[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 19.9.2007

COM(2007) 534 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIU

PROGRESUL PROGRAMULUI GALILEO RECONFIGURAREA PROGRAMELOR GNSS EUROPENE

{SEC(2007) 1210}

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIU

PROGRESUL PROGRAMULUI GALILEO RECONFIGURAREA PROGRAMELOR GNSS EUROPENE

1. INTRODUCERE

În rezoluţia sa din 8 iunie 2007, Consiliul a reafirmat importanţa programului Galileo, a hotărât să pună capăt negocierilor privind un contract de parteneriat public-privat (PPP), si-a dat acordul de principiu[1] pentru reconfigurarea programelor GNSS europene şi a admis necesitatea unei finanţări publice suplimentare. Cu ocazia reuniunii sale din 21-22 iunie 2007, Consiliul European a reafirmat importanţa programului Galileo ca proiect esenţial al Uniunii Europene şi a solicitat Consiliului să adopte o decizie integrată, în toamna anului 2007[2], pentru punerea în aplicare a acestui program.

Pentru a putea să adopte o astfel de decizie integrată, care să includă finanţarea noii abordări, structura guvernanţei publice inclusiv abordarea gestionării riscului, principiile de achiziţie şi un anumit număr de decizii programatice aferente, Consiliul a cerut Comisiei să-i prezinte noi analize şi propuneri. Prin prezenta comunicare, Comisia răspunde acestei solicitări[3] şi, în plus, prezintă o propunere modificată de regulament cu privire la monitorizarea programelor GNSS europene[4], precum şi o propunere de revizuire a cadrului financiar[5].

Această decizie integrată este menită să ofere garanţia că guvernanţa şi structurile contractuale vor înlesni funcţionarea eficientă pe termen lung, întreţinerea şi exploatarea economică a programului Galileo, pe baza unei abordări integrate a ciclului de viaţă tehnologic şi a unei gestionări corespunzătoare a riscului. Urgenţa acestei hotărâri rezultă, printre altele, din costurile curente ale fazei de dezvoltare a programului şi din consecinţele financiare legate de pierderea cotei de piaţă, ambele urmând să crească în mod semnificativ dacă vor fi înregistrate noi întârzieri.

Comisia aşteaptă ca aceste decizii să fie adoptate până la sfârşitul acestui an şi doreşte să sublinieze implicaţiile lor strategice, dincolo de aspectele legate de finanţare şi achiziţii publice. Activele europene GNSS sunt de o importanţă vitală pentru economia europeană. Societatea modernă depinde în prezent şi va depinde din ce în ce mai mult în viitor de utilizarea aplicaţiilor GNSS pentru funcţii vitale de securitate şi economice. În plus, Galileo constituie un pilon al politicii spaţiale europene[6] şi reprezintă dovada ambiţiilor Europei în domeniul explorării spaţiului, al tehnologiei şi al inovaţiei.

Lipsa unor decizii adecvate în privinţa programului GNSS european ar însemna că Europa decide să depindă pe termen mediu sau chiar lung de semnale GNSS străine, având un control redus sau chiar inexistent în ce priveşte calitatea, disponibilitatea sau preţurile acestora. În plus, ar rezulta o pierdere de competenţe europene în materie de GNSS asociată cu pierderea unor oportunităţi macro-economice majore pentru industria europeană şi pentru întreprinderile din sectorul serviciilor. În viitorul previzibil nu ar mai exista o bază pentru inovaţiile în domeniul spaţial sub egidă europeană.

2. COSTURILE DE INFRASTRUCTURă ALE SISTEMULUI

Procedura de achiziţii şi implementarea programului Galileo au debutat printr-o abordare în două faze. Pe baza contractului privind validarea în zbor (IOV), încheiat de ASE (Agenţia Spaţială Europeană) la începutul anului 2006, au fost achiziţionaţi primii patru sateliţi şi o bună parte din infrastructura la sol. Restul de completat din constelaţie, respectiv, 26 de sateliţi, şi pentru infrastructura la sol face obiectul fazei de dezvoltare care va aduce programul Galileo la capacitate operaţională deplină (Full Operational Capability - FOC).

Noi analize şi evaluări au confirmat faptul că aceste estimări de costuri sunt realiste şi robuste[7].

Estimările de costuri pentru FOC, care includ costurile administrative ale agentului de achiziţii, costurile de exploatare şi operare a sistemului EGNOS până în 2013 şi costurile privind sprijinul pentru administratorul programului, sunt de 3 miliarde de euro în valoare nominală. Pe baza unei evaluări a riscurilor legate de concepţie şi de implementare, estimarea a fost completată cu o rezervă pentru situaţii neprevăzute în valoare de 14% din costurile nominale[8].

Rubrica | Costuri estimate în milioane de euro |

Galileo FOC |

Sateliţi şi lansatoare | 1600 |

Infrastructura de control la sol | 400 |

Operaţiuni | 275 |

Inginerie de sistem | 150 |

Costuri administrative pentru agentul de achiziţii | 195 |

EGNOS |

Exploatare şi operare (2008-2013) | 330 |

Sprijin pentru Comisie |

Sprijin pentru managementul de proiect şi servicii de consultanţă | 27 |

Situaţii neprevăzute[9] | 428 |

Total general | 3 405 |

Aceste estimări se bazează pe punerea în aplicare imediată a acţiunilor de achiziţii urmate de o decizie politică integrată a UE până la sfârşitul anului 2007.

