[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |

Bruxelles, 8.4.2009

COM(2009) 126 final

2009/0054 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

privind combaterea întârzierii efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale,

(Reformare) Punerea în aplicare a documentului „Small Business Act”

{SEC(2009) 315} {SEC(2009) 316}

EXPUNERE DE MOTIVE

CONTEXTUL PROPUNERII |

110 | Motivele și obiectivele propunerii În cadrul tranzacțiilor comerciale între întreprinderi sau între întreprinderi și autoritățile publice multe dintre plăți sunt efectuate cu mult timp după livrare și, deseori, depășind termenele acordate sau fixate în condițiile comerciale generale. Aceste practici se repercutează asupra activelor lichide ale întreprinderilor și complică gestiunea financiară a acestora. Întârzierea efectuării plăților afectează competitivitatea și viabilitatea societăților, mai ales, a IMM-urilor. Întârzierea efectuării plăților are, de asemenea, un efect negativ asupra tranzacțiilor comerciale intracomunitare. Întârzierea efectuării plăților poate fi răspunzătoare de falimentul unor întreprinderi în mod normal viabile, putând declanșa, în cel mai rău caz, o serie de falimente consecutive de-a lungul lanțului de aprovizionare. Acest risc crește în mod considerabil în perioadele de încetinire a creșterii economice când accesul la finanțare este deosebit de dificil. Există indicii că acest fenomen a început să se producă în paralel cu desfășurarea actualei crize economice, necesitând luarea unor măsuri severe. Documentul Small Business Act [COM(2008)394] a pus în evidență importanța vitală a IMM-urilor pentru competitivitatea economiei Uniunii Europene, subliniind că accesul efectiv la finanțare constituie una din cele mai mari provocări cu care se confruntă IMM-urile, împreună cu necesitatea de a utiliza mai eficient oportunitățile oferite de piața unică. Planul european de redresare economică [COM(2008) 800] a subliniat faptul că accesul întreprinderilor la surse de finanțare suficiente și abordabile constituie o condiție prealabilă dezvoltării investițiilor, creșterii și creării de locuri de muncă în contextul încetinirii economice actuale și a cerut Uniunii Europene și statelor sale membre să se asigure că autoritățile publice își achită facturile corespunzătoare furniturilor și serviciilor în termen de o lună. Întârzierea efectuării plăților de către administrațiile publice subminează credibilitatea politicilor desfășurate și contrazice obiectivele declarate de instituire a unor condiții de funcționare stabile și previzibile pentru activitatea întreprinderilor și de încurajare a creșterii și a ocupării forței de muncă. Ținând seama de importanța furniturilor publice în UE (peste 1 943 miliarde de euro pe an), întârzierea efectuării plăților de către autoritățile publice are un impact negativ puternic asupra întreprinderilor, în special a IMM-urilor. Numeroase autorități publice nu se confruntă cu aceleași constrângeri financiare ca și întreprinderile și, în cazul lor, întârzierea efectuării plăților poate fi evitată. Prin urmare, aceasta ar trebui să fie sancționată mai sever atunci când este practicată. Mai mult, atitudinile divergente în materie de plată din cadrul UE ar putea împiedica participarea întreprinderilor la licitațiile publice, ceea ce nu numai că ar produce perturbări în domeniul concurenței și ar submina funcționarea pieței interne, dar ar reduce și capacitatea autorităților publice de a asigura o utilizare optimă a fondurilor publice. În consecință, prezenta propunere vizează ameliorarea capacității de autofinanțare a întreprinderilor europene, care prezintă o importanță deosebită într-o perioadă de încetinire a creșterii economice. Aceasta are, de asemenea, drept scop facilitarea bunei funcționări a pieței interne prin eliminarea obstacolelor din calea tranzacțiilor comerciale transfrontaliere aferente. Pentru atingerea acestor obiective, aceasta prevede măsuri care să permită creditorilor să-și exercite pe deplin drepturile atunci când sunt plătiți cu întârziere precum și măsuri specifice pentru a descuraja administrațiile publice să plătească cu întârziere. |

120 | Context general În UE, majoritatea bunurilor și serviciilor sunt furnizate de întreprinderi către alte întreprinderi și către autoritățile publice pe baza unei plăți reportate, prin care furnizorul acordă clientului său un termen pentru achitarea facturii. Acest termen este stabilit de comun acord între cele două părți, menționat în factura furnizorului sau fixat prin lege. Furnizorul se așteaptă să primească plata pentru bunurile livrate sau serviciile prestate cel mai târziu la sfârșitul acestei perioade. Orice plată efectuată după încheierea acestui termen constituie o plată efectuată cu întârziere. Directiva 2000/35/CE a fost adoptată pentru combaterea întârzierii efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale între întreprinderi sau între întreprinderi și autoritățile publice. Aceasta prevede, între altele, posibilitatea de a reclama plata unor dobânzi legale pentru întârziere atunci când plata se face după expirarea termenului legal sau contractual. Numeroase dovezi arată că, în ciuda intrării în vigoare a Directivei 2000/35/CE, întârzierea efectuării plăților rămâne în continuare o problemă pentru tranzacțiile comerciale din cadrul UE. În plus, se dovedește că, într-un anumit număr de state membre, termenele contractuale de plată sunt nejustificat de lungi în tranzacțiile care implică administrațiile publice. Ambele probleme constituie un impediment serios pentru dezvoltarea unui mediu de afaceri sănătos și pentru funcționarea pieței unice, cu preponderență într-o perioadă de încetinire a creșterii economice. Cauzele întârzierii efectuării plății în cazul tranzacțiilor comerciale, precum și atitudinea pasivă a multor creditori în această privință sunt diverse și corelate: 1. structura pieții: nivelul de competitivitate existent în cadrul unei piețe, importanța operatorilor de pe piață și temerea aferentă de a compromite relațiile comerciale cu clienții constituie factori importanți, determinând acordul sau refuzul creditorilor în materie de întârziere a efectuării plăților și solicitarea de către debitori a prelungirii termenului de creditare. 2. modificarea condițiilor macroeconomice: o încetinire a activității economice poate cauza multiplicarea întârzierii efectuării plăților, deoarece întreprinderile amână plata facturilor lor. Consecințele întârzierii efectuării plăților sunt, de asemenea, mai grave în perioade de recesiune economică, celelalte posibilități de a obține fonduri fiind mai limitate. 3. accesul la finanțare și constrângerile bugetare: disponibilitatea creditului, politica monetară, circulația și natura informațiilor privind creditul, situația trezoreriei întreprinderii și disponibilitatea resurselor financiare provenind de la bănci pot influența, de asemenea, întârzierile în efectuarea plăților, în special pentru întreprinderile pentru care creditul bancar înlocuiește finanțarea de către furnizori. Un mare număr de întreprinderi debitoare consideră întârzierea efectuării plăților ca o modalitate eficace și ieftină de a-și finanța propriile operațiuni și activități. Pentru autoritățile publice, întârzierea efectuării plăților către creditori constituie o modalitate convenabilă, dar nejustificată de a depăși propriile constrângeri bugetare prin amânarea plăților până la perioada bugetară următoare. 4. practicile de gestionare financiară a debitorilor (inclusiv a autorităților publice) și practicile de gestionare a creanțelor creditorilor, precum și calitatea produselor și serviciilor furnizate de aceștia și a serviciilor post-vânzare constituie factori importanți pentru (a evita) întârzierea efectuării plăților. 5. Absența unor căi de recurs eficace și eficiente: în pofida Directivei 2000/35/CE, numeroase întreprinderi, în special IMM-uri, nu percep dobânzi atunci când au dreptul să o facă, ceea ce scade motivația debitorilor de a plăti la timp. Pentru unii creditori, costul inițierii unei proceduri de recurs în caz de întârziere a plății nu se justifică, raportat la avantajul financiar aferent. În multe cazuri, costul formalităților administrative suplimentare nu poate fi recuperat. Urmărirea clienților care plătesc cu întârziere sau perceperea de dobânzi pentru întârzierea efectuării plăților generează costuri administrative pe care multe întreprinderi doresc să le evite. În plus, mai multe dispoziții esențiale ale directivei sunt neclare sau dificil de aplicat în mod concret. Deși Directiva 2000/35/CE cuprinde anumite puncte slabe, noțiunile fundamentale privind dobânzile pentru întârzierea efectuării plăților, rezervarea proprietății și procedurile de recuperare a creanțelor necontestate, constituie pilonii de bază, acceptați în mare măsură, ai cadrului legat de combatere a întârzierii efectuării plăților. Totuși, în ciuda unor ameliorări de dată recentă, întârzierea efectuării plăților continuă să rămână o problemă generalizată în UE, administrațiile publice din anumite state membre evidențiindu-se prin practici de plată deosebit de regretabile. Aceasta continuă să influențeze în mod negativ funcționarea pieții interne iar riscurile aferente amenință supraviețuirea anumitor întreprinderi în perioade de criză economică. Prin urmare, este esențial ca, paralel cu menținerea principalelor elemente ale directivei, să se adauge instrumente suplimentare, menite să reducă frecvența plăților cu întârziere în cazul tranzacțiilor comerciale, să scurteze termenele de plată acordate administrațiilor publice și să consolideze în mod substanțial măsurile de încurajare a acestora din urmă pentru a-și plăti furnizorii la termen, printr-o reformare a directivei, care să integreze în același text atât modificările de fond aduse directivei cât și dispozițiile neschimbate ale acesteia. Prezenta propunere vizează abrogarea și înlocuirea Directivei 2000/35/CE. Odată adoptată de către legislator, aceasta va fi în mod natural luată în considerare de către Comisie cu ocazia viitoarei revizuiri (2010) a Regulamentului financiar și a regulilor sale de punere în aplicare. Între timp, dat fiind că revizuirea regulilor financiare de către legislator constituie un proces îndelungat, Comisia a adoptat o Comunicare[1] către propriile ei servicii, cu indicația de a pune fără întârziere în aplicare un ansamblu de măsuri de raționalizare a regulilor financiare și de accelerare a aplicării bugetului pentru a stimula redresarea economică, în special prin ameliorarea propriilor sale performanțe în materie de efectuare a plăților și de fixare a unor obiective de reducerea a termenelor de plată. |

