CUVÂNT ÎNAINTE

Regulamentul Consiliului de stabilire a unui instrument pentru cooperarea în materie de securitate nucleară (denumit în continuare „Regulamentul ICSN”)[1] prevede, la articolul 21, că, în afara unui raport privind progresele înregistrate , în conformitate cu articolul 18, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare a punerii în aplicare a Regulamentului ICSN pe durata primilor trei ani ai programului[2].

În cadrul procesului de evaluare, Comisia a contractat un grup de experți independenți pentru a efectua o evaluare a punerii în aplicare a programului în perioada 2007 - 2009. Experții au fost selectați pe baza experienței lor în domeniul energiei nucleare, al securității nucleare, precum și în cel al gestionării deșeurilor radioactive și a combustibilului nuclear uzat.

Raportul complet elaborat de experți privind acțiunile întreprinse de Comisie în cadrul programelor de acțiune anuale (PAA) în perioada 2007 - 2009 este disponibil sub forma unui document de lucru de însoțire al serviciilor Comisiei[3]. Documentul respectiv îi angajează exclusiv pe autorii săi.

Prezentul raport reprezintă evaluarea efectuată de Comisie, luând în considerare raportul referitor la progresele înregistrate privind punerea în aplicare a ICSN în perioada 2007-2009[4] și raportul experților, menționat anterior[5].

1. INTRODUCERE

În 1991, Comisia a lansat componenta „securitate nucleară” a programului TACIS[6] pentru a răspunde preocupărilor în materie de securitate generate de accidentul de la Cernobâl. În perioada 1991 - 2006, peste 1,3 miliarde EUR au fost alocate pentru proiecte în domeniul securității nucleare. Începând din 2007, activitățile UE de asistență și cooperare în domeniul securității nucleare au continuat în temeiul Instrumentului privind cooperarea în materie de securitate nucleară (ICSN), care a beneficiat de o valoare de referință financiară de 524 de milioane EUR pentru punerea în aplicare a regulamentului în perioada 2007 - 2013. ICSN a introdus o serie de modificări în raport cu programul TACIS privind securitatea nucleară, care se cuvin menționate.

ICSN a extins acoperirea geografică la țările terțe [7] din întreaga lume. Acest fapt a permis ca experiența acumulată de Comisie în relațiile cu țările din fosta Uniune Sovietică să fie folosită în alte locuri, pentru a răspunde necesităților țărilor emergente și ale țărilor în care au fost instituite programe în domeniul energiei nucleare, necesitând îmbunătățiri din punct de vedere al securității nucleare, în special țările care dispun de programe nucleare aflate într-un proces de extindere rapidă. În 2008, Comisia a propus o strategie[8] pentru abordarea provocării internaționale pe care o reprezintă securitatea și siguranța activităților nucleare. Ulterior, Consiliul a formulat un set de criterii, incluzând și priorități geografice, care trebuie respectate în analizarea și stabilirea ordinii de prioritate a proiectelor cu noi țări partenere[9] și pe care Comisia le-a luat în considerare în cadrul strategiei sale revizuite privind ICSN pentru perioada 2010-2013.

Cadrul strategic pentru punerea în aplicare a programului ICSN pe durata primilor trei ani este format din strategia de securitate nucleară pentru programele de cooperare comunitară în perioada 2007-2013 și programul indicativ pentru perioada 2007-2009, din 1 august 2007 [C(2007)3758]. Programele de acțiune anuale (PAA) pentru 2007, 2008 și 2009 au oferit detalii cu privire la acțiunile care urmează să fie întreprinse de Comisie. Strategia, programul indicativ și programele de acțiune au primit avize favorabile din partea Comitetului ICSN.

Obiectivele Regulamentului ICSN sunt definite la articolul 1:

- promovarea unui nivel ridicat de securitate nucleară;

- protecția împotriva radiațiilor și

- aplicarea unor sisteme de garanții eficiente și eficace pentru materialul nuclear din țările terțe.

