[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 19.12.2008

COM(2008) 873 final

2008/0253 (CNS)

Propunere de

DIRECTIVĂ A CONSILIULUI

de stabilire a principiilor privind organizarea controalelor sanitar-veterinare ale animalelor provenite din ţări terţe introduse în Comunitate (versiune codificată)

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

1. În contextul unei Europe a cetăţenilor, Comisia acordă o mare importanţă simplificării şi clarităţii dreptului comunitar în scopul de a-l face mai lizibil şi mai accesibil cetăţeanului, oferindu-i astfel posibilităţi sporite de a face uz de drepturile specifice care îi sunt conferite.

Dar acest obiectiv nu va putea fi atins atât timp cât va persista un număr mult prea mare de dispoziţii care, fiind modificate de nenumărate ori şi adeseori în mod substanţial, se găsesc dispersate parte în actul originar, parte în actele modificatoare ulterioare. Astfel, pentru a identifica dispoziţiile în vigoare, este necesară o muncă de cercetare şi de comparare a unui număr mare de acte.

Prin urmare, claritatea şi transparenţa dreptului comunitar depind şi de codificarea legislaţiei adeseori modificată.

2. La 1 aprilie 1987, Comisia a dat instrucţiuni[1] serviciilor sale de a realiza codificarea tuturor actelor legislative cel mai târziu după a zecea lor modificare, menţionând că este vorba despre o cerinţă minimală şi că, în vederea clarităţii şi a bunei înţelegeri a legislaţiei comunitare, serviciile responsabile ar trebui să codifice textele la intervale şi mai scurte.

3. Concluziile preşedinţiei Consiliului European de la Edimbourg, din decembrie 1992, au confirmat aceste imperative[2], subliniind importanţa codificării care asigură o securitate juridică în ceea ce priveşte dreptul aplicabil la un moment dat în legătură cu o problemă specifică.

Codificarea trebuie realizată respectând cu stricteţe procesul legislativ comunitar normal.

Întrucât nici o modificare de substanţă nu poate fi introdusă în actele care fac obiectul codificării , Parlamentul European, Consiliul şi Comisia au convenit, prin acordul interinstituţional din 20 decembrie 1994, că, în vederea adoptării rapide a actelor codificate, ar putea fi utilizată o procedură accelerată.

4. Obiectul prezentei propuneri este codificarea Directivei 91/496/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 de stabilire a principiilor privind organizarea controalelor sanitar-veterinare ale animalelor provenite din ţări terţe introduse în Comunitate şi de modificare a Directivelor 89/662/CEE, 90/425/CEE şi 90/675/CEE[3]. Noua directivă se substituie diverselor acte care îi sunt încorporate[4]; prezenta propunere păstrează în totalitate conţinutul actelor astfel codificate şi se limitează la a le regrupa, aducând numai modificările de formă cerute de însăşi operaţia de codificare.

5. Prezenta propunere de codificare a fost elaborată pe baza unei consolidări prealabile a textului Directivei 91/496/CEE şi a actelor care o modifică, în toate limbile oficiale, efectuată prin intermediul unui sistem informatic , de către Oficiul Publicaţiilor Oficiale ale Comunităţilor Europene. În cazul articolelor renumerotate, corelaţia între vechea numerotare şi cea nouă este prezentată în tabelul de corespondenţă din anexa IV la directiva codificată.

ê 91/496/CEE (adaptat)

2008/0253 (CNS)

Propunere de

DIRECTIVĂ A CONSILIULUI

de stabilire a principiilor privind organizarea controalelor sanitar-veterinare ale animalelor provenite din ţări terţe introduse în Comunitate (versiune codificată)

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Economice Europene, în special articolul Ö 37 Õ,

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Parlamentului European[5],

întrucât:

ê

(1) Directiva 91/496/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 de stabilire a principiilor privind organizarea controalelor sanitar-veterinare ale animalelor provenite din ţări terţe introduse în Comunitate şi de modificare a Directivelor 89/662/CEE, 90/425/CEE şi 90/675/CEE[6] a fost modificată de mai multe ori[7] şi în mod substanţial. Este necesar, din motive de claritate şi de raţionalizare, să se codifice directiva menţionată.

ê 91/496/CEE considerentul 1

(2) Animalele vii figurează pe lista din anexa I la tratat.

ê 91/496/CEE considerentul 2

(3) Stabilirea la nivel comunitar a principiilor privind organizarea controalelor sanitar-veterinare ale animalelor provenite din ţări terţe contribuie la garantarea securităţii aprovizionărilor şi la asigurarea stabilităţii pieţelor, armonizând în acelaşi timp măsurile necesare pentru asigurarea protecţiei sănătăţii animalelor.

ê 91/496/CEE

(4) Este necesar ca fiecare lot de animale provenit din ţări terţe să fie supus unui control al documentelor şi al identităţii din momentul introducerii acestuia pe teritoriul Comunităţii.

(5) Ar trebui stabilite principii valabile în întreaga Comunitate cu privire la organizarea şi urmările controalelor fizice care trebuie efectuate de către autorităţile sanitar-veterinare competente.

(6) Ar trebui prevăzut un regim de protecţie. În acest context, Comisia ar trebui să poată acţiona, în special prin deplasarea la faţa locului şi prin adoptarea măsurilor corespunzătoare situaţiei.

(7) O funcţionare armonioasă a sistemului de control implică o procedură de autorizare şi o inspecţie a punctelor de control la frontieră. De asemenea, ar trebui organizate schimburi de funcţionari abilitaţi să efectueze controalele animalelor vii provenite din ţări terţe.

ê 91/496/CEE (adaptat)

(8) Stabilirea la nivel comunitar de principii comune este cu atât mai necesară cu cât, Ö odată cu realizarea Õ pieţei interne, Ö s-au eliminat Õ controalele la frontierele interne.

ê 91/496/CEE considerentul 11 (adaptat)

(9) Ö Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive se adoptă în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competenţelor de executare conferite Comisiei[8]. Õ

ê

(10) Prezenta directivă nu trebuie să aducă atingere obligaţiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul naţional a directivelor menţionate în anexa III, partea B,

ê 91/496/CEE (adaptat)

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Ö CAPITOLUL I Õ

Ö DOMENIUL DE APLICARE ŞI DEFINIŢII Õ

ê 91/496/CEE

Articolul 1

(1) Statele membre efectuează, în conformitate cu dispoziţiile prezentei directive, controalele sanitar-veterinare ale animalelor provenite din ţări terţe şi introduse în Comunitate.

(2) Prezenta directivă nu se aplică controalelor sanitar-veterinare ale animalelor de companie, altele decât ecvideele, care însoţesc, fără scop lucrativ, călătorii.

Articolul 2

În înţelesul prezentei directive, se aplică definiţiile de la articolul 2 din Directiva 90/425/CEE a Consiliului[9].

De asemenea, se aplică următoarele definiţii:

(a) „controlul documentelor” înseamnă: verificarea certificatelor sau documentelor sanitar-veterinare care însoţesc animalul;

(b) „controlul identităţii” înseamnă: verificarea, prin simplă inspecţie vizuală, a concordanţei dintre documente sau certificate şi animale, precum şi a prezenţei şi a concordanţei mărcilor care trebuie să apară pe animale;

(c) „control fizic” înseamnă: controlul animalului însuşi, care poate consta într-o prelevare de probe, o testare în laborator a acestor probe, precum şi, după caz, controale suplimentare în timpul carantinei;

(d) „importator” înseamnă: orice persoană fizică sau juridică care prezintă animalele în scopul importării acestora în Comunitate;

(e) „lot” înseamnă: o cantitate de animale din aceeaşi specie, inclusă în acelaşi certificat sau document sanitar-veterinar, transportată cu acelaşi mijloc de transport şi care provine din aceeaşi ţară terţă sau din aceeaşi parte a unei ţări terţe;

ê 91/496/CEE (adaptat)

(f) „punct de control la frontieră” înseamnă: orice punct de control situat în imediata vecinătate a frontierei externe a unuia din teritoriile menţionate în anexa I la Directiva 97/78/CE[10] a Consiliului, desemnat şi autorizat în conformitate cu articolul 6 Ö din prezenta directivă Õ.