130 | Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii Unica dispoziție existentă este Directiva 2000/35/CE, care ar fi reformată cu ajutorul prezentei propuneri. |

140 | Coerența cu celelalte politici și obiective ale Uniunii Prezenta propunere se înscrie în cadrul obiectivelor de la Lisabona pentru creștere și ocupare a forței de muncă și vizează punerea în aplicare a documentului Small Business Act [COM(2008)394], precum și a comunicării Comisiei privind planul european de redresare economică [COM(2008)800]. |

CONSULTAREA PăRțILOR INTERESATE șI EVALUAREA IMPACTULUI |

Consultarea părților interesate |

211 | Metodele de consultare, principalele sectoare vizate și profilul general al respondenților Părțile interesate au fost consultate în cursul unei consultări publice generale, realizate cu ajutorul instrumentului I.P.M. (Părerea dumneavoastră despre Europa). Panelul de întreprinderi europene (EBTP) a fost, de asemenea, consultat. |

212 | Sinteza răspunsurilor și modul în care acestea au fost luate în considerare Pentru o mare majoritate a participanților la consultare, procentajul legal actual definit în directivă este satisfăcător. Majoritatea respondenților au invitat, totuși, Comisia să pună în aplicare căi de recurs eficace și eficiente în caz de întârziere a efectuării plăților și să consolideze rolul organizațiilor reprezentative. Răspunsurile primite au constituit un element deosebit de important pentru evaluarea impactului. |

213 | În perioada 19 mai – 31 august 2008 a fost organizată o consultare deschisă, prin internet. Comisia a primit 510 răspunsuri. Rezultatele sunt disponibile la adresa: http://ec.europa.eu/enterprise/regulation/late_payments/index.htm |

Obținerea și utilizarea expertizei |

229 | Nu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă. |

230 | Evaluarea impactului Evaluarea impactului și rezumatul acesteia trec în revistă diferitele opțiuni. Numai opțiunile 3a/2 (legislativă – armonizarea termenelor de plată între administrațiile publice și întreprinderi), 3c (legislativă – suprimarea plafonului de 5 EUR), 3d (legislativă – introducerea unei „amenzi pentru întârzierea efectuării plăților”) și 3e (legislativă – introducerea unei „compensații pentru întârzierea efectuării plăților”) corespund criteriilor de eficacitate, de eficiență și de coerență. Prin urmare, aceste patru opțiuni constituie baza prezentei propuneri. |

231 | Comisia a realizat o evaluare a impactului menționată în programul de lucru, al cărei raport poate fi accesat la adresa http://ec.europa.eu/enterprise/regulation/late_payments/index.htm |

ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII |

305 | Rezumatul acțiunii propuse Această reformare a Directivei 2000/35/CE vizează ameliorarea eficacității și eficienței căilor de recurs în caz de întârziere a efectuării plăților prin introducerea unei dispoziții acordând dreptul de a recupera costurile administrative și de a obține o compensație pentru costurile interne legate de întârzierea efectuării plăților. În cazul administrațiilor publice, propunerea vizează scurtarea termenelor de plată ale acestor administrații către întreprinderi prin armonizarea acestora și întărirea măsurilor de descurajare a plăților cu întârziere, prin intermediul unei amenzi forfetare cu începere din prima zi de depășire a termenului de plată, amendă ce se ridică la 5% din suma facturată, plus dobânda pentru întârzierea efectuării plăților și compensația pentru costurile de recuperare. În sfârșit, propunerea suprimă, de asemenea, posibilitatea de a exclude cererile de dobânzi pentru o sumă mai mică de 5 EUR. |

310 | Temeiul juridic Articolul 95 din tratatul CE. |

320 | Principiul subsidiarității Principiul subsidiarității se aplică în măsura în care propunerea nu este de competența exclusivă a Comunității. |

Obiectivele propunerii nu pot fi realizate în suficientă măsură de către statele membre din următorul (următoarele) motiv(e). |

321 | În lipsa unei legislații comunitare anterioare punerii în aplicare a Directivei 2000/35/CE, întârzierea efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale constituia un obstacol important în calea comerțului intracomunitar. Aceasta se datorează faptului că absența sau ineficacitatea dispozițiilor naționale de combatere a întârzierii efectuării plăților protejează în mod inechitabil operatorii economici naționali împotriva produselor și serviciilor originare din alte state membre. Eșecul statelor membre în prevenirea obstacolelor la libera circulație a mărfurilor sau a serviciilor originare din alte state membre cauzate de întârzierea efectuării plăților de către autoritățile sau întreprinderile naționale este la fel de dăunător comerțului intracomunitar ca o lege care restricționează schimburile comerciale. În plus, atitudinile divergente în materie de plată din cadrul UE ar putea împiedica participarea întreprinderilor la licitațiile publice, ceea ce nu numai că ar produce perturbări în domeniul concurenței și ar submina funcționarea pieței interne, dar ar reduce și capacitatea autorităților publice de a asigura o utilizare optimă a fondurilor publice. |

323 | Intervenția comunitară va duce la o mai mare realizare a obiectivelor propunerii din următorul(următoarele) motiv(e). |

Obiectivul de a asigura funcționarea pieței interne prin reducerea obstacolelor din calea schimburilor comerciale intracomunitare cauzate de întârzierea efectuării plăților nu ar putea fi realizat în mod suficient de către statele membre sau prin Directiva 2000/35/CE. Prin urmare, în conformitate cu principiul subsidiarității, din motive de amploare și de implicații ale acestei probleme, s-a considerat adecvată realizarea obiectivului printr-o intervenție suplimentară la nivel comunitar. |

324 | Sondarea și consultarea părților interesate a confirmat faptul că reducerea întârzierii efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale necesită o măsură comunitară prin reformarea Directivei 2000/35/CE. Statisticile disponibile indică faptul că majoritatea întreprinderilor consideră vânzarea de mărfuri și de servicii către întreprinderi și autorități din alte state membre ca un factor generator al unui risc mai ridicat în materie de întârziere a efectuării plăților. Pe lângă alte motive, riscul de întârziere a plăților scade motivația întreprinderilor de a vinde mărfuri și servicii în alte state membre deoarece acesta crește riscurile și costurile desfășurării de activități economice. În acest caz, costurile tranzacțiilor sunt mai mari din cauza informațiilor asimetrice și a nesiguranței privind poziția pe piață și solvabilitatea clienților stabiliți în afara pieței naționale. Pentru mulți debitori, riscul legat de reputație din cauza întârzierii efectuării plăților este mult mai redus atunci când creditorul este stabilit într-un stat membru diferit, deoarece riscul legat de reputație scade proporțional cu distanța. Mai mult, comerțul transfrontalier amplifică costurile de acordare a creditelor comerciale deoarece este foarte probabil ca limba, jurisdicția și accesul la datele privind solvabilitatea să fie diferite și, prin urmare, costurile de monitorizare cresc în timp ce șansele de recuperare silită a plăților scad. În consecință, în comerțul transfrontalier sunt utilizate deseori asigurările de credit comercial și alte instrumente de gestionare a riscului comercial. Aceste instrumente reduc nesiguranța veniturilor dar pot absorbi o parte importantă din marja de profit, în special în cazul întreprinderilor mici. |

325 | În cadrul procesului de evaluare a riscurilor au fost respinse o serie de opțiuni nelegislative din motive legate de subsidiaritate, descrise în detaliu în evaluarea impactului. |

326 | Prin urmare, propunerea respectă principiul subsidiarității. |

Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următorul (următoarele) motiv(e): |

331 | Directiva rămâne un instrument facultativ pentru operatorii economici, în sensul că aceasta nu îi obligă să solicite dobânzi pentru întârzierea efectuării plăților sau o compensație pentru costurile de recuperare a fondurilor. Mai mult, propunerea nu împiedică întreprinderile de a cădea de acord asupra unor alte modalități contractuale privind plățile, inclusiv privind termenele de plată în cazul tranzacțiilor între întreprinderi și, în cazuri excepționale, între autorități publice și întreprinderi, în conformitate cu principiul fundamental al libertății contractuale între operatorii economici. Propunerea include, de asemenea, suficientă flexibilitate pentru a permite statelor membre să transpună directiva ținând cont de condițiile economice și comerciale specifice de pe propriul teritoriu. În plus, propunerea nu împiedică statele membre să mențină sau să adopte dispoziții legale mai favorabile creditorului decât cele necesare pentru respectarea prezentei directive. |

