[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 16.7.2008

COM(2008) 402 final

2008/0154 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management de mediu și audit (EMAS)

(prezentată de Comisie) {SEC(2008) 2121}{SEC(2008) 2122}

EXPUNERE DE MOTIVE

1. Contextul propunerii

1.1. Motivele și obiectivele propunerii

Sistemul comunitar de management de mediu și audit (denumit în continuare EMAS) a fost creat în 1993[1] și revizuit în 2001, prin Regulamentul (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 martie 2001 privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management de mediu și audit (EMAS)[2], aflat în prezent în vigoare.

Obiectivul propunerii este consolidarea sistemului, prin creșterea eficienței sale și a interesului prezentat de acesta pentru organizații, în scopul:

- extinderii numărului de organizații care aplică acest sistem[3],

- recunoașterii EMAS ca sistem de management de mediu etalon,

- încurajării organizațiilor care aplică alte sisteme de management de mediu să dezvolte aceste sisteme în conformitate cu standardele EMAS,

- producerii unui impact dincolo de sfera organizațiilor înregistrate în cadrul EMAS, prin obligația impusă acestora de a lua în calcul considerentele de mediu atunci când își selectează furnizorii și prestatorii de servicii.

Schimbările propuse se concentrează asupra chestiunilor de fond, acordând o atenție specială nevoilor organizațiilor mici (IMM-uri și autorități locale), asupra cadrului instituțional și asupra legăturilor cu alte instrumente de politică comunitară.

120

1.2. Context general

Articolul 15 din Regulamentul EMAS impune Comisiei să reexamineze sistemul EMAS pe baza experienței dobândite în cursul funcționării acestuia și să propună modificări corespunzătoare Parlamentului European și Consiliului.

În acest context, în 2005 s-a efectuat un studiu de evaluare la scară extinsă a sistemului EMAS. Datorită acestui studiu, la care s-au adăugat contribuțiile mai multor părți interesate din cadrul sistemului, s-au identificat punctele forte și punctele slabe ale sistemului și s-au propus opțiuni de ameliorare a eficacității regulamentului.

130

1.3. Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii

Regulamentul (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 martie 2001 privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management de mediu și audit (EMAS).

140

1.4. Coerența cu celelalte politici și obiective ale Uniunii

Revizuirea EMAS face parte din pachetul de măsuri care însoțește Comunicarea referitoare la planul de acțiune privind producția și consumul durabile, care urmează să fie adoptată în iunie/iulie 2008. Panul de acțiune își propune să schimbe substanțial comportamentul consumatorilor și al producătorilor, orientându-i către produse de calitate superioară, către o producție mai economică și mai ecologică și către un consum mai inteligent. Pe lângă revizuirea EMAS, planul de acțiune mai cuprinde o revizuire a regulamentului privind etichetarea ecologică și o comunicare privind achizițiile publice ecologice.

2. Consultarea păr țILOR INTERESATE șI EVALUAREA IMPACTULUI

2.1. Consultarea păr ților interesate

211

Metode de consultare, principalele sectoare vizate și profilul general al respondenților

Serviciile Comisiei se află într-un dialog permanent cu reprezentanții statelor membre și cu diverși factori implicați în procesul EMAS, pentru a urmări punerea în practică a sistemului.

Organismele din statele membre care coordonează sistemul EMAS (organisme competente sau de acreditare) au organizat mai multe reuniuni cu părțile interesate, precum și seminarii privind evoluția sistemului; de asemenea, aceste organisme au emis recomandări cu privire la revizuirea EMAS.

Statele membre sunt reprezentate în cadrul comitetului înființat în temeiul articolului 14 din Regulamentul EMAS și au fost consultate în fiecare etapă a procesului de revizuire, oferindu-și propria contribuție în cadrul acestui demers[4].

Comisia a organizat patru reuniuni ale grupurilor de lucru[5] și un atelier de revizuire[6], la care au participat o serie de experți EMAS (verificatori EMAS, consultanți, organisme de acreditare și organisme competente).

Reprezentanții Comisiei au efectuat vizite în mai multe state membre pentru a afla opiniile acestora cu privire la revizuirea regulamentului; cu aceste ocazii, statele membre și alte părți interesate și-au făcut cunoscute ideile legate de evoluția viitoare a sistemului.

Un consorțiu de firme de consultanță a realizat în numele DG Mediu un studiu de evaluare la scară extinsă privind EMAS și etichetarea ecologică (studiul EVER). Studiul a analizat modul în care organizațiile europene percep motivele, factorii de succes și avantajele asociate EMAS și a oferit recomandări pentru revizuirea sistemului. Rezultatele studiului au fost prezentate, discutate și îmbogățite în cadrul a două ateliere organizate în septembrie 2005, la care au participat experți, reprezentanți ai unor companii și instituții, specialiști și ONG-uri.

În mai 2006, s-a finalizat proiectul REMAS, un proiect cu o durată de trei ani finanțat prin LIFE, fondul UE pentru mediu, și realizat de Agenția de mediu din Regatul Unit, Agenția pentru protecția mediului din Scoția, Institute of Environmental Management and Assessment din Regatul Unit și de Agenția pentru protecția mediului din Irlanda. Prin intermediul unei analize statistice detaliate, proiectul a determinat influența diferitor tipuri de sisteme de management de mediu asupra activităților de management de mediu desfășurate în diverse amplasamente, precum și impactul ulterior al acestora asupra respectării legislației și asupra performanțelor obținute în raport cu cele mai bune tehnici disponibile.

212

Sinteza răspunsurilor și modul în care acestea au fost luate în considerare

Studiul EVER a arătat că EMAS este considerat un mijloc prin care organizațiile pot integra preocupările legate de mediu în propriile sisteme colective de valori, îmbunătățindu-și astfel imaginea. EMAS nu este perceput doar ca fiind un sistem de reducere a costurilor asociate eliminării deșeurilor sau consumului de energie, ci și ca un semnal în ceea ce privește respectarea mediului.

Progresele în domeniul protecției mediului, îmbunătățirea imaginii și reducerea costurilor sunt privite ca fiind cele mai importante avantaje ale adoptării EMAS. Cu toate că majoritatea respondenților care au participat la studiul EVER consideră că implicațiile financiare ale EMAS depășesc avantajele oferite de acesta, peste două treimi dintre cei intervievați au afirmat că EMAS reprezintă un succes, din perspectiva raportului dintre beneficii și costuri, atât financiare, cât și nefinanciare.

Proiectul REMAS a arătat că adoptarea unui sistem de management de mediu acreditat și certificat îmbunătățește activitățile de management de mediu la nivelul amplasamentelor; de asemenea, potrivit datelor existente, managementul de mediu în general este mai eficient în cadrul EMAS decât în cadrul altor sisteme[7].

Pe de altă parte, mai multe studii au indicat faptul că EMAS nu și-a realizat încă pe deplin potențialul în materie de difuzare. Persoanele intervievate în cadrul studiului EVER au considerat costurile asociate EMAS, implicarea redusă a managerilor și birocrația ca fiind cele mai importante trei obstacole care împiedică adoptarea EMAS. Cu toate că numărul de înregistrări în cadrul EMAS continuă să crească în mod constant (în prezent există peste 5 000 de organizații înregistrate în Comunitate), acestea reprezintă încă un procent foarte mic din numărul organizațiilor care ar putea utiliza sistemul.

Cu aceste concluzii s-au declarat de acord majoritatea factorilor interesați consultați; ele au fost, de asemenea, luate în considerare în momentul în care serviciile Comisiei au analizat opțiunile identificate pentru revizuirea sistemului și au luat o decizie cu privire la evoluția sa viitoare și la modificările care se impun la actualul regulament EMAS.

213

În perioada 22.12.2006 – 26.02.2007, s-a desfășurat pe internet o consultare deschisă. Comisia a primit 214 de răspunsuri.

230

2.2. Evaluarea impactului

Comisia a efectuat o evaluare a impactului, prezentată în programul de lucru, și a luat în calcul trei opțiuni principale:

- continuarea abordării actuale;

- eliminarea treptată a sistemului, precum și

- modificarea substanțială a regulamentului.

Opțiunea de a continua abordarea actuală ar oferi stabilitate. Schimbările preconizate ar putea fi doar de natură administrativă/instituțională, pentru a asigura o mai bună funcționare a sistemului actual. Această opțiune nu ar face însă decât să amelioreze ușor „punctele slabe” ale sistemului și nu ar oferi cadrul necesar pentru modificări substanțiale. Impactul său general ar rămâne scăzut, ceea ce i-ar submina credibilitatea. Vizibilitatea sistemului nu ar crește și s-ar putea ajunge la o distribuție inegală în rândul statelor membre.

În cazul unei eliminări treptate a sistemului, s-ar disponibiliza o serie de resurse financiare și umane. Această opțiune ar avea însă efecte negative asupra mediului și asupra economiei. Comunitatea ar pierde din setul său de politici un instrument voluntar. În cadrul examinării intermediare a celui de al șaselea program comunitar de acțiune[8] pentru mediu s-au evaluat instrumentele voluntare și s-a concluzionat că acestea au un mare potențial, dar nu sunt suficient dezvoltate; Comisiei i s-a solicitat revizuirea acestor sisteme, pentru a promova adoptarea lor și pentru a reduce sarcinile administrative aferente managementului acestora.

Opțiunea de a modifica substanțial regulamentul ar conduce la o îmbunătățire a vizibilității, a impactului și a profilului politic al sistemului EMAS, ceea ce ar determina adoptarea acestuia la scară mult mai largă. Comunitatea ar avea astfel posibilitatea de a obține beneficii mai importante și mai clare în materie de mediu, atât direct, cât și indirect. De asemenea, organizațiile participante și-ar ameliora situația economică și și-ar reduce sarcinile administrative asociate activităților de management de mediu. Unele dintre schimbările sugerate necesită investiții imediate, precum și acordarea unor stimulente pentru organizațiile care adoptă EMAS.

Cu toate că nu se poate anticipa cu exactitate creșterea ritmului de adoptare a sistemului, întrucât nu sunt disponibile date privind costurile și impactul diverselor măsuri, iar anumite opțiuni sunt interconectate sau se bazează pe evoluția pieței, obiectivul propus este ca, la 10 ani de la intrarea în vigoare a prezentului Regulament, să existe un număr de organizații sau amplasamente înregistrate egal cu numărul organizațiilor sau amplasamentelor care sunt în prezent certificate în cadrul standardului ISO 14001:2004 privind sistemele de management de mediu (35 000). Obiectivul intermediar este ca, în termen de 5 ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament, să se atingă un număr de amplasamente înregistrate în cadrul EMAS egal cu media din cele trei state membre care au avut în 2007 cel mai mare număr de amplasamente înregistrate per milion de locuitori, ceea ce ar reprezenta un total preconizat de 23 000 de amplasamente înregistrate în cadrul EMAS[9].

3. Elementele juridice ale propunerii

305

3.1. Rezumatul acțiunii propuse

Obiectivul este revizuirea sistemului EMAS, în conformitate cu dispozițiile articolului 15 din Regulamentul EMAS, în vederea încurajării, în cel mai eficient mod posibil, a îmbunătățirii performanței de mediu la nivelul tuturor organizațiilor.

Pentru a atinge acest obiectiv, revizuirea Regulamentului EMAS vizează extinderea considerabilă a profilului politic al sistemului și implicit al numărul organizațiilor care aderă la acesta. Schimbările propuse se vor concentra asupra chestiunilor de fond, acordând o atenție specială nevoilor organizațiilor mici (IMM-uri și autorități locale), asupra cadrului instituțional și asupra legăturilor cu alte instrumente de politică, în special cel privind achizițiile publice ecologice.

