SANCO/6429/2009 Rev. 4 (POOL/D5/2009/6429/6429R4-EN.doc)

[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |

Bruxelles, 28.10.2009

COM(2009)584 final

RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Opțiuni de etichetare în domeniul bunăstării animale și stabilirea unei rețele europene de centre de referință pentru protecția și bunăstarea animalelor

{SEC(2009)1433}{SEC(2009)1432}

CUPRINS

1. Context și obiective generale 4

2. Modalități de sporire a sensibilizării și a transparenței în materie de bunăstare animală 5

3. Bunăstarea animală și asocierea acesteia cu alte caracteristici de calitate 5

4. Strategii de informare a consumatorilor și de comercializare 7

5. Campanii de informare și de educare 8

6. Dimensiune internațională 9

7. Diverse standarde și comparația între acestea 9

8. Transparența și cercetarea științifică în domeniul bunăstării animale 10

9. Concluzie 11

INTRODUCERE

Dezbaterea privind modalitatea de a ameliora comunicarea destinată consumatorilor cu privire la bunăstarea animală în cadrul producției animaliere este foarte aprinsă în UE în ultimii ani, cel puțin de la adoptarea în 2002 a raportului comunitar intitulat „Animal welfare legislation on farmed animals in Third Countries and the implications for the EU” (legislația aplicabilă bunăstării animalelor de crescătorie în țările terțe și implicațiile acesteia pentru UE).

Conferința privind „Bunăstarea animală – ameliorarea prin etichetare ?” (Bruxelles, 28/3/2007), organizată de Comitetul Economic și Social European, Comisia Europeană și Președinția germană a Consiliului, a permis desfășurarea unei prime discuții detaliate cu reprezentanții tuturor grupurilor de părți interesate. În urma acestei conferințe, Consiliul de Miniștri a adoptat, în mai 2007, concluziile privind etichetarea în materie de bunăstare animală, prin care invita Comisia să prezinte un raport cu scopul de a permite o dezbatere în profunzime asupra acestui subiect.

În consecință, Comisia a invitat un contractant extern să realizeze un studiu de fezabilitate[1] însoțit de o consultare lărgită a părților interesate pentru a examina chestiunea în mod mai detaliat și a colecta un număr cât mai mare de contribuții ale părților interesate din UE și din afara acesteia. Studiul s-a încheiat în ianuarie 2009.

Primul Plan de acțiune comunitară pentru protecția și bunăstarea animalelor 2006-2010[2] definește sensul politicilor comunitare și activitățile conexe prevăzute pentru anii următori în scopul de a continua promovarea unor standarde ridicate de bunăstare animală în UE și pe plan internațional, luând în considerare oportunitățile comerciale pe care bunăstarea animală le oferă producătorilor, respectând în același timp dimensiunea etică și culturală a chestiunii. Creșterea ecologică a animalelor și inițiativele de tipul „Label Rouge” sau „Freedom Food” sunt exemple clare de astfel de oportunități comerciale.

Stabilirea unei „platforme specifice de informare privind bunăstarea animală”, în cadrul celui de-al șaptelea Program-cadru al UE, destinată să favorizeze dialogul și schimbul de experiențe între părțile interesate, constituie un element cheie al punerii în aplicare a planului de acțiune.[3] O mai bună informare a consumatorilor oferă posibilitatea unui cerc virtuos în care consumatorii creează cererea de produse alimentare elaborate prin metode care respectă mai mult bunăstarea animală și în care cererea se repercutează prin intermediul întregului lanț de aprovizionare până la producătorul primar, care ar putea obține un preț mai ridicat pentru produsele sale și, în consecință, ar putea recupera o parte din eventualele costuri de producție suplimentare. Având în vedere că ameliorarea bunăstării animale duce frecvent la sporirea producției, există multe posibilități ca producătorii să beneficieze de o situație avantajoasă pentru toți participanții în cadrul acestui sistem. Într-adevăr, dialogul între organizațiile de protecție a bunăstării animale, autoritățile guvernamentale, oameni politici, producători, dsitribuitori și consumatori poate contribui la sporirea sensibilizării și poate determina ameliorări ale practicilor de creștere a animalelor, ale opțiunilor consumatorilor și ale legislației.

