COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU ȘI CĂTRE CURTEA DE CONTURI EUROPEANĂ PRIVIND ADOPTAREA RECOMANDĂRILOR GRUPULUI DE LUCRU INTERINSTITUȚIONAL PENTRU ELABORAREA ȘI UTILIZAREA DECLARAȚIILOR NAȚIONALE /* COM/2014/0688 final */





Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu și Curtea de Conturi Europeană privind adoptarea recomandărilor Grupului de lucru interinstituțional pentru elaborarea și utilizarea declarațiilor naționale Comisia a introdus în mod continuu și consecvent noi măsuri pentru a îmbunătăți, împreună cu statele membre, gestionarea solidă și eficientă a fondurilor Uniunii Europene (UE). Cu toate acestea, situația actuală nu este încă pe deplin satisfăcătoare, deoarece ratele de eroare în materie de gestiune partajată rămân ridicate și sunt necesare ameliorări suplimentare. Declarațiile naționale s-au dovedit a fi o problemă majoră atât pentru Parlamentul European (PE), cât și pentru Consiliu, precum și o chestiune foarte sensibilă pentru majoritatea statelor membre. Dispozițiile finale din Regulamentul financiar (RF)[1] impun organismelor din statele membre însărcinate cu gestionarea fondurilor UE obligația de a prezenta anual Comisiei (începând cu 2014) o declarație de gestiune, dar prevăd că statele membre pot prezenta de asemenea, în plus, „declarații semnate la nivelul adecvat”. Comisia consideră că declarațiile naționale pot fi un element esențial pentru asigurarea globală furnizată Comisiei, cu condiția să fie îndeplinite o serie de cerințe pentru a garanta fiabilitatea și valoarea adăugată a acestora. În acest sens, o declarație națională ar trebui să fie mai mult decât un rezumat al constatărilor organismelor de audit de la nivel comunitar și național. Această declarație ar trebui să aducă o valoare adăugată prin consolidarea asigurărilor furnizate în materie de gestiune a fondurilor UE și prin demonstrarea angajamentului politic față de buna gestiune financiară; calendarul acesteia ar trebui să se încadreze în ciclul de raportare și de control al UE, iar declarația ar trebui să fie suficient de transparentă încât să facă să crească sensibilizarea în legătură cu sistemele de control ale fondurilor UE din statele membre. În plus, un sistem de responsabilizare sporită prin introducerea declarațiilor naționale este un element al strategiei globale pentru îmbunătățirea gestiunii financiare în UE (a se vedea rezoluțiile de descărcare de gestiune pe 2012). În acest context, Comisia a lansat ideea creării unui grup de lucru împreună cu Parlamentul European și cu Consiliul (cu scopul de a emite recomandări privind structura și un model) și a prezentat o declarație prin care se afirmă că este pregătită să examineze solicitarea PE de a stabili un model pentru declarațiile naționale de gestiune care trebuie emise de statele membre la nivelul politic adecvat. Ultima ședință a Grupului de lucru interinstituțional a fost dedicată discutării și adoptării recomandărilor acestuia referitoare la declarațiile naționale. Comisia reamintește că, în prezent, nu există nicio obligație juridică ca statele membre să transmită declarații naționale. Cu toate acestea, deși rămân facultative, rezultatele grupului de lucru includ un set de criterii concrete care pot fi utilizate în practică și care sunt suficient de flexibile încât să răspundă cerințelor naționale specifice referitoare la declarațiile naționale. Comisia aprobă recomandările stabilite de Grupul de lucru interinstituțional și sprijină cu tărie utilizarea declarațiilor naționale ca instrument de responsabilizare publică între guvernele naționale și parlamentelor naționale, pentru că importanța și vizibilitatea acestora, precum și potențialul lor de sensibilizare în legătură cu sistemele de control ale fondurilor UE în statele membre sunt mai mari decât în cazul declarațiilor de gestiune. Comisia este dispusă să examineze diversele modalități de a promova în continuare aceste declarații naționale (politice) în urma adoptării recomandărilor emise de Grupul de lucru interinstituțional. [1] Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului, JO L 298, 26.10.2012, p. 1. Recomandări pentru elaborarea și utilizarea declarațiilor naționale facultative în cadrul articolului 59 alineatul (5) din Regulamentul financiar Introducere și domeniu de aplicare Articolul 59 alineatul (5) din Regulamentul financiar, referitor la gestiunea partajată cu statele membre, a introdus posibilitatea ca statele