Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de instituire, ca parte a Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize /* COM/2011/0750 final - 2011/0365 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Importanța politicilor legate de spațiul de libertate, securitate și justiție a crescut în mod constant în ultimii ani. Aceste politici sunt în centrul proiectului european de creare a unui spațiu fără frontiere interne, în care cetățenii Uniunii și resortisanții țărilor terțe pot să intre, să se deplaseze, să locuiască și să muncească, aducând idei noi, capital, cunoștințe și inovare sau completând deficitele prezente pe piețele naționale ale forței de muncă, având totodată convingerea că drepturile lor sunt pe deplin respectate și că securitatea lor este garantată. Importanța din ce în ce mai mare a politicilor în materie de afaceri interne a fost confirmată prin Programul de la Stockholm din 2009[1] și reprezintă, totodată, unul dintre domeniile care au cunoscut schimbări importante în temeiul Tratatului de la Lisabona. În domeniul securității interne, documente-cheie, cum ar fi Comunicarea Comisiei privind Strategia de securitate internă[2] au oferit indicații clare privind direcția în care se vor îndrepta activitățile în anii următori. În ceea ce privește gestionarea frontierelor și politica în domeniul vizelor, Comunicarea privind migrația[3] a prezentat mai în detaliu provocările viitoare în ceea ce privește securitatea frontierelor și dezvoltarea unui spațiu fără frontiere interne. Comunicarea privind guvernanța Schengen[4] a prezentat propuneri pentru consolidarea acquis‑ului Schengen, prin intermediul unui sistem de guvernanță capabil să ofere, în timp util și în mod coordonat la nivelul întregii Uniuni, răspunsuri eficiente în cazul unor situații și provocări excepționale care ar putea pune în pericol funcționarea globală a spațiului Schengen. Comunicarea Frontiere inteligente - opțiuni și calea de urmat[5] descrie modul în care noile sisteme informatice, cum ar fi un sistem de intrare/ieșire și un program de înregistrare a pasagerilor, pot contribui la o gestionare mai bună a fluxurilor de migrație în Uniune. O componentă-cheie a sistemului comun de gestionare integrată a frontierelor a fost elaborarea unor mecanisme de solidaritate la nivelul Uniunii, care sprijină o aplicare uniformă și de înaltă calitate a standardelor Uniunii în materie de gestionare a frontierelor, precum și politica comună în domeniul vizelor. Sporirea coordonării operaționale a statelor membre în domeniul controlului de frontieră, prin intermediul agenției Frontex, constituie un pas important în vederea dezvoltării sistemului. În plus, cu ajutorul Fondului pentru frontierele externe, Uniunea își exprimă solidaritatea prin intermediul asistenței financiare acordate statelor membre care aplică dispozițiile Schengen privind frontierele externe și vizele. Programul de la Stockholm a solicitat în mod explicit crearea unui fond care să sprijine punerea în aplicare a Strategiei de securitate internă și adoptarea unei abordări coerente și globale în ceea ce privește cooperarea pentru aplicarea legii, inclusiv în cadrul gestionării frontierelor externe ale Uniunii. În acest context, în propunerea sa din 29 iunie 2011 privind următorul cadru financiar multianual pentru perioada 2014-2020[6], Comisia a sugerat crearea unui Fond pentru securitate internă, ca parte a unei structuri simplificate formate din două fonduri pentru cheltuielile viitoare în domeniul afacerilor interne, care să cuprindă, de asemenea, crearea unui Fond pentru azil și migrație. Fondul pentru securitate internă va avea un buget total de 4 648 milioane EUR (în prețuri curente) pentru a sprijini punerea în aplicare a cinci obiective strategice stabilite prin Strategia de securitate internă: distrugerea rețelelor infracționale internaționale; prevenirea terorismului și combaterea radicalizării și a recrutării; creșterea nivelului de securitate pentru cetățeni și întreprinderi în spațiul cibernetic; consolidarea securității prin gestionarea frontierelor; creșterea capacității de rezistență a Europei în situații de criză și de dezastre. Având în vedere paleta largă de obiective strategice care trebuie acoperite și pentru care tratatul prevede baze diferite, nu este posibil din punct de vedere juridic ca Fondul pentru securitate internă să fie instituit sub forma unui singur instrument financiar. Prin urmare, se propune instituirea fondului sub forma unui cadru cuprinzător de finanțare care să cuprindă două propuneri sectoriale specifice, prezenta propunere fiind una dintre acestea, care urmează să fie completate cu un instrument orizontal de stabilire a unor dispoziții comune. Structura juridică este explicată mai în detaliu în secțiunea 3. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI Având în vedere că se pune mai mult accentul pe evaluare ca instrument de informare în cadrul procesului de elaborare a politicilor, prezenta propunere se bazează pe informațiile disponibile în urma rezultatelor evaluărilor, a consultării părților interesate și a evaluării impactului. Lucrările pentru pregătirea instrumentelor financiare viitoare pentru afaceri interne au început în 2010 și au continuat în 2011. În cadrul acestor activități de pregătire, o evaluare/evaluare a impactului a fost lansată în decembrie 2010 cu ajutorul unui contractant extern. Acest studiu a fost finalizat în iulie 2011 și a reunit rezultatele disponibile ale evaluării pentru instrumentele financiare existente și a prezentat problemele, obiectivele și opțiunile de politică, inclusiv impactul probabil al acestora care a fost analizat în cadrul evaluării impactului. Pe baza acestui studiu, Comisia a elaborat un raport privind evaluarea impactului asupra căreia Comitetul de evaluare a impactului și-a prezentat avizul la 9 septembrie 2011. Având în vedere că se pune mai mult accentul pe evaluare ca instrument de informare în cadrul procesului de elaborare a politicilor, prezenta propunere legislativă a luat pe deplin în considerare și evaluarea la jumătatea perioadei a Fondului pentru frontierele externe. În raportul său din [… noiembrie 2011], Comisia a evaluat aspectele cantitative și calitative ale punerii în aplicare a fondului în perioada 2007-2009. Raportul oferă o imagine de ansamblu asupra activităților concrete întreprinse de statele membre în cadrul fondului pentru a îmbunătăți gestionarea frontierelor externe ale Uniunii și tratarea vizelor la nivel național. Raportul subliniază în special măsurile adoptate de statele membre în ceea ce privește securitatea documentelor, investițiile considerabile realizate pentru consolidarea capacităților de supraveghere a frontierelor în regiunea Mării Mediterane și în zona adiacentă a Atlanticului, precum și proiectele-pilot privind controlul automatizat la frontieră și programele de înregistrare a pasagerilor. Toate rezultatele unei consultări publice online consacrate viitorului finanțării pentru afaceri interne[7], care s-a desfășurat în perioada 5 ianuarie - 20 martie 2011 și a fost deschisă părților interesate din cadrul Uniunii și din țările terțe, au fost luate în considerare în momentul elaborării prezentei propuneri. În total, s-au primit 115 răspunsuri de la persoane fizice și în numele unor organizații, inclusiv 8 documente de poziție. La consultare au contribuit respondenți din toate statele membre, precum și respondenți din unele țări terțe. În aprilie 2011 conferința „Viitorul finanțării UE pentru afaceri interne: o nouă perspectivă” a reunit principalele părți interesate (statele membre, organizațiile internaționale, organizațiile societății civile etc.) și le-a oferit posibilitatea de a-și împărtăși punctele de vedere privind viitorul finanțării UE pentru afaceri interne. Conferința a reprezentat, de asemenea, o ocazie pentru a valida rezultatele înregistrate până în prezent, precum și cele ale consultării publice. Viitorul finanțării UE pentru afaceri interne a fost evocat și discutat cu partenerii instituționali, în numeroase rânduri, inclusiv cu ocazia unui prânz de lucru informal din cadrul Consiliului JAI la 21 ianuarie 2011, a unui mic dejun informal cu coordonatorii politici din cadrul Parlamentului European la 26 ianuarie 2011, a unei audieri a comisarului Malmström în fața comisiei parlamentare SURE la 10 martie 2011 și a unui schimb de opinii între directorul general al DG Afaceri Interne și comisia parlamentară LIBE la 17 martie 2011. S-a oferit consiliere de specialitate privind instrumentele financiare viitoare în domeniul securității interne prin intermediul discuțiilor care au avut loc cu ocazia conferinței EOS privind industria și securitatea din 9 februarie 2011 și în cadrul comitetului pentru imigrație și azil din 22 februarie 2011. În plus, aspectele tehnice legate de punerea în aplicare a viitorului instrument financiar în domeniul securității interne au fost, de asemenea, discutate pe baza unei consultări scrise din aprilie 2011 cu experții statelor membre în cadrul comitetului comun pentru programul general „Solidaritate și gestionarea fluxurilor de migrație” („comitetul SOLID”). Aceste consultări, conferințe și discuții ale experților au confirmat că există un consens general în rândul principalelor părți interesate în ceea ce privește necesitatea lărgirii sferei de acțiune a finanțării Uniunii în domeniul securității interne, inclusiv în ceea ce privește dimensiunea externă, precum și necesitatea de a depune eforturi în vederea unei simplificări mai mari a modalităților de punere în aplicare și a unei flexibilități sporite, în special pentru a răspunde în situații de urgență. Pentru a asigura o valoare adăugată, cheltuielile Uniunii ar trebui să reflecte mai bine prioritățile și angajamentele strategice la nivelul Uniunii și să susțină punerea în aplicare a acquis-ului Uniunii în domeniul afacerilor interne. În domeniul securității interne, părțile interesate consideră că prioritățile tematice generale au fost deja stabilite prin Programul de la Stockholm din 2009 și prin Strategia de securitate internă din 2010. Prin urmare, ar trebui să se definească exhaustiv un viitor mecanism de finanțare care să acopere activitățile de aplicare a legii, polițiștii de frontieră și comunitățile vamale. Necesitatea de a recurge mai mult la agențiile Uniunii, precum Europol și Frontex, a fost de asemenea considerată importantă. S-a exprimat sprijinul larg pentru reducerea numărului de instrumente financiare la o structură constituită din două fonduri, cu condiția că acest lucru să ducă la simplificare. Părțile interesate au convenit, de asemenea, asupra necesității unui mecanism flexibil de răspuns în situații de urgență. Gestiunea partajată asociată unei treceri către programarea multianuală a fost, în general, considerată modul de gestionare corespunzător pentru cheltuielile din domeniul afacerilor interne. Cu toate acestea, organizațiile neguvernamentale au considerat că ar trebui menținută și gestiunea directă. 