310

3.2. Temeiul juridic

Prezentul regulament are la bază considerentele de politică de mediu cuprinse în dispozițiile articolului 175 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, care a constituit temeiul juridic și în cazul Regulamentului (CE) 761/2001.

320

3.3. Principiul subsidiarității și al proporționalității

Adoptarea sistemului la nivel comunitar este necesară în vederea creării unui sistem unic și credibil și pentru a evita coexistența unor sisteme naționale diferite. Propunerea nu schimbă situația actuală a pieței interne și respectă principiul subsidiarității, întrucât implementarea tehnică a regulamentului revine statelor membre, prin intermediul organismelor competente și de acreditare. Se asigură astfel eficiența sistemului în ceea ce privește contribuția la îmbunătățirea performanței de mediu a organizațiilor, în timp ce măsurile care pot fi întreprinse în mod adecvat la nivel național sunt lăsate în responsabilitatea statelor membre.

3.4. Alegerea instrumentelor

341

Instrumentul propus este un regulament, întrucât acesta reprezintă singurul mijloc adecvat de garantare a unui grad suficient de armonizare a normelor și procedurilor de înregistrare, verificare și acreditare, care constituie elementele esențiale ale sistemului.

4. Implica țII BUGETARE

401

În linii generale, contribuția financiară comunitară este redusă. Resursele financiare anuale necesare de la bugetul comunitar sunt estimate la aproximativ 1,5 MEUR pe an și acoperă în special elaborarea de documente de referință pentru anumite sectoare, evaluări colegiale (peer reviews) ale organismelor de acreditare și ale organismelor competente, precum și activități de informare și comunicare. Până în 2013, aceste costuri vor fi acoperite cu ajutorul instrumentului financiar LIFE +[10].

5. INFORMAțII SUPLIMENTARE

510

5.1. Simplificare

511

Propunerea prevede simplificarea legislației prin rescrierea textului regulamentului actual și prin integrarea mai multor elemente utile furnizate în diverse orientări.

Propunerea prevede simplificarea procedurilor administrative pentru organizații, prin:

- stimularea reducerii mai accentuate a sarcinilor administrative și de reglementare, prin introducerea unor elemente care creează sinergii și permit stabilirea de legături operaționale mai strânse între EMAS și alte instrumente și acte legislative ale UE, diminuând astfel sarcinile administrative pentru organizațiile înregistrate în cadrul EMAS prin intermediul flexibilității normative, care include atât simplificarea normativă (substituirea cerințelor legale fără modificări ale legislației de mediu ca atare), cât și dereglementarea (modificări ale legislației în sine).

- introducerea posibilității de înregistrare a grupurilor de organizații (clusters) și a înregistrării colective, pe lângă actualul sistem de înregistrare deschis organizațiilor individuale, fapt care va avea un efect direct de reducere a costurilor și va spori atractivitatea sistemului.

- invitarea statelor membre să clarifice legăturile și complementaritatea cu alte sisteme de management de mediu, astfel încât înregistrarea sau participarea în cadrul sistemelor naționale de management de mediu să poată fi luată în considerare în cazul în care o organizație solicită înregistrarea în cadrul EMAS și invers.

În concluzie, propunerea îndeplinește obiectivele inițiativei privind o mai bună reglementare, elaborată în contextul strategiei de la Lisabona reînnoite, care vizează simplificarea și îmbunătățirea modului de reglementare actual, o mai bună elaborare a noilor reglementări, precum și consolidarea respectării și eficienței normelor, alături de reducerea sarcinilor administrative.

Propunerea este cuprinsă în programul legislativ și de lucru al Comisiei sub numărul de referință 2006/ENV/053 și reprezintă o concretizare a angajamentului formulat în programul permanent al Comisiei[11].

520

5.2. Abrogarea dispozițiilor legislative în vigoare

Adoptarea propunerii va conduce la abrogarea legislației existente.

5.3. Clauză de reexaminare/revizuire/caducitate

531

Propunerea conține o clauză de reexaminare.

560

5.4. Spațiul Economic European

Actul propus vizează un aspect care ține de SEE și, prin urmare, este necesar ca domeniul de aplicare al acestuia să fie extins la Spațiul Economic European.

570

5.5. Explicarea detaliată a propunerii

Sistemul de funcționare al EMAS și cerințele generale privind participarea rămân în linii mari neschimbate față de actualul regulament: organizațiile pot participa la EMAS cu condiția să elaboreze o politică de mediu, să realizeze o analiză de mediu, să instituie un sistem de management de mediu, să realizeze un audit intern de mediu și să pregătească o declarație de mediu. După ce această declarație de mediu este verificată și validată de un verificator de mediu independent, organizația poate adresa unui organism competent solicitarea de înregistrare. Pentru a continua să fie înregistrată, organizația respectivă trebuie să raporteze permanent cu privire la îmbunătățirea performanței de mediu și să dovedească respectarea cerințelor legale de mediu aplicabile.

Principalele modificări au drept scop:

- să asigure faptul că EMAS este un sistem de management de mediu de înaltă calitate, care garantează factorilor externi interesați, precum și autorităților naționale care asigură aplicarea legislației, faptul că organizațiile EMAS se conformează tuturor normelor de mediu pertinente și își îmbunătățesc în permanență performanța de mediu și

- să confere sistemului un grad mai mare de atractivitate pentru organizațiile participante, în special pentru organizațiile mici (IMM-uri și autorități locale), prin reducerea sarcinilor administrative care le revin acestora și prin creșterea vizibilității participării la EMAS.

Modificările sunt următoarele:

- Un sistem de management de mediu. EMAS se bazează în continuare pe sistemul de management de mediu definit prin standardul ISO 14001, la care se adaugă următoarele elemente:

- Un mecanism consolidat de asigurare a conformității. Organizațiile EMAS trebuie să demonstreze, înainte de prima înregistrare, că respectă legislația de mediu aplicabilă. Se încurajează dialogul între organizații și autoritățile naționale care asigură aplicarea legislației. Se consolidează rolul verificatorilor de a garanta că organizațiile respectă legislația în domeniu. Se clarifică definiția neconformității și se armonizează procedurile de înregistrare și anulare în caz de neconformitate, derulate de organismele competente.

- Un sistem de raportare consolidat. Pentru organizațiile înregistrate în cadrul EMAS este obligatorie întocmirea unor rapoarte privind performanța de mediu, pe baza unor indicatori de performanță. Acești indicatori sunt definiți pentru următoarele domenii: eficiența energetică, eficiența materialelor și a resurselor, deșeurile, emisiile și biodiversitatea/utilizarea terenurilor.

- Orientări privind cele mai bune practici în managementul de mediu. Pentru a sprijini o implementare armonizată a celor mai bune practici din domeniul managementului de mediu, Comisia lansează procesul de elaborare a documentelor de referință. Aceste documente se referă la sectoare specifice și pun accentul pe aspecte de mediu directe ale proceselor de producție, precum și pe aspecte indirecte, cum ar fi proiectarea produselor sau impactul pe care îl pot avea asupra mediului activitățile anterioare sau ulterioare proceselor de producție.Utilizarea documentelor de referință este facultativă, însă organizațiile EMAS sunt încurajate să le folosească atunci când instituie un sistem de management de mediu sau când își definesc obiectivele de mediu. Verificatorilor li se cere să consulte aceste documente ca puncte de referință pentru evaluarea eficienței sistemelor de management de mediu.

- Normele și procedurile de acreditare și verificare sunt armonizate și definite cu scopul de a soluționa problema implementării neuniforme la nivelul statelor membre, care subminează credibilitatea sistemului. Regulamentul (CE) nr. xxxx/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din [……………. data] de stabilire a cerințelor privind acreditarea și supravegherea pieței în contextul comercializării produselor reglementează procedura de acreditare la nivel național și european. Regulamentul insistă asupra naturii autorității publice, astfel încât aceasta să reprezinte ultimul nivel de control al autorității publice și stabilește cadrul pentru recunoașterea organizației existente de Cooperare Europeană pentru Acreditare (EA), astfel încât să asigure funcționarea corectă a unui sistem riguros de evaluare colegială. De asemenea, regulamentul stabilește cadrul general care completează legislația actuală privind acreditarea. Propunerea de revizuire a regulamentului EMAS completează aceste norme în măsura necesară, luând în același timp în calcul elementele specifice ale sistemului voluntar EMAS și stabilind, acolo unde este cazul, norme mai precise.

- Domeniu geografic de aplicare. Este permisă participarea organizațiilor din afara Comunității. O organizație din afara Comunității se poate înregistra într-un anumit stat membru, iar sistemul de management de mediu al acesteia trebuie verificat și validat de către un verificator acreditat în statul membru în care organizația respectivă solicită înregistrarea.

- Măsuri menite să reducă sarcinile administrative și să creeze stimulente:

- Simplificarea procedurilor de înregistrare a grupurilor de organizații („cluster”).

- Reducerea tarifelor de înregistrare pentru organizațiile mici (IMM-uri și autorități locale)[12].

- Autoritățile naționale din statele membre au obligația de a identifica domeniile în care pot reduce sarcinile administrative aferente reglementărilor de mediu, care le revin organizațiilor înregistrate în cadrul EMAS, cum ar fi reînnoirea la intervale mai mari a autorizațiilor de mediu etc. Se va institui un proces de consultare permanentă, la nivelul statelor membre, între organismele competente EMAS și autoritățile de reglementare. Comisia organizează schimburi de informații pe această temă.

- Autoritățile naționale trebuie să analizeze și, în cazul în care acest lucru se justifică și nu aduce atingere dispozițiilor tratatului privind ajutorul de stat, să introducă stimulente de care să poată beneficia organizațiile înregistrate în cadrul EMAS. Astfel de stimulente pot include accesul la finanțare sau facilități fiscale în cadrul schemelor de sprijinire a performanței de mediu a întreprinderilor.

- Se simplifică normele de utilizare a siglei EMAS și se elimină restricțiile existente.

- Activități de promovare a EMAS, cum ar fi premiul EMAS și campaniile de informare la nivel comunitar și național.

2008/0154 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management de mediu și audit (EMAS)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1),

având în vedere propunerea Comisiei[13],

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[14],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[15],

în conformitate cu procedura stabilită la articolul 251 din tratat[16],

întrucât:

(1) Articolul 2 din tratat prevede că printre obiectivele Comunității se numără promovarea creșterii durabile pe teritoriul acesteia.

(2) Decizia nr. 1600/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iulie 2002 de stabilire a celui de-al șaselea program comunitar de acțiune pentru mediu[17] identifică îmbunătățirea colaborării și parteneriatul cu întreprinderile drept abordare strategică în scopul îndeplinirii obiectivelor de mediu. Angajamentele voluntare reprezintă o parte esențială a acestui demers. În acest context, se consideră că sunt necesare încurajarea participării în cadrul sistemului comunitar de management de mediu și audit (EMAS) și dezvoltarea unor inițiative menite să încurajeze organizațiile în direcția publicării unor rapoarte riguroase și verificate de organisme independente privind performanța de mediu sau performanța în domeniul dezvoltării durabile.

(3) Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor privind examinarea intermediară a celui de-al șaselea program comunitar de acțiune pentru mediu[18] subliniază faptul că este necesară îmbunătățirea funcționării instrumentelor voluntare elaborate pentru întreprinderi și că aceste instrumente au un mare potențial, dar nu au fost dezvoltate la capacitatea maximă. Se solicită astfel Comisiei să revizuiască aceste instrumente în scopul promovării difuzării lor și pentru a reduce sarcinile administrative aferente administrării acestora.