membre să transmită o declarație națională cu titlu voluntar, în plus față de declarațiile obligatorii de gestiune furnizate de către organismele desemnate de statele membre ca fiind responsabile de gestiunea și controlul fondurilor Uniunii. În urma unei solicitări a Parlamentului European, formulată în rezoluția de descărcare de gestiune pentru exercițiul financiar 2011, Comisia Europeană a înființat un grup de lucru cu participanți din partea Parlamentului European, a Consiliului și a Comisiei Europene, pentru a formula recomandări practice destinate să sprijine statele membre care reflectă asupra posibilității de a institui o declarație națională. Prin urmare, recomandările respective, incluse în prezentul text, ar trebui adresate statelor membre care prezintă sau doresc să prezinte declarații naționale în conformitate cu articolul 59 alineatul (5) ultimul paragraf din Regulamentul financiar. Grupul de lucru s-a reunit de două ori la nivel instituțional și de patru ori la nivel tehnic. Documentele referitoare la activitățile acestuia sunt publicate la următoarea adresă URL: http://ec.europa.eu/budget/biblio/documents/iwgnd/index_en.cfm. Prezenta notă sintetizează rezultatele actuale ale prezentărilor și ale discuțiilor din cadrul grupului de lucru. În paralel cu grupul de lucru, se lucrează de asemenea la stabilirea dispozițiilor referitoare la declarațiile de gestiune și a modelelor pentru acestea. Se preconizează că propunerile relevante de regulamente de punere în aplicare vor fi finalizate în a doua jumătate a lui 2014. Având în vedere legătura strânsă dintre declarațiile de gestiune și declarațiile naționale, recomandările cuprinse în prezentul document pot necesita o analiză suplimentară, pentru a reflecta dispozițiile finale ale respectivelor acte legislative după adoptarea acestora și pentru a ține seama de considerentele de ordin național, dacă este necesar. Prima parte a acestui document prezintă recomandările grupului de lucru privind structura și conținutul declarațiilor naționale și privind alte aspecte importante referitoare la utilizarea acestora, cum ar fi alegerea destinatarilor, calendarul, publicarea și măsurile subsecvente. A doua parte conține criterii generale care ar trebui, în mod ideal, să fie luate în considerare atunci când se elaborează o declarație națională, pentru a crește utilitatea acesteia pentru organismele naționale și/sau europene cărora le va fi adresată. Cea de a treia și ultima parte reprezintă un exemplu de text de declarație națională, care ilustrează ce ar putea conține aceasta. Termenul „autorități naționale” include nivelurile federale, subfederale sau regionale (sau la nivelurile echivalente în conformitate cu dispozițiile constituționale), după caz. Partea I. Recomandări: Structura și conținutul declarației naționale Articolul 59 din Regulamentul financiar (RF) a introdus un nou instrument de raportare obligatoriu și cuprinzător pentru organismele naționale responsabile de gestiunea și controlul programelor în cadrul gestiunii partajate: declarația de gestiune anuală. În timp ce RF descrie principiile generale inerente acestor declarații de gestiune, actele de punere în aplicare (care se preconizează a fi adoptate până la sfârșitul anului 2014) vor prevedea norme specifice privind activitatea și controalele care stau la baza acestor declarații. Pentru a evita suprapunerile și procesele de raportare paralele, grupul de lucru recomandă, prin urmare, structurarea declarațiilor naționale în funcție de două componente principale: 1) declarațiile de gestiune și anexele acestora; 2) declarația națională în sine, semnată la nivelul adecvat în statele membre. Această abordare este în conformitate cu formularea de la articolul 59 alineatul (5) litera (b) ultimul paragraf, care prevede că statele membre pot prezenta „declarații naționale” pe baza informațiilor incluse în declarațiile anuale de gestiune și în anexele la acestea. Declarația națională poate reproduce direct aceste informații sau se poate baza indirect pe acestea. În plus, având în vedere eventualele cerințe naționale suplimentare în materie de informare, statele membre nu sunt limitate la conținutul recomandărilor, ci pot, de asemenea, include în declarații informații suplimentare care sunt considerate necesare în context național. Cine ar trebui să semneze declarația națională? Grupul de lucru recomandă că semnatarul „la nivelul adecvat, de preferință un nivel politic”, ar