a evoluat 
de-a lungul timpului.Riscuri și incertitudini: 
riscuri și incertitudini cu 
impact financiar, măsuri 
de atenuare a riscuri -
lor, riscurile interne și 
externe.Informații privind 
sistemele implementa -
te pentru gestionarea 
riscurilor și respectarea 
legislației, precum și 
privind declarațiile sau 
codurile de conduită 
profesională ale 
societății.
Factorii de risc 
previzibili.
Performanța 
financiară și 
nefinanciarăPrevede ca informațiile să 
fie elaborate în conformitate 
cu un cadru recunoscut 
(național, al Uniunii sau 
internațional).
Publicarea împreună cu con -
turile sau separat (în termen 
de șase luni).
Declarația nefinanciară 
conține trimiteri și explicații 
suplimentare privind sumele 
raportate în situațiile financi -
are anuale.
Indicatori-cheie de perfor -
manță nefinanciară relevanți 
pentru activitatea specifică 
a întreprinderii.PerspectiveleO reflecție fidelă și ușor 
de înțeles a performan -
ței financiare, care să 
fie coerentă cu situa -
țiile financiare pe care 
aceasta se bazează.
Analiza performanței 
reale în raport cu per -
formanța preconizată/
prevăzută în buget.
Indicatori-cheie de per -
formanță cuantificați 
și aliniați la obiectivele 
strategice. Evaluare 
echilibrată a obiective -
lor atinse și a perfor -
manței realizate în 
raport cu valori-țintă.Informații cu privire la 
situațiile financiare și la 
variații și tendințe.
Comparație între sumele 
înscrise în buget și su -
mele reale din situațiile 
financiare.Rezultatul financiar și 
rezultatul din exploa -
tare al societății.Anexa II
Elemente prezente în toate cadrele Elemente prezente în 4 din 5 cadre Elemente prezente în 3 din 5 cadre 
55 Anexe Anexa II
Directiva  2014/95/UEConsiliul Internațio -
nal pentru Raporta -
re Integrată ( Inter -
national Integrated 
Reporting Council )Building Public Trust 
Awards  (UK)Îndrumarea nr. 2 
privind practica reco -
mandată elaborată 
de Consiliul pentru 
Standarde Internațio -
nale de Contabilitate 
pentru Sectorul PublicLiniile directoare 
ale OCDE pen -
tru societățile 
multinaționale
(III Prezentarea de 
informații)
Aspecte 
sociale și de 
personalAspecte sociale și de 
personal.
Respectarea drepturilor 
omului.Capitalurile: financiar, 
fabricat, intelectual, 
uman, social și relațio -
nal și natural. Discuție și analiză 
cantitativă a factorului 
uman din organizație.
Detalii privind 
egalitatea de șanse și 
diversitatea.-Aspectele legate de 
angajați și alte părți 
interesate.
Obiective și 
strategii-Strategie și alocarea 
resurselor. Intrări de 
resurse.Declarație clară de 
intenție.
Viziune echilibrată 
asupra progreselor 
înregistrate în raport cu 
obiectivele stabilite.Informații privind obiec -
tivele și strategiile.
Misiune și viziune.Obiectivele societății
Modelul de 
afaceriDescriere succintă a  modelu -
lui de afaceri.
O descriere a politicilor 
adoptate de întreprindere în 
legătură cu aceste aspecte, 
inclusiv a procedurilor de 
diligență necesară aplicate.
Rezultatele politicilor 
respective.Modelul de afaceri (ac -
tivitățile întreprinderii 
care creează valoare 
pe termen scurt, 
mediu și lung).
Procesul de creare 
de valoare: grupurile 
părților interesate, 
principalele aspecte 
semnificative, 
riscurile, obiectivele 
strategice, inductorii 
de valoare, indicato -
rii-cheie de perfor -
manță, valorile-țintă, 
impactul.Diversele modele de 
obținere.
Text care să indice 
modul în care activi -
tățile întreprinderii 
sprijină obiectivele mai 
ample stabilite la nivel 
parlamentar. Reflecție 
asupra investițiilor 
de capital și a mo -
dului în care acestea 
permit o optimizare 
a resurselor.- -
Elemente prezente în toate cadrele Elemente prezente în 4 din 5 cadre Elemente prezente în 3 din 5 cadre 
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.
56 Anexe Anexa IIIPrivire de ansamblu asupra rapoartelor și a conturilor anuale ale organismelor din 
sectorul public care au fost selectate
Conturile consoli -
date ale UE pentru 
exercițiul  20141Raportul anual pe 
2015 al Fondului 
European de 
InvestițiiRaportul financiar 
pe 2015 al Băncii 
Europene de 
InvestițiiRaportul 
financiar pe 
2015 al SUAComptes de 
l’État 2014 
(Conturile sta -
tului) (Franța)
Contabilitate pe bază de angajamente Da Da Da Da Da
Sinteza cifrelor-cheie Da Da Da Da Da
Anexarea opiniei auditorului independent Da Da Da DaPublicată 
separat
Comparația între rezultatul bugetar și 
rezultatul financiarDa Publicată separat Publicată separat Da Da
Analiza structurilor de guvernanță și a ches -
tiunilor legate de aceastaSinteză2Da Da Da Da
Cuvânt-înainte (sau raport) al președintelui/
al unui înalt funcționarPublicată separat Da Publicată separat DaPublicată 
separat
Discutarea riscului de operațiuni sau activi -
tăți neconforme cu reglementărilePublicată separat Nu3Nu3Da Nu
Estimarea nivelului de neregularitate Publicată separat Nu Nu Da Nu
Raport de informare asupra activităților din 
cursul exercițiuluiPublicată separat Da Da Da Da
Proiecție/raport privind sustenabilitatea pe 
termen lungNu Publicată separat Publicată separat Da Da
Descrierea rolului unui comitet de audit și 
concluziile acestuiaNu Da Da Nu Sinteză
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.
1 A se vedea punctele 45 și 46.
2 A se vedea punctul 45.
3 Nu se aplică. Aceste rapoarte nu includ discutarea riscului de operațiuni sau activități neconforme cu reglementările. Curtea dispune însă de indicii 
care sugerează că nu există niveluri semnificative de neregularitate.
57 Răspunsul  
Comisiei
Sinteză
Răspuns comun al Comisiei la punctele I-IV
Comisia recunoaște importanța unui cadru de guvernantă de ultimă generație. Comisia depune eforturi pentru a se conforma 
bunelor practici relevante și aflate într-o continuă evoluție, care sunt stabilite în standarde sau puse în aplicare de către orga -
nisme publice sau internaționale, și va continua să își adapteze structura de guvernanță.
Principiile generale ale cadrului de guvernanță al Comisiei (și anume autoritate, responsabilitate, atribuții și responsabilități, 
numirea și demiterea Comisiei și a membrilor săi, transparență) sunt consacrate în tratatele UE.
Colegiul deleagă departamentelor sale sarcini operaționale. Pentru a se asigura că fiecare departament al Comisiei a instituit 
structura organizatorică și sistemele de control intern adecvate pentru a garanta atingerea obiectivelor sale, Comisia a definit 
caracteristicile minime la nivelul central al instituției, care se bazează pe cadrul COSO, recunoscut la nivel internațional. În cadrul 
Raportului anual pentru 2015 privind gestiunea și rezultatele bugetului UE (AMPR), Comisia a prezentat informații privind pune -
rea în aplicare efectivă a acestor standarde.