(4) Obiectivele EMAS sunt promovarea îmbunătățirii continue a performanței de mediu a organizațiilor prin crearea și implementarea de către acestea a unor sisteme de management de mediu, evaluarea sistematică, obiectivă și periodică a performanței acestor sisteme, furnizarea de informații privind performanța de mediu, dialogul deschis cu publicul și cu alte părți interesate și implicarea activă a angajaților în organizarea unor activități de formare adecvate.

(5) În scopul promovării coerenței instrumentelor legislative elaborate la nivel comunitar în domeniul protecției mediului, Comisia și statele membre trebuie să aibă în vedere modul în care se poate lua în considerare înregistrarea în cadrul EMAS în procesul de elaborare a legislației sau modul în care aceasta se poate utiliza ca instrument de aplicare a legislației. De asemenea, pentru ca EMAS să prezinte un mai mare interes pentru organizații, Comisia și statele membre ar trebui să țină cont de EMAS în cadrul politicilor de achiziții publice și, după caz, să se raporteze la EMAS sau la alte sisteme de management de mediu echivalente în evaluarea condițiilor de performanță în cadrul contractelor de lucrări și servicii.

(6) În conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European și al Consiliului privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management de mediu și audit (EMAS)[19], Comisia reexaminează EMAS pe baza experienței dobândite în cadrul funcționării sale și propune Parlamentului European și Consiliului modificările adecvate.

(7) Regulamentul (CE) nr. 761/2001 și-a demonstrat eficacitatea în promovarea unei performanțe de mediu superioare a organizațiilor. Este necesar ca experiența dobândită în urma punerii în aplicare a acestui regulament să fie utilizată pentru a spori capacitatea EMAS de a ameliora performanța de mediu generală a organizațiilor.

(8) Este necesar ca organizațiile să fie încurajate să participe în cadrul EMAS din proprie inițiativă, existând posibilitatea ca acestea să obțină astfel valoare adăugată în ceea ce privește controlul normativ, economiile de costuri și imaginea publică.

(9) EMAS ar trebui să devină disponibil pentru toate organizațiile ale căror activități au un impact asupra mediului, atât în Comunitate, cât și în afara acesteia. EMAS ar trebui să le ofere acestor organizații un mijloc de gestionare a acestui impact și de ameliorare a performanței de mediu în general.

(10) Este necesar ca organizațiile, în special cele mici, să fie încurajate să participe în cadrul EMAS. Participarea lor ar trebui promovată prin facilitarea accesului la informații, la fondurile de sprijin existente și la instituțiile publice, precum și prin instituirea sau promovarea măsurilor de asistență tehnică.

(11) Organizațiile care implementează alte sisteme de management de mediu și care doresc să treacă la EMAS ar trebui să poată realiza acest lucru cât mai ușor posibil. Este necesar să se aibă în vedere posibile legături cu alte sisteme de management de mediu.

(12) Este necesar ca organizațiile cu amplasamente aflate în unul sau mai multe state membre să-și poată înregistra toate aceste amplasamente sau o parte dintre ele printr-o înregistrare unică.

(13) Se impune consolidarea mecanismului prin care se stabilește dacă o organizație respectă toate cerințele legale aplicabile în materie de mediu, pentru a spori credibilitatea EMAS și, mai ales, pentru a le permite statelor membre să reducă sarcinile administrative ale organizațiilor înregistrate, prin intermediul dereglementării sau al simplificării normative.

(14) Procesul de implementare a EMAS ar trebui să includă implicarea angajaților și a altor lucrători din cadrul organizației, întrucât acest lucru sporește satisfacțiile profesionale și contribuie la dezvoltarea cunoștințelor legate de mediu și propagarea lor atât în mediul de lucru, cât și în afara acestuia.

(15) Este necesar ca sigla EMAS să constituie pentru organizații un instrument atractiv de comunicare și marketing, care să crească gradul de informare a clienților cu privire la EMAS. Se impune simplificarea regulilor de utilizare a siglei EMAS, prin utilizarea unei sigle unice, precum și eliminarea restricțiilor existente, astfel încât să nu se creeze confuzii în ceea ce privește etichetele produselor ecologice.

(16) Costurile și tarifele de înregistrare în cadrul EMAS ar trebui să fie rezonabile și proporționale cu dimensiunea organizației și cu activitatea care urmează a fi depusă de organismele competente. Fără a aduce atingere normelor din tratat privind ajutorul de stat, se impune ca, în cazul organizațiilor mici, să se aibă în vedere reduceri ale tarifelor sau exceptări de la plata acestora.

(17) Este necesar ca organizațiile să întocmească și să publice periodic declarații de mediu și rapoarte privind performanța de mediu, care să ofere publicului și altor părți interesate informații legate de respectarea cerințelor legale aplicabile în materie de mediu și de performanța de mediu a organizațiilor.

(18) Pentru a asigura pertinența și formatul comparabil al informațiilor, raportarea privind progresele înregistrate de organizații în ceea ce privește performanța de mediu ar trebui să se facă pe baza unor indicatori generali de performanță, cu accent pe domenii-cheie în materie de mediu. Acest fapt ar trebui să ajute organizațiile în procesul de comparare a performanțelor înregistrate în diferite perioade de raportare.

(19) Este necesară elaborarea unor documente de referință care să includă cele mai bune practici în materie de management de mediu și indicatori de performanță de mediu pentru sectoare specifice, pe baza schimbului de informații și a colaborării dintre statele membre. Aceste documente ar trebui să le fie de ajutor organizațiilor în efortul de a se concentra mai bine asupra celor mai importante aspecte de mediu într-un sector anume.

(20) Regulamentul (CE) nr. xxxx/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din [……………. data] de stabilire a cerințelor privind acreditarea și supravegherea pieței în contextul comercializării produselor reglementează procedura de acreditare la nivel național și european și stabilește cadrul general pentru acreditare. Prezentul regulament completează aceste norme acolo unde este necesar, luând în același timp în considerare caracteristicile specifice ale EMAS, în special necesitatea de a asigura un grad sporit de credibilitate a sistemului în fața părților interesate, în special statele membre, și după caz, stabilind și alte norme specifice.Se impune ca aceste norme să garanteze și să amelioreze constant competența verificatorilor de mediu prin furnizarea unui sistem de acreditare independent și neutru, a unor activități de formare profesională și a unei supravegheri adecvate a activităților acestor verificatori, garantând astfel transparența și credibilitatea organizațiilor participante în cadrul EMAS.

(21) Este necesar ca activitățile de promovare și de sprijin se fie desfășurate atât de către statele membre, cât și de Comisia Europeană.

(22) Fără a aduce atingere normelor din tratat privind ajutorul de stat, se impune ca statele membre să acorde organizațiilor înregistrate anumite stimulente, cum ar fi accesul la finanțare sau facilități fiscale, în cadrul sistemelor de sprijinire a performanței de mediu a întreprinderilor.

(23) Este necesar ca statele membre și Comisia să elaboreze și să implementeze măsuri specifice care să încurajeze participarea organizațiilor la EMAS, în special în cazul organizațiilor mici.

(24) Pentru a asigura o aplicare armonizată a prezentului regulament, Comisia elaborează, dacă este cazul, documente sectoriale de referință în domeniul reglementat de prezentul regulament.

(25) Se impune ca prezentul regulament să fie revizuit, dacă este cazul, pe baza experienței dobândite după o anumită perioadă de funcționare.

(26) Prezentul regulament înlocuiește Regulamentul (CE) nr. 761/2001; prin urmare, se impune abrogarea acestuia din urmă.

(27) Deoarece prezentul regulament include o parte dintre elementele utile prevăzute de Recomandarea 2001/680/CE din 7 septembrie privind orientări pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European și al Consiliului privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management de mediu și audit (EMAS)[20] și de Recomandarea 2003/532/CE din 10 iulie 2003 privind orientări referitoare la selectarea și utilizarea indicatorilor de performanță de mediu în cadrul EMAS[21], este necesar ca actele menționate să nu mai fie utilizate, deoarece sunt înlocuite de prezentul regulament.

(28) Ținând seama de faptul că obiectivele acțiunii propuse, și anume crearea unui sistem unic și credibil și evitarea înființării mai multor sisteme naționale diferite, nu pot fi suficient îndeplinite de statele membre și, prin urmare, din motive care țin de proporțiile și efectele acțiunii, pot fi mai bine îndeplinite la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri în conformitate cu principiului subsidiarității prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în articolul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.

(29) Se impune ca măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei[22].

(30) În special, este necesară abilitarea Comisiei în vederea stabilirii procedurilor de evaluare colegială a organismelor competente, elaborării de documente sectoriale de referință, atestării faptului că sistemele de management de mediu existente sau părți ale acestora respectă cerințele prezentului regulament, precum și în vederea modificării anexelor I-VIII. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, printre altele prin completarea acestuia cu noi elemente neesențiale, ele trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE a Consiliului.

(31) Deoarece este nevoie de o anumită perioadă de timp pentru a se asigura cadrul necesar bunei funcționări a prezentului regulament, se impune ca statele membre să dispună de o perioadă de șase luni ulterioară datei intrării în vigoare a prezentului regulament pentru a modifica procedurile aplicate de organismele de acreditare și de organismele competente în temeiul dispozițiilor corespunzătoare din prezentul regulament. În cursul acestor șase luni, este necesar ca organismele de acreditare și organismele competente să fie autorizate să continue aplicarea procedurilor prevăzute în temeiul Regulamentului (CE) nr. 761/2001,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

CAPITOLUL I

Dispozi ții generale

Articolul 1

Obiectul

Se instituie, prin prezentul regulament, un sistem comunitar de management de mediu și audit, denumit în continuare „EMAS”, care să permită participarea voluntară a organizațiilor situate în interiorul sau în exteriorul Comunității.