ê 91/496/CEE

CAPITOLUL II

Organizarea şi urmările controalelor

Articolul 3

(1) Statele membre asigură ca:

(a) importatorii să fie obligaţi să comunice personalului sanitar-veterinar din punctul de control la frontieră unde animalele urmează să fie prezentate, cu o zi lucrătoare înainte, numărul şi natura animalelor, precum şi momentul estimat al sosirii lor;

(b) animalele să fie conduse direct, sub control oficial, la punctul de control la frontieră menţionat la articolul 6 sau, după caz, la o unitate de carantină, în conformitate cu articolul 10 alineatul (1) primul paragraf litera (b);

(c) animalele să nu poată părăsi postul de control sau unitatea în cauză decât în cazul în care, fără a aduce atingere dispoziţiilor speciale care urmează să fie adoptate în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3), se face dovada:

(i) sub forma unui certificat prevăzut la articolul 7 alineatul (1) litera (b) sau la articolul 8, că s-au efectuat controalele sanitar-veterinare ale animalelor în cauză, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) şi articolul 4 alineatul (2) literele (a), (b) şi (d) şi articolele 8 şi 9, în conformitate cu cerinţele autorităţii competente;

ê 91/496/CEE (adaptat)

(ii) că s-au achitat taxele de control sanitar-veterinar şi că, după caz, s-a depus o garanţie care să acopere eventualele cheltuieli prevăzute la articolul 10 alineatul (6) şi la articolul 12 alineatul (4);

(d) autoritatea vamală să nu autorizeze punerea în liberă circulaţie pe teritoriile menţionate în anexa I la Directiva 97/78/CE decât în cazul în care, fără a aduce atingere dispoziţiilor speciale care urmează să fie adoptate în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3) Ö din prezenta directivă Õ, se aduce dovada respectării cerinţelor de la prezentul alineat litera (c).

ê 91/496/CEE

(2) Normele de aplicare a alineatului (1) se aprobă, după caz, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

Articolul 4

(1) Statele membre se asigură că, oricare ar fi destinaţia animalelor, fiecare lot de animale provenit dintr-o ţară terţă este supus de către autoritatea sanitar-veterinară unui control al documentelor şi unui control al identităţii într-un punct de control la frontieră situat pe unul din teritoriile menţionate în anexa I la Directiva 97/78/CE şi autorizat, în acest sens, pentru a verifica:

(a) originea lor;

(b) destinaţia lor ulterioară, în special în caz de tranzit sau în cazul animalelor ale căror schimburi comerciale nu au făcut obiectul unei armonizări comunitare sau unor cerinţe specifice recunoscute de o decizie comunitară pentru statul membru de destinaţie;

ê 91/496/CEE

(c) faptul că informaţiile pe care certificatele sau documentele le conţin corespund garanţiilor cerute de normele comunitare sau, în cazul în care este vorba de animale ale căror schimburi comerciale nu au făcut obiectul unei armonizări comunitare, corespund garanţiilor cerute de normele interne aplicabile în diferitele cazuri prevăzute de prezenta directivă;

ê 92/438/CEE art. 9 pct. 1

(d) că nu a fost furnizată nici o informaţie cu privire la respingerea transportului în procedura prevăzută în articolul 1 alineatul (1) prima liniuţă din Decizia 92/438/CEE a Consiliului[11].

ê 91/496/CEE

(2) Fără a aduce atingere scutirilor prevăzute la articolul 8, medicul veterinar oficial trebuie să efectueze un control fizic al animalelor prezentate la punctul de control la frontieră. Acest control trebuie să cuprindă, în special:

(a) un examen clinic al animalelor, prin care să se asigure că acestea sunt conforme cu indicaţiile furnizate în certificatul sau în documentul care le însoţeşte şi că sunt sănătoase din punct de vedere clinic;

(b) eventuale examene de laborator care se consideră necesare sau care sunt prevăzute de normele comunitare;

(c) eventuale prelevări oficiale de probe în scopul căutării de reziduuri care trebuie analizate în cel mai scurt timp;

ê 91/628/CEE art. 11 alin. (3)

(d) verificarea respectării cerinţelor Regulamentului (CE) nr. 1/2005 al Consiliului[12].

ê 91/496/CEE

Medicul veterinar oficial trebuie, în sensul unui control ulterior al transportului şi, după caz, al respectării cerinţelor suplimentare ale exploataţiei de destinaţie, să comunice autorităţilor competente din statul membru de destinaţie informaţiile necesare prin intermediul unui sistem de schimb de informaţii prevăzut la articolul 20 din Directiva 90/425/CEE.

Medicul veterinar oficial poate fi asistat, în unele din sarcinile menţionate anterior, de un personal calificat, special instruit în acest scop şi aflat în responsabilitatea sa.

ê 92/438/CEE art. 9 pct. 2

Controlul trebuie efectuat după trimiterea la bazele de date prevăzute la articolul 1 alineatul (1) a doua liniuţă din Decizia 92/438/CEE.

ê 91/496/CEE

(3) Cu toate acestea, prin derogare de la alineatele (1) şi (2), în cazul animalelor introduse într-un port sau într-un aeroport aflat pe unul dintre teritoriile menţionate în anexa I la Directiva 97/78/CE, controlul identităţii şi cel fizic se pot efectua în acest port sau aeroport de destinaţie, cu condiţia ca acesta să dispună de un punct de control la frontieră, asemenea celui menţionat la articolul 6 din prezenta directivă, şi ca animalele să-şi continue călătoria, după caz, pe cale maritimă sau aeriană pe aceeaşi navă sau avion. În acest caz, autoritatea competentă care a efectuat controlul documentelor informează medicul veterinar oficial de la punctul de control al statului membru de destinaţie, fie direct, fie prin intermediul autorităţii sanitar-veterinare locale, cu privire la trecerea animalelor, prin sistemul de schimb de informaţii menţionat la articolul 20 din Directiva 90/425/CEE.

(4) Toate cheltuielile legate de punerea în aplicare a prezentului articol sunt suportate de expeditor, destinatar sau de mandatarul acestora, fără nici o despăgubire din partea statului membru.

ê 91/496/CEE art. 4 alin. (2) lit. a) al doilea paragraf (adaptat)

(5) În conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3), se pot obţine derogări, în anumite condiţii şi în conformitate cu norme care urmează să fie stabilite în conformitate cu aceeaşi procedură, de la principiul examenului clinic individual Ö menţionat la alineatul (2) litera (a) din prezentul articol Õ pentru anumite categorii şi specii de animale.

ê 91/496/CEE

è1 92/438/CEE art. 9 pct. 3

(6) Normele de aplicare a alineatelor (1) – (5), inclusiv cele privind formarea şi calificarea personalului de asistenţă sunt, dacă este necesar, adoptate în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

Articolul 5

Introducerea pe teritoriile menţionate în anexa I la Directiva 97/78/CE este interzisă în cazul în care aceste controale arată:

(a) că animalele din speciile pentru care normele de reglementare a importurilor au fost armonizate la nivel comunitar provin, fără a aduce atingere condiţiilor speciale prevăzute la articolul 19 punctul (ii) din Directiva [90/426/CEE] a Consiliului[13], de pe teritoriul sau dintr-o parte a teritoriului unei ţări terţe care nu figurează pe listele stabilite în conformitate cu normele comunitare pentru speciile în cauză sau provenite dintr-o ţară terţă de unde importurile sunt interzise ca urmare a unei decizii comunitare;

(b) că animalele, altele decât cele menţionate la litera (a), nu respectă cerinţele prevăzute de normele interne, care corespund diferitelor cazuri prevăzute de prezenta directivă;

(c) că animalele sunt atinse sau suspecte de a fi atinse sau contaminate de o boală contagioasă sau că prezintă un risc pentru sănătatea publică sau animală sau pentru orice alt motiv prevăzut de normele comunitare;

(d) că nu au fost respectate, de către ţara terţă exportatoare, cerinţele prevăzute de normele comunitare;

(e) că animalele nu sunt apte pentru a continua călătoria;

(f) că certificatul sau documentul sanitar-veterinar care însoţeşte animalele în cauză nu este conform cu cerinţele stabilite în temeiul normelor comunitare sau, în lipsa unor norme armonizate, cu cerinţele prevăzute de normele interne care corespund diferitelor cazuri prevăzute de prezenta directivă.

Normele de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

Articolul 6

(1) Punctele de control la frontieră trebuie să corespundă dispoziţiilor prezentului articol.

