RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 204/25

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei „Rețelele transeuropene: spre o abordare integrată”

COM(2007) 135 final

(2008/C 204/08)

La 21 martie 2007, în conformitate cu articolul 262 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, Comisia Europeană a hotărât să consulte Comitetul Economic și Social European cu privire la

Comunicarea Comisiei „Rețelele transeuropene: spre o abordare integrată”.

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 19 februarie 2008. Raportor: dl Krzaklewski.

În cea de-a 443-a sesiune plenară, care a avut loc la 12 și 13 martie 2008 (ședința din 13 martie), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 64 voturi pentru, 0 voturi împotrivă și 1 abținere.

1. Concluzii și recomandări

1.1 Comitetul Economic și Social European (CESE) afirmă că o abordare integrată a rețelelor transeuropene (RTE) constituie una din metodele care permit atingerea obiectivului dezvoltării durabile a Uniunii Europene.

1.2 Comitetul este convins că o abordare integrată a rețelelor transeuropene permite accelerarea realizării infrastructurilor prevăzute în materie și reducerea costurilor de construcție în raport cu cele care ar fi trebuit suportate dacă ar fi fost adoptată o abordare care nu ar fi ținut cont de efectul sinergiilor posibile între diferitele rețele.

1.2.1 Având în vedere observațiile de mai sus, Comitetul invită Comisia Europeană (CE) să prezinte propuneri de extindere a sferei sprijinului financiar acordat abordărilor integrate, sub forma unui „fond pentru abordări integrate”, care să cuprindă rețelele transeuropene (în sens larg, adică inclusiv ramificațiile rețelelor) înainte de a interveni următoarea analiză intermediară.

1.3 Analizând condițiile în care este posibilă realizarea eficientă a unei abordări integrate a rețelelor transeuropene în dimensiunea lor globală, Comitetul consideră că pentru obținerea sinergiei este necesară convergența sectoarelor (1). În opinia Comitetului, o altă condiție importantă pentru a obține o eficiență mai mare a abordării integrate este realizarea, în cel mai scurt timp, a structurii fundamentale a acestui tip de rețea.

1.4 Cu referire directă la conținutul comunicării Comisiei, Comitetul ajunge la concluzia că este necesar să fie extins printr-o analiză care ar urma să studieze în ce măsură aderarea recentă la UE a 12 state membre poate influența posibilitățile și domeniul de aplicare a abordării integrate în aceste țări.

1.5 Comitetul subliniază că abordarea integrată a rețelelor transeuropene este deosebit de importantă în ceea ce privește următoarele aspecte: — limitarea daunelor aduse mediului în timpul construirii rețelelor și al exploatării acestora; — diminuarea numărului de litigii și o soluționare mai ușoară a acestora în situațiile de conflict de interese care apar în cursul construirii și în timpul funcționării rețelelor.

1.6 Comitetul este de părere că în inițiativele paneuropene, ca și în cele la scară națională, studiile științifice capătă o importanță deosebită pentru a reuși ca abordarea integrată a rețelelor transeuropene să producă cele mai bune efecte. În această privință, Comitetul afirmă că în prezent aceste investigații se caracterizează printr-o compartimentare pe teme și sectoare. De aceea, invită Comisia și Consiliul să programeze și să lanseze, în toate domeniile cercetării științifice europene, pe întreg teritoriul, programe europene de cercetare și de aplicare a sinergiilor de toate tipurile între diferitele rețele care compun structura generală a rețelelor transeuropene.

1.7 Dat fiind că în anumite țări din UE există deja o „osatură” alcătuită din rețelele de fibră optică, care au fost instalate pentru a răspunde necesităților tehnice ale altor infrastructuri naționale (cum sunt rețelele electrice sau feroviare), Comitetul este convins că, în cadrul realizării unei abordări integrate, ar trebui intensificată exploatarea comercială a acestor rețele de fibră optică (servicii de telecomunicații, transmisie de date etc.).

1.7.1 În același timp, Comitetul consideră că, în privința dezvoltării intense a infrastructurilor locale (comunale) în numeroase state ale UE și ținând seama de abordarea integrată, trebuie profitat de construirea acestor noi echipamente pentru a accelera dezvoltarea rețelelor de acces din fibre optice și pentru a realiza infrastructuri comunale inteligente (2), dintre care ar trebui să facă parte hărțile integrate SIG (3). Astfel va deveni posibil să se realizeze o abordare integrată a rețelei de infrastructură comunală datorită unui sistem informatic (sistemul de gestionare inteligentă a infrastructurii).

