Raport anual privind activităţile de cercetare şi dezvoltare tehnologică ale Uniunii Europene în 2010

CONTEXTUL RAPORTULUI ANUAL PRIVIND ACTIVITăţILE DE CERCETARE şI DEZVOLTARE TEHNOLOGICă

Raportul anual privind activităţile de cercetare şi dezvoltare tehnologică ale Uniunii Europene se elaborează în conformitate cu articolul 190 din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene (TFUE).

Au fost incluse de asemenea unele activităţi de cercetare realizate în temeiul Tratatului Euratom, deşi acestea nu fac în mod oficial obiectul prezentului raport.

CONTEXTUL MAI AMPLU DIN 2010

În iunie 2010, Consiliul European[1] a aprobat strategia Europa 2020 ca fiind agenda UE pentru creştere economică şi locuri de muncă pentru următorul deceniu. Aceasta prevede modul în care Europa poate ieşi din criză, axându-se pe o creştere inteligentă, durabilă şi favorabilă incluziunii. Strategia este susţinută de şapte iniţiative emblematice pentru a cataliza progresul în cadrul fiecărei teme prioritare. Au fost definite cinci obiective principale care să servească drept indicatori ai reuşitei.

Unul dintre elementele de bază ale strategiei este nevoia ca Europa să îşi sporească excelența în domeniul cercetării şi capacitatea de inovare. A fost stabilit un obiectiv cheie „de a îmbunătăţi condiţiile pentru cercetare şi dezvoltare, în special în vederea creşterii intensităţii cercetării şi dezvoltării la 3%”.

În timp ce UE, la nivel global, nu a înregistrat progrese semnificative către ţinta de 3% în ultimul deceniu[2], prin această ţintă s-a acordat atenţie, în întreaga UE, necesităţii ca sectorul public şi privat să investească mai mult în cercetare şi dezvoltare. Ca urmare, investiţiile în cercetare şi dezvoltare au crescut în termeni reali în întreaga UE-27[3]. Cu toate acestea, intensitatea globală a cercetării şi dezvoltării în Europa este de numai 2% (Eurostat 2009).

În octombrie 2010, Comisia a adoptat comunicarea „Iniţiativă emblematică a Strategiei Europa 2020 – O Uniune a inovării”[4], care prevede o abordare strategică şi integrată a cercetării şi inovării. În noiembrie, Consiliul[5] (şi ulterior Consiliul European din februarie 2011) a sprijinit această iniţiativă, subliniind în special necesitatea de a crea în Europa condiţii adecvate pentru un mediu al inovării competititv la nivel mondial.

În cadrul revizuirii bugetului UE[6], Comisia şi-a prezentat ideile privind arhitectura şi scopul bugetului viitor al Uniunii şi a pregătit terenul pentru propunerea viitoare privind următorul cadru financiar multianual. Prin axarea pe o consolidare fiscală inteligentă, scopul este de a obţine pe viitor un buget conceput să contribuie la realizarea strategiei Europa 2020, bazat pe principii fundamentale precum realizarea principalelor priorităţi de politică, valoarea adăugată a UE şi orientat către obţinerea de rezultate. Aflându-se în centrul politicii economice şi generând creştere şi locuri de muncă, cercetarea şi inovarea au fost recunoscute drept unele dintre cele mai durabile motoare de asigurare a progresului.

Cel mai important aspect este că în revizuirea bugetului s-a propus elaborarea unui cadru strategic comun pentru întreaga finanţare viitoare în domeniul cercetării şi inovării din UE. Scopul acestuia, astfel cum se prevede ulterior într-o carte verde, ar fi de a elabora un set coerent de instrumente care să ofere finanţare continuă de-a lungul întregului lanţ de inovare, de la cercetare la dezvoltare tehnologică şi până la demonstraţie şi intrarea pe piaţă.

UNIUNEA A INOVăRII șI REALIZăRILE POLITICII ÎN DOMENIUL SPAţIULUI COMUN DE CERCETARE

Prin Uniunea inovării, Europa a adoptat o abordare strategică şi integrată a inovării, prin care obiectivele de creștere a competitivității şi de abordare a provocărilor sociale se consolidează reciproc, iar urmărirea inovării determină formularea şi punerea în aplicare de politici în toate domeniile.

O caracteristică de bază a punerii în aplicare o constituie parteneriatele europene pentru inovare, care vor reuni toţi actorii ciclului de inovare şi vor integra eforturile europene de a aborda provocări sociale urgente, accelerând în acelaşi timp intrarea pe piaţă a unor noi tehnologii și produse în Europa.