trebui în mod ideal să aibă competențe de supraveghere cu privire la entitățile care emit declarațiile de gestiune, fie în mod direct, fie - în cazul în care declarația națională este semnată în numele întregului guvern - în mod indirect. Semnatarul ar trebui să recunoască nu numai asigurarea declarată și rapoartele prezentate de către conducere, ci și, în caz că sunt raportate deficiențe care merită acțiuni corective, acesta ar trebui să aibă, dacă este posibil, competența de a iniția procese sau de a lua decizii pentru a facilita/face posibilă punerea în aplicare a acestor acțiuni și să aibă mandatul legal pentru a pune în aplicare acțiunile relevante. În mod alternativ, pot exista abordări diferite, în funcție de cerințele constituționale specifice, de responsabilitățile și de structurile de responsabilizare ale statelor membre. Cui ar trebui adresate declarațiile naționale? Funcționarii naționali aleși din ramura executivă nu sunt răspunzători în fața Comisiei, ci în fața organului legislativ relevant de la nivel național sau regional/subfederal, în funcție de structurile politice din fiecare stat membru. În consecință, grupul de lucru recomandă ca declarațiile să fie adresate nivelului legislativ relevant și să fie dezbătute și/sau monitorizate la acest nivel. Acest lucru ar putea fi obținut, de exemplu, prin includerea declarației naționale într-un instrument legislativ sau normativ sau, alternativ, prin intermediul unui raport sau al unui aviz al instituției supreme de audit, care ar conduce la o dezbatere în cadrul forumului de deliberare relevant. O copie a declarațiilor ar trebui trimisă Comisiei. Calendarul pentru prezentarea declarației naționale În ceea ce privește calendarul și pentru a maximiza valoarea lor pentru consolidarea lanțului de asigurare și responsabilitate, declarațiile naționale ar trebui, în mod ideal, să fie emise cât mai curând posibil după declarația de gestiune și rapoartele anexate, astfel cum se prevede la articolul 59 din RF. Acest lucru nu este însă întotdeauna posibil, întrucât calendarul declarațiilor naționale poate depinde de alți factori externi (cum ar fi urmărirea acțiunilor precedente, evaluările externe, controlul parlamentar sau termenele stabilite prin dispoziții naționale legislative sau de reglementare). În acest caz, ar fi de dorit ca declarația să fie emisă înainte de adoptarea de către Comisie a raportului rezumativ [articolul 66 alineatul (9) din RF] în luna iunie a anului n + 1. Cu toate acestea, transmiterea după acea dată poate fi întotdeauna luată în considerare pentru utilizarea potențială în cadrul ciclului ulterior de asigurare bugetară. Publicitate Grupul de lucru recomandă ca declarațiile statelor membre să fie făcute publice. Acest lucru va spori gradul de vizibilitate al angajamentului reprezentanților aleși în direcția asumării responsabilității politice globale și a sporirii răspunderii pentru fondurile UE. Un nivel ridicat de transparență va consolida, de asemenea, potențialul acestora de sensibilizare a publicului în legătură cu sistemele de control al fondurilor UE din statele membre. Din aceste motive, grupul de lucru încurajează statele membre să urmărească un nivel ridicat de publicitate. Măsuri de natură să stimuleze statele membre să emită o declarație națională Prezentarea declarațiilor naționale în plus față de instrumentele de raportare obligatorii impuse prin articolul 59 alineatul (5) ar putea reprezenta o bază adecvată pentru a raționaliza procedura de control, de exemplu atunci când se definesc criteriile de risc utilizate pentru a determina profilul de risc al unui stat membru în contextul unei evaluări de risc efectuate pentru un audit, sau pentru a permite statelor membre o anumită marjă de apreciere pentru a determina domeniul de aplicare și metoda auditului luând în considerare cerințele minime ale standardelor internaționale de audit (ISA), fără a se aduce atingere dispozițiilor legislative relevante. Cu toate acestea, Comisia este hotărâtă să respecte principiul general al„egalității de tratament” în conformitate cu declarația făcută de Comisie cu privire la articolul 59 alineatul (5) ultimul paragraf din RF. Prin urmare, orice atenuare a intensității sau orice reducere a frecvenței controalelor ar fi posibilă numai dacă performanța în materie de controale a statelor membre a fost evaluată de Comisie ca fiind satisfăcătoare, declarația națională îndeplinind toate criteriile. În