C 390/69

P8_TA(2018)0118

Progresele realizate în ceea ce privește pactul mondial al ONU pentru asigurarea unei migrații legale, desfășurate în condiții de siguranță și de ordine și pactul privind refugiații

Rezoluția Parlamentului European din 18 aprilie 2018 referitoare la progresele înregistrate în ceea ce privește pactul mondial al ONU pentru asigurarea unei migrații legale, desfășurate în condiții de siguranță și de ordine și pactul privind refugiații (2018/2642(RSP))

(2019/C 390/09)

Parlamentul European,

— având în vedere Carta Organizației Națiunilor Unite,

— având în vedere Convenția din 1951 privind statutul refugiaților și Protocolul din 1967 privind statutul refugiaților,

— având în vedere Declarația Universală a Drepturilor Omului și alte tratate și instrumente ale ONU în domeniul drepturilor omului,

— având în vedere Convenția ONU cu privire la drepturile copilului,

— având în vedere Agenda privind munca decentă a Organizației Internaționale a Muncii (OIM), în special Convenția nr. 189 (2011) a OIM privind munca decentă pentru personalul casnic,

— având în vedere rezoluția A/RES/71/1 adoptată de Adunarea Generală a ONU la 19 septembrie 2016, intitulată „Declarația de la New York pentru refugiați și migranți” (1),

— având în vedere anexa I la Declarația de la New York, Cadrul de răspuns cuprinzător privind refugiații,

— având în vedere anexa II la Declarația de la New York, „Către un pact mondial pentru asigurarea unei migrații legale, desfășurate în condiții de siguranță și de ordine”,

— având în vedere orientările UE din 6 martie 2017 privind promovarea și protecția drepturilor copilului și Comunicarea Comisiei din 12 aprilie 2017 privind protecția copiilor migranți (COM(2017)0211),

— având în vedere rezoluția A/RES/71/280 a Adunării Generale a ONU din 6 aprilie 2017 privind „Modalitățile de negocieri interguvernamentale ale pactului mondial pentru asigurarea unei migrații legale, desfășurate în condiții de siguranță și de ordine” (2),

— având în vedere raportul Consiliului ONU pentru Drepturile Omului din 28 aprilie 2017 intitulat „Raportul raportorului special al ONU pentru drepturile omului în cazul migranților referitor la o agendă 2035 pentru facilitarea mobilității umane” (3),

— având în vedere documentul UNHCR din 17 mai 2017 intitulat „Către un pact mondial privind refugiații: o foaie de parcurs” (4),

— având în vedere raportul Secretarului General al ONU, António Guterres, din 11 ianuarie 2018, intitulat „Punerea migrației în slujba tuturor” (5),

— având în vedere primul proiect preliminar UNHCR al pactului mondial privind refugiații din 31 ianuarie 2018 (6),

— având în vedere primul proiect preliminar și al doilea proiect preliminar al pactului mondial pentru asigurarea unei migrații legale, desfășurate în condiții de siguranță și de ordine, din 5 februarie 2018 (7) și respectiv 5 martie 2018 (8),

— având în vedere declarația celui de-al cincilea summit UE-UA de la Abidjan din noiembrie 2017,

— având în vedere rezoluția A/RES/70/1 a Adunării Generale a ONU intitulată „Transformarea lumii în care trăim: agenda 2030 pentru dezvoltare durabilă”și cele 17 obiective de dezvoltare durabilă, adoptate la 25 septembrie 2015 la summitul ONU de la New York (9),

— având în vedere Convenția internațională privind protecția drepturilor tuturor lucrătorilor migranți și a membrilor familiilor acestora, adoptată de Adunarea Generală a ONU prin Rezoluția sa A/RES/45/158 din 18 decembrie 1990 (10),

— având în vedere Observația generală comună a Comitetului privind protecția drepturilor tuturor lucrătorilor migranți și a membrilor familiilor acestora (CMW) și a Comitetului pentru drepturile copilului (CRC) privind drepturile omului în cazul copiilor în contextul migrației internaționale,

— având în vedere Rezoluția sa din 13 aprilie 2016 referitoare la UE într-un mediu global în schimbare - o lume mai conectată, mai contestată și mai complexă (11),

— având în vedere Rezoluția sa din 25 octombrie 2016 referitoare la drepturile omului și migrația în țările terțe (12),

