Propunere de DIRECTIVĂ A CONSILIULUI de stabilire a unor cerințe de protecție a sănătății populației în ceea ce privește substanțele radioactive din apa destinată consumului uman /* COM/2012/0147 final - 2012/0074 (NLE) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. Justificarea propunerii Apa face parte dintre domeniile legislației de mediu comunitare cu cea mai cuprinzătoare reglementare. Politica europeană privind apa a demarat încă din anii 1970, când au fost adoptate programele politice, precum și legislația obligatorie din punct de vedere juridic. La 3 noiembrie 1998, Consiliul a adoptat Directiva 98/83/CE privind calitatea apei destinate consumului uman. Această nouă directivă trebuia să fie transpusă în legislația națională până la sfârșitul anului 2000 și să fie aplicată înainte de sfârșitul anului 2003. Contaminarea apei potabile cu substanțe radioactive se poate produce cu ocazia unor scurgeri radioactive accidentale sau din cauza unor practici necorespunzătoare de eliminare. În cazul sistemelor de apă vulnerabile la acest tip de contaminare se efectuează un control extensiv al contaminării radioactive pentru a se garanta caracterul potabil al apei. În Europa există numeroase regiuni în care caracteristicile geologice și hidrologice sunt de așa natură încât prezența substanțelor radioactive naturale reprezintă un motiv de îngrijorare. Până în prezent, cerințele de control al tritiului și al dozei totale orientative în temeiul Directivei 98/83/CE a Consiliului nu au fost puse în aplicare, în așteptarea adoptării modificărilor anexelor II (controlul) și III (specificații pentru analiza parametrilor). Cerințele tehnice de protecție a sănătății populației în ceea ce privește substanțele radioactive din apa destinată consumului uman au fost finalizate în urmă cu aproximativ șase ani, în urma unui proces de consultare la care au participat grupul de experți prevăzut la articolul 31 din Tratatul Euratom, comitetul instituit în conformitate cu directiva privind apa potabilă și comitetul reprezentanților statelor membre instituit în temeiul articolelor 35-36 din Tratatul Euratom. Parametrii indicatori prevăzuți în anexa I partea C cu privire la radioactivitate și tritiu și dispozițiile corespunzătoare privind controlul din anexa II la Directiva 98/83/CE intră în prezent sub incidența normelor de bază prevăzute de articolul 30 din Tratatul Euratom. În consecință, se justifică includerea cerințelor privind controlul nivelurilor de radioactivitate în cadrul unei legislații specifice în temeiul Tratatului Euratom, în vederea menținerii uniformității, a coerenței și a exhaustivității legislației privind protecția împotriva radiațiilor la nivelul Uniunii. Prin urmare, Comisia a adoptat la 27 iunie 2011 un proiect de propunere privind stabilirea cerințelor de protecție a sănătății populației în ceea ce privește substanțele radioactive din apa destinată consumului uman, în temeiul articolului 31 din Tratatul Euratom. La 27 octombrie 2011, CESE a adoptat un aviz cu privire la acest proiect de propunere a Comisiei, cerând, între altele, includerea gazului radon în domeniul de aplicare al directivei. CESE a făcut referire la o recomandare a Comisiei (2001/928/Euratom) privind protecția împotriva gazului radon din apa potabilă. În 1998, gazul radon a fost exclus din domeniul de aplicare al directivei, având în vedere faptul că acesta prezintă un risc de inhalare, mai degrabă decât de ingerare odată cu apa potabilă. Proiectul de propunere de directivă Euratom s-a concentrat asupra modificării temeiului juridic, fără modificări de ordin tehnic, dar Comisia este de acord cu recomandarea CESE și prevede în prezent includerea gazului radon în cadrul directivei. În vederea tratării aspectelor specifice gazului radon, acesta este inclus ca parametru indicator separat, în timp ce produsele sale de dezintegrare cu viață lungă sunt incluse în evaluarea dozei totale orientative, definită