Mecanismele de guvernanță aplicabile Comisiei Europene sunt adaptate la natura supranațională a instituției sau la structura 
specială a acesteia, printr-un colegiu al comisarilor susținut de un corp administrativ permanent. Aceste caracteristici au stat la 
baza deciziilor luate în anul 2000 cu privire la structura de guvernanță a Comisiei. De asemenea, acestea au ținut cont de rapoar -
tele Comitetului de experți independenți și de Avizele nr. 4/97 și 1/2000 ale Curții. Mecanismele de audit și control ale Comisiei 
sunt solide și cuprinzătoare, iar în prezent sunt consolidate pentru a se conforma pe deplin cu principiile COSO de control intern 
din 2013. Pe de altă parte, Serviciul de Audit Intern (IAS) este pe deplin conform cu standardele profesiei de auditor intern, fapt 
evidențiat de către un evaluator extern al calității. Aceste mecanisme permit Comisiei să exercite o supraveghere solidă asupra 
funcționării structurii de guvernanță.
A se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la punctul VI.
V
Principiile generale ale cadrului de guvernanță al Comisiei (și anume autoritate, responsabilitate, atribuții și responsabilități) 
sunt consacrate în tratatele UE. Colegiul adoptă raportul anual privind gestiunea și rezultatele bugetului UE și își asumă res -
ponsabilitatea politică generală pentru gestiunea bugetului UE. Comisia consideră că acest lucru include răspunderea pentru 
activitatea serviciilor sale.
Din punct de vedere operațional, supravegherea are loc în primul rând prin intermediul modalităților practice care reglemen -
tează relațiile de lucru dintre membrii Comisiei, cabinete și servicii; în al doilea rând, prin intermediul Comitetului de monitori -
zare a auditurilor (CMA) care se ocupă în mod regulat de toate recomandările IAS; și, în al treilea rând, prin intermediul unui sis -
tem clar de raportare din partea ordonatorilor de credite delegați (OCD) către Comisie în cadrul rapoartelor anuale de activitate 
(RAA), al declarațiilor de asigurare din partea ordonatorilor de credite delegați și al avizului general al auditorului intern. A se 
vedea, de asemenea, răspunsurile Comisiei la punctele 55 și 57.
Abordarea culturii „compartimentării” a fost o prioritate a noii Comisii. Aceasta a implementat o structură nouă, în cadrul căreia 
sunt desemnați vicepreședinți însărcinați să monitorizeze domenii de politică mai ample, iar rolul de coordonare al Secretariatu -
lui General și al altor servicii centrale este consolidat. În cadrul acestei abordări, au fost create, de asemenea, diferite grupuri de 
coordonare în cadrul instituției, ce includ Grupul de coordonare a gestiunii pe activități (ABM) și Grupul directorilor de resurse.
Răspunsul Comisiei 58
VI
În conformitate cu bunele practici, cu Regulamentul financiar și cu Carta sa, IAS se concentrează în mod necesar pe sistemele 
de gestiune și control ale DG-urilor responsabile cu asigurarea legalității și regularității tranzacțiilor, inclusiv auditul verificărilor 
ex-post/funcției de audit a respectivelor DG-uri. În afara auditului privind guvernanța securității informațiilor, au fost abordate și 
alte domenii de guvernanță, precum:
ο procesul de stabilire a obiectivelor în cadrul planului de gestiune;
ο procesul elaborării rapoartelor anuale de activitate;
ο guvernanța strategiilor antifraudă.
CMA este doar unul dintre numeroasele mijloace existente ce facilitează supravegherea de către colegiu a guvernanței, a modu -
lui de gestionare a riscurilor și a practicilor interne de control ale Comisiei. Principalul mijloc este prin intermediul mecanismelor 
oficiale de comunicare prevăzute în modalitățile de lucru dintre comisari, cabinetele lor și serviciile Comisiei (reuniuni periodice, 
discuții privind planurile strategice, planurile de gestiune, rapoartele anuale de activitate etc.), prin care sunt informați întâi 
comisarii, și apoi colegiul.
Gestionarea riscurilor, raportarea financiară și rezultatele verificărilor ex-post/funcției de audit intră în responsabilitatea Grupu -
lui de coordonare a ABM, a SG, a DG BUDG, precum și a ordonatorilor de credite delegați.
VII
În conformitate cu Cadrul conceptual de raportare financiară cu scop general ( General Purpose Financial Reports  - GPFR) al 
IPSASB,1 ce preconizează că GPFR-urile „pot cuprinde numeroase rapoarte”, fiecare abordând în mod direct nevoile specifice 
ale diferitelor părți interesate, Comisia pune la dispoziție un Pachet de raportare financiară integrată. Acesta cuprinde raportul 
anual privind gestiunea și rezultatele bugetului UE (AMPR), raportul financiar, comunicarea privind protecția bugetului UE, pre -
cum și conturile anuale ale UE. Informațiile prezentate în acest pachet sunt de același calibru ca și cele puse la dispoziție de către 
entitățile de referință selectate de către Curte. În plus, informații suplimentare sunt disponibile în documente precum discursul 
președintelui privind starea Uniunii, Raportul general anual privind activitățile Uniunii Europene, Raportul de monitorizare 
privind recomandările de descărcare de gestiune etc.).
VIII Primul punct
Comisia acceptă această recomandare. Comisia depune eforturi pentru a se conforma bunelor practici relevante și aflate într-o 
continuă evoluție, care sunt stabilite în standarde sau puse în aplicare de către organisme publice sau internaționale (a se vedea 
răspunsurile la punctele I-IV, VIII, 24-26, 44-49) și va continua să își adapteze structura de guvernanță.
VIII Punctul al doilea
Comisia acceptă această recomandare în conformitate cu articolul 116.2 din normele de aplicare a Regulamentului financiar [a se 
vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la recomandarea 2 litera (h)].
VIII Punctul al treilea
Comisia acceptă această recomandare. Mecanismele de control ale Comisiei (inclusiv IAS) sunt solide și cuprinzătoare și sunt 
consolidate pentru a respecta pe deplin principiile COSO de control intern din 2013. Acestea permit Comisiei să supravegheze în 
mod corespunzător cum funcționează structura de guvernanță.
1 „Cadrul conceptual de raportare financiară cu scop general a entităților publice” (Cadru conceptual de GPFR) adoptat în octombrie 2014 de către 
Consiliul pentru Standarde Internaționale de Contabilitate pentru Sectorul Public — (IPSASB)
Răspunsul Comisiei 59
VIII Punctul al patrulea
Comisia acceptă această recomandare.
A se vedea răspunsul la punctul 62.
VIII Punctul al cincilea
Comisia acceptă recomandarea de a emite o serie de rapoarte într-un mod care să atenueze riscurile suplimentare cu privire la 
disponibilitatea și calitatea informațiilor. A se vedea, de asemenea, răspunsul la recomandarea 2 litera (e).
Comisia a luat deja măsuri în acest sens prin publicarea Pachetului de raportare financiară integrată în 19 iulie 2016.
Un raport unic privind răspunderea nu ar fi adecvat și nu s-ar conforma Cadrului conceptual de GPFR al IPSASB, care mențio -
nează în mod clar faptul că GPFR-urile au obiectivul de a oferi informații utile în scopul luării de decizii și responsabilizării și 
„pot cuprinde numeroase rapoarte, fiecare abordând în mod direct anumite aspecte ale obiectivelor de raportare financiară”. În 
conformitate cu cadrul conceptual, Comisia publică sau va publica următoarele documente care acoperă elementele identificate 
de Curte:
VIII Punctul al cincilea – prima liniuță
În prezent, Comisia lucrează la o versiune actualizată a declarației de guvernanță.
VIII Punctul al cincilea – a doua liniuță
În ceea ce privește Comisia, discursul despre starea Uniunii prezentat în septembrie corespunde raportului președintelui.
VIII Punctul al cincilea – a treia liniuță
În plus față de informațiile cuprinse în raportul anual privind gestiunea și rezultatele bugetului UE, Comisia raportează și trans -
mite informații detaliate cu privire la riscurile operaționale și strategice în discursul privind starea Uniunii, precum și în planurile 
strategice și de gestiune ale fiecărei direcții generale.