Monitorizarea progreselor în domeniul inovării

În urma solicitării Consiliului European din iunie 2010 de a elabora un nou indicator pentru monitorizarea progreselor în domeniul inovării, un grup la nivel înalt format din inovatori principali din sectorul întreprinderilor şi economişti a examinat disponibilitatea şi calitatea indicatorilor posibili şi fezabilitatea lor tehnică. Grupul a ţinut cont de necesitatea de a evita suprapunerea cu obiectivul de 3% în materie de intensitate a cercetării şi dezvoltării, pentru a se axa pe rezultate şi efecte şi pentru a asigura comparabilitatea la nivel internaţional.

În urma activităţii grupului şi după consultarea statelor membre, în Uniunea inovării s-a propus un indicator bazat pe ponderea în economie a întreprinderilor inovatoare cu creştere rapidă, ca modalitate de a se axa pe un decalaj critic pe care UE trebuie să-l elimine dacă doreşte să ajungă la nivelul liderilor mondiali în domeniul inovării.

Îmbunătăţirea condiţiilor-cadru

Unul dintre domeniile prioritare din cadrul Uniunii inovării este îmbunătăţirea drastică a mediului de afaceri care stă la baza investiţiilor private în cercetare şi inovare. Aceasta necesită instituirea unei serii de condiţii-cadru esenţiale, următoarele priorităţi fiind subliniate în Uniunea inovării, precum şi de Consiliul European:

în domeniul standardizării : reformarea sistemului european de standardizare pentru a spori rapiditatea şi eficienţa elaborării standardelor interoperabile, în particular în sectorul TIC;

în domeniul achiziţiilor publice : îmbunătăţirea aplicării legislaţiei actuale şi elaborarea unui sistem de cercetare pentru inovare adresat întreprinderilor mici, pentru a promova intrarea pe piaţă şi utilizarea produselor inovatoare;

în domeniul proprietăţii intelectuale : adoptarea brevetului european şi crearea unei pieţe a cunoştinţelor la nivelul UE, pentru a facilita exploatarea cunoştinţelor[7].

Îmbunătățirea accesului la finanţare pentru întreprinderile inovatoare

Pe parcursul anului 2010, accesul la finanţare a continuat să reprezinte un obstacol major în calea atingerii obiectivului Europei în materie de investiţii în cercetare şi inovare.

Angajamentele Uniunii inovării în vederea gestionării acestei situaţii includ elaborarea unei noi generaţii de instrumente financiare la nivelul UE pentru a elimina lacunele pieţii şi pentru a atrage creşterea majoră a finanţării private pentru cercetare şi inovare; instituirea unui regim care să permită fondurilor cu capital de risc din orice stat membru să îşi desfăşoare activitatea şi să investească liber în întreaga UE; facilitarea legăturilor dintre întreprinderile inovatoare şi investitorii corespunzători, la nivelul UE; şi revizuirea cadrului priind ajutoarele de stat pentru cercetare, dezvoltare şi inovare pentru a clarifica ce forme de inovare pot fi susţinute în mod adecvat.

Noua generaţie de instrumente financiare se va baza pe succesul deosebit al mecanism de finanţare cu partajarea riscurilor[8] (RSFF) în temeiul celui de-al şaptelea program-cadru şi al altor scheme la nivelul UE.

Abordarea provocărilor sociale: Parteneriatele europene pentru inovare

Conceptul de parteneriate europene pentru inovare (PEI) a fost introdus ca parte a Uniunii inovării, împreună cu o propunere de lansare a unui PEI pilot privind îmbătrânirea activă şi în condiţii bune de sănătate. Parteneriatele europene pentru inovare urmăresc mobilizarea şi coordonarea tuturor măsurilor relevante legate de cerere şi ofertă. Un aspect important vizează soluţionarea blocajelor de reglementare sau financiare şi ameliorarea măsurilor de sprijin existente pentru a garanta intrarea rapidă pe piață a produselor şi soluţiilor inovatoare.

Ca urmare a sprijinului din partea Consiliului din noiembrie 2010[9], Comisia a lansat o consultare a părţilor interesate privind domeniul de aplicare şi conţinutul parteneriatului european pentru inovare pilot şi a prezentat într-un document cu întrebări şi răspunsuri frecvente dispoziţiile privind guvernanţa şi criteriile de selecţie pentru următoarele PEI. Consiliul European a aprobat parteneriatul pilot la 4 februarie 2011.