— având în vedere Rezoluția sa din 1 iunie 2017 referitoare la reziliența ca prioritate strategică a acțiunii externe a UE (13),

— având în vedere rezoluțiile sale din 5 aprilie 2017 referitoare la abordarea deplasărilor refugiaților și migranților: rolul acțiunii externe a UE (14) și din 12 aprilie 2016 referitoare la situația din Mediterana și la necesitatea unei abordări globale a migrației de către UE (15),

— având în vedere raportul Comisiei sale pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne adoptat la 12 octombrie 2017 referitor la propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a cadrului de relocare al Uniunii și de modificare a Regulamentul (UE) nr. 516/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (A8-0316/2017), precum și necesitatea ca UE să relocalizeze cel puțin 20 % din necesitățile în materie de relocare estimate anual la nivel mondial,

— având în vedere articolul 123 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură,

A. întrucât, în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) din Declarația universală a drepturilor omului, „orice persoană are dreptul de a părăsi orice țară, inclusiv a sa, și de a reveni în țara sa”; întrucât, în 1999, Comitetul ONU pentru Drepturile Omului, în Comentariul general nr. 273 (punctul 8), a precizat că „acest drept nu poate fi subordonat niciunui scop specific și este independent de perioada în care individul alege să rămână în afara țării”;

B. întrucât, la summitul ONU pentru refugiați și migranți, găzduit de Adunarea Generală a ONU la New York, la 19 septembrie 2016, statele membre ale ONU au adoptat în unanimitate „Declarația de la New York pentru refugiați și migranți”, pe baza căreia au fost lansate două procese distincte și independente, deși în esență intercorelate, în vederea adoptării unui pact mondial privind refugiații în 2018 și a unui pact mondial pentru asigurarea unei migrații legale, desfășurate în condiții de siguranță și de ordine, care va fi semnat la o conferință în Maroc, în decembrie 2018;

C. întrucât anexa I la Declarația de la New York prevede un cadru de răspuns cuprinzător privind refugiații, care se bazează pe principiul partajării responsabilității internaționale și pe determinare din partea statelor membre ale ONU de a aborda cauzele profunde ale strămutării forțate; întrucât cadrul de răspuns cuprinzător privind refugiații prezintă acțiuni specifice concepute pentru a reduce presiunea asupra țărilor gazdă, pentru a spori autonomia refugiaților, pentru a extinde accesul la soluțiile din țările terțe și pentru a sprijini condițiile din țările de origine pentru o întoarcere în condiții de siguranță și demnitate;

D. întrucât Înaltul Comisar al ONU pentru Refugiați a fost solicitat să desfășoare consultări privind un program de acțiune pentru a completa cadrul de răspuns cuprinzător privind refugiații și să propună un pact mondial privind refugiații în raportul său anual adresat Adunării Generale în 2018;

E. întrucât UE și statele sale membre s-au angajat în procesul pregătitor, iar discuțiile au condus la prezentarea proiectelor preliminare; întrucât, odată cu începerea fazei mai critice a procesului și ca o consecință a deciziei SUA de a ieși din negocieri, a devenit și mai important ca UE și statele sale membre să-și asume rolul de lider pentru a asigura elaborarea unui text un puternic, centrat pe oameni și bazat pe drepturile omului;

F. întrucât migrația reprezintă un fenomen uman complex; întrucât, în timp ce refugiații sunt definiți în mod specific și sunt protejați în dreptul internațional ca fiind persoane care își au reședința în afara țării lor de origine din cauza unei temeri de persecuție, conflicte, violență sau a altor condiții și care au nevoie de protecție internațională ca urmare a acestor situații, refugiații și migranții sunt deopotrivă beneficiarii drepturilor omului și se confruntă adesea cu o vulnerabilitate sporită, cu violență și abuzuri pe parcursul procesului migrației; întrucât atât pactul mondial privind refugiații, cât și pactul mondial pentru asigurarea unei migrații legale, desfășurate în condiții de siguranță și de ordine sunt procese complementare, care vor necesita acțiuni comune pentru punerea lor în aplicare;