VIII Punctul al cincilea – a patra liniuță
Informații privind performanțele nefinanciare sunt disponibile în rapoartele anuale de activitate și în raportul anual privind 
gestiunea și rezultatele bugetului UE.
VIII Punctul al cincilea – a cincea liniuță
Raportul general privind activitățile Uniunii și raportul anual pentru 2015 privind gestiunea și rezultatele bugetului UE conțin 
informații despre activitățile realizate pe parcursul anului și stadiul îndeplinirii obiectivelor de politică.
VIII Punctul al cincilea – a șasea liniuță
Raportul anual al CMA sintetizează concluziile acestuia cu privire la îndeplinirea misiunii sale și subliniază aspecte supuse aten -
ției colegiului de către CMA. Activitatea CMA a fost abordată în rapoartele de sinteză și în raportul anual pentru 2015 privind 
gestiunea și rezultatele bugetului UE. În viitoarele rapoarte anuale privind gestiunea și rezultatele bugetului UE va exista o secți -
une specială dedicată rolului și concluziilor prezentate de CMA.
VIII Punctul al cincilea – a șaptea liniuță
Bugetul UE nu poate fi comparat cu bugetele statelor, în special din cauza diferențelor legate de datorii (spre exemplu, capacita -
tea de a respecta angajamentele financiare sau de refinanțare sau majorare a datoriilor) și de venituri (spre exemplu, capacitatea 
de a varia nivelurile de impozitare existente sau de a introduce noi surse de venit).
Răspunsul Comisiei 60
În contextul UE, CFM este instrumentul care asigură stabilitatea și predictibilitatea pe termen mediu și lung a cerințelor viitoare 
în materie de plăți și a priorităților bugetare. Comisia oferă informații cu privire la aceste aspecte în raportul anual privind gesti -
unea și rezultatele bugetului UE, în raportul financiar, în conturi și în alte rapoarte, ori de câte ori este necesar.
VIII Punctul al șaselea
Comisia acceptă parțial această recomandare.
Informațiile aflate la baza noului Pachet de raportare financiară integrată și a rapoartelor complementare vor fi puse la dispozi -
ția Curții, în măsura în care este posibil (și anume sub rezerva termenelor-limită relevante până la care statele membre trebuie să 
furnizeze datele necesare), pentru a permite verificări în ceea ce privește coerența.
VIII Punctul al șaptelea
Comisia acceptă această recomandare. Comisia va continua să raporteze suma totală expusă riscului în raportul anual privind 
gestiunea și rezultatele bugetului UE.
VIII Punctul al optulea
Comisia acceptă această recomandare. Aceasta va actualiza și publica în mod regulat mecanismele sale de guvernanță și va 
explica modul în care se conformează standardelor internaționale și bunelor practici.
VIII Punctul al nouălea
Comisia acceptă parțial această recomandare. În contextul reînnoirii la jumătatea mandatului a componenței CMA, Comisia va 
lua în considerare aspectul legat de creșterea numărului de membri externi cu persoane având o experiență demonstrată în 
audit și domenii conexe care să fie numiți de către Comisie în urma unei proceduri deschise și transparente. Gestionarea riscu -
rilor, raportarea financiară și rezultatele verificărilor ex-post/funcției de audit intră în responsabilitatea grupului de coordonare 
a ABM, a SG, a DG BUDG, precum și a ordonatorilor de credite delegați. Canalele de comunicare, ce includ în special rapoartele 
anuale de activitate, planurile strategice și de gestionare etc., garantează că ordonatorii de credite delegați informează comisarii 
și colegiul, permițând acestuia din urmă să exercite un control corespunzător. În plus, IAS realizează în mod regulat un audit al 
verificărilor ex-post/funcției de audit din cadrul direcțiilor generale relevante, în special în domenii esențiale precum gestiunea 
partajată, iar concluziile acestuia sunt luate în considerare de către CMA. Comisia va lua în considerare posibilitatea de a invita 
IAS să realizeze activități de audit privind guvernanța/mecanismele de control pentru gestionarea riscurilor, raportarea finan -
ciară și verificarea ex-post/funcția de audit, în special control de nivelul doi cu scopul identificării de ameliorări care pot crește 
performanța acestor mecanisme.
Observații
15
O primă caracteristică unică de guvernanță a Comisiei este aceea că modul de distribuire a direcțiilor de responsabilitate și răs -
pundere este stabilit în tratat (articolul 317) și în Regulamentul financiar (articolul 66) și este descris în Cartea albă din 2000, care 
a luat în considerare recomandările Comitetului de experți independenți.
O a doua caracteristică a Comisiei este că aspectele legate de organizarea internă, guvernanță și mecanismele de responsabili -
zare pot fi revizuite de fiecare dată când un nou colegiu își începe mandatul. Acest lucru se realizează prin intermediul scrisori -
lor de misiune ale comisarilor, metodelor de lucru ale Comisiei Europene [a se vedea C(2014) 9004] și acordurilor scrise de lucru 
dintre comisari și servicii.
Răspunsul Comisiei 61
21
Principiile generale ale cadrului de guvernanță al Comisiei (și anume autoritate, responsabilitate, atribuții și responsabilități) 
sunt consacrate în tratatele UE. Colegiul adoptă raportul anual privind gestiunea și rezultatele bugetului UE și își asumă res -
ponsabilitatea politică generală pentru gestiunea bugetului UE. Comisia consideră că acest lucru include răspunderea pentru 
activitatea serviciilor sale.
Din punct de vedere operațional, supravegherea are loc în primul rând prin intermediul acordurilor practice care reglemen -
tează relațiile de lucru dintre membrii Comisiei, cabinete și servicii; în al doilea rând, prin intermediul CMA care se ocupă în mod 
regulat de toate recomandările IAS; și, în al treilea rând, prin intermediul unui mijloc clar de raportare din partea ordonatorilor 
de credite delegați (OCD) către Comisie în cadrul rapoartelor anuale de activitate (RAA), al declarațiilor de asigurare din partea 
ordonatorilor de credite delegați și al avizului general al auditorului intern.
Caseta 5 – Responsabilitatea Comisiei
Între 2007 și 2016, Comisia a efectuat modificări suplimentare referitoare la guvernanță și la modul de raportare.
23
Comisia a eliminat structurile de audit intern (IAC-uri) întrucât, odată cu trecerea timpului, a devenit din ce în ce mai important 
ca funcția de audit intern să depășească limitele unei singure direcții generale. Acest lucru este realizat într-o manieră mult mai 
eficientă printr-o funcție centralizată de audit intern. În plus, un IAS centralizat este complet independent, fapt ce asigură reali -
zarea unui audit de calitate. Un evaluator extern al calității, deși a acordat un aviz favorabil IAS-ului, a subliniat lipsa unui control 
independent suficient al structurilor de audit intern și a semnalat un oarecare risc cu privire la independența acestora.
În prezent, IAS oferă directorilor generali și un raport de asigurare limitată care este inclus în rapoartele anuale de activitate 
(RAA), așa cum procedau și IAC-urile (pentru prima dată în februarie 2016, cu privire la anul 2015).
24
Personalul entităților menționate de Curte nu este desemnat doar pentru activități de audit sau de control.
Verificările ex-post/funcția de audit din direcțiile generale cu cheltuieli mari (denumite adesea „funcția de audit”) fac parte din 
sistemul de control intern al ordonatorului de credite delegat. Acestea ar trebui să se deosebească în mod clar de funcția de 
audit intern.