Articolul 2

Defini ții

În sensul prezentului regulament se aplică următoarele definiții:

1. „politică de mediu” înseamnă scopurile generale și principiile de acțiune ale unei organizații în ceea ce privește mediul, inclusiv respectarea tuturor cerințelor legale aplicabile în materie de mediu, precum și angajamentul față de îmbunătățirea constantă a performanței de mediu;

2. „performanță de mediu” înseamnă rezultatele gestionării aspectelor de mediu de către o organizație;

3. „conformitate juridică” înseamnă punerea în aplicare integrală a cerințelor legale aplicabile în materie de mediu, inclusiv condițiile de acordare a autorizațiilor;

4. „aspect de mediu” înseamnă un element al activităților, produselor sau serviciilor unei organizații care are sau poate avea un impact asupra mediului;

5. „aspect de mediu semnificativ” înseamnă un aspect de mediu care are sau poate avea un impact semnificativ asupra mediului;

6. „aspect de mediu direct” înseamnă un aspect de mediu asociat unor activități, produse și servicii ale organizației, asupra cărora aceasta deține un control administrativ direct;

7. „aspect de mediu indirect” înseamnă un aspect de mediu care poate fi rezultatul interacțiunii dintre o organizație și terțe părți și care poate fi influențat într-o anumită măsură de o organizație;

8. „impact de mediu” înseamnă orice schimbare adusă mediului, benefică sau dăunătoare, rezultând în parte sau în totalitate din activitățile, produsele sau serviciile unei organizații;

9. „program de mediu” înseamnă descrierea măsurilor, responsabilităților și mijloacelor adoptate sau preconizate pentru atingerea obiectivelor de mediu generale sau specifice, precum și pentru respectarea termenelor de aplicare aferente acestora;

10. „obiectiv de mediu general” înseamnă un obiectiv de mediu global, care decurge din politica de mediu, pe care și-l stabilește o organizație și care este cuantificat acolo unde este posibil;

11. „obiectiv de mediu specific” înseamnă o cerință de performanță detaliată și cuantificată, care derivă din politica de mediu și din obiectivele de mediu generale, aplicabilă organizației sau anumitor componente ale acesteia, și care trebuie definită și respectată pentru atingerea acestor obiective;

12. „sistem de management de mediu” înseamnă acea parte din sistemul global de management care include structura organizațională, activitățile de planificare, responsabilitățile, practicile, procedurile, procesele și resursele în vederea dezvoltării, implementării, realizării, evaluării și menținerii politicii de mediu;

13. „cele mai bune practici de management de mediu” înseamnă cel mai eficace sistem de management de mediu care poate fi implementat de organizații dintr-un anumit sector și care poate avea drept rezultat performanțe de mediu optime, în anumite condiții economice și tehnice;

14. „audit de mediu intern” înseamnă o evaluare sistematică, documentată, periodică și obiectivă a performanțelor organizației, a sistemului de management și a proceselor destinate protecției mediului;

15. „auditor” înseamnă o persoană sau un grup de persoane din cadrul organizației sau o persoană fizică sau juridică din afara acesteia, care acționează în numele organizației și care efectuează o evaluare în special a sistemului de management existent și stabilește dacă se respectă politica și programul organizației, inclusiv în ceea ce privește conformitatea cu cerințele legale aplicabile în cazul organizației;

16. „raport privind performanța de mediu” înseamnă informațiile detaliate furnizate publicului și altor părți interesate cu privire la performanța de mediu a organizației și în ceea ce privește respectarea obligațiilor legale aplicabile în materie de mediu;

17. „declarație de mediu” înseamnă informațiile detaliate furnizate publicului și altor părți interesate cu privire la:

(a) structura și activitățile organizației,

(b) politica sa de mediu și sistemul său de management de mediu,

(c) aspectele de mediu specifice acesteia și impactul asupra mediului,

(d) programul său de mediu, precum și obiectivele de mediu generale și specifice,

(e) raportul privind performanța de mediu, care oferă informații cu privire la performanța de mediu a organizației și în ceea ce privește respectarea obligațiilor legale aplicabile în materie de mediu;

18. „verificator de mediu” înseamnă orice persoană fizică sau juridică sau orice asociație sau grup de astfel de persoane care îndeplinește cerințele privind organismele de evaluare a conformității, conform definiției din Regulamentul (CE) nr. xxxx/2008, și care a obținut acreditare, în conformitate cu prezentul regulament;

19. „organizație” înseamnă o societate comercială, o corporație, o firmă, o întreprindere, o autoritate sau o instituție, situată în interiorul sau în exteriorul Comunității, o parte dintre aceste entități sau o combinație a acestora, având sau nu personalitate juridică, de drept public sau privat, care are propria structură de funcționare și administrativă.

20. „amplasament” înseamnă o locație geografică dată, aflată sub controlul managerial al unei organizații acoperind activități, produse și servicii, inclusiv totalitatea infrastructurilor, echipamentelor și materialelor;

21. „verificare” înseamnă procesul de evaluare a conformității realizat de un verificator de mediu pentru a demonstra că politica de mediu, sistemul de management și procedura de audit ale unei organizații îndeplinesc cerințele prezentului regulament;

22. „validare” înseamnă confirmarea de către verificatorul de mediu care a efectuat verificarea a faptului că informațiile și datele cuprinse în declarația de mediu și în raportul privind performanța de mediu sunt fiabile, credibile și corecte și că îndeplinesc cerințele prezentului regulament;

23. „autorități responsabile cu aplicarea legislației” înseamnă autoritățile competente relevante, desemnate de statele membre pentru a detecta, preveni și investiga abaterile de la cerințele legale în materie de mediu, precum și pentru a lua măsuri de executare, dacă este cazul;

24. „indicator de performanță de mediu” înseamnă o expresie specifică, care permite măsurarea performanței de mediu a unei organizații;

25. „organizații mici” înseamnă:

(a) microîntreprinderi și întreprinderi mici și mijlocii, astfel cum sunt definite în Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei din 6 mai 2003 privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii[23];

(b) autorități locale care administrează localități cu mai puțin de 10 000 de locuitori sau alte autorități publice cu mai puțin de 250 de angajați și cu un buget anual de cel mult 50 MEUR sau cu un bilanț anual de maxim 43 MEUR, inclusiv următoarele:

(i) guvern sau altă administrație publică, organisme publice consultative la nivel național, regional sau local;

(ii) persoane fizice sau juridice cu funcții în administrația publică în conformitate cu legislația internă, care includ sarcini, activități sau servicii specifice legate de mediu; și

(iii) persoane fizice sau juridice cu responsabilități sau funcții publice sau care prestează servicii publice legate de mediu și care se află sub controlul unui organism sau al unei persoane la care se face trimitere la litera (b);

26. „organism de acreditare” înseamnă un organism național de acreditare în sensul Regulamentului (CE) nr. Xxxx/2008.

CAPITOLUL II

Înregistrarea organiza țiilor

Articolul 3

Stabilirea organismului competent

1. Organizațiile dintr-un stat membru depun cererile de înregistrare la organismul competent din statul membru respectiv.

2. Organizațiile din afara Comunității pot depune cererile de înregistrare la orice organism competent din statul membru în care este acreditat verificatorul de mediu care a efectuat verificarea și a validat sistemul de management de mediu al organizației în cauză.

3. O organizație care are amplasamente în unul sau mai multe state membre poate să solicite o înregistrare unică pentru toate aceste amplasamente sau pentru unele dintre acestea.

Cererile de înregistrare unică se depun la un organism competent al statului membru în care este situat sediul principal al organizației sau centrul său de management înființat în sensul prezentei dispoziții.

Articolul 4

Pregătirea pentru înregistrare

1. Organizațiile care doresc să se înregistreze pentru prima dată efectuează o analiză a tuturor aspectelor legate de mediu din cadrul organizației în conformitate cu anexa I.

2. Organizațiile se pot consulta cu organismul menționat la articolul 33 alineatul (3), stabilit în statul membru în care organizația solicită înregistrarea.

3. Organizațiile care dispun de un sistem de management de mediu atestat, recunoscut în conformitate cu articolul 45 alineatul (4), nu sunt obligate să efectueze o analiză de mediu inițială completă în ceea ce privește informațiile furnizate de sistemul de management de mediu atestat și recunoscut.

4. Având în vedere rezultatele analizei, organizațiile elaborează și implementează un sistem de management de mediu care include toate cerințele menționate în anexa II și ține seama, după caz, de cele mai bune practici de mediu pentru sectorul în cauză menționate la articolul 46.

5. Organizațiile furnizează probe materiale sau documentare care demonstrează că organizația respectă toate dispozițiile legale în vigoare în materie de mediu care au fost identificate.

În conformitate cu articolul 33 alineatul (5), organizațiile pot solicita o declarație de conformitate din partea autorității sau a autorităților competente de aplicare a legislației.

Organizațiile din afara Comunității fac trimitere, de asemenea, la dispozițiile legale în materie de mediu aplicabile organizațiilor similare din statele membre în care acestea intenționează să își depună cererile.

6. Organizațiile efectuează un audit intern de mediu, în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa III.

7. Organizațiile pregătesc o declarație de mediu, în conformitate cu dispozițiile anexei IV partea B.

În cazul în care, pentru sectorul specific, sunt disponibile documente de referință sectoriale, în conformitate cu articolul 46, la evaluarea performanței organizației se ține seama de documentul în cauză.

8. Analiza de mediu inițială, sistemul de management de mediu, procedura de audit și declarația de mediu sunt verificate de un verificator de mediu acreditat, iar declarația de mediu este validată de verificatorul de mediu respectiv.

Articolul 5

Cererea de înregistrare

1. Orice organizație care îndeplinește cerințele stabilite la articolul 4 poate să depună o cerere de înregistrare.

2. Cererea de înregistrare se depune la organismul competent stabilit în conformitate cu articolul 3 și include următoarele elemente:

(a) declarația de mediu validată, în format electronic;

(b) declarația menționată la articolul 24 alineatul (9), semnată de verificatorul de mediu care a validat declarația de mediu;

(c) un formular completat, care conține cel puțin informațiile minime prevăzute în anexa VI;

(d) dovada plății taxelor aplicabile.

CAPITOLUL III

Obliga țiile organizațiilor înregistrate

Articolul 6

Men ținerea înregistrării EMAS

1. O dată la trei ani, o organizație înregistrată :

27. efectuează o verificare completă a sistemului de management de mediu și a programului de audit,

28. pregătește declarația de mediu în conformitate cu cerințele stabilite în anexa IV părțile B și D,

29. validează declarația de mediu,

30. transmite organismului competent declarația de mediu validată,

31. transmite organismului competent un formular completat, care conține cel puțin informațiile minime prevăzute în anexa VI.

2. O dată pe an, o organizație înregistrată :

32. efectuează un audit intern al performanței de mediu și al conformității cu dispozițiile legale aplicabile în materie de mediu, în conformitate cu anexa III,

33. pregătește un raport privind performanța de mediu în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa IV părțile C și D,

34. transmite organismului competent raportul privind performanța de mediu validat,

35. transmite organismului competent un formular completat, care conține cel puțin informațiile minime prevăzute în anexa VI.

3. Organizațiile înregistrate fac publice declarațiile lor de mediu și rapoartele privind performanța de mediu în termen de o lună de la data înregistrării și la o lună de la data menținerii înregistrării.

Organizațiile menționate se pot conforma acestei cerințe asigurând accesul, la cerere, la declarația de mediu sau creând linkuri către site-uri internet pe care poate fi consultată declarația de mediu.

Acestea informează organismul competent cu privire la modalitatea în care asigură accesul publicului la informații.

Articolul 7

Derogare pentru organiza țiile de dimensiuni reduse

1. La cererea unei organizații de dimensiuni reduse, organismele competente extind, pentru organizația respectivă, frecvența trienală, menționată la articolul 6 alineatul (1), la o perioadă de până la cinci ani sau frecvența anuală, menționată la articolul 6 alineatul (2), la o perioadă de până la doi ani, cu următoarele condiții:

(a) nu există riscuri de mediu,

(b) organizația nu preconizează să opereze schimbări operaționale ale sistemului său de management de mediu și

(c) nu există probleme de mediu semnificative la nivel local.

2. Pentru a obține extinderea menționată la alineatul (1), organizația în cauză depune o cerere în acest sens la organismul competent care a înregistrat organizația și furnizează dovezi privind îndeplinirea condițiilor pentru derogare.

3. Pentru a obține extinderea menționată la alineatul (1), organizația în cauză depune o cerere în acest sens la organismul competent care a înregistrat organizația și furnizează dovezi privind îndeplinirea condițiilor pentru derogare. Organizațiile care beneficiază de o extindere a frecvenței la doi ani, în conformitate cu alineatul (1), transmit organismului competent raportul privind performanța de mediu nevalidat în fiecare an în care sunt scutite de obligația de a prezenta un raport validat privind performanța de mediu.

Articolul 8

Modificări substan țiale

1. În cazul unor modificări substanțiale în cadrul unei organizații înregistrate, organizația respectivă efectuează o analiză de mediu a acestor modificări, inclusiv a aspectelor și efectelor ce țin de mediu.