G. întrucât mobilitatea umană și migrația sunt tot mai mult o realitate, cu aproximativ 258 de milioane de migranți internaționali la nivel mondial; întrucât numărul migranților ca procent din populația mondială a crescut de la 2,8 % în 2000 la 3,4 % în 2017; întrucât 48 % dintre migranți sunt femei; întrucât majoritatea migranților se deplasează în condiții de siguranță și în mod ordonat; întrucât 85 % din migrație are loc între țări cu același nivel de dezvoltare; întrucât, în 2017, Europa a fost a doua sursă de migrație internațională (61 de milioane de migranți) (16);

H. întrucât, potrivit datelor furnizate de UNHCR, la sfârșitul anului 2015 aproximativ 65 milioane de oameni trăiau în strămutare forțată, dintre care 12 milioane erau cetățeni sirieni; întrucât, conform Băncii Mondiale, aproximativ 9 milioane de persoane au fost strămutate în perioada 2012-2015, ceea ce a reprezentat o provocare majoră pentru sistemul de ajutor umanitar la nivel mondial; întrucât 84 % dintre refugiații din întreaga lume și 99 % din persoanele strămutate în interiorul țării sunt găzduite de țări sau regiuni în curs de dezvoltare, pe continentul african fiind găzduiți cei mai mulți dintre ei, în timp ce doar 10 % din refugiați sunt găzduiți de țări europene, cu excepția Turciei; întrucât, potrivit estimării UNHCR a nevoilor în materie de relocare la nivel mondial pentru 2018, se estimează că aproape 1,2 de milioane de persoane vor solicita relocarea; întrucât, din 2000, la nivel mondial peste 46 000 de migranți și de refugiați au murit, în timp ce se aflau în căutarea siguranței și a demnității în străinătate, inclusiv un număr estimativ minim de 14 500 de persoane care și-au pierdut viața în zona centrală a Mării Mediterane începând cu 2014 (17);

I. întrucât Europa a fost dintotdeauna o regiune de destinație și de origine deopotrivă; întrucât și europenii au migrat în străinătate din motive de dificultăți economice, conflicte sau persecuție politică; întrucât actuala criză economică și financiară i-a determinat pe mulți europeni să emigreze, inclusiv înspre economii emergente din zona sudică;

J. întrucât mulți copii migranți se confruntă cu violența, abuzul și exploatarea; întrucât în peste 100 de țări există copii aflați în detenție din motive legate de migrație (18); întrucât copiii refugiați sunt de cinci ori mai susceptibili de abandon școlar decât alți copii, iar mai puțin de un sfert din adolescenții refugiați sunt înscriși într-o instituție de învățământ secundar;

K. întrucât deseori lucrătorii migranți sunt expuși discriminării, exploatării și încălcării drepturilor lor; întrucât 23 % din cele 24,9 milioane de persoane care sunt victime ale muncii forțate în întreaga lume sunt migranți internaționali;

L. întrucât experiența a demonstrat că migranții aduc contribuții pozitive în țările în care locuiesc, precum și pentru țările lor de origine; întrucât migranții contribuie în țările în care locuiesc prin plata impozitelor și injectarea a aproximativ 85 % din veniturile lor în economiile țărilor respective; întrucât se estimează că, în 2017, în jur de 596 miliarde de dolari au fost transferate la nivel mondial, 450 de miliarde de dolari mergând spre țările în curs de dezvoltare — de până la trei ori mai mult decât valoarea totală a ajutorului oficial pentru dezvoltare,

1. sprijină cu fermitate obiectivele Declarației de la New York pentru refugiați și migranți și procesul aferent de elaborare a unui regim de guvernanță globală, pentru îmbunătățirea coordonării privind migrația internațională, mobilitatea umană, fluxurile mari de refugiați și situațiile de prelungire a statutului de refugiat și pentru instituirea unor soluții și a unor abordări durabile care să prezinte în mod clar importanța protejării drepturilor refugiaților și ale migranților;

2. invită statele membre ale UE să se unească într-o singură poziție a UE și să apere în mod activ și să progreseze în cadrul negocierilor cu privire la chestiunea importantă a pactului mondial al ONU pentru asigurarea unei migrații legale, desfășurate în condiții de siguranță și de ordine și pactului privind refugiații;

3. este convins că, într-o lume cu un grad ridicat de interdependență, provocările legate de mobilitatea umană pot fi cel mai bine și mai eficient abordate de către comunitatea internațională în ansamblu; prin urmare, salută deschiderea negocierilor interguvernamentale cu privire la pactul mondial pentru asigurarea unei migrații legale, desfășurate în condiții de siguranță și de ordine și începerea consultărilor oficiale cu privire la pactul mondial privind refugiații, pe baza primelor versiuni ale acestora, care urmează să fie finalizate până în iulie 2018;