Desigur, toate aceste cifre reprezintă cea mai bună estimare (best estimate) de costuri în condiţii de aprovizionare pe baza unor oferte competitive, de negocieri contractuale eficiente şi de respectare a calendarului prestabilit. Preţurile ofertate de sectorul privat, şi deci costurile pentru Comunitate, nu vor putea fi totuşi stabilite decât în cursul negocierilor pentru achiziţii. Pentru a asigura un raport optim preţ-calitate pentru Comunitate şi pentru ca preţurile să reflecte costurile, Comunitatea (şi agentul său de achiziţii) va trebui să fie plasată într-o bună poziţie de negociere prin intermediul unei proceduri de cerere de oferte bazate pe principii adecvate acceptate ca parte integrantă a politicii de achiziţii.

Este deci de aşteptat ca selecţiile făcute în cadrul politicii de achiziţii să aibă un impact considerabil asupra costurilor finale pentru Comunitate. Mai mult, în cazul unor întârzieri în adoptarea de decizii politice şi programatice, se prevăd costuri suplimentare din cauza creşterii proporţionale a costurilor curente (contractele pentru validarea în zbor[10]) şi pierderea de oportunităţi de piaţă datorită apariţiei unor sisteme concurente.

Comisia recomandă autorităţii bugetare să ia decizii bazate pe costurile de achiziţii estimate pentru capacitatea operaţională deplină (FOC) a programului Galileo de 3,4 miliarde de euro pentru perioada 2007-2013, această sumă incluzând costurile pentru sistemul EGNOS, pentru agentul de achiziţii, costurile pentru administrarea programului şi rezerva pentru situaţii neprevăzute.

3. RISCURILE PROGRAMULUI GALILEO şI GESTIONAREA LOR

UE, în calitate de proprietar al sistemului rezultat din programul Galileo, va trebui să identifice şi să gestioneze, în cazul în care sunt acceptate, riscurile legate de programele GNSS europene. În anexa 1 şi în documentul de lucru al personalului Comisiei sunt prezentate detalii privind aceste riscuri. În faza de achiziţie, cele mai importante riscuri sunt cele legate de concepţie şi implementare.

Riscurile asociate fazei de concepţie sunt legate de posibilitatea ca sistemul Galileo să nu atingă performanţele propuse din cauza unor eventuale probleme de concepţie. Aceste riscuri legate de concepţie şi probabilitatea lor sunt caracteristice pentru un program spaţial. Este necesar să fie urmărite şi controlate îndeaproape, dar ele nu constituie în prezent un motiv special de îngrijorare.

Riscurile legate de întârzieri în cadrul programului Galileo sunt asociate problemelor de natură tehnică, managerială, financiară sau politică putând să genereze întârzieri în program, depăşiri de costuri şi, prin urmare, o intrare pe piaţă tardivă. Cele mai multe dintre aceste întârzieri în program ar putea fi atenuate prin acţiuni specifice, prin măsurile propuse de guvernanţă publică, printr-o administrare riguroasă a programului, prin decizii de supraveghere, ca şi prin adoptarea la timp a deciziilor politice . În plus faţă de costurile specifice punctuale legate de aceste riscuri, cel mai mare impact al întârzierilor constă în creşterea costurilor de implementare şi într-o diminuare a veniturilor din exploatare.

Rezerva alocată pentru situaţii neprevăzute pentru achiziţii este stabilită în raport cu impactul asupra costurilor şi cu probabilitatea apariţiei de riscuri legate de concepţie şi implementare.

Comisia propune Consiliului şi Parlamentului European să ia act de faptul că riscurile identificate par a fi proporţionale cu ambiţiile şi amploarea programelor GNSS europene şi că, dincolo de rezerva stabilită pentru situaţii neprevăzute, în acest stadiu nu sunt necesare măsuri bugetare specifice. Totuşi, dacă riscurile se vor materializa, Comisia va furniza o analiză detaliată şi, dacă va fi cazul, va înainta propuneri amănunţite către autoritatea bugetară.

Comisia se angajează să pună în aplicare o abordare integrată a gestionării riscului în toate fazele şi la toate nivelurile programului, să ia măsuri structurale pentru identificarea, controlul, atenuarea şi monitorizarea riscurilor şi să întocmească rapoarte periodice către autoritatea bugetară.

4. BENEFICIILE ECONOMICE şI VENITURILE REZULTATE DIN EXPLOATAREA SISTEMULUI GALILEO PE PIAţA MONDIALă A NAVIGAţIEI PRIN SATELIT

4.1. Pieţe mondiale din aval pentru serviciile de navigaţie prin satelit

În general, piaţa mondială a navigaţiei prin satelit a cunoscut o creştere spectaculoasă în ultimii zece ani. În materie de aplicaţii şi de echipamente, această piaţă prezintă un interes considerabil şi este una din pieţele de înaltă tehnologie care cunoaşte cea mai rapidă creştere. Numai în UE anul acesta este prevăzută vânzarea a 10 milioane de receptoare de localizare GNSS, iar pentru 2011 această vânzare este estimată la 230 milioane de unităţi[11].