3. ELEMETE JURIDICE ALE PROPRUNERII Dreptul de a acționa decurge din articolul 3 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, care prevede că „Uniunea oferă cetățenilor săi un spațiu de libertate, securitate și justiție, fără frontiere interne, în interiorul căruia este asigurată libera circulație a persoanelor, în corelare cu măsuri adecvate privind controlul la frontierele externe, dreptul de azil, imigrarea, precum și prevenirea criminalității și combaterea acestui fenomen”. Acțiunea UE este justificată pe baza obiectivelor prevăzute la articolul 67 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE, denumit în continuare „tratatul”), care stabilește modalitățile de constituire a unui spațiu de libertate, securitate și justiție. Trebuie menționat și articolul 80 din tratat care subliniază că aceste politici ale Uniunii și punerea în aplicare a acestora sunt reglementate de principiul solidarității și al distribuirii echitabile a responsabilității, inclusiv a implicațiilor financiare ale acesteia, între statele membre. Crearea unui Fond pentru securitate internă necesită adoptarea a două instrumente legislative care constituie împreună fondul. Structura globală a fost aleasă având în vedere obligațiile prevăzute în tratat. Date fiind normele diferite de vot în cadrul Consiliului în conformitate cu Protocolul 19 (privind acquis-ul Schengen), cu Protocolul 21 (privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție) și cu Protocolul 22 (privind poziția Danemarcei, inclusiv în ceea ce privește titlul V partea a treia din tratat) nu este posibil, din punct de vedere juridic, să se formuleze o singură propunere legislativă cuprinzătoare pentru crearea unui Fond pentru securitate internă, în ciuda coerenței obiectivelor de politică urmărite. Prin urmare, Fondul pentru securitate internă se creează sub forma unui cadru financiar general, format din două acte legislative separate care stabilesc diferitele componente și obiective ale fondului, acțiunile eligibile și pachetele financiare pentru fiecare componentă: – un regulament care instituie, în cadrul fondului, componenta privind cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor; – un regulament care instituie, în cadrul fondului, componenta privind gestionarea frontierelor și politica comună în domeniul vizelor. În cadrul financiar general al Fondului pentru securitate internă, prezentul regulament definește în consecință sprijinul financiar pentru gestionarea frontierelor și pentru politica comună în domeniul vizelor. Temeiul juridic al prezentului regulament este articolul 77 din tratat. În general, acesta reprezintă un domeniu în care intervențiile Uniunii au o valoare adăugată clară în raport cu acțiunile întreprinse exclusiv de statele membre. Uniunea este într-o poziție mai bună decât acestea din urmă pentru a pune la dispoziție un cadru pentru exprimarea solidarității Uniunii în ceea ce privește controlul la frontieră, politica în domeniul vizelor și gestionarea fluxurilor de migrație, precum și pentru a oferi o platformă pentru dezvoltarea sistemelor informatice comune care stau la baza acestor politici. Prin urmare, sprijinul financiar oferit în temeiul prezentului regulament contribuie în special la consolidarea capacităților naționale și europene în aceste domenii. În acest scop, prezentul regulament urmărește, inter alia, să ofere un sprijin mai sistematic serviciilor furnizate de state membre individuale în vederea realizării spațiului fără frontiere („mecanismul de sprijin operațional”), să consolideze cooperarea între autoritățile de frontieră și alte autorități de aplicare a legii, precum și să sporească echipamentele specializate pe care statele membre le pun la dispoziția agenției Frontex în cadrul operațiunilor comune de protejare a spațiului fără frontiere. Cu toate acestea, se recunoaște pe deplin faptul că intervențiile ar trebui să se desfășoare la un nivel corespunzător și că rolul Uniunii nu ar trebui să depășească ceea ce este necesar. Astfel cum s-a evidențiat în cadrul revizuirii bugetare, „bugetul UE ar trebui utilizat pentru a finanța bunuri publice ale UE, acțiuni pe care nu le pot finanța statele membre și regiunile sau atunci când acesta poate asigura obținerea de rezultate mai bune”[8]. 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE Propunerea Comisiei privind viitorul cadru multianual propune alocarea a 4 648 milioane EUR (în prețuri curente) Fondului pentru securitate internă pentru perioada 2014-2020. În cadrul acestui pachet financiar global, resursele disponibile pentru punerea în aplicare a prezentului regulament specific se ridică la 3 520 milioane EUR. Cu titlu indicativ, aproximativ 61 % din această sumă (2 150 milioane EUR) ar trebui să fie utilizată pentru programele naționale ale statelor membre și pentru sprijinul acordat regimului special de tranzit, pus în aplicare de Lituania, 31 % din această sumă (1 100 milioane EUR) ar trebui consacrată pachetului pentru frontiere inteligente, iar restul sumei ar trebui să fie disponibilă pentru finanțarea acțiunilor, a măsurilor de urgență și a asistenței tehnice la nivelul Uniunii, ținând seama, de asemenea, de contribuțiile așteptate din partea țărilor asociate Schengen, care ar fi adăugate la pachetul financiar total. milioane EUR Fondul pentru securitate internă inclusiv noile sisteme informatice || 4,648 - Instrumentul privind cooperarea polițienească || 1,128 - Instrumentul privind frontierele || 3,520 În plus, în conformitate cu Comunicarea din iunie 2011, în afara domeniului de aplicare a Fondului pentru securitate internă, un pachet financiar separat de 822 de milioane EUR (în prețuri curente) este rezervat pentru gestionarea sistemelor informatice la scară largă existente (Sistemul de Informații Schengen II, Sistemul de Informații privind Vizele și Eurodac). Gestionarea acestor sisteme va fi transferată treptat de la Comisie către viitoarea Agenție pentru gestionarea operațională a sistemelor informatice la scară largă în spațiul de libertate, securitate și justiție (Agenția IT) după ce aceasta va deveni operațională la sfârșitul anului 2012. 5. PRINCIPALELE ELEMENTE ALE PROPUNERII 5.1. Concentrarea asupra priorităților strategice Prin instituirea unui instrument de asistență financiară pentru gestionarea frontierelor externe și a politicii comune în domeniul vizelor pentru perioada 2014-2020, Uniunea va putea: · sprijini și consolida capacitățile naționale în ceea ce privește controlul frontierelor și politica în domeniul vizelor, exprimându-și astfel solidaritatea financiară cu sarcinile încredințate statelor membre individuale la frontierele externe și la consulate în interesul zonei fără frontiere, în calitate de serviciu public furnizat Uniunii (programe naționale, inclusiv „sprijin operațional”); · finanța dezvoltarea pachetului pentru frontiere inteligente, și anume instituirea unui sistem UE de intrare/ieșire (EES) și a unui program UE de înregistrare a pasagerilor (RTP); · finanța introducerea și gestionarea Sistemului european de supraveghere a frontierelor, EUROSUR, în special prin achiziționarea de echipamente, infrastructuri și sisteme în statele membre; · consolida guvernanța Schengen și mecanismul de evaluare și de monitorizare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen prin (a) finanțarea gestionării acestui mecanism în cadrul gestiunii directe; (b) condiționarea sprijinului operațional acordat statelor membre de respectarea acquis-ului Schengen și (c) solicitarea ca statele membre să (re)aloce resursele primite pentru programele din cadrul acestui instrument, acordând prioritate remedierii eventualelor deficiențe identificate în cadrul mecanismului; · stimula potențialul operațional al Agenției Frontex, invitând statele membre să aloce resurse suplimentare în cadrul programelor lor pentru echipamente specializate care pot fi puse la dispoziția agenției în cadrul unor operațiuni comune; · sprijini dezvoltarea și punerea în aplicare a politicilor relevante ale Uniunii în cadrul UE, în țările terțe și împreună cu acestea prin „acțiunile Uniunii”, îmbunătățind astfel gestionarea globală a fluxurilor de migrație către Uniune (proiecte gestionate fie direct, cum ar fi studii sau proiecte pilot pentru consolidarea cooperării cu țările terțe, fie indirect, în conformitate cu dispozițiile Regulamentului financiar[9]; · dispune rapid de resursele adecvate pentru a acorda asistență de urgență în eventualitatea unor situații urgente sau excepționale de presiune exercitată de migrație; · acorda în continuare sprijin pentru funcționarea regimului special de tranzit pentru Lituania, în conformitate cu obligațiile asumate de UE[10], oferind sprijin pentru compensarea scutirilor de taxe pentru vizele de tranzit și a costurilor suplimentare suportate de Lituania în aplicarea regimului privind documentul de facilitare a tranzitului (FTD) și documentul de facilitare a tranzitului feroviar (FRTD), cum ar fi costurile pentru înlocuirea și modernizarea echipamentelor, pentru sistemele informatice și pentru formare, precum și costurile operaționale. Instrumentul va permite acordarea unui sprijin complet pentru modelul de control al accesului pe patru niveluri care stă la baza conceptului de gestionare integrată a frontierelor (măsurile în țările terțe, cooperarea cu țările învecinate, controlul la frontieră și măsurile în domeniul liberei circulații). 5.2. Resurse pentru sistemele informatice și pentru pachetul privind frontierele inteligente În cadrul programelor naționale, statele membre ar putea să utilizeze fondurile alocate pentru sprijinirea gestionării și, dacă este cazul, a modernizării componentelor naționale ale sistemelor informatice la scară largă. În plus, acest instrument va acoperi dezvoltarea și întreținerea sistemelor informatice viitoare („pachetul privind frontierele inteligente”) în acest domeniu. Astfel cum s-a menționat în Comunicarea privind frontierele inteligente, Comisia intenționează să prezinte propuneri pentru un sistem de intrare/ieșire al Uniunii (EES) și pentru un program al Uniunii de înregistrare a pasagerilor (RTP) în prima jumătate a anului 2012. Prin urmare, se preconizează crearea, în cadrul acestui instrument, a unui program specific de cheltuieli destinat exclusiv dezvoltării unui EES și a unui RTP. Costul ar include nu numai componentele de la nivelul central (nivelul Uniunii), ci și componentele naționale (statele membre) ale acestor sisteme informatice, în limita resurselor disponibile. Costurile aferente dezvoltării unui sistem central și a sistemelor pentru EES și RTP au fost estimate între aproximativ 1 și 1,3 miliarde EUR, în funcție de opțiuni. Se pot realiza reduceri semnificative ale costurilor dacă opțiunea preferată pentru EES este dezvoltată împreună (adică, pe aceeași platformă tehnică) cu opțiunea preferată pentru RTP[11]. Pe baza acestor ipoteze și dat fiind că dezvoltarea ar începe abia în 2015, se propune rezervarea, în temeiul prezentei propuneri, a unei sume de 1,1 miliarde EUR pentru aceste două sisteme, fără a se aduce atingere viitoarelor propuneri ale Comisiei referitoare la pachetul privind frontierele inteligente și deciziilor ulterioare ale Parlamentului European și ale Consiliului. Comisia intenționează să confere sarcini de aplicare a acestui program Agenției europene pentru gestionarea operațională a sistemelor informatice la scară largă în spațiul de libertate, securitate și justiție, instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1077/2011 al Parlamentului European și al Consiliului[12]. În acest caz, prezentul regulament ar putea fi modificat la momentul oportun pentru a include sarcinile conferite în mod specific agenției, iar sumele corespunzătoare ale subvenției acordate agenției ar fi acoperite din creditele operaționale ale programului. 