Aceste obiective urmau să fie realizate prin punerea în aplicare a măsurilor prevăzute la articolul 2 din Regulamentul ICSN:

- sprijin pentru autoritățile de reglementare;

- îmbunătățirea proiectării, exploatării și întreținerii instalațiilor nucleare existente;

- transportul și eliminarea în condiții de siguranță a combustibilului nuclear uzat și a deșeurilor radioactive;

- dezvoltarea și punerea în aplicare a unor strategii pentru dezafectarea instalațiilor și viabilizarea amplasamentelor;

- promovarea unor cadre de reglementare eficace în domeniul protecției radiologice;

- instituirea cadrului de reglementare și a metodologilor privind garanțiile nucleare;

- prevenirea accidentelor și limitarea consecințelor acestora, în cazul în care survin, și

- măsuri pentru promovarea cooperării internaționale în domeniile menționate anterior.

Programul indicativ pentru perioada 2007 - 2009 a oferit detalii suplimentare privind domeniile specifice de intervenție și bugetul propus pentru punerea în aplicare a măsurilor menționate anterior.

2. PUNEREA ÎN APLICARE A PROGRAMULUI

Activitățile ICSN sunt puse în aplicare de Comisia Europeană prin gestiune centralizată. În cadrul PAA pentru 2007, 2008 și 2009 au fost aprobate aproximativ 50 de proiecte. Proiectele se află în diverse etape de punere în aplicare. În tabelul 1 sunt prezentate informații detaliate privind sumele alocate inițial și cele contractate până la jumătatea anului 2010.

Tabelul 1 – Sinteză privind punerea în aplicare a programului pe sectoare și pe ani (milioane EUR)

Domeniu de asistență/ cooperare | PA 2007 | PA 2008 | PA 2009 | Total |

1 | Promovarea unei veritabile culturi în materie de securitate nucleară - sprijin pentru autoritățile de reglementare - sprijin pentru operatori | 25 (10) (15) | (47) (12) (35) |

2 | Securitatea instalațiilor nucleare - evaluarea securității și sprijin tehnic pentru exploatare - îmbunătățiri privind securitatea și modernizare | 11 (5) (6) | 5 (5) (0) |

3 | Securitatea gestionării deșeurilor radioactive și a combustibilului nuclear uzat, inclusiv viabilizarea din punct de vedere ecologic a fostelor amplasamente nucleare - gestionarea deșeurilor și dezafectare, decontaminare și viabilizare | 20 | 10 |

4 | Securitatea materialelor nucleare și responsabilitatea în privința acestora - garanții, combaterea traficului ilicit - generatoare termoelectrice cu radioizotopi, surse orfane și reactori de cercetare | 14 (8) (6) | 0.25 |

5 | Pregătire pentru situații de urgență în exteriorul amplasamentului (off-site) | 4 | 1 |

6 | Participare la fonduri internaționale [Cernobâl și Parteneriatului de Mediu pentru Dimensiunea Nordică (NDEP)] | 20 | 31 |

7 | Sprijin tehnic | 6 | 6 |

TOTAL | 100 | 100 |

Notă: (1) Conform programului indicativ pentru perioada 2007-2009.

(2) Alocarea totală pentru perioada 2007 – 2009 a fost de 217 milioane EUR.

(3) Referință: Raportul Comisiei privind punerea în aplicare a ICSN pentru perioada 2007 - 20094

În tabelul 3 se prezintă alocarea fondurilor pe regiune/țară și progresele înregistrate în ceea ce privește extinderea geografică a programului ICSN dincolo de teritoriul fostei Uniuni Sovietice.