1.8 Comitetul sugerează ca, în proiectele sale privitoare la o abordare integrată a rețelelor transeuropene, Comisia să ia în considerare tehnologiile integrate pentru gaze din surse regenerabile și pentru producția de energie care protejează mediul. Datorită acestor tehnologii, care apropie generarea de energie electrică de destinatarul final, este posibilă reducerea emisiilor de dioxid de carbon.

1.8.1 În cadrul acestui demers, trebuie urmărită obținerea de rezultate în termeni de sinergie, de coordonare și de economii care pot fi obținute prin dezvoltarea biotehnologiilor și a tehnologiilor de prelucrare a gazelor.

1.9 Studiind problema sinergiilor posibile în materie de rețele transeuropene de energie din perspectiva statelor baltice, membre noi ale UE, Comitetul este de părere că, în contextul unei abordări integrate, trebuie adoptată una din măsurile care poate fi adoptată rapid și a întreprinde unificarea sistemelor din aceste țări cu sistemele din restul UE printr-un pod energetic. Cu toate acestea, este important ca pe termen mai lung (2020) rețelele de transmise existente să nu genereze costuri nerecuperabile (4).

2. Introducere

2.1 Dezvoltarea, conectarea, o mai bună integrare și coordonare a infrastructurilor europene de energie, de transport și de telecomunicații reprezintă tot atâtea obiective ambițioase care sunt evocate în tratat (5) și în orientările integrate pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă rezultate din Strategia de la Lisabona (6).

2.2 În articolele 154, 155 și 156 din tratat și în orientările integrate pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă au fost introduse obiective care privesc dezvoltarea infrastructurilor europene de energie, de transport și de telecomunicații, conexiunea acestora și îmbunătățirea integrării și a coordonării lor.

2.3 Pe baza dispozițiilor astfel reluate în tratat și în orientările menționate mai sus s-a născut ideea de a constitui rețele transeuropene de transport, de energie și de telecomunicații, care ar urma să constituie sistemul sanguin al economiei comunitare.

2.4 În iulie 2005, preocupată ca funcționarea rețelelor transeuropene să dea cele mai bune rezultate posibile, îndeosebi din punctul de vedere al creșterii competitivității Uniunii Europene, Comisia Europeană a atribuit unui grup de coordonare consacrat anume acestei sarcini mandatul de a defini o abordare comună, destinată unei mai bune coordonări a diferitelor intervenții comunitare care au drept scop sprijinirea realizării de rețele transeuropene de transport, de energie și de telecomunicații.

2.4.1 Grupul de coordonare s-a dedicat în special următoarelor probleme: — sinergia dintre rețelele europene; — protecția mediului în cadrul rețelelor transeuropene; — exploatarea noilor tehnologii în cadrul rețelei transeuropene de transport; — finanțarea rețelelor transeuropene și, în contextul acestei problematici: — articularea dintre fonduri; — finanțarea marilor proiecte prioritare; — recurgerea la parteneriatul public-privat (PPP) pentru finanțarea rețelelor transeuropene.

2.5 Avizul CESE care poate fi citit mai jos are ca obiect Comunicarea Comisiei [COM(2007) 135 final] „Rețele transeuropene: spre o abordare integrată”, care a fost elaborată în urma lucrărilor grupului de coordonare.

3. Considerații generale

Bilanțul realizării rețelelor transeuropene

3.1 Rețelele transeuropene de transport (RTE-T)

3.1.1 De la ultima extindere a Uniunii Europene, în 2007, RTE-T conțin 30 de proiecte prioritare, care vor fi realizate până în 2020. De altfel, Comisia a subliniat recent necesitatea extinderii lor către țările vecine (7).

3.1.2 Realizarea acestor mari proiecte a suferit întârzieri în raport cu calendarul inițial. Chiar dacă anumite șantiere importante au fost deja sau sunt pe cale de a fi finalizate (8), nu este mai puțin adevărat că ritmul de realizare a axelor de transport considerate ca fiind prioritare este încă prea lent. CESE descrie în detaliu cauzele acestei stări de fapt într-un aviz din proprie inițiativă (9).