25
În afara auditului privind guvernanța securității informațiilor, au fost abordate și alte domenii ale guvernanței, în special, deși nu 
exclusiv, prin intermediul auditurilor care acoperă numeroase direcții generale, de exemplu audituri care abordează:
ο procesul de stabilire a obiectivelor în cadrul planului de gestiune;
ο procesul realizării rapoartelor anuale de activitate;
ο guvernanța strategiilor antifraudă;
ο guvernanța activităților din cadrul semestrului european;
ο guvernanța Centrului comun de asistență găzduit de RTD;
ο guvernanța fondurilor fiduciare ale UE,
ο supravegherea agențiilor descentralizate;
ο guvernanța în domeniul tehnologiei informațiilor.
Răspunsul Comisiei 62
Caseta 7 – Mai multe recomandări importante formulate de Serviciul de Audit Intern cu 
privire la guvernanță nu au fost urmate
Comisia lucrează la revizuirea declarației de guvernanță.
26
IAS împărtășește evaluarea Curții privind importanța riscului de cheltuieli neconforme și ilegale. Acesta este și motivul pentru 
care aproximativ 40-50 % din timpul dedicat auditurilor sale este alocat activităților de evaluare a sistemelor de gestiune și de 
control care vizează prevenirea și detectarea/corectarea neregulilor.
Acestea includ audituri importante ale strategiilor de control ale DG-urilor (inclusiv verificări ex   post/funcția de audit) care să 
acopere principalele domenii ale cheltuielilor aferente politicilor. Toate aceste rapoarte de audit sunt trimise către CMA pentru 
a fi analizate.
În conformitate cu bunele practici, cu Regulamentul financiar și cu Carta sa, IAS se concentrează în mod necesar pe sistemele de 
gestiune și control ale DG-urilor responsabile cu asigurarea legalității și regularității operațiunilor.
CMA este doar unul dintre numeroasele mijloace existente ce facilitează supravegherea de către colegiu a guvernanței, a modu -
lui de gestionare a riscurilor și a practicilor interne de control ale Comisiei. Principalul mijloc este prin intermediul mecanismelor 
oficiale de comunicare prevăzute în acordul de lucru dintre comisari, cabinetele lor și serviciile Comisiei (reuniuni periodice, 
discuții privind planurile strategice, planurile de gestiune, rapoartele anuale de activitate etc.), prin care sunt informați întâi 
comisarii, și apoi colegiul.
30
Comisia confirmă că mandatul CMA din 2015 include consolidarea acțiunilor întreprinse în urma recomandărilor CCE. CMA ana -
lizează rapoartele Curții și concluziile relevante, după caz, în cadrul discuțiilor sale tematice, în baza grupurilor de rapoarte de 
audit ale IAS.
IAS desfășoară o serie de audituri privind eficacitatea verificării ex-post/funcției de audit în multe direcții generale cu cheltuieli 
mari. Astfel acoperă acest element important al sistemului de control intern al ordonatorilor de credite delegați care vizează 
prevenirea și detectarea/corectarea neregulilor (a se vedea răspunsul la punctul 26). CMA abordează aspecte menționate în 
măsura în care acestea sunt acoperite de auditurile IAS.
Răspuns la tabelul 2
CMA primește și abordează toate rapoartele de audit ale IAS care acoperă domenii precum gestionarea riscurilor, controlul 
intern și raportarea cu privire la performanțele financiare și nefinanciare. Acesta facilitează astfel supravegherea Comisiei prin 
asigurarea independenței serviciului de audit intern, monitorizarea calității activității sale și asigurarea respectării recomandări -
lor. În plus, acesta vizează documente importante ce privesc cadrul de control intern.
Răspunsul Comisiei 63
31
Gestionarea riscurilor, raportarea financiară și rezultatele verificărilor ex-post/funcției de audit intră în responsabilitatea grupu -
lui de coordonare a ABM, a SG, a DG BUDG, precum și a ordonatorilor de credite delegați. Canalele de comunicare, ce includ în 
special rapoartele anuale de activitate, planurile strategice și de gestionare etc., garantează că ordonatorii de credite delegați 
informează comisarii și colegiul, permițând acestuia din urmă să exercite un control corespunzător. În plus, IAS realizează în 
mod regulat un audit al verificărilor ex-post/funcției de audit din cadrul direcțiilor generale relevante, în special în domenii 
esențiale precum gestiunea partajată, iar concluziile acestuia sunt luate în considerare de către CMA.
Alte organizații internaționale (Programul Alimentar Mondial, Banca Europeană de Investiții, Banca Mondială și ONU) au struc -
turi de guvernanță diferite.
35
Noua revizuire a Cadrului de control intern desfășurată în prezent de către Comisie va aborda toate observațiile Curții.
36
Ținând seama de particularitățile Comisiei, principiul 2 al COSO trebuie privit dintr-o dublă perspectivă. La nivelul direcțiilor 
generale, fiecare director general efectuează o supraveghere independentă a dezvoltării și performanței activităților de control 
intern prin intermediul coordonatorului controalelor interne. La nivelul Comisiei, colegiul, care este echivalent cu Consiliul de 
administrație menționat în principiul 2 al COSO, asigură o supraveghere independentă a progresului și performanțelor de con -
trol intern (a se vedea răspunsul la punctul 21).
Serviciul financiar central a fost creat cu scopul de a oferi sprijin și consiliere cu privire la gestionarea financiară, interpretarea 
legislației, controlul intern și gestionarea riscurilor, dar nu și de a supraveghea punerea efectivă în aplicare a sistemului de con -
trol intern.
37
Cadrul actual, așa cum a fost decis prin reforma Comisiei și prevăzut de Regulamentul financiar, prevede o definire clară a res -
ponsabilităților și răspunderii. Direcțiile generale trebuie să creeze structura organizațională și sistemele de control intern, 
inclusiv acțiuni de subdelegare și sistemul de raportare în cascadă aferent, care să crească gradul de asigurare din cadrul fiecărei 
direcții generale.
În ceea ce privește baza în cadrul căreia se stabilește dacă declarațiile făcute în rapoartele anuale de activitate sunt bine 
fondate, instrucțiunile (și orientările) pentru întocmirea RAA-urilor oferă o bază solidă de realizare a declarației de asigurare 
și reprezintă un punct clar de referință față de care DG  urile sunt trase la răspundere. De altfel, rapoartele anuale de activitate 
conțin o secțiune ce vizează rapoartele și concluziile auditorului intern referitoare la situația activității de control a direcției 
generale. În cele din urmă, procesul de evaluare a rapoartelor anuale de activitate asigură calitatea acestor rapoarte, astfel încât 
nivelul politic să se poată baza pe declarațiile și asigurările conducerii.
Cu toate acestea, Comisia va analiza dacă anumite aspecte pot fi mai bine clarificate.
Răspunsul Comisiei 64
38
Începând cu anul 2013, Comisia a prezentat anual situația punerii în aplicare a Strategiei antifraudă a Comisiei (SAFC) în Raportul 
anual privind protecția intereselor financiare ale UE („articolul 325 al Raportului”).
39
Deși consideră că riscul de fraudă este acoperit într-o măsură suficientă în metodologia și orientările privitoare la strategiile 
antifraudă ale DG-urilor, în prezent Comisia pregătește o propunere care să includă în mod special riscul de fraudă în noul Cadru 
de control intern.
42
Potrivit Îndrumării 2 privind practica recomandată (RPG 2) emisă de IPSASB, obiectivul documentului „Situația financiară: discu -
ție și analiză” (FSDA) este de a oferi „o explicație cu privire la elementele, tranzacțiile și evenimentele semnificative prezentate în 
declarațiile financiare ale unei entități și la factorii care le influențează.”
Prin urmare, este logic ca FSDA să se axeze pe cele 10 priorități ale președintelui, deoarece acestea „reprezintă o continuare 
a Strategiei Europa 2020” și sunt principalii factori-cheie ai politicilor Comisiei și ai modului în care sunt cheltuite fondurile UE. 