3.5. Realizarea spaţiului european de cercetare (SEC)

3.5.1. Guvernanţa SEC

Procesul de la Liubliana[10] urmăreşte, prin acţiuni concertate şi prin cele cinci parteneriate SEC dintre statele membre şi UE, să soluţioneze deficienţele şi ineficienţele sistemului european de cercetare, cauzate de fragmentare, de lipsa coerenţei şi a coordonării, precum şi de constrângerile impuse liberei circulaţii a cunoştinţelor.

Uniunea inovării a anunţat că în 2012 Comisia va propune un nou cadru SEC. Acest cadru va identifica şi va aborda blocajele cele mai importante care împiedică dezvoltarea unui sistem de cercetare care să coincidă cu aspiraţiile UE legate de economia cunoaşterii. Pentru a institui un astfel de cadru SEC, Comisia va analiza modul în care poate să beneficieze de pe urma temeiului juridic consolidat pentru SEC din Tratatul de la Lisabona.

Un alt pas esenţial pentru guvernanţa globală a SEC a fost adoptarea unui nou mandat pentru CREST, care şi-a schimbat denumirea în Comitetului pentru Spaţiul european de cercetare[11] (ERAC) pentru a reflecta mai bine noua atenţie acordată SEC[12].

3.5.2. Cercetătorii

În 2010, grupul de coordonare pentru resurse umane şi mobilitate a continuat să joace un rol activ în implementarea parteneriatului european pentru cercetători. Prin intermediul planurilor naţionale de acţiune, o serie de ţări au contribuit la avansarea către o piaţă UE a muncii mai deschisă şi mai unificată pentru cercetători. A fost încheiat un contract pentru a monitoriza implementarea acestor acţiuni, în vederea întocmirii unui raport anual privind progresele pentru următorii trei ani.

Printre alte acţiuni de bază se numără conceperea unui cadru pentru etapele profesionale ale cercetătorilor, a unui studiu de facilitare a creării de fonduri de pensii paneuropene pentru cercetători, a unui studiu privind modelele de mobilitate şi parcursurile profesionale ale cercetătorilor din UE (MORE) şi extinderea la India şi Singapore a rețelei EURAXESS-Links a cercetătorilor europeni de peste hotare.

În ceea ce priveşte perspectivele pentru 2011, se va promova o structură profesională comparabilă în domeniul cercetării, se vor continua eforturile de facilitare a unui fond de pensii pan-UE şi se va testa ideea unui card al cercetătorilor pentru a crea un sistem de înregistrare şi informare la nivel european.

3.5.3. Iniţiativa privind programarea comună

În cadrul concluziilor Consiliului din decembrie 2009 s-a lansat iniţiativa pilot de programare comună privind bolile neurodegenerative şi s-au selectat alte trei teme pentru iniţiative privind programarea comună, pe baza cărora Comisia a adoptat recomandările Comisiei: „Agricultura, securitatea alimentară şi schimbările climatice”, „Patrimoniul cultural şi schimbările globale”; „Un regim alimentar sănătos pentru o viaţă sănătoasă”. Consiliul a lansat cele trei iniţiative privind programarea comună cu ocazia reuniunii din octombrie 2010.

Grupul la nivel înalt privind programarea comună a identificat un al doilea val de şase iniţiative privind programarea comună, aprobate de Consiliu în mai 2010:

1. Mai mulţi ani, o viaţă mai bună – Potenţialul şi provocările schimbărilor demografice

2. Provocarea microbiană – o nouă ameninţare pentru sănătatea umană

3. Mări şi oceane productive şi sănătoase

4. Dificultățile privind apa pentru o lume în schimbare

5. Conectarea cunoștințelor în materie de climă pentru Europa

6. Europa urbană – provocări la nivel global, soluţii la nivel local

În cadrul Concluziilor Consiliului din noiembrie 2010, a fost salutat primul raport bienal privind programarea comună, inclusiv orientările voluntare privind condiţiile-cadru, care analizează progresele şi prezintă viitorul procesului iniţiativelor de programare comună.

3.5.4. Infrastructurile de cercetare

Regulamentul privind cadrul juridic comunitar aplicabil unui consorțiu pentru o infrastructură europeană de cercetare (ERIC)[13] a fost conceput pentru a facilita crearea şi funcţionarea marilor infrastructuri de cercetare care cuprind mai multe ţări europene. Cu toate acestea, punerea în aplicare uniformă şi la timp a Regulamentului ERIC în diferite state membre rămâne o provocare. Prima cerere de înfiinţare a unui ERIC a fost depusă în octombrie 2010; în martie 2011, a fost înfiinţat SHARE ERIC (Studiul privind sănătatea, îmbătrânirea şi pensionarea în Europa)[14].