(2) Orice punct de control la frontieră trebuie să fie:

(a) situat la punctul de intrare pe unul din teritoriile menţionate în anexa I la Directiva 97/78/CE;

Cu toate acestea, o anumită distanţă faţă de punctul de intrare poate fi tolerată în cazul în care aceasta este necesară din constrângeri geografice (cum ar fi debarcadere, gări, trecătoare) şi cu condiţia ca punctul de control, în acest caz, să fie situat departe de crescătorii sau de locurile unde se găsesc animale care ar putea fi infectate cu boli contagioase;

(b) situat într-o zonă vamală care să permită efectuarea celorlalte formalităţi administrative, inclusiv formalităţile vamale privind importul;

(c) desemnat şi autorizat în conformitate cu alineatul (3);

(d) plasat sub autoritatea unui medic veterinar oficial, care să-şi asume efectiv responsabilitatea controalelor. Medicul veterinar oficial poate fi asistat de personal calificat, special instruit în acest scop şi aflat în responsabilitatea sa. è1 Medicul veterinar oficial efectuează toate actualizările bazelor de date prevăzute în articolul 1 alineatul (1) a treia liniuţă din Decizia 92/438/CEE. ç

ê 91/496/CEE (adaptat)

(3) Statele membre prezintă Comisiei, în urma unei preselecţii efectuate de autorităţile naţionale în colaborare cu serviciile Comisiei în scopul verificării conformităţii cu cerinţele minime din anexa I, lista punctelor de control la frontieră însărcinate cu efectuarea controalelor sanitar-veterinare ale animalelor, furnizând indicaţiile următoare:

ê 91/496/CEE

(a) natura punctului de control la frontieră:

(i) port;

(ii) aeroport;

(iii) post de control rutier;

(iv) post feroviar;

(b) natura animalelor care ar putea fi controlate la punctul de control la frontieră, în funcţie de echipamentul şi personalul veterinar disponibile, menţionându-se, în acest caz, animalele care nu pot fi controlate şi, în cazul ecvideelor înregistrate, programul de lucru al unui punct de control la frontieră special desemnat;

(c) dotarea cu personal însărcinat cu efectuarea controalelor sanitar-veterinare:

(i) numărul de medici veterinari oficiali, cu cel puţin un medic veterinar oficial de serviciu în timpul programului de lucru al punctului de control la frontieră;

(ii) numărul de personal auxiliar sau de asistenţi cu o calificare specială;

(d) descrierea echipamentului şi a locaţiilor disponibile pentru:

(i) controlul documentelor;

(ii) controlul fizic;

(iii) recoltarea de probe;

(iv) analizele generale prevăzute la articolul 4 alineatul (2) litera (b);

(v) analizele specifice cerute de medicul veterinar oficial;

(e) capacitatea locaţiilor disponibile pentru eventuala adăpostire a animalelor în aşteptarea rezultatelor analizelor;

(f) natura echipamentului, care să permită un schimb de informaţii rapid, în special cu celelalte puncte de control la frontieră;

(g) importanţa fluxurilor comerciale (tipuri de animale şi cantităţile care tranzitează prin punctul de control la frontieră).

(4) Comisia procedează, în colaborare cu autorităţile naţionale competente, la inspecţia punctelor de control la frontieră autorizate în conformitate cu alineatul (3), pentru a se asigura că normele de control sanitar-veterinare se aplică uniform şi că diferitele puncte de control dispun într-adevăr de infrastructura necesară şi respectă cerinţele minime prevăzute în anexa I.

ê 91/496/CEE (adaptat)

Comisia prezintă Comitetului menţionat la articolul 22 alineatul (1) un raport privind rezultatele inspecţiei menţionate la primul paragraf din prezentul articol, precum şi propuneri care ţin seama de concluziile acestui raport şi care vizează întocmirea unei liste comunitare a punctelor de control la frontieră. Autorizarea şi eventualele actualizări ale acestei liste se realizează în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (2).

Comisia publică în Jurnalul Oficial al Ö Uniunii Õ Europene lista Ö comunitară a Õ punctelor de control la frontieră autorizate, precum şi eventualele actualizări ale acesteia.

ê 91/496/CEE

(5) Normele de aplicare a alineatelor (1) – (4) se adoptă, dacă este necesar, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

Articolul 7

(1) În cazul în care animalele din speciile pentru care normele care reglementează importurile au fost armonizate la nivel comunitar nu sunt destinate introducerii pe piaţă pe teritoriul statului membru care a efectuat controalele menţionate la articolul 4, medicul veterinar oficial de la punctul de control la frontieră, fără a aduce atingere condiţiilor specifice aplicabile ecvideelor înregistrate şi însoţite de documentul de identificare prevăzut de Directiva 90/427/CEE a Consiliului[14]:

(a) furnizează persoanei interesate una sau, în cazul separării lotului, mai multe copii legalizate ale certificatelor originale ale animalelor, termenul de valabilitate al acestor copii fiind de zece zile;

(b) eliberează un certificat în conformitate cu un model care urmează să fie stabilit de Comisie potrivit procedurii menţionate la articolul 22 alineatul (3), care atestă că respectivele controale menţionate la articolul 4 alineatul (1) şi articolul 4 alineatul (2) literele (a), (b) şi (d) au fost efectuate în conformitate cu cerinţele medicului veterinar oficial, precizând natura probelor prelevate şi rezultatele posibile ale examenelor de laborator, sau termenele la care se aşteaptă aceste rezultate;

(c) păstrează certificatul sau certificatele originale care însoţesc animalele.

(2) Normele de aplicare de la alineatul (1) se adoptă în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

(3) După trecerea prin punctele de control la frontieră, schimburile comerciale cu animalele menţionate la alineatul (1) şi admise pe teritoriile menţionate la anexa I la Directiva 97/78/CE, se efectuează în conformitate cu normele de control sanitar veterinar stabilite de Directiva 90/425/CEE.

În special, informaţia furnizată autorităţii competente a locului de destinaţie prin sistemul de schimb de informaţii, menţionat la articolul 20 din Directiva 90/425/CEE, va specifica:

(a) dacă animalele sunt destinate unui stat membru sau unei regiuni care are cerinţe specifice;

(b) dacă s-au efectuat prelevări de probe, dar că rezultatele nu se cunosc în momentul plecării mijlocului de transport din punctul de control la frontieră.

Articolul 8

(1) Statele membre se asigură că efectuarea controalelor sanitar-veterinare ale importurilor de animale din speciile care nu sunt menţionate în anexa A la Directiva 90/425/CEE respectă următoarele dispoziţii:

(a) în cazul prezentării directe la unul din punctele de control la frontieră din statul membru care intenţionează să procedeze la aceste importuri, animalele trebuie supuse în acel loc la toate controalele prevăzute la articolul 4;

(b) în cazul prezentării animalelor la un punct de control la frontieră situat într-un alt stat membru, cu acordul prealabil al acestuia din urmă fie:

(i) se efectuează toate controalele prevăzute la articolul 4, în numele statului membru de destinaţie, în special în scopul verificării respectării cerinţelor de sănătate animală din statul membru de destinaţie sau

(ii) în cazul unui acord între autorităţile centrale competente ale celor două state membre şi, după caz, între autoritatea statului sau statelor membre de tranzit, se efectuează numai controalele prevăzute la articolul 4 alineatul (1), iar controalele prevăzute la articolul 4 alineatul (2) trebuie, în acest caz, efectuate în statul membru de destinaţie.

În acest ultim caz, animalele nu pot totuşi să părăsească punctul de control la frontieră unde au avut loc controalele documentelor şi ale identităţii, decât în vehicule sigilate şi numai după ce medicul veterinar oficial de la postul în cauză:

- a menţionat trecerea şi controalele efectuate pe copia certificatului sau, în cazul separării lotului, pe copiile certificatelor originale;

- a informat autoritatea sanitar-veterinară de la locul de destinaţie sau, după caz, din statul sau statele membre de tranzit, cu privire la trecerea animalelor prezentate, prin intermediul sistemului de schimb de informaţii prevăzut la articolul 20 din Directiva 90/425/CEE,

- prin derogare de la articolul 3 alineatul (1) litera (c), a eliberat autoritatea vamală competentă de la punctul de control la frontieră de responsabilitatea privind animalele prezentate.

În cazul animalelor destinate sacrificării, statele membre nu pot să recurgă decât la soluţia prevăzută la punctul (i).

Statele membre informează Comisia şi reprezentanţii celorlalte state membre, reuniţi în cadrul Comitetului permanent pentru lanţul alimentar şi sănătatea animală menţionat la articolul 22 alineatul (1), cu privire la cazurile în care s-a recurs la soluţia prevăzută la punctul (ii).