3.1.3 Dintre aceste 30 de proiecte prioritare, 18 sunt feroviare și altele două privesc navigația internă și transportul maritim. Modurile de transport care protejează cel mai mult mediul beneficiază deci de o prioritate deosebită. Hărțile care figurează în documentul elaborat de Societatea Ecorys pentru Comisia Europeană (10) arată care este stadiul curent al celor 30 de proiecte prioritare și stadiul la care trebuie să ajungă la expirarea perioadei acoperite de cadrul financiar multianual, în 2013. O analiză a acestor documente arată în ce măsură această rețea rămâne incompletă.

3.1.4 Comunicarea Comisiei care face obiectul prezentului aviz recapitulează creditele care au fost destinate realizării RTE-T pentru perioada de programare financiară 2000-2006 și prezintă mecanismele de finanțare care s-au aplicat în cadrul financiar multianual 2007-2013. În timpul acestei perioade financiare, alocarea directă din bugetul comunitar pentru dezvoltarea rețelelor transeuropene de transport se ridică la 8,013 miliarde EUR.

3.1.5 În timpul perioadei de programare 2007-2013, FEDR și Fondul de Coeziune vor continua să fie principalele surse de intervenție ale UE pentru a cofinanța proiectele rețelei transeuropene de transport. În general, contribuția comunitară la realizarea acestora ar trebui să se concentreze asupra secțiunilor transfrontaliere și a punctelor de strangulare.

3.1.6 Banca Europeană de Investiții va continua finanțarea de infrastructuri de transport prin împrumuturi și prin intermediul unui instrument de garanție specific, dotat cu 500 de milioane EUR provenind din fonduri proprii ale BEI și alte 500 de milioane EUR de la bugetul rețelei transeuropene de transport (adică 6,25 % din bugetul său total).

3.2 Rețeaua transeuropeană de energie (RTE-E)

3.2.1 În ianuarie 2007, în „Programul de interconexiune prioritară”, Comisia a evaluat stadiul proiectelor de interes european. În ceea ce privește energia electrică, cele care sunt realizate în conformitate cu programul nu sunt numeroase (12 din 32), și doar cinci au fost încheiate efectiv (11).

3.2.2 În ceea ce privește gazele, situația pare mai bună: din zece proiecte, șapte ar trebui să fie date în exploatare în perioada 2010-2013. Din altă perspectivă, trebuie subliniat totuși că este întârziată realizarea a 29 de terminale de gaze naturale lichefiate (GNL) (12) și rezervoare de gaze, întrucât s-a renunțat la construirea a nouă terminale, iar lucrările la alte cinci au fost suspendate.

3.2.2.1 Drept cauză principală a acestor întârzieri și deficiențe, Comisia a invocat complexitatea planificării și a procedurilor de obținere a permiselor. Printre alte motive, vom sublinia opoziția opiniei publice, sursele de finanțare insuficiente și structura cu integrare verticală pe care o prezintă întreprinderile din sectorul energetic.

3.2.3 UE va trebui să investească cel puțin 30 de miliarde EUR în infrastructuri până în 2013 (6 miliarde pentru rețelele de energie electrică, 19 miliarde pentru conductele de gaze și 5 miliarde pentru terminalele GNL), dacă intenționează să își realizeze în totalitate prioritățile enunțate. Sunt indispensabile investiții nu doar în domeniul legăturilor transfrontaliere, ci și în sectorul producției de energie.

3.2.4 Investițiile care privesc rețeaua transeuropeană de energie beneficiază de sprijin financiar din fondurile bugetului comunitar, care nu poate fi acordat decât în cazuri specifice și strict justificate. Este vorba de linia bugetară destinată exclusiv finanțării rețelelor transeuropene sau de resurse provenite din Fondurile Structurale și din Fondul de Coeziune, care reprezintă mai mult de o treime din volumul cheltuielilor comunitare și sunt destinate finanțării dezvoltării regionale, îndeosebi în domeniul rețelelor de energie.