cazul în care vor exista dovezi că emiterea unei declarații naționale are un impact pozitiv și de durată asupra rezultatelor bune ale autorităților naționale, grupul de lucru recomandă ca declarația să fie utilizată pentru evaluarea funcționării eficace a sistemelor de gestiune și control ale statelor membre și, dacă toate aceste principii sunt îndeplinite, să fie utilizată ca element esențial în procesul de asigurare al Comisiei. Continuarea acordării de asistență și a monitorizării Grupul de lucru recomandă Comisiei să continue acordarea de sprijin și furnizarea de reacții către statele membre care emit deja sau care sunt interesate să emită o declarație națională. În acest cadru, Comisia ar trebui să colecteze cele mai bune practici și să raporteze cu privire la acestea prin intermediul rapoartelor anuale de activitate ale direcțiilor generale în cauză și al raportului rezumativ al Comisiei. Ar putea fi avute în vedere și alte instrumente posibile, cum ar fi un ghid sau sesiuni de informare în cadrul forumurilor relevante. Grupul de lucru încurajează, de asemenea, Comisia să adopte o abordare uniformă în ceea ce privește declarațiile naționale la nivelul tuturor direcțiilor generale. Includerea raportării informațiilor în aceste documente publice ar permite, de asemenea, monitorizarea evoluției în timp. Partea II. Criterii generale: Pe baza recomandărilor menționate mai sus, declarația națională ar trebui, pe cât posibil, să includă cel puțin următoarele elemente: Să facă trimitere la temeiul juridic sau de reglementare de la nivelul UE și de la cel național al statului membru (dacă este cazul). Să fie adresate camerei legislative naționale relevante sau nivelului relevant și comunicate Comisiei. Să conțină identitatea semnatarului, funcția sa și precizarea dacă declarația este semnată cu titlu personal sau în numele administrațiilor naționale sau regionale (sau al nivelului echivalent adecvat, în funcție de dispozițiile constituționale), în conformitate cu legislația sau cu practicile în vigoare din statul membru în cauză. După caz, legătura în materie de responsabilitate existentă între semnatar și directorii/șefii agențiilor sau ai organismelor responsabile cu gestiunea ar trebui menționate în mod explicit. Sursele de informații pe care se bazează declarația națională. Declarația ar trebui să se bazeze pe declarațiile de gestiune și alte rapoarte impuse prin dispozițiile de la articolul 59 alineatul (5) din Regulamentul financiar: conturile anuale, avizul/avizele de audit independent/independente, precum și rezumatul anual al auditurilor și controalelor. RF prevede actualmente obligația ca rezumatul anual al auditurilor și controalelor să includă, de asemenea, o analiză a naturii și a amplorii erorilor și deficiențelor de sistem identificate, precum și măsurile corective luate sau planificate. În plus, ar fi de dorit să se completeze aceasta cu o mențiune având o sferă mai mare, precum „informațiile avute la dispoziție”, care ar împiedica ignorarea deliberată a unui fapt relevant cunoscut, dar care nu este raportat în mod explicit de către conducere. Domeniul de aplicare al asigurării: Comisia trebuie să ofere garanții cu privire la cele cinci obiective de control intern prevăzute la articolul 32 din Regulamentul financiar: legalitatea și regularitatea; eficacitatea, eficiența și economia; prevenirea și corectarea fraudelor; protecția activelor; fiabilitatea informațiilor. Această sarcină le revine organelor de conducere. Se sugerează ca declarația națională să conțină o formulare generală, în locul unor referințe explicite la toate obiectivele, deoarece se poate ca în unele cazuri declarațiile să nu acopere toate cele cinci obiective de control. Valoarea adăugată a declarației naționale realizate la „nivelul corespunzător” se datorează, în principal, consolidării angajamentului conducerii de a aborda punctele slabe ale sistemului și implicării la nivelul legislativ relevant al statului membru. Prin urmare, declarațiile naționale ar trebui să conțină o trimitere explicită la erorile și la deficiențele sistemului, precum și un angajament privind susținerea conducerii pentru punerea în aplicare în timp util a măsurilor de remediere. Această susținere ar putea consta în: transmiterea de instrucțiuni politice către diferitele departamente administrative implicate și, unde este cazul, alocarea de resurse și/sau promovarea reformelor în materie de reglementare (de exemplu a