(2) Statele membre se asigură că, în aşteptarea deciziilor specifice prevăzute de normele comunitare, animalele în cazul cărora schimburile comerciale au fost armonizate la nivel comunitar, dar care provin dintr-o ţară terţă pentru care nu s-au stabilit încă condiţiile uniforme de sănătate animală, sunt importate în următoarele condiţii:

(a) trebuie să fi staţionat în ţara terţă de expediere cel puţin în perioadele de şedere prevăzute la articolul 7 litera (c) din Directiva 2004/68/CE a Consiliului[15];

(b) trebuie să fie supuse controalelor prevăzute la articolul 4;

(c) nu pot părăsi punctul de control la frontieră sau staţia de carantină, decât în cazul în care aceste controale dovedesc că animalul sau lotul de animale fie:

(i) respectă, fără a aduce atingere cerinţelor specifice aplicabile ţărilor terţe în cauză în raport cu Comunitatea, în ceea ce priveşte bolile exotice, cerinţele de sănătate animală stabilite de directivele menţionate în anexa A la Directiva 90/425/CEE, aplicabile schimburilor comerciale cu animale din speciile în cauză sau respectă cerinţele prevăzute de Directiva 2004/68/CE sau

(ii) respectă, în cazul uneia sau mai multor boli specifice, cerinţele de echivalenţă recunoscute, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3), pe bază de reciprocitate, între cerinţele ţărilor terţe şi cele ale Comunităţii,

(d) trebuie, în cazul în care sunt destinate unui stat membru care beneficiază de garanţii suplimentare, astfel cum sunt prevăzute la articolul 3 alineatul (1) litera (e) punctele (iii) şi (iv) din Directiva 90/425/CEE, să respecte cerinţele stabilite în domeniu pentru schimburile comerciale intracomunitare;

(e) trebuie, după trecerea prin punctul de control la frontieră, să fie transportate la abatorul de destinaţie, în cazul în care este vorba de animale destinate sacrificării, sau la exploataţia de destinaţie, în cazul în care este vorba de animale pentru reproducţie şi producţie sau de animale de acvacultură.

(3) Statele membre se asigură că, în cazul în care controalele prevăzute la alineatele (1) şi (2) arată că animalul sau lotul de animale nu răspunde cerinţelor menţionate la alineatele în cauză, acesta nu poate părăsi punctul de control la frontieră sau unitatea de carantină. În acest caz, se aplică articolul 12.

(4) Statele membre se asigură că, în cazul în care animalele menţionate la alineatul (1) nu sunt destinate introducerii pe piaţă pe teritoriul statului membru care a efectuat controalele sanitar-veterinare, se aplică dispoziţiile articolului 7, în special cele privind eliberarea certificatului.

(5) Statele membre se asigură că la destinaţie, animalele pentru reproducţie şi producţie rămân sub supravegherea oficială a autorităţilor sanitar-veterinare competente. După o perioadă de observaţie, care urmează să fie stabilită în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3), animalele pot face obiectul unor schimburi comerciale intracomunitare în condiţiile prevăzute de Directiva 90/425/CEE.

Animalele destinate sacrificării sunt supuse, în abatorul de destinaţie, normelor comunitare privind sacrificarea speciilor în cauză.

(6) Normele de aplicare a alineatelor (1) – (5) se adoptă, dacă este necesar, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

Articolul 9

ê Actul de aderare din 2003 art. 20 şi anexa II p. 389 (adaptat)

(1) Ö Statele membre autorizează tranzitul animalelor dintr-o ţară terţă în altă ţară terţă sau în aceeaşi ţară terţă cu condiţia ca: Õ

ê 91/496/CEE

(a) acest transport să fi fost autorizat anterior de medicul veterinar oficial de la punctul de control la frontieră din statul membru pe teritoriul căruia animalele trebuie prezentate pentru a fi supuse controalelor prevăzute la articolul 4 şi, după caz, de autoritatea centrală competentă din statul sau statele membre de tranzit;

(b) persoana interesată să facă dovada că prima ţară terţă în care animalele sunt transportate, după tranzitarea unuia din teritoriile menţionate în anexa I la Directiva 97/78/CE, se angajează să nu respingă sau să reexpedieze, în nici un caz, animalele al căror import sau tranzit l-a autorizat şi să respecte, pe teritoriile menţionate în anexa I la Directiva 97/78/CE, cerinţele normelor comunitare privind protecţia în timpul transportului;

ê 91/496/CEE (adaptat)

(c) Ö controalele Õ menţionate la articolul 4 să fi demonstrat, în cazul în care s-au efectuat, după trecerea printr-o unitate de carantină, în conformitate cu cerinţele serviciului sanitar-veterinar, că animalele respectă cerinţele prezentei directive sau, în cazul în care este vorba de animalele menţionate în anexa A la Directiva 90/425/CEE, că oferă garanţii sanitar-veterinare, recunoscute în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3), care să fie cel puţin echivalente cerinţelor în cauză;

ê 91/496/CEE

è1 92/438/CEE art. 9 pct. 4

(d) autoritatea competentă de la punctul de control la frontieră să semnaleze autorităţilor competente din statul membru sau din statele membre de tranzit şi de la punctul de frontieră la ieşire trecerea animalelor, prin intermediul sistemului de schimb de informaţii è1 menţionat la articolul 20 din Directiva 90/425/CEE ç;

ê 91/496/CEE

(e) în cazul traversării unuia din teritoriile menţionate în anexa I la Directiva 97/78/CE, acest transport să se efectueze sub regim de tranzit comunitar (tranzit exterior) sau sub orice alt regim de tranzit vamal prevăzut de normele comunitare, singurele manipulări autorizate în cursul acestui transport fiind cele care se efectuează la punctul de intrare pe teritoriul în cauză sau, respectiv, de ieşire, sau operaţiunile destinate asigurării bunăstării animalelor.

(2) Toate cheltuielile legate de punerea în aplicare a prezentului articol sunt suportate de expeditor, destinatar sau de mandatarul acestora, fără nici o despăgubire din partea statului membru.

Articolul 10

ê 91/496/CEE (adaptat)

(1) În cazul în care normele comunitare sau, în cazul domeniilor încă nearmonizate, normele interne din locul de destinaţie prevăd punerea în carantină sau izolarea animalelor vii, acestea pot să aibă loc:

ê 91/496/CEE

(a) în cazul în care este vorba de boli, altele decât febra aftoasă, turbarea şi boala Newcastle, într-o unitate de carantină situată în ţara terţă de origine, cu condiţia ca aceasta să fi fost autorizată în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (2) şi să fi făcut obiectul unui control regulat din partea experţilor veterinari ai Comisiei;

(b) într-o unitate de carantină situată pe teritoriul Comunităţii şi care respectă cerinţele din anexa II;

c) în exploataţia de destinaţie.

În conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3), se pot stabili garanţii suplimentare care trebuie respectate în timpul transportului dintre unităţile de carantină, exploataţiile de origine şi cele de destinaţie şi punctele de control la frontieră, precum şi în unităţile de carantină prevăzute la primul paragraf litera (a).

(2) În cazul în care medicul veterinar oficial, responsabil de punctul de control la frontieră, hotărăşte punerea în carantină, aceasta trebuie să aibă loc, în funcţie de riscul diagnosticat de medicul veterinar oficial fie:

(a) la punctul de control la frontieră sau în imediata apropiere a acestuia sau

(b) în exploataţia de destinaţie sau

(c) într-o unitate de carantină situată în apropierea exploataţiei de destinaţie.

(3) Condiţiile generale care trebuie respectate în cazul unităţilor de carantină, menţionate la alineatul (1) literele (a) şi (b), sunt stabilite în anexa II.

Condiţiile speciale de autorizare, valabile pentru diferitele specii de animale, se stabilesc în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

ê 2008/73/CE art. 13 (adaptat)

(4) Autorizarea şi eventualele actualizări ale listei unităţilor de carantină, menţionate la alineatul (1) litera (a) a prezentului articol , trebuie efectuate în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (2). Comisia publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene lista acestor staţii de carantină, precum şi eventualele actualizări ale acesteia..

Centrele de carantină menţionate la alineatul (1) litera (b) şi la alineatul (2) litera (a) ale prezentului articol, care îndeplinesc condiţiile prevăzute de anexa II sunt autorizate de statele membre, fiecărui centru atribuindu-i-se un număr de autorizare. Fiecare stat membru redactează şi actualizează lista centrelor de carantină şi a numerelor de autorizare şi o pune la dispoziţia statelor membre şi a publicului. Aceste centre de carantină sunt supuse inspecţiei prevăzute la articolul 19.

Pot fi adoptate norme pentru aplicarea uniformă a paragrafului al doilea în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (2).

ê 91/496/CEE

(5) Alineatul (1) al doilea paragraf şi alineatele (3) şi (4) din prezentul articol nu se aplică în cazul unităţilor de carantină rezervate animalelor menţionate la articolul 8 alineatul (1).

(6) Toate cheltuielile legate de punerea în aplicare a prezentului articol sunt suportate de expeditor, destinatar sau de mandatarul acestora, fără nici o despăgubire din partea statului membru.

(7) Comisia prezintă Consiliului, înainte de 1 ianuarie 1996, un raport, însoţit de posibile propuneri, cu privire la oportunitatea de a înfiinţa unităţi de carantină comunitare, cu o participare financiară a Comunităţii la funcţionarea acestora.

Articolul 11

(1) Fără a aduce atingere celorlalte dispoziţii ale prezentului capitol, medicul veterinar oficial sau autoritatea competentă, în caz de suspiciune de nerespectare a legislaţiei din sectorul sanitar-veterinar sau în cazul unor îndoieli privind identitatea animalului, efectuează toate controalele sanitar-veterinare pe care le consideră potrivite.