332 | Prezenta propunere nu generează nicio nouă sarcină administrativă pentru operatorii economici. Povara financiară legată de noul drept de a reclama rambursarea costurilor de recuperare a fondurilor va depinde de comportamentul întreprinderilor în materie de efectuare a plăților. Incidența bugetară pentru autoritățile naționale va depinde de capacitatea acestora de a garanta respectarea dispozițiilor directivei. |

Alegerea instrumentelor |

341 | Instrumente propuse: directivă. |

342 | Alte instrumente nu ar fi adecvate din următorul (următoarele) motiv (motive). Considerând că propunerea este reformarea unei directive existente, care lasă un spațiu larg de manevră statelor membre, alte opțiuni nu ar fi fost suficiente pentru atingerea obiectivelor propuse. |

IMPLICAțII BUGETARE |

401 | Implicațiile bugetare se limitează la cheltuielile administrative. |

INFORMAțII SUPLIMENTARE |

510 | Simplificare |

511 | Propunerea asigură simplificarea legislației. |

512 | Definițiile principalilor termeni ai directivei sunt lărgite și regrupate în scopul încetării interpretărilor divergente. Dispozițiile ambigue din punct de vedere al drepturilor creditorilor sunt fie suprimate fie pe deplin reformulate pentru ca operatorii economici să-și cunoască cu precizie drepturile conferite de directivă. Un element suplimentar de simplificare îl constituie obligația generală de transparență din partea statelor membre. În sfârșit, conceptul vag de „costuri de recuperare a fondurilor” este înlocuit cu un nou sistem de sumă definită pentru costurile interne de recuperare a fondurilor. |

515 | Propunerea se înscrie în programul permanent al Comisiei de actualizare și simplificare a acquis-ului comunitar, precum și în programul de lucru și legislativ al Comisiei cu numărul de referință 2009/ENTR/006. |

520 | Abrogarea legislației în vigoare Adoptarea propunerii va conduce la abrogarea unor dispoziții legislative existente. |

Reexaminare/revizuire/clauză de suprimare automată |

531 | Propunerea cuprinde o clauză de reexaminare. |

540 | Reformare Propunerea implică o reformare a dispozițiilor legislative actuale |

550 | Tabel de corespondență Statele membre trebuie să comunice Comisiei textele dispozițiilor de drept intern prin care se transpune directiva, precum și un tabel de corespondență între aceste dispoziții și prezenta directivă. |

560 | Spațiul Economic European Actul propus are relevanță pentru SEE și, prin urmare, trebuie extins la Spațiul Economic European. |

570 | Explicarea detaliată a propunerii Dispozițiile Directivei 2000/35/CE privind scopul acesteia (articolul 1 din prezenta propunere), dobânda în cazul întârzierii efectuării plăților (articolul 3), rezervarea proprietății (articolul 8) și procedura de recuperare a fondurilor pentru debitele necontestate (articolul 9) rămân în fond neschimbate. Diferitele definiții și noțiuni au fost simplificate și regrupate în articolul 2. Celelalte modificări substanțiale sunt propuse din motivele următoare: Articolul 1 alineatul (2) suprimă posibilitatea excluderii de către statele membre a cererilor de dobânzi mai mici de 5 EUR. În acest mod va deveni posibilă solicitarea de dobânzi pentru întârzierea efectuării plăților, în special pentru IMM-uri precum și în cazul tranzacțiilor de mai mică amploare, în care dobânzile datorate reprezintă doar o sumă mică. Articolul 4 precizează că, în caz de întârziere a efectuării plăților, creditorii vor avea dreptul să obțină o sumă compensatorie pentru costurile de recuperare a fondurilor legate de suma plătită cu întârziere. Obiectivul este dublu: Pe de o parte, creditorul va fi în măsură să își recupereze costurile administrative interne aferente plății cu întârziere, iar pe de altă parte, aceasta va produce un efect descurajator asupra debitorilor, care se va adăuga celui produs de dobânzile legale. Articolul 5 din propunere se ocupă cu întârzierea plăților efectuate de autoritățile publice și care vor fi obligate, ca regulă generală, să achite în termen de 30 de zile facturile corespunzătoare tranzacțiilor comerciale pentru livrarea mărfurilor sau prestarea de servicii. După acest termen, creditorul va avea, în principiu, dreptul să obțină o compensație de minimum 5 % din suma în cauză, pe lângă dobânzile pentru întârzierea efectuării plăților și compensația pentru costurile de recuperare a fondurilor. Incidența bugetară pentru autoritățile naționale va depinde de capacitatea acestora de a garanta respectarea dispozițiilor directivei. În plus, ameliorarea așteptată a practicilor în materie de plăți ale autorităților publice va contribui la reducerea numărului de falimente și astfel, la reducerea costurilor sociale care decurg din acestea. Articolul 6 din propunere întărește prevederile privind clauzele contractuale extrem de inechitabile. Acesta include o prevedere conform căreia o clauză care exclude achitarea de dobânzi pentru întârzierea efectuării plăților este considerată întotdeauna ca fiind extrem de inechitabilă. Articolul 7 obligă statele membre să asigure o transparență totală în privința drepturilor și obligațiilor implicate de prezenta directivă și îndeosebi să publice rata dobânzilor legale. Aceasta are scopul de a informa în modul cel mai concret și mai adecvat posibil întreprinderile, mai ales IMM-urile, pentru a le permite să ia măsuri împotriva rău-platnicilor. Articolul 10 stabilește sistemul de evaluare și de monitorizare care va permite altor instituții europene și altor părți interesate să obțină informații asupra aplicării efective a directivei. |

2009/0054 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

privind combaterea întârzierii efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale

(Reformare)

(Text cu relevanță pentru SEE)

ê 2000/35/CE

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,

având în vedere propunerea Comisiei[2],

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[3],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[4],

acționând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 251 din tratat,

întrucât:

ò nou

1. Directiva 2000/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 iunie 2000 privind combaterea întârzierii efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale[5] trebuie să facă obiectul mai multor modificări substanțiale. Din motive de claritate, ar trebui să se procedeze la reformarea directivei menționate.

2. Majoritatea mărfurilor și serviciilor sunt furnizate în cadrul pieței interne de către operatori economici către alți operatori economici și către autorități publice pe baza unei plăți reportate, prin care furnizorul, de comun acord cu clientul său, acordă acestuia din urmă un termen pentru achitarea facturii, care este fie menționat în factura furnizorului, fie stabilit prin lege.

3. În cadrul tranzacțiilor comerciale între operatori economici sau între operatori economici și autorități publice, numeroase plăți sunt efectuate mai târziu decât a fost stabilit în contract sau menționat în condițiile comerciale generale. Deși mărfurile sunt livrate sau serviciile sunt prestate, numeroase facturi corespunzătoare acestora sunt achitate cu mult după termenul de plată. Astfel de întârzieri în efectuarea plăților afectează activele lichide și complică gestionarea financiară a întreprinderilor. Ele afectează, de asemenea, competitivitatea și rentabilitatea acestora, atunci când creditorii au nevoie să obțină finanțări externe datorită întârzierii efectuării plăților. Acest risc crește în mod considerabil în perioadele de încetinire a creșterii economice, când accesul la finanțare este mai dificil.

4. Plângerile juridice legate de întârzierea efectuării plăților sunt deja facilitate de Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială[6], Regulamentul (CE) nr. 805/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind crearea unui Titlu Executoriu European pentru creanțele necontestate[7], Regulamentul (CE) nr. 1896/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 de instituire a unei proceduri europene de somație de plată[8] și Regulamentul (CE) nr. 861/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 de stabilire a unei proceduri europene cu privire la cererile cu valoare redusă[9]. Totuși, pentru a descuraja întârzierea efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale, este necesar să se stabilească măsuri complementare.

ê 2000/35/CE considerentul 1 (adaptat)

(1) În rezoluția sa privind programul complet în favoarea IMM-urilor și a sectorului artizanal [10] , Parlamentul European a solicitat Comisiei să înainteze propuneri de soluționare a problemei întârzierii efectuării plăților.

ê 2000/35/CE considerentul 2 (adaptat)

(2) La 12 mai 1995, Comisia a adoptat o recomandare privind termenele de plată în tranzacțiile comerciale [11] .

ê 2000/35/CE considerentul 3 (adaptat)

(3) În rezoluția sa privind recomandarea Comisiei cu privire la termenele de plată în tranzacțiile comerciale [12] , Parlamentul European a invitat Comisia să ia în considerare transformarea recomandării sale într-o propunere de directivă a Consiliului care să fie înaintată cât mai curând posibil.

ê 2000/35/CE considerentul 4 (adaptat)

(4) La 29 mai 1997, Comitetul Economic și Social a adoptat un aviz asupra cărții verzi a Comisiei privind achizițiile publice în Uniunea Europeană: Explorând calea dinainte[13].

ê 2000/35/CE considerentul 5 (adaptat)

(5) La 4 iunie 1997, Comisia a publicat un plan de acțiune pentru piața unică care sublinia faptul că întârzierea efectuării plăților reprezintă un obstacol din ce în ce mai serios pentru succesul pieței unice.

