Orientările pentru o mai bună legiferare și „setul de instrumente” care le însoțește, adoptat în mai 2015, solicită Comisiei să efectueze o analiză a subsidiarității atunci când se are în vedere o nouă inițiativă în domenii în care Uniunea nu are competență exclusivă, precum și atunci când se evaluează relevanța și valoarea adăugată europeană a unei intervenții existente. Comisia abordează subsidiaritatea în ceea ce privește atât inițiativele legislative, cât și cele fără caracter legislativ. Obiectivul analizei este dublu: în primul rând, de a evalua dacă acțiunile întreprinse la nivel național, regional sau local sunt suficiente pentru atingerea obiectivului urmărit; în al doilea rând, de a stabili dacă luarea de măsuri la nivelul Uniunii ar aduce o valoare adăugată în raport cu acțiunile întreprinse la nivelul statelor membre.

În concordanță cu trimiterea la nivelurile locale și regionale de la articolul 5 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană, Comitetul Regiunilor a monitorizat în 2016 punerea în aplicare a principiului subsidiarității prin diversele sale instrumente. În cadrul Programului de lucru privind subsidiaritatea , au fost monitorizate cu deosebită atenție patru inițiative selectate din programul de lucru al Comisiei pentru 2016. În plus, în baza propriului său regulament intern , Comitetul Regiunilor a evaluat respectarea principiilor subsidiarității și proporționalității în toate propunerile legislative cu privire la care a emis avize. În 2016, au fost emise 13 avize privind propunerile legislative, dintre care nouă avize au fost relevante în ceea ce privește monitorizarea subsidiarității și a proporționalității, în plus față de cele incluse în Programul de lucru privind subsidiaritatea. Pentru majoritatea propunerilor, Comitetul Regiunilor a constatat că acestea respectă principiile subsidiarității și proporționalității. În două cazuri și într-o măsură diferită, Comitetul Regiunilor și-a exprimat unele preocupări în materie de proporționalitate, în special în ceea ce privește Pachetul de măsuri privind economia circulară și revizuirea Directivei serviciilor mass-media audiovizuale. În ceea ce privește instituirea unui sistem european de garantare a depozitelor , Comitetul Regiunilor a constatat că justificarea era incompletă și a solicitat Comisiei să prezinte o justificare mai bine argumentată pentru a permite o evaluare în cunoștință de cauză a conformității cu principiile subsidiarității și proporționalității.

În ceea ce privește condițiile de fond, Curtea a aplicat un test simplu: aceasta a trebuit să „verifice dacă legiuitorul Uniunii putea considera, pe baza unei fișe detaliate, că obiectivul urmărit prin acțiunea preconizată putea fi realizat mai bine la nivelul Uniunii”. Curtea a reiterat că directiva urmărea un dublu obiectiv: facilitarea „bunei funcționări a pieței interne […], asigurând în același timp un nivel înalt de protecție a sănătății umane, în special pentru tineri”. Chiar dacă se presupune că cel de al doilea obiectiv ar putea fi îndeplinit mai bine de statele membre, „urmărirea obiectivului menționat la acest nivel ar fi de natură să consolideze sau să creeze situații în care unele state membre ar permite introducerea pe piață a produselor din tutun care conțin anumite arome caracteristice, în timp ce altele ar interzice acest lucru, mergând în acest mod exact spre opusul primului obiectiv al Directivei 2014/40, și anume ameliorarea funcționării pieței interne a produselor din tutun și a produselor conexe”. Pentru Curte, „rezultă din interdependența celor două obiective […] că legiuitorul Uniunii putea considera în mod legitim că acțiunea sa trebuia să implice instituirea unui regim de introducere pe piața Uniunii a produselor din tutun care conțin o aromă caracteristică și că, din cauza acestei interdependențe, dublul obiectiv amintit putea fi realizat mai bine la nivelul Uniunii”. În plus, Curtea a confirmat că subsidiaritatea „nu are ca obiect limitarea competenței Uniunii în funcție de situația unui stat membru sau a altuia luat în considerare în mod individual” .

Propunerea Comisiei a generat 14 avize motivate din partea parlamentelor naționale în 11 state membre. Aceste avize motivate reprezintă 22 dintr-un total de 56 de voturi, declanșând astfel procedura prevăzută la articolul 7 alineatul (2) din Protocolul nr. 2 la tratate (așa-numita procedură a „cartonașului galben”). În avizele lor motivate, parlamentele naționale în cauză au afirmat, în special, (i) că normele existente erau suficiente și adecvate, (ii) că Uniunea nu era nivelul adecvat pentru această acțiune, (iii) că propunerea nu recunoaște în mod explicit competențele statelor membre în ceea ce privește remunerarea și condițiile de încadrare în muncă și (iv) că justificarea propunerii în ceea ce privește principiul subsidiarității era prea succintă.