Tabelul 3 - Sinteză privind punerea în aplicare a programului pe regiune/țară[11] (EUR)

Regiune/țară | 2007 | 2008 | 2009 |

Federația Rusă | 31 272 000 (1) | 3 500 000 (2) | 2 000 000 |

Politica europeană de vecinătate (PEV) Est |

Armenia | 7 200 000 | 6 000 000 | 11 000 000 |

Belarus | 2 200 000 | 2 200 000 |

Georgia | 1 800 000 | 500 000 |

Ucraina | 35 800 000 | 53 755 000 | 38 500 000 |

PEV SUD |

Egipt | 1 000 000 |

Iordania | 1 000 000 |

Maroc | 1 000 000 |

ASIA DE SUD-EST |

Filipine | 1 500 000 |

Vietnam | 2 000 000 |

AMERICA LATINă |

Brazilia | 5 000 000 |

Programe multinaționale/regionale | 2 500 000 | 1 000 000 | 6 500 000 |

Măsuri de însoțire | 1 000 000 | 3 500 000 |

TOTAL PAA 2007/2008/2009 | 76 772 000 | 71 255 000 | 73 700 000 |

Notă: (1) Această cifră include 28,3 milioane EUR pentru proiecte care au fost anulate din cauza refuzului Federației Ruse de a încheia un acord de finanțare. Această sumă nu mai putea fi utilizată în temeiul ICSN.

(2) În această cifră nu sunt incluse 13,5 milioane EUR care au fost realocate.

Kazahstan a beneficiat de o asistență substanțială în cadrul programului TACIS privind securitatea nucleară, dar această cooperare a încetat din cauza lipsei de interes a acestei țări, cu excepția participării la un proiect regional privind vechile mine de uraniu.

3. EVALUARE

În primii trei ani de punere în aplicare a ICSN (2007 – 2009) s-a înregistrat o tranziție treptată de la acțiunile desfășurate în cadrul programului TACIS privind securitatea nucleară, care viza fosta Uniune Sovietică, în special Federația Rusă și Ucraina, către un program la nivel mondial.

În timp ce programul TACIS a pus accentul pe asistența în materie de securitate nucleară, inclusiv, în numeroase cazuri, furnizarea de echipamente („asistență tehnică”), obiectivul ICSN este consolidarea cooperării în vederea îmbunătățirii securității nucleare, accentul punându-se într-o mult mai mică măsură pe furnizarea de echipamente („asistență non-tehnică”). De asemenea, partenerii au fost încurajați să joace un rol mai activ în definirea, gestionarea și punerea în aplicare a proiectelor de cooperare.

Cooperarea cu noile țări partenere s-a concentrat inițial asupra consolidării autorităților de reglementare, dar, treptat, cooperarea s-a extins la dezvoltarea gestionării combustibilului nuclear uzat și a deșeurilor radioactive, dezafectare, viabilizarea amplasamentelor și, într-o mai mică măsură, îmbunătățirea siguranței de exploatare.

Cooperarea cu Agenția Internațională a Energiei Atomice (AIEA) s-a intensificat, din mai multe motive, între care necesitatea de a îmbunătăți coordonarea, de a evita duplicarea eforturilor, de a stabili în comun prioritățile și de a susține punerea în aplicare a proiectelor de către AIEA în domeniile în care, datorită statutului său internațional și a expertizei sale specifice, implementarea proiectelor este mai eficace.

Suspendarea cooperării cu Federația Rusă privind noi proiecte de securitate nucleară, din cauza faptului că Rusia nu era pregătită să încheie acorduri de finanțare cu Comisia, reprezintă un motiv de preocupare. Cooperarea limitată a continuat în cadrul proiectelor TACIS în curs și Comisia a continuat să analizeze împreună cu autoritățile ruse eventuale modalități de depășire a actualului impas.

Cooperarea cu Armenia a continuat, în pofida poziției ferme a UE conform căreia centrala nucleară armeană, care exploatează un reactor de „primă generație”, ar trebui să fie închisă cât mai curând posibil. Toate acțiunile de cooperare specifică în materie de securitate trebuie revizuite în continuare din perspectiva cadrului strategic convenit pentru punerea în aplicare a programului ICSN.