Punerea în aplicare a Foii de parcurs privind Forumul strategic european pentru infrastructuri de cercetare (ESFRI) a înregistrat progrese semnificative în 2010, mai ales datorită proiectelor specifice etapei pregătitoare finanţate de PC7 (componenta „infrastructură de cercetare”). În 2010, s-au încheiat zece acorduri, iar etapa de construcţie a proiectelor este în desfăşurare sau iminentă.

Prin rolul său de incubator, ESFRI a avut succes în crearea de noi infrastructuri şi în elaborarea unei abordări comune a SEC, însă în prezent trebuie abordată durabilitatea pe termen lung a infrastructurilor paneuropene de cercetare. Standardele de excelenţă trebuie extinse la funcţionarea celor existente şi trebuie să contribuie la evaluarea tuturor infrastructurilor paneuropene de cercetare şi la stabilirea priorităţilor în cadrul acestora. Astfel, a fost creat un grup de lucru pentru a dezvolta şi propune un cadru metodologic de evaluare şi stabilire a priorităţilor până în 2011.

3.5.5. Dimensiunea externă a SEC

În 2010, parteneriatul european pentru cooperarea ştiinţifică şi tehnologică la nivel internaţional, care urmăreşte să dezvolte un nivel mai ridicat de coerenţă între UE şi statele membre, a continuat să fie un element de bază al activităţilor Uniunii în domeniu. Forumul strategic european pentru infrastructuri de cercetare (SFIC) a asigurat progresul acestui parteneriat.

S-a acordat o atenţie deosebită implementării „Iniţiativei pilot pentru India” privind provocările în materie de apă şi resursele biologice, în vederea elaborării unei Agende strategice privind cercetarea şi inovarea între UE/statele membre și India pe parcursul anului 2011. SFIC a identificat şi alte priorităţi comune ale UE/statelor membre, lansând iniţiative coordonate sau comune prin „iniţiative pilot” suplimentare la nivel geografic cu China şi SUA.

3.5.6. Transferul de cunoştinţe

Grupul de lucru ERAC privind transferul de cunoştinţe promovează şi monitorizează Rezoluţia Consiliului referitoare la recomandarea și codul de bune practici ale Comisiei privind transferul de cunoştinţe[15]. Grupul a facilitat învăţarea reciprocă şi în 2010 a înaintat un prim raport în care s-au identificat iniţiativele adoptate şi s-a avut în vedere, la nivel naţional, punerea în aplicare a recomandării. Grupul de lucru a obţinut progrese pentru a crea orientări pentru părţile interesate privind transferul de cunoştinţe şi gestionarea proprietăţii intelectuale pentru cooperarea internaţională în domeniul cercetării şi pentru indicatori.

În plus, Comisia a lansat un studiu de monitorizare pentru trei ani a măsurilor adoptate de statele membre pe baza recomandării şi a impactului acestora. Pentru a implica părţile interesate, Comisia a organizat cel de-al treilea forum al părţilor interesate în noiembrie 2010.

3.5.7. Universităţile: proiecte de modernizare

În 2010, au avut loc o serie de activităţi de învăţare inter pares ( Peer Learning Activities ) pe cinci teme care fac parte din proiectele de modernizare a universităţilor[16], iar rezultatele globale au fost discutate în cadrul Conferinţei preşedinţiei belgiene „Condiţii de obţinere a nivelului de excelenţă în universităţi şi alte organizaţii de cercetare” din luna octombrie. În martie 2011, a avut loc un seminar ERAC pentru a finaliza concluziile şi a discuta modul de integrare a rezultatelor în procesul de politică.

Între timp, s-a lansat o platformă a părţilor interesate pentru a dezvolta principii comune pentru finanţarea cercetării competitive externe. Raportul acesteia este utilizat în prezent în cadrul unor dezbateri privind politica, de exemplu pentru activitatea pregătitoare asupra cadrului SEC şi comunicarea ulterioară privind proiectele de modernizare a învăţământului superior.

AL şAPTELEA PROGRAM-CADRU

Implementarea programelor de lucru pentru 2010

În 2010 au fost finalizate 63 de cereri de propuneri cu un buget indicativ total de 3,9 miliarde EUR. În total au fost depuse 12 397 de propuneri eligibile, dintre care 2 582 au fost reţinute pentru finanţare[17], obţinându-se o rată de succes de 21% calculată pe baza numărului de propuneri.