4. solicită Uniunii Europene, în special Înaltului său Reprezentant pentru afaceri externe și politica de securitate, precum și Comisiei să își folosească întreaga influență diplomatică și să mobilizeze delegațiile UE, nu numai de la New York și de la Geneva, ci și din alte țări-cheie, în special din țările în curs de dezvoltare, a căror participare efectivă la proces este de o importanță crucială ca țări de origine și de tranzit, dar și de destinație; participarea acestor țări ar trebui facilitată de către UE, în scopul de a asigura succesul procesului;

5. subliniază faptul că tratatele internaționale de bază în domeniul drepturilor omului recunosc drepturile tuturor ființelor umane, inclusiv ale migranților și refugiaților, indiferent de statutul lor juridic, și obligă statele să respecte aceste drepturi, inclusiv principiul fundamental al nereturnării; solicită să se acorde o atenție deosebită persoanelor aflate în situații vulnerabile și care necesită sprijin medical sau psihologic special, inclusiv ca urmare a violenței sau torturilor sexuale sau din motive de gen; pledează pentru includerea unor măsuri concrete în acest sens în cadrul pactelor mondiale; reamintește, de asemenea, că vulnerabilitățile apar ca urmare a circumstanțelor din țările de origine, de tranzit și de primire sau de destinație, ca urmare nu numai a identității persoanei respective, ci și a opțiunilor sale în materie de politică, a inegalităților și a dinamicii structurale și societale;

6. reamintește că obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD), cuprinse în Agenda 2030, recunosc că politicile în materie de migrație planificate și bine gestionate pot contribui la realizarea unei dezvoltări durabile și favorabile incluziunii, precum și la reducerea inegalităților în interiorul țărilor și între țări; îndeamnă ca o atenție deosebită să fie acordată aspectelor legate de migrație ale ODD și ale pactelor globale; invită UE și statele membre să își îndeplinească angajamentul de a realiza obiectivele de dezvoltare durabilă referitoare la copii, prin punerea în aplicare a orientărilor UE din 6 martie 2017 pentru promovarea și protecția drepturilor copilului;

7. invită statele membre ale ONU să își asume una angajament de sine stătător de a promova egalitatea de gen și emanciparea femeilor și a fetelor, ca element central al pactului global, în conformitate cu ODD 5; reamintește, de asemenea, că migrația poate să fie un element care să accelereze emanciparea femeilor și egalitatea, dat fiind faptul că 48 % din migranți sunt femei, iar două treimi dintre acestea sunt active din punct de vedere profesional;

8. invită statele membre ale ONU să își asume un angajament de sine stătător de a asigura protecția copiilor în situație de migrație; subliniază faptul că toți copiii, indiferent de statutul lor de migranți sau de refugiați, sunt în primul rând copii, care beneficiază de toate drepturile consacrate în Convenția ONU cu privire la drepturile copilului, și că interesul superior al acestora trebuie să fie considerentul primordial în toate deciziile și acțiunile care îi vizează; consideră că pactele mondiale sunt o ocazie de a consolida criteriile de referință pentru protecția copiilor afectați de migrație și de strămutare forțată; salută includerea în primul proiect a unor angajamente clare privind aspecte specifice și urgente, cum ar fi solicitarea de a pune capăt detenției copiilor, îmbunătățirea acțiunilor privind migranții dispăruți, sprijinirea cu fermitate a reîntregirii familiei și a altor măsuri regulate, prevenirea apatridiei în rândul copiilor, inclusiv pentru copiii refugiați și copiii care solicită azil în cadrul sistemelor naționale de protecție a copiilor, de educație și sănătate; invită UE și statele sale membre să susțină în mod ferm aceste propuneri, pentru a se asigura că acestea rămân în textul final care va fi adoptat în decembrie;

9. subliniază că ar trebui să se pună accentul pe abordarea diverselor cauze ale migrației neregulamentare și ale strămutării forțate (conflictele, persecuția, purificarea etnică, violența generalizată sau alți factori, cum ar fi sărăcia extremă, schimbările climatice sau catastrofele naturale);