3.2.5 Faza de realizare a investițiilor este finanțată și cu ajutorul altor instrumente financiare (fonduri, împrumuturi). Banca Europeană de Investiții este sursa principală de finanțare a rețelelor transeuropene. Cumulate, diferitele contracte de împrumuturi destinate finanțării totalității rețelelor transeuropene au atins pentru perioada cuprinsă între 1993 și sfârșitul anului 2005 o valoare totală de 69,3 de miliarde EUR, din care 9,1 miliarde au fost afectate rețelelor de energie.

3.3 Rețelele transeuropene de telecomunicații

3.3.1 În ceea ce privește realizarea, dintre toate rețelele din care se compun RTE, cele de telecomunicații (e-RTE) sunt cele mai avansate. Deschiderea progresivă a serviciilor de telecomunicații spre concurență, începând cu anul 1988, a avut efecte considerabile. Acest mediu mai concurențial a stimulat investițiile, inovarea și emergența unor noi servicii, antrenând o scădere importantă a prețurilor pentru consumatori.

3.3.2 Investițiile se concentrează în prezent asupra modernizării rețelelor existente, în vederea tranziției spre generația următoare, extinderea utilizării telefoanelor mobile de a treia generație și alte servicii de conexiune fără fir, precum și echiparea zonelor rurale din UE pentru banda largă.

3.3.2.1 Aceste investiții se pot sprijini pe instalarea de rețele de fibră optică, pentru care costurile lucrărilor de geniu civil și de cablare în interiorul clădirilor reprezintă 70 % din cheltuielile de consum. Construirea de linii feroviare, de străzi sau de conducte poate facilita situarea lor în zonele necorespunzător deservite în acest sens.

3.3.3 Una dintre problemele majore în ceea ce privește rețelele transeuropene de telecomunicații constă în absorbția disparităților în materie de acces la banda largă care se manifestă între zonele urbane și rurale. În acest sens, statele membre au fost obligate să ia măsuri concrete și să definească obiectivele în vederea reducerii acestor decalaje până în 2010.

3.3.4 Pentru a pune în aplicare o planificare coerentă și pentru a completa acoperirea în bandă largă, trebuie coordonate și integrate mai mult diferitele surse de finanțare (Fonduri Structurale, fonduri de dezvoltare rurală, fonduri RTE și finanțări naționale).

Domenii acoperite de abordarea integrată a rețelelor transeuropene

3.4 Sinergii între rețelele transeuropene

3.4.1 Un prim exemplu de sinergie în domeniul RTE constă în asocierea rețelelor feroviare și rutiere (13). Avantajele rezultate sunt prezentate în Comunicarea Comisiei „Extinderea principalelor axe transeuropene de transport către țările învecinate — Orientări pentru transportul în Europa și în regiunile învecinate” (14). Cele mai semnificative sunt: o mai bună utilizare a spațiului, realizarea comună de lucrări de construcție, o atenuare a impactului vizual și a fragmentării peisajului și luarea de măsuri care să reducă efectele infrastructurilor comune (protecția antizgomot, viaductele pentru fauna mare și mică). Pe de altă parte, această combinație de infrastructuri deschide reale posibilități de diminuare a costurilor și a efectului negativ asupra mediului.

3.4.2 Au fost comandate studii (15) cu privire la posibilitățile de dezvoltare a altor combinații de rețele, cum ar fi trecerea unei linii de înaltă tensiune printr-un tunel feroviar sau instalarea unor cabluri de telecomunicații, îndeosebi cabluri de fibră optică, de-a lungul unei linii de cale ferată. Problema a fost examinată din punctul de vedere al fezabilității tehnice, al impactului financiar asupra proiectelor și a complexității procedurilor. În urma acestei analize s-a ajuns la concluzii, prezentate în continuare.

3.4.2.1 Exceptând combinația gazoductelor cu alte infrastructuri, a căror fezabilitate tehnică pare dificilă ținând cont de amploarea perimetrelor de securitate necesare, există reale avantaje în a combina RTE între ele.

3.4.2.2 Cele mai promițătoare sunt sinergiile între rețelele de telecomunicații și cele de transport. Este posibilă optimizarea fiecărei rețele de transport, prin dotarea acesteia cu o rețea proprie de comunicație, utilizată pentru administrare. În majoritatea cazurilor, rețelele de cale ferată și rutiere dispun deja de asemenea rețele de comunicație. În anumite cazuri, capacitatea excedentară a acestora din urmă este utilizată în alte scopuri, de exemplu transmisia de date.