2. Organizația în cauză actualizează analiza de mediu inițială și modifică în mod corespunzător politica de mediu a organizației.

3. Analiza de mediu actualizată și politica de mediu modificată se supun unei verificări și sunt validate.

4. După validare, organizația comunică modificările organismului competent, prin intermediul formularului prevăzut în anexa VI, și le pune la dispoziția publicului.

Articolul 9

Audit de mediu

1. O organizație înregistrată elaborează un program de audit care garantează că, în decursul unei perioade de maximum trei ani, toate activitățile organizației fac obiectul unui audit în conformitate cu cerințele stabilite în anexa III.

2. Auditul se efectuează de auditori care dețin, în mod individual sau colectiv, competențele necesare pentru realizarea acestor sarcini și un grad suficient de independență față de activitățile auditate pentru a formula o opinie obiectivă.

3. Programul de audit de mediu al organizației definește obiectivele fiecărui audit sau ciclu de audit, inclusiv frecvența auditului pentru fiecare activitate.

4. Auditorii întocmesc un raport de audit scris la sfârșitul fiecărui audit sau ciclu de audit.

5. Auditorii comunică organizației constatările și concluziile auditului.

6. În urma operațiunii de audit, organizația pregătește și pune în aplicare un plan de acțiuni corespunzător.

7. Organizația aplică mecanisme adecvate care asigură monitorizarea rezultatelor auditului.

Articolul 10

Utilizarea siglei EMAS

1. Sigla EMAS stabilită în anexa V poate fi utilizată numai de organizațiile înregistrate și doar în perioada valabilității înregistrării lor.

Sigla poartă întotdeauna numărul de înregistrare al organizației.

2. Sigla EMAS poate fi utilizată numai în conformitate cu specificațiile tehnice stabilite în anexa V.

3. În cazul în care o organizație optează, în conformitate cu articolul 3 alineatul (3), să nu includă în înregistrarea unică toate amplasamentele pe care le deține în Comunitate, aceasta garantează că, în toate comunicările sale către public și atunci când utilizează sigla EMAS, sunt indicate clar amplasamentele incluse în înregistrare.

4. Sigla nu trebuie folosită alături de afirmații comparative privind alte activități și servicii sau într-un mod care poate produce o confuzie cu etichetele produselor ecologice.

5. Orice informație în materie de mediu publicată de către o organizație înregistrată poate purta sigla EMAS, cu condiția să facă trimitere la ultima declarație de mediu a organizației din care a fost extrasă și să fi fost validată de un verificator de mediu ca fiind:

(a) corectă,

(b) argumentată și verificabilă,

(c) pertinentă și utilizată într-un context adecvat,

(d) reprezentativă pentru performanța de mediu globală a organizației,

(e) fără riscul de a fi interpretată greșit,

(f) semnificativă în raport cu impactul global asupra mediului.

CAPITOLUL IV

Norme aplicabile organismelor competente

Articolul 11

Desemnarea și rolul organismelor competente

1. Statele membre desemnează organismele competente responsabile pentru înregistrarea organizațiilor în conformitate cu prezentul regulament.

Organismele competente controlează înscrierea și menținerea organizațiilor în registru.

2. Organismele competente pot fi naționale, regionale sau locale.

3. Componența organismelor competente garantează independența și neutralitatea acestora.

4. Organismele competente dispun de resursele adecvate, atât financiare, cât și umane, pentru îndeplinirea corespunzătoare a sarcinilor care le revin.

5. Organismele competente aplică în mod coerent prezentul regulament și iau parte la evaluări colegiale periodice, în conformitate cu articolul 16.

Articolul 12

Obliga ții privind procesul de înregistrare

1. Organismele competente stabilesc procedurile pentru înregistrarea organizațiilor. În special, acestea stabilesc reguli pentru:

(a) examinarea observațiilor părților interesate, inclusiv ale organismelor de acreditare și ale autorităților competente de aplicare a legislației, cu privire la organizațiile care au solicitat înregistrarea sau la cele înregistrate,

(b) refuzul înregistrării organizațiilor, suspendarea sau radierea înregistrării organizațiilor, precum și

(c) soluționarea recursurilor și a plângerilor formulate împotriva deciziilor acestora.

2. Organismele competente deschid și mențin un registru al organizațiilor înregistrate în statele membre de care aparțin, care conțin declarațiile de mediu sau rapoartele privind performanța de mediu în format electronic, și îl actualizează lunar.

Registrul respectiv este disponibil publicului pe un site internet.

3. Organismele competente comunică lunar Comisiei modificările din registrul menționat la alineatul (2).

Articolul 13

Înregistrarea organiza țiilor

1. Organismele competente examinează cererile de înregistrare ale organizațiilor în conformitate cu procedurile stabilite în acest scop.

2. Atunci când o organizație solicită înregistrarea, organismele competente înregistrează organizația respectivă și îi atribuie un număr de înregistrare dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

(a) organismul competent a primit o cerere de înregistrare care include toate documentele menționate la articolul 5 alineatul (2) literele (a)-(d).

(b) organismul competent a verificat dacă verificarea și validarea au fost efectuate în conformitate cu obligațiile stabilite la articolele 24-27; și

(c) organismul competent este convins, pe baza probelor materiale primite sau ca urmare a unui raport pozitiv din partea autorității competente de aplicare a legislației, că organizația respectă toate dispozițiile legale;

3. Organismele competente informează organizația cu privire la înregistrarea acesteia.

4. În cazul în care un organism competent decide că o organizație care solicită înregistrarea nu respectă cerințele stabilite la alineatul (2), acesta refuză să înregistreze organizația respectivă.

5. În cazul în care un organism competent primește un raport de supraveghere din partea organismului de acreditare dovedind că activitățile verificatorului de mediu nu s-au desfășurat astfel încât să se asigure că organizația care solicită înregistrarea îndeplinește cerințele prevăzute de prezentul regulament, acesta refuză înregistrarea organizației în cauză.

6. În vederea obținerii dovezilor necesare pentru luarea deciziei privind refuzul înregistrării unei organizații, organismul competent se consultă cu părțile vizate, inclusiv cu organizația.

Articolul 14

Suspendarea sau radierea înregistrării organiza țiilor

1. În cazul în care un organism competent consideră că o organizație înregistrată nu respectă dispozițiile prezentului regulament, acesta oferă organizației posibilitatea de a-și expune opiniile în acest sens. În cazul în care organizația nu oferă un răspuns satisfăcător, înregistrarea acesteia este radiată sau suspendată.

2. În cazul în care un organism competent primește un raport de supraveghere din partea organismului de acreditare dovedind că activitățile verificatorului de mediu nu s-au desfășurat astfel încât să se asigure că organizația înregistrată în cadrul EMAS îndeplinește cerințele prevăzute de prezentul regulament, înregistrarea acesteia se suspendă.

3. Înregistrarea unei organizații este suspendată sau radiată, după caz, dacă aceasta nu prezintă organismului competent, în termen de o lună din momentul în care i se solicită, următoarele:

(a) variantele actualizate și validate ale declarațiilor de mediu, raportul privind performanța de mediu sau declarația semnată, menționată la articolul 24 alineatul (9);

(b) un formular completat de organizație, care conține cel puțin informațiile minime prevăzute în anexa VI.

4. În cazul în care un organism competent este informat de autoritatea de aplicare a legislației competentă că organizația a încălcat dispozițiile legale aplicabile în materie de mediu, acesta suspendă sau radiază, după caz, înregistrarea organizației respective.

5. În cazul în care un organism competent decide să suspende sau să radieze o înregistrare, acesta ia în considerare cel puțin următoarele:

(a) impactul asupra mediului al nerespectării de către organizație a obligațiilor care îi revin în temeiul prezentului regulament;

(b) măsura în care poate fi prevăzută nerespectarea de către organizație a obligațiilor care îi revin în temeiul prezentului regulament sau circumstanțele care determină o astfel de situație;

(c) situații anterioare de nerespectare de către organizație a obligațiilor în temeiul prezentului regulament; și

(d) situația specifică a organizației.

6. În vederea obținerii dovezilor necesare pentru luarea deciziei privind suspendarea sau radierea înregistrării unei organizații, organismul competent se consultă cu părțile vizate, inclusiv cu organizația.

7. Atunci când primește alte dovezi decât cele transmise de organismul de acreditare într-un raport de supraveghere, conform cărora activitățile verificatorului de mediu nu s-au desfășurat astfel încât să se asigure că organizația îndeplinește cerințele prevăzute de prezentul regulament, organismul competent se consultă cu organismul de acreditare care supraveghează activitatea verificatorului de mediu.

8. Organismul competent justifică orice măsuri luate.

9. Organismul competent furnizează organizației informațiile relevante privind consultările cu părțile în cauză.

10. Suspendarea înregistrării unei organizații este revocată dacă organismul competent primește informații suficiente conform cărora organizația respectivă respectă dispozițiile prezentului regulament.

Articolul 15

Forumul organismelor competente

1. Organismele competente instituie un forum al organismelor competente din toate statele membre (denumit în continuare „forum”). Forumul se întrunește cel puțin o dată pe an în prezența unui reprezentant al Comisiei.

2. Organismele competente din fiecare stat membru participă la lucrările forumului. În cazul în care într-un stat membru există mai multe organisme competente, se iau măsurile necesare pentru a garanta că toate organismele vor fi informate cu privire la activitățile forumului.

3. Forumul elaborează orientări destinate să asigure coerența procedurilor de înregistrare a organizațiilor în conformitate cu prezentul regulament, inclusiv a celor de suspendare și de radiere a înregistrărilor. Forumul transmite Comisiei documentele de orientare și documente privind evaluarea colegială. Aceste documente se pun la dispoziția publicului.

4. Forumul își adoptă regulamentul de procedură.

Articolul 16

Evaluarea colegială a organismelor competente

1. Forumul organizează o evaluare colegială pentru a evalua conformitatea sistemului de înregistrare al fiecărui organism competent cu dispozițiile prezentului regulament și pentru a ajunge la o abordare armonizată privind aplicarea normelor referitoare la înregistrare.

2. Evaluarea colegială se efectuează periodic și cel puțin o dată la patru ani. Toate organismele competente participă la evaluarea colegială.

3. Evaluarea colegială include cel puțin o evaluarea a normelor și a procedurilor referitoare la:

(a) înregistrare;

(b) refuzul înregistrării;

(c) suspendarea înregistrării organizațiilor menționată la articolul 12 alineatul (2);

(d) radierea înregistrării organizațiilor menționată la articolul 12 alineatul (2);

(e) gestionarea registrului menționată la articolul 12 alineatul (2);

4. Comisia stabilește proceduri de efectuare a evaluării, inclusiv proceduri adecvate de recurs împotriva deciziilor luate ca urmare a evaluării.

Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentului regulament, prin completarea sa, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 49 alineatul (3).

5. Forumul transmite Comisiei un raport anual privind evaluarea colegială.

Raportul respectiv se pune la dispoziția publicului.

CAPITOLUL V

Verificatorii de mediu

Articolul 17

Sarcinile verificatorilor de mediu

1. Verificatorii de mediu examinează dacă analiza de mediu a organizației, politica sa de mediu, sistemul său de management și procedurile de audit sunt conforme cu dispozițiile prezentului regulament.