În plus, FSDA include și informații cu privire la Strategia Europa 2020. Cu toate acestea, FSDA este un document ce se află într-un 
proces continuu de actualizare. Prin urmare, Comisia rămâne deschisă la discuții ce vizează îmbunătățirile care pot fi aduse 
conținutului și obiectului acestuia.
44 Punctul al treilea
Conturile UE sunt adoptate de către Comisie.
44 Punctul al patrulea
Comisia ia act de faptul că sistemul de contabilitate pe bază de angajamente și de raportare este, prin urmare, foarte avansat în 
comparație cu multe state membre.
45 Punctul al doilea
Documentul FSDA pregătit de către Comisie este conform cu structura și conținutul sugerate de IPSASB în RPG 2.
45 Punctul al treilea
Conform observațiilor Curții, conturile sunt însoțite în Jurnalul Oficial de declarația de asigurare. Comisia ar aprecia posibilitatea 
de a include avizul Curții cu privire la conturi în documentul referitor la conturi de îndată ce este adoptat, așa cum se întâmplă în 
sectorul privat.
45 Punctul al cincilea
Comisia include în FSDA și informații privind diferite moduri de gestionare, raportare financiară și răspundere.
Comisia lucrează la revizuirea declarației de guvernanță.
Răspunsul Comisiei 65
45 Punctul al șaselea
Conturile anuale ale UE sunt adoptate de către Comisie. Având în vedere că există o prefață a raportului financiar, aceasta nu 
a fost reluată în conturi. În viitor, Comisia va lua în considerare ideea de a introduce o prefață.
45 Punctul al șaptelea
În plus față de conturile anuale și informațiile care le însoțesc, Comisia prezintă de asemenea, printre altele, raportul anual 
privind gestiunea și rezultatele bugetului UE (AMPR), comunicarea privind protecția bugetului UE și raportul financiar, raportul 
general privind activitățile UE și discursul privind starea Uniunii ținut de președintele Comisiei Europene. Aceste documente 
conțin informații nefinanciare cuprinzătoare și abordează riscuri operaționale și strategice.
Conturile anuale ale UE sunt conforme cu cerințele de informare prevăzute de standardele internaționale de contabilitate pen -
tru sectorul public (IPSAS) și cu normele contabile ale UE.
Comisia prezintă în AMPR sumele totale expuse riscului din punct de vedere al legalității și regularității tranzacțiilor (sumele 
expuse riscului la data plății și suma expusă riscului la închidere). De asemenea, raportul analizează ce domenii de cheltuieli sunt 
mai predispuse la erori.
45 Punctul al optulea
Întrucât AMPR conține o cuantificare a riscului de tranzacții neconforme (sumele expuse riscului la data plății și sumele expuse 
riscului la închidere), Comisia consideră că nu este necesară duplicarea informațiilor. A se vedea răspunsul de mai sus.
45 Punctul al nouălea – prima liniuță
În plus față de conturile anuale și informațiile care le însoțesc, Comisia prezintă de asemenea, în mod special și raportul anual 
privind gestiunea și rezultatele bugetului UE (AMPR), comunicarea privind protecția bugetului UE și raportul financiar, raportul 
general privind activitățile UE și discursul privind starea Uniunii ținut de președintele Comisiei Europene în care sunt prezentate 
informații privind performanțele nefinanciare.
45 Punctul al nouălea – a doua liniuță
În plus față de conturile anuale și informațiile care le însoțesc, Comisia prezintă de asemenea în mod special și raportul anual 
privind gestiunea și rezultatele bugetului UE (AMPR), comunicarea privind protecția bugetului UE și raportul financiar, raportul 
general privind activitățile UE și discursul privind starea Uniunii ținut de președintele Comisiei Europene.
45 Punctul al nouălea – a treia liniuță
Informațiile legate de progresele înregistrate în îndeplinirea principalelor obiective ale Strategiei UE 2020 sunt actualizate peri -
odic și publicate pe pagina de internet a EUROSTAT și raportate în contextul semestrului european. A se vedea, de asemenea, 
răspunsul la punctul 42.
Răspunsul Comisiei 66
45 Punctul al zecelea
Bugetul UE nu poate fi comparat cu bugetele statelor, în special din cauza diferențelor legate de datorii (spre exemplu, capacita -
tea de a respecta angajamentele financiare sau de refinanțare sau majorare a datoriilor) și de venituri (spre exemplu, capacitatea 
de a varia nivelurile de impozitare existente sau de a introduce noi surse de venit).
În contextul UE, CFM este instrumentul care asigură stabilitatea și predictibilitatea pe termen mediu și lung a cerințelor viitoare 
în materie de plăți și a priorităților bugetare. Comisia oferă informații cu privire la aceste aspecte în diferite rapoarte.
45 Punctul al unsprezecelea
Rolul CFM a fost menționat în rapoartele de sinteză și în AMPR în anul 2015. În viitoarele rapoarte anuale privind gestiunea și 
rezultatele bugetului UE va exista o secțiune specială dedicată rolului și concluziilor prezentate de CMA.
Răspuns comun cu privire la punctele 46 și 47
Anul acesta, Comisia a prezentat pentru prima data un Pachet cuprinzător de raportare financiară integrată. În acest fel, Comisia 
pune la dispoziție simultan toate informațiile financiare esențiale privind anul 2015. Pachetul include:
(a) AMPR, care oferă informații cu privire la performanța bugetului UE pe baza rezultatelor obținute până la sfârșitul anului 2015. De 
asemenea, acesta cuprinde modul în care Comisia a gestionat bugetul UE pentru anul 2015, cu o prezentare generală a modului 
de funcționare a sistemelor de control intern puse în aplicare de către departamentele Comisiei pentru a asigura realizarea 
obiectivelor de politici și operaționale și abordarea riscurilor conexe majore, dacă este cazul. Aceasta include evaluarea riscurilor 
privind legalitatea și regularitatea, raportul cost-eficacitate al controalelor și strategiile antifraudă; 
(b) Raportul financiar, care oferă în special o prezentare detaliată a veniturilor și a distribuției fondurilor per stat membru și per 
rubrică a CFM;
(c) Comunicarea privind protecția bugetului UE, care descrie măsurile luate pentru a exclude de la finanțare din bugetul UE chel -
tuielile ilegale și neconforme, indicând, totodată, modul în care statele membre sunt implicate și afectate;
(d) Conturile anuale ale UE (spre exemplu, active și pasive, venituri și cheltuieli) la sfârșitul anului 2015.
Setul de rapoarte financiare integrate este precedat de o introducere din partea comisarului pentru buget. 
Colegiul comisarilor își asumă responsabilitatea generală privind sistemele de control intern ale Comisiei și gestionarea riscurilor 
prin adoptarea Raportului anual de performanță și gestiune.
48
Comisia raportează cu privire la estimarea sumelor expuse riscului în AMPR și oferă o imagine de ansamblu a acțiunilor de pre -
venire în Comunicarea privind protecția bugetului UE. În raportul anual de activitate, ordonatorul de credite delegat competent 
raportează cu privire la rezultatele controalelor efectuate și furnizează o estimare a sumelor expuse riscului de plăți necon -
forme. În plus, natura erorilor identificate este de asemenea abordată în raportul anual de activitate. În contextul procedurii de 
descărcare de gestiune și la solicitarea Parlamentului European, Comisia a prezentat un raport cu privire la acțiunile întreprinse 
pentru a remedia unele dintre cele mai frecvente tipuri de erori din domeniile de politică specifice.