În conformitate cu angajamentul Comisiei de a îmbunătăți interacțiunea cu parlamentele naționale, Comisia a purtat discuții directe cu parlamentele naționale. În cadrul Conferinței organelor parlamentare specializate în chestiunile Uniunii ale parlamentelor Uniunii Europene (COSAC) din 13 iunie 2016, un schimb preliminar cu prim-vicepreședintele Comisiei, Frans Timmermans, s-a axat pe aspecte procedurale, iar la 11 iulie 2016 a avut loc o discuție pe fond în contextul unei dezbateri mai largi cu doamna comisar Marianne Thyssen cu privire la dimensiunea socială a UE.

După analiza atentă a avizelor motivate, la 20 iulie 2016 Comisia a adoptat o comunicare, concluzionând că propunerea este conformă cu principiul subsidiarității și că aceasta ar trebui să rămână neschimbată . În comunicarea sa, Comisia a amintit că propunerea are ca temei juridic anumite dispoziții privind piața internă și că detașarea, prin definiție, are un caracter transfrontalier. Aceasta subliniază că propunerea are scopul de a facilita libertatea de a presta servicii, garantând, în același timp, condiții de concurență mai echitabile între prestatorii de servicii de la nivel național și transfrontalier și asigurând faptul că lucrătorii care își desfășoară activitatea în același loc sunt protejați de aceleași norme obligatorii, indiferent dacă sunt lucrători locali sau lucrători detașați. De asemenea, comunicarea explică faptul că normele în vigoare nu sunt suficiente și adecvate pentru a atinge acest obiectiv. În plus, comunicarea confirmă că propunerea respectă pe deplin competențele statelor membre de a stabili remunerația, precum și alți termeni și condiții de încadrare în muncă, în conformitate cu legislațiile și practicile naționale ale statelor membre. Același lucru este valabil, de asemenea, pentru competența acestora de a stabili termenii și condițiile care se aplică lucrătorilor temporari. În cele din urmă, comunicarea a abordat chestiunea justificării conformității propunerii cu principiul subsidiarității, amintind jurisprudența Curții de Justiție și făcând trimitere la expunerea de motive și la raportul de evaluare a impactului.





·Propunere de revizuire a Regulamentului Dublin

Primul pachet de măsuri legislative care vizează să facă sistemul european comun de azil mai echitabil și durabil include o propunere de revizuire a Regulamentului Dublin . Propunerea, care a fost adoptată la 4 mai 2016, face parte din răspunsul global al Comisiei la sosirea necontrolată la scară largă a migranților și a solicitanților de azil în 2015, care a scos în evidență deficiențe structurale în conceperea și punerea în aplicare a sistemului Dublin existent. Propunerea vizează realizarea unei repartizări echitabile a responsabilităților între statele membre prin introducerea unui nou „mecanism de repartizare corectiv”, care previne abuzurile legate de sistemul european comun de azil și deplasările secundare.

Parlamentele naționale au emis opt avize motivate cu privire la propunere, susținând, în special, că aceasta nu este conformă cu principiul subsidiarității, întrucât mecanismul de repartizare corectiv merge prea departe și că deciziile cu privire la relocare ar trebui să rămână în competența exclusivă a statelor membre.

Ca răspuns, Comisia a afirmat că propunerea era necesară și proporțională pentru a se asigura un sistem european comun de azil durabil și echitabil. De asemenea, Comisia a subliniat că asigurarea aplicării corecte a sistemului Dublin în perioadele de criză și combaterea deplasărilor secundare ale resortisanților țărilor terțe între statele membre erau aspectele transfrontaliere care nu ar fi putut fi soluționate prin acțiuni întreprinse în mod individual sau bilateral de statele membre. Prin urmare, Comisia a considerat că propunerea este în conformitate cu principiul subsidiarității. Comisia a explicat, de asemenea, că propunerea ar oferi un sistem mai echitabil, eficient și durabil de determinare a statului membru responsabil de examinarea cererilor de azil, menținând în același timp principiul conform căruia solicitanții de azil trebuie să solicite azil în prima țară de intrare, cu excepția cazului în care au membri de familie în altă parte. Noul mecanism de echitate va asigura solidaritatea, o repartizare echitabilă a responsabilității în cadrul Uniunii și eliminarea unei presiuni disproporționate asupra sistemelor de azil din statele membre din prima linie.