10. își exprimă regretul față de fenomenul continuu și răspândit al apatridiei, care aduce provocări importante în materie de drepturi ale omului; solicită UE și statelor sale membre să se asigure că această problemă este abordată în mod adecvat în cadrul negocierilor actuale pentru pactele mondiale;

11. subliniază faptul că consultările și negocierile trebuie să fie transparente și incluzive și să implice toate părțile interesate, autorități locale și regionale și instituții și societatea civilă, inclusiv organizațiile de migranți, pe cât de mult posibil, în pofida naturii interguvernamentale a negocierilor; subliniază necesitatea de a valorifica rolul parlamentelor în faza finală a procesului care a condus la adoptarea pactelor și subliniază în special nevoia de a consolida dimensiunea parlamentară a poziției UE;

12. consideră că ar trebui dezvoltat un mecanism de coordonare pentru a asigura complementaritatea și coerența dintre cele două pacte privind aspectele de interes general;

13. subliniază importanța colectării și monitorizării de date defalcate privind migrația și refugiații, date care să fie însoțite de indicatori specifici privind migranții, care sunt esențiali pentru elaborarea de politici, pe baza unor date realiste și nu a unor mituri sau percepții false, asigurând, în același timp, standarde în materie de drepturi fundamentale, inclusiv dreptul la viață privată, precum și standarde de protecție a datelor și împiedicând situațiile în care persoanele vizate sunt expuse la încălcări grave ale drepturilor omului;

14. subliniază necesitatea de a consolida dimensiunea de monitorizare a punerii în aplicare a pactelor mondiale în viitorul apropiat, în special având în vedere caracterul lor neobligatoriu, pentru a evita abordările de tip „à la carte”din partea diferitelor state implicate; în acest sens, solicită o monitorizare atentă prin stabilirea de criterii de referință și de indicatori, atunci când este cazul; subliniază necesitatea de a garanta faptul că arhitectura ONU și agențiile sale relevante dispun de resursele necesare pentru orice sarcină pe care statele decid să le delege acestora în punerea în aplicare și monitorizarea pactelor;

15. ia act de faptul că gestionarea migrației necesită investiții majore, resurse adecvate și instrumente flexibile și transparente și că în următorii ani va fi nevoie de instrumente bine concepute, flexibile și raționalizate pentru a aborda provocările în materie de migrație; solicită ca instrumentele de finanțare ale UE să joace un rol mai important în punerea în aplicare a pactelor mondiale; solicită ca viitorul cadru financiar multianual (CFM) să includă coerența financiară și să revizuiască sprijinul bugetar pe termen lung pentru politicile în materie de migrație și azil și pentru acțiunile care decurg din pactele mondiale; consideră că fondurile destinate dezvoltării trebuie să rămână axate pe eradicarea durabilă a sărăciei;

Pactul mondiale privind refugiații

16. salută proiectul de pact privind refugiații și abordarea sa centrată pe drepturile omului și pe oameni; felicită UNHCR pentru activitatea sa și pentru angajamentul față de punerea în aplicare a mandatului său în cel mai cuprinzător mod cu putință; invită toate țările să se angajeze la o partajare mai echitabilă a responsabilității în ceea ce privește găzduirea și acordarea de ajutor refugiaților la nivel mondial și îndeamnă UE și statele sale membre să recunoască și să își îndeplinească partea de responsabilitate care le revine; solicită adoptarea unui mecanism de partajare a responsabilității la nivel mondial, sprijinind o abordare bazată pe drepturile omului pentru pactul propus;

17. subliniază necesitatea de a asigura o asistență robustă și susținută pentru țările în curs de dezvoltare care găzduiesc un număr mare de refugiați și de a se asigura că refugiaților le sunt oferite soluții durabile, inclusiv prin dobândirea statutului de autonomie și integrarea acestora în comunitățile în care trăiesc; reamintește că pactul oferă o oportunitate unică de a întări legăturile dintre ajutorul umanitar și politicile de dezvoltare și de a îmbunătăți eficacitatea, eficiența și sustenabilitatea sistemelor de protecție și soluțiilor pentru refugiați, elaborând un răspuns cuprinzător și reunind toate părțile interesate;

18. subliniază necesitatea de a include refugiații ca actori activi în modelarea pactului internațional și a altor răspunsuri la situațiile refugiaților;