Atât studiul de fezabilitate cât și punctele de vedere ale părților interesate sprijină integrarea diferitelor domenii de intervenție legate de protecția animalelor. În ceea ce privește protecția animalelor, domenii largi de activitate precum stabilirea strategiilor de comunicare destinate cetățenilor referitor la valoarea produselor care respectă standarde de bunăstare animală mai stricte sau dezvoltarea investițiilor strategice europene în domeniul cercetării au fost considerate ca fiind adecvate pentru o coordonare europeană corespunzătoare.

Obiectivul global al politicii din acest domeniu este de a permite consumatorilor să identifice și să aleagă mai ușor produsele fabricate conform criteriilor de bunăstare animală, stimulând în acest fel, din punct de vedere economic, producătorii în sensul ameliorării bunăstării animalelor.

CONTEXT șI OBIECTIVE GENERALE

Rezultatele studiului de fezabilitate au arătat necesitatea de a aprofunda discuția privind modul de a ameliora informațiile referitoare la bunăstarea animală pentru a obține instrumentele cele mai adecvate. Prin acest raport, Comisia urmărește să faciliteze o discuție politică, și anume cu Parlamentul European, cu Consiliul, cu Comitetul Economic și Social European și cu Comitetul Regiunilor, în lumina studiului de fezabilitate. Metodologia aplicată pentru elaborarea acestui raport este conformă cu abordarea adoptată de Comisie în politica sa generală privind calitatea produselor agricole.

Prezentul raport susține că politica Uniunii Europene în domeniul informațiilor privind bunăstarea animală în producția animalieră ar trebui, în viitor, să acorde agricultorilor europeni sprijinul politic de care au nevoie pentru a câștiga bătălia calității - cu alte cuvinte, să propună produse de calitate și să explice consumatorilor în ce măsură acestea corespund așteptărilor lor și să obțină, în schimb, o recompensă meritată.

Aspectele examinate în acest raport sunt următoarele:

- în ce măsură instrumentele, cadrul juridic și măsurile actuale care afectează informația privind calitatea produselor de crescătorie din UE, sub aspectul respectării bunăstării animale, realizează acest obiectiv;

- dacă și cum ar putea fi acestea ameliorate pentru a atinge acest obiectiv în condiții mai bune; precum și

- care sunt noile mecanisme (în cazul în care există) necesare pentru a contribui la realizarea acestui obiectiv.

Rezultatele dezbaterii politice pe marginea acestui raport vor fi, de asemenea, luate în considerare în cadrul evaluării politicii comunitare în materie de bunăstare animală, efectuată în prezent în cadrul Comisiei și care va continua în 2010.

MODALITățI DE SPORIRE A SENSIBILIZăRII șI A TRANSPARENțEI ÎN MATERIE DE BUNăSTARE ANIMALă

Creșterea animalelor în UE este renumită pentru standardele sale ridicate în materie de bunăstare animală. Legislația privind bunăstarea animală în UE are o tradiție îndelungată, iar prima legislație comunitară a fost adoptată în 1974. Legislația comunitară actuală privind bunăstarea animală conține standardele minime care trebuie să fie respectate de toți producătorii. Atunci când se aplică standarde mai ridicate în materie de bunăstare animală, producătorii trebuie să găsească modalități de obținere a unui preț pentru produsul lor care să corespundă valorii adăugate pe care aceasta o conferă produselor și care să compenseze investițiile realizate. O posibilitate este aceea de a respecta abordarea unei producții ecologice care, pe baza unui Plan de acțiune european specific[4], a evidențiat importanța politicilor determinate de piață. Comunicarea facultativă privind caracteristicile produsului în materie de bunăstare animală (de exemplu: Freedom Food) reprezintă un alt mod complementar de a stimula interesul consumatorilor.