ê 2000/35/CE considerentul 6 (adaptat)

(6) La 17 iulie 1997, Comisia a publicat un raport privind întârzierea efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale[14], rezumând rezultatele unei evaluări a efectelor recomandării Comisiei din 12 mai 1995.

ê 2000/35/CE considerentul 7

(7) Întreprinderile, în special cele mici și mijlocii, se confruntă cu mari greutăți administrative și financiare ca rezultat al termenelor îndelungate de plată și a întârzierii efectuării plăților. Mai mult, aceste probleme sunt o cauză majoră a insolvenței care amenință supraviețuirea întreprinderilor și duc la pierderea a numeroase locuri de muncă.

ê 2000/35/CE considerentul 8 (adaptat)

(8) În unele state membre, termenele contractuale de plată diferă semnificativ față de media comunitară.

ê 2000/35/CE considerentul 9 (adaptat)

(9) Diferențele între normele și practicile privind plățile în statele membre constituie un obstacol în calea bunei funcționării a pieței interne.

ê 2000/35/CE considerentul 10 (adaptat)

5. Acest lucru are ca efect limitări considerabile ale tranzacțiilor comerciale între statele membre. Acest lucru contravine articolului 14 din tratat, întrucât aAntreprenorii trebuie să poată efectua tranzacții în întreaga piață internă în condiții care să garanteze că operațiunile transfrontaliere nu prezintă riscuri mai mari decât vânzările interne. S-ar crea denaturări ale concurenței dacă s-ar aplica norme substanțial diferite pentru operațiunile interne și transfrontaliere.

ê 2000/35/CE considerentul 11 (adaptat)

(11) Cele mai recente statistici indică faptul că, în cel mai bun caz, nu au fost ameliorări ale situației în întârzierea efectuării plăților în multe state membre de la adoptarea Recomandării din 12 mai 1995.

ò nou

6. În comunicarea sa „Gândiți mai întâi la scară mică” – un „Small Business Act” pentru Europa[15], Comisia a subliniat faptul că ar trebui facilitat accesul întreprinderilor mici și mijlocii (IMM) la finanțare și ar trebui dezvoltat un mediu juridic și de afaceri sănătos și favorabil efectuării la timp a plăților.

7. Una din acțiunile prioritare ale Planului european de redresare economică[16] este reducerea poverii administrative și promovarea antreprenoriatului, prin garantarea, între altele, a achitării în termen de o lună a facturilor pentru furnituri și servicii de către autoritățile publice, inclusiv către IMM-uri, cu scopul de a reduce problemele de trezorerie.

ê 2000/35/CE considerentul 12

8. Obiectivul combaterii întârzierii în efectuarea plăților pe piața internă nu poate fi atins suficient de către statele membre acționând individual și poate fi, în consecință, realizat mai bine de către Comunitate. Prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului respectiv. Prezenta directivă respectă, în consecință, în toate elementele sale, principiile subsidiarității și proporționalității stabilite la articolul 5 din tratat.

ê 2000/35/CE considerentul 13 (adaptat)

9. Domeniul de aplicare a prezentei directive ar trebui limitat la plăți efectuate ca remunerație pentru tranzacții comerciale și nu reglementează Ö ar trebui să reglementeze Õ tranzacțiile cu consumatorii, dobânda pentru alte plăți, de exemplu plăți efectuate în conformitate cu legislația privind cecurile și cambiile, plăți reprezentând compensații pentru daune, inclusiv plăți ale companiilor de asigurare.

ê 2000/35/CE considerentul 22

10. Prezenta directivă ar trebui să reglementeze toate tranzacțiile comerciale, indiferent dacă sunt realizate între întreprinderi private și publice sau între întreprinderi și autorități publice, având în vedere faptul că acestea din urmă efectuează un volum considerabil de plăți către întreprinderi. Ar trebui, în consecință, să reglementeze tranzacțiile comerciale între contractanții principali și furnizorii și subcontractanții acestora.

ê 2000/35/CE considerentul 14

11. Faptul că profesiunile liberale intră în domeniul de aplicare a prezentei directive nu înseamnă că statele membre trebuie să le trateze ca întreprinderi sau comercianți în scopuri care nu intră în domeniul de aplicare a prezentei directive.

ê 2000/35/CE considerentul 16 (adaptat)

ð nou

12. Întârzierea efectuării plăților constituie o încălcare a contractului care a devenit atractivă din punct de vedere financiar pentru debitori în majoritatea statelor membre datorită dobânzilor mici ð sau inexistente ï aplicate întârzierii efectuării plăților și/sau procedurilor greoaie de acțiune. O schimbare decisivă, incluzând ð dispoziții care să considere inechitabilă orice clauză contractuală care exclude dreptul de a aplica dobânzi și care să prevadă ï compensarea creditorilor pentru costurile angajate, este necesară pentru a inversa această tendință și a asigura consecințe ale întârzierilor în efectuarea plăților care să descurajeze întârzierea efectuării plăților.

ò nou

13. Din motive de coerență a legislației comunitare, definiția pentru „autorități contractante” din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii[17] se aplică în sensul prezentei directive.

14. Dobânzile legale datorate ca urmare a întârzierii efectuării plăților sunt calculate pe zile, sub formă de dobânzi simple, în conformitate cu Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1182/71 al Consiliului din 3 iunie 1971 privind stabilirea regulilor care se aplică termenelor, datelor și expirării termenelor[18].

ê 2000/35/CE considerentul 17 (adaptat)

ð nou

15. ðEste necesar să se prevadă o compensație echitabilă a creditorilor pentru costurile de recuperare a fondurilor generate de întârzierea efectuării plăților, astfel încât consecințele acestor întârzieri să descurajeze suficient recursul la asemenea practici. Costurile de recuperare a fondurilor ar trebui să includă, de asemenea, recuperarea costurilor administrative și compensarea costurilor interne suportate din cauza întârzierii efectuării plăților, pentru care prezenta directivă ar trebui să stabilească posibilitatea unei sume forfetare minime care să poată fi cumulată cu dobânda pentru întârzierea efectuării plăților ï. Compensația rezonabilă pentru costurile de recuperare trebuie Ö ar trebui să fie Õ luată în considerare fără a aduce atingere dispozițiilor de drept intern conform cărora un judecător național poate Ö ar putea Õ acorda despăgubiri creditorului pentru orice pagubă suplimentară cauzată Ö legată Õ de plata cu întârziere de către debitor, ținând cont că aceste costuri angajate pot să fi fost deja compensate prin dobânzile aplicate întârzierii efectuării plăților.

ò nou

16. Anchetele arată că autoritățile publice impun adesea, pentru tranzacțiile lor comerciale, termene de plată contractuale considerabil mai lungi decât 30 de zile. Prin urmare, termenele de plată pentru contractele de achiziții publice atribuite de autoritățile publice ar trebui să fie, ca regulă generală, limitate la maximum 30 de zile.

17. Întârzierea efectuării plăților este deosebit de condamnabilă atunci când este practicată în pofida solvabilității debitorului. Anchetele arată că autoritățile publice efectuează adesea plata facturilor cu mult timp după expirarea termenului de plată aplicabil. Deoarece ar putea să beneficieze de aporturi de fonduri mai sigure, mai previzibile și mai continue decât întreprinderile private, autoritățile publice pot fi supuse unor constrângeri financiare cu mult mai ușoare. În același timp, în comparație cu întreprinderile private, ele depind mai puțin de edificarea unor relații comerciale stabile pentru a-și realiza obiectivele. În consecință, autoritățile publice pot fi mai puțin stimulate să respecte termenele de plată. În plus, multe autorități publice pot obține finanțare în condiții mai avantajoase decât întreprinderile private. Prin urmare, întârzierea efectuării plăților de către autoritățile publice generează nu numai costuri nejustificate pentru întreprinderile private, ci și ineficacitate în general. Prin urmare, este oportună introducerea de compensații descurajatoare corespunzătoare în caz de întârziere a efectuării plăților de către autoritățile publice.

ê 2000/35/CE considerentul 18

18) Prezenta directivă ia în considerare problema termenelor contractuale de plată lungi și, în special existența unor anumite categorii de contracte în care se justifică combinarea unui termen mai lung de plată cu o limitare a libertății contractuale sau cu o rată mai ridicată a dobânzii.

ê 2000/35/CE considerentul 19 (adaptat)

ð nou

18. Prezenta directivă ar trebui să interzică abuzul în materie de libertate contractuală în dezavantajul creditorilor. În cazul în care un acord servește mai ales în scopul furnizării de active lichide debitorului, pe cheltuiala creditorului ð , de exemplu prin excluderea posibilității pentru creditor de a percepe dobânzi pentru întârzierea efectuării plăților sau prin precizarea unei rate a dobânzii pentru plăți întârziate considerabil inferioară dobânzii legale stabilite de prezenta directivă ï , sau atunci când principalul contractant impune furnizorilor și subcontractanților săi termene de plată nejustificate pe baza termenelor acordate sie însuși, aceștia pot fi considerați ca fiind factori constituenți ai unui astfel de abuz. Prezenta directivă nu aduce Ö nu ar trebui să aducă Õ atingere dispozițiilor de drept intern privind modul în care contractele sunt încheiate sau valabilitatea termenilor contractuali incorecți față de debitor.