5.3. Resurse pentru programele naționale Practica actuală în cadrul fondurilor programului general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor de migrație”, care constă în stabilirea, la începutul perioadei, a criteriilor pentru alocările de care vor beneficia statele membre pentru întreaga perioadă de 7 ani, asigură continuitate și un anumit grad de previzibilitate. Cu toate acestea, practica actuală reprezintă o abordare statică ce nu încurajează statele membre să pună în aplicare acțiuni care răspund priorităților Uniunii și nu permite UE să reacționeze la situațiile și prioritățile în schimbare prin realocarea semnificativă și concentrată a resurselor. Prin urmare, mecanismul ales pentru distribuirea și executarea resurselor în cadrul fondurilor viitoare ar trebui să reconcilieze, pe de o parte, nevoia de continuitate și stabilitate, care reprezintă o condiție prealabilă pentru o bună programare multianuală și, pe de altă parte, nevoia de o mai mare flexibilitate și adaptare la schimbări. Având în vedere cele de mai sus, alocarea finanțării în cadrul gestiunii partajate se bazează pe următoarea combinație: – o sumă de bază alocată statelor membre la începutul următorului cadru financiar multianual (CFM); – o sumă flexibilă care urmează să fie adăugată sumei de bază și care va fi acordată în doua faze. Suma de bază este alocată statelor membre la începutul următorului CFM și se calculează pe baza unor criterii și nevoi obiective. Valoarea acesteia este de 60 % din pachetul global destinat programelor naționale, iar alocările sunt prevăzute pentru fiecare stat membru în anexa I a prezentului regulament. Acestea se bazează pe calculele pentru perioada 2010-2012 în cadrul Fondului pentru frontierele externe, cuprinzând o sumă minimă pentru fiecare stat membru. Se va asigura astfel o anumită continuitate cu CFM actual, iar statele membre vor dispune de o anumită stabilitate financiară pentru a-și planifica programele naționale multianuale. · Suma flexibilă se va adăuga sumei de bază în funcție de disponibilitatea fiecărui stat membru de a finanța acțiuni în temeiul programului său național care să răspundă priorităților specifice ale Uniunii. Aceste acțiuni specifice sunt definite în anexa II și pot fi modificate. În principiu, această sumă ar fi alocată în doua faze: la începutul CFM, ca parte a dialogului politic și a negocierilor privind programele naționale ale statelor membre în cauză, și în cadrul evaluării la jumătatea perioadei din 2017. Această evaluare la jumătatea perioadei ar reprezenta o ocazie de a reexamina situația din statele membre și de a aloca resurse noi pentru restul perioadei acoperite de CFM (2018­2020). Pentru prezentul regulament, evaluarea la jumătatea perioadei se va baza pe o combinație între o evaluare previzională a riscurilor și prioritățile Uniunii, astfel cum vor fi redefinite de aceasta. Dat fiind că sumele de bază pentru statele membre au fost stabilite pe baza datelor istorice de la începutul perioadei de programare, va fi oportună efectuarea unei actualizări. Evaluările riscurilor/nevoilor ar putea fi realizate cu ajutorul Agenției Frontex. Statele membre care, pe baza acestor evaluări, au mai multe nevoie sau se confruntă cu riscuri mai mari vor beneficia de o sumă suplimentară, ceea ce constituie o expresia concretă a principiului solidarității și al partajării responsabilității. 5.4. Acțiuni desfășurate în țările terțe și în legătură cu acestea În ceea ce privește dimensiunea externă în acest domeniu, un sprijin direcționat ar fi acordat pentru a consolida cooperarea cu țările terțe și anumite aspecte cheie ale supravegherii frontierelor lor și ale capacităților lor de gestionare în domenii care prezintă interes pentru politica de migrație și pentru obiectivele de securitate internă ale Uniunii. De exemplu, în cadrul EUROSUR, ar putea fi pusă la dispoziție finanțare pentru a face legătura între sistemele și infrastructurile țărilor terțe și cele ale Uniunii pentru a permite un schimb regulat de informații. Astfel de acțiuni nu sunt direct orientate spre dezvoltare și completează, dacă este cazul, asistența financiară oferită prin instrumentele de ajutor extern ale Uniunii, care rămân principala sursă de finanțare pentru a ajuta țările terțe să își dezvolte capacitățile relevante. În punerea în aplicare a sprijinului, se va urmări coerența deplină cu principiile și obiectivele generale ale acțiunii externe și ale politicii externe a Uniunii referitoare la țara sau regiunea în cauză. Complementaritatea va fi asigurată printr-o coordonare consolidată cu SEAE și cu serviciile competente ale Comisiei. Aceste acțiuni vor fi gestionate direct de către Comisie sau indirect, de către alte entități sau persoane decât statele membre, în conformitate cu Regulamentul financiar. 5.5. Agențiile Uniunii Pentru o valorificare mai eficientă a competențelor și a expertizei agențiilor relevante ale Uniunii în domeniul afacerilor interne Comisia intenționează, de asemenea, să recurgă la posibilitatea oferită prin Regulamentul financiar de a încredința acestor agenții, în limita resurselor disponibile în conformitate cu prezentul regulament, realizarea unor sarcini specifice, în cadrul misiunilor lor și în completarea programelor lor de lucru. În ceea ce privește sarcinile vizate de prezentul instrument, aceasta se referă în special la: – Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene (Agenția Frontex), pentru activitățile în cadrul și afara Uniunii care necesită o expertiză operațională în domeniul controlului la frontiere; – Biroul European de Sprijin pentru Azil (BESA), pentru activități cum ar fi formarea în domeniul azilului pentru polițiștii de frontieră; – Oficiul European de Poliție (Europol) și Colegiul European de Poliție (CEPOL) în vederea cooperării dintre autoritățile de aplicare a legii și polițiștii de frontieră; – Agenția europeană pentru gestionarea operațională a sistemelor informatice la scară largă în spațiul de libertate, securitate și justiție (Agenția IT) în ceea ce privește dezvoltarea de noi sisteme informatice. 2011/0365 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de instituire, ca parte a Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2), având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[13], având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[14], hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Obiectivul Uniunii de a asigura un nivel ridicat de securitate în cadrul unui spațiu de libertate, securitate și justiție [articolul 67 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene] ar trebui realizat, inter alia, prin măsuri comune de trecere a frontierelor interne de către persoane și de control la frontierele externe, precum și printr-o politică comună în domeniul vizelor, ca parte a unui sistem organizat pe mai multe niveluri, menit să faciliteze călătoriile efectuate în scopuri legitime și să combată imigrația ilegală. (2) Strategia de securitate internă a UE, adoptată de Consiliu în februarie 2010[15], reprezintă o agendă comună destinată abordării acestor provocări comune în materie de securitate. Comunicarea Comisiei din noiembrie 2010 intitulată „Strategia de securitate internă a UE în acțiune”[16] transformă principiile și liniile directoare ale strategiei în acțiuni concrete, prin identificarea a cinci obiective strategice: destrămarea rețelelor infracționale internaționale, prevenirea terorismului și combaterea radicalizării și a recrutării, creșterea nivelului de securitate pentru cetățeni și întreprinderi în spațiul cibernetic, consolidarea securității prin gestionarea frontierelor și creșterea capacității de rezistență a Europei pentru a face față crizelor și dezastrelor. (3) Solidaritatea între statele membre, claritatea în ceea ce privește împărțirea sarcinilor, respectul pentru drepturile fundamentale și statul de drept, precum și concentrarea în mare măsură asupra perspectivei globale și a legăturii inextricabile cu securitatea externă ar trebui să fie principiile de bază care guvernează punerea în aplicare a Strategiei de securitate internă. (4) Pentru a promova punerea în aplicare a Strategiei de securitate internă și pentru a asigura că aceasta devine o realitate operațională, ar trebui ca statelor membre să li se ofere sprijin financiar adecvat din partea Uniunii, prin instituirea unui Fond pentru securitate internă. (5) Având în vedere particularitățile juridice aplicabile titlului V din tratat, nu este posibil din punct de vedere juridic ca Fondul pentru securitate internă să fie instituit sub forma unui singur instrument financiar. (6) Prin urmare, fondul ar trebui instituit ca un cadru cuprinzător pentru sprijinul financiar al UE în domeniul securității interne, care să conțină instrumentul instituit prin prezentul regulament, precum și instrumentul instituit prin Regulamentul …/2012/UE de instituire, ca parte a Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor. Acest cadru cuprinzător ar trebui completat de Regulamentul …/2012/UE de stabilire a dispozițiilor generale privind Fondul pentru azil și migrație și instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor[17] la care prezentul regulament ar trebui să se refere în ceea ce privește normele în materie de programare, gestiune financiară, gestiune și control, verificare și validare a conturilor, încheiere a programelor, precum și raportare și evaluare. (7) Solidaritatea și partajarea responsabilității între statele membre și Uniune în ceea ce privește gestionarea frontierelor externe reprezintă una dintre cele cinci componente ale politicii comune de gestionare a frontierelor externe. (8) Fondul pentru securitate internă ar trebui să exprime solidaritatea prin intermediul asistenței financiare acordate statelor membre care aplică pe deplin dispozițiile Schengen privind frontierele externe, precum și celor care se pregătesc să participe pe deplin la Schengen. (9) Participarea unui stat membru nu ar trebui să coincidă cu participarea acestuia la un instrument financiar temporar al Uniunii care sprijină statele membre beneficiare să finanțeze, printre altele, acțiunile la noile frontiere externe ale Uniunii în vederea punerii în aplicare a acquis-ului Schengen privind frontierele și vizele, precum și controalele la frontierele externe. (10) Partea fondului care se referă la frontierele externe și la vize (denumită în continuare „instrumentul”) ar trebui să se bazeze pe procesul de dezvoltare a capacităților, care s‑a desfășurat cu sprijinul Fondului pentru frontierele externe, instituit prin Decizia nr. 574/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului[18], și să extindă acest proces pentru a ține seama de noile evoluții. (11) În îndeplinirea sarcinilor la frontierele externe și în consulate în conformitate cu dispozițiile acquis-ului Schengen privind frontierele și vizele, statele membre desfășoară activități în interesul și în numele tuturor celorlalte state membre din spațiul Schengen și, prin urmare, prestează un serviciu public pentru Uniune. Pentru a exprima solidaritatea, instrumentul ar trebui să contribuie la sprijinirea costurilor operaționale legate de controlul la frontieră și de politica în domeniul vizelor și să permită statelor membre să mențină în mod sistematic capacitățile esențiale pentru serviciul respectiv în beneficiul tuturor. Acest sprijin constă în rambursarea integrală a unor costuri, la alegere, legate de obiectivele urmărite de prezentul instrument și va constitui parte integrantă a programelor naționale. (12) Instrumentul ar trebui să completeze și să consolideze activitățile întreprinse pentru dezvoltarea cooperării operaționale sub egida Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale statelor membre ale Uniunii Europene, instituită prin Regulamentul (CE) nr. 2007/2004 (denumită în continuare „Agenția Frontex”)[19], inclusiv noile activități care rezultă din modificările introduse prin Regulamentul [...][20] și, prin urmare, va consolida solidaritatea dintre statele membre care exercită controlul frontierelor externe în interesul și în numele întregului spațiu Schengen. (13) Acest instrument ar trebui pus în aplicare cu respectarea deplină a drepturilor și a principiilor consacrate în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. (14) Pentru a asigura un control la frontierele externe uniform și de înaltă calitate și pentru a facilita traversarea în scopuri legitime a frontierelor externe în cadrul Strategiei de securitate internă a UE, instrumentul ar trebui să contribuie la dezvoltarea unui sistem comun de gestionare integrată a frontierelor europene, care să includă toate măsurile legate de politică, legislație, cooperare sistematică, distribuirea sarcinilor, personal, echipamente și tehnologie, întreprinse la diferite niveluri de către autoritățile competente ale statelor membre, în cooperare cu Agenția Frontex, cu țările terțe și, după caz, cu alți actori, folosind, printre altele, modelul de securitate a frontierelor pe patru niveluri și analiza integrată a riscurilor elaborate de Uniunea Europeană. (15) În conformitate cu Protocolul nr. 5 la Actul de aderare din 2003[21] privind tranzitul de persoane pe căi terestre între regiunea Kaliningrad și celelalte părți ale Federației Ruse, instrumentul ar trebui să suporte toate costurile suplimentare apărute în urma punerii în aplicare a