2. Verificatorii de mediu verifică:

(a) conformitatea organizației cu dispozițiile prezentului regulament în ceea ce privește analiza de mediu inițială, sistemul de management de mediu, auditul de mediu și rezultatele acestuia și declarația de mediu sau raportul privind performanța de mediu;

(b) conformitatea organizației cu dispozițiile legale aplicabile la nivel comunitar, național, regional sau local în materie de mediu;

(c) îmbunătățirea continuă a performanței de mediu a organizației; și

(d) fiabilitatea, credibilitatea și acuratețea datelor și informațiilor din următoarele documente:

(i) declarația de mediu;

(ii) raportul privind performanța de mediu a organizației;

(iii) orice informație în materie de mediu care trebuie validată.

3. Verificatorii de mediu examinează, în special, validitatea tehnică a analizei de mediu inițiale, a auditului sau a oricărei alte proceduri aplicate de către organizație, fără repetarea inutilă a acestor proceduri.

4. După caz, verificatorii de mediu efectuează controale prin sondaj pentru a determina dacă rezultatele auditului intern sunt fiabile.

5. În cadrul verificării pentru pregătirea înregistrării unei organizații, verificatorul de mediu verifică dacă organizația respectă cel puțin următoarele cerințe:

(a) a pus în aplicare un sistem de management de mediu complet operațional, în conformitate cu anexa II;

(b) dispune de un program de audit complet planificat, a cărui punere în practică a debutat deja în conformitate cu anexa III, astfel încât să fie acoperite cel puțin domeniile cu cel mai mare impact asupra mediului;

(c) a fost efectuată analiza de mediu menționată în anexa II partea A; și

(d) a fost elaborată o declarație de mediu în conformitate cu anexa IV partea B.

6. În scopul verificării pentru a decide menținerea înregistrării menționate la articolul 6 alineatul (1), verificatorul de mediu verifică dacă organizația respectă următoarele cerințe:

(a) dispune de un sistem de management de mediu complet operațional, în conformitate cu anexa II;

(b) dispune de un program de audit de mediu complet operațional, din care s-a realizat cel puțin un ciclu în conformitate cu anexa III;

(c) a fost efectuată o analiză de management; și

(d) a fost elaborată o declarație de mediu în conformitate cu anexa IV partea B.

7. În scopul verificării pentru a decide menținerea înregistrării menționate la articolul 6 alineatul (2), verificatorul de mediu verifică dacă organizația respectă cel puțin următoarele cerințe:

(a) organizația a efectuat un audit intern al performanței de mediu și al conformității cu dispozițiile legale aplicabile în materie de mediu, în conformitate cu anexa III,

(b) organizația demonstrează eforturi permanente de respectare a dispozițiilor legale aplicabile în materie de mediu și de îmbunătățire continuă a performanței sale de mediu și

(c) organizația a elaborat un raport privind performanța de mediu în conformitate cu anexa IV partea C.

Articolul 18

Frecven ța verificării

1. Verificatorul de mediu concepe, în colaborare cu organizația, un program care asigură că sunt verificate toate elementele necesare pentru înregistrarea și menținerea înregistrării menționate la articolele 4, 5 și 6.

2. Verificatorul de mediu validează, la intervale care nu depășesc 12 luni, orice informații actualizate din declarația de mediu sau din raportul privind performanța de mediu.

Articolul 19

Cerin țe aplicabile verificatorilor de mediu

1. Pentru a obține acreditarea în temeiul prezentului regulament, candidatul la funcția de verificator de mediu depune o cerere la organismul de acreditare căruia îi solicită acreditarea.

Cererea respectivă precizează domeniul de aplicare al acreditării, în conformitate cu clasificarea activităților economice stabilită în Regulamentul (CE) nr. 1893/2006 al Parlamentului European și al Consiliului[24].

2. Verificatorul de mediu furnizează organismului de acreditare dovezile corespunzătoare privind cunoștințele sale, experiența și capacitățile sale tehnice relevante pentru domeniul pentru care se solicită acreditarea în ceea ce privește următoarele elemente:

(a) prezentul regulament;

(b) funcționarea generală a sistemului de management de mediu;

(c) documentele sectoriale de referință relevante, publicate de Comisie în conformitate cu articolul 46, în aplicarea prezentului regulament;

(d) actele cu putere de lege și actele administrative relevante pentru activitatea care face obiectul verificării și al validării;

(e) aspectele legate de mediu și impactul asupra mediului, inclusiv dimensiunea ecologică a dezvoltării durabile;

(f) aspectele tehnice ale activității care face obiectul verificării și al validării, pertinente pentru aspectele legate de mediu;

(g) funcționarea generală a activității care face obiectul verificării și al validării, pentru a evalua pertinența sistemului de management în ceea ce privește interacțiunea dintre mediu și organizație, produsele, serviciile și operațiunile sale, inclusiv cel puțin următoarele:

(i) tehnologiile utilizate de organizație;

(ii) terminologia și instrumentele folosite în cadrul activităților;

(iii) activitățile operaționale și caracteristicile interacțiunii acestora cu mediul;

(iv) metodologiile pentru evaluarea aspectelor semnificative legate de mediu;

(v) controlul poluării și tehnologiile de reducere a acesteia;

(h) cerințele privind auditul de mediu și metodologia de efectuare a acestuia, inclusiv capacitatea de a efectua un audit eficient de verificare a sistemului de management de mediu, de a identifica constatările și concluziile relevante ale auditului și de a pregăti și a prezenta rapoarte de audit, în formă scrisă sau orală, pentru a asigura o înregistrare clară a auditului de verificare;

(i) auditul informațiilor, declarația de mediu și raportul privind performanță de mediu în ceea ce privește gestionarea datelor, stocarea și manipularea acestora, prezentarea datelor în formă scrisă și reprezentarea grafică a acestora pentru depistarea eventualelor erori, utilizarea ipotezelor și a estimărilor;

(j) dimensiunea ecologică a produselor și a serviciilor, inclusiv aspectele legate de mediu și performanța în timpul utilizării și după utilizare, precum și integritatea datelor furnizate pentru luarea deciziilor în materie de mediu.

3. Verificatorul de mediu trebuie să demonstreze existența unui sistem de dezvoltare profesională continuă în domeniile de competență stabilite la alineatul (2) și să supună acest sistem evaluării de către organismul de acreditare.

4. Verificatorul de mediu este independent, în special față de auditorul sau consultantul organizației, imparțial și obiectiv în desfășurarea activităților sale.

5. Verificatorul de mediu se asigură că nu se supune niciunei presiuni de natură comercială, financiară sau de alt tip, care i-ar putea influența raționamentul sau ar putea prejudicia încrederea de care se bucură în ceea ce privește imparțialitatea și integritatea în desfășurarea activităților de verificare. Verificatorul de mediu asigură respectarea tuturor normelor aplicabile în acest sens.

6. Verificatorul de mediu aplică metode și proceduri documentate, inclusiv mecanisme de control al calității și dispoziții referitoare la confidențialitate, pentru a se conforma cerințelor prezentului regulament în materie de verificare și validare.

7. Atunci când verificatorul de mediu este o organizație, aceasta trebuie să dispună de o organigramă, indicând structurile organizației și repartizarea responsabilităților în cadrul acesteia și precizând statutul juridic, regimul proprietății și sursele de finanțare.

Organigrama organizației este disponibilă la cerere.

Articolul 20

Cerin țe suplimentare pentru persoanele fizice care exercită funcția de verificator de mediu și desfășoară în mod individual activități de verificare și de validare

1. Persoanele fizice care exercită funcția de verificator de mediu și desfășoară activități de verificare și de validare în mod individual respectă cerințele prevăzute la articolul 19 și, de asemenea:

(a) dețin toate competențele necesare pentru a desfășura activitățile de verificare și de validare în domeniile pentru care au primit acreditare,

(b) obțin acreditare pentru un domeniu limitat, în funcție de competențele personale.

2. Respectarea acestor dispoziții este garantată prin evaluarea realizată înainte de acreditare și cu concursul organismului de acreditare care exercită funcția de control.

Articolul 21

Cerin țe suplimentare pentru verificatorii de mediu care desfășoară activități în țări terțe

1. În cazul în care intenționează să desfășoare activități de verificare și de validare în țări terțe, verificatorul de mediu în cauză poate să solicite acreditare pentru țările terțe respective.

2. Pentru a obține acreditare pentru o țară terță, verificatorul de mediu respectă cerințele stabilite la articolele 19 și 20, precum și următoarele cerințe:

(a) cunoașterea și înțelegerea actelor cu putere de lege și a actelor administrative în materie de mediu din țara terță pentru care solicită acreditare;

(b) cunoașterea și înțelegerea limbii oficiale a țării terțe pentru care solicită acreditare.

3. Cerințele prevăzute la alineatul (2) se consideră ca fiind îndeplinite, dacă verificatorul de mediu demonstrează existența unei relații contractuale cu o persoană sau organizație calificată care îndeplinește respectivele cerințe.

Persoana sau organizația respectivă este independentă de organizația care urmează a fi verificată.

Articolul 22

Supravegherea activită ților verificatorilor de mediu

1. Supravegherea activităților de verificare și de validare desfășurate de verificatorii de mediu:

(a) în statul membru în care au fost acreditați este efectuată de organismul de acreditare care a acordat acreditarea;

(b) într-o țară terță este efectuată de organismul de acreditare care a acordat verificatorului de mediu acreditare pentru activitățile respective;

(c) în alte state membre decât cel în care a fost acordată acreditarea este efectuată de organismul de acreditare din statul membru respectiv.

2. Cu cel puțin cinci zile lucrătoare înainte de fiecare verificare într-un stat membru, verificatorul de mediu notifică organismului de acreditare responsabil pentru supravegherea activităților verificatorului de mediu în cauză informațiile privind acreditarea sa, precum și data și locul în care va avea loc verificarea.

3. Verificatorul de mediu informează de îndată organismul de acreditare cu privire la orice schimbare care poate să influențeze acreditarea sau domeniul de aplicare al acesteia.

4. Organismul de acreditare adoptă dispoziții, la intervale regulate de maximum 24 de luni, pentru a se asigura că verificatorul de mediu continuă să îndeplinească cerințele de acreditare și pentru a monitoriza calitatea activităților de verificare și de validare desfășurate.

5. Supravegherea poate consta din audituri administrative, controale ale activității la fața locului, chestionare, examinarea declarațiilor de mediu sau a rapoartelor privind performanța de mediu validate de către verificatorii de mediu și examinarea rapoartelor de verificare.

Mijloacele utilizate pentru supraveghere sunt proporționale cu activitatea desfășurată de verificatorul de mediu.

6. Orice decizie a organismului de acreditare de a retrage sau suspenda acreditarea sau de a restrânge domeniul de aplicare al acesteia se ia numai după ce verificatorului de mediu i s-a oferit posibilitatea de a fi audiat.

7. În cazul în care organismul de acreditare consideră că activitățile desfășurate de verificatorul de mediu nu îndeplinesc cerințele prezentului regulament din punctul de vedere al calității, acesta transmite un raport de supraveghere verificatorului de mediu în cauză și organismului competent căruia organizația în cauză intenționează să-i solicite înregistrarea sau care a înregistrat organizația respectivă.

În cazul altor litigii, raportul de supraveghere este transmis reuniunii organismelor de acreditare menționată la articolul 30.

Articolul 23

Cerin țe suplimentare pentru supravegherea verificatorilor de mediu care desfășoară activități într-un alt stat membru decât cel în care li s-a acordat acreditarea

1. Cu cel puțin cinci zile lucrătoare înainte de a întreprinde activități de verificare și de validare într-un alt stat membru, verificatorii de mediu acreditați într-un stat membru notifică organismului de acreditare din celălalt stat membru următoarele informații:

(a) informații referitoare la acreditare, competențe și, după caz, componența echipei;

(b) data și locul în care se vor desfășura verificarea și validarea;

(c) adresa și datele de contact ale organizației.