Răspunsul Comisiei 67
49
Începând cu anul 2013, Comisia a îmbunătățit informațiile cu privire la sumele expuse riscului comparativ cu ceea ce s-a realizat 
în anii anteriori, în special adăugând valoarea totală expusă riscului la data plății și la închidere. Aceasta din urmă ia în conside -
rare corecțiile financiare și recuperările detaliate în Comunicarea privind protecția bugetului UE.
Înainte de anul 2013, Comisia prezentase în mod transparent în Raportul de sinteză rezervele formulate și suma estimată a fi 
expusă riscului care făcea obiectul unor rezerve, pentru fiecare domeniu de cheltuieli. În rapoartele anuale de activitate respec -
tive erau disponibile de asemenea informații suplimentare.
50
IAS utilizează o parte considerabilă a resurselor sale (aproximativ 40-50 %) pentru activități de evaluare a sistemelor de gestiune 
și control care vizează prevenirea și detectarea/corectarea neregulilor, în plus față de analizele restrânse privind calculul ratei de 
eroare reziduală.
Această activitate a IAS a adus contribuții reale, în special în cadrul DG AGRI, aspect apreciat atât de Curte, cât și de autoritatea 
care realizează descărcarea de gestiune.
51
DG DEVCO își execută bugetul în principal prin gestiune directă, având un model de asigurare diferit de cel de gestiune parta -
jată, care reprezintă 80 % din bugetul UE.
A se vedea, de asemenea, răspunsul oferit de către Comisie la punctul 1.35 din Raportul anual al CCE pentru 2015:
Comisia consideră că această trimitere la metodologia statistică utilizată de „organismele care gestionează fondurile federale 
în SUA” nu este adecvată pentru fondurile operate prin gestiune partajată. Prin intermediul gestiunii partajate, Comisia nu se 
bazează pe auditurile cheltuielilor efectuate de către agențiile sale de la nivelul UE, ci pe autoritățile de audit aflate în statele 
membre suverane ce realizează un audit al cheltuielilor efectuate de către acestea, adesea cu cofinanțare la nivel național. 
Prin urmare, Comisia consideră că efectuarea unei estimări cu privire la gradul de eroare care să fie validă din punct de vedere 
statistic la nivelul UE pe baza propriilor sale audit ale beneficiarilor nu ar aduce o valoare adăugată pentru cheltuielile care fac 
obiectul gestiunii partajate.
Comisia va continua să coopereze cu autoritățile de audit ale statelor membre pentru a defini împreună o metodă validă din 
punct de vedere statistic de estimare a gradului de eroare și să utilizeze aceste rate de eroare după validare, în conformitate 
cu prevederile legislației în vigoare. Comisia implementează așadar „principiul auditului unic”, concentrându-și activitatea pe 
auditarea auditorilor din statele membre și pe validarea auditului efectuat de aceștia. Acest aspect se bazează pe Avizul Curții 
nr. 2/2004 privind modelul de audit unic și pe o propunere privind un cadru de control intern la nivel comunitar. Această abor -
dare este în deplină concordanță cu obiectivul de reducere a sarcinii administrative asupra beneficiarilor și reduce, de aseme -
nea, necesitatea posturilor de audit în cadrul CE.
Răspunsul Comisiei 68
53
Comisia ia act de faptul că Corpul de Control General al SUA, respectiv auditorul extern, a identificat vulnerabilități de ordin 
material, concluzionând după cum urmează: „Nu va exista un nivel rezonabil de asigurare cu privire la securizarea adecvată 
a modului de utilizare a fondurilor federale până când guvernul federal nu va implementa un proces eficient de determinare cu 
exactitate a plăților necuvenite realizate și până nu va lua măsuri adecvate la nivelul entităților și programelor pentru a reduce 
plățile necuvenite.”
Comisia ia de asemenea act de faptul că Biroul executiv al președintelui SUA a inclus în instrucțiunile din 20 octombrie 2014: 
„Colaborarea cu alte entități. Agențiile ar trebui să ia în considerare cooperarea cu alte entități — cum ar fi beneficiarii granturi -
lor — care fac obiectul auditului unic pentru a optimiza auditurile aflate în curs de desfășurare în vederea estimării ratei de plăți 
necuvenite și a numărului acestora”.
Comisia subliniază faptul că în AMPR pune la dispoziție o estimare a sumei expuse riscului la data plății (care nu ia în considerare 
acțiunile de recuperare legate de plățile necuvenite). Aceasta completează informațiile cu o estimare a sumei expuse riscului la 
data închiderii (care ia în considerare impactul sistemelor de corecție multianuale).
57
Comisia face referire la răspunsurile furnizate la solicitările anterioare ale Parlamentului și își reafirmă poziția în ceea ce privește 
oferirea de asigurări, așa cum este menționat de către Curte (a se vedea răspunsul Comisiei la punctul 1.40 din raportul anual al 
Curții pentru anul 2012).
A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul V al Sintezei.
Concluzii și recomandări
58
Comisia va continua să acționeze în vederea asigurării că mecanismele sale de guvernanță, în special în ceea ce privește auditul, 
gestiunea financiară și controlul, respectă bunele practici stabilite în standarde sau puse în practică de organisme publice și 
internaționale (a se vedea și răspunsurile Comisiei la punctele I-IV, IX, 24-26, 44-46).
59
Principiile generale ale cadrului de guvernanță al Comisiei (și anume autoritate, responsabilitate, atribuții și responsabilități) 
sunt consacrate în tratatele UE. A se vedea, de asemenea, răspunsurile Comisiei la punctele 21, 55 și 57.
60
CMA este doar unul dintre numeroasele mijloace existente ce facilitează supravegherea de către colegiu a guvernanței, a modu -
lui de gestionare a riscurilor și a practicilor interne de control ale Comisiei. Principalul mijloc este prin intermediul mecanismelor 
oficiale de comunicare prevăzute în acordul de lucru dintre comisari, cabinetele lor și serviciile Comisiei (reuniuni periodice, 
discuții privind planurile strategice, planurile de gestiune, rapoartele anuale de activitate etc.), prin care sunt informați întâi 
comisarii, și apoi colegiul.
Răspunsul Comisiei 69
61
A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 39.
62
Termenul-limită pentru adoptarea conturilor anuale este stabilit prin Regulamentul financiar, acesta fiind 31 iulie. Cu toate aces -
tea, Comisia, în cooperare cu Curtea, a devansat în acest an adoptarea conturilor anuale pentru 2015 cu peste două săptămâni. 
Comisia va verifica dacă este posibilă o devansare și mai mare a acestei date, în condițiile în care se bazează cu precădere pe 
termenele de livrare a datelor din partea statelor membre.
63
Comisia nu prezintă mai puține informații nefinanciare decât celelalte organisme – informațiile sunt furnizate în cadrul altor 
GFPR-uri decât conturile anuale. În plus, începând cu 2016, Comisia va emite un pachet integrat al acestor rapoarte cuprinzând 
totodată informații financiare și nefinanciare – a se vedea răspunsurile de mai sus.
După cum s-a menționat anterior, Cadrul conceptual al IPSASB (punctul 8.6) prevede în mod specific utilizarea mai multor GPFR-
uri, cuprinzând conturile sau declarațiile financiare, documentul FSDA, precum și alte rapoarte care abordează nevoile comple -
mentare de informare ale utilizatorilor.
64
Comisia nu împărtășește opinia Curții cu privire la faptul că estimările nivelului de eroare nu se bazează pe o metodologie uni -
formă. Direcțiile generale au obligația de a raporta în conformitate cu orientările privind rapoartele anuale de activitate emise 
de serviciile centrale. Diversele concepte și diverșii indicatori au fost definiți într-un mod suficient de flexibil pentru a permite 
luarea în considerare a împrejurărilor specifice fiecărei direcții generale și, în același timp, pentru a asigura un grad de coerență 
suficient în vederea consolidării datelor2.