Atât analiza rezultatelor celor două sondaje Eurobarometru[5], cât și studiul de fezabilitate[6] privind etichetarea în materie de bunăstare animală sugerează că etichetarea în materie de bunăstare animală, bazată pe cunoștințe științifice solide și evaluată pe baza unor cerințe armonizate, ar putea permite consumatorilor să ia decizii de cumpărare în cunoștință de cauză, iar producătorilor să profite de posibilitățile oferite de piață.

Este important să se ia în considerare modul în care ar putea fi mai bine popularizate, în UE și în țările terțe, acele cerințe și standarde respectate de agricultori care depășesc în prezent standardele minimale de bunăstare animală prevăzute de legislația europeană. Un alt subiect de discuție este acela de a determina dacă acest obiectiv ar fi mai ușor de atins prin etichetare, (pe baza unor standarde publice sau private), prin campanii de informare a publicului sau printr-o combinație de diferite instrumente.

BUNăSTAREA ANIMALă șI ASOCIEREA ACESTEIA CU ALTE CARACTERISTICI DE CALITATE

Studiul de fezabilitate a examinat mai multe etichete de calitate, precum Label Rouge, Freedom Food și Neuland iar alte studii europene independente sunt în curs de desfășurare în acest domeniu (Welfare Quality[7]; EconWelfare[8]; Q-PorkChains[9]; EAWP[10]). În întreaga UE și în afara acesteia, agricultura biologică este deja asociată de consumatori cu standarde mai ridicate de bunăstare animală. Mai mult, caracterul ecologic este ușor identificabil de către consumatori datorită siglei UE, care va fi reînnoită și va deveni obligatorie începând de la 1 iulie 2010.

Atât strategiile de comercializare pentru etichete cât și studiile evidențiază faptul că o proporție importantă de cetățeni doresc să fie informați nu numai despre „calitățile fizice”, cum sunt conținutul de ingrediente dorite și nedorite, ci și despre alte calități ale alimentelor pe care le cumpără, care includ factorii etici legați de producție și modul în care sunt tratate animalele.[11]

Din punctul de vedere al consumatorilor, bunăstarea animală este o chestiune tipică de încredere. Aceasta înseamnă că, în multe cazuri, în present, consumatorii nu pot verifica ei înșiși nivelul real de bunăstare animală atunci când se pretinde practicarea acesteia. Cu toate acestea, în ceea ce privește totalitatea pieței alimentare din UE, aceste produse nu reprezintă deocamdată decât un mic segment din aceasta. Anchetele indică faptul că aceasta ar putea reflecta o lipsă de informare și de transparență a pieței.

În UE nu există cerințe armonizate pentru etichetarea standardelor de bunăstare animală și nici pentru modul de a le evalua. Unele părți interesate au susținut principiul potrivit căruia cu cât există mai multe etichete private în materie de bunăstare animală pe piața de vânzare cu amănuntul, cu atât avem mai mare nevoie să determinăm o metodologie de evaluare și de comparare a standardelor în materie de bunăstare animală.

Aceasta ridică problema existenței unor chestiuni urgente generate de multiplicarea la nivel național a sistemelor private de etichetare în materie de bunăstare animală, ceea ce ar justifica crearea unui sistem de etichetare la nivelul UE. În mod clar, orice astfel de sistem comunitar, care ar putea evita segmentarea pieței interne și ar facilita comerțul intracomunitar, ar avea nevoie să demonstreze că poate adăuga valoare atât sistemelor private existente cât și regulamentului privind producția ecologică[12], fără să le aducă prejudicii.