ê 2000/35/CE considerentul 21

19. Este de dorit să se asigure tuturor creditorilor posibilitatea de a exercita dreptul de retenție pe bază nediscriminatorie în întreaga Comunitate, dacă dreptul de retenție este valabil în temeiul dispozițiilor de drept intern stabilite de dreptul internațional privat.

ê 2000/35/CE considerentul 15

20. Prezenta directivă definește doar termenul de „titlu executoriu”, dar nu reglementează diversele proceduri ale executării silite a unui astfel de titlu și condițiile în care executarea silită a unui astfel de titlu poate fi oprită sau suspendată.

ê 2000/35/CE considerentul 20

21. Consecințele întârzierii efectuării plăților pot fi descurajatoare doar dacă sunt însoțite de proceduri de acțiune rapide și eficiente pentru creditor. În conformitate cu principiul nediscriminării prevăzut la articolul 12 din tratat, aceste proceduri trebuie să fie disponibile tuturor creditorilor care sunt stabiliți în Comunitate.

ê 2000/35/CE considerentul 23 (adaptat)

ð nou

22. ðEste necesar să se asigure finalizarea procedurii de recuperare a creanțelor necontestate legate de întârzierea efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale ï Articolul 5 din prezenta directivă impune ca procedura de recuperare a creanțelor necontestate să fie finalizată într-o perioadă scurtă de timp în conformitate cu legislația internă, dar nu cere statelor membre să adopte o procedură specifică sau să modifice procedurile juridice existente într-un anume fel.

ò nou

23. Obligația transpunerii prezentei directive în dreptul intern ar trebui să se limiteze la dispozițiile care reprezintă o modificare substanțială față de Directiva 2000/35/CE. Obligația de a transpune dispozițiile nemodificate decurge din respectiva directivă.

24. Prezenta directiva nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a Directivei 2000/35/CE.

ê 2000/35/CE

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Articolul 1

Domeniu de aplicare

1. Prezenta directivă se aplică tuturor plăților efectuate ca remunerații pentru tranzacții comerciale.

ê 2000/35/CE articolul 6 alineatul (3) (adaptat)

32. În transpunerea prezentei directive, statele membre pot exclude Ö următoarele Õ :

(a) datoriile care sunt subiect al procedurilor de insolvență instituite împotriva debitorului;

(b) contractele care au fost încheiate anterior datei de 8 august 2002.; și

(c) revendicări de dobânzi cu o valoare mai mică de 5 EUR.

ê 2000/35/CE (adaptat)

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentei directive Ö , se aplică următoarele definiții Õ:

1.(1) „tranzacții comerciale” înseamnă tranzacții între întreprinderi sau între întreprinderi și autorități publice care conduc la livrarea de bunuri sau furnizarea de servicii contra cost,;

ê 2000/35/CE (adaptat)

ð nou

(2) „autoritate publică” înseamnă orice autoritate contractantă sau entitate , conform definiției din directivele privind achizițiile publice 92/50/CEE[19], 93/36/CEE[20], 93/37/CEE[21] și 93/38/CEE[22], Ö Directiva 2004/18/CE Õ;

(3) „întreprinderi” înseamnă orice organizație ð, alta decât o autoritate publică,ï care desfășoară o activitate economică și profesională independentă, chiar dacă este realizată de o singură persoană;

2.(4) „întârzierea efectuării plăților” înseamnă depășirea termenului contractual sau legal de plată ð neachitarea în termenul de plată specificat la articolul 3 alineatul (2) sau la articolul 5 alineatul (2) ï;

ò nou

(5) „dobândă pentru întârzierea efectuării plăților” înseamnă dobândă legală sau dobândă negociată și stabilită de comun acord între întreprinderi;

(6) „dobândă legală” înseamnă dobândă simplă pentru întârzierea efectuării plăților la o rată care reprezintă suma ratei de referință, plus cel puțin șapte puncte procentuale;

(7) „rata de referință” înseamnă una din următoarele:

ê 2000/35/CE

ð nou

4.(a) „rata dobânzii practicate de Banca Centrală Europeană pentru principalele sale operațiuni de refinanțare ð cele mai recente sau rata marginală a dobânzii ce rezultă din procedurile de licitație cu preț variabil pentru astfel de operațiuni ï " înseamnă rata dobânzii aplicate unor astfel de operațiuni în cazul licitațiilor cu preț fix. În cazul în care o operațiune importantă de refinanțare a fost efectuată conform procedurii de licitație cu preț variabil, această rată a dobânzii face referire la rata marginală a dobânzii care a rezultat din acea licitație. Aceasta se aplică atât în cazul licitațiilor cu prețuri fixe, cât și în cazul licitațiilor cu prețuri variabile;

ê 2000/35/CE articolul 3 alineatul (1) litera (d) a doua teză (adaptat)

(b) Ppentru un stat membru care nu participă la a treia etapă a unificării economice și monetare, rata de referință menționată mai sus este rata echivalentă stabilită de banca națională centrală.

ê 2000/35/CE

3.(8) „dreptul de retenție” înseamnă acordul contractual conform căruia vânzătorul reține titlul de proprietate asupra bunurilor în cauză până la plata integrală a prețului;

ê 2000/35/CE (adaptat)

ð nou

5.(9) „titlu executoriu” înseamnă orice decizie, hotărâre judecătorească sau dispoziție de plată emisă de o instanță de judecată sau de altă autoritate competentă, ð inclusiv cele executabile provizoriu, ï fie pentru plata imediată, fie pentru plata în rate, care permite creditorului să recupereze creanțele de la debitor prin mijloace de executare silită; acesta va conține o decizie, hotărâre judecătorească sau dispoziție de plată executabilă provizoriu care rămâne definitivă chiar dacă debitorul face apel împotriva lui.

ê 2000/35/CE (adaptat)

ð nou

Articolul 3

Dobânzi în cazul întârzierii efectuării plăților

(c)1. Ö Statele membre garantează că Õð , în cadrul unor tranzacții comerciale între întreprinderi, ï creditorul are dreptul la dobândă pentru întârzierea efectuării plăților Ö fără a fi necesară o notificare Õ în măsura în care Ö dacă sunt îndeplinite următoarele condiții: Õ

(ia) ð creditorul ï și-a îndeplinit obligațiile contractuale și legale; și

(iib) ð creditorul ï nu a primit suma datorată la timp, cu excepția cazurilor în care debitorul nu este răspunzător pentru întârziere.

12. ð Atunci când condițiile stabilite la alineatul 1 sunt îndeplinite,ï statele membre garantează că Ö următoarele Õ:

(a) dobânda prevăzută la litera (d) ð pentru întârzierea efectuării plăților ï devine exigibilă din ziua următoare datei sau încheierii termenului de plată fixat în contract;

(b) dacă data sau termenul de plată nu este fixat în contract, dobânda ð pentru întârzierea efectuării plăților ï devine exigibilă în mod automat, fără a fi necesară o notificare Ö în cadrul unuia din următoarele termene Õ :

(i) după 30 de zile de la data primirii de către debitor a facturii sau a unei cereri echivalente de plată; sau

(ii) dacă data primirii facturii sau a unei cereri echivalente de plată nu este certă, după 30 de zile de la data primirii bunurilor sau serviciilor; sau

(iii)(ii) dacă debitorul primește factura sau o cerere echivalentă de plată înainte de primirea bunurilor sau serviciilor, după 30 de zile de la primirea bunurilor sau serviciilor; sau

(iv)(iii) dacă procedura de recepție sau verificare, prin care se stabilește conformitatea bunurilor sau serviciilor cu contractul, este prevăzută prin lege sau contract și dacă debitorul primește factura sau o cerere echivalentă de plată înainte de sau în ziua în care are loc această recepție sau verificare, după 30 de zile de la această ultimă Ö acea Õ dată.

ð 3. Statele membre se asigură că rata de referință aplicabilă:

(a) pentru primul semestru al anului în cauză este rata în vigoare la data de 1 ianuarie din anul respectiv;

(b) pentru al doilea semestru al anului în cauză este rata în vigoare la data de 1 iulie din anul respectiv. ï

ê 2000/35/CE (adaptat)

(d) nivelul dobânzii pentru întârzierea efectuării plăților („dobânda legală”), pe care debitorul este obligat să o plătească, este suma dintre rata dobânzii aplicate de Banca Centrală Europeană celei mai recente operațiuni importante de refinanțare realizate înainte de prima zi calendaristică a semestrului anual în cauză („rata de referință”) și cel puțin șapte puncte procentuale („marja”), dacă contractul nu prevede altfel. Pentru un stat membru care nu participă la a treia fază a uniunii economice și monetare, rata de referință menționată anterior este rata echivalentă fixată de către banca centrală națională a statului respectiv. În ambele cazuri, rata de referință în vigoare în prima zi calendaristică a semestrului anual în cauză se aplică în următoarele șase luni;

(e) cu excepția cazurilor în care debitorul nu este răspunzător pentru întârziere, creditorul are dreptul de a solicita o compensație rezonabilă de la debitor pentru toate costurile de recuperare angajate datorită întârzierii în efectuarea plăților a celui din urmă. Astfel de costuri de recuperare respectă principiile transparenței și proporționalității cu privire la debitul în cauză. Statul membru poate, cu respectarea principiilor menționate mai sus, să fixeze sume maxime ale costurilor de recuperare pentru diferite niveluri ale datoriei.