simplificării). Orice informații suplimentare incluse ca urmare a cerințelor parlamentare pot, de asemenea, să crească asigurarea conferită prin declarația națională. Astfel de informații suplimentare ar putea viza, de exemplu, eventuale măsuri naționale luate în vederea protejării intereselor financiare ale UE sau evaluări externe realizate de către instituțiile naționale de audit. Comisia este invitată să ia, în măsura posibilului, orice astfel de informații în considerare atunci când evaluează nivelul de asigurare. În fine, ar trebui obținută o asigurare independentă din partea unui auditor independent (instituția supremă de audit). Partea III. Exemple ilustrative: Grupul de lucru ia act de următoarele exemple ilustrative propuse în vederea unei posibile utilizări. În mod alternativ, pot exista abordări diferite în funcție de cerințele constituționale specifice ale statelor membre, de responsabilitățile și de structurile de responsabilizare, în măsura în care acestea includ elementele esențiale menționate în recomandările și criteriile generale din părțile I și II. Exemplul ilustrativ 1 Având în vedere dispozițiile legislative sau de reglementare din [trimitere la temeiul legislativ sau de reglementare național] Subsemnatul, în calitate de și având responsabilitatea de [ ], în numele [ ] și pe baza informațiilor avute la dispoziție, declar prin prezenta că Am luat notă/act de declarațiile de gestiune, semnate de directorii/șefii de agenții sau organisme, în care aceștia declară că au asigurarea în ceea ce privește [exhaustivitatea și exactitatea informațiilor prezentate în conturi, utilizarea cheltuielilor pentru scopul lor preconizat și sistemul de gestionare și control implementat pentru a garanta legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente], anexate la prezenta declarație și enumerate în anexă. În calitate de [ ] sunt responsabil cu supravegherea agențiilor guvernamentale și a altor organisme însărcinate cu gestionarea creditelor din bugetul UE care fac obiectul acestor declarații, în sumă totală de [ ] pentru perioada de raportare detaliată în anexă. Subsemnatul (în numele guvernului...) îmi asum responsabilitatea politică globală pentru gestionarea acestor credite din bugetul UE, pe baza informațiilor de care dispun, a declarațiilor de asigurare ale conducerii și a rapoartelor aferente acestora[1]. Am examinat natura și amploarea neregulilor și a deficiențelor din sistem raportate pentru agenții și organisme în situațiile rezumative anuale anexate declarațiilor de gestiune, precum și măsurile de remediere luate, aflate în curs sau planificate de conducere pentru a le soluționa. Pe baza propriei mele judecăți și a informațiilor avute la dispoziție, am asigurarea rezonabilă că aceste măsuri ar fi eficace pentru a remedia deficiențele identificate și am luat măsuri corespunzătoare pentru a sprijini conducerea agențiilor și a organismelor vizate să le pună în aplicare fără întârzieri nejustificate. Locul și data Semnătura Anexă Secțiunea A Agențiile și organismele care au prezentat declarații de gestiune fără erori semnificative sau deficiențe ale sistemului. Agenție/program gestionat/cheltuieli pentru exercițiul financiar. Secțiunea B Agențiile și organismele care au prezentat declarații de gestiune cu erori semnificative sau deficiențe ale sistemului. Agenție/program gestionat/cheltuieli pentru exercițiul financiar. Exemplul ilustrativ nr. 2 Partea I Responsabilitate Această parte conține o descriere a cerințelor pe baza cărora este emisă declarația și a domeniului de aplicare al asigurării. Textul ar trebui să includă o descriere a legislației relevante a UE, precum și a administrației publice și a cadrului de control intern. Acest cadru garantează o bună gestiune financiară a fondurilor UE în statele membre și respectarea tuturor legilor și reglementărilor în vigoare. Partea II Rezumatul conturilor Rezumatul conturilor pentru fonduri UE cuprinde o situație a veniturilor și cheltuielilor, un bilanț și o situație a fluxurilor de trezorerie ale rezultatelor din cadrul rubricilor de credite și venituri. De asemenea, ar trebui să existe o descriere a principiilor contabile utilizate pentru rezumatul conturilor. Partea a III-a Evaluarea sistemului de control intern Această parte rezumă documentele care evaluează sistemele de control intern de la nivelul autorităților de gestionare/autorităților responsabile. Sunt incluse aici: - declarațiile privind conturile