dispozițiilor speciale din acquis-ul Uniunii care reglementează acest tranzit, și anume Regulamentul (CE) nr. 693/2003 al Consiliului din 14 aprilie 2003 de stabilire a unui document de facilitare a tranzitului (FTD), a unui document de facilitare a tranzitului feroviar (FRTD) și de modificare a Instrucțiunilor consulare comune și a Manualului comun[22] și Regulamentul (CE) nr. 694/2003 al Consiliului privind modele uniforme pentru documentul de facilitare a tranzitului (FTD) și documentul de facilitare a tranzitului feroviar (FRTD) prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 693/2003[23]. Cu toate acestea, necesitatea unui sprijin financiar continuu pentru scutirile de taxe ar trebui să fie subordonată regimului de vize în vigoare între Uniune și Federația Rusă. (16) Acesta ar trebui să includă sprijinul acordat măsurilor naționale și cooperării între statele membre în domeniul politicii vizelor și al altor activități prefrontaliere, care se desfășoară înainte de controalele la frontierele externe. Gestionarea eficientă a activităților organizate de serviciile statelor membre în țările terțe este în interesul politicii comune în domeniul vizelor, în cadrul unui sistem organizat pe mai multe niveluri, care urmărește facilitarea călătoriilor în scopuri legitime și abordarea imigrației ilegală în Uniunea Europeană și reprezintă totodată o parte integrantă a sistemului comun de gestionare integrată a frontierelor. (17) Mai mult, acesta ar trebui să sprijine măsurile pe teritoriul statelor Schengen, ca parte a dezvoltării unui sistem comun de gestionare integrată a frontierelor care consolidează funcționarea generală a spațiului Schengen. (18) Instrumentul ar trebui, de asemenea, să sprijine crearea de către Uniunea Europeană a unor sisteme informatice care să ofere statelor membre instrumentele pentru a gestiona mai eficient traversarea frontierele de către resortisanții țărilor terțe și pentru a asigura o mai bună identificare și verificare a călătorilor („frontiere inteligente”). În acest scop, ar trebui să se stabilească un program cu obiectivul de a acoperi costurile pentru dezvoltarea ambelor componente, la nivel central și național, ale acestor sisteme, asigurând coerența tehnică, economii ale costurilor și o punere în aplicare corespunzătoare în statele membre. (19) Pentru a face față presiunilor imediate și neprevăzute exercitate de migrație, precum și amenințărilor la adresa securității frontierelor, ar trebui să fie posibilă acordarea de asistență de urgență conform cadrului prevăzut de Regulamentul 2012 …/UE de stabilire a dispozițiilor generale privind Fondul pentru azil și migrație și instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor. (20) Mai mult, în vederea consolidării solidarității în întregul spațiu Schengen, în cazul în care sunt identificate deficiențe sau amenințări posibile, mai ales în urma unei evaluări Schengen, statul membru în cauză ar trebui să monitorizeze problema în mod corespunzător, utilizând resursele din cadrul programelor sale cu prioritate, dacă este cazul, pentru a completa măsurile de asistență de urgență. (21) Pentru a consolida solidaritatea și împărțirea responsabilității, statele membre ar trebui să fie încurajate să utilizeze o parte din resursele disponibile în cadrul programelor pentru prioritățile specifice definite de către Uniune, cum ar fi achiziționarea de echipamente tehnice necesare pentru Agenția Frontex și dezvoltarea cooperării consulare pentru Uniune. (22) Pentru a garata aplicarea acquis-ului Schengen în întregul spațiu Schengen, punerea în aplicare a Regulamentului privind instituirea unui mecanism de evaluare și monitorizare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen[24] ar trebui, de asemenea, să fie sprijinită în temeiul prezentului regulament, deoarece reprezintă un instrument esențial de însoțire a politicilor care asigură absența oricărui control asupra persoanelor. (23) Având în vedere experiența dobândită în ceea ce privește Fondul pentru frontierele externe și dezvoltarea SIS și VIS, se consideră oportun să se permită o anumită flexibilitate în ceea ce privește posibilele transferuri de resurse între diferite mijloace de punere în aplicare a obiectivelor urmărite în cadrul instrumentului, fără a aduce atingere principiului care impune asigurarea, de la început, a unei mase critice și a stabilității financiare necesare programelor, precum și a sprijinului operațional pentru statele membre. (24) În aceeași ordine de idei, domeniul de aplicare a acțiunilor ar trebui extins, iar plafonul pentru resursele care rămân disponibile pentru Uniune („acțiunile Uniunii”) ar trebui majorat pentru a consolida capacitatea Uniunii de a desfășura într-un anumit exercițiu bugetar activități multiple privind gestionarea frontierelor externe și politică comună în domeniul vizelor în interesul Uniunii în ansamblul său, dacă și în măsura în care este nevoie. Printre astfel de acțiuni ale Uniunii se numără studiile și proiectele pilot menite să stimuleze progresele politicii și ale aplicării sale, măsurile sau acordurile în țările terțe care abordează presiunile exercitate de migrația din aceste țări, în scopul unei gestionări optime a fluxurilor de migrație în Uniune și al unei organizări eficiente a sarcinilor conexe desfășurate la frontierele externe și în consulate. (25) Măsurile în țările terțe și în legătură cu acestea, finanțate prin acest instrument, ar trebui să fie întreprinse în sinergia și compatibilitate cu alte acțiuni în afara UE, care beneficiază de sprijinul unor instrumente, atât geografice, cât și tematice, de asistență externă ale Uniunii. În special, în punerea în aplicare a acestor acțiuni, ar trebui urmărită coerența deplină cu principiile și obiectivele generale ale acțiunii externe și ale politicii externe a Uniunii referitoare la țara sau regiunea în cauză. Aceste măsuri nu ar trebui să fie destinate sprijinirii acțiunilor care vizează direct dezvoltarea și ar trebui să completeze, dacă este cazul, asistența financiară oferită prin instrumentele de asistență externă. Se va urmări, de asemenea, asigurarea coerenței cu politica de ajutor umanitar a Uniunii, în special în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor de urgență. (26) Finanțarea din bugetul Uniunii ar trebui să se concentreze asupra activităților în care intervenția Uniunii poate aduce valoare adăugată în raport cu acțiunea individuală a statelor membre. Dat fiind că Uniunea Europeană este într-o poziție mai bună decât statele pentru a pune la dispoziție un cadru pentru exprimarea solidarității Uniunii în ceea ce privește controlul la frontieră, politica în domeniul vizelor și gestionarea fluxurilor de migrație, precum și pentru a oferi o platformă pentru dezvoltarea sistemelor informatice comune care stau la baza acestor politici, sprijinul financiar acordat în temeiul prezentului regulament contribuie, în special, la consolidarea capacităților naționale și europene în aceste domenii. (27) În vederea completării sau a modificării dispozițiilor acestui instrument în ceea ce privește definirea unor acțiuni specifice în cadrul programelor naționale, competența de a adopta acte legislative în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui să fie delegată Comisiei. Este deosebit de important ca, pe durata activităților pregătitoare, Comisia să desfășoare consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. (28) Comisia, în momentul pregătirii și al elaborării actelor delegate, ar trebui să garanteze transmiterea simultană, promptă și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu. (29) Pentru a se asigura o aplicare uniformă, eficientă și în timp util a dispozițiilor privind sprijinul operațional prevăzute în prezentul regulament și pentru a se stabili cadrul programelor privind noile sisteme informatice, competențele de executare ar trebui să fie conferite Comisiei. Competențele respective trebuie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[25]. (30) Având în vedere că obiectivul prezentului regulament, și anume asigurarea solidarității și a împărțirii responsabilității între statele membre și Uniune în ceea ce privește gestionarea frontierelor externe și politica în domeniul vizelor, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre și pot fi mai bine realizate la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea acestui obiectiv. (31) Decizia nr. 574/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 mai 2007 de instituire a Fondului pentru Frontierele Externe pentru perioada 2007-2013[26] ar trebui să fie abrogată. (32) În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezentul regulament reprezintă o dezvoltare a acquis-ului Schengen care intră sub incidența domeniului menționat la articolul 1 punctele A și B din Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite modalități de aplicare a Acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestor două state la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen[27]. (33) În ceea ce privește Elveția, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea acesteia din urmă la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, dispoziții care intră sub incidența domeniului prevăzut la articolul 1 punctele A și B din Decizia 1999/437/CE a Consiliului coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului privind încheierea acestui acord, în numele Comunității Europene[28]. (34) În ceea ce privește Liechtenstein, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care intră sub incidența domeniului menționat la articolul 1 punctele A și B din Decizia 1999/437/CE a Consiliului, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/350/UE a Consiliului privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului[29]. (35) În temeiul Protocolului privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea, de către Consiliu, a măsurilor în conformitate cu titlul V partea a treia din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, cu excepția „măsurilor prin care se stabilesc țările terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină o viză la trecerea frontierelor externe ale statelor membre sau a măsurilor privind instituirea unui model uniform de viză”. Prezenta propunere se bazează pe acquis-ul Schengen și, în conformitate cu articolul 4 din Protocolul privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în termen de șase luni de la adoptarea de către Consiliu a unei propuneri sau inițiative care urmărește dezvoltarea acquis-ului Schengen în temeiul dispozițiilor prevăzute la titlul V partea a treia din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca decide cu privire la transpunerea măsurii respective în legislația sa internă. (36) Prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen și cu Decizia ulterioară 2004/926/CE a Consiliului din 22 decembrie 2004 privind punerea în aplicare a unor părți din acquis-ul Schengen de către Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord. În consecință, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentului regulament, care nu are obligații în temeiul acestuia și nici nu face obiectul aplicării sale. (37) Prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2001/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen. În consecință, Irlanda nu participă la adoptarea prezentului regulament, care nu are obligații în temeiul acestuia și nici nu face obiectul aplicării sale. ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:CAPITOLUL I CAPITOLUL I DISPOZIȚII GENERALE Articolul 1 Scopul și domeniul de aplicare 1. Prezentul regulament instituie instrumentul de sprijin financiar pentru gestionarea frontierelor externe și pentru politica comună în materie de vize (denumit în continuare „instrumentul”), ca parte din Fondul de securitate internă (denumit în continuare „fondul”). Împreună cu Regulamentul …/2012/UE de instituire, ca parte a Fondului de securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru cooperare polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor, prezentul regulament instituie Fondul de securitate internă pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2014 și 31 decembrie 2020. 