3.4.2.3 În prezent rareori se întâmplă ca încă de la începutul construcției unei infrastructuri să aibă loc o căutare sistematică de sinergii între rețeaua de gestionare a acesteia și o rețea de telecomunicații.

3.4.2.4 O soluție interesantă s-ar putea dovedi crearea de interconexiuni între rețelele de electricitate și infrastructurile de transport și de telecomunicații, cum ar fi cablurile de înaltă tensiune montate de-a lungul acostamentelor canalelor și râurilor, interconexiunile de joasă tensiune (2 × 25 kV) prin cabluri de-a lungul căilor ferate de mare viteză sau interconexiunile mai sistematice de linii de înaltă tensiune subterane (300-700 kV) în fantele rețelelor de transport. Acțiunile propuse nu rezolvă nevoia imediată de interconectare a rețelelor naționale de înaltă tensiune, dar sugerează o dispunere mai fină a rețelelor electrice naționale într-un orizont de timp mai îndepărtat, în ritm cu durata de realizare a marilor proiecte de infrastructură.

3.5 Integrarea protecției mediului în rețelele transeuropene

3.5.1 Strategia de la Lisabona pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă invită la realizarea de rețele transeuropene într-o abordare compatibilă cu dezvoltarea durabilă.

3.5.2 Printre proiectele prioritare din rețeaua transeuropeană de transport (RTE-T) predomină inițiativele care favorizează moduri de transport mai favorabile mediului și mai puțin consumatoare de energie, precum cele feroviare sau pe calea apei. Realizarea rețelei transeuropene de transport va avea un impact pozitiv asupra mediului. În ritmul actual, emisiile de CO2 generate de transporturi în 2020 vor fi mai mari cu 38 % în raport cu nivelurile actuale. Comisia consideră că finalizarea celor 30 de axe prioritare va încetini această creștere cu aproximativ 4 %, adică o reducere a emisiilor de CO2 cu 6,3 milioane de tone pe an.

3.5.3 Interconexiunile rețelelor energetice naționale și conexiunile surselor de energie regenerabile vor permite optimizarea utilizării capacităților în fiecare stat membru și, prin urmare, reducerea impactului negativ asupra mediului.

3.5.4 Legislația comunitară în materie de protecție a mediului fixează un cadru clar în care trebuie să fie realizate proiectele mari. Orientările comunitare pentru dezvoltarea rețelei transeuropene de transport fac trimitere la acesta în mod explicit (16). Fiecare nou program legat de rețelele transeuropene trebuie să fie supus unei analize strategice de mediu (17) și fiecare proiect trebuie să fie evaluat separat (18). Există și posibilitatea de a utiliza aceste analize drept cadru de studiu pentru găsirea unor posibile sinergii.

3.5.5 Fiecare proiect în parte trebuie să respecte legislația comunitară privind zgomotul, apa și protecția florei și faunei (19).

3.5.6 Dacă nici una dintre soluțiile de substituție dintr-un proiect declarat de utilitate publică nu constituie o soluție mai bună și conformă cu legislația comunitară, pot fi adoptate măsuri compensatorii, care să permită realizarea proiectului compensând totodată eventualul efect negativ.

3.6 O abordare integrată pentru finanțarea rețelelor transeuropene

3.6.1 Problema articulării fondurilor pentru realizarea rețelelor transeuropene constituie un punct aflat la originea unor probleme grave, și chiar a unor conflicte. Comisia s-a preocupat întotdeauna de problema cumulului, pentru același proiect, de finanțări comunitare provenind din diferite surse. Curtea de Conturi a pus în evidență această problemă în rapoartele sale privind construcția rețelelor transeuropene de către Comisie.

3.6.2 În comunicarea care face obiectul prezentului aviz al Comitetului, grupul de coordonare ajunge la concluzia că trebuie exclusă orice posibilitate de cumulare a subvențiilor din mai multe fonduri comunitare. Pentru a garanta transparența bugetară și din preocupare pentru o bună gestiune financiară, regulamentul financiar și actele de bază sectoriale adoptate sau în curs de adoptare exclud cumulul de diferite instrumente financiare comunitare pentru același proiect.