(2) Statele membre iau măsurile administrative sau penale corespunzătoare sancţionării oricărei încălcări a legislaţiei din sectorul sanitar-veterinar de către persoanele fizice sau juridice, în cazul constatării unor încălcări ale normelor comunitare, în special în cazul în care se constată că certificatele sau documentele stabilite nu corespund stării reale a animalelor, că mărcile de identificare nu sunt conforme cu aceste norme, că animalele nu au fost prezentate la nici un punct de control la frontieră sau că destinaţia prevăzută iniţial pentru animale nu a fost respectată.

Articolul 12

(1) În cazul în care controalele prevăzute de prezenta directivă arată că unele animale nu respectă cerinţele impuse de normele comunitare sau, în domeniile încă nearmonizate, de normele interne, sau că s-a comis o neregulă, autoritatea competentă, după consultarea importatorului sau a reprezentantului acestuia, decide cu privire la:

(a) adăpostirea, alimentarea şi adăparea animalelor, şi, dacă este necesar, acordarea de îngrijiri medicale;

(b) punerea în carantină sau izolarea lotului, după caz;

(c) reexpedierea lotului de animale, într-un termen care urmează să fie stabilit de autoritatea naţională competentă, în afara teritoriilor menţionate în anexa I la Directiva 97/78/CE, în cazul în care condiţiile de sănătate animală sau cele privind bunăstarea animalelor nu interzic acest lucru.

(2) În cazul reexpedierii menţionate la alineatul (1) litera (c), medicul veterinar oficial de la punctul de control la frontieră:

ê 92/438/CEE art. 9 pct. 5

(a) activează procedura de informare prevăzută în articolul 1 alineatul (1) prima liniuţă din Decizia 92/438/CEE;

ê 91/496/CEE

(b) anulează , în conformitate cu anumite norme care urmează să fie definite în conformitate cu articolul 22 alineatul (3), certificatul sau documentul sanitar veterinar care însoţeşte lotul refuzat;

(3) În cazul în care reexpedierea este imposibilă, în special din motive de bunăstare a animalelor, medicul veterinar oficial:

(a) poate, în urma unui acord prealabil din partea autorităţii competente şi în urma inspecţiei ante mortem , autoriza sacrificarea animalelor în scopul consumului uman, în condiţiile prevăzute de normele comunitare;

(b) în caz contrar, trebuie să dispună sacrificarea animalelor în alte scopuri decât consumul uman sau distrugerea carcaselor sau cadavrelor, precizând condiţiile legate de controlul folosirii produselor astfel obţinute.

Autoritatea centrală competentă informează Comisia cu privire la cazurile în care se recurge la aceste derogări, în conformitate cu alineatul (6). Aceasta din urmă comunică în mod regulat Comitetului menţionat la articolul 22 alineatul (1) aceste informaţii.

ê 91/496/CEE (adaptat)

(4) Cheltuielile aferente măsurilor prevăzute la alineatele (1), Ö (2) şi (3) Õ inclusiv distrugerea sau folosirea cărnii în alte scopuri, îi revin importatorului sau reprezentantului acestuia.

ê 91/496/CEE

Rezultatul vânzării produselor menţionate la alineatul (3) primul paragraf trebuie să îi revină proprietarului animalelor sau mandatarului acestuia, după deducerea cheltuielilor menţionate anterior.

(5) Normele de aplicare ale prezentului articol se adoptă, dacă este necesar, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

ê 92/438/CEE art. 9 pct. 7

(6) Se aplică dispoziţiile Deciziei 92/438/CEE.

ê 91/496/CEE

(7) Autorităţile competente comunică, după caz, informaţiile de care dispun, în conformitate cu dispoziţiile Directivei 89/608/CEE a Consiliului[16].

Articolul 13

ê 91/496/CEE (adaptat)

Comisia adoptă, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3), pe baza planurilor prevăzute la al doilea paragraf Ö din prezentul articol Õ, normele de aplicare la importurile de animale destinate sacrificării destinate consumului local, precum şi de animale pentru reproducţie şi producţie în anumite părţi din teritoriile menţionate în anexa I la Directiva 97/78/CEE, pentru a ţine seama de constrângerile naturale specifice ale acestora, în special de distanţa în raport cu partea continentală a teritoriului Comunităţii.

ê 91/496/CEE

În acest scop, statele membre prezintă Comisiei, până la 31 decembrie 1991, un plan care să indice modalităţile de efectuare a controalelor, în regiunile menţionate la alineatul (1), la importurile de animale provenite din ţări terţe. Aceste planuri trebuie să precizeze controalele care permit să se evite ca animalele introduse pe teritoriile în cauză sau produsele din carnea acestora să nu fie în nici un caz expediate către restul teritoriului Comunităţii.

Articolul 14

În scopul efectuării controalelor menţionate la articolul 7 alineatul (3) din prezenta directivă, identificarea şi înregistrarea prevăzute la articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 90/425/CEE trebuie, cu excepţia animalelor destinate sacrificării şi a ecvideelor înregistrate, să se facă la locul de destinaţie a animalelor, după caz, ulterior perioadei de observaţie prevăzută la articolul 8 alineatul (5) din prezenta directivă.

Modalităţile de identificare sau de marcare a animalelor destinate sacrificării se stabilesc în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

ê 96/43/CE art. 2 alin. (2)

Articolul 15

Statele membre asigură perceperea unei taxe pentru controalele veterinare şi sanitare la importul animalelor menţionate de prezenta directivă, în conformitate cu Directiva 96/23/CE a Consiliului[17]

ê 91/496/CEE (adaptat)

Articolul 16

În conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3), se poate aplica o frecvenţă redusă a controalelor de identitate şi/sau a controalelor fizice, fără a aduce atingere controalelor privind respectarea cerinţelor de bunăstare a animalelor în timpul transportului, pe baza reciprocităţii, în anumite condiţii.

ê 91/496/CEE

Pentru acordarea unor asemenea derogări, Comisia ia în considerare următoarele criterii:

(a) garanţiile oferite de ţările terţe în ceea ce priveşte respectarea cerinţelor comunitare, în special a celor ale Directivelor 2004/68/CE şi [90/426/CEE];

(b) situaţia stării de sănătate a animalelor din ţara terţă în cauză;

(c) informaţiile privind starea de sănătate din ţara terţă în cauză;

(d) natura măsurilor de control şi de combatere a bolilor aplicate de ţara terţă în cauză;

(e) structurile şi competenţele serviciului sanitar-veterinar;

(f) normele privind autorizarea anumitor substanţe şi respectarea cerinţelor prevăzute la articolul 29 din Directiva 96/23/CE;

(g) rezultatul vizitelor de inspecţie comunitară;

(h) rezultatul controalelor efectuate la importuri.

Articolul 17

Nu sunt afectate de prezenta directivă căile de atac deschise în temeiul legislaţiei în vigoare din statele membre împotriva deciziilor autorităţilor competente.

Deciziile luate de autorităţile competente din statul membru de destinaţie trebuie comunicate, împreună cu indicarea motivelor, importatorului sau mandatarului acestuia.

În cazul în care importatorul sau mandatarul acestuia o cere, deciziile motivate trebuie să îi fie comunicate, în scris, cu indicarea căilor de recurs pe care i le oferă legislaţia în vigoare în statul membru unde se află punctul de control la frontieră, precum şi a formei şi termenelor în care aceste recursuri trebuie introduse.

Capitolul III

Salvgardare

Articolul 18

(1) În cazul în care, pe teritoriul unei ţări terţe, apare sau se răspândeşte o boală prevăzută de Directiva 82/894/CEE a Consiliului [18], o zoonoză sau o boală sau cauză care ar putea constitui un pericol grav pentru sănătatea animalelor sau a oamenilor sau, în cazul în care orice alt motiv grav de sănătate animală o justifică, în special din cauza constatărilor făcute de experţii săi veterinari, Comisia, din proprie iniţiativă sau la cererea unui stat membru, ia fără întârziere, în funcţie de gravitatea situaţiei, una din următoarele măsuri:

(a) suspendarea importurilor provenite din toată ţara sau dintr-o parte a ţării terţe în cauză şi, după caz, din ţara terţă de tranzit;

(b) stabilirea unor condiţii speciale pentru animalele provenite din toată ţara sau dintr-o parte a ţării terţe în cauză.

(2) În cazul în care, cu ocazia unuia din controalele prevăzute de prezenta directivă, se constată că un lot de animale ar putea constitui un pericol pentru sănătatea animalelor sau a oamenilor, autoritatea veterinară competentă ia imediat următoarele măsuri:

(a) confiscarea şi distrugerea lotului în cauză;

(b) informarea imediată a celorlalte puncte de control la frontieră şi a Comisiei cu privire la constatările făcute şi la originea animalelor, în conformitate cu Decizia 92/438/CEE.