Numărul total al participanţilor la toate proiectele eligibile a fost de 57 315, costurile totale aferente proiectului ridicându-se la 23,3 miliarde EUR, iar contribuţia totală solicitată din partea UE, la 17,8 miliarde EUR. Numărul total de participanţi la propunerile reţinute a fost de 13 710, costurile totale aferente proiectelor ridicându-se la 5,2 miliarde EUR, iar contribuţia solicitată din partea UE, la 3,8 miliarde EUR. Toate acestea au condus la obţinerea unei rate de succes de 24% , calculată pe baza numărului solicitanţilor.

Programele de lucru pentru 2011

Programele de lucru pentru 2011 au fost adoptate la 19 iulie 2010 şi au cuprins cereri pentru investiţii UE în cercetare şi inovare de aproape 6,4 miliarde EUR. Acestea au fost primele programe de lucru FP7 adoptate în urma publicării Strategiei Europa 2020. Programele de lucru au inclus următoarele elemente:

- Prioritate ridicată acordată întreprinderilor mici şi mijlocii (IMM-uri). IMM-urile vor primi aproximativ 800 milioane EUR, fiind introduse pentru prima dată bugete rezervate în mai multe domenii;

- În domeniul sănătăţii, o treime din bugetul global pentru 2011 va fi cheltuit pentru studii clinice desfăşurate la iniţiativa cercetătorilor pentru a introduce mai rapid noi medicamente pe piaţă;

- O finanţare în domeniul TIC de aproximativ 1,1 miliarde EUR va contribui la atingerea obiectivelor Agendei digitale pentru Europa, abordând provocări precum o societate în curs de îmbătrânire şi o economie cu emisii mai reduse de carbon, axându-se pe infrastructuri de reţea şi de servicii de ultimă generaţie, sisteme robotice, componente electronice şi fotonice, tehnologii cu conţinut digital şi internetul de viitor.

- Cererea de propuneri „Oceanele de mâine: reunirea forţelor în domeniul cercetării pentru a face faţă provocărilor în materie de gestionare a oceanelor” cuprinde mai multe teme;

- În urma Reuniunii la nivel înalt UE – America Latină şi Caraibe din 2010[18], a fost acordată o atenţie deosebită participării entităţilor de cercetare din regiunea America Latină şi Caraibe;

- Peste 1,3 miliarde EUR au fost rezervate pentru cei mai creativi oameni de ştiinţă, selectați de Consiliul European de Cercetare;

- Aproape 750 milioane EUR au fost alocate formării şi dezvoltării profesionale a cercetătorilor, inclusiv mobilitatea transfrontalieră şi transsectorială, prin intermediul acţiunilor Marie Curie.

Iniţiative asociate

În ceea ce priveşte iniţiativele prevăzute la articolul 185, rezultatele evaluării intermediare a programului comun privind asistenţa pentru autonomie la domiciliu (AAL) au fost pozitive. Programul a reușit să reunească 23 de ţări partenere în scopul realizării obiectivului comun de a finanţa obiecte inovatoare bazate pe tehnologii TIC, în beneficiul persoanelor în vârstă, şi de a sprijini industria în Europa. Pe parcursul anului 2010, AAL a implementat o a treia cerere de propuneri, cu un buget total de 55 milioane EUR, la care UE a contribuit cu 23 milioane EUR.

În 2010, Eurostars a continuat să atragă cu succes IMM-uri în domeniul cercetării şi dezvoltării, în cadrul celei de-a cincea cereri numărul candidaţilor crescând cu 10%. În acest an a avut loc şi o evaluare intermediară a Eurostars. S-a concluzionat că Eurostars este un program de succes, care contribuie prin valoare adăugată la dezvoltarea IMM-urilor europene din domeniul cercetării şi dezvoltării, dar că sunt necesare îmbunătăţiri suplimentare.

UE a investit 48 milioane EUR în iniţiativa privind Programul european de cercetare metrologică (EMRP) care vizează cercetarea europeană în domeniul metrologiei. În cel de-al treilea an de implementare, EMRP acoperă în prezent 44% din întreaga cercetare SEC în domeniu.

Parlamentul European şi Consiliul au adoptat decizia privind Programul comun de cercetare pentru Marea Baltică (BONUS)[19].

Sprijinul financiar pentru cercetare şi inovare se oferă întreprinderilor private prin intermediul mecanismului de finanţare cu partajarea riscurilor (RSFF). La sfârşitul anului 2010, volumul împrumuturilor RSFF acordate se ridica la 6 305 miliarde EUR pentru 67 de proiecte.