Întârzierea prelungită constatată în ceea ce privește termenele cuprinse între definirea noilor proiecte de cooperare și eventuala punere în aplicare a acestora este o problemă gravă, în special atunci când implică activități de cooperare cu noi țări partenere. Aceste întârzieri sunt cauzate de etapele care trebuie parcurse de la identificarea unui proiect, până la contractarea sa. De obicei, acest proces începe cu o misiune exploratorie a serviciilor Comisiei, urmată de o misiune de expertiză pentru elaborarea „fișelor de acțiune”, care furnizează o definiție generală a proiectelor potențiale. Procesul ulterior de aprobare include o consultare interservicii, emiterea unui aviz de către Comitetul ICSN și adoptarea deciziei Comisiei. Procedurile de ofertare și contractare pot apoi să înceapă efectiv doar după încheierea unui acord de finanțare cu țara parteneră, care poate genera o întârziere suplimentară.

În unele cazuri, cum ar fi cel al Braziliei, faza inițială a cooperării a durat relativ puțin, deoarece un grad ridicat de pregătire interinstituțională a permis înregistrarea de progrese rapide privind stabilirea „fișelor de acțiune”. Cu toate acestea, procesul rămâne unul de durată.

A fost menținută o relație strânsă cu serviciile responsabile de punerea în aplicare a Instrumentului de stabilitate, cu unitățile geografice competente ale Comisiei și cu delegațiile UE, care au contribuit la menținerea unei abordări coerente în ceea ce privește țările terțe. Cu toate acestea, noi sinergii între ICSN și Instrumentul de stabilitate ar putea fi explorate în viitor, în special în cadrul „centrelor de excelență” (o inițiativă a Instrumentului de stabilitate).

Activitățile în domeniul garanțiilor nucleare în perioada 2007-2009 au fost mult mai puțin numeroase decât se preconizase în cadrul programului indicativ aferent (0,25 % față de 14 % conform programului). Comisia va lua în considerare acest aspect în procesul de elaborare a programului indicativ pentru perioada 2012-2013, precum și a viitoarelor programe de acțiune.

4. CONCLUZII

Evaluarea punerii în aplicare a programului ICSN de către Comisie conduce la următoarele concluzii principale:

- Proiectele au fost instituite în conformitate cu documentele strategice ale Instrumentului pentru cooperarea în materie de securitate nucleară (ICSN).

- ICSN a continuat cooperarea în materie de securitate nucleară, inițiată în cadrul TACIS și extinsă treptat la noi țări partenere. Cu toate acestea, cooperarea cu Federația Rusă a fost suspendată, căutându-se o soluție la obiecțiile ridicate de aceasta cu privire la încheierea unui acord de finanțare.

- Consolidarea culturii în materie de securitate nucleară prin intermediul ICSN a luat în considerare experiența acumulată datorită programului TACIS privind securitatea nucleară, răspunzând într-un mod adecvat necesităților emergente în cadrul unui mandat care nu se mai limitează la regiunea fostei Uniuni Sovietice.

- În prezent, termenul cuprins între identificarea și punerea în aplicare a unui proiect este de doi până la trei ani, din cauza proceselor îndelungate de luare a deciziilor și de contractare, precum și a procedurilor administrative în general greoaie. Comisia va trebui să examineze în ce măsură și în ce mod poate fi redus ciclul de punere în aplicare a proiectelor, prin ajustarea practicilor operaționale și de punere în aplicare.

- Comisia își exprimă acordul față de constatarea evaluării independente conform căreia punerea în aplicare a ICSN a fost orientată în mod corespunzător, iar proiectele au fost bine concepute. Atunci când proiectele sunt puse în aplicare cu succes, este de așteptat ca acestea să contribuie în mod semnificativ la consolidarea securității nucleare și a culturii în materie de securitate nucleară. Proiectele ICSN care pun accentul pe schimbul de know-how și de bune practici s-au dovedit a fi deosebit de apreciate de partenerii din țările care fac obiectul programului.

- În cazul țărilor care nu au și nici nu intenționează să aibă un program în domeniul energiei nucleare, ICSN contribuie, de asemenea, la dezvoltarea infrastructurii de reglementare care este necesară în materie de securitate nucleară, în special cea legată de gestionarea deșeurilor nucleare.