Deși majoritatea consumatorilor sunt sensibili la evoluția prețurilor, rezultatele mai multor anchete realizate în ultimii ani au revelat existența unor grupuri de consumatori interesați de cumpărarea unor produse cu calități și caracteristici specifice, inclusiv proprietăți legate de bunăstarea animală. În multe state membre, acest segment de consumatori amatori de calitate generează debușeuri comerciale pentru produse cu standarde de bunăstare animală mai înalte, așa cum sunt criteriile de calitate izolate sau cele asociate unor alte caracteristici superioare celor medii. Un exemplu deosebit de relevant este piața alimentelor ecologice, unde armonizarea comunitară a deschis calea unui nou segment de consumatori: sigla agriculturii ecologice garantează consumatorilor originea și calitatea hranei și a băuturilor, iar prezența acesteia pe orice produs reprezintă garanția conformității cu regulamentul comunitar privind agricultura ecologică, care asigură standarde mai ridicate de bunăstare animală prin control și certificare efective în întreaga Uniune Europeană.

Unele sisteme de etichetare existente se referă la cerințele în materie de bunăstare animală precum și la alte standarde de calitate, cum sunt agricultura ecologică sau protecția mediului. Din acest motiv, ținând seama de sistemele existente, va trebui să fie luată în considerare cu atenție valoarea adăugată a unui eventual sistem de etichetare comunitar în materie de bunăstare animală, precum și modul de a evita orice suprapunere eventuală.

STRATEGII DE INFORMARE A CONSUMATORILOR șI DE COMERCIALIZARE

Introducerea unor „mențiuni rezervate” constituie un mijloc de informare a cumpărătorilor și a consumatorilor cu privire la caracteristicile produselor și la proprietățile lor de producție. Cerințele obligatorii sau facultative de utilizare a „mențiunilor rezervate” în materie de bunăstare animală, în funcție de metodele de creștere sau de indicatorii standardizați de bunăstare, ar necesita elaborarea unor standarde europene specifice și ar trebui să se aplice într-un cadru general unor specii și unor produse relevante

Un exemplu de utilizare obligatorie a „mențiunilor rezervate” în UE îl constituie standardele de comercializare pentru ouăle de consum. Legislația privind comercializarea ouălor prevede obligativitatea indicării, pe cojile de ouă, a sistemului de creștere practicat pentru obținerea acestora. Există patru etichete pentru sisteme de producție autorizate: ouă de găini crescute în baterii, ouă de găini crescute în hale la sol, ouă de găini crescute în aer liber și ouă de găini crescute ecologic; cerințele pentru aceste sisteme de producție sunt stabilite în legislație, iar indicațiile de pe etichetă oferă consumatorilor informații pe care le pot interpreta ca un indicator al bunăstării animale și pe care le pot utiliza atunci când cumpără ouă. De la punerea în aplicare a legislației, procentajul producției de ouă de găini care nu sunt crescute în baterii a crescut în mod considerabil în aproape toate statele membre. Legislația privind comercializarea ouălor se pare că a jucat un rol, permițând consumatorilor să treacă de la cumpărarea de ouă de găini crescute în baterii la ouă produse în sisteme alternative, datorită presupunerii că sistemele de producție de ouă de găini care nu sunt crescute în baterii conferă un nivel superior de bunăstare animală. În plus, se găsesc exemple ale existenței unor „mențiuni rezervate” facultative în standardele de comercializare a cărnii de pasăre, acolo unde indicațiile referitoare la metodele de creștere sunt definite în mod precis, iar crescătorii trebuie să respecte specificațiile stabilite pentru a utiliza „mențiunile rezervate”.

Va fi important să se aprecieze avantajele și dezavantajele reprezentate de stabilirea de definiții ale „mențiunilor rezervate”, facultative sau obligatorii, în standardele de comercializare la nivelul UE, în ceea ce privește sistemele de creștere care indică anumite niveluri de bunăstare animală, în special în cazul depășirii standardelor minime prevăzute în legislație.