Piaţa GNSS va deveni un motor important al economiei mondiale după 2010, iar Europa nu îşi permite să nu joace un rol de prim plan în acest domeniu, de unde rezultă importanţa strategică a programelor GNSS europene. Este evident faptul că producătorii de sisteme GNSS vor exercita o influenţă importantă asupra tuturor deciziilor esenţiale care-i privesc pe utilizatorii de GNSS, în special în privinţa definirii şi actualizării standardelor, a asigurării accesului continuu la nivel local, a stabilirii unei politici de control al exportului industrial şi a satisfacerii cerinţelor viitoare ale consumatorilor prin modernizarea sistemelor. UE nu se poate baza numai pe politici externe în privinţa tuturor acestor decizii importante care afectează o parte însemnată a economiei europene. Finalizarea programului Galileo constituie deci, pentru UE, o investiţie indispensabilă în infrastructură .

În mod inevitabil, dezvoltarea programului Galileo trebuie însoţită de eforturi specifice destinate dezvoltării de aplicaţii şi servicii (a se vedea secţiunea privind cerinţele utilizatorilor), ceea ce va permite industriei europene să dobândească o poziţie solidă, să-şi dezvolte experienţa în materie şi să sprijine aplicaţiile de nişă. Aceasta favorizează înfiinţarea şi creşterea IMM-urilor şi generează locuri de muncă de înaltă calitate. Programele Galileo şi EGNOS ar trebui deci să fie considerate drept investiţii care permit Europei să pătrundă pe piaţa GNSS, să dezvolte şi să menţină o parte substanţială a acestei pieţe.

Programul Galileo va spori avantajele pe care GNSS le poate oferi publicului, în special în materie de ocupare a forţei de muncă, de mediu (diminuarea congestionării traficului rutier, trasee mai scurte şi mai directe având ca efect reducerea consumului de carburant), de avantaje sociale (siguranţă sporită), de eficienţă ameliorată a serviciilor publice (căutare şi salvare, servicii de pompieri şi de ambulanţă, securitate) şi a sectoarelor economice şi de administrare a resurselor publice reduse (în aviaţie).

În plus, programul Galileo prezintă numeroase alte avantaje directe. Nu numai că disponibilitatea sistemelor de navigaţie prin satelit în marile oraşe va creşte în mod semnificativ prin utilizarea combinată a GPS şi a sistemului Galileo, dar acesta din urmă, prin concepţie, prevede şi capacitatea de localizare în interiorul clădirilor. Precizia navigaţiei prin satelit va spori, iar „concurenţa” dintre GPS şi Galileo va genera alte inovaţii pentru utilizatorii navigaţiei prin satelit din lumea întreagă., de exemplu, o precizie şi o capacitate de localizare în interior sporite a sistemului Galileo faţă de GPS-II şi o ameliorare a semnalelor pentru piaţa de masă, atât pentru GPS-III cât şi pentru Galileo. În afară de aceasta, sistemul Galileo este optimizat pentru utilizări civile prin intermediul a 5 servicii funcţionale. Aceasta oferă o bază pentru abordarea unor noi cereri ale pieţii din domeniile rutier, maritim şi aviatic, cereri care nu sunt satisfăcute de tehnologia existentă. Printre altele, sistemul Galileo permite atenuarea riscurilor legate de dependenţa de o singură sursă. Acest lucru este important, de exemplu, pentru utilizarea semnalelor de sincronizare ale reţelelor electronice de comunicaţii şi ale reţelelor electrice. În sfârşit, cadrul legal în care programul Galileo este pus în aplicare oferă responsabilităţi clare şi fără ambiguitate. Responsabilitatea operatorilor publici sau privaţi capătă o importanţă capitală când e vorba de punerea în practică de noi servicii pentru cetăţeni şi/sau pentru clienţii comerciali. Există deci argumente solide pentru ca utilizatorii să aleagă sistemul Galileo.

4.2. Venituri din exploatare şi beneficii directe ale programelor GNSS europene

Veniturile rezultate direct din exploatarea sistemului Galileo reprezintă o parte foarte mică din beneficiile statelor membre şi chiar o parte infimă din piaţa mondială şi europeană a GNSS. Fluxul veniturilor din exploatare care se aşteaptă să fie generate de sistemul Galileo este larg şi bine diversificat, fiind însoţit totuşi de unele incertitudini.

Pe baza unor studii anterioare, a unor informaţii provenite din ofertele fazei precedente, a unor verificări independente, a unor analize efectuate pentru întreprinderea comună Galileo (GJU) şi, în ultima vreme, de către ASG, în prezent sunt disponibile următoarele estimări privind veniturile directe rezultate din exploatarea programului Galileo (inclusiv incertitudinile[12]) pentru furnizarea de semnale EGNOS şi Galileo în spaţiu.

Incertitudinile în privinţa veniturilor din exploatare[13] sunt estimate la plus o treime şi minus jumătate din scenariul de bază de 9,1 miliarde de euro, oferind deci o marjă cuprinsă între 4,6 şi 11,7 miliarde de euro pe o perioadă de 20 de ani. Acţiunile de atenuare a riscului şi crearea de surse de venituri vor avea totuşi o incidenţă pozitivă.