de Directiva 98/83/CE. De asemenea, CESE a pledat pentru reflectarea, în cel mai înalt grad posibil, a dispozițiilor generale ale Directivei 98/83/CE, astfel încât să se prezinte o politică coerentă. În acest scop ar fi necesară, printre altele, includerea apei îmbuteliate. Comisia este de acord cu această recomandare, dar trebuie să țină cont și de faptul că, după adoptarea directivei CE în 1998, a fost adoptată o legislație specifică privind controlul apei îmbuteliate, în contextul global al siguranței alimentare. Prin urmare, pe de o parte, noua propunere a Comisiei include apa îmbuteliată în domeniul de aplicare al directivei, iar pe de altă parte ea face referire la criteriile de monitorizare stabilite de Regulamentul (CE) nr. 852/2004. Luând în considerare aplicarea principiul general din teoria și practica juridică potrivit căruia o lege care reglementează un anumit domeniu are prioritate față de o lege care reglementează doar aspecte generale („lex specialis derogat legi generali”), dispozițiile directivei în temeiul Tratatului Euratom înlocuiesc dispozițiile Directivei 98/83/CE în ceea ce privește substanțele radioactive din apa potabilă. Într-o a doua etapă, Comisia va propune eliminarea tritiului și a dozei totale orientative din lista de parametri indicatori din partea C a anexei I la Directiva 98/83/CE și abrogarea tuturor trimiterilor la acești parametri valorici. 2. Subsidiaritate și proporționalitate • Temeiul juridic Dispozițiile prezentei directive sunt în relație cu normele de bază privind protecția sănătății lucrătorilor și a populației. În consecință, s-a ales ca temei juridic Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolele 31 și 32. • Principiul subsidiarității Principiul subsidiarității se aplică în măsura în care propunerea nu intră în competența exclusivă a Comunității. Dat fiind că puterile legislative ale Comunității în temeiul titlului II capitolul III din Tratatul EURATOM au un caracter exclusiv, acestea nu fac obiectul principiului subsidiarității. • Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următorul (următoarele) motiv(e): Propunerea stabilește standarde minime armonizate de control al radonului, tritiului și al dozei totale orientative și adaptează cerințele Directivei 98/83/CE referitoare la radioactivitate la cele mai noi progrese științifice și tehnice. • Alegerea instrumentelor În timp ce Comunitatea este responsabilă cu stabilirea unor norme uniforme în domeniul protecției împotriva radiațiilor, pentru a se obține un înalt nivel de protecție a sănătății lucrătorilor și a populației, este de competența statelor membre să transpună aceste norme în legislația națională și să le pună în aplicare. Directiva este, prin urmare, instrumentul cel mai potrivit pentru a institui o abordare comună privind definirea cerințelor referitoare la parametrii de radioactivitate pentru controlul calității apei destinate consumului uman, în lumina progreselor științifice și tehnice. În consecință, sunt definite cerințe armonizate de protecție a sănătății populației în ceea ce privește substanțele radioactive din apa destinată consumului uman. 3. Implicațiile bugetare Propunerea nu are implicații asupra bugetului comunitar. 2012/0074 (NLE) Propunere de DIRECTIVĂ A CONSILIULUI de stabilire a unor cerințe de protecție a sănătății populației în ceea ce privește substanțele radioactive din apa destinată consumului uman CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolele 31 și 32, având în vedere propunerea Comisiei[1], elaborată în urma avizului unui grup de personalități desemnate de Comitetul Științific și Tehnic dintre experții științifici ai statelor membre, în conformitate cu articolul 31 din tratat, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[2], după consultarea Parlamentului European[3], întrucât: (1) Ingerarea de apă este una dintre căile de introducere a substanțelor radioactive în organismul uman. În