CAMPANII DE INFORMARE șI DE EDUCARE

Se știe că, pe lângă preț, deciziile de cumpărare ale consumatorilor sunt influențate de un mare număr de factori interpersonali (cultură, norme societale, statut social, influențe ale grupului și ale familiei) și intrapersonali (implicație, emoții, motive, atitudini, norme, personalitate). În principiu, cu cât etichetele furnizează mai multe informații, cu atât consumatorii ar trebui să poată face alegeri mai informate. Dacă aceștia nu au cunoștințe fiabile despre valoarea adăugată a produselor care respectă bunăstarea animală, nu li se poate cere să plătească un preț care reflectă calitatea superioară a produsului.

Studiul de fezabilitate arată că etichetarea ar trebui, în primul rând, să aibă efectele dorite în cazul în care: a) consumatorii sunt informați în mod corespunzător asupra sensului etichetei; b) informațiile furnizate sunt ușor de înțeles; și c) consumatorii (sau sub-grupurile pertinente) doresc, în principiu, ca aceste informații să fie disponibile atunci când iau hotărârea de a cumpăra. Conform datelor furnizate de Eurobarometru, acesta este cazul pentru produsele provenind din sisteme de producție care respectă bunăstarea animală.

Rezultatele studiului de fezabilitate arată că etichetarea în materie de bunăstare animală poate spori sensibilizarea consumatorilor și accelera pătrunderea pe piață a acelor produse care respectă bunăstarea animală care depășesc standardele minime prevăzute în legislația UE. Acesta a constituit unul dintre obiectivele principale pentru mai multe părți interesate. Drept consecință, elaborarea de noi practici în domeniul bunăstării animale ar fi motivată mai mult de cererea pieței. Alte inițiative de comunicare specifice ar contribui și mai mult la sporirea sensibilității cetățenilor, operatorilor și producătorilor la problematica bunăstării animale. Părțile interesate au subliniat necesitatea fundamentării comunicării pe un cadru științific solid.

Activitățile de informare și de educare a consumatorilor au fost elaborate recent pentru a spori sensibilizarea acestora la creșterea animalelor și la originea produselor animale. Aceste activități de comunicare au fost întâmpinate favorabil de către părțile interesate și s-au dovedit a fi utile pentru a spori aprecierea marelui public cu privire la inițiativele privind bunăstarea animală întreprinse atât la nivel european, cât și la nivel național. În același timp, a crescut vizibilitatea politicilor europene în acest domeniu de către principalii parteneri comerciali.

Un aspect important pentru o discuție aprofundată este rolul pe care campaniile de informare a publicului l-ar putea juca pentru sensibilizarea consumatorilor europeni cu privire la bunăstarea animală și pentru creșterea cotei de piață a produselor care respectă bunăstarea animală. Exemplele de comunicare reușită la nivel comunitar cu privire la bunăstarea animală includ site-ul internet pentru copii „ Farmland ” și setul de instrumente online care fac parte dintr-o campanie recentă de promovare a creșterii ecologice a animalelor[13]. În plus, ar trebui să se examineze, de asemenea, dacă campaniile de informare și programele de educare cu privire la bunăstarea animală ar trebui să fie elaborate și organizate la nivel comunitar și/sau la nivelul statelor membre.

DIMENSIUNE INTERNAțIONALă

Pe baza analizelor realizate de Comisie, sistemele de etichetare facultative sunt autorizate în virtutea unei jurisprudențe a OMC, cu condiția ca acestea să fie proporționale și deschise producătorilor din țări terțe, în timp ce etichetarea obligatorie ar putea să întâmpine mai multe controverse în cadrul OMC. Dezbaterea cu privire la implicațiile comerciale ale răspunsurilor politice la preocupări societale ca bunăstarea animală este pertinentă pentru evoluțiile actuale la nivel internațional. OMC, OCDE, OIE și CODEX dezbat în prezent aspecte legate de standardele private și publice și de efectele lor asupra comerțului și accesului la piețe pentru țările în curs de dezvoltare.