19. solicită neincriminarea asistenței umanitare; solicită creșterea capacităților de căutare și salvare a persoanelor aflate în pericol, ca toate statele să desfășoare capacități mai mari, precum și ca sprijinul oferit de actorii privați și ONG-uri în desfășurarea operațiunilor de salvare pe mare și pe uscat să fie recunoscut;

20. solicită dezvoltarea și consolidarea robustă a soluțiilor de relocare în cadrul pactului negociat, ca element cheie pentru o partajare echitabilă a responsabilităților, prin intermediul unor angajamente specifice și coordonate care vor stabili sau vor crește domeniul de aplicare, dimensiunea și calitatea programelor de relocare, pentru a îndeplini nevoile de relocare anuale identificate de UNHCR la nivel mondial; invită statele membre ale UE, în special, să își îndeplinească sarcinile care le revin și să își consolideze angajamentul față de această chestiune;

21. îndeamnă la respectarea pe deplin a dreptului la reîntregirea familiei și insistă asupra instituirii unor căi sigure și legale pentru refugiați, pe lângă relocare, inclusiv coridoare umanitare, vizele umanitare internaționale, regimuri regionale de relocare și alte căi legale suplimentare (cum ar fi sponsorizările private, vizele de studiu, sistemele de burse de studiu pentru refugiați și regimuri de vize flexibile), astfel încât refugiații să poată ajunge la destinație în țările gazdă în condiții corespunzătoare și demne;

22. solicită tuturor țărilor să semneze, să ratifice și să respecte Convenția de la Geneva din 1951 privind statutul refugiaților și Protocolul din 1967 privind statutul refugiaților (Convenția de la Geneva);

23. subliniază necesitatea de a profita de această ocazie pentru a dezvolta pe deplin o nouă perspectivă de gen orizontală pentru un răspuns internațional colectiv referitor la refugiați, care să abordeze nevoile specifice de protecție ale femeilor, inclusiv combaterea violenței împotriva femeilor, și care să consolideze capacitățile și competențele femeilor în reconstrucția și reziliența tuturor societăților, depășind astfel imaginea de victimă a femeilor; solicită, în acest context, implicarea deplină a femeilor, începând din copilărie, cu acces la educație pentru fete, inclusiv în situații de urgență și în zonele de conflict, ascultându-li-se opiniile și ținând cont de necesitățile și realitățile lor, prin participarea acestora în procesul de elaborare a politicilor și de găsire a unor soluții la criza refugiaților, pentru ca acestea să fie mai durabile, mai adaptate și mai eficiente;

Pactul mondial pentru asigurarea unei migrații legale, desfășurate în condiții de siguranță și de ordine

24. insistă asupra faptului că pactul mondial pentru asigurarea unei migrații legale, desfășurate în condiții de siguranță și de ordine ar trebui să fie axat pe oameni și pe drepturile omului și ar trebui să prevadă măsuri cuprinzătoare, durabile și pe termen lung, în beneficiul tuturor părților implicate, pe baza principiului parteneriatului și a cooperării consolidate între țările de origine, de tranzit și de destinație;

25. consideră că pactul este o oportunitate unică de a face o legătură între dezvoltare și migrație pe agenda politicii internaționale; consideră cu tărie că obiectivele de dezvoltare durabilă oferă un cadru global și cuprinzător pentru justificarea legăturii dintre migrație și dezvoltare;

26. reamintește că raportul Secretarului General al ONU intitulat „Punerea migrației în slujba tuturor”subliniază că există dovezi care arată în mod clar că, în pofida provocărilor reale, migrația este benefică atât pentru imigranți, cât și pentru comunitățile gazdă, din punct de vedere economic și social, și poate fi un motor pentru creștere economică și inovare; sprijină cu fermitate perpetuarea unui discurs pozitiv privind migrația și solicită campanii de informare la nivelul UE și la nivel internațional care să atragă atenția asupra elementelor de probă și care să contracareze tendințele rasiste și xenofobe în societățile noastre;

27. invită statele membre ale ONU să reducă costurile de transfer de fonduri și să abordeze acest subiect în cadrul negocierilor actuale pentru pact;

28. subliniază că migrația a fost recunoscută ca fiind o strategie de adaptare proactivă, un sistem de asigurare a existenței și de combatere a sărăciei, un factor care contribuie la creșterea favorabilă incluziunii și la dezvoltarea durabilă;