3.6.3 Comunicarea aduce și o altă informație esențială, cu efect capital asupra investițiilor privind rețelele transeuropene, și anume că nici o cheltuială angajată în cadrul unui proiect aparținând unui program operațional care beneficiază de ajutoare financiare cu titlu de Fonduri Structurale sau Fond de Coeziune nu poate face obiectul unei finanțări pe calea altor instrumente comunitare.

3.6.3.1 Prin urmare, atunci când cheltuielile, de exemplu, pentru echipamente din Sistemul European de Gestionare a Traficului Feroviar (ERTMS) sau pentru electrificarea unei linii de cale ferată nu beneficiază de asistență financiară din Fondurile Structurale sau Fondul de Coeziune, acestea pot fi finanțate din fonduri alocate rețelelor transeuropene. Construirea unei căi ferate ar putea fi finanțată de Fondul European de Dezvoltare Regională (FEDR) sau de Fondul de Coeziune. De asemenea, ar fi posibilă segmentarea proiectelor în tronsoane regionale, care ar putea fi cofinanțate fie de FEDR, fie de Fondul de Coeziune, fie de fondurile alocate rețelelor transeuropene.

4. Observații speciale

4.1 O abordare integrată în dezvoltarea rețelelor energetice electrice și de gaze

4.1.1 Dezvoltarea tehnologiilor pe bază de gaze pentru generarea energiei electrice (tehnologii mixte (20), cogenerare (21)) antrenează o creștere a riscului suportat de investițiile din domeniul rețelelor de energie electrică (transmiterea acesteia fiind înlocuită de transportul gazelor naturale și de dezvoltarea unei cogenerări pe bază de gaze la nivel local, cogenerare la scară redusă, micro-cogenerare).

4.1.2 Extinderea noilor tehnologii de transport al gazelor antrenează o creștere a riscului pentru investițiile efectuate în sectorul rețelelor de gaze: în loc să fie transportate prin rețea, gazele naturale sunt transportate pe mare sau pe căi rutiere, utilizând tehnologiile de comprimare (gaze naturale comprimate, GNC) (22) și de lichefiere (gaze naturale lichefiate, GNL).

4.1.3 Convergența dintre sectorul energiei electrice și cel al gazelor (întreprinderile din aceste sectoare), adică apropierea regimurilor de proprietate, a administrării și a organizării lor, reprezintă o premisă obligatorie pentru un demers tehnologic integrat în domeniul exploatării gazelor naturale, al producerii de energie electrică și de căldură. Din acest motiv este necesar să se depășească abordarea sector cu sector, renunțând la excluderea reciprocă existentă între electricitate și gazele naturale. Este deosebit de important să se accelereze convergența dintre sectoarele energiei electrice și cel al gazelor naturale în noile state membre din Europa Centrală și de Est, ținând seama de consecințele sociale care apar întotdeauna în statele membre, fie că sunt „noi” sau „vechi”.

4.2 O abordare integrată pentru dezvoltarea rețelelor de fibră optică

4.2.1 Într-o parte din țările UE, dintre care unele chiar aparținând grupului noilor state membre (de exemplu, în Polonia), au fost construite rețele foarte mari de fibră optică pentru aplicații tehnologice, în acest caz pentru energia electrică (23) sau pentru calea ferată (24). Exploatarea rețelelor în scopuri comerciale progresează (25) fără incidente, dar marele lor potențial de integrare nu este utilizat deocamdată. Surse neexploatate se regăsesc și în sectorul gazelor naturale, ca să îl menționăm doar pe acesta. Totuși, principalul potențial în integrarea în rețeaua de telecomunicații a rețelelor tehnologice de fibră optică destinate diferitelor infrastructuri (electricitate, căi ferate), astfel încât să constituie o rețea de acces eficientă.

4.2.2 Numeroase state UE, și îndeosebi noi state membre, se găsesc într-o fază în care își dezvoltă intens infrastructurile comunale, precum aducțiunile de apă și alte conducte, care beneficiază de o cofinanțare comunitară, în special din Fondul European de Dezvoltare Regională și din Fondul de Coeziune. Această situație oferă șansa unică de a integra în aceste infrastructuri rețelele de acces de fibră optică. Pentru zonele rurale și micile orașe din Europa, aceasta reprezintă ocazia de a face un salt în civilizație. Pentru a încuraja în mod eficient realizarea concretă a integrării de care vorbim, am putea institui măsuri de promovare a dispozitivelor de alocare a fondurilor comunitare în scopul dezvoltării infrastructurilor comunale, de exemplu prin încurajarea construcției de infrastructuri integrate.