2. Prezentul regulament stabilește (a) obiectivele sprijinului financiar și acțiunile eligibile; (b) cadrul general de punere în aplicare a acțiunilor eligibile; (c) resursele puse la dispoziție în temeiul prezentului instrument în perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2014 și 31 decembrie 2020 și distribuția acestora; (d) domeniul de aplicare și scopul diferitelor mijloace specifice prin care se finanțează cheltuielile de gestionare a frontierelor externe și politica comună în materie de vize. 3. Prezentul regulament prevede aplicarea normelor prevăzute în Regulamentul (UE) nr. … 2012 [regulament orizontal]. Articolul 2 Definiții În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții: (a) „frontiere externe” înseamnă frontierele terestre ale statelor membre, inclusiv frontierele fluviale și cele aflate pe lacuri, frontierele maritime și aeroporturile, porturile fluviale, porturile maritime și porturile aflate pe lacuri ale statelor membre cărora li se aplică dispozițiile dreptului Uniunii privind trecerea frontierelor externe, indiferent dacă aceste frontiere sunt sau nu sunt temporare; (b) „frontiere externe temporare” înseamnă – frontiera comună dintre un stat membru care aplică integral acquis-ul Schengen și un alt stat membru care are obligația să aplice integral acquis-ul Schengen, în temeiul actului său de aderare, dar în cazul căruia nu a intrat în vigoare decizia relevantă a Consiliului de autorizare a statului membru respectiv să aplice integral acquis-ul respectiv; – frontiera comună dintre două state membre care au obligația să aplice integral acquis-ul Schengen, în conformitate cu actele corespunzătoare privind aderarea acestora, dar în cazul cărora nu a intrat încă în vigoare decizia relevantă a Consiliului de autorizare a respectivelor state membre să aplice integral acquis-ul respectiv; (c) „punct de trecere a frontierei” înseamnă orice punct de trecere autorizat de către autoritățile competente pentru trecerea frontierelor externe, potrivit notificării efectuate în conformitate cu articolul 34 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 562/2006; (d) „mecanismul de evaluare și monitorizare Schengen” înseamnă verificarea aplicării corecte a acquis-ului Schengen, astfel cum se prevede în Regulamentul nr. … /2012/UE[30] [X]; (e) „situație de urgență” înseamnă o situație care prezintă un caracter urgent și excepțional în care un număr mare sau disproporționat de resortisanți ai țărilor terțe trec sau este posibil să treacă frontiera externă a unuia sau a mai multor state membre. Articolul 3 Obiective 1. Obiectivul general al instrumentului este de a contribui la asigurarea unui nivel înalt de siguranță în cadrul Uniunii Europene. 2. În cadrul obiectivului general prevăzut la alineatul (1), instrumentul contribuie, în conformitate cu prioritățile identificate de strategiile UE relevante, programele, evaluările amenințărilor și ale riscurilor, la îndeplinirea următoarelor obiective: (a) sprijinirea politicii comune în materie de vize în vederea facilitării călătoriilor legitime, asigurării egalității de tratament a resortisanților din țările terțe și combaterii problemei migrației ilegale Îndeplinirea acestui obiectiv este evaluată pe baza indicatorilor, cum ar fi, printre altele, numărul de posturi consulare echipate, securizate și/sau consolidate pentru a se asigura prelucrarea eficientă a cererilor de viză și pentru a se oferi servicii de calitate solicitanților de viză (b) acordarea de asistență pentru gestionarea frontierelor, în vederea asigurării, pe de o parte, a unui nivel ridicat de protecție a frontierelor externe și, pe de altă parte, a fluidizării trecerii frontierelor externe, în conformitate cu acquis-ul Schengen Îndeplinirea acestui obiectiv este evaluată pe baza indicatorilor, cum ar fi, printre altele, dezvoltarea de echipamente de control la frontieră și reținerea resortisanților țărilor terțe aflați în situații ilegale la frontiera externă, în raport cu riscul pe care îl presupune secțiunea în cauză a frontierei externe. 3. În vederea îndeplinirii acestor obiective, instrumentul contribuie la realizarea următoarelor obiective operaționale: (a) promovarea dezvoltării și punerii în aplicare a unor politici care să asigure absența oricărui control asupra persoanelor, indiferent de cetățenie, la trecerea frontierelor interne, asigurând controlul persoanelor și monitorizarea eficientă a trecerii frontierelor externe; (b) introducerea progresivă a unui sistem integrat de gestionare a frontierelor externe, inclusiv consolidarea cooperării interagenții dintre autoritățile din domeniul migrației și autoritățile de aplicare a legii din statele membre la frontierele externe și luarea de măsuri în cadrul teritoriului și măsurile adiacente necesare legate de securitatea documentelor și gestionarea identității; (c) promovarea dezvoltării și punerii în aplicare a politicii comune în materie de vize și alte permise de ședere de scurtă durată, inclusiv a cooperării consulare; (d) crearea și funcționarea sistemelor informatice, a infrastructurii lor de comunicare și a echipamentelor de sprijin pentru gestionarea fluxurilor de migrație care traversează frontierele externe ale Uniunii; (e) asigurarea aplicării eficiente și uniforme a acquis-ului Uniunii în materie de frontiere și vize, inclusiv a funcționării mecanismului de evaluare și monitorizare Schengen; (f) consolidarea cooperării dintre statele membre care acționează în țări terțe cu privire la fluxurile de resortisanți ai țărilor terțe pe teritoriul statelor membre, precum și a cooperării cu țări terțe în acest sens. 4. Instrumentul contribuie, de asemenea, la finanțarea asistenței tehnice la inițiativa statelor membre și a Comisiei. Articolul 4 Acțiuni eligibile 1. În cadrul obiectivelor definite la articolul 3 și în conformitate cu concluziile convenite în cadrul dialogului politic, astfel cum este prevăzut la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. …/2012 [regulament orizontal], instrumentul sprijină acțiuni în cadrul statelor membre sau adoptate de către acestea și în special: (a) infrastructuri de trecere a frontierelor, clădiri și sisteme necesare la punctele de trecere a frontierelor și pentru supravegherea zonei dintre punctele de trecere a frontierelor și combaterea eficientă a trecerii ilegale a frontierelor externe; (b) echipamente operaționale, mijloace de transport și sisteme de comunicații necesare în vederea efectuării controlului eficient al frontierelor și pentru detectarea persoanelor, cum ar fi terminale fixe pentru VIS, SIS și Sistemul European de Arhivare a Imaginilor (FADO), inclusiv tehnologii de ultimă generație; (c) sisteme informatice utilizate pentru gestionarea fluxurilor de migrație la nivel transfrontalier; (d) infrastructuri, clădiri și echipamente operaționale necesare pentru prelucrarea cererilor de viză și pentru cooperarea consulară; (e) studii, proiecte-pilot și acțiuni menite să promoveze cooperarea interagenții în interiorul statelor membre și între statele membre și punerea în aplicare a recomandărilor, a standardelor operaționale și a celor mai bune practici care rezultă din cooperarea operațională între statele membre și agențiile Uniunii. 2. În cadrul obiectivelor definite la articolul 3, prezentul instrument sprijină acțiunile în raport cu țările terțe și în cadrul acestora și în special: (a) sisteme de informații, instrumente sau echipamente pentru schimbul de informații între statele membre și țările terțe; (b) acțiuni menite să stimuleze cooperarea operațională între statele membre și țările terțe, inclusiv operațiuni comune; (c) studii, evenimente, instruire, echipamente și proiecte-pilot pentru a oferi expertiză tehnică și operațională ad-hoc în țările terțe; (d) studii, evenimente, instruire, echipamente și proiecte-pilot de punere în aplicare a recomandărilor, a standardelor operaționale și a celor mai bune practici care rezultă din cooperarea operațională între statele membre și agențiile Uniunii în țările terțe. 3. Acțiunile menționate la alineatul (1) litera (a) nu sunt eligibile la frontierele externe temporare. 4. Nu sunt eligibile acțiunile legate de reintroducerea temporară și excepțională a controlului la frontierele interne, astfel cum se prevede în Codul frontierelor Schengen. CAPITOLUL II CADRUL FINANCIAR ȘI DE PUNERE ÎN APLICARE Articolul 5 Resurse globale și punerea în aplicare 1. Resursele globale pentru punerea în aplicare a prezentului regulament reprezintă 3 520 de milioane EUR. 2. Creditele anuale sunt autorizate de către autoritatea bugetară în limitele cadrului financiar. 3. Resursele globale sunt puse în aplicare prin următoarele mijloace: (a) programe naționale, în conformitate cu articolele 9 și 12; (b) sprijin operațional, în cadrul programelor naționale și în condițiile stabilite la articolul 10; (c) funcționarea regimului special de tranzit, în conformitate cu articolul 11; (d) acțiuni ale Uniunii, în conformitate cu articolul 13; (e) asistență de urgență, în conformitate cu articolul 14; (f) punerea în aplicare a unui program pentru crearea de noi sisteme informatice care să sprijine gestionarea fluxurilor de migrație care trec frontierele externe ale Uniunii, în condițiile prevăzute de articolul 15; (g) asistență tehnică, în conformitate cu articolul 16. 4. Bugetul alocat în cadrul instrumentului este pus în aplicare prin gestionare repartizată, în temeiul articolului 55 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. …./2012 [noul Regulament financiar], cu excepția acțiunilor Uniunii menționate la articolul 13, a asistenței de urgență menționate la articolul 14 și a asistenței tehnice menționate la articolul 16 alineatul (1). Modalitatea (modalitățile) de execuție bugetară pentru programul privind dezvoltarea de noi sisteme informatice se stabilește (sunt stabilite) în actele de punere în aplicare menționate la articolul 15 alineatul (2). 5. Resursele globale se utilizează orientativ după cum urmează: (a) 2 000 de milioane EUR pentru programele naționale ale statelor membre; (b) 1 100 de milioane EUR pentru crearea noilor sisteme informatice care să permită gestionarea fluxurilor de migrație care trec frontierele externe ale Uniunii, menționate la articolul 15 alineatul (2); (c) 150 de milioane EUR pentru regimul special de tranzit; (d) 270 de milioane EUR pentru acțiunile Uniunii, asistență de urgență și asistență tehnică la inițiativa Comisiei. 6. Pe lângă resursele globale stabilite de Regulamentul nr. …/2012/UE de stabilire, ca parte a Fondului de securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru cooperare polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor, resursele globale disponibile pentru prezentul regulament, astfel cum se prevede la alineatul (1), constituie pachetul financiar pentru Fondul de securitate internă și reprezintă referința principală pentru autoritatea bugetară, în cursul procedurii bugetare anuale, în sensul punctului 17 din Acordul interinstituțional între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară[31]. 7. Țările implicate în transpunerea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen participă la aplicarea instrumentului în temeiul prezentului regulament. 8. Se încheie acorduri privind contribuțiile financiare ale acestor țări la prezentul instrument și se stabilesc normele suplimentare necesare unei asemenea participări, inclusiv dispozițiile de asigurare a protejării intereselor financiare ale Uniunii și a competențelor de audit ale Curții de Conturi. Contribuțiile financiare ale acestor țări se adaugă la resursele globale disponibile din bugetul Uniunii, menționate la alineatul (1). Articolul 6 Resurse pentru acțiuni eligibile în statele membre 1. Se alocă statelor membre, cu titlu orientativ, 2 000 de milioane EUR după cum urmează: (a) 1 200 de milioane EUR, astfel cum se menționează la anexa I; (b) 450 de milioane EUR, în funcție de rezultatele mecanismului descris la articolul 7; (c) în cadrul evaluării intermediare și pentru perioada începând cu exercițiul bugetar 2018, 350 de milioane EUR, reprezentând restul creditelor disponibile în temeiul prezentului articol sau o altă sumă, calculată în conformitate cu alineatul (2), în baza rezultatelor analizei riscurilor și a mecanismului prevăzut la articolul 8. 