La jumătatea perioadei (sfârşitul lui 2010) şi în urma unei evaluări intermediare pozitive[20], RSFF se află în avans faţă de implementarea planificată, iar nivelul cererii se situează deasupra aşteptărilor iniţiale. RSFF a susţinut investiţii de peste 32 de ori mai ridicate decât contribuţia din bugetul UE. În cifre reale, acest lucru înseamnă că, în pofida crizei financiare şi economice, 500 de milioane EUR din bugetul UE au determinat investiţii de 16 miliarde EUR pentru perioada 2007-2010.

În 2010, s-au realizat o serie de etape importante în ceea ce privește ITER[21], prin întreprinderea comună „Fuziune pentru energie”[22]. În urma acordului Consiliului ITER din iulie 2010 privind scenariul de referinţă, care vizează domeniul de aplicare, programul şi costul proiectului, Euratom a colaborat cu toate celelalte părţi ITER în privinţa etapelor următoare pentru îmbunătăţirea gestionării, limitarea costurilor şi reducerea corespunzătoare a riscurilor. Această activitate va continua în 2011.

Aspecte principale

Evaluarea intermediară a celui de-al şaptelea program-cadru

Evaluarea intermediară a PC7 a fost efectuată de un grup de zece experţi independenţi care au analizat conceperea, implementarea şi rezultatele timpurii ale programului. Activitatea acestora s-a bazat pe un set cuprinzător de studii şi rapoarte, precum şi pe interviuri cu părţile interesate şi cu personalul Comisiei. În plus, în vara lui 2010 grupul de experţi a organizat o consultare online, amplă şi deschisă, a părţilor interesate.

Experţii au transmis raportul final la 15 noiembrie 2010[23], iar mesajul global de bază este că PC7 respectă termenele limită şi aduce în mod clar o contribuţie semnificativă la ştiinţa europeană şi la SEC.

Raportul arată că PC7 a avut până în prezent rezultate foarte pozitive, însă rămân provocări semnificative. Acestea sunt detaliate în 10 recomandări care cuprind aspecte precum necesitatea unei mai bune integrări a bazei de cercetare şi, totodată, a asigurării unei delimitări mai bune între nivelul naţional şi cel al UE; menţinerea nivelului de finanţare la nivelurile actuale; simplificarea semnificativă a programului; examinarea unui moratoriu al noilor instrumente de cercetare; şi revizuirea fundamentală a strategiei pentru cooperarea internaţională în domeniul cercetării.

Răspunsul oficial al Comisiei[24] a fost adoptat la 9 februarie 2011. Structura acestei comunicări urmăreşte fiecare dintre cele 10 recomandări formulate de grupul de experţi. Comunicarea furnizează informaţii detaliate privind măsurile care trebuie adoptate sau propuse şi instrucţiunile de urmat.

În anumite cazuri, Comisia subliniază că există acțiuni pe care nu poate să le întreprindă în mod individual şi solicită sprijinul altor instituţii şi al statelor membre pentru a elabora abordări comune. De asemenea, în răspuns se aprobă concluziile grupului de experţi privind obiectivele şi implementarea viitoarelor programe de finanţare. Se subliniază că acestea vor trebui să sprijine punerea în aplicare a strategiei Europa 2020, inclusiv obiectivele Uniunii inovării şi iniţiativele emblematice conexe.

Simplificare

Anul 2010 a reprezentat un moment de răscruce în căutarea echilibrului optim între nevoia de simplificare şi cea de a oferi garanții. În pofida progreselor semnificative deja realizate, reacţia părţilor interesate a evidenţiat totuși unele motive de îngrijorare legate de complexitatea normelor şi povara administrativă a programelor-cadru. Atât părţile interesate, cât şi instituţiile UE, au recunoscut că sunt necesare eforturi suplimentare în vederea simplificării şi eficientizării suplimentare a conceperii, gestionării, procedurilor şi instrumentelor.

Comisia a efectuat o analiză detaliată a opţiunilor privind o simplificare cuprinzătoare a programelor de cercetare. Rezultatele au fost făcute publice prin Comunicarea Comisiei din 29 aprilie 2010 privind simplificarea implementării programelor-cadru de cercetare[25]. De asemenea, s-a ţinut cont în mod corespunzător de obiectivul simplificării în propunerea privind revizuirea Regulamentului financiar[26].

Multe dintre măsurile propuse de Comisie s-au bucurat de sprijin general, iar în ultimul trimestru din 2010 simplificarea s-a axat pe definirea măsurilor pe termen scurt care ar putea fi deja implementate în PC7. Ca urmare, Comisia a înaintat un pachet de simplificare a PC7 care a fost adoptat la 24 ianuarie 2011[27]. În prezent, se lucrează intens la abordarea provocărilor mai profunde în contextul elaborării următoarelor programe de cercetare şi inovare.