(3) Comisia poate, în cazul prevăzut la alineatul (1), să ia măsuri de protecţie cu privire la animalele menţionate la articolul 9.

(4) Reprezentanţi ai Comisiei se pot deplasa de îndată la faţa locului.

(5) În cazul în care un stat membru informează oficial Comisia cu privire la necesitatea luării unor măsuri de salvgardare şi în cazul în care Comisia nu a recurs la dispoziţiile alineatelor (1) şi (3) sau nu a sesizat Comitetul menţionat la articolul 22 alineatul (1) în conformitate cu prezentul articol alineatul (6), acesta poate să ia măsuri de protecţie cu privire la importurile de animale în cauză.

În cazul în care un stat membru ia măsuri de protecţie cu privire la o ţară terţă, în temeiul prezentului alineat, acesta informează celelalte state membre şi Comisia cu privire la aceasta, în conformitate cu Directiva 89/608/CEE.

ê 91/496/CEE (adaptat)

(6) În termen de zece zile lucrătoare, Comitetul menţionat la articolul 22 alineatul (1) este sesizat, în vederea Ö luării unei decizii privind Õ prelungirea, modificarea sau abrogarea măsurilor prevăzute la alineatele (1), (3) şi (5) Ö din prezentul articol, Õ în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (2)

(7) Deciziile de prelungire, modificare sau abrogare a măsurilor adoptate în temeiul alineatelor (1), (2), (3) şi (6) se iau în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (2).

(8) Normele de aplicare a prezentului capitol se adoptă, dacă este necesar, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

Capitolul IV

Inspecţia

Articolul 19

(1) Experţi veterinari de la Comisie pot, în colaborare cu autorităţile naţionale competente şi în măsura necesară aplicării uniforme a cerinţelor prezentei directive, să verifice respectarea criteriilor indicate în anexele I şi II de către punctele de control la frontieră autorizate şi de către unităţile de carantină autorizate în conformitate cu articolele 6 şi 10.

(2) Experţi veterinari de la Comisie pot efectua, în colaborare cu autorităţile competente, controale la faţa locului.

(3) Statul membru pe al cărui teritoriu se efectuează o inspecţie acordă experţilor veterinari de la Comisie tot sprijinul necesar îndeplinirii misiunii lor.

(4) Comisia informează statele membre cu privire la rezultatele controalelor efectuate.

(5) În cazul în care Comisia consideră că rezultatele controlului o justifică, aceasta procedează, în cadrul Comitetului menţionat la articolul 22 alineatul (1), la revizuirea situaţiei. Comisia poate adopta, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (2), deciziile necesare.

(6) Comisia urmăreşte evoluţia situaţiei şi, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (2), modifică sau abrogă, în funcţie de această evoluţie, deciziile menţionate la alineatul (5) Ö din prezentul articol Õ.

ê 91/496/CEE

(7) Normele de aplicare a alineatelor (1) – (6) se adoptă, dacă este necesar, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

Articolul 20

În cazul în care o autoritate competentă dintr-un stat membru consideră, în urma rezultatelor controalelor efectuate la locul de comercializare a animalelor, că dispoziţiile prezentei directive nu se respectă într-un punct de control la frontieră dintr-un alt stat membru, aceasta contactează, fără întârziere, autoritatea naţională competentă din statul în cauză.

Aceasta din urmă ia toate măsurile necesare şi comunică autorităţii competente din primul stat membru natura controalelor efectuate, deciziile luate şi motivele acestora.

În cazul în care autoritatea competentă din primul stat membru consideră că măsurile luate nu sunt suficiente, aceasta caută, împreună cu autoritatea din statul în discuţie, căile şi mijloacele care să permită remedierea situaţiei, după caz, printr-o vizită la faţa locului.

În cazul în care controalele menţionate la duc la constatarea nerespectării repetate a dispoziţiilor prezentei directive, autoritatea competentă din statul membru de destinaţie informează Comisia şi autorităţile competente din celelalte state membre.

La cererea autorităţii competente din statul membru de destinaţie sau din proprie iniţiativă, Comisia trimite la faţa locului, în colaborare cu autorităţile naţionale competente, o misiune de inspecţie. Misiunea în cauză poate, în funcţie de natura infracţiunilor constatate, să rămână la faţa locului până la luarea deciziilor prevăzute la .

În aşteptarea concluziilor Comisiei, statul membru în cauză , la cererea statului membru de destinaţie, înăspreşte controalele la punctele de control la frontieră sau la unitatea de carantină în cauză.

Statul membru de destinaţie poate, la rândul său, să intensifice controalele privind animalele care au aceeaşi origine.

Comisia, hotărând la cererea unuia din cele două state membre în cauză şi în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (2), în cazul în care inspecţia menţionată la prezentul articol confirmă neregulile, ia măsurile corespunzătoare. Aceste măsuri sunt confirmate sau reexaminate în cel mai scurt timp, în conformitate cu aceeaşi procedură.

Articolul 21

(1) Fiecare stat membru stabileşte un program de schimb de personal însărcinat cu efectuarea controalelor sanitar-veterinare ale animalelor provenite din ţări terţe.

(2) Comisia coordonează, împreună cu statele membre şi în cadrul Comitetului menţionat la articolul 22 alineatul (1), programele menţionate la alineatul (1).

(3) Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a permite punerea în aplicare a programelor rezultate din coordonarea menţionată la alineatul (2).

(4) În fiecare an, în urma rapoartelor statelor membre, se revizuieşte, în cadrul Comitetului menţionat la articolul 22 alineatul (1), punerea în aplicare a programelor.

(5) Statele membre ţin seama de experienţa acumulată pentru a îmbunătăţi şi a aprofunda programele de schimb.

(6) Se poate acorda o contribuţie financiară din partea Comunităţii, pentru a permite dezvoltarea eficientă a programelor de schimburi. Normele privind această contribuţie şi suma estimată a fi suportată din bugetul Comunităţilor Europene au fost stabilite de Decizia [90/424/CEE] a Consiliului[19].

(7) Normele de aplicare a alineatelor (1), (4) şi (5) se adoptă, dacă este necesar, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

Capitolul V

Dispoziţii generale

ê 91/496/CEE (adaptat)

Ö Articolul 22 Õ

Ö (1) Comisia este asistată de Comitetul permanent pentru lanţul alimentar şi sănătatea animală, înfiinţat în conformitate cu articolul 58 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European şi al Consiliului[20], denumit în continuare „Comitetul”. Õ

Ö (2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 şi 7 din Decizia 1999/468/CE. Õ

Ö Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE este de cincisprezece zile. Õ

Ö (3) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 şi 7 din Decizia 1999/468/CE. Õ

Ö Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE este de trei luni. Õ

ê 91/496/CEE

Articolul 23

Anexele se modifică, dacă este necesar, în conformitate cu procedura menţionată la articolul 22 alineatul (3).

Articolul 24

Prezenta directivă nu aduce atingere obligaţiilor care rezultă din legislaţia vamală.

Articolul 25

Statele membre pot recurge la asistenţa financiară din partea Comunităţii prevăzută la articolul 38 din Decizia [90/424/CEE] pentru punerea în aplicare a prezentei directive, în special pentru punerea în funcţiune a reţelei de schimb de informaţii între serviciile veterinare şi punctele de control la frontieră.

ê

Articolul 26

Directiva 91/496/CEE astfel cum a fost modificată prin actele menţionate în anexa III, partea A, se abrogă fără a aduce atingere obligaţiilor statelor membre în ceea ce priveşte termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menţionate în anexa III, partea B.

Trimiterile la directiva abrogată se înţeleg ca trimiteri la prezenta directivă şi se citesc în conformitate cu tabelul de corespondenţă din anexa IV.

Articolul 27

Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzec ea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Se aplică de la 2 ianuarie 2010.