Defalcarea acestor venituri estimate din exploatare[14]se prezintă astfel:

Defalcarea veniturilor din exploatarea Galileo/EGNOS |

în funcţie de servicii | în funcţie de mecanismul de facturare | în funcţie de sector |

Serviciu deschis – utilizare normală utilizare specială | 0% | fabricaţie finală | 46% | transport rutier: | 30% |

54% | clienţi guvernamentali | 29% | PRS (servicii publice regulate) | 29% |

PRS (servicii publice regulate) | 29% | prestatori de servicii | 14% | telefonie mobilă | 17% |

Siguranţa vieţii | 10% | fabricarea de receptoare | 7% | servicii profesionale | 9% |

Servicii comerciale | 7% | utilizatori finali | 4% | aviaţie | 5% |

Căutare şi salvare | 0% | altele | 10% |

Veniturile reale rezultate din exploatare vor depinde în bună măsură de data introducerii pe piaţă a programului Galileo, de succesul acţiunilor întreprinse de sectorul public pentru pregătirea pieţei şi instituirea unui cadru de reglementare care să înlăture toate barierele din calea dezvoltării pieţei, de ritmul de adoptare a serviciilor publice regulate (PRS) de către autorităţile publice ale UE, de succesul înregistrat de sistemele GNSS concurente şi de capacitatea UE de a găsi parteneri din sectorul privat care să fie în măsură să se impună pe piaţa navigaţiilor globale prin satelit. În special, dependenţa ridicată a veniturilor din exploatare de utilizările speciale ale „serviciului deschis”, cum ar fi serviciile de autentificare şi serviciile publice de urgenţă, reclamă o evaluare atentă în sensul adaptării cadrului legislativ pentru a prevedea utilizarea semnalelor autentificate în aplicaţiile de taxare rutieră.

Veniturile din exploatarea sistemului Galileo trebuie deci considerate ca un beneficiu suplimentar şi nu ca fiind singura raţiune de a fi a programelor GNSS europene. Tocmai perspectiva acestor venituri din exploatare poate să intereseze sectorul privat. Ele sunt deci importante pentru sectorul public din UE în măsura în care acesta va reuşi să transfere riscurile către sectorul privat şi să obţină avantajele participării sectorului privat în acest program.

În concluzie, există argumente puternice în favoarea programului Galileo subliniate de veniturile potenţiale rezultate din exploatarea sa, dar şi, într-un sens mai larg, de impactul pe care acest program îl poate avea asupra industriei europene a GNSS şi a economiei în general.

Comisia propune ca, în decizia privind reconfigurarea programelor GNSS europene, Consiliul şi Parlamentul European să ţină cont de beneficiile pe care aceste programe le aduc pe plan macro-economic şi pentru public; de beneficiile directe ale programului Galileo în materie de noi servicii şi pieţe, de performanţe îmbunătăţite şi de complementaritate faţă de GPS; cât şi de faptul că există o bază rezonabilă pentru estimarea veniturilor rezultate din exploatarea programului Galileo.

5. FINANţAREA PROGRAMELOR GNSS EUROPENE

Scenariul propus necesită o finanţare totalizând 3,4 miliarde de euro pentru perioada 2007-2013. Cu toate acestea, pentru cadrul financiar 2007-2013, a fost de fapt prevăzută de către Comunitate doar suma de 1 miliard de euro. Este de aceea necesar să fie examinate alte posibilităţi în vederea identificării, în cursul perioadei 2008-2013, de resurse financiare până la 2,4 miliarde de euro. În acest scop este necesar să distingem de la început două opţiuni: finanţare de la bugetul Comunităţii şi finanţare interguvernamentală, din afara bugetului Comunităţii.

Finanţarea comunitară

Punctele 21 şi 23 din acordul inter-instituţional privind disciplina bugetară şi buna gestiune financiară (IIA) definesc modalităţile conform cărora autoritatea bugetară poate decide, în situaţia apariţiei unor împrejurări neprevăzute, o revizuire a cadrului financiar multianual. Eşecul negocierilor cu consorţiile private pentru contractul de concesiune constituie o astfel de situaţie neprevăzută.

Date fiind sumele în discuţie, Comisia consideră că este necesară revizuirea cadrului financiar multianual. Celelalte opţiuni oferite în principiu de către IIA nu constituie o alternativă viabilă la o asemenea revizuire.

- Marjele estimate menţinute sub plafonul din rubrica 1A, în temeiul punctului 13 din IIA, nu sunt adecvate unei finanţări pe termen lung de un astfel de ordin de mărime. Aceeaşi concluzie este valabilă şi în ceea ce priveşte mobilizarea instrumentului de flexibilitate, care nu este destinat unor utilizări recurente. Programul Galileo necesită un angajament puternic şi durabil pe plan politic şi juridic, dată fiind miza sa, pentru a recupera întârzierile acumulate şi a redobândi încrederea sectorului privat - a cărui colaborare este indispensabilă.

- Punctul 37 din IIA permite o abatere de până la 5% din suma stabilită în actul juridic privind un program multianual adoptat prin procedura de codecizie. Pe această bază, ar putea fi transferată, în principiu, o sumă considerabilă către programul Galileo prin intermediul unei redistribuiri a resurselor în cadrul rubricii 1A. O astfel de redistribuire la începutul perioadei programate nu ar fi totuşi adecvată. În stadiul actual, nu ar putea fi obţinut nici un beneficiu din executarea insuficientă a acestor programe deoarece punerea lor în aplicare se află de abia la început.

Finanţarea interguvernamentală

O finanţare interguvernamentală poate îmbrăca una din următoarele forme:

a) Agenţia Spaţială Europeană (ASE) finanţează jumătate din faza de dezvoltare a programului Galileo. Acest model de finanţare poate fi teoretic extins şi la faza de implementare. Punerea în aplicare a acestei soluţii prezintă totuşi o serie de dezavantaje:

- Nu toate statele membre ale UE, în special noile state membre, sunt membre ale ASE. În mod similar, nu toate statele membre ale ASE sunt şi membre ale UE. Aceasta ridică o problemă de drepturi de proprietate materială şi imaterială în cadrul programului.