Funcţionarea iniţiativelor tehnologice comune

Cele cinci iniţiative tehnologice comune actuale se bazează pe articolul 187 din TFUE (fostul articol 171 din TCE). Iniţiativele tehnologice comune au fost introduse în PC7 ca un nou mecanism de desfăşurare a cercetării la nivelul UE.

Întreprinderea comună a inițiativei privind medicamentele inovatoare (IMI) reprezintă un parteneriat între Comisie şi organizaţia-umbrelă a industriei europene de cercetare în domeniul produselor farmaceutice, EFPIA, în ceea ce priveşte îmbunătăţirea sănătăţii cetăţenilor prin eliminarea blocajelor pre-concurențiale în elaborarea medicamentelor. Se prevede o contribuţie totală de 1 miliard EUR în natură din partea industriei farmaceutice, echivalată de o sumă egală de finanţare în numerar din partea bugetului UE. 2010 a fost primul an de funcţionare completă a biroului executiv al IMI.

Prima evaluare intermediară a IMI a avut loc la sfârşitul anului 2010. Experţii au realizat o evaluare globală pozitivă a IMI, în calitate de cel mai mare parteneriat public-privat din lume de cercetare în domeniul sănătăţii. Recomandările vizează consolidarea în continuare a funcţionării IMI.

Pe parcursul anului 2010, Întreprinderea comună „Pile de combustie şi hidrogen” (FCH) a fost consolidată prin acordarea autonomiei. De asemenea, în 2010 a fost elaborată o modificare a regulamentului Consiliului. Această modificare ţine cont de faptul că Gruparea ştiinţifică a devenit al treilea membru al FCH şi a propus considerarea contribuţiei în natură a organizaţiilor de cercetare care participă la proiecte drept „echivalentă” cu cea a industriei.

Prima evaluare intermediară a FCH este în curs de defăşurare. Un raport final este prevăzut pentru primăvara anului 2011.

După ce a obţinut autonomia în 2009, Întreprinderea comună Clean Sky (aeronautică şi transport aerian) a atins un stadiu constant de funcţionare pe parcursul anului 2010. Au fost lansate şi evaluate cinci apeluri în decursul anului. În afara acestui fapt, Clean Sky a gestionat de asemenea cu succes cele şapte acorduri de granturi pentru membri (numiţi beneficiari), cuprinzând 75% din activităţile de cercetare ale Clean Sky.

Evaluarea intermediară a Clean Sky a avut loc pe parcursul anului 2010. În general, evaluarea a fost pozitivă, însă a conţinut o listă de peste 40 de recomandări la diferite niveluri.

În anul 2011 se preconizează prezentarea unei comunicări a Comisiei cuprinzând răspunsuri la rapoartele de evaluare la jumătatea perioadei ale IMI, FCH şi Clean Sky.

În 2010, întreprinderea comună ARTEMIS privind sistemele informatice integrate a lansat cea de-a treia cerere de propuneri. În ansamblu, activităţile de cercetare şi dezvoltare din 2010 au condus la lansarea a 10 proiecte noi cu un cost de 167,5 milioane EUR. 50,5% din costul proiectului este acoperit de participanţii la proiect, 32,8% de statele membre ale ARTEMIS şi 16,7% de întreprinderea comună. Astfel, fondurile Uniunii produc un efect de pârghie de 1:6.

În 2010, întreprinderea comună ENIAC privind tehnologiile nanoelectronice 2020 a obţinut autonomie. Cea de-a treia cerere de propuneri a fost lansată pe parcursul anului 2010. În ansamblu, activităţile de cercetare şi dezvoltare din 2010 au condus la lansarea a 10 proiecte noi cu un cost de 201 milioane EUR. 56,5% din costul proiectului este acoperit de participanţii la proiect, 26,8% de statele membre ale ENIAC şi 16,7% de întreprinderea comună. Astfel, fondurile Uniunii produc un efect de pârghie de 1:6.

Raportul Comisiei privind prima evaluare intermediară a ARTEMIS şi ENIAC a fost adoptat la 16 decembrie 2010[28].

PERSPECTIVE PENTRU 2011

Prin Cartea verde „De la provocări la oportunităţi: către crearea unui cadru strategic comun pentru finanţarea cercetării şi inovării în UE” ,[29] Comisia a lansat o dezbatere publică extinsă la nivel european pentru a obţine contribuţii privind o serie de aspecte de bază care ar urma să ajute la elaborarea unui cadru strategic comun şi la stabilirea priorităţilor pentru programele viitoare ale UE de finanţare a cercetării şi inovării pentru perioada de după 2013.