conformitate cu Directiva 96/29/Euratom a Consiliului din 13 mai 1996 de stabilire a normelor de securitate de bază privind protecția sănătății lucrătorilor și a populației împotriva pericolelor prezentate de radiațiile ionizante[4], expunerea populației în ansamblu la practici care implică un risc datorat radiațiilor ionizante trebuie să fie menținută la nivelul cel mai scăzut ce poate fi atins în mod rezonabil. (2) Având în vedere importanța calității apei destinate consumului uman pentru sănătatea umană, este necesar să se stabilească, la nivel comunitar, norme de calitate cu funcție de indicator și să se asigure controlul respectării acestor norme. (3) Parametrii indicatori au fost deja stabiliți în anexa I partea C privind substanțele radioactive, iar dispozițiile de control conexe au fost deja stabilite în anexa II la Directiva 98/83/CE a Consiliului din 3 noiembrie 1998 privind calitatea apei destinate consumului uman[5]. Totuși, acești parametri intră sub incidența normelor de bază definite la articolul 30 din Tratatul Euratom. (4) Prin urmare, cerințele privind controlul nivelurilor de radioactivitate a apei destinate consumului uman trebuie adoptate în cadrul unei legislații specifice care să garanteze uniformitatea, coerența și exhaustivitatea legislației privind protecția împotriva radiațiilor în temeiul Tratatului Euratom. (5) Dispozițiile prezentei directive adoptate în temeiul Tratatului Euratom trebuie să înlocuiască dispozițiile Directivei 98/83/CE în ceea ce privește contaminarea apei potabile cu substanțe radioactive. (6) În cazul nerespectării unui parametru care îndeplinește funcția de indicator, statul membru respectiv trebuie să analizeze dacă nerespectarea în cauză prezintă un risc pentru sănătatea umană și, după caz, trebuie să ia măsurile corective necesare pentru a restabili calitatea apei. (7) Consumatorii trebuie să fie informați în mod adecvat cu privire la calitatea apei destinate consumului uman. (8) Este necesar să se excludă din domeniul de aplicare al prezentei directive apele minerale naturale și apele care sunt produse medicinale, având în vedere faptul că au fost stabilite norme speciale pentru respectivele tipuri de apă în Directiva 2009/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 iunie 2009 privind exploatarea și comercializarea apelor minerale naturale[6] și în Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman[7]. Controlul apei îmbuteliate în sticle sau recipiente destinate comercializării, alta decât apele minerale naturale, în scopul verificării dacă nivelurile substanțelor radioactive respectă parametrii valorici prevăzuți de prezenta directivă trebuie să se efectueze în conformitate cu principiile analizei riscurilor și ale punctelor critice de control (HACCP), prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 852/2004[8]. (9) Fiecare stat membru trebuie să instituie programe de control pentru a verifica dacă apa destinată consumului uman îndeplinește cerințele prezentei directive. (10) Metodele utilizate pentru analiza calității apei destinate consumului uman trebuie să fie de natură să garanteze că rezultatele obținute sunt fiabile și comparabile. (11) Recomandarea 2001/928/Euratom a Comisiei din 20 decembrie 2001 privind protecția publicului împotriva expunerii la radonul din rezervele de apă potabilă[9] se referă la calitatea radiologică a rezervelor de apă potabilă în materie de expunere la radon și la produsele sale de dezintegrare cu viață lungă și, prin urmare, acești radionuclizi trebuie să fie incluși în domeniul de aplicare al prezentei directive. ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ: Articolul 1 Obiect Prezenta directivă stabilește cerințe de protecție a sănătății populației în ceea ce privește substanțele radioactive din apa destinată consumului uman. Aceasta stabilește parametri valorici, frecvențe și metode de control al substanțelor radioactive. Articolul 2 Definiții În sensul prezentei directive, se aplică definițiile de la articolul 2 din Directiva 98/83/CE a Consiliului. Articolul 3 Domeniu de aplicare Prezenta directivă se aplică apei destinate consumului uman, cu excepțiile prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din Directiva 98/83/CE, stabilite în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din respectiva directivă. Articolul 4 Obligații generale Fără a aduce atingere dispozițiilor prevăzute la articolul 6 alineatul (3) litera (a) din Directiva 96/29/Euratom, statele membre iau toate măsurile necesare pentru a institui un program adecvat de control care să asigure că apa destinată consumului uman respectă parametrii valorici stabiliți în conformitate cu prezenta directivă. Articolul 5 Parametri valorici Statele membre stabilesc parametrii valorici pentru controlul substanțelor radioactive din apa destinată consumului uman în conformitate cu anexa I. Pentru apa îmbuteliată în sticle sau recipiente destinate comercializării, nu se aduce atingere principiilor analizei riscurilor și ale punctelor critice de control (HACCP), prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 852/2004. Articolul 6 Control Statele membre asigură controlul regulat al apei destinate consumului uman în conformitate cu anexa II, verificând concentrațiile substanțelor radioactive pentru ca acestea să nu depășească parametrii valorici stabiliți în conformitate cu articolul 5. Articolul 7 Locații de prelevare Statele membre pot preleva probe: (a) în cazul apei furnizate printr-o rețea de distribuție, în punctul din zona de distribuție sau la stațiile de tratare, dacă se poate demonstra că o astfel de prelevare conduce la o valoare măsurată identică sau superioară a parametrilor în cauză; (b) în cazul apei furnizate dintr-un rezervor, în punctul în care aceasta curge din rezervor; (c) în cazul apei îmbuteliate în sticle sau recipiente destinate comercializării, în punctul în care aceasta este îmbuteliată în sticle sau recipiente; (d) în cazul apei folosite într-o întreprindere alimentară, în punctul în care apa este utilizată în întreprindere. Articolul 8 Prelevare și analiză 1. Probele reprezentative pentru calitatea apei consumate pe întreg parcursul unui an se prelevă și se analizează în conformitate cu metodele prevăzute în anexa III. 2. Statele membre se asigură că toate laboratoarele responsabile cu analiza probelor de apă destinată consumului uman au un sistem analitic de control al calității. De asemenea, ele se asigură că sistemul respectiv este supus unor controale ocazionale efectuate de către o entitate independentă aprobată în acest scop de autoritatea competentă. Articolul 9 Măsuri corective și notificarea consumatorilor 1. Statele membre se asigură că pentru orice nerespectare a parametrilor valorici stabiliți în conformitate cu articolul 5 este efectuată imediat o anchetă în vederea identificării cauzei. 2. În caz de nerespectare a parametrilor valorici stabiliți în conformitate cu articolul 5, statul membru analizează dacă respectiva nerespectare reprezintă un risc pentru sănătatea umană. În cazul în care există un astfel de risc, statul membru trebuie să ia măsurile corective necesare pentru a restabili calitatea apei. 3. Dacă riscul pentru sănătatea umană nu poate fi considerat minor, statele membre se asigură că utilizatorii sunt informați. Articolul 10 Transpunere 1. Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la [un an de la data la care se face referire la articolul 11 – data precisă urmează să fie inserată de Oficiul pentru Publicații]. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor acte. Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri. 2. Statele membre comunică Comisiei textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă. Articolul 11 Intrare în vigoare Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Articolul 12 Destinatari Prezenta directivă se adresează statelor membre. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu, Preşedintele ANEXA I Parametrii valorici pentru radon și tritiu și parametrii valorici pentru doza totală orientativă, pentru alte substanțe radioactive, din apa destinată consumului uman Radioactivitate Parametru || Parametru valoric || Unitate || Note Radon || 100 || Bq/l || Tritiu || 100 || Bq/l || Doza totală orientativă || 0,10 || mSv/an || (Nota 1) Nota 1: Cu excepția tritiului, a potasiului-40, a radonului și a produselor de dezintegrare a radonului cu viață scurtă. ANEXA II Controlul substanțelor radioactive 1. Principii generale și frecvența controalelor Un stat membru nu are obligația de a controla prezența tritiului în apa potabilă sau radioactivitatea acesteia pentru a stabili doza totală orientativă în cazul în care constată, pe baza altor controale efectuate, că atât nivelurile tritiului cât și cele ale dozei totale orientative calculate sunt net inferioare parametrului valoric. Nu se prevede controlul prezenței radonului în apa potabilă atunci când un stat membru constată, pe baza altor controale efectuate, că nivelurile radonului sunt net inferioare parametrului valoric. În aceste cazuri, statul membru informează Comisia cu privire la motivele deciziei sale, inclusiv cu privire la rezultatele celorlalte controale efectuate. 2. Radon și tritiu Controlul prezenței radonului sau a tritiului în apa potabilă se efectuează în cazul în care o sursă de radon sau de tritiu este prezentă în cadrul bazinului hidrografic și nu se poate demonstra pe baza altor programe de supraveghere sau investigații că nivelul radonului sau al tritiului este net inferior parametrului său valoric indicator de 100 Bq/l. Atunci când este necesar să se controleze prezența radonului sau a tritiului, controlul se efectuează cu frecvența auditului. 3. Doza totală orientativă Controlul apei potabile pentru stabilirea dozei totale orientative (DTO) se efectuează în cazul în care o sursă de radioactivitate artificială sau de radioactivitate naturală intensă este prezentă în cadrul bazinului hidrografic și nu se poate demonstra pe baza altor programe de supraveghere sau investigații că nivelul DTO este net inferior parametrului său valoric indicator de 0,1 mSv/an. Atunci când este necesar să se controleze nivelurile de radionuclizi artificiali, controlul se efectuează cu frecvența auditului indicată în tabel. Atunci când este necesar să se controleze nivelurile de radionuclizi naturali, statele membre stabilesc frecvența controalelor, ținând cont de toate informațiile relevante disponibile privind variațiile temporale ale nivelurilor de radionuclizi naturali în diferitele tipuri de ape. În funcție de variațiile estimate, frecvența controalelor poate varia de la măsurători unice de verificare până la frecvența auditului. În cazul în care este necesar numai un singur control al radioactivității naturale, trebuie să se efectueze o reverificare cel puțin atunci când apar schimbări cu privire la rezerva de apă, care ar putea influența concentrațiile de radionuclizi din apa potabilă. În cazul în care au fost aplicate metode de eliminare a radionuclizilor din apa potabilă pentru a se asigura că nu este depășit un parametru valoric, controlul se efectuează cu frecvența auditului. În cazul în care, pentru a se asigura respectarea prezentei directive, sunt utilizate rezultatele altor programe de supraveghere sau investigații decât cele necesare în conformitate cu primul paragraf de la prezentul punct, statul membru comunică Comisiei motivele acestei decizii, inclusiv rezultatele relevante ale respectivelor programe de control sau investigații. 