- Finanţarea de la ASE este în conflict cu caracterul comunitar al programului deoarece autoritatea bugetară nu exercită nici un control asupra părţii finanţate direct de ASE[15]

- Cofinanţarea afectează în mod serios guvernanţa publică a programului, deoarece rolul de finanţator al ASE este dificil de conciliat cu rolul său de antreprenor.

b) Contribuţiile directe ale statelor membre la programul Galileo pot proveni dintr-un instrument similar utilizat de Fondul European de Dezvoltare. În ceea ce priveşte posibilitatea unor împrumuturi directe pentru program, fără ca statele membre să acţioneze ca garanţi, trebuie reamintit că, spre deosebire de statele membre, Comunitatea Europeană nu are voie să contracteze împrumuturi. Posibilitatea stabilirii unor astfel de contribuţii trebuie să fie studiată în detaliu, deoarece nu există precedente care să poată fi luate drept model.

Cu toate acestea, din motive juridice, instituţionale şi programatice, Comisia consideră ca doar Uniunea Europeană, ca proprietar al sistemului, trebuie să furnizeze resursele financiare suplimentare. Totuşi, o participare internaţională poate fi, de asemenea, luată în considerare sub rezerva îndeplinirii unor condiţii acceptabile pentru activităţi cum ar fi facilitarea accesului la serviciile sistemului GNSS european la nivel global.

În concluzie, în paralel cu prezenta comunicare, Comisia înaintează o propunere[16] de decizie a Parlamentului European şi a Consiliului privind revizuirea cadrului financiar multianual în scopul de a obţine finanţarea necesară de 3,4 miliarde de euro pentru perioada 2007-2013, precum şi pentru a furniza Uniunii mijloacele necesare pentru a continua programele EGNOS şi Galileo, a căror importanţă deosebită a fost de curând reconfirmată de către cele trei instituţii.

Suma de 1,005 miliarde de euro a fost deja prevăzută în cadrul financiar în curs (2007-2013) în temeiul propunerii legislativă a Comisiei[17] pentru punerea în aplicare a fazei de implementare şi exploatare a programului Galileo. Se propune ca la această sumă să fie adăugată o sumă suplimentară de 2,1 miliarde de euro. Eliberarea acestei sume va face obiectul unei revizuiri a cadrului financiar în curs (2007-2013). Fondurile vor proveni din neutilizarea marjelor prevăzute la rubricile 2 şi 5 pentru anii 2007 şi 2008. Prin urmare, textul propunerii modificate va stabili la 3,105 miliarde de euro suma prevăzută în bugetul Comunităţii pentru perioada 2007-2013 pentru programele GNSS europene. O contribuţie financiară suplimentară de 300 de milioane de euro este disponibilă din cel de-al 7-lea Program-cadru pentru cercetare şi dezvoltare pentru finanţarea programelor GNSS europene, totalul ajungând astfel la 3,4 miliarde de euro.

În ceea ce priveşte EGNOS, iniţial s-a prevăzut ca finanţarea sa să fie asigurată prin integrarea completă în programul Galileo şi prin utilizarea bugetului disponibil înainte de sfârşitul anului 2007. Întrucât faza de implementare a EGNOS se apropie de final, ASE intenţionează să certifice conformitatea software-ului programului EGNOS cu normele aviaţiei. De aceea, se prevede ca dispoziţiile financiare curente să continue să acopere această fază de precertificare până în martie 2009.

6. SATISFACEREA CERINţELOR UTILIZATORILOR, PREGăTIREA PIEţEI şI SPORIREA SURSELOR DE VENITURI

Scopul ultim al programelor EGNOS şi Galileo fiind acela de a oferi servicii de navigaţie globale prin satelit care să satisfacă cerinţele utilizatorilor din lumea întreagă, este esenţial să existe o bună cunoaştere a acestor cerinţe şi să se încerce satisfacerea lor prin dezvoltarea şi inovarea continuă a sistemelor.

După consultarea asupra Cărţii verzi, Comisia va publica în viitorul apropiat un plan de acţiune al cărui principal obiectiv este să stabilească un cadru care să permită dezvoltarea de aplicaţii şi servicii bazate pe EGNOS şi Galileo prin intermediul unor acţiuni specifice pentru fiecare aplicaţie şi pentru fiecare sector al pieţei.

Introducerea acestui plan de acţiune are o importanţă considerabilă deoarece sectorul public va contribui astfel şi la reducerea structurală a riscurilor la care sunt expuse sistemele în privinţa pieţei şi a veniturilor.

ASG, în colaborare cu serviciile Comisiei, trebuie să participe la această sarcină importantă prin coordonarea activităţilor sale cu autorităţile publice la nivel naţional, regional şi local şi printr-o colaborare strânsă cu toţi actorii din sectoarele şi pieţele în cauză.