ê 91/496/CEE

Articolul 28

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles, […]

Pentru Consiliu

Preşedintele

[…]

ê 91/496/CEE

ANEXA I

Condiţii generale de autorizare a punctelor de control la frontieră

Pentru a putea obţine o autorizaţie comunitară, punctele de control la frontieră trebuie să dispună de:

1. o cale de acces rezervată special transportului de animale vii, astfel încât să se evite ca animalele să aştepte inutil;

2. instalaţii uşor de curăţat şi dezinfectat, permiţând descărcarea şi încărcarea diferitelor mijloace de transport, controlul, aprovizionarea şi îngrijirea animalelor şi având o suprafaţă, o iluminare, o aerisire şi o arie de aprovizionare proporţională cu numărul animalelor de controlat;

3. un număr suficient, în raport cu numărul animalelor care trebuie tratate de punctul de control la frontieră, de veterinari şi de personal auxiliar special instruit pentru efectuarea controalelor documentelor care însoţesc animalele, precum şi pentru efectuarea controalelor clinice prevăzute la articolele 4, 5, 8 şi 9 ;

4. spaţii suficient de mari, care să includă vestiare, duşuri şi cabine de toaletă, la dispoziţia personalului însărcinat cu efectuarea controalelor sanitar-veterinare;

5. un spaţiu şi instalaţii corespunzătoare pentru prelevarea şi tratarea probelor şi pentru controalele de rutină prevăzute de normele comunitare;

6. serviciile unui laborator specializat care să fie în măsură să efectueze analize speciale ale probelor prelevate la acest punct de control;

7. serviciile unei întreprinderi care, situată în imediata apropiere a punctului de control, să dispună de instalaţiile şi echipamentul necesare adăpostirii, alimentării, adăpării, tratării şi, după caz, sacrificării animalelor;

8. instalaţii corespunzătoare care să permită, în cazul în care aceste puncte de control sunt utilizate ca puncte de oprire sau de transfer al animalelor în cursul transportului, descărcarea, adăparea, alimentarea şi, după caz, adăpostirea adecvată a acestora, acordarea unui tratament sau, dacă este necesar, sacrificarea într-un mod în care să se evite orice suferinţă inutilă;

9. echipamente corespunzătoare care să permită schimbul rapid de informaţii cu celelalte puncte de control la frontieră şi cu autorităţile sanitar-veterinare competente prevăzute la articolul 20 din Directiva 90/425/CEE;

10. echipamente şi instalaţii de curăţire şi dezinfecţie.

_____________

ê 91/496/CEE

ANEXA II

Condiţii generale de autorizare a unităţilor de carantină

1. Se aplică punctele 2, 4, 5, 7, 9 şi 10 din anexa I.

2. În afară de acestea, unitatea de carantină trebuie:

- să se afle sub controlul permanent şi în responsabilitatea medicului veterinar oficial;

- să fie situată într-un loc aflat la distanţă de crescătorii sau de alte locuri unde se află animale care ar putea fi infectate cu boli contagioase;

- să dispună de un sistem eficient de control care să asigure o supraveghere adecvată a animalelor.

_____________

é

ANEXA III

Partea A

Directiva abrogată şi lista modificărilor ulterioare (menţionate la articolul 26)

Directiva 91/496/CEE a Consiliului (JO L 268, 24.9.1991, p. 56) |

Directiva 91/628/CEE a Consiliului (JO L 340, 11.12.1991, p. 17) | Numai articolul 11 alineatul (3) în formularea iniţială |

Decizia 92/438/CEE a Consiliului (JO L 243, 25.8.1992, p. 27) | Numai articolul 9 |

Punctul V.E.I.1.2 din anexa I la Actul de aderare din 1994 (JO C 241, 29.8.1994, p. 132) |

Directiva 96/43/CE a Consiliului (JO L 162, 1.7.1996, p. 1) | Numai articolul 2 alineatul (2) |

Punctul 6.B.I.21 din anexa II la Actul de aderare din 2003 (JO L 236, 23.9.2003, p. 381) |

Directiva Consiliului 2006/104/CE (JO L 363, 20.12.2006, p. 352) | Numai în ceea ce priveşte trimiterile la Directiva 91/496/CEE în articolul 1 şi în anexă, punctul I.5 |

Directiva Consiliului 2008/73/CE (JO L 219, 14.8.2008, p. 40) | Numai articolul 13 |

Partea B

Termene de transpunere în dreptul intern (menţionate la articolul 26)

Directiva | Data limită de transpunere |

91/496/CEE | 1 decembrie 1991[21] 1 iulie 19921 |

91/628/CEE | 1 ianuarie 1993 |

- |

96/43/CE | 1 iulie 1997 |

2006/104/CE | 1 ianuarie 2007 |

2008/73/CE | 1 ianuarie 2010 |

_____________

ANEXA IV

TABEL DE CORESPONDENţă

Directiva 91/496/CEE | Prezenta directivă |

_____ | Capitolul I |

Articolul 1 | Articolul 1 |

Articolul 2 alineatul (1) | Articolul 2 primul paragraf |

Articolul 2 alineatul (2) | Articolul 2 al doilea paragraf |

Capitolul I | Capitolul II |

Articolul 3 | Articolul 3 |

Articolul 4 alineatul (1) formulă introductivă | Articolul 4 alineatul (1) formulă introductivă |

Articolul 4 alineatul (1) prima liniuţă | Articolul 4 alineatul (1) litera (a) |

Articolul 4 alineatul (1) a doua liniuţă | Articolul 4 alineatul (1) litera (b) |

Articolul 4 alineatul (1) a treia liniuţă | Articolul 4 alineatul (1) litera (c) |

Articolul 4 alineatul (1) a patra liniuţă | Articolul 4 alineatul (1) litera (d) |

Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf formulă introductivă | Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf formulă introductivă |

Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf litera (a) primul paragraf | Articolul 4 alineatul (2) litera (a) |

Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf litera (a) al doilea paragraf | Articolul 4 alineatul (5) |

Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf litera (b) | Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf litera (b) |

Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf litera (c) | Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf litera (c) |

Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf litera (d) | Articolul 4 alineatul (2) primul paragraf litera (d) |

Articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf | Articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf |

Articolul 4 alineatele (3) şi (4) | Articolul 4 alineatele (3) şi (4) |

Articolul 4 alineatul (5) | Articolul 4 alineatul (6) |

Articolul 5 | Articolul 5 |

Articolul 6 alineatele (1) şi (2) | Articolul 6 alineatele (1) şi (2) |

Articolul 6 alineatul (3) formulă introductivă | Articolul 6 alineatul (3) formulă introductivă |

Articolul 6 alineatul (3) litera (a) cuvinte introductive | Articolul 6 alineatul (3) litera (a) cuvinte introductive |

Articolul 6 alineatul (3) litera (a) prima liniuţă | Articolul 6 alineatul (3) litera (a) punctul (i) |

Articolul 6 alineatul (3) litera (a), a doua liniuţă | Articolul 6 alineatul (3) litera (a), punctul (ii) |

Articolul 6 alineatul (3) litera (a) a treia liniuţă | Articolul 6 alineatul (3) litera (a) punctul (iii) |

Articolul 6 alineatul (3) litera (a) a patra liniuţă | Articolul 6 alineatul (3) litera (a) punctul (iv) |

Articolul 6 alineatul (3) litera (b) | Articolul 6 alineatul (3) litera (b) |

Articolul 6 alineatul (3) litera (c) cuvinte introductive | Articolul 6 alineatul (3) litera (c) cuvinte introductive |

Articolul 6 alineatul (3) litera (c) prima liniuţă | Articolul 6 alineatul (3) litera (c) punctul (i) |

Articolul 6 alineatul (3) litera (c) a doua liniuţă | Articolul 6 alineatul (3) litera (c) punctul (ii) |

Articolul 6 alineatul (3) litera (d) cuvinte introductive | Articolul 6 alineatul (3) litera (d) cuvinte introductive |

Articolul 6 alineatul (3) litera (d) prima liniuţă | Articolul 6 alineatul (3) litera (d) punctul (i) |

Articolul 6 alineatul (3) litera (d) a doua liniuţă | Articolul 6 alineatul (3) litera (d) punctul (ii) |

Articolul 6 alineatul (3) litera (d) a treia liniuţă | Articolul 6 alineatul (3) litera (d) punctul (iii) |

Articolul 6 alineatul (3) litera (d) a patra liniuţă | Articolul 6 alineatul (3) litera (d) punctul (iv) |

Articolul 6 alineatul (3) litera (d) a cincia liniuţă | Articolul 6 alineatul (3) litera (d) punctul (v) |

Articolul 6 alineatul (3) literele (e), (f) şi (g) | Articolul 6 alineatul (3) literele (e), (f) şi (g) |

Articolul 6 alineatul (4) primul paragraf | Articolul 6 alineatul (4) primul paragraf |

Articolul 6 alineatul (4) al doilea paragraf | Articolul 6 alineatul (4) al doilea paragraf |

Articolul 6 alineatul (4) al treilea paragraf | _____ |

Articolul 6 alineatul (4) al patrulea paragraf | _____ |

Articolul 6 alineatul (4) al cincilea paragraf | Articolul 6 alineatul (4) al treilea paragraf |

Articolul 6 alineatul (5) | Articolul 6 alineatul (5) |

Articolul 7 alineatul (1) formulă introductivă | Articolul 7 alineatul (1) formulă introductivă |

Articolul 7 alineatul (1) prima liniuţă | Articolul 7 alineatul (1) litera (a) |

Articolul 7 alineatul (1) a doua liniuţă | Articolul 7 alineatul (1) litera (b) |

Articolul 7 alineatul (1) a treia liniuţă | Articolul 7 alineatul (1) litera (c) |