4. Frecvența de audit a controalelor se stabilește în tabelul următor: TABEL Frecvența de audit a controalelor efectuate în ceea ce privește apa destinată consumului uman furnizată de o rețea de distribuție Volumul de apă distribuit sau produs în fiecare zi în interiorul unei zone de distribuție (Notele 1 și 2) m³ || Numărul de prelevări pe an (Nota 3) ≤ 100 || (Nota 4) > 100 ≤ 1 000 || 1 > 1 000 ≤ 10 000 || 1 + 1 pentru fiecare tranșă de 3 300 m³/zi din volumul total > 10 000 ≤ 100 000 || 3 + 1 pentru fiecare tranșă de 10 000 m³/zi din volumul total > 100 000 || 10 + 1 pentru fiecare tranșă de 25 000 m³/zi din volumul total Nota 1: O zonă de distribuție este o zonă geografică determinată, în care apa destinată consumului uman provine din una sau mai multe surse și în care calitatea apei se poate considera că este aproximativ uniformă. Nota 2: Volumele se calculează ca medii pe parcursul unui an calendaristic. Un stat membru poate folosi numărul de locuitori dintr-o zonă de distribuție în loc de volumul de apă pentru a determina frecvența minimă, pe baza unui consum de apă de 200 l/zi/persoană. Nota 3: În măsura în care este posibil, numărul prelevărilor trebuie distribuit egal în timp și în spațiu. Nota 4: Frecvența trebuie stabilită de statul membru în cauză. ANEXA III Metode de prelevare și de analiză 1. Detectarea conformității cu doza totală orientativă (DTO) Statele membre pot folosi metode de detectare a activității alfa globale și a activității beta globale, în vederea controlării parametrului valoric indicator pentru DTO, cu excepția tritiului, a potasiului-40, a radonului și a produselor de dezintegrare a radonului cu viață scurtă. Dacă activitatea alfa globală și activitatea beta globală sunt mai mici de 0,1 Bq/l și, respectiv, 1,0 Bq/l, statul membru poate considera că DTO este inferioară parametrului valoric indicator de 0,1 mSv/an și că nu necesită investigații radiologice, cu excepția cazului în care este cunoscut din alte surse de informare că în rezerva de apă sunt prezenți radionuclizi specifici care pot duce la o DTO care să depășească 0,1 mSv/an. Dacă activitatea alfa globală depășește 0,1 Bq/l sau dacă activitatea beta globală depășește 1,0 Bq/l, este necesară analiza radionuclizilor specifici. Radionuclizii care trebuie măsurați sunt definiți de statele membre, luând în considerare toate informațiile relevante cu privire la posibilele surse de radioactivitate. Deoarece nivelurile ridicate de tritiu ar putea indica prezența altor radionuclizi artificiali, trebuie să se măsoare în aceeași probă atât tritiul, cât și activitatea alfa globală și activitatea beta globală. În locul detectării activității alfa globale și a activității beta globale menționate mai sus, statele membre pot decide să utilizeze alte metode fiabile de detectare a radionuclizilor pentru a indica prezența radioactivității în apa potabilă. Dacă una dintre concentrațiile activității depășește 20% din concentrația de referință sau dacă concentrația de tritiu depășește parametrul său valoric de 100 Bq/l, este necesară o analiză a radionuclizilor suplimentari. Radionuclizii care trebuie măsurați sunt definiți de statele membre, luând în considerare toate informațiile relevante cu privire la posibilele surse de radioactivitate. 2. Calcularea dozei totale orientative (DTO) DTO este doza efectivă angajată de ingerare pentru un an, rezultând din toți radionuclizii a căror prezență a fost detectată într-o rezervă de apă, atât de origine naturală cât și artificială, cu excepția tritiului, a potasiului-40, a radonului și a produselor de dezintegrare a radonului cu viață scurtă. DTO se calculează pe baza concentrațiilor de radionuclizi și a coeficienților dozei pentru adulți, prevăzuți în tabelul A din anexa III la Directiva 96/29/Euratom, sau a informațiilor mai recente recunoscute de către autoritățile competente din statul membru. Dacă următoarea formulă este respectată, statele membre pot considera că DTO este mai mică decât parametrul valoric indicator de 0,1 mSv/an și nu sunt necesare investigații suplimentare: (1) unde Ci(obs)= concentrația observată a radionuclidului i Ci(ref) = concentrația de referință a radionuclidului i n = numărul de radionuclizi detectați. Dacă formula nu este respectată, se