Notificarea este transmisă înaintea fiecărei noi activități de verificare și de validare.

2. Organismul de acreditare poate solicita clarificări cu privire la cunoștințele verificatorului în domeniul dispozițiilor legale aplicabile în materie de mediu.

3. Organismul de acreditare poate solicita clarificări cu privire la cunoștințele verificatorului în domeniul dispozițiilor legale aplicabile în materie de mediu.

4. Organismul de acreditare poate impune alte condiții decât cele menționate la alineatul (1), cu condiția ca acestea să nu aducă atingere dreptului verificatorului de mediu de a presta servicii într-un alt stat membru decât cel în care i s-a acordat acreditarea. Organismul de acreditare nu folosește procedura menționată la alineatul (1) pentru a întârzia sosirea verificatorului de mediu.

5. În cazul în care organismul de acreditare nu este în măsură să își ducă la îndeplinire sarcinile în conformitate cu alineatele (2) și (3) înainte de data verificării și a validării notificată de verificator în conformitate cu alineatul (1) litera (b), acesta comunică verificatorului motivele justificate ale acestei situații.

6. Organismele de acreditare nu percep taxe discriminatorii de notificare și supraveghere. În cazul în care organismul de acreditare consideră că activitățile desfășurate de verificatorul de mediu nu îndeplinesc cerințele prezentului regulament din punctul de vedere al calității, acesta transmite un raport de supraveghere verificatorului de mediu în cauză, organismului de acreditare care a acordat acreditarea și organismului competent căruia organizația în cauză intenționează să-i solicite înregistrarea sau care a înregistrat organizația respectivă. În cazul altor litigii, raportul de supraveghere este transmis reuniunii organismelor de acreditare menționată la articolul 30.

7. Organizațiile trebuie să permită organismelor de acreditare să supravegheze activitățile verificatorului de mediu pe durata procesului de verificare și de validare.

Articolul 24

Condi ții pentru efectuarea verificării și a validării

1. Verificatorul de mediu intervine în cadrul domeniului pentru care este acreditat și pe baza unui acord scris încheiat cu organizația.

Acordul respectiv:

(a) precizează domeniul de aplicare al activității,

(b) precizează condițiile care permit verificatorului de mediu să lucreze în mod independent și profesionist și

(c) obligă organizația să coopereze.

2. Verificatorul de mediu se asigură că părțile componente ale organizației sunt definite fără ambiguitate și corespund diviziunii reale a activităților.

Declarația de mediu precizează în mod clar diferitele componente ale organizației care fac obiectul verificării și al validării.

3. Verificatorul de mediu realizează evaluarea elementelor prevăzute la articolul 17.

4. În cadrul activității de verificare și de validare, verificatorul de mediu examinează documentația, vizitează organizația, efectuează controale prin sondaj și intervievează personalul.

5. Înainte de vizita verificatorului de mediu, organizația pune la dispoziția acestuia informațiile de bază despre organizație și activitățile sale, politica și programul de mediu, descrierea sistemului de management de mediu aplicat în cadrul organizației, detalii privind analiza de mediu sau auditul de mediu efectuat, raportul analizei sau al auditului respectiv și al oricărei acțiuni corective întreprinse ulterior, precum și proiectul declarației de mediu sau al raportului privind performanța de mediu.

6. Verificatorul de mediu redactează un raport scris adresat organizației privind rezultatul verificării, care precizează:.

(a) toate aspectele relevante ale activității desfășurate de verificatorul de mediu;

(b) o descriere a conformității cu toate dispozițiile prezentului regulament, însoțită de probe, constatări și concluzii.

7. În cazul neconformității cu dispozițiile prezentului regulament, raportul precizează:

(a) constatările și concluziile privind lipsa de conformitate din partea organizației și probele pe care se bazează respectivele constatări și concluzii;

(b) lacunele tehnice ale analizei de mediu, ale metodei de audit, ale sistemului de management de mediu sau ale oricărui proces relevant;

(c) punctele de dezacord cu privire la proiectul declarației de mediu sau cu privire la raportul privind performanța de mediu, precum și detaliile modificărilor sau ale completărilor care ar trebui aduse declarației de mediu sau raportului privind performanța de mediu;

(d) comparația rezultatelor atinse și a obiectivelor stabilite cu declarațiile de mediu precedente, evaluarea performanței și evaluarea îmbunătățirii continue a performanței organizației.

8. După verificare, verificatorul de mediu validează declarația de mediu a organizației sau raportul acesteia privind performanța de mediu, pentru a confirma că documentele respective îndeplinesc cerințele prevăzute de prezentul regulament, cu condiția ca rezultatul verificării să confirme următoarele:

(a) că informațiile și datele conținute în declarația de mediu a organizației sau în raportul privind performanța de mediu al acesteia sunt fiabile și corecte și că îndeplinesc cerințele prevăzute de prezentul regulament;

(b) că organizația respectă toate dispozițiile legale aplicabile în materie de mediu.

9. În momentul validării, verificatorul de mediu semnează o declarație, menționată în anexa VII, conform căreia verificarea a fost efectuată în conformitate cu prezentul regulament.

Articolul 25

Verificarea și validarea în cazul organizațiilor de dimensiuni reduse

1. Atunci când desfășoară activități de verificare și de validare, verificatorul de mediu ia în considerare caracteristicile specifice ale organizațiilor de dimensiuni reduse, inclusiv următoarele:

(a) lanțuri ierarhice scurte;

(b) personal multifuncțional;

(c) formarea la locul de muncă;

(d) capacitatea de a se adapta repede la schimbări și

(e) o documentare limitată privind procedurile.

2. Verificatorul de mediu desfășoară activitățile de verificare sau de validare astfel încât să nu impună organizațiilor de dimensiuni reduse sarcini inutile.

3. Verificatorul de mediu ține seama de elementele obiective care dovedesc eficacitatea sistemului, inclusiv de existența unor proceduri în cadrul organizației care sunt proporționale cu amploarea și complexitatea operațiunii, cu natura efectelor asupra mediului aferente acesteia, precum și cu competența operatorilor.

Articolul 26

Condi țiile de verificare și validare în alte state membre decât cel în care au fost acreditați verificatorii

1. Verificatorii de mediu acreditați într-un stat membru pot desfășura activități de verificare și de validare în orice alt stat membru în conformitate cu cerințele stabilite în prezentul regulament.

2. Cu cel puțin cinci zile lucrătoare înainte de fiecare verificare sau validare efectuată într-un alt stat membru decât cel în care a fost acreditat verificatorul de mediu, verificatorul de mediu notifică organismului de acreditare din celălalt stat membru informațiile privind acreditarea sa, precum și data și locul în care va avea loc verificarea sau validarea.

3. Organismul de acreditare poate solicita clarificări cu privire la cunoștințele verificatorului în domeniul dispozițiilor legale aplicabile în materie de mediu.

4. Activitatea de verificare sau de validare face obiectul supravegherii de către organismul de acreditare al statului membru în care urmează să se desfășoare activitatea. Debutul activității este notificat statului membru respectiv.

Articolul 27

Condi ții pentru verificare și validare în țări terțe

1. Verificatorii de mediu acreditați într-un stat membru pot desfășura activități de verificare și de validare pentru o organizație cu sediul într-o țară terță în conformitate cu cerințele stabilite în prezentul regulament.

2. Cu cel puțin șase săptămâni înainte de activitățile de verificare sau de validare desfășurate într-o țară terță, verificatorul de mediu notifică organismului de acreditare din statul membru în care organizația în cauză intenționează să solicite înregistrarea sau este înregistrată informațiile privind acreditarea sa, precum și data și locul în care va avea loc verificarea sau validarea.

3. Activitățile de verificare și de validare fac obiectul supravegherii de către organismul de acreditare al statului membru în care organizația în cauză intenționează să solicite înregistrarea sau este înregistrată. Debutul activității este notificat statului membru respectiv.

CAPITOLUL VI

Organismele de acreditare

Articolul 28

Opera țiunea de acreditare

1. Organismele de acreditare desemnate de statele membre în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. xxxx/2008 sunt responsabile pentru acreditarea verificatorilor de mediu și supravegherea activităților desfășurate de aceștia în conformitate cu prezentul regulament.

2. Organismele de acreditare evaluează competența verificatorilor de mediu ținând seama de elementele prevăzute la articolele 19, 20 și 21, relevante pentru domeniul pentru care se solicită acreditarea.

3. Domeniul de aplicare al acreditării verificatorilor de mediu este determinat în conformitate cu clasificarea activităților economice stabilită în Regulamentul (CE) nr. 1893/2006. Domeniul acreditării se limitează la competența verificatorului de mediu și, după caz, ia în considerare amploarea și complexitatea activității.

4. Organismele de acreditare stabilesc procedurile corespunzătoare pentru acreditare, refuzul acreditării, suspendarea sau retragerea acreditării verificatorilor de mediu și pentru supravegherea verificatorilor de mediu.

Respectivele proceduri includ mecanisme pentru examinarea observațiilor formulate de părțile vizate, inclusiv organismele competente, referitoare la verificatorii de mediu care solicită acreditare și la cei acreditați.

5. În cazul în care refuză să acorde acreditarea, organismul de acreditare informează verificatorul de mediu cu privire la motivele acestei decizii.

6. Organismele de acreditare întocmesc, revizuiesc și actualizează o listă a verificatorilor de mediu din statele membre, precizând domeniul acreditării acestora, și comunică lunar Comisiei și organismului competent din statul membru în care se află organismul de acreditare modificările aduse listei respective.

7. În cadrul normelor și procedurilor referitoare la monitorizarea activităților, prevăzute la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. xxxx/2008, un organism de acreditare redactează un raport de supraveghere în cazul în care decide, după consultarea verificatorului de mediu în cauză:

(a) fie că activitățile verificatorului de mediu nu au fost desfășurate în mod corespunzător, astfel încât să asigure respectarea de către organizație a dispozițiilor prezentului regulament,

(b) fie că activitățile de verificare și de validare desfășurate de verificatorul de mediu au încălcat una sau mai multe dispoziții ale prezentului regulament.

Raportul respectiv este transmis organismului competent din statul membru în care este înregistrată organizația sau în care se solicită înregistrarea și, după caz, organismului de acreditare care a acordat acreditarea.

Articolul 29

Suspendarea sau retragerea acreditării

1. Suspendarea sau retragerea acreditării necesită consultarea părților interesate, inclusiv a verificatorului de mediu, pentru a furniza organismului de acreditare dovezile necesare pentru luarea deciziei.

2. Organismul de acreditare informează verificatorul de mediu despre motivele măsurilor adoptate și, după caz, despre procesul discuțiilor cu autoritatea de aplicare a legislației.

3. Acreditarea este suspendată sau retrasă până când se furnizează dovada conformității verificatorilor cu cerințele prevăzute în prezentul regulament, după caz, în funcție de natura sau de gravitatea nerespectării dispozițiilor legale.

4. Suspendarea acreditării este revocată dacă organismul de acreditare primește informații suficiente conform cărora verificatorul de mediu respectă dispozițiile prezentului regulament.

Articolul 30

Reuniunea organismelor de acreditare

1. Organismele de acreditare din toate statele membre se reunesc cel puțin o dată pe an („reuniunea organismelor de acreditare”), în prezența unui reprezentant al Comisiei, în cadrul organismului recunoscut în temeiul articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. xxxx/2008 .