Impactul unei certificări facultative bazate pe cerințe armonizate în materie de bunăstare animală pentru importul în UE ar fi, probabil, pozitiv pentru țările care prevăd deja forme de producție animală care respectă principiile de durabilitate și pentru producția derivată din forme mai puțin intensive de creștere a animalelor. Armonizarea ar permite un acces mai bun la piețe și o planificare pe termen lung a investițiilor.

Ținând seama de obligațiile comunitare în materie de comerț internațional, va fi important să se examineze dacă un produs provenind din afara UE, care respectă cerințele de fabricație ale UE, poate utiliza oricare sistem de calitate al UE, și dacă acesta din urmă este conform cu angajamentele luate de UE în cadrul OMC. Va fi important să se examineze implicațiile unor astfel de sisteme pentru țările terțe, acordând o atenție deosebită țărilor în curs de dezvoltare partenere și capacităților acestora de adaptare.

DIVERSE STANDARDE șI COMPARAțIA ÎNTRE ACESTEA

Anchetele arată că majoritatea consumatorilor europeni susțin că le lipsesc informațiile privind nivelul de bunăstare animală atins în cadrul producției bunurilor pe care le achiziționează. Din această cauză, Planul de acțiune comunitară pentru protecția bunăstării animale pentru perioada 2006-2010 propune elaborarea de indicatori standardizați de bunăstare animală, cu scopul de a dispune de un instrument științific care să permită măsurarea bunăstării animale, de a controla respectarea acesteia și de a comunica mai ușor cu cetățenii pe această temă. Obiectivul proiectului „ Welfare Quality ” (calitatea bunăstării) este de a servi ca bază pentru elaborarea de indicatori științifici pornind de la animale. Aceasta ar putea duce la un sistem care nu este bazat pe metoda de producție ci pe produsele de origine animală obținute, pentru o clasificare a bunăstării animale care ar putea oferi consumatorilor informații transparente și fiabile. În acest context, mai multe părți interesate au subliniat că o rețea europeană de centre de referință (ENRC) pentru protecția și bunăstarea animală ar putea constitui o opțiune concretă pentru furnizarea de asistență tehnică în vederea dezvoltării ulterioare a sistemului.

Continuarea dezvoltării unui instrument de măsură sau a unei scări de măsură care să permită compararea standardelor referitoare la bunăstarea animală între specii, sisteme de crescătorie și etape ale lanțului de aprovizionare constituie o tendință actuală pe piețele mondiale și se află în obiectivul cercetărilor științifice. Evaluarea bunăstării animale la toate etapele importante ale lanțului de valori (în special creșterea, transportul și abatajul) se află în centrul fiecărui sistem de etichetare în materie de bunăstare animală. Studiul de fezabilitate a arătat că validitatea și fiabilitatea majorității indicatorilor sunt deseori contestate. Indicatorii globali propuși până în prezent, precum „răspunsul biologic la stress”, au fost criticați (în special de către oamenii de știință și de către producători), fiind considerați dificil de măsurat.

Totuși, anumite părți interesate sunt de părere că validarea științifică și transparentă a sistemelor de creștere ar permite producătorilor să comunice mai ușor publicului standarde mai stricte în materie de bunăstare animală. Întrebarea este dacă această validare ar trebui să aibă loc la nivel european și dacă da, sub ce formă.

TRANSPARENțA șI CERCETAREA șTIINțIFICă ÎN DOMENIUL BUNăSTăRII ANIMALE

Consultarea părților interesate indică faptul că domenii largi de activitate, precum stabilirea strategiilor de comunicare destinate cetățenilor referitor la valoarea produselor care respectă standarde de bunăstare animală mai stricte sau dezvoltarea investițiilor strategice europene în domeniul cercetării, au fost considerate ca fiind domenii adecvate pentru o coordonare europeană corespunzătoare.