consideră că parametrul valoric a fost depășit numai dacă radionuclizii sunt prezenți în mod sistematic în concentrații similare ale activității pe durata unui an întreg. Statele membre definesc măsura în care prelevarea unor noi probe este necesară pentru a se asigura că valorile măsurate sunt reprezentative pentru o concentrație medie a activității pe durata unui an întreg. Concentrațiile de referință pentru radioactivitatea din apa potabilă1 Origine || Nuclid || Concentrația de referință Naturală || U-2382 || 3,0 Bq/l U-2342 || 2,8 Bq/l Ra-226 || 0,5 Bq/l Ra-228 || 0,2 Bq/l Pb-210 || 0,2 Bq/l Po-210 || 0,1 Bq/l Artificială || C-14 || 240 Bq/l Sr-90 || 4,9 Bq/l Pu-239/Pu-240 || 0,6 Bq/l Am-241 || 0,7 Bq/l Co-60 || 40 Bq/l Cs-134 || 7,2 Bq/l Cs-137 || 11 Bq/l I-131 || 6,2 Bq/l 1 Acest tabel include cei mai frecvenți radionuclizi naturali și artificiali. Concentrațiile de referință pentru alți radionuclizi se pot calcula pe baza coeficienților dozei pentru adulți prevăzuți în tabelul A din anexa III la Directiva 96/29/Euratom sau a informațiilor mai recente recunoscute de către autoritățile competente din statul membru, presupunând o ingerare de 730 de litri pe an. 2 Un miligram (mg) de uraniu natural conține 12,3 Bq de U-238 și 12,3 Bq de U-234. Acest tabel indică doar proprietățile radiologice ale uraniului, nu și toxicitatea sa chimică. 3. Caracteristicile de performanță și metodele de analiză În cazul următorilor parametri de radioactivitate, caracteristicile de performanță specificate constau în faptul că metoda de analiză utilizată trebuie să aibă cel puțin capacitatea de a măsura concentrații egale cu parametrul valoric, cu o limită de detecție specificată. Parametri || Limita de detecție (Nota 1) || Note Radon || 10 Bq/l || Notele 2, 3 Tritiu || 10 Bq/l || Notele 2, 3 Activitatea alfa globală Activitatea beta globală || 0,04 Bq/l 0,4 Bq/l || Notele 2, 4 Notele 2, 4 U-238 || 0,02 Bq/l || Notele 2, 6 U-234 || 0,02 Bq/l || Notele 2, 6 Ra-226 || 0,04 Bq/l || Nota 2 Ra-228 || 0,08 Bq/l || Notele 2, 5 Pb-210 || 0,02 Bq/l || Nota 2 Po-210 || 0,01 Bq/l || Nota 2 C-14 || 20 Bq/l || Nota 2 Sr-90 || 0,4 Bq/l || Nota 2 Pu-239/Pu-240 || 0,04 Bq/l || Nota 2 Am-241 || 0,06 Bq/l || Nota 2 Co-60 || 0,5 Bq/l || Nota 2 Cs-134 || 0,5 Bq/l || Nota 2 Cs-137 || 0,5 Bq/l || Nota 2 I-131 || 0,5 Bq/l || Nota 2 Nota 1: limita de detecție se calculează conform ISO 11929-7, Determinarea limitei de detecție și praguri de decizie pentru măsurarea radiațiilor ionizante - Partea 7: Principii fundamentale și utilizări generale, cu probabilități de erori din primul și al doilea tip de 0,05 fiecare. Nota 2: incertitudinile de măsurare se calculează și se raportează ca incertitudini standard complete sau ca incertitudini standard extinse cu un factor de extindere de 1,96, conform Ghidului ISO pentru exprimarea incertitudinii de măsurare (ISO, Geneva 1993, reeditare corectată Geneva, 1995). Nota 3: limita de detecție a radonului și a tritiului este de 10% din parametrul valoric de 100 de Bq/l. Nota 4: limita de detecție pentru activitatea alfa globală și activitatea beta globală este de 40% din valorile de detectare de 0,1 Bq/l și, respectiv, 1,0 Bq/l. Nota 5: această limită de detecție se aplică numai detectării de rutină; pentru o nouă sursă de apă pentru care este probabil ca Ra-228 să depășească 20% din concentrația de referință, limita de detecție pentru prima verificare este 0,02 Bq/l pentru măsurarea specifică a nuclidului Ra-228. Aceasta se aplică, de asemenea, atunci când este necesară o reverificare ulterioară. Nota 6: valoarea scăzută a limitei de detecție specificate pentru U se datorează luării în considerare a toxicității chimice a uraniului. [1] JO C, , p. . [2] JO C, , p. . [3] JO C, , p. . [4] JO L 159, 29.6.1996, p. 1. [5] JO L 330, 5.12.1998, p. 32. [6] JO L 164, 26.6.2009, p. 45. [7] JO L 311, 28.11.2001, p. 67. [8] JO L 226, 25.6.2004, p. 3. [9] JO L 344, 28.12.2001, p.85.