2. Pentru a răspunde în mod corespunzător obiectivelor prevăzute de prezentul regulament în cazul unor circumstanțe neprevăzute sau noi și/sau pentru a asigura punerea în aplicare eficientă a finanțării disponibile în temeiul prezentului regulament, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 17, în vederea ajustării sumei orientative prevăzute la alineatul (1) litera (c). 3. Statele membre care aderă la Uniune în perioada 2012-2020 nu beneficiază de alocările pentru programele naționale din cadrul prezentului instrument atât timp cât acestea beneficiază de un instrument temporar al Uniunii care sprijină statele membre beneficiare prin finanțarea acțiunilor la frontierele externe noi ale Uniunii în vederea punerii în aplicare a acquis-ului Schengen privind frontierele și vizele, precum și controalele la frontierele externe. Articolul 7 Resurse destinate acțiunilor specifice 1. În plus față de alocarea calculată în conformitate cu articolul (6) alineatul (1) litera (a), statele membre pot să primească o sumă suplimentară, cu condiția ca aceasta să fie identificată ca atare în program, care se utilizează în vederea realizării acțiunilor specifice menționate în anexa II. 2. Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 17 pentru revizuirea acțiunilor specifice menționate în anexa II, în cazul în care se consideră oportun. Pe baza noilor acțiuni specifice, statele membre pot beneficia de o sumă suplimentară, astfel cum se prevede la alineatul (1), sub rezerva disponibilității resurselor. 3. Sumele suplimentare prevăzute de prezentul articol sunt alocate statelor membre în cauză prin fiecare decizie de finanțare individuală privind aprobarea sau revizuirea programului lor național, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. …/2012 [regulament orizontal]. Articolul 8 Resursele din cadrul evaluării intermediare 1. În vederea alocării sumei menționate la articolul 6 alineatul (1) litera (c), până la 1 iunie 2017, Comisia elaborează, pe baza contribuțiilor și a consultării Agenției Frontex, un raport care, potrivit analizei riscurilor efectuate de Frontex, stabilește nivelurile de amenințare la frontierele externe pentru perioada 2017-2020. Nivelurile de amenințare vor fi evaluate în funcție de sarcina gestionării frontierelor și pe amenințările care au afectat securitatea la frontierele externe ale statelor membre în perioada 2014-2016 și vor lua în considerare, printre altele, posibilele tendințe viitoare privind fluxurile de migrație și activitățile ilegale la frontierele externe, având în vedere posibilele evoluții politice, economice și sociale în țările terțe în cauză, în special în țările învecinate. Raportul stabilește gradul de amenințare pentru fiecare secțiune a frontierei externe, prin înmulțirea lungimii sectorului de frontieră în cauză cu gradul de importanță atribuit acestuia, după cum urmează: (a) frontiera externă terestră: (i) factorul 1 pentru amenințare normală (ii) factorul 3 pentru amenințare medie (iii) factorul 5 pentru amenințare deosebită; (b) frontiera externă maritimă: (i) factorul 1 pentru amenințare normală (ii) factorul 3 pentru amenințare medie (iii) factorul 5 pentru amenințare deosebită. Pe baza raportului, Comisia stabilește statele membre care vor primi o sumă suplimentară. Statele membre care au un nivel de amenințare crescut în comparație cu gradul de amenințare stabilit pentru calculul corespunzător exercițiului bugetar 2013, în temeiul Deciziei 574/2007/CE, vor primi resurse suplimentare pro rata. 2. În sensul distribuției resurselor, în conformitate cu alineatul 1, (a) se ia în considerare, deși nu constituie o frontieră externă terestră atât timp cât rămân în vigoare dispozițiile articolului 1 din Protocolul nr. 10 privind Cipru la Actul de aderare din 2003, linia care delimitează zonele menționate la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 866/2004 din 29 aprilie 2004 al Consiliului privind regimul stabilit în conformitate cu articolul 2 din Protocolul nr. 10 la Actul de aderare, și nu lungimea frontierei maritime situate la nord de linia respectivă; (b) frontierele externe maritime înseamnă limita exterioară a mării teritoriale a statelor membre, astfel cum este definită în conformitate cu articolele 4 – 16 din Convenția Organizației Națiunilor Unite privind dreptul mării. Cu toate acestea, în cazul în care este necesară efectuarea cu regularitate a unor operațiuni pe rază lungă de acțiune pentru a preveni migrația/intrarea ilegală, aceasta este limita exterioară a domeniilor cu risc crescut. Această limită se stabilește luând în considerare datele relevante privind aceste operațiuni în perioada 2014-2016, astfel cum au fost furnizate de către statele membre în cauză. 3. În plus, ca urmare a invitației din partea Comisiei, valabile până la 1 iunie 2017, statele membre pot primi o alocație suplimentară, cu condiția să fie prevăzută ca atare în program, utilizată pentru realizarea acțiunilor specifice care urmează să fie stabilite în funcție de prioritățile Uniunii în acel moment. În acest scop, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 17 pentru revizuirea priorităților specifice menționate în anexa II. 4. Sumele suplimentare prevăzute de prezentul articol sunt alocate statelor membre în cauză printr-o decizie de finanțare individuală privind aprobarea sau revizuirea programului lor național, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. …./2012 [regulament orizontal]. Articolul 9 Programele naționale 1. Programul național care urmează să fie întocmit în temeiul prezentului instrument și programele naționale care urmează să fie elaborate în temeiul Regulamentului nr. …/2012/UE de stabilire, ca parte a Fondului de securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru cooperare polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor, sunt elaborate în comun de statele membre și sunt propuse Comisiei ca program național unic al fondului, în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. …./2012 [regulament orizontal]. 2. În cadrul programelor naționale care urmează să fie analizate și aprobate de Comisie în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. …./2012 [regulament orizontal], statele membre urmăresc, în special, următoarele obiective: (a) dezvoltarea Sistemului european de supraveghere a frontierelor (EUROSUR) în conformitate cu legislația și orientările ale Uniunii; (b) susținerea și extinderea capacității existente la nivel național în materie de gestionare a frontierelor externe, luând în considerare, între altele, noile evoluții, tehnologii și/sau standarde în ceea ce privește gestionarea fluxurilor de migrație; (c) susținerea dezvoltării în continuare a gestionării fluxurilor de migrație de către serviciile consulare și alte servicii ale statelor membre în țări terțe, pentru a facilita călătoriile în scopuri legale și prevenirea migrației ilegale în Uniune; (d) consolidarea gestionării integrate a frontierelor, prin testarea și introducerea de noi instrumente, sisteme interoperabile și metode de lucru care vizează îmbunătățirea schimbului de informații în cadrul statului membru sau pentru a îmbunătăți cooperarea interagenții; (e) asigurarea aplicării corecte și uniforme a acquis-ului Uniunii privind controlul frontierelor și vizele, răspunzând deficiențelor identificate la nivel european, astfel cum se reflectă în rezultatele obținute în cadrul mecanismului de evaluare Schengen; (f) creșterea capacității de a răspunde provocărilor viitoare, inclusiv amenințărilor și presiunilor prezente și viitoare la frontierele externe ale Uniunii, luând în considerare în special analiza riscurilor efectuată de Frontex. Articolul 10 Sprijin operațional, în conformitate cu programele naționale ale statelor membre 1. Un stat membru poate folosi până la 50% din suma alocată în temeiul instrumentului pentru programul său național în vederea finanțării sprijinului operațional acordat autorităților publice care răspund de îndeplinirea sarcinilor și a serviciilor care constituie un serviciu public pentru Uniune. Aceste sarcini și servicii se referă la unul sau mai multe dintre obiectivele menționate la articolul 3 alineatul (2) literele (a), (c) și (d). 2. Sprijinul operațional este furnizat numai în cazul în care următoarele condiții sunt îndeplinite în statul membru în cauză: (a) respectarea acquis-ului Uniunii în materie de frontiere și vize; (b) respectarea standardelor și orientărilor Uniunii privind buna guvernanță în materie de frontiere și vize, în special Catalogul Schengen privind controlul frontierelor externe, Manualul practic pentru polițiștii de frontieră, precum și Manualul privind vizele. 3. În acest scop, înainte de aprobarea programului național, Comisia evaluează situația inițială în statele membre care și-au manifestat intenția de a solicita sprijin operațional. Concluziile Comisiei fac obiectul unui schimb de opinii cu statul membru în cauză. În urma schimbului de opinii, acceptarea de către Comisie a sprijinului bugetar în cadrul programului național al unui stat membru poate fi condiționată de programarea și de finalizarea unei serii de acțiuni care au ca scop garantarea îndeplinirii integrale a condițiilor prevăzute la alineatul (2), până la momentul acordării sprijinului bugetar. 4. Sprijinul operațional este concentrat pe sarcini și/sau servicii specifice și este orientat pe obiectivele stabilite în anexa III. Sprijinul operațional atrage după sine rambursarea integrală a cheltuielilor efectuate în vederea îndeplinirii sarcinilor și/sau serviciilor definite în programul național, în limitele financiare stabilite de program și de plafonul prevăzut la alineatul (1). 5. Sprijinul operațional face obiectul monitorizării și al schimbului de informații între Comisie și statul membru în cauză în raport cu situația inițială în statul membru, cu obiectivele și țintele care urmează să fie realizate și cu indicatorii de evaluare a progreselor. 6. Comisia stabilește, prin acte de punere în aplicare, proceduri de raportare referitoare la punerea în aplicare a prezentei dispoziții și orice alte modalități practice, care trebuie stabilite între statele membre și Comisie pentru a se conforma prezentului articol. Actele de punere în aplicare respective sunt adoptate în conformitate cu procedura de evaluare menționată la articolul 18 alineatul (2). Articolul 11 Sprijin operațional pentru regimul special de tranzit 1. Instrumentul acordă sprijin pentru compensarea scutirilor de taxe aplicate vizelor de tranzit și costurilor suplimentare ocazionate de punerea în aplicare a documentului de facilitare a tranzitului (FTD) și a documentului de facilitare a tranzitului feroviar (FRTD), în temeiul Regulamentului (CE) nr. 693/2003 al Consiliului și al Regulamentului (CE) nr. 694/2003 al Consiliului. 2. Resursele alocate în acest scop Lituaniei, în temeiul alineatului (1), nu trebuie să depășească 150 de milioane EUR pentru perioada 2014-2020 și sunt puse la dispoziție ca sprijin operațional specific suplimentar pentru Lituania. 3. În sensul alineatului (1), costuri suplimentare înseamnă costurile care rezultă direct din cerințele specifice de punere în aplicare a funcționării regimului special de tranzit și care nu decurg din eliberarea vizelor de tranzit sau a altor tipuri de vize. Următoarele tipuri de costuri suplimentare pot beneficia de finanțare: (a) investițiile în infrastructuri; (b) formarea personalului care pune în aplicare regimul special de tranzit; (c) costurile suplimentare de funcționare, inclusiv salariile personalului care răspunde în mod direct de punerea în aplicare a regimului special de tranzit. 