·Propuneri pentru stabilirea unei baze fiscale consolidate comune a societăților

Crearea unei baze fiscale consolidate comune a societăților are scopul de a oferi societăților un set unic de norme pentru calcularea profiturilor lor impozabile pe întreg teritoriul Uniunii Europene. Prezentată în 2011, prima propunere de directivă de stabilire a unei baze fiscale consolidate comune a societăților a fost concepută pentru a consolida piața unică pentru întreprinderi. În timp ce statele membre au înregistrat progrese în cadrul Consiliului cu privire la mai multe elemente ale propunerii, acestea nu au putut ajunge la un acord final. În programul său de lucru pentru 2016, Comisia a anunțat că va retrage propunerea și va relansa lucrările cu o nouă abordare în mai multe etape.

La 25 octombrie 2016, Comisia și-a relansat inițiativa pentru o bază fiscală consolidată comună a societăților, adoptând două propuneri legislative noi. Prin propunerile respective, Comisia intenționează să consolideze elementele în favoarea întreprinderilor ale propunerii din 2011 pentru a sprijini societățile transfrontaliere să reducă birocrația, costurile, precum și pentru a susține inovarea. În același timp, Comisia dorește să consolideze potențialul bazei fiscale consolidate comune a societăților ca un instrument împotriva evitării obligațiilor fiscale. Ratele impozitului pe profit nu sunt reglementate de propuneri, întrucât acestea rămân un domeniu de suveranitate națională.

Comisia a primit opt avize motivate ca răspuns la cele două propuneri noi . Avizele motivate au fost marcate de preocupări legate de faptul că statele membre ar pierde controlul asupra sistemelor lor de impozitare a societăților. Parlamentele naționale au susținut că propunerile sunt inutile și că acestea ar putea chiar să se dovedească ineficiente în combaterea evitării obligațiilor fiscale, precum și că actuala directivă împotriva evitării obligațiilor fiscale , combinată cu acțiunile convenite în cadrul Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE), era suficientă în acest sens.

În răspunsurile sale către parlamentele naționale, Comisia a subliniat faptul că propunerile nu se referă la nivelurile la care ratele de impozitare ar trebui să fie stabilite la nivel național, ci mai degrabă la armonizarea bazei fiscale a societăților, o condiție prealabilă pentru corectarea denaturărilor identificate pe piața internă. În această privință, Directiva împotriva evitării obligațiilor fiscale ar reprezenta o acțiune imediată pentru a aborda necesitățile urgente. Normele acesteia oferă opțiuni, sub forma unui standard minim, pentru a completa lacunele din cele 28 de sisteme de impozitare naționale existente. Baza fiscală consolidată comună a societăților ar fi un sistem de impozitare a societăților de sine stătător, cu o dimensiune transfrontalieră și cu obiective care să depășesc orizontul de acțiune împotriva evitării obligațiilor fiscale. Comisia a amintit, de asemenea, că OCDE nu ia în considerare elementele specifice care sunt relevante pentru o piață unică precum cea a Uniunii Europene. Comisia a precizat în mod clar că își rezervă dreptul de a propune acte legislative – în limita competențelor sale conferite prin tratat – pentru a asigura o mai bună funcționare a pieței interne. Cu toate acestea, Comisia a confirmat faptul că principiile prețurilor de transfer convenite în cadrul OCDE ar continua să se aplice tranzacțiilor cu întreprinderi asociate din afara grupului fiscal consolidat în cadrul UE și în țările terțe.

4. Concluzie

Astfel cum s-a confirmat prin semnarea Acordului interinstituțional privind o mai bună legiferare în 2016, Parlamentul European, Consiliul și Comisia și-au luat în comun angajamentul de a asigura că principiile subsidiarității și proporționalității rămân în centrul procesului decizional european și că aceste principii sunt respectate pe deplin pe parcursul întregului proces legislativ.

În 2016, Parlamentul European și-a continuat examinarea conformității propunerilor legislative cu principiile subsidiarității și proporționalității prin intermediul comisiilor parlamentare relevante, precum și prin Comisia pentru afaceri juridice, care are responsabilitatea orizontală de a asigura respectarea principiului subsidiarității.

De asemenea, Comitetul Regiunilor și-a continuat activitatea de monitorizare a principiului subsidiarității, în special prin adoptarea și punerea în aplicare a celui de al treilea program de lucru privind subsidiaritatea din 2016, incluzând consultări cu Grupul de experți privind subsidiaritatea. În avizele sale, Comitetul Regiunilor a luat în considerare preocupările în materie de subsidiaritate exprimate de parlamentele și de autoritățile din regiunile cu competențe legislative. În 2016, Comitetul a organizat la Roma o conferință privind subsidiaritatea, o mai bună legiferare și dialogul politic, în cooperare cu parlamentele regionale și cu Senato della Repubblica din Italia.