65
A se vedea trimiterile de mai jos la răspunsurilor referitoare la concluziile specifice.
65 Primul punct
A se vedea răspunsurile la punctele 24-26.
65 Punctul al treilea – prima liniuță
A se vedea răspunsul la punctul 30.
Comisia confirmă că mandatul CMA din 2015 include consolidarea acțiunilor întreprinse în urma recomandărilor CCE.
65 Punctul al treilea – a doua liniuță
A se vedea răspunsurile la punctele 30 și 31.
2 A se vedea, de asemenea, răspunsurile Comisiei la punctele 1.19-1.20 din Raportul anual al Curții pentru anul 2010, punctele 1.22, 1.23 și 1.25 din 
Raportul anual al Curții pentru anul 2011, punctele 1.41-1.42 și 1.44-1.45 din Raportul anual al Curții pentru anul 2012, punctele 1.29-1.30 și 1.32 din 
Raportul anual al Curții pentru anul 2013, punctele 1.50, 1.53-1.54 și 1.65 din Raportul anual al Curții pentru anul 2014 și punctele 1.35 și 1.48 din 
Raportul anual al Curții pentru anul 2015.
Răspunsul Comisiei 70
65 Punctul al treilea – a treia liniuță
A se vedea și răspunsurile la punctul VIII și la punctele 30, 31, 45. Raportarea cu privire la performanță intră în atribuțiile Grupului 
de coordonare a ABM, ale SG, ale DG BUDG, precum și ale ordonatorilor de credite delegați relevanți.
65 Punctul al treilea – a patra liniuță
A se vedea răspunsurile Comisiei la punctele 26, 30 și 31.
65 Punctul al patrulea
A se vedea răspunsul la punctul 39.
65 Punctul al cincilea
A se vedea răspunsul la punctul 62.
65 Punctul al șaselea – prima liniuță
În prezent, Comisia lucrează la o versiune actualizată a declarației de guvernanță.
65 Punctul al șaselea – a doua liniuță
În cadrul Comisiei, discursul președintelui privind starea Uniunii reprezintă instrumentul prin care președintele raportează cu 
privire la realizări și provocări.
În plus, Raportul general privind activitățile Uniunii Europene publicat anual de către Comisia Europeană prezintă principalele 
inițiative și realizări ale UE din anul precedent. Acesta se referă la progresele înregistrate de Comisie în îndeplinirea priorităților 
sale (care acoperă aspecte mai variate decât informațiile financiare). Raportul conține, de asemenea, o introducere elaborată de 
președinte.
65 Punctul al șaselea – a treia liniuță
Gestionarea riscurilor în cadrul Comisiei este, în principal, o parte a etapei de planificare a ciclului de planificare și programare 
strategică (PPS), în particular pregătirea planurilor strategice (PS) și a planurilor de gestiune (PG) ale fiecărui departament al 
Comisiei. Riscurile critice sunt raportate în PG, Anexa 4, iar eventualele riscuri critice orizontale sunt evaluate de către serviciile 
centrale. Riscurile semnificative care se concretizează sunt cuprinse în rapoartele anuale de activitate (RAA) și în raportul anual 
de performanță și gestiune.
În plus față de informațiile cuprinse în AMPR, Comisia raportează și transmite printr-o serie de mijloace informații detaliate cu 
privire la obiective politice, provocări și riscuri. Discursul președintelui privind starea Uniunii reprezintă un instrument esen -
țial pentru comunicarea provocărilor și a oportunităților la nivel politic. De asemenea, sunt incluse rapoarte mai detaliate cu 
privire la aspecte specifice fiecărui domeniu de politică în planurile strategice și de gestiune elaborate de către fiecare direcție 
generală.
65 Punctul al șaselea – a patra liniuță
Informații privind performanțele nefinanciare sunt disponibile în rapoartele anuale de activitate și în raportul anual privind 
gestiunea și rezultatele bugetului UE.
Răspunsul Comisiei 71
65 Punctul al șaselea – a cincea liniuță
Raportul anual privind gestiunea și rezultatele bugetului UE, raportul financiar și raportul general anual privind activitățile Uniu -
nii conțin astfel de informații.
65 Punctul al șaselea – a șasea liniuță
Carta CMA obligă Comitetul de monitorizare a auditurilor să raporteze anual colegiului cu privire la activitățile sale. Rapor -
tul anual al CMA sintetizează concluziile acestuia cu privire la îndeplinirea misiunii sale și subliniază aspecte supuse atenției 
colegiului de către CMA. El face parte din probele aduse în sprijinul adoptării de către Comisie a AMPR cu privire la bugetul UE. 
Activitatea CMA a fost abordată în rapoartele de sinteză și în Raportul anual pentru 2015 privind gestiunea și rezultatele bugetu -
lui UE. În viitoarele rapoarte anuale privind gestiunea și rezultatele bugetului UE va exista o secțiune specială dedicată rolului și 
concluziilor prezentate de CMA.
65 Punctul al șaselea – a șaptea liniuță
Bugetul UE nu poate fi comparat cu bugetele statelor, în special din cauza diferențelor legate de datorii (spre exemplu, capacita -
tea de a respecta angajamentele financiare sau de refinanțare sau majorare a datoriilor) și de venituri (spre exemplu, capacitatea 
de a varia nivelurile de impozitare existente sau de a introduce noi surse de venit).
În contextul UE, CFM este instrumentul care asigură stabilitatea și predictibilitatea pe termen mediu și lung a cerințelor viitoare 
în materie de plăți și a priorităților bugetare. Comisia oferă informații cu privire la aceste aspecte în diferite rapoarte.
Îndrumarea privind practica recomandată emisă de IPSASB nu propune ca raportarea cu privire la sustenabilitatea fiscală să fie 
inclusă în conturile anuale sau publicată împreună cu acestea.
65 Punctul al șaptelea
Comisia nu împărtășește opinia Curții cu privire la faptul că estimările nivelului de eroare nu se bazează pe o metodologie uni -
formă. Direcțiile generale au obligația de a raporta în conformitate cu orientările privind rapoartele anuale de activitate emise 
de serviciile centrale. Diversele concepte și indicatori au fost definiți într-un mod suficient de flexibil pentru a permite luarea în 
considerare a împrejurărilor specifice fiecărei direcții generale și, în același timp, pentru a asigura un grad de coerență suficient 
în vederea consolidării datele.
Comisia consideră că referințele cu privire la orice termen de comparație cu „agenții ale SUA” nu sunt adecvate în raport cu 
bugetul UE (a se vedea răspunsul la punctul 53).
Recomandarea 1 – Furnizarea unor explicații în cazul în care nu sunt aplicate cele mai 
bune practici
Comisia acceptă această recomandare. Comisia depune eforturi pentru a se conforma bunelor practici relevante și aflate într-o 
continuă evoluție, care sunt stabilite în standarde sau puse în aplicare de către organisme publice sau internaționale (a se vedea 
răspunsurile la punctele I-IV, VIII, 24-26, 44-49) și va continua să își adapteze structura de guvernanță.
Recomandarea 2 – Aplicarea celor mai bune practici
Comisia acceptă parțial această recomandare (a se vedea răspunsurile detaliate la diferitele acțiuni solicitate de mai jos).
Răspunsul Comisiei 72
Recomandarea 2 (a)
Comisia acceptă această recomandare în conformitate cu articolul 116.2 din Normele de aplicare a Regulamentului financiar. 
A se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la recomandarea 2 litera (h).
Recomandarea 2 (b)
Comisia acceptă această recomandare. Mecanismele de control ale Comisiei (inclusiv IAS) sunt solide și cuprinzătoare și sunt 
consolidate pentru a respecta pe deplin principiile COSO de control intern din 2013. Acestea permit Comisiei să supravegheze în 
mod corespunzător cum funcționează structura de guvernanță.