4. Scutirile de taxe menționate la alineatul (1) se calculează pe baza nivelului taxelor de viză și a derogărilor la taxele de viză stabilite de Acordul de facilitare a eliberării vizelor între Uniunea Europeană și Federația Rusă, în limitele cadrului financiar prevăzut la alineatul (2). 5. Comisia și Lituania evaluează aplicarea prezentului articol în cazul în care intervin schimbări care au un impact asupra existenței și/sau funcționării regimului special de tranzit. 6. Comisia stabilește, prin acte de punere în aplicare, proceduri de raportare referitoare la punerea în aplicare a prezentei dispoziții și orice alte modalități financiare și practice care trebuie stabilite între Lituania și Comisie, pentru a se conforma prezentului articol. Actele de punere în aplicare respective sunt adoptate în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 18 alineatul (2). 7. Pentru a asigura buna funcționare a regimului special de tranzit, Comisia poate formula modalități specifice de plată intermediară care să facă derogare de la dispozițiile Regulamentului (UE) No …./2012 [regulamentul orizontal]. Articolul 12 Programare în conformitate cu rezultatele mecanismului de evaluare și monitorizare Schengen În urma unui raport de evaluare privind acquis-ul Schengen, astfel cum a fost adoptat în conformitate cu Regulamentul privind instituirea unui mecanism de evaluare și monitorizare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen, statul membru în cauză analizează, împreună cu Comisia și Agenția Frontex, dacă este cazul, modalitatea de a răspunde constatărilor și de punere în aplicare a recomandărilor formulate în cadrul programului său național. Dacă este necesar, statul membru își reevaluează programul național pentru a lua în considerare aceste constatări și recomandări. Prin dialog cu Comisia și cu Agenția Frontex, dacă este cazul, statul membru realocă resurse din programul său, inclusiv, dacă este necesar, resursele prevăzute pentru sprijin operațional și/sau introduce sau modifică acțiunile menite să remedieze deficiențele, în conformitate cu constatările și recomandările raportului de evaluare privind acquis-ul Schengen. Articolul 13 Acțiunile Uniunii 1. La inițiativa Comisiei, instrumentul poate fi utilizat pentru finanțarea acțiunilor transnaționale sau a acțiunilor de interes special pentru Uniune („acțiunile Uniunii”) privind obiectivele generale, specifice și operaționale menționate la articolul 3. 2. Pentru a fi eligibile pentru finanțare, este necesar ca acțiunile Uniunii să urmărească, în special, următoarele obiective: (a) sprijinirea măsurilor de pregătire, de monitorizare, de sprijin administrativ și tehnic, elaborarea unui mecanism de evaluare, pentru a pune în aplicare politicile cu privire la frontierele externe și vize, inclusiv pentru a pune în aplicare guvernanța Schengen, astfel cum este definită de mecanismul de evaluare și monitorizare Schengen, astfel cum este stabilit de Regulamentul (UE) nr. … privind instituirea unui mecanism de evaluare și monitorizare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen și a Codului Frontierelor Schengen; (b) asigurarea unei mai bune cunoașteri și înțelegeri a situației existente în statele membre prin analiza, evaluarea și monitorizarea atentă a politicilor; (c) sprijinirea dezvoltării instrumentelor și metodelor statistice și a indicatorilor comuni; (d) susținerea și monitorizarea punerii în aplicare a legislației Uniunii și a obiectivelor strategice ale Uniunii în statele membre, precum și evaluarea eficienței și impactului acestora; (e) promovarea creării de rețele, a învățării reciproce, a identificării și difuzării bunelor practici și a abordărilor inovatoare la nivel european; (f) sporirea gradului de sensibilizare cu privire la politicile și obiectivele Uniunii în rândul părților interesate și al publicului larg, inclusiv comunicarea instituțională privind prioritățile politice ale Uniunii; (g) sporirea capacității rețelelor europene de promovare, susținere și dezvoltare în continuare a politicilor și obiectivelor Uniunii; (h) sprijinirea, în special, a proiectelor inovatoare care dezvoltă noi metode și/sau tehnologii cu potențial de transfer către alte state membre, îndeosebi a proiectelor care urmăresc testarea și validarea proiectelor de cercetare; (i) susținerea acțiunilor legate de țări terțe și în cadrul acestora, astfel cum se menționează la articolul 4 alineatul (2). 3. Acțiunile Uniunii sunt puse în aplicare în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. …../2012 [regulament orizontal]. Articolul 14 Asistență de urgență 1. Instrumentul asigură asistență financiară pentru a răspunde nevoilor urgente și specifice în caz de situații de urgență, astfel cum sunt definite la articolului 2 litera (e). 2. Asistența de urgență este pusă în aplicare în conformitate cu mecanismul prevăzut la articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. …./2012 [regulament orizontal]. Articolul 15 Instituirea unui program privind dezvoltarea de noi sisteme informatice 1. Suma orientativă alocată pentru programul privind dezvoltarea noilor sisteme informatice de gestionare a circulației resortisanților țărilor terțe la nivel transfrontalier este stabilită la 1 100 de milioane EUR. Programul este pus în aplicare în conformitate cu legislația Uniunii privind definirea noilor sisteme informatice și a infrastructurii de comunicare a cestora, cu scopul, în special, de a îmbunătăți gestionarea și controlul fluxurilor de călătorie la frontierele externe prin consolidarea controalelor și în același timp prin accelerarea trecerii frontierelor pentru persoanele care călătoresc cu regularitate. 2. Comisia răspunde de gestionarea programului și adoptă un cadru strategic multianual care include: (a) acțiunile principale care urmează să fie realizate; (b) o defalcare a bugetului în funcție de exercițiile bugetare; (c) calendarul punerii în aplicare; (d) metodele de gestionare care urmează să fie utilizate de către principalele acțiuni efectuate. Acțiunile pot fi puse în aplicare – în mod direct de către Comisie sau prin agențiile executive – în mod indirect de către entități și persoane, altele decât statele membre, în conformitate cu articolul [57] din Regulamentul (UE) nr. …./2012 [noul Regulament financiar] Acțiunile principale care urmează să fie realizate trebuie să vizeze, în special, dezvoltarea și testarea componentei centrale și a cererilor comune pentru componentele naționale ale sistemelor, infrastructura de comunicații între componentele centrale și naționale, coordonarea pentru punerea lor în funcțiune și gestionarea securității sistemelor. Comisia adoptă, prin acte de punere în aplicare, cadrul strategic și eventualele revizuiri. Actele de punere în aplicare respective sunt adoptate în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 18 alineatul (2). Articolul 16 Asistență tehnică 1. La inițiativa și/sau în numele Comisiei, instrumentul poate contribui anual cu până la 1,7 milioane EUR pentru asistență tehnică la Fondul de securitate internă, în conformitate cu articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. …/2012 [regulament orizontal]. 2. La inițiativa unui stat membru, instrumentul poate contribui cu până la 5% din suma totală alocată statului membru pentru asistența tehnică din cadrul programului național, în conformitate cu articolul 20 din Regulamentul (UE) nr. …/2012 [regulament orizontal]. CAPITOLUL III DISPOZIȚII FINALE Articolul 17 Exercitarea competențelor delegate 1. Se conferă Comisiei competența de a adopta acte delegate, sub rezerva îndeplinirii condițiilor prevăzute la prezentul articol. 2. Delegarea competenței menționată în prezentul regulament este conferită Comisiei pentru o perioadă de șapte ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament. Delegarea de competențe se prelungește în mod tacit pentru perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opun unei astfel de prelungiri în termen de cel mult trei luni înainte de sfârșitul fiecărei perioade. 3. Delegarea de competențe menționată în prezentul regulament poate fi revocată în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. Decizia de revocare încheie delegarea de competență menționată în decizia respectivă. Aceasta produce efecte începând cu ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară, menționată în decizie. Decizia de revocare nu aduce atingere validității actelor delegate care sunt deja în vigoare. 4. De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului. 5. Actul delegat adoptat în conformitate cu prezentul regulament intră în vigoare numai dacă Parlamentul European sau Consiliul nu au formulat obiecții în termen de două luni de la notificarea actului respectiv Parlamentului European sau Consiliului sau dacă, înainte de expirarea perioadei în cauză, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu vor prezenta obiecții. Perioada menționată se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului. Articolul 18 Procedura comitetelor 1. Comisia este sprijinită de comitetul comun pentru azil, migrație și securitate instituit prin articolul 55 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. …./2012 [regulament orizontal]. 2. În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011. Articolul 19 Aplicabilitatea Regulamentului (UE) nr. …./2012 [regulament orizontal] Dispozițiile Regulamentului (UE) nr. …/2012 [regulament orizontal] se aplică prezentului instrument. Articolul 20 Abrogare Decizia nr. 574/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului de instituire a Fondului pentru Frontierele Externe se abrogă cu începere de la 1 ianuarie 2014. Articolul 21 Dispoziții tranzitorii 1. Prezentul regulament nu afectează continuarea sau modificarea, inclusiv anularea integrală sau parțială, a proiectelor și a programelor anuale până la încheierea acestora, nici asistența financiară aprobată de către Comisie în temeiul Deciziei nr. 574/2007/CE și nici alt act legislativ care se aplică respectivei asistențe la 31 decembrie 2013. 2. În cursul adoptării deciziilor privind cofinanțarea în cadrul prezentului instrument, Comisia ia în considerare măsurile care au fost adoptate în temeiul Deciziei nr. 574/2007/CE înainte de [data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene] și care au repercusiuni financiare pe durata acoperită de respectiva cofinanțare. 3. Sumele angajate pentru cofinanțare, aprobate de Comisie între 1 ianuarie 2011 și 31 decembrie 2013, pentru care nu au fost trimise Comisiei documentele necesare încheierii acțiunilor înainte de expirarea termenului pentru înaintarea raportului final, sunt dezangajate automat de către Comisie până la 31 decembrie 2017, impunându-se restituirea sumelor plătite în mod nejustificat. 