Mai mult, în Planul de acțiune comunitară pentru bunăstarea animală din 2006, s-a prevăzut deja că gestionarea, ameliorarea și difuzarea standardelor în materie de bunăstare animală, precum și elaborarea de studii socio-economice și de evaluări de impact relevante ar putea crește în eficacitate, cu condiția adoptării unei abordări europene coordonate. În consecință, mai multe părți interesate au reflectat la posibilitatea de a îmbunătăți coordonarea și de a utiliza expertiza la nivel european în folosul ameliorării elaborării politicilor în acest domeniu.

În UE, există deja un mic nucleu de instituții competente care își desfășoară activitatea în domeniul bunăstării animale, precum Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (AESA), Centrul Comun de Cercetare (CCC) și laboratoarele naționale de referință. Cu toate acestea, mandatul acestora nu acoperă în prezent toate domeniile de competențe necesare și, în special, sarcina de coordonare a aspectelor referitoare la bunăstarea animală la nivelul UE, așa cum au subliniat diferitele părți interesate.

În plus, comunitatea științifică europeană încheie, în prezent, o perioadă de cinci ani de cooperare strânsă în cadrul proiectului „ Welfare Quality ” (calitatea bunăstării). Oamenii de știință consultați au subliniat, în mai multe ocazii, importanța de a acorda prioritate stabilirii unei rețele europene permanente. De altfel, mai mulți parteneri comerciali internaționali ai UE[14], atât în domeniul științei cât și în cel al economiei, au recomandat, de asemenea, menținerea abordării de cooperare în rețea ilustrată în cadrul proiectului „ Welfare Quality ”. În plus, principalele părți interesate au perceput necesitatea unei surse independente de informații la nivelul UE și riscul actual de duplicare a activităților.

În acest context, studiul de fezabilitate a analizat diferitele modele de rețele de referință și costurile legate de acestea. Conform opțiunii preferate, acesta concluzionează că o rețea europeană de centre de referință, care ar putea oferi asistență tehnică pentru elaborarea și punerea în aplicare a politicilor privind bunăstarea animală, inclusiv în privința certificării și a etichetării, ar trebui să se bazeze pe un institut de coordonare central care să coopereze cu o rețea de instituții de cercetare competente din statele membre, toate recunoscute de Comunitate. Aceasta este o metodă bine experimentată în domeniul lanțului alimentar, unde laboratoarele comunitare de referință coordonează rețele de laboratoare de referință naționale.[15] Eventualele sarcini subalterne realizate de partenerii de rețea ar putea include: realizarea de studii și de analize de impact, punerea în aplicare a cercetărilor focalizate pe aspecte de bunăstare animală importante la nivel comunitar, desfășurarea de activități educative și de difuzare, etc.

Va fi necesar să se examineze dacă instaurarea unei rețele europene de centre de referință naționale pentru validarea științifică a standardelor de bunăstare animală adoptate pe criterii facultative ar prezenta mai multe avantaje decât dezavantaje, inclusiv din punct de vedere al sarcinii administrative și ar contribui la elaborarea unor politici variate în materie de bunăstare animală. Una din opțiuni ar fi aceea de a utiliza ca referință modelul existent al laboratoarelor comunitare de referință pentru sănătatea animală. Laboratoarele de referință comunitare sunt finanțate prin așa-numitul „fond veterinar” (Decizia 2009/470/CE a Consiliului) pentru a oferi anumite servicii definite și a coordona laboratoarele de referință naționale, în interesul Comunității.

CONCLUZIE

Prezentul raport a prezentat o serie de aspecte privind etichetarea și comunicarea în materie de bunăstare a animalelor și posibilitatea de a stabili o rețea europeană de centre de referință pentru protecția și bunăstarea animală, pe baza rezultatelor studiului extern furnizate Comisiei în ianuarie 2009. Obiectivul raportului este de a permite Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor să se angajeze în discuția aprofundată asupra etichetării în materie de bunăstare animală solicitată de Consiliu. Această dezbatere interinstituțională va servi drept bază pentru reflecțiile Comisiei atunci când va defini eventualele opțiuni strategice viitoare.[16] Toate propunerile concrete generate de dezbaterea politică vor fi supuse unei evaluări de impact detaliate suplimentare.