Articolul 7 alineatul (2) | Articolul 7 alineatul (2) |

Articolul 7 alineatul (3) primul paragraf | Articolul 7 alineatul (3) primul paragraf |

Articolul 7 alineatul (3) al doilea paragraf formulă introductivă | Articolul 7 alineatul (3) al doilea paragraf, formulă introductivă |

Articolul 7 alineatul (3) al doilea paragraf prima liniuţă | Articolul 7 alineatul (3) al doilea paragraf litera (a) |

Articolul 7 alineatul (3) al doilea paragraf a doua liniuţă | Articolul 7 alineatul (3) al doilea paragraf litera (b) |

Articolul 8A formulă introductivă | Articolul 8 alineatul (1) formulă introductivă |

Articolul 8A punctul 1 formulă introductivă | Articolul 8 alineatul (1) formulă introductivă |

Articolul 8A punctul 1 litera (a) | Articolul 8 alineatul (1) litera (a) |

Articolul 8A punctul 1 litera (b) | Articolul 8 alineatul (1) litera (b) |

Articolul 8A punctul 2 formulă introductivă | Articolul 8 alineatul (2) formulă introductivă |

Articolul 8A punctul 2 prima liniuţă | Articolul 8 alineatul (2) litera (a) |

Articolul 8A punctul 2 a doua liniuţă | Articolul 8 alineatul (2) litera (b) |

Articolul 8A, punctul 2 a treia liniuţă | Articolul 8 alineatul (2) litera (c) |

Articolul 8A punctul 2 a patra liniuţă | Articolul 8 alineatul (2) litera (d) |

Articolul 8A punctul 2 a cincia liniuţă | Articolul 8 alineatul (2) litera (e) |

Articolul 8A punctul 3 | Articolul 8 alineatul (3) |

Articolul 8A punctul 4 | Articolul 8 alineatul (4) |

Articolul 8A punctul 5 | Articolul 8 alineatul (5) |

Articolul 8B | Articolul 8 alineatul (6) |

Articolul 9 | Articolul 9 |

Articolul 10 alineatul (1) primul paragraf formulă introductivă | Articolul 10 alineatul (1) primul paragraf formulă introductivă |

Articolul 10 alineatul (1) primul paragraf prima liniuţă | Articolul 10 alineatul (1) primul paragraf litera (a) |

Articolul 10 alineatul (1) primul paragraf a doua liniuţă | Articolul 10 alineatul (1) primul paragraf litera (b) |

Articolul 10 alineatul (1) primul paragraf a treia liniuţă | Articolul 10 alineatul (1) primul paragraf litera (c) |

Articolul 10 alineatul (1) al doilea paragraf | Articolul 10 alineatul (1) al doilea paragraf |

Articolul 10 alineatul (2) formulă introductivă | Articolul 10 alineatul (2) formulă introductivă |

Articolul 10 alineatul (2) prima liniuţă | Articolul 10 alineatul (2) litera (a) |

Articolul 10 alineatul (2) a doua liniuţă | Articolul 10 alineatul (2) litera (b) |

Articolul 10 alineatul (2) a treia liniuţă | Articolul 10 alineatul (2) litera (c) |

Articolul 10 alineatul (3) | Articolul 10 alineatul (3) |

Articolul 10 alineatul (4) litera (a) | Articolul 10 alineatul (4) primul paragraf |

Articolul 10 alineatul (4) litera (b) primul paragraf | Articolul 10 alineatul (4) al doilea paragraf |

Articolul 10 alineatul (4) litera (b) al doilea paragraf | Articolul 10 alineatul (4) al treilea paragraf |

Articolul 10 alineatele (5), (6) şi (7) | Articolul 10 alineatele (5), (6) şi (7) |

Articolul 11 | Articolul 11 |

Articolul 12 alineatul (1) formulă introductivă | Articolul 12 alineatul (1) formulă introductivă |

Articolul 12 alineatul (1) literele (a) şi (b) | Articolul 12 alineatul (1) literele (a) şi (b) |

Articolul 12 alineatul (1) litera (c) primul paragraf | Articolul 12 alineatul (1) litera (c) |

Articolul 12 alineatul (1) litera (c) al doilea paragraf formulă introductivă | Articolul 12 alineatul (2) formulă introductivă |

Articolul 12 alineatul (1) litera (c) al doilea paragraf prima liniuţă | Articolul 12 alineatul (2) litera (a) |

Articolul 12 alineatul (1) litera (c) al doilea paragraf a doua liniuţă | Articolul 12 alineatul (2) litera (b) |

Articolul 12 alineatul (1) litera (c) al treilea paragraf formulă introductivă | Articolul 12 alineatul (3) primul paragraf formulă introductivă |

Articolul 12 alineatul (1) litera (c) al treilea paragraf prima liniuţă | Articolul 12 alineatul (3) primul paragraf litera (a) |

Articolul 12 alineatul (1) litera (c) al treilea paragraf a doua liniuţă | Articolul 12 alineatul (3) primul paragraf litera (b) |

Articolul 12 alineatul (1) litera (c) al patrulea paragraf | Articolul 12 alineatul (3) al doilea paragraf prima teză |

Articolul 12 alineatul (1) litera (c) al cincilea paragraf | Articolul 12 alineatul (3) al doilea paragraf a doua teză |

Articolul 12 alineatul (2) | Articolul 12 alineatul (4) |

Articolul 12 alineatul (3) | Articolul 12 alineatul (5) |

Articolul 12 alineatul (4) | Articolul 12 alineatul (6) |

Articolul 12 alineatul (5) | Articolul 12 alineatul (7) |

Articolele 13 - 17 | Articolele 13 - 17 |

Articolul 17a | _____ |

Capitolul II | Capitolul III |

Articolul 18 alineatul (1) formulă introductivă | Articolul 18 alineatul (1) formulă introductivă |

Articolul 18 alineatul (1) prima liniuţă | Articolul 18 alineatul (1) litera (a) |

Articolul 18 alineatul (1) a doua liniuţă | Articolul 18 alineatul (1) litera (b) |

Articolul 18 alineatul (2) formulă introductivă | Articolul 18 alineatul (2) formulă introductivă |

Articolul 18 alineatul (2) prima liniuţă | Articolul 18 alineatul (2) litera (a) |

Articolul 18 alineatul (2) a doua liniuţă | Articolul 18 alineatul (2) litera (b) |

Articolul 18 alineatele (3) - (8) | Articolul 18 alineatele (3) - (8) |

Capitolul III | Capitolul IV |

Articolele 19, 20 şi 21 | Articolele 19,20 şi 21 |

Capitolul IV | Capitolul V |

Articolul 22 | Articolul 22 alineatele (1) şi (2) |

Articolul 23 | Articolul 22 alineatele (1) şi (3) |

Articolul 24 | Articolul 23 |

Articolul 25 | Articolul 24 |

Articolul 26 | _____ |

Articolul 27 | _____ |

Articolul 28 | _____ |

Articolul 29 | Articolul 25 |

Articolul 30 | _____ |

_____ | Articolul 26 |

_____ | Articolul 27 |

Articolul 31 | Articolul 28 |

Anexa A | Anexa I |

Anexa B | Anexa II |

_____ | Anexa III |

_____ | Anexa IV |

_____________

[1] COM(87) 868 PV.

[2] A se vedea anexa 3 din partea A a sus menţionatelor concluzii.

[3] Efectuată în conformitate cu Comunicarea Comisiei către Parlamentul European şi Consiliu – Codificarea acquis-ului comunitar, COM(2001) 645 final.

[4] A se vedea anexa III, partea A, la prezenta propunere.

[5] JO C […], […], p. […].

[6] JO L 268, 24.9.1991, p. 56.

[7] A se vedea anexa III, partea A.

[8] JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

[9] JO L 224, 18.8.1990, p. 29.

[10] JO L 24, 30.1.1998, p. 9.

[11] JO L 243, 25.8.1992, p. 27.

[12] JO L 3, 5.1.2005, p. 1.

[13] JO L 224, 18.8.1990, p. 42.

[14] JO L 224, 18.8.1990, p. 55.

[15] JO L 139, 30.4.2004, p. 321.

[16] JO L 351, 2.12.1989, p. 34.

[17] JO L 125, 23.5.1996, p. 10.

[18] JO L 378, 31.12.1982, p. 58.

[19] JO L 224, 18.8.1990, p. 19.

[20] JO L 31, 1.2.2002, p. 1.

[21] Articolul 30 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 91/496/CEE:”(1) Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege şi a actelor administrative necesare pentru a se conforma:(a) dispoziţiilor articolului 6 alineatul (3) şi ale articolelor 13, 18 şi 21, la 1 decembrie 1991;(b) celorlalte dispoziţii ale prezentei directive la 1 iulie 1992.”