Discuţia cuprinde aspecte precum modul de direcţionare a finanţării în vederea soluţionării problemelor actuale şi modul de sprijinire mai eficientă a activităţilor de inovare ale întreprinderilor europene, consolidând totodată baza științifică a Europei şi SEC. Rezultatul va fi prezentat şi discutat cu comunitatea părţilor interesate.

Următoarele programe ale Uniunii pentru finanţarea cercetării şi inovării vor face parte din propunerile Comisiei pentru următorul cadru financiar multianual, care urmează să fie prezentat în iunie 2011. În ceea ce priveşte cadrul strategic comun, se aşteaptă ca propunerile legislative să fie adoptate de Comisie la sfârşitul anului 2011.

SURSE DE INFORMAţII SUPLIMENTARE

Pentru informaţii suplimentare, sunt disponibile public următoarele surse:

- Rapoartele anuale de monitorizare a programului-cadru şi a programelor specifice din cadrul acestuia[30];

- Rapoartele de evaluare cincinale[31];

- Rapoarte statistice periodice privind ştiinţa, tehnologia şi competitivitatea[32];

- Statisticile în domeniul ştiinţei şi tehnologiei în Europa (Eurostat)[33];

- Studiile şi analizele publicate cu privire la activităţile şi politicile în materie de cercetare ale Uniunii Europene[34];

- Rapoarte anuale de activitate ale Direcţiei Generale Cercetare[35];

- Ghidul practic pentru oportunităţile de finanţare de către UE a cercetării şi inovării[36]

Majoritatea acestor documente pot fi obţinute sau comandate de pe următoarele site-uri:

- Website-ul CORDIS: http://cordis.europa.eu;

- Website-ul Comisiei Europene dedicat cercetării: http://ec.europa.eu/research;

- Website-ul ERA: http://ec.europa.eu/research/era;

- Website-ul Investing in European research (Investind în cercetarea europeană): http://ec.europa.eu/invest-in-research;

- Website-ul ERAWATCH: http://cordis.europa.eu/erawatch.

[1] http://ec.europa.eu/europe2020/index_en.htm

[2] În 2002, Consiliul European a stabilit ţinta de a creşte intensitatea cercetării şi dezvoltării în UE pentru a se apropia de 3% în 2010.

[3] O creştere cu 25% în UE-27 între 2000 şi 2009

[4] http://ec.europa.eu/research/innovation-union/index_en.cfm

[5] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/intm/118028.pdf

[6] http://ec.europa.eu/budget/reform/index_en.htm

[7] La 10 martie 2011, Consiliul a autorizat lansarea unei cooperări consolidate între statele membre ale UE pentru crearea unui brevet unitar.

[8] http://ec.europa.eu/invest-in-research/funding/funding02_en.htm

[9] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/intm/118028.pdf

[10] COM(2008) 9076

[11] ERAC este un organism strategic de consultare politică pentru Consiliu şi Comisie în domeniul cercetării şi dezvoltării tehnologice.

[12] Rezoluţia Consiliului din 26 mai 2010 (3016)

[13] Regulamentul (CE) nr. 723/2009 al Consiliului din 25 iunie 2009

[14] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:071:0020:0031:RO:PDF

[15] COM(2008) 1329

[16] Printre acestea se numără: reforma instituţională, costul proiectelor de cercetare, excelenţa la nivel mondial, recrutarea şi cariera tinerilor cercetători.

[17] Au trecut toate pragurile de evaluare şi au fost nominalizate în procedura de selecţie

[18] Madrid, 18-19 mai 2010

[19] ftp://ftp.cordis.europa.eu/pub/fp7/art169/docs/art-185-bonus_en.pdf

[20] http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm

[21] http://www.iter.org/

[22] http://fusionforenergy.europa.eu/

[23] http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm

[24] COM(2011) 52 final

[25] COM(2010) 187

[26] COM(2010) 815

[27] COM(2011) 174

[28] COM(2010) 752

[29] http://ec.europa.eu/research/csfri/index_en.cfm

[30] http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm?pg=fp7-monitoring

[31] http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm?pg=five-year-assessment

[32] http://ec.europa.eu/research/era/facts/figures/key_figures_en.htm

[33] http://ec.europa.eu/eurostat

[34] http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm

[35] http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/index_en.htm

[36] http://cordis.europa.eu/eu-funding-guide/home_en.html