Pe baza acestei activităţi, oriunde va considera necesar, Comisia va întocmi propuneri de reglementare şi de altă natură menite să înlăture obstacolele din calea dezvoltării de politici comunitare care ar putea beneficia de utilizarea navigaţiei prin satelit. Propunerile respective vor viza în special domeniile interoperabilităţii serviciilor şi sistemelor care intenţionează să utilizeze navigaţia prin satelit, interoperabilităţii sistemelor de taxare rutieră, de comunicaţii de urgenţă, de operaţii de securitate, supravegherii infrastructurilor critice, al transportului de animale şi bunuri periculoase şi altele. Comisia propune Consiliului şi Parlamentului European să ia act de necesitatea pentru sectorul public din UE de a pregăti pieţele pentru GNSS şi de a întreprinde măsurile care se impun, inclusiv acţiuni de sensibilizare şi de diseminare a informaţiilor tehnice, asistenţă acordată tuturor părţilor interesate din sectoarele privat şi public în toate domeniile economice în cauză, pregătirea standardizării şi omologării, precum şi prin consolidarea cerinţelor pieţii.

Comisia propune, prin urmare, consolidarea rolului Autorităţii de supraveghere a programului Galileo, căreia să i se confere rolul cheie de coordonare în pregătirea pieţelor europene pentru GNSS, precum şi revizuirea misiunii, dotării cu personal şi a modului de funcţionare ale Autorităţii.

7. GUVERNANţA DE CăTRE SECTORUL PUBLIC

Supravegherea şi administrarea fac parte integrantă dintr-un program cum este Galileo. Stabilirea de roluri şi responsabilităţi clare şi un proces decizional eficient contribuie la evitarea depăşirilor de costuri şi a întârzierilor faţă de program. Din această cauză, Comisia propune o simplificare a structurii guvernanţei publice şi o distribuire structurală a rolurilor pe baza unei separări nete a sarcinilor de supraveghere şi de administrare a programului, în conformitate cu normele de finanţare ale UE. În afară de aceasta, Comisia intenţionează să întreprindă o serie de măsuri concrete pentru a consolida administrarea programului.

[pic]

1. Rolul Consiliului şi al Parlamentului European

Rolul de supraveghere revine Consiliului şi Parlamentului şi îmbracă forma unei:

- supravegheri politice exercitate direct de către Consiliu şi de către Parlamentul European şi a unei

- supravegheri a programului exercitată de „Comitetul pentru programul GNSS european”[18], în cadrul căruia reprezentanţi ai statelor membre contribuie la punerea în aplicare a programului şi oferă consultanţă în privinţa tuturor aspectelor sale importante.

- Rolul Comisiei Europene

Ca instituţie direct răspunzătoare în faţa Consiliului şi a Parlamentului, Comisia Europeană trebuie să îşi asume întreaga responsabilitate a administrării programului.

Comisia consideră că este esenţial să existe un singur administrator al programului din partea sectorului public, răspunzător pentru întreg programul Galileo, care să aibă control administrativ şi/sau control contractual asupra tuturor nivelelor subordonate de punere în aplicare, care să aibă acces atât la resursele financiare, cât şi la autorităţile politice, şi care să poată asigura arbitrajul necesar între toate elementele programului. O responsabilitate partajată, cu căi ierarhice diferite, ar fi o sursă de fracturi în program, cu efecte structurale negative.

Comisia Europeană îşi asumă, printre altele, rolul de antreprenor (sau „sponsor”) al programului, supraveghind toate contractele de dezvoltare, de achiziţii, de operare, întreţinere şi exploatare legate de infrastructura sistemului.

2. Rolul Autorităţii de supraveghere a GNSS (ASG)

Trebuie remarcat faptul că oprirea negocierilor de concesionare prin PPP a creat un vid juridic în privinţa rolului ASG, având în vedere că, în conformitate cu regulamentul de instituire în vigoare [19] , rolul ASG consta în principal în selectarea unui concesionar.

Este important deci ca ASG să fie consolidată în ceea ce priveşte toate activităţile menite să pregătească pieţele pentru a permite UE să-şi afirme mai pregnant angajamentul pentru programul Galileo. În plus, ASG acţionează ca autoritate de acreditare şi este responsabilă pentru organizarea omologării. În plus, ASG oferă consultanţă si asistenţă administratorului programului în privinţa tuturor aspectelor legate de program.

Pentru a oferi o structură coerentă pentru guvernanţa publică a programului, Comisia va înainta o propunere de modificare a regulamentului menţionat, imediat după adoptarea deciziilor politice privind programul.

3. Rolul Agenţiei Spaţiale Europene

În calitate de coiniţiator al programelor GNSS europene şi de „arhitect tehnic” al acestor programe, ASE se află într-o poziţie excelentă pentru a-şi asuma sarcinile de agent de achiziţii şi de antreprenoriat (sau „contractant primar”). De altfel, competenţa tehnică şi experienţa acumulate de ASE în cursul ultimilor 10 ani în privinţa programelor GNSS europene sunt unice şi nu pot fi duplicate fără ca aceasta să antreneze întârzieri considerabile, costuri adiţionale şi riscuri pentru program.

ASE va acţiona pe baza unui acord detaliat ASE-CE în privinţa GNSS care va defini obligaţiile respective, politica de achiziţii, modalităţile de întocmire a rapoartelor şi de colaborare, limitele ASE în privinţa deciziilor autonome şi procedurile prin care deciziile sunt adoptate de către Comisie şi, după caz, de către Consiliu şi de către Parlamentul European.