2. Pentru anumite categorii de contracte care urmează a fi definite de legislația internă, statele membre pot fixa perioada după care dobânda devine exigibilă la maximum 60 de zile cu condiția să împiedice părțile contractante să depășească această perioadă sau să fixeze o rată obligatorie a dobânzii care depășește substanțial dobânda legală.

3. Statele membre garantează că un acord asupra datei plății sau a consecințelor întârzierii în efectuarea plăților care nu respectă dispozițiile alineatului (1) literele (b) – (d) și alineatului (2) fie nu este aplicabil, fie generează dreptul de a cere despăgubiri, dacă, ținând cont de toate circumstanțele cazului, inclusiv practicile și uzanțele comerciale și natura produselor, este extrem de inechitabil pentru creditor. Pentru a determina dacă un acord este extrem de inechitabil pentru creditor se ia în considerare, inter alia, dacă debitorul are motive obiective de derogare de la dispozițiile alineatelor (1) literele (b) – (d) și (2). Dacă se constată că un astfel de acord este extrem de inechitabil, se aplică dispozițiile legale, cu excepția cazurilor în care instanțele naționale stabilesc clauze diferite care sunt echitabile.

4. Statele membre garantează că, în interesul creditorilor și al concurenților, există mijloace adecvate și eficiente pentru a stopa aplicarea unor clauze extrem de inechitabile în înțelesul alineatului (3).

5. Mijloacele menționate la alineatul (4) includ dispoziții în baza cărora organizațiile recunoscute oficial ca reprezentante ale întreprinderilor mici și mijlocii sau având interese legitime în reprezentarea acestora pot să se adreseze, în conformitate cu legislația internă în cauză, instanțelor de judecată sau organelor administrative competente, pe motiv că clauzele contractuale concepuți pentru uz general sunt extrem de inechitabile în înțelesul alineatului (3) și, în consecință, pot aplica mijloacele potrivite și eficiente pentru a stopa aplicarea acestor clauze.

ò nou

Articolul 4

Compensația pentru costurile de recuperare

1. Statele membre se asigură că, atunci când dobânda pentru întârzierea efectuării plăților devine plătibilă în cazul tranzacțiilor comerciale în conformitate cu articolul 3 și articolul 5 și în lipsa unor prevederi contractuale contrare, creditorul are dreptul de a obține oricare din sumele următoare de la debitor :

(a) pentru o datorie mai mică de 1 000 EUR, o sumă fixă de 40 EUR;

(b) pentru o datorie egală sau mai mare de 1 000 EUR, o sumă fixă de 70 EUR;

(c) pentru o datorie egală sau mai mare de 10 000 EUR, o sumă egală cu 1% din suma pentru care dobânda pentru întârzierea efectuării plăților devine plătibilă.

2. Statele membre se asigură că sumele menționate la alineatul (1) sunt plătibile fără a fi necesară o notificare și reprezintă o compensație pentru propriile costuri de recuperare ale creditorului.

ê 2000/35/CE articolul 3 alineatul (1) litera (e) (adaptat)

ð nou

(e) 3. Ccu excepția cazurilor în care debitorul nu este răspunzător pentru întârziere, creditorul are dreptul ð , în plus față de sumele menționate la alineatul (1), ï de a solicita o compensație rezonabilă de la debitor pentru toate costurile ð restante ï de recuperare angajate datorită întârzierii în efectuarea plăților a celui din urmă. Astfel de costuri de recuperare respectă principiile transparenței și proporționalității cu privire la debitul în cauză. Statul membru poate, cu respectarea principiilor menționate mai sus, să fixeze sume maxime ale costurilor de recuperare pentru diferite niveluri ale datoriei.

ò nou

Articolul 5

Plata de către autoritățile publice

1. Statele membre se asigură că, în tranzacțiile comerciale care conduc la livrarea de bunuri sau furnizarea de servicii contra cost către autoritățile publice, creditorul are dreptul, fără a fi necesară o notificare, la o dobândă pentru întârzierea efectuării plăților egală cu dobânda legală, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

(a) creditorul și-a îndeplinit obligațiile contractuale și legale;

(b) creditorul nu a primit suma datorată la timp, cu excepția cazurilor în care debitorul nu este răspunzător pentru întârziere.

2. Atunci când condițiile stabilite la alineatul 1 sunt îndeplinite, statele membre garantează următoarele:

(a) dobânda pentru întârzierea efectuării plăților devine exigibilă din ziua următoare datei sau încheierii termenului de plată fixat în contract;

(b) dacă data sau termenul de plată nu este fixat în contract, dobânda pentru întârzierea efectuării plăților devine exigibilă în mod automat la oricare din următoarele termene:

(i) după 30 de zile de la data primirii de către debitor a facturii sau a unei cereri echivalente de plată;

(ii) dacă debitorul primește factura sau o cerere echivalentă de plată înainte de primirea bunurilor sau serviciilor, după 30 de zile de la primirea bunurilor sau serviciilor;

(iii) dacă procedura de recepție sau verificare, prin care se stabilește conformitatea bunurilor sau serviciilor cu contractul, este prevăzută prin lege sau contract și dacă debitorul primește factura sau o cerere echivalentă de plată înainte de sau în ziua în care are loc această recepție sau verificare, după 30 de zile de la acea dată.

3. Statele membre se asigură că durata maximă a procedurii de recepție sau verificare menționată la alineatul (2) litera (b) punctul (iii) nu depășește 30 de zile, în absența unor dispoziții contrare, justificate în mod corespunzător în documentele licitației și prin contract.

4. Statele membre se asigură că termenul de plată stabilit în contract nu depășește termenele stabilite la alineatul (2) litera (b), cu excepția cazului în care acesta este stabilit în mod special și de comun acord între debitor și creditor și este justificat în mod corespunzător ținând cont de circumstanțe speciale cum ar fi o necesitate obiectivă de a stabili termenul de plată pe o perioadă mai lungă.

5. Statele membre se asigură că, în cazul în care dobânda pentru întârzierea efectuării plăților devine plătibilă, creditorul are dreptul să obțină o compensare sub forma unei sume forfetare egală cu 5% din suma datorată. Această compensare este în plus față de dobânda pentru întârzierea efectuării plăților.

6. Statele membre se asigură că rata de referință aplicabilă în tranzacții comerciale care conduc la livrarea de bunuri sau furnizarea de servicii contra cost către autoritățile publice:

(a) pentru primul semestru al anului în cauză este rata în vigoare la data de 1 ianuarie din anul respectiv;

(b) pentru al doilea semestru al anului în cauză este rata în vigoare la data de 1 iulie din anul respectiv.

ê 2000/35/CE (adaptat)

Articolul 6

Ö Clauze contractuale extrem de inechitabile Õ

ê 2000/35/CE articolul 3 alineatele (3), (4) și (5) (adaptat)

ð nou

31. Statele membre garantează că un acord ð o clauză în contract ï asupra Ö referitoare la Õ dataei plății sau ð, rata dobânzii pentru întârzierea efectuării plăților sau costurile de recuperare ï a consecințelor întârzierii în efectuarea plăților care nu respectă dispozițiile alineatului (1) literele (b)-(d) și ale alineatului (2) fie nu este aplicabilă, fie generează dreptul de a cere despăgubiri, dacă, ținând cont de toate circumstanțele cazului, inclusiv practicile și uzanțele comerciale și natura produselor, este extrem de inechitabilă pentru creditor. Pentru a determina dacă ð o clauză ï un acord este extrem de inechitabilă pentru creditor Ö se ține cont de toate circumstanțele cazului, inclusiv de practicile și uzanțele comerciale și de natura produselor Õ ð sau a serviciilor. ï ð De asemenea, ï se ia în considerare, inter alia, dacă debitorul are motive obiective de derogare de la dispozițiile alineatului (1) literele (b)-(d) și ale alineatului (2) ð rata dobânzii legale sau de la dispozițiile articolului 3 alineatul (2) litera (b), articolului 4 alineatul (1) sau articolului 5 alineatul (2) litera (b) ï. Dacă se constată că un astfel de acord este extrem de inechitabil, se aplică dispozițiile legale, cu excepția cazurilor în care instanțele naționale stabilesc clauze diferite care sunt echitabile.

ð În scopul aplicării primului paragraf, orice clauză care exclude achitarea de dobânzi pentru întârzierea efectuării plăților este considerată întotdeauna ca fiind extrem de inechitabilă. ï

42. Statele membre garantează că, în interesul creditorilor și al concurenților, există mijloace adecvate și eficiente pentru a stopa aplicarea unor clauze extrem de inechitabile pentru creditor în înțelesul alineatului (31).

53. Mijloacele menționate la alineatul (42) includ dispoziții în baza cărora organizațiile ð reprezentative ï recunoscute oficial ca reprezentante ale întreprinderilor mici și mijlocii sau având interese legitime în reprezentarea acestora pot să se adreseze, în conformitate cu legislația internă în cauză, instanțelor de judecată sau organelor administrative competente, pe motiv că clauzele contractuale concepuți pentru uz general sunt extrem de inechitabile în înțelesul alineatului (3) și, în consecință, pot aplica mijloacele potrivite și eficiente pentru a stopa aplicarea acestor clauze.