și evaluările controlului intern prezentate de conducerile autorităților responsabile de gestionarea fondurilor UE în rapoartele lor anuale, - rezultatele auditorilor declarațiilor realizate de biroul național de audit/instituția supremă de audit, - declarațiile de gestiune prezentate de autoritățile de management și - rezultatele auditurilor efectuate de autoritatea/autoritățile naționale de audit pentru programele UE. Trebuie descrise neregulile și deficiențele de sistem raportate, precum și măsurile de remediere adoptate, în curs de adoptare sau planificate de conducere sau de semnatar pentru soluționarea acestora. Partea IV Declarația Această parte rezumă evaluarea efectuată pe baza conturilor, a sistemului de control intern, a declarațiilor și auditurilor rezumate în partea III (inclusiv posibilele deficiențe și erori). Pe această bază, semnatarul prezintă următoarea declarație: Prezentarea fidelă și corectă a conturilor Rezumatul conturilor UE, constând în situația profiturilor și pierderilor, bilanț și situația fluxurilor de trezorerie a fost elaborat în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate în [statul membru]. [Semnatarul] apreciază că, din toate punctele de vedere esențiale, [cu excepția fondurilor...], conturile sunt prezentate fidel și corect. Control intern satisfăcător [Semnatarul] apreciază că există un cadru de reglementare pentru [administrația centrală] pentru a asigura un control intern satisfăcător al fondurilor UE. Exemplul ilustrativ nr. 3 Partea I Semnarea Având în vedere hotărârea consiliului de miniștri din [statul membru] din data de [data], declar prin prezenta, în numele [responsabil pentru emiterea declarației naționale], în calitate de și având responsabilitatea de [funcția semnatarului declarației naționale], în ceea ce privește gestiunea financiară a resurselor pentru următoarele fonduri în regim de gestiune partajată și pe bazate informațiilor avute la dispoziție, că (pentru fiecare fond în regim de gestiune partajată): Partea II Conținutul declarației 1. Funcționarea sistemelor instituite în statul membru [numele statului membru], inclusiv a măsurilor de gestionare și control a resurselor din [numele fondului] pentru exercițiul financiar [exercițiul], conferă, din informațiile pe care le dețin, o asigurare rezonabilă cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, precum și a eligibilității cererilor de plată [cu excepția: se menționează deficiențele în funcționarea sistemelor] 2. Cheltuielile și veniturile până la o sumă totală de [suma] EUR de debit sau de credit pentru [numele fondului], astfel cum sunt incluse în declarația de consolidare emisă de către [autoritatea emitentă] și în cererile de plată adresate Comisiei referitoare la exercițiul financiar [exercițiul], sunt, din informațiile pe care le dețin, legale, conforme cu reglementările, corecte și complete până la nivelul beneficiarului final [în cazul în care este depășit pragul de semnificație: cu excepția sumei de [suma] EUR [%] din cheltuielile neconforme] 3. Cererile în așteptare până la o sumă totală de [suma] EUR pentru [numele fondului], astfel cum sunt incluse în declarația de consolidare emisă de către [autoritatea emitentă] și în cererile de plată adresate Comisiei referitoare la exercițiul financiar [exercițiul], sunt, din informațiile pe care le dețin, legale, conforme cu reglementările, corecte și complete. PARTEA III Domeniul de aplicare Din informațiile pe care le dețin, anchetele și corecțiile privind aprobarea cererilor de plată prezentate Comisiei sunt explicate în mod convingător în anexă. Confirmările și rezervele din această declarație se limitează la aspectele cu consecințe semnificative și sunt o consecință directă a auditurilor și nu includ incertitudinile inerente cauzate de interpretarea legislației europene. <Semnătură> Notă explicativă Pragul de responsabilitate Menționarea criteriilor și a pragului de tolerabilitate care se aplică pentru raportarea punctelor care prezintă un interes special. Se precizează când se depășește pragul de tolerabilitate la nivel de fond. Aprobarea Comisiei Europene La final, Comisia Europeană decide în ceea ce privește conformitatea cu normele UE a punerii în aplicare și a executării legislației UE. În consecință, există un risc inerent în ceea ce privește domeniul de aplicare și amploarea corecțiilor aplicate de Comisie. Deficiențe și acțiuni de remediere pentru fiecare fond a....... b....... etc.