În ce priveşte rolul de autoritate în materie de concepţie, este necesar ca sectorului public european, în calitate de proprietar al sistemului, să-i fie asigurate accesul la cunoştinţele tehnice esenţiale şi implicarea în definirea aspectelor tehnice detaliate ale programelor GNSS europene. Acesta este un lucru esenţial pentru atribuirea ulterioară de contracte în cadrul programelor GNSS europene. Acordul ASE-CE în privinţa GNSS va trebui să abordeze acest aspect în detaliu.

Comisia îşi propune să întocmească periodic rapoarte detaliate către Consiliu şi Parlamentul European privind progresul înregistrat, riscurile, finanţarea, adecvarea acordurilor privind guvernanţa, precum şi toate celelalte probleme pertinente.

Comisia propune Consiliului şi Parlamentului European să adopte prezentul pachet de propuneri privind guvernanţa publică a programelor GNSS europene, în special:

1) instituirea unui comitet pentru programul GNSS european;

2) rolul Comisiei în calitate de administrator şi antreprenor al programului GNSS european;

3) consolidarea rolului ASG în pregătirea pieţei şi în calitate de consultant pentru Comisie şi pentru administrarea programului;

4) rolul ASE în calitate de antreprenor, pe baza acordului ASE-CE în privinţa GNSS;

5) transmiterea periodică de rapoarte transparente către Consiliu şi Parlamentul European.

8. PRINCIPIILE CARE REGLEMENTEAZă ACHIZIţIILE PUBLICE ÎN CADRUL PROGRAMULUI GALILEO

Comisia este convinsă de necesitatea de a promova o concurenţă puternică şi loială bazată pe surse de aprovizionare duble (dual sourcing) şi pe cereri de oferte competitive lansate periodic şi, în măsura posibilului, pentru toate elementele programului, în vederea ameliorării eficacităţii, reducerii dependenţelor şi, mai ales, pentru a controla costurile şi a reduce riscurile. Achiziţiile pentru programul Galileo au nevoie totuşi, în prezent şi în viitor, să poată beneficia de o industrie europeană diversificată şi competitivă, ca şi de un larg evantai de competenţe. De aceea este necesar să fie minimizate, în măsura posibilului, ştrangulările în aprovizionare şi achiziţiile dintr-o singură sursă la toate nivelurile. Pentru faza următoare vor trebui totuşi luate în considerare anumite decizii şi realizări anterioare, în special cele rezultând din contractele cu sectorul privat pentru IOV. De altfel, aprovizionarea competitivă şi din surse duble are preţul ei care ar putea să se reflecte în unele întârzieri datorate costurilor administrative suplimentare şi necesităţii de a evalua concepţia şi producţia unor furnizori suplimentari.

De aceea trebuie găsit un echilibru corespunzător între toate aceste elemente, care să pună în balanţă eficacitatea generală a programului, deciziile anterioare şi necesitatea de a avea o aprovizionare diversificată într-un mediu concurenţial. Prin urmare, Comisia propune aplicarea următoarelor principii:

4. Aplicarea regulilor comunitare în materie de achiziţii publice;

5. Punerea în aplicare a unei structuri de achiziţii concurenţiale pentru a obţine:

6. acces liber şi concurenţă corectă de-a lungul întregului lanţ industrial de aprovizionare, oferindu-se participanţilor din sectorul privat şanse echitabile de participare la toate nivelurile, inclusiv a IMM-urilor, din toate statele membre;

7. control adecvat al costurilor şi termenelor din întregul program;

8. Realizările şi investiţiile anterioare, acordurile, în măsura în care acestea sunt relevante, şi experienţa acumulată în fazele de definire şi de dezvoltare a programelor GNSS europene trebuie luate în considerare în mod corespunzător;

9. Utilizarea, în paralel, ori de câte ori este posibil, a surselor duble de aprovizionare cu scopul de a reduce riscurile tehnologice şi industriale şi dependenţele şi de a obţine un mai bun control asupra costurilor şi termenelor programului;

10. Punerea în aplicare progresivă a infrastructurii sistemului de la validarea în zbor (IOV) până la capacitatea operaţională deplină (FOC) cu scopul de a controla riscurile şi de a oferi serviciile cât mai repede;

11. Trebuie ţinut cont în mod corespunzător de natura strategică a programelor GNSS europene şi de prevederile în materie de securitate şi de controlul exporturilor.

9. CONCEPTE PENTRU FAZELE DE OPERARE şI EXPLOATARE

Comisia îşi reafirmă angajamentul privind implicarea timpurie a sectorului privat în programele GNSS europene, inclusiv în fazele de operare şi exploatare. În practică, este disponibil un număr limitat de opţiuni sau de combinaţii ale acestora, cum ar fi diversele variante de PPP, contractele de servicii sau întreprinderi din sectorul public.

Va trebui totuşi să fie efectuată o analiză mai detaliată, pe care Comisia, cu sprijinul ASG, a demarat-o deja. Eşalonarea în timp a deciziilor privitoare la diversele etape este importantă pentru a asigura coerenţa de ansamblu a abordării programului.

Comisia consideră că deciziile privind faza de operare şi exploatare a programelor GNSS europene nu pot fi luate decât după o etapă de studii tehnice, comerciale, financiare şi programatice amănunţite. Comisia va prezenta propuneri la momentul potrivit.