ò nou

Articolul 7

Transparență

Statele membre garantează o transparență totală privind drepturile și obligațiile ce decurg din prezenta directivă, în special prin publicarea ratei dobânzii legale aplicabile.

ê 2000/35/CE

Articolul 48

Dreptul de retenție

1. Statele membre garantează, în conformitate cu dispozițiile de drept intern aplicabile în temeiul dreptului internațional privat, că vânzătorul păstrează dreptul de proprietate asupra bunurilor până la plata integrală, dacă cumpărătorul și vânzătorul au fost în mod expres de acord cu o clauză prevăzând dreptul de retenție înainte de livrarea bunurilor.

2. Statele membre pot adopta sau menține dispoziții privind plățile anticipate deja efectuate de către debitor.

ê 2000/35/CE (adaptat)

ð nou

Articolul 59

Proceduri de recuperare a creanțelor necontestate

1. Statele membre garantează că, în mod normal, se poate obține un titlu executoriu, indiferent de suma datorată, în termen de 90 de zile calendaristice de la înaintarea acțiunii creditorilor sau de la solicitarea adresată instanței sau altei autorități competente, cu condiția ca datoria sau aspecte ale procedurii să nu fie contestate. Această obligație revine statelor membre în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative interne.

2. Actele cu putere de lege și actele administrative interne respective se aplică în aceleași condiții tuturor creditorilor care sunt stabiliți în Comunitatea Europeană.

3. Perioadele menționate în continuare nu sunt luate în considerare la calcularea termenului de 90 de zile calendaristice vizate în alineatul (1) Ö Pentru calcularea termenului menționat la alineatul (1) nu se iau în considerare următoarele Õ:

(a) perioada necesară pentru procesarea documentelor;

(b) orice întârzieri cauzate de creditori, cum ar fi perioadele alocate corectării solicitărilor.

4. Prezentul articol nu aduce atingere prevederilor Convenției de la Bruxelles privind competența și punerea în aplicare a hotărârilor judecătorești în materie civilă și comercială[23].

ð 4. Alineatele (1), (2) și (3) nu aduc atingere prevederilor Regulamentului (CE) 1986/2006. ï

ò nou

Articolul 10

Raport

1. Statele membre transmit Comisiei un raport privind aplicarea prezentei directive în termen de doi ani de la data menționată la articolul 11 alineatul (1) și ulterior la fiecare trei ani.

2. În termen de trei ani de la data menționată la articolul 11 alineatul (1), Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului privind aplicarea prezentei directive. Raportul este însoțit de propuneri legislative corespunzătoare.

ê 2000/35/CE (adaptat)

Articolul 611

Transpunere

1. Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive până la 8 august 2002. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.

Atunci când statele membre adoptă aceste măsuri, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere cu ocazia publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitățile de a efectua astfel de trimiteri.

ê . (adaptat)

1. Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma articolelor 1 – 7 și articolului 9 până la [ultima zi a celei de-a 12-a luni după publicarea prezentei directive în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene ] . Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte, precum și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.

Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. De asemenea, ele conțin o mențiune în sensul că trimiterile, efectuate în cuprinsul actelor cu putere de lege și al actelor administrative în vigoare, la directivele abrogate prin prezenta directivă se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri și modul în care se formulează această mențiune.

ê 2000/35/CE (adaptat)

ð nou

42. Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

23. Statele membre pot menține sau adopta dispoziții legale mai favorabile creditorului decât cele necesare pentru respectarea prezentei directive.

4. În transpunerea prezentei directive, statele membre pot exclude contractele ð care au fost încheiate anterior datei menționate la alineatul (1). ï

3. În transpunerea prezentei directive, statele membre pot exclude:

(a) datoriile care sunt subiect al procedurilor de insolvență instituite împotriva debitorului;

(b) contractele care au fost încheiate anterior datei de 8 august 2002; și

(c) revendicări de dobânzi cu o valoare mai mică de 5 EUR.

4. Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern, pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

5. Comisia efectuează după doi ani de la 8 august 2002 o analiză, inter alia, a dobânzii legale, a termenelor contractuale de plată și întârzierilor în efectuarea plății, pentru a evalua impactul asupra tranzacțiilor comerciale și funcționarea dispozițiilor legale în practică. Rezultatele acestei analize și ale altor analize vor fi comunicate Parlamentului European și Consiliului, însoțite dacă este cazul de propuneri de îmbunătățire a prezentei directive.

ò nou

Articolul 12

Abrogare

Cu excepția contractelor încheiate înainte de [data prevăzută la articolul 11 alineatul (1)] , pentru care prezenta directivă nu se aplică în conformitate cu articolul 11 alineatul (4), Directiva 2000/35/CE se abrogă începând cu data menționată, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere a directivei în dreptul intern și de aplicare a acesteia.

Trimiterile la directiva abrogată se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexă.

ê 2000/35/CE

ð nou

Articolul 713

Intrarea în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare în a [douăzecea] zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

ê 2000/35/CE

Articolul 814

Destinatari

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles, […]

Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu

Președintele Președintele […] […]

ANEXĂ

Tabel de corespondență

Directiva 2000/35/CE | Prezenta directivă |

Articolul 1 | Articolul 1 alineatul (1) |

Articolul 2 alineatul (1) primul paragraf | Articolul 2 alineatul (1) |

Articolul 2 alineatul (1) al doilea paragraf | Articolul 2 alineatul (2) |

Articolul 2 alineatul (1) al treilea paragraf | Articolul 2 alineatul (3) |

Articolul 2 alineatul (2) | Articolul 2 alineatul (4) |

- | Articolul 2 alineatul (5) |

- | Articolul 2 alineatul (6) |

- | Articolul 2 alineatul (7) partea introductivă |

Articolul 2 alineatul (3) | Articolul 2 alineatul (8) |

Articolul 2 alineatul (4) | Articolul 2 alineatul (7) litera (a) |

Articolul 2 alineatul (5) | Articolul 2 alineatul (9) |

Articolul 3 alineatul (1) litera (a) | Articolul 3 alineatul (2) litera (a) |

Articolul 3 alineatul (1) litera (b) partea introductivă | Articolul 3 alineatul (2) litera (b) |

Articolul 3 alineatul (1) litera (b) punctul (i) | Articolul 3 alineatul (2) litera (b) punctul (i) |

Articolul 3 alineatul (1) litera (b) punctul (ii) | - |

Articolul 3 alineatul (1) litera (b) punctul (iii) | Articolul 3 alineatul (2) litera (b) punctul (ii) |

Articolul 3 alineatul (1) litera (b) punctul (iv) | Articolul 3 alineatul (2) litera (b) punctul (iii) |

Articolul 3 alineatul (1) litera (c) | Articolul 3 alineatul (1) |

Articolul 3 alineatul (1) litera (d) prima și a treia teză | - |

Articolul 3 alineatul (1) litera (d) a doua teză | Articolul 2 alineatul (7) litera (b) |

- | Articolul 4 alineatul (1) |

- | Articolul 4 alineatul (2) |

Articolul 3 alineatul (1) litera (e) | Articolul 4 alineatul (3) |

Articolul 3 alineatul (2) | - |

- | Articolul 5 |

Articolul 3 alineatul (3) prima și a doua teză | Articolul 6 alineatul (1) primul paragraf |

Articolul 3 alineatul (3) a treia teză | - |

- | Articolul 6 alineatul (1) al doilea paragraf |

Articolul 3 alineatul (4) | Articolul 6 alineatul (2) |

Articolul 3 alineatul (5) | Articolul 6 alineatul (3) |

- | Articolul 7 |

Articolul 4 | Articolul 8 |

Articolul 5 alineatele (1), (2) și (3) | Articolul 9 alineatele (1), (2) și (3) |

Articolul 5 alineatul (4) | - |

- | Articolul 5 alineatul (4) |

- | Articolul 10 |

Articolul 6 alineatul (1) | - |

- | Articolul 11 alineatul (1) |

Articolul 6 alineatul (2) | Articolul 11 alineatul (3) |

Articolul 6 alineatul (3) | Articolul 1 alineatul (2) |

Articolul 6 alineatul (4) | Articolul 11 alineatul (2) |

Articolul 6 alineatul (5) | - |

- | Articolul 11 alineatul (4) |

- | Articolul 12 |

Articolul 7 | Articolul 13 |

Articolul 8 | Articolul 14 |

- | Anexă |

FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ

1. TITLUL PROPUNERII:

Propunere de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind combaterea întârzierii efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale (reformare).

2. CADRU ABM / ABB (gestionarea/stabilirea bugetului pe activități)

Titlul 02 – Întreprinderi – Capitolul 02 03 Piața internă de mărfuri și politici sectoriale.

3. LINII BUGETARE

3.1. Linii bugetare [linii operaționale și linii conexe de asistență tehnică și administrativă (fostele linii BA)], inclusiv titlurile acestora:

02.0301

3.2. Durata acțiunii și a implicațiilor financiare:

Considerând că acțiunea este o propunere legislativă, durata sa este nedeterminată.