4. Sumele legate de acțiunile care au fost suspendate datorită unor proceduri judiciare sau administrative cu efect suspensiv nu sunt luate în considerare pentru calcularea sumei care urmează să fie dezangajată în mod automat. Articolul 21 Revizuire În temeiul unei propuneri a Comisiei, Parlamentul European și Consiliul revizuiesc prezentul regulament cel târziu până la 30 iunie 2020. Articolul 22 Intrare în vigoare și aplicare Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele. Adoptat la Bruxelles, Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu Președintele Președintele ANEXA I Sumele care constituie baza programelor naționale ale statelor membre Stat membru || Suma minimă || Procentaj mediu 2010­2012 || Distribuție în funcție de procentaj || Suma totală Austria || 5 000 000 || 0,82% || 8 699 674 || 13 699 674 Belgia || 5 000 000 || 1,13% || 11 886 638 || 16 886 638 Bulgaria || 5 000 000 || 3,18% || 33 578 849 || 38 578 849 Cipru || 5 000 000 || 1,76% || 18 521 213 || 23 521 213 Republica Cehă || 5 000 000 || 0,84% || 8 907 377 || 13 907 377 Danemarca || 5 000 000 || 0,48% || 5 053 171 || 10 053 171 Estonia || 5 000 000 || 1,51% || 15 933 661 || 20 933 661 Finlanda || 5 000 000 || 2,87% || 30 320 668 || 35 320 668 Franța || 5 000 000 || 7,20% || 75 956 454 || 80 956 454 Germania || 5 000 000 || 4,21% || 44 390 681 || 49 390 681 Grecia || 5 000 000 || 14,56% || 153 636 854 || 158 636 854 Ungaria || 5 000 000 || 3,22% || 34 018 515 || 39 018 515 Islanda || 5 000 000 || 0,03% || 310 455 || 5 310 455 Italia || 5 000 000 || 13,62% || 143 660 373 || 148 660 373 Letonia || 5 000 000 || 0,95% || 9 989 974 || 14 989 974 Lituania* || 5 000 000 || 1,77% || 18 709 058 || 23 709 058 Luxemburg || 5 000 000 || 0,04% || 379 909 || 5 379 909 Malta || 5 000 000 || 3,43% || 36 173 227 || 41 173 227 Țările de Jos || 5 000 000 || 2,30% || 24 315 326 || 29 315 326 Norvegia || 5 000 000 || 0,84% || 8 846 929 || 13 846 929 Polonia || 5 000 000 || 3,97% || 41 883 809 || 46 883 809 Portugalia || 5 000 000 || 1,25% || 13 197 565 || 18 197 565 România || 5 000 000 || 5,05% || 53 313 864 || 58 313 864 Slovacia || 5 000 000 || 0,46% || 4 835 168 || 9 835 168 Slovenia || 5 000 000 || 2,31% || 24 371 875 || 29 371 875 Spania || 5 000 000 || 17,13% || 180 746 396 || 185 746 396 Suedia || 5 000 000 || 0,59% || 6 189 272 || 11 189 272 Elveția || 5 000 000 || 1,25% || 13 216 801 || 18 216 801 Croația || 5 000 000 || 3,22% || 33 956 244 || 38 956 244 Total || 145 000 000 || 100% || 1 055 000 000 || 1 200 000 000 Annex II List of specific actions 1. Crearea unor mecanisme de cooperare consulară între cel puțin două state membre care să producă economii substanțiale legate de depunerea cererilor și eliberarea de vize la consulate, în conformitate cu principiile de cooperare prevăzute în Codul vizelor, inclusiv centre comune pentru solicitarea de vize. 2. Achiziționarea de mijloace de transport și echipamente operaționale considerate necesare de către Agenția Frontex pentru funcționarea operațiunilor comune, în conformitate cu liniile directoare emise de agenție. ANEXA III Obiectivele sprijinului operațional în cadrul programelor naționale Obiectivul nr. 1: promovarea dezvoltării și punerii în aplicare a unor politici care să asigure absența oricărui control al persoanelor, indiferent de cetățenie, la trecerea frontierelor interne, asigurând controlul persoanelor și monitorizarea eficientă a trecerii frontierelor externe - operațiuni - cheltuieli cu personalul - cheltuieli pentru servicii, cum ar fi întreținerea și reparațiile - modernizarea/reînnoirea echipamentelor - bunuri imobiliare (amortizare, renovare) Obiectivul nr. 2: promovarea dezvoltării și punerii în aplicare a politicii comune în materie de vize și alte permise de ședere de scurtă durată, inclusiv a cooperării consulare - operațiuni - cheltuieli cu personalul - cheltuieli pentru servicii, cum ar fi întreținerea și reparațiile - modernizarea/reînnoirea echipamentelor - bunuri imobiliare (amortizare, renovare) Obiectivul nr. 3: crearea și funcționarea sistemelor informatice, a infrastructurii lor de comunicare și a echipamentelor de sprijin pentru gestionarea fluxurilor de migrație care traversează frontierele externe ale Uniunii - gestionarea operațională a SIS, VIS și a sistemelor nou create în perioada respectivă - cheltuieli cu personalul - cheltuieli pentru servicii, cum ar fi întreținerea și reparațiile - infrastructura de comunicare și aspecte legate de securitate - modernizarea/reînnoirea echipamentelor - închirierea de localuri securizate și/sau renovare FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ 1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 1.1. Denumirea propunerii/inițiativei 1.2. Domeniul (domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB 1.3. Tipul propunerii/inițiativei 1.4. Obiectiv(e) 1.5. Motivul (motivele) propunerii/inițiativei 1.6. Durata acțiunii și a impactului financiar al acesteia 1.7. Modul (modurile) de gestionare preconizat(e) 2. MĂSURI DE GESTIONARE 2.1. Dispoziții în materie de monitorizare și raportare 2.2. Sistemul de gestiune și control 2.3. Măsuri de prevenire a fraudelor și a neregulilor 3. IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 3.1. Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată (afectate) 3.2. Impactul estimat asupra cheltuielilor 3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor 3.2.2. Impactul estimat asupra creditelor operaționale 3.2.3. Impactul estimat asupra creditelor cu caracter administrativ 3.2.4. Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual actual 3.2.5. Participarea terților la finanțare 3.3. Impactul estimat asupra veniturilor FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ 1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 1.1. Denumirea propunerii/inițiativei Comunicarea „Construirea unei Europe deschise și sigure: bugetul afacerilor interne pentru perioada 2014-2020”; Propunere de Regulament al Consiliului de stabilire a dispozițiilor generale cu privire la fondul de azil și migrație și la instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității, precum și gestionarea crizelor; Propunere de Regulament de instituire a instrumentului de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor; Propunere de Regulament de instituire, ca parte a Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize. 1.2. Domeniul (domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB[32] În prezent, rubrica 3, titlul 18 – Afaceri interne Viitoarele perspective financiare multianuale: rubrica 3 (Securitate și cetățenie) – „Securitate internă ” Tipul propunerii/inițiativei þ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă (finanțarea în domeniul afacerilor interne pentru perioada 2014-2020) ¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[33] ¨ Propunere/inițiativă care se referă la prelungirea unei acțiuni existente ¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune reorientată către o acțiune nouă 1.3. Obiective 1.3.1. Obiectiv(e) strategic(e) multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă Obiectivul final al politicilor din domeniul afacerilor interne este de a crea un spațiu fără frontiere interne, în care cetățenii UE și resortisanții țărilor terțe pot să intre, să se deplaseze, să locuiască și să muncească, aducând idei noi, capital, cunoștințe și inovare sau completând deficiențele de pe piețele naționale ale forței de muncă, având totodată convingerea că drepturile lor sunt pe deplin respectate și că securitatea lor este garantată. Cooperarea cu țările terțe și organizațiile internaționale este esențială pentru realizarea acestui obiectiv. Importanța din ce în ce mai mare a politicilor din domeniul afacerilor interne a fost confirmată prin Programul de la Stockholm și prin planul de acțiune aferent, punerea în aplicare a acestora reprezentând o prioritate strategică pentru Uniune și acoperind domenii precum migrația (migrația legală și integrarea; azilul; migrația ilegală și returnarea), securitatea (prevenirea și combaterea terorismului și a criminalității organizate; cooperarea polițienească) și gestionarea frontierelor externe (inclusiv politica în domeniul vizelor), precum și dimensiunea externă a acestor politici. De asemenea, Tratatul de la Lisabona permite Uniunii să dea dovadă de mai multă ambiție în răspunsul pe care îl oferă preocupărilor cotidiene ale cetățenilor în spațiul de libertate, securitate și justiție. Prioritățile politicii în domeniul afacerilor interne, în special integrarea resortisanților țărilor terțe, ar trebui integrate, de asemenea, în contextul celor șapte inițiative emblematice prezentate în Strategia Europa 2020, care urmărește să sprijine UE să depășească actuala criză economică și financiară și să realizeze o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Fondul pentru securitatea internă va oferi asistența financiară necesară pentru transformarea obiectivelor Uniunii în domeniul afacerilor interne în rezultate concrete. 1.3.2. Obiectiv(e) specific(e) și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză Fondul pentru securitatea internă Instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor În conformitate cu prioritățile identificate în strategiile, programele și evaluările amenințărilor și ale riscurilor relevante la nivelul Uniunii, instrumentul va contribui la realizarea următoarelor obiective specifice: (a) prevenirea și combaterea criminalității transfrontaliere grave și organizate, inclusiv a terorismului, și consolidarea coordonării și a cooperării între autoritățile de aplicare a legii din statele membre și cu țările terțe relevante; (b) consolidarea capacității statelor membre și a Uniunii de gestionare eficientă a riscurilor și a situațiilor de criză legate de securitate, pregătirea și protejarea persoanelor și a infrastructurii-cheie împotriva atacurilor teroriste și a altor incidente legate de securitate. Activitățile curente în cadrul ABB avute în vedere: 18.05 Instrumentul de sprijin financiar pentru frontiere externe și vize În conformitate cu prioritățile identificate în strategiile, programele și evaluările privind amenințările și riscurile în domeniu, relevante la nivelul Uniunii, instrumentul va contribui la realizarea următoarelor obiective specifice: (a) sprijinirea unei politici comune în materie de vize pentru facilitarea călătoriilor în scopuri legitime, asigurarea tratamentului egal pentru resortisanții țărilor terțe și combaterea migrației ilegale; (b) sprijinirea gestionării frontierelor, pentru a se asigura, pe de o parte, un nivel ridicat de protecție a frontierelor externe și, pe de altă parte, trecerea fără incidente a frontierelor externe, în conformitate cu acquis-ul Schengen. Activitățile curente în cadrul ABB avute în vedere: 18.02 (în ceea ce privește Fondul pentru frontierele externe). 1.3.3. Rezultatul (rezultatele) și impactul preconizate A se preciza efectele pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra beneficiarilor vizați/grupurilor vizate. Efectele propunerii asupra beneficiarilor/grupurilor țintă sunt descrise în detaliu la punctul 4.1.2 din evaluarea impactului. În general, simplificarea introdusă la toate nivelurile procesului de finanțare și în fiecare mod de gestionare va avea un real efect benefic asupra proceselor în cadrul cărora se va gestiona sprijinul financiar. Cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor Principalii beneficiari ai sprijinului financiar vor fi statele membre și autoritățile de aplicare a legii din statele membre, precum și orice altă autoritate specializată în protecția infrastructurilor critice și în gestionarea crizelor, dar și organizațiile internaționale și neguvernamentale relevante, după caz (de exemplu, în domeniul prevenirii criminalității, în politicile de combatere a radicalizării și a traficului de persoane). Grupul țintă care beneficiază de modificări va fi reprezentat de întreaga populație. Principalele realizări vor fi 1) consolidarea capacității administrative și operaționale a statelor membre de a depista și a urmări cu succes cazurile de criminalitate transfrontalieră, grave și organizate, inclusiv terorismul, pentru a reduce amenințările în domeniul securității care provin din astfel de delicte și 2) o mai bună rezistență în situații de criză și dezastre datorită unei politici mai coerente la nivelul UE, care corelează evaluările amenințărilor și riscurilor cu actul decizional în domeniul de politică relevant, pe de o parte, și o reacție mai eficientă și coordonată a UE în situații de criză, care conectează capacitățile existente cu expertiza, pe de altă parte. O realizare importantă va fi, de asemenea, ameliorarea capacităților statelor membre de a preveni, de a pregăti și de a proteja cetățenii și infrastructurile critice împotriva atacurilor teroriste și a altor amenințări grave privind securitatea. Frontiere externe și vize La nivelul statelor membre, principalii beneficiari ai sprijinului financiar pentru politica în domeniul frontierelor și al vizelor vor fi serviciile care pun în aplicare acquis-ul UE, Codul frontierelor Schengen și Codul de vize: poliția de frontieră, poliția și serviciile consulare. Grupul țintă care beneficiază de schimbări va fi format din călători – toate persoanele care trec frontierele externe pentru a intra în UE. Rezultatele se vor materializa în capacități sporite ale acestor servicii (1) de a desfășura supravegherea frontierelor și de a