[1] Studiul complet inclusiv concluziile poate fi consultat la următarea adresă internet:http://ec.europa.eu/food/animal/welfare/farm/labelling_en.htm

[2] http://ec.europa.eu/food/animal/welfare/actionplan/actionplan_de.htm

[3] http://www.animalwelfareplatform.eu

[4] Planul de acțiune european pentru produse alimentare și agricultură ecologice COM(2004)415 final

[5] Anchetele Eurobarometru 2005 și 2006: http://ec.europa.eu/food/animal/welfare/survey/index_en.htm

[6] Concluzie esențială a „studiului de fezabilitate privind etichetarea în materie de bunăstare animală și stabilirea unui centru de referință comunitar pentru protecția și bunăstarea animalelor” prezentat de Consorțiul de evaluare a lanțului alimentar ( Food Chain Evaluation Consortium ) și publicat împreună cu prezentul raport (denumit în continuare „studiu de fezabilitate”): „Părțile interesate sunt de acord cu faptul că informațiile privind produsele de origine animală referitoare la bunăstarea animală provoacă în prezent o mulțime de probleme. Două aspecte sunt evocate în mod frecvent de către organizațiile care reprezintă părțile interesate: problemele ridicate de standarde/revendicări în materie de bunăstare animală, precum și lipsa de sensibilizare a consumatorilor și neînțelegerea de către aceștia a siglelor/etichetelor. Aproape toate persoanele chestionate în cadrul unei anchete a organizațiilor părților interesate, realizate în ansamblul UE, au considerat că există probleme în acest domeniu.”

[7] Welfare Quality®: Science and society improving animal welfare in the food quality chain (Ameliorarea bunăstării animalelor cu ajutorul științei și al societății, în cadrul lanțului calității alimentare – proiect finanțat de UE (http://www.welfarequality.net).

[8] EconWelfare: Good animal welfare in a socio-economic context (Bune practici în materie de bunăstare animală într-un context socio-economic): proiect vizând promovarea informațiilor referitoare la efectele ameliorării standardelor în materie de bunăstare animală asupra animalelor, a lanțului de producție și al societății europene – proiect finanțat de UE (http://www.econwelfare.eu).

[9] Q-PorkChains: Improving the quality of pork for the consumers (Ameliorarea calității cărnii de porc pentru consumatori) – proiect finanțat de UE (http://www.q-porkchains.org).

[10] EAWP: European Animal Welfare Platform (Platforma europeană pentru bunăstarea animală): contribuția la progresul bunăstării animale de-a lungul lanțului alimentar – proiect finanțat de UE (http://www.animalwelfareplatform.eu)

[11] Welfare Quality®: Science and society improving animal welfare in the food quality chain (Ameliorarea bunăstării animalelor cu ajutorul științei și al societății, în cadrul lanțului calității alimentare – proiect finanțat de UE (http://www.welfarequality.net).

[12] Regulamentul nr.834/2007 al Consiliului și normele sale de aplicare: Regulamentul nr. 889/2008 al Comisiei

[13] http://www.farmland-thegame.eu

http://ec.europa.eu/agriculture/organic/animal-welfare_en

[14] Parteneri în cadrul proiectului „ Welfare Quality ” (bunăstare și calitate): http://www.welfarequality.net/everyone/26562/7/0/22

[15] O evaluare externă a sistemului laboratoarelor de referință comunitare a fost realizată pentru Comisie și va fi încheiată la sfârșitul anului 2009.

[16] A se vedea, de asemenea, raportul de evaluare a impactului care însoțește prezentul raport[COM(2009)xxxx].