4.2.3 Rețeaua de acces de fibră optică poate servi drept bază pentru realizarea unei infrastructuri comunale inteligente, care să acopere coordonarea (tehnică) a diverselor componente (inteligente) ale acestor infrastructuri (aducțiuni de apă, conducte, transport, securitate publică) precum și gestionarea lor (în materie de control tehnic și pe piața serviciilor). Din asemenea infrastructuri comunale inteligente ar trebui să facă parte o hartă integrată SIG (hartă administrată de comună sau de district, accesibilă întreprinderilor implicate în infrastructurile care funcționează pe teritoriul său). Aceste hărți sunt cele care conțin în prezent cel mai mare potențial pentru integrarea infrastructurilor comunale.

4.3 Abordarea integrată și problema tehnologiilor gazelor din surse regenerabile și a producției energetice ecologice

4.3.1 Tehnologiile gazelor din surse regenerabile (tehnologii de cogenerare (26) la scară mică, bazate pe gazeificarea biomasei produse de marile exploatații agricole) oferă posibilitatea de a limita expansiunea rețelelor de energie electrică și pierderile aferente, precum și de a exploata mai bine energia primară, reducând astfel emisiile de dioxid de carbon.

4.3.2 O categorie foarte importantă a tehnologiilor integrate este cea a tehnologiilor energetice care protejează mediul (tehnologii de cogenerare și pe bază ecologică), axate pe producerea de energie (energie electrică și căldură) precum și pe valorificarea deșeurilor, prin reutilizarea deșeurilor (menajere sau rezultate din producția agricolă sau din procesele din industria agro-alimentară).

4.4 Abordarea integrată pentru finanțarea rețelelor de infrastructură sub forma unui parteneriat public-privat

4.4.1 Scopul urmărit prin folosirea finanțării integrate a infrastructurilor sub formă de parteneriate public-privat este de a obține o creștere a eficienței în utilizarea resurselor financiare comunitare destinate dezvoltării infrastructurilor, îndeosebi în noile state membre.

4.4.2 Experiențele în materie de parteneriate public-privat, care s-au înmulțit în statele vechi ale Uniunii (vechea Uniune cu 15 membri) se referă la finanțarea unor mari investiții în infrastructură. În noile state membre (țările din Europa Centrală și de Est), parteneriatul public-privat trebuie să fie exploatat pentru a finanța modeste investiții de infrastructură în comune, astfel încât azi este din ce în ce mai important ca această experiență în materie de utilizare a parteneriatului public-privat să fie transpusă de la UE-15 la noile state membre, având totuși în vedere că nu este posibilă transpunerea directă, tot așa cum nu este posibil să se facă o comparație directă între finanțarea de mari proiecte unice de infrastructură și finanțarea de proiecte de dimensiuni modeste, dar cu multiple consecințe.

4.4.3 Constatând disponibilitatea resurselor financiare comunitare, comunele din anumite state membre (printre care statele din Europa Centrală și de Est) ajung să suprainvestească în infrastructurile sectoriale, îndeosebi aducțiunile de apă și alte conducte, neexploatând în stadiul de investiție potențialul de integrare al acestor infrastructuri. Este vorba despre un fenomen foarte periculos, căci acesta îndepărtează orice posibilitate de reducere a cheltuielilor de investiții destinate infrastructurilor (scăderea eficienței în utilizarea mijloacelor financiare comunitare) și măresc viitoarele cheltuieli comunale, din cauza costurilor nejustificate de exploatare a infrastructurii (care a făcut obiectul suprainvestiției) prin creșterea cheltuielilor fixe, suportate de locuitorii comunei respective. Participarea capitalului privat la finanțarea infrastructurilor constituie un mijloc eficient pentru a profita de potențialul de integrare și pentru a limita riscul de suprainvestiție.