10. CALENDAR PENTRU IMPLEMETAREA PROGRAMELOR GNSS EUROPENE

Aşa cum este prevăzut în documentele prezentate de Comisie în luna mai, contractul pentru faza de implementare completă va demara cel mai devreme la un an după adoptarea de către UE a deciziei politice privind reconfigurarea programelor, sub rezerva adoptării deciziilor juridice pertinente privind bugetul şi finanţarea în lunile care urmează deciziei politice. Cu condiţia achiziţionării articolelor cu termen lung de livrare cu cel puţin 6 luni în avans, capacitatea operaţională deplină (FOC) poate fi obţinută la 4 ani şi jumătate de la demararea acestui contract.

Având în vedere timpul necesar adoptării deciziilor privind programele GNSS europene, FOC poate fi realizată la mijlocul anului 2013, cu condiţia ca decizia politică pozitivă să fie adoptată până la sfârşitul anului 2007.

Consideraţiile de mai sus au condus la următorul calendar de implementare pentru programele GNSS europene. Datele şi etapele cheie ale acestui calendar se găsesc în documentul de lucru al personalului Comisiei.

________

Anexa 1: prezentare generală a riscurilor programului Galileo

categorii de risc | cauze | impact | probabilitate | ordin de mărime al costurilor pe eveniment |

Faza de aprovizionare/implementare |

Riscuri de concepţie | Ceasuri atomice, comportarea în orbită, calitatea serviciului SoL, punerea în aplicare a cerinţelor de securitate, trecerea de la IOV la FOC | Nouă concepţie | Improbabil | între aprox. 250 şi 500 milioane € |

Riscuri de implementare | Probleme de natură tehnică, administrativă,financiară sau politică Riscuri de lansare | Întârzieri | Improbabil | Până la 250 milioane € |

Faza de operare/exploatare |

Riscuri de piaţă/venituri | Performanţă comercială insuficientă sau impact asupra veniturilor a riscurilor de concepţie/implementare | Pierderi de venituri | Probabil | Până la jumătate din veniturile de bază anuale |

Răspundere civilă | Despăgubiri | Plata despăgubirilor | Foarte mică | > 1 miliard € |

Riscuri neasigurabile | Capacitate comercială insuficientă | Finanţare directă | Mică | > 1 miliard € |

Evenimente neprevăzute | Cauze în afara controlului programului | - | Mică | Între aprox. 250 şi 500 milioane € |

Detalii suplimentare pot fi găsite în documentul de lucru al personalului Comisiei

[1] http://register.consilium.europa.eu/pdf/ro/07/st10/st10126.ro07.pdf

[2] Summitul european, 21-22 iunie 2007, 11177/1/07 Rev. 1, alineatul (36).

[3] Această comunicare este însoţită de un document de lucru al personalului Comisiei - SEC(2007) 1210, 19.9.2007.

[4] Propunere modificată de regulament al Parlamentului European şi al Consiliului privind continuarea punerii în aplicare a programelor europene de radionavigaţie prin satelit - COM(2007) 535, 19.9.2007.

[5] Comunicare privind revizuirea cadrului financiar multianual şi propunere de decizie a Parlamentului European şi a Consiliului de modificare a acordului inter-instituţional din 17 mai 2006 privind disciplina bugetară şi buna administrare în ceea ce priveşte cadrul financiar multianual - COM(2007) 549, 19.9.2007.

[6] Comunicare privind politica spaţială europeană - COM(2007) 212, 26.4.2007.

[7] Informaţii provenind de la ASE, de la licitaţiile anterioare PPP de concesionare şi din contractul IOV; din evaluarea efectuată de ASE, de autoritatea de supraveghere a programului Galileo (ASG) şi de consultanţii independenţi PriceWaterhouseCoopers şi Satel Conseil International; precum şi de la întâlnirea în scop de verificare cu experţi din agenţiile spaţiale naţionale.

[8] Rezervele pentru situaţii neprevăzute din cadrul programelor spaţiale sunt în mod normal de ordinul a 10-20%.

[9] Eventualele depăşiri de costuri din faza IOV vor fi acoperite prin aranjamente financiare curente şi/sau din rezerva pentru situaţii neprevăzute.

[10] Prin contractul IOV au fost achiziţionaţi: 4 sateliţi împreună cu lansatoarele aferente, primul centru de control pentru sateliţi şi aproximativ jumătate din staţiile de legătură, urmărire şi monitorizare.

[11] Sursa: ABI Research 2006

[12] Surse: ASG pe baza Ovum 2006, ABI Research 2006, Berg Insight 2006, ESYS 2006

[13] Tocmai această incertitudine nu a permis sectorului privat să accepte riscurile de piaţă cu ocazia negocierilor de concesiune pentru PPP.

[14] Surse: Ovum 2006, oferte făcute în timpul fazei de negociere a PPP.

[15] În mai multe ocazii, Parlamentul European si-a exprimat dezacordul faţă de o astfel de soluţie

[16] Comunicare privind revizuirea cadrului financiar multianual şi propunere de decizie a Parlamentului European şi a Consiliului de modificare a acordului inter-instituţional din 17 mai 2006 privind disciplina bugetară şi buna administrare în ceea ce priveşte cadrul financiar multianual - COM(2007) 549, 19.9.2007.

[17] COM(2004) 477 final/2.

[18] A se vedea „Propunerea modificată de regulament al Parlamentului European şi al Consiliului privind continuarea punerii în aplicare a programelor GNSS europene” - COM(2007) 535, 19.9.2007.

[19] Regulamentul (CE) nr. 1321/2004 al Consiliului din 12 iulie 2004.