Recomandarea 2 (c)
Comisia acceptă această recomandare. A se vedea răspunsul la punctul 62.
Recomandarea 2 (d)
Comisia acceptă recomandarea de a emite o serie de rapoarte într-un mod care să atenueze riscurile suplimentare cu privire la 
disponibilitatea și calitatea informațiilor. A se vedea, de asemenea, răspunsul la recomandarea 2 litera (e).
Comisia a luat deja măsuri în acest sens prin publicarea Pachetului de raportare financiară integrată în 19 iulie 2016.
Un raport unic privind răspunderea nu ar fi adecvat și nu s-ar conforma Cadrului conceptual de GPFR al IPSASB, care mențio -
nează în mod clar faptul că GPFR-urile au ca obiectiv oferirea de informații utile în scopul luării de decizii și responsabilizării și 
„pot cuprinde numeroase rapoarte, fiecare răspunzând în mod direct anumitor aspecte ale obiectivelor de raportare financiară”. 
În conformitate cu cadrul conceptual, Comisia publică sau va publica următoarele documente care acoperă elementele identifi -
cate de Curte:
ο În prezent, Comisia lucrează la o versiune actualizată a declarației de guvernanță.
ο În ceea ce privește Comisia, discursul privind starea Uniunii prezentat în septembrie corespunde raportului președintelui.
ο În plus față de informațiile cuprinse în raportul anual privind gestiunea și rezultatele bugetului UE, Comisia raportează și trans -
mite informații detaliate cu privire la riscurile operaționale și strategice în discursul privind starea Uniunii, precum și în planurile 
strategice și de gestiune ale fiecărei direcții generale.
ο Informații privind performanțele nefinanciare sunt disponibile în rapoartele anuale de activitate și în raportul anual privind 
gestiunea și rezultatele bugetului UE.
ο Raportul general privind activitățile Uniunii și raportul anual privind gestiunea și rezultatele bugetului UE conțin informații 
despre activitățile realizate pe parcursul anului și stadiul îndeplinirii obiectivelor de politică.
ο Raportul anual al CMA sintetizează concluziile acestuia cu privire la îndeplinirea misiunii sale și subliniază aspecte supuse 
atenției colegiului de către CMA. Activitatea CMA a fost abordată în rapoartele de sinteză și în Raportul anual pentru 2015 pri -
vind gestiunea și rezultatele bugetului UE. În viitoarele rapoarte anuale privind gestiunea și rezultatele bugetului UE va exista 
o secțiune specială dedicată rolului și concluziilor prezentate de CMA.
ο Bugetul UE nu poate fi comparat cu bugetele statelor, în special din cauza diferențelor legate de datorii (spre exemplu, ca -
pacitatea de a respecta angajamentele financiare sau de refinanțare sau majorare a datoriilor) și de venituri (spre exemplu, 
capacitatea de a varia nivelurile de impozitare existente sau de a introduce noi surse de venit).
ο În contextul UE, CFM este instrumentul care asigură stabilitatea și predictibilitatea pe termen mediu și lung a cerințelor viitoare 
în materie de plăți și a priorităților bugetare. Comisia oferă informații cu privire la aceste aspecte în raportul anual privind ges -
tiunea și rezultatele bugetului UE, în raportul financiar, în conturile anuale ale UE și în alte rapoarte, ori de câte ori este necesar.
Răspunsul Comisiei 73
Recomandarea 2 (e)
Comisia acceptă parțial această recomandare.
Informațiile aflate la baza noului Pachet de raportare financiară integrată și a rapoartelor complementare vor fi puse la dispozi -
ția Curții, în măsura în care este posibil (și anume sub rezerva termenelor-limită relevante până la care statele membre trebuie să 
furnizeze datele necesare), pentru a permite verificări în ceea ce privește coerența.
Recomandarea 2 (f)
Comisia acceptă această recomandare. Comisia va continua să raporteze suma totală expusă riscului în raportul anual privind 
gestiunea și rezultatele bugetului UE.
Recomandarea 2 (g)
Comisia acceptă această recomandare. Aceasta va actualiza și va publica în mod regulat mecanismele sale de guvernanță și va 
explica modul în care se conformează standardelor internaționale și bunelor practici.
Recomandarea 2 (h)
Comisia acceptă parțial această recomandare. În contextul reînnoirii la jumătatea mandatului a componenței CMA, Comisia va 
lua în considerare aspectul legat de creșterea numărului de membri externi cu persoane având o experiență demonstrată în 
audit și domenii conexe care să fie numiți de către Comisie în urma unei proceduri deschise și transparente. Gestionarea riscu -
rilor, raportarea financiară și rezultatele verificărilor ex-post/funcției de audit intră în responsabilitatea grupului de coordonare 
a ABM, a SG, a DG BUDG, precum și a ordonatorilor de credite delegați. Canalele de comunicare, ce includ în special rapoartele 
anuale de activitate, planurile strategice și de gestionare etc., garantează că ordonatorii de credite delegați informează comisarii 
și colegiul, permițând acestuia din urmă să exercite un control corespunzător. În plus, IAS realizează în mod regulat un audit al 
verificărilor ex-post/funcției de audit din cadrul direcțiilor generale relevante, în special în domenii esențiale precum gestiunea 
partajată, iar concluziile acestuia sunt luate în considerare de către CMA. Comisia va lua în considerare posibilitatea de a invita 
IAS să realizeze activități de audit privind guvernanța/mecanismele de control pentru gestionarea riscurilor, raportarea financi -
ară și verificarea ex-post/funcția de audit, în special controlul de nivelul doi cu scopul identificării de ameliorări care pot crește 
performanța acestor mecanisme.

CUM VĂ PUTE/uni021AI PROCURA PUBLICA/uni021AIILE UNIUNII EUROPENE?
Publica/uni021Bii gratuite:
  un singur exemplar:  
pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  mai multe exemplare/postere/hăr/uni021Bi:  
de la reprezentan/uni021Bele Uniunii Europene (http://ec.europa.eu/represent_ro.htm),  
de la delega/uni021Biile din /uni021Bările care nu sunt membre ale UE (http://eeas.europa.eu/delegations/index_ro.htm)  
sau contactând re/uni021Beaua Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_ro.htm)  
la numărul 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratuit în toată UE) (*).
(*)  Informa/uni021Biile primite sunt gratuite, la fel ca și cea mai mare parte a apelurilor telefonice (unii operatori și unele cabine  
telefonice și hoteluri taxează totuși aceste apeluri).
Publica/uni021Bii contra cost:
 pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Etapă Data
Adoptarea planului de audit / Demararea auditului 15.12.2015
Trimiterea oficială către Comisie (sau către o altă entitate auditată) a proiectului de 
raport21.6.2016
Adoptarea raportului final după procedura contradictorie 20.9.2016
Primirea răspunsurilor Comisiei (sau ale altei entități auditate) în toate versiunile 
lingvistice14.10.2016
Guvernanța constă în mecanismele puse în aplicare pentru 
a se garanta că rezultatele preconizate pentru părțile 
interesate sunt definite și obținute. Buna guvernanță nu 
privește doar relațiile, ci ea are legătură și cu obținerea de 
rezultate și are rolul de a pune la dispoziția factorilor de 
decizie instrumente care să îi ajute în exercițiul funcțiilor 
lor. Există un număr de domenii în care Comisia nu 
respectă pe deplin sau se îndepărtează de la cele mai bune 
practici stabilite în standarde sau puse în practică de 
organismele internaționale și publice pe care Curtea le-a 
selectat drept termen de comparație. Pentru a putea 
continua combaterea riscurilor principale, Comisia va 
trebui să consolideze și mai mult structura de guvernanță 
la nivelul instituției.
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