3.3. Caracteristici bugetare:

Linia bugetară | Natura cheltuielilor | Nouă | Contribuție AELS | Contribuție țări candidate | Rubrica PF |

02.0301 | Neobligatorii | CD[24] | NU | DA | NU | 1a |

4. SINTEZA RESURSELOR

4.1. Resurse financiare

4.1.1. Sinteza creditelor de angajament (CA) și a creditelor de plată (CP)

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Natura cheltuielii | Secțiunea nr. | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 și anii urm. | Total |

Cheltuieli operaționale[25] |

Credite de angajament (CA) | 8.1. | a | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Credite de plată (CP) | b | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Cheltuieli administrative incluse în suma de referință[26] |

Asistență tehnică și administrativă – ATA (CND) | 8.2.4. | c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0,3 | 0 | 0,3 |

SUMA TOTALĂ DE REFERINȚĂ |

Credite de angajament | a+c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0,3 | 0 | 0,3 |

Credite de plată | b+c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0,3 | 0 | 0,3 |

Cheltuieli administrative neincluse în suma de referință[27] |

Resurse umane și cheltuieli conexe (CND) | 8.2.5. | d | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 1,464 |

Costuri administrative, altele decât resursele umane și costurile conexe, neincluse în suma de referință (CND) | 8.2.6. | e | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,6 |

Costul financiar indicativ total al acțiunii |

TOTAL CA, inclusiv costul resurselor umane | a+c+d+e | 0,344 | 0,344 | 0,344 | 0,344 | 0,644 | 0,344 | 2,364 |

TOTAL PA, inclusiv costul resurselor umane | b+c+d+e | 0,344 | 0,344 | 0,344 | 0,344 | 0,644 | 0,344 | 2,364 |

4.1.2. Compatibilitatea cu programarea financiară

Propunerea este compatibilă cu programarea financiară existentă.

4.1.3. Implicațiile financiare asupra veniturilor

Propunerea nu are implicații financiare asupra veniturilor

4.2. Resurse umane în echivalent normă întreagă (ENI) (inclusiv funcționari, personal temporar și extern) - a se vedea detaliile de la punctul 8.2.1.

Necesar anual | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 și anii urm. |

Număr total de resurse umane | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 |

5. CARACTERISTICI ȘI OBIECTIVE

5.1. Obiective de îndeplinit pe termen scurt sau lung

A se vedea expunerea de motive.

5.2. Valoarea adăugată a implicării comunitare, coerența propunerii cu alte instrumente financiare și eventuala sinergie

A se vedea expunerea de motive.

5.3. Obiective, rezultate preconizate și indicatori aferenți acestora care fac obiectul propunerii în cadrul gestionării pe activități (ABM)

A se vedea expunerea de motive.

5.4. Modalități de punere în aplicare (cu titlu indicativ)

Gestionare centralizată: direct de către Comisie.

6. MONITORIZARE ȘI EVALUARE

Organizarea unui mecanism fiabil de evaluare și de monitorizare este complicată din cauza principiului conform căruia normele stabilite în prezenta propunere nu sunt obligatorii pentru întreprinderi, acestea fiind libere de a le aplica sau nu și de a-și revendica sau nu drepturile. În plus, după toate probabilitățile, o conjunctură economică defavorabilă este susceptibilă de a influența în mod negativ respectarea termenelor de plată, deoarece aceasta afectează fluxul de numerar și posibilitățile de finanțare ale întreprinderilor. În perioade de creștere economică, întreprinderile beneficiază de un aport de lichidități mai favorabil care, cel puțin în parte, poate fi utilizat pentru achitarea mai rapidă a facturilor.

Sistemul de monitorizare cuprinde două mari axe:

- Transparența : propunerea obligă statele membre să asigure o transparență deplină în privința drepturilor și obligațiilor ce decurg din directivă;

- Raportarea : propunerea obligă statele membre să trimită Comisiei, la intervale de trei ani, un raport privind punerea în aplicare a directivei. Comisia va colecta aceste informații și apoi va elabora un raport privind punerea în aplicare a directivei. Acest raport va fi probabil redactat, între altele, cu trimitere la informațiile și datele prezentate în anexele 1, 2 și 3 (în parte) ale evaluării impactului, care vor fi utilizate ca indicatori complementari privind realizarea obiectivelor. Organizarea unor noi anchete similare va permite Comisiei să compare comportamentul creditorilor înainte și după aplicarea directivei.

7. Măsuri antifraudă

Nu se aplică.

8. DETALII PRIVIND RESURSELE

8.1. Obiectivele propunerii din punctul de vedere al costurilor financiare

Nu se aplică.

8.2. Cheltuieli administrative

8.2.1. Numărul și tipul resurselor umane

Tipuri de posturi | Personal care urmează să fie alocat pentru gestionarea acțiunii prin utilizarea resurselor existente și/sau suplimentare (număr de posturi/ENI) |

2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |

Funcționari sau agenți temporari[28] (XX 01 01) | A*/AD | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |

B*, C*/AST | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |

Personal finanțat[29] în temeiul articolului XX 01 02 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Alte tipuri de personal[30] finanțate în temeiul articolului XX 01 04/05 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

TOTAL | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 |

8.2.2. Descrierea sarcinilor care decurg din acțiune

Sarcinile consistă în gestionarea administrativă a directivei, inclusiv tratarea plângerilor și a infracțiunilor, aplicarea măsurilor de transparență și pregătirea și redactarea raportului menționat la punctul 6.

8.2.3. Originea resurselor umane (statutare)

Posturi care urmează să fie redistribuite pe baza resurselor existente în cadrul serviciului în cauză (redistribuire internă)

8.2.4. Alte cheltuieli administrative incluse în suma de referință (XX 01 04/05 – Cheltuieli de gestiune administrativă)

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Linia bugetară (nr. și denumire) | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 și anii urm. | TOTAL |

Alte tipuri de asistență tehnică și administrativă |

- intra muros | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

- extra muros | 0 | 0 | 0 | 0 | 0,3 | 0 | 0 |

Total asistență tehnică și administrativă | 0 | 0 | 0 | 0 | 0,3 | 0 | 0 |

8.2.5. Costuri financiare ale resurselor umane și costuri conexe neincluse în suma de referință

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Tip de resurse umane | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 și anii urm. |

Funcționari și agenți temporari (XX 01 01) | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 |

Personal finanțat în temeiul articolului XX 01 02 (auxiliari, END, agenți contractuali, etc.) (se indică linia bugetară) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Costul total al resurselor umane și costuri conexe (NEINCLUSE în suma de referință) | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 |

8.2.6. Alte cheltuieli administrative neincluse în suma de referință milioane EUR (cu 3 zecimale) |

2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 și anii urm. | TOTAL |

XX 01 02 11 01 – Misiuni | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,3 |

XX 01 02 11 02 – Reuniuni și conferințe | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,3 |

XX 01 02 11 03 - Comitete | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

XX 01 02 11 04 – Studii și consultări | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

XX 01 02 11 05 - Sisteme de informații | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

2. Total alte cheltuieli de gestiune (XX 01 02 11) | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,6 |

3. Alte cheltuieli de natură administrativă (a se preciza, indicând linia bugetară) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Total cheltuieli administrative altele decât resursele umane și costurile conexe (NEINCLUSE în suma de referință) | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,6 |

[1] SEC(2009)477 final din 8 aprilie 2009

[2] JO C […], […], p. […].

[3] JO C […], […], p. […].

[4] JO C […], […], p. […].

[5] JO L 200, 8.8.2000, p. 35.

[6] JO L 12, 16.1.2001, p. 1.

[7] JO L 143, 30.4.2004, p. 15.

[8] JO L 399, 30.12.2006, p. 1.

[9] JO L 199, 31.7.2007, p. 1.

[10] JO C323, 21.11.1994, p. 19.

[11] JO L127, 10.6.1995, p. 19.

[12] JO C211, 22.7.1996, p. 43.

[13] JO C287, 22.9.1997, p. 92.

[14] JO C216, 17.7.1997, p. 10.

[15] COM(2008)394.

[16] COM(2008)800.

[17] JO L 134, 30.4.2004, p. 114.

[18] JO L 124, 8.6.1971, p. 1.

[19] JO L 209, 24.7.1992, p. 1.

[20] JO L 199, 9.8.1993, p. 1.

[21] JO L 199, 9.8.1993, p. 54.

[22] JO L 199, 9.8.1993, p. 84.

[23] Versiune consolidată în JO C 27, 26.1.1998, p. 3.

[24] Credite diferențiate

[25] Cheltuieli care nu intră sub incidența capitolului xx 01 din titlul xx în cauză.

[26] Cheltuieli care intră sub incidența articolului xx 01 04 din titlul xx.

[27] Cheltuieli care intră sub incidența capitolului xx 01, cu excepția articolelor xx 01 04 sau xx 01 05.

[28] Ale cărui costuri NU sunt acoperite de suma de referință

[29] Ale cărui costuri NU sunt acoperite de suma de referință

[30] Ale căror costuri sunt incluse în suma de referință

[31] Este necesar să se facă trimitere la fișa financiară legislativă specifică agenției (agențiilor) executive în cauză.