2. Reuniunea organismelor de acreditare are drept obiectiv să asigure coerența procedurilor referitoare la următoarele:

(a) acreditarea verificatorilor în temeiul prezentului regulament, inclusiv refuzul, suspendarea și retragerea acreditării;

(b) supravegherea activităților desfășurate de verificatorii acreditați.

3. Reuniunea organismelor de acreditare elaborează orientări privind aspecte care țin de domeniul de competență al organismelor de acreditare.

4. Reuniunea organismelor de acreditare își adoptă regulamentul de procedură.

5. Documentele de orientare menționate la alineatul (3) și regulamentul de procedură menționat la alineatul (4) sunt transmise Comisiei.

Articolul 31

Evaluarea colegială a organismelor de acreditare

1. Evaluarea colegială referitoare la acreditarea verificatorilor de mediu în temeiul prezentului regulament, care trebuie organizată de organismul menționat la articolul 30 alineatul (1) în conformitate cu articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. xxxx/2008, include cel puțin o evaluare a normelor și a procedurilor privind:

(a) competența verificatorilor;

(b) independența, obiectivitatea și imparțialitatea verificatorilor;

(c) precizarea domeniului de aplicare al acreditării verificatorilor de mediu;

(d) cerințe pentru verificatori;

(e) procesul de supraveghere a verificatorilor care desfășoară activități de verificare și de validare în statele membre;

(f) procesul de supraveghere a verificatorilor care desfășoară activități de verificare și de validare în țări terțe;

(g) gestionarea listei verificatorilor de mediu acreditați.

2. Evaluarea colegială a sistemelor de acreditare în ceea ce privește punerea în aplicare a prezentului regulament se efectuează periodic, la intervale de maximum patru ani.

3. Organismul menționat la articolul 30 alineatul (1) transmite Comisiei un raport anual privind evaluarea colegială.

Raportul respectiv se pune la dispoziția publicului.

CAPITOLUL VII

Norme aplicabile statelor membre

Articolul 32

Informarea cu privire la organismele competente

Statele membre informează Comisia cu privire la structura și procedurile de funcționare ale organismelor competente. Statele membre actualizează aceste informații în mod regulat.

Articolul 33

Asisten ță pentru organizații cu privire la conformitatea cu cerințele legale în materie de mediu

1. Statele membre stabilesc un sistem prin care organizațiilor aflate în proces de înregistrare li se garantează informarea și acordarea de asistență, la cererea acestora, în ceea ce privește cerințele legale în materie de mediu în statul membru respectiv.

2. Asistența include următoarele:

(a) informații cu privire la cerințele legale aplicabile în materie de mediu;

(b) identificarea autorităților responsabile cu aplicarea legislației pentru fiecare cerință legală în materie de mediu care a fost identificată ca fiind aplicabilă;

(c) identificarea și clarificarea mijloacelor de a prezenta dovezi că organizația îndeplinește cerințele legale în materie de mediu care au fost identificate ca fiind aplicabile și

(d) stabilirea de contacte cu autoritățile responsabile cu aplicarea legislației, dacă este cazul.

3. Statele membre pot conferi sarcina menționată la alineatele (1) și (2) organismelor competente sau oricărui alt organism.

4. Statele membre garantează că organismele sau organizațiile desemnate de acestea în temeiul alineatului (3) dispun atât de experiența, cât și de resursele financiare și umane necesare pentru a-și îndeplini obligațiile.

5. Statele membre garantează că autoritățile responsabile cu aplicarea legislației răspund solicitărilor adresate de organizații cu privire la cerințele legale aplicabile în materie de mediu care sunt de competența acestora și furnizează informații organizațiilor cu privire la măsura în care acestea respectă cerințele legale.

6. Statele membre garantează că autoritățile responsabile cu aplicarea legislației comunică orice situație de nerespectare a prezentului regulament de către organizațiile înregistrate, în cel mai scurt timp posibil și, în orice caz, în termen de o lună, organismului competent care a înregistrat organizația.

Articolul 34

Planul de promovare

Statele membre adoptă un plan de promovare, care include obiective, acțiuni și inițiative de promovare a EMAS în general și de încurajare a organizațiilor să participe la acest sistem.

Articolul 35

Informare

1. Statele membre iau măsurile necesare pentru a furniza publicului informații referitoare la obiectivele și componentele principale ale EMAS.

2. Statele membre, acolo unde este cazul, în colaborare cu asociațiile industriale și de protecție a consumatorilor, cu organizațiile de mediu, cu sindicatele și instituțiile locale, folosesc cu precădere publicațiile profesionale, ziarele locale, campaniile de promovare sau orice alte mijloace funcționale pentru a promova EMAS pe scară largă.

3. Statele membre iau măsurile necesare pentru a furniza informații organizațiilor cu privire la conținutul prezentului regulament.

Articolul 36

Activită țile de promovare

Statele membre organizează activități de promovare a EMAS, printre care se numără:

(1) promovarea schimburilor de cunoștințe și de bune practici cu privire la EMAS între toate părțile interesate;

(2) elaborarea unor instrumente eficiente de promovare a EMAS și punerea acestora la dispoziția organizațiilor;

(3) acordarea de suport tehnic, organizațiilor în vederea definirii și punerii în aplicare a activităților de marketing ale acestora;

(4) susținerea parteneriatelor dintre organizații în scopul promovării EMAS.

Articolul 37

Promovarea participării organiza țiilor mici

Statele membre iau măsurile necesare în vederea garantării participării organizațiilor mici prin:

(1) facilitarea accesului la informații și la fondurile de susținere special adaptate nevoilor acestora;

(2) taxe de înregistrare rezonabile care să încurajeze participarea acestora;

(3) promovarea măsurilor de asistență tehnică, în special în combinație cu inițiative întreprinse de instanțe profesionale sau locale, autorități locale, camere de comerț, asociații profesionale sau asociații meșteșugărești.

Articolul 38

Abordarea progresivă și pe grupuri

1. Statele membre garantează că autoritățile locale, în colaborare cu asociațiile industriale, camerele de comerț și părțile interesate, asigură asistență specifică grupurilor de organizații relaționate prin proximitate geografică sau prin activități comerciale, în vederea îndeplinirii cerințelor de înregistrare menționate în articolele 4, 5 și 6.

2. Statele membre dezvoltă programe destinate încurajării organizațiilor în vederea punerii în aplicare a unui sistem de management de mediu. Acestea încurajează, în mod special, o abordare progresivă care poate duce, în cele din urmă, la înregistrarea în EMAS.

Aceste sisteme și programe funcționează având ca obiectiv evitarea costurilor inutile pentru participanți, în special pentru organizațiile mici.

Articolul 39

EMAS și alte politici și instrumente de mediu ale Comunității

1. Statele membre stabilesc o strategie anuală, de comun acord cu organismele competente și cu autoritățile responsabile cu aplicarea legislației, în scopul clarificării modului în care înregistrarea în EMAS, conform prezentului regulament:

(a) poate fi avută în vedere în scopul elaborării de noi legi;

(b) poate fi utilizată ca instrument de aplicare și de respectare a legislației.

2. Fără a aduce atingere legislației comunitare, mai ales celei din domeniul competiției, al fiscalității și al sistemului ajutoarelor de stat, statele membre iau măsuri, dacă este cazul, de facilitare a înregistrării organizațiilor în EMAS și de menținere a participării acestora. Aceste măsuri se iau în special sub formă de:

36. simplificare normativă, în sensul căreia se consideră că o organizație înregistrată în EMAS îndeplinește anumite cerințe legale în materie de mediu specificate în cadrul altor instrumente legale, identificate de către autoritățile competente;

37. o mai bună reglementare, în sensul căreia alte instrumente legale sunt modificate astfel încât sarcinile organizațiilor participante la EMAS să fie înlăturate, reduse sau simplificate, în vederea încurajării funcționării eficiente a piețelor și în scopul creșterii competitivității.

Articolul 40

Costuri și taxe

1. Statele membre stabilesc un sistem de taxe luând în considerare următoarele:

(a) costurile suportate de către organismele desemnate sau instituite de statele membre în vederea furnizării de informații și acordării de asistență organizațiilor, în temeiul articolului 33;

(b) costurile suportate pentru acreditarea și monitorizarea verificatorilor de mediu și alte costuri conexe legate de EMAS;

(c) costurile de înregistrare suportate de către organismele competente, precum și costurile suplimentare de administrare a procesului de înregistrare pentru organizațiile extracomunitare.

Aceste taxe nu depășesc o sumă rezonabilă și sunt proporționale cu dimensiunea organizației și cu volumul de muncă necesar.

2. Statele membre pot decide, ca măsură de promovare, să nu perceapă taxe.

Articolul 41

Neconformitatea

1. Statele membre iau măsurile juridice sau administrative adecvate în cazul nerespectării dispozițiilor prezentului regulament.

2. Statele membre stabilesc dispoziții eficiente împotriva utilizării siglei EMAS cu încălcarea dispozițiilor prezentului regulament.

Articolul 42

Informare și raportare către Comisie

Statele membre raportează anual Comisiei măsurile adoptate în temeiul prezentului regulament.

În cadrul acestor rapoarte, statele membre iau în considerare cel mai recent raport prezentat de către Comisie Parlamentului European și Consiliului, conform articolului 47.

CAPITOLUL VIII

Norme aplicabile Comisie Europene

Articolul 43

Informare

1. Comisia furnizează publicului informații referitoare la obiectivele și componentele principale ale EMAS.

2. Comisia administrează și pune la dispoziția publicului:

(a) un registru al verificatorilor de mediu și al organizațiilor înregistrate în cadrul EMAS;

(b) o bază de date conținând declarații de mediu și rapoarte de performanță de mediu în format electronic.

Articolul 44

Colaborare și coordonare

1. Comisia poate promova colaborarea dintre statele membre, mai ales în scopul unei aplicări uniforme și consecvente a reglementărilor pe întreg teritoriul comunității, cu privire la următoarele aspecte:

(a) înregistrarea organizațiilor;

(b) verificatorii de mediu;

(c) informarea și asistența prevăzute la articolul 33.

2. Fără a aduce atingere legislației comunitare cu privire la achizițiile publice, Comisia și alte instituții și organisme comunitare, dacă este cazul, fac referire la EMAS sau la alte sisteme de management de mediu echivalente în ceea ce privește condițiile de performanță aplicabile contractelor de lucrări și de prestări servicii.

Articolul 45

Rela ția cu alte sisteme de management de mediu

1. Statele membre pot trimite Comisiei o solicitare scrisă de recunoaștere a compatibilității sistemelor de management de mediu existente, sau ale unor părți ale acestora, care sunt acreditate în conformitate cu procedurile de acreditare recunoscute la nivel național sau regional, cu cerințele corespunzătoare din cadrul prezentului regulament.

2. Statele membre precizează, în solicitarea depusă, care sunt părțile relevante ale sistemelor de management de mediu și cerințele corespunzătoare din cadrul prezentului regulament.

3. Statele membre furnizează dovezi care să ateste echivalența tuturor părților relevante ale sistemelor de management de mediu în cauză cu prezentul regulament.

4. După examinarea solicitării menționate la alineatul (1) și luarea măsurilor necesare conform procedurii stabilite la articolul 49 alineatul (2), Comisia recunoaște părțile relevante ale sistemelor de management de mediu și cerințele de acreditare pentru organismele de certificare, dacă consideră că statul membru:

(a) a specificat suficient de clar, în solicitarea depusă, care sunt părțile relevante ale sistemelor de mana