- În cazul țărilor care intenționează să pună în aplicare programe în domeniul energiei nucleare, ICSN contribuie la dezvoltarea infrastructurii de reglementare care este necesară în materie de securitate nucleară, în timp ce în cazul țărilor care au instituit programe în domeniul energiei nucleare, fără suficiente resurse în ceea ce privește securitatea nucleară din cauza subfinanțării sau a izolării, ICSN pune accentul pe consolidarea capacităților și îmbunătățirea culturii în materie de securitate nucleară.

- La nivel global, ICSN a devenit un instrument recunoscut în ceea ce privește cooperarea mondială în materie de securitate nucleară.

- Conform articolului 21 din Regulamentul ICSN, Comisia poate să prezinte o propunere legislativă cu modificările care ar trebui aduse ICSN, în paralel cu prezentul raport de evaluare, după caz . Comisia consideră că preocupările care au fost exprimate în ceea ce privește punerea în aplicare a Regulamentului ICSN, și eventualele modalitățile de soluționare a acestora, pot fi abordate în cadrul actualelor dispoziții ale regulamentului și că nu este necesară o nouă propunere legislativă.

[1] Regulamentul (Euratom) nr. 300/2007 al Consiliului din 19 februarie 2007 (JO L 81, 22.3.2007, p. 1).

[2] Articolul 21 – Revizuire – din Regulamentul ICSN prevede: „Până la 31 decembrie 2010, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare a punerii în aplicare a regulamentului pe durata primilor trei ani, însoțit, după caz, de o propunere legislativă cu modificările care ar trebui aduse instrumentului”.

[3] Document de lucru al serviciilor Comisiei – Raport de evaluare externă privind punerea în aplicare a Regulamentului (EURATOM) nr. 300/2007 al Consiliului (Instrumentul pentru cooperarea în materie de securitate nucleară) în perioada 2007-2009, care însoțește documentul „Raport al Comisiei către Parlamentul European și către Consiliu privind evaluarea punerii în aplicare a Instrumentului pentru cooperarea în materie de securitate nucleară (ICSN) pe durata primilor trei ani (2007-2009)” – SEC (2011)xxx.

[4] Raport al Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor privind punerea în aplicare a Instrumentului pentru cooperarea în materie de securitate nucleară. Primul raport - programele de acțiune anuale pentru 2007, 2008 și 2009, în conformitate cu articolul 18 din Regulamentul ICSN.Referință: COM(2011) 111 final, Bruxelles,10.3.2011,http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/st07/st07637.en11.pdf.

[5] Impactul accidentului de la Fukushima-Daiichi, care a avut loc la 11 martie 2011, nu face obiectul prezentului raport; învățămintele trase ca urmare a producerii accidentului vor fi valorificate în cadrul programului indicativ multianual pentru perioada 2012 - 2013 și al programelor de acțiune anuale ulterioare, după caz. Concluziile prezentului raport nu sunt afectate de evenimentele conexe accidentului de la Fukushima-Daiichi.

[6] TACIS (Programul de asistență tehnică pentru Comunitatea Statelor Independente) este un program al Comisiei Europene care oferă asistență unui număr de 12 țări din Europa de Est și Asia Centrală (Armenia, Azerbaidjan, Belarus, Georgia, Kazahstan, Kârgâzstan, Moldova, Rusia, Tadjikistan, Turkmenistan, Ucraina și Uzbekistan), precum și Mongoliei, în procesul de tranziție a acestora către o economie de piață democratică.

[7] „Țări terțe” înseamnă țări din afara UE, cu excepția celor care fac obiectul Instrumentului de preaderare.

[8] Comunicarea Comisiei către Consiliu și Parlamentul European „Abordarea provocării internaționale a siguranței și securității nucleare”, COM (2008) 312 final, 22 mai 2008.

[9] Concluziile Consiliului privind asistența acordată țărilor terțe în domeniul securității și siguranței nucleare, 9 decembrie 2008. http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/trans/104601.pdf

[10] Regulamentul (CE) nr. 1717/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 noiembrie 2006 de instituire a unui instrument de stabilitate (JO L 327, 24.11.2006).

[11] Pentru detalii, a se vedea documentul de lucru al serviciilor Comisiei SEC (2011) 284 final din 10.3.2010.