Bruxelles, 13 martie 2008 Președintele Comitetului Economic și Social European Dimitris DIMITRIADIS

(1) Convergența organizațională a sectoarelor, care include întreprinderile.

(2) O infrastructură inteligentă prezintă elemente atașate sau integrate care sunt în măsură să primească și să transmită unui computer central informații referitoare la starea infrastructurii, precum și, în anumite cazuri, să primească înapoi instrucțiuni de declanșare a dispozitivelor de control. (Universitatea din Toronto — Geniu civil; ultima actualizare: 9 noiembrie 2001).

(3) A se vedea Observațiile specifice, punctul 4.2.3.

(4) Costurile nerecuperabile (stranded costs) corespund costurilor investiției și ale angajamentelor financiare care, fiind suportate exclusiv în trecut (costuri istorice) și nefiind încă recuperate de investitori prin vânzarea de electricitate și de alte servicii, nu vor putea fi recuperate nici pe o piață concurențială. Data limită pentru asumarea nerecuperării este în general data instituirii sau a liberalizării pieței energiei.

(5) Articolele 154, 155 și 156 din tratat.

(6) Orientări integrate pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă pentru perioada 2005-2008, nr. 9, 10, 11 și 16.

(7) COM(2007) 32 final, 31 ianuarie 2007.

(8) Legătura fixă între Suedia și Danemarca, realizată în 2000; aeroportul de la Malpensa, realizat în 2001; linia feroviară din Betuwe, de la Rotterdam la frontiera germană, realizată în 2007; sau proiectul PBKAL (TGV Paris-Bruxelles/Bruxelles-Köln-Amsterdam-Londra), realizat în 2007.

(9) JO C 157, 28.6.2005, p. 130.

(10) Synergies between Trans-European networks, Evaluations of potential areas for synergetic impacts (Sinergii între rețelele de transport transeuropene, evaluarea domeniilor potențiale de impact al sinergiei), Ecorys, august 2006.

(11) Aleksandra GAWLIKOWSKA-FRYK, Transeuropejskie sieci energetyczne (Rețelele transeuropene de energie), 2007.

(12) Gaze naturale lichefiate.

(13) Anumite state membre au instituit obligația legală de a urmări o astfel de sinergie; acesta este cazul Germaniei, cu imperativul „cuplării” prevăzut de alineatul (2) din Legea federală privind protecția naturii.

(14) COM(2007) 32 final, 31 ianuarie 2007.

(15) Sinergiile între rețelele transeuropene, Evaluarea domeniilor potențiale de producere a efectelor sinergice, Ecorys, august 2006. (Synergies between Trans-European networks, Evaluations of potential areas for synergetic impacts).

(16) Decizia 884/2004/CE citată anterior, articolul 8.

(17) Evaluarea efectelor asupra mediului (EEM) — Directiva 85/337/CEE, modificată de Directivele 97/11/CE și 2003/35/CE privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului.

(18) Evaluarea ecologică strategică (EES) — Directiva 2001/42/CE privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului.

(19) Directiva „Păsări” (79/409/CEE), Directiva „Habitate” (92/43/CEE) și Directiva-cadru privind apa (2000/60/CE).

(20) Sisteme care combină gazele și vaporii, cu o putere unitară totală care variază de la câteva zeci la 200 MW. A se vedea Jan POPCZYK, Co dalej z elektroenergetyką? (Ce viitor are electricitatea?) Publicație lunară a Asociației electricienilor polonezi, nr. 6, 2000.

(21) A se vedea nota de subsol nr. 25.

(22) GNC: este vorba de un combustibil — gazele naturale, comprimate până la o presiune de 20-25 MPa.

(23) De exemplu rețeaua de fibră optică Telekomunikacja Kolejowa — Grupul PKP (Telecomunicații feroviare — Grupul PKP).

(24) Astfel, în Polonia, TelEnergo este o rețea de fibră optică de acest tip.

(25) În Polonia, fuziunea societăților TelEnergo și Telbanku, care a condus la crearea societății Exatel, o întreprindere modernă pe piața serviciilor de sisteme informatizate, constituie un exemplu de astfel de combinație.

(26) Cogenerarea (producția combinată de căldură și electricitate sau PCCE) este un proces tehnic care produce simultan energie electrică și energie termică utilizabilă într-o centrală (sursa: Wikipedia).