29. este ferm convins că acum este momentul pentru a reuni toate elementele arhitecturii ONU, inclusiv Organizația Internațională pentru Migrație (IOM), pentru a sprijini eforturile internaționale de gestionare a migrației și de consolidare a cooperării; prin urmare, regretă profund decizia administrației SUA de a pune capăt participării sale la negocierile pentru un pact mondial pentru asigurarea unei migrații legale, desfășurate în condiții de siguranță și de ordine; solicită UE să dea dovadă de spirit de lider în acest proces și să condamne alte țări care au renunțat la negocieri sau au reușit să dilueze conținutul final al pactului; invită UE să se ridice la înălțimea responsabilității sale ca actor global și să colaboreze pentru a garanta încheierea cu succes a negocierilor; insistă asupra necesității ca statele membre ale UE să dea dovadă de unitate și să vorbească cu o singură voce în sprijinul unui sistem internațional bazat pe drepturile omului pentru gestionarea migrației;

30. consideră că deschiderea mai multor căi legale pentru migrație, inclusiv pe baza analizelor realiste ale necesităților pieței forței de muncă, ar descuraja migrația neregulamentară și ar conduce la mai puține victime, ar scădea utilizarea abuzivă a migranților în situație neregulamentară de către persoanele care introduc ilegal migranți și exploatarea migranților în situație neregulamentară de către angajatori lipsiți de scrupule;

31. invită toate statele să adopte măsuri adecvate pentru a preveni utilizarea abuzivă a drepturilor omului și exploatarea migranților pe propriul lor teritoriu, inclusiv de către angajatori; solicită statelor membre ale ONU, în acest sens, să semneze, să ratifice și să respecte Convenția internațională privind protecția drepturilor tuturor lucrătorilor migranți și a membrilor familiilor acestora, adoptată de Adunarea Generală a ONU prin Rezoluția 45/158 din 18 decembrie 1990; subliniază faptul că pactul ar trebui să respecte și să fie în conformitate cu standardele internaționale în domeniul muncii, în special cu principiile și drepturile fundamentale la locul de muncă și cu convențiile pertinente ale OIM și ale ONU privind protecția lucrătorilor migranți și a familiilor acestora;

32. subliniază că este important să se asigure un sprijin adecvat pentru returnarea voluntară și reintegrarea persoanelor care se întorc în țara lor natală; subliniază faptul că copiii ar trebui să fie returnați doar atunci când acest lucru este în interesul lor superior, în condiții de siguranță, asistați și în mod voluntar, utilizând rapoarte de informare specifice privind copii referitoare la țara de origine și oferind sprijin pe termen lung pentru reintegrare;

33. invită statele membre ale ONU să ia în calcul adoptarea unor planuri de acțiune detaliate la nivel național sau subnațional, promovând o abordare la nivelul întregii administrații pentru punerea în aplicare a recomandărilor pactului pentru a aborda dimensiunile diferite ale migrației, inclusiv dezvoltarea, drepturile omului, securitatea, aspectele sociale, de vârstă și de gen, și luând în considerare implicațiile asupra politicii în domeniul sănătății, educației, protecției copilului, locuințelor, incluziunii sociale, justiției, ocupării forței de muncă și protecției sociale;

34. sprijină apelul Declarației de la New York pentru acțiuni ulterioare sistematice și revizuirile angajamentele statelor membre privind migrația; își declară disponibilitatea de a fi asociat la acest proces la nivelul UE și sprijină integrarea migranților și a altor părți interesate;

35. invită Consiliul, Comisia și Vicepreședintele Comisiei/Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate să informeze pe deplin Parlamentul European în toate etapele procesului care conduce la adoptarea pactelor mondiale;

o

o o

36. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, Oficiului Înaltului Comisar al Națiunilor Unite pentru Refugiați, Organizației Internaționale pentru Migrație și Organizației Națiunilor Unite.

(1) UN Resolution 71/1 http://www.un.org/en/development/desa/population/migration/generalassembly/docs/A_RES_71_1_E.pdf

(2) https://www.un.org/en/development/desa/population/migration/generalassembly/docs/A_RES_71_280.pdf

(3) A/HRC/35/25 https://daccess-ods.un.org/TMP/8451200.72364807.html

(4) http://www.unhcr.org/58e625aa7.pdf

(5) https://refugeesmigrants.un.org/SGReport

(6) http://www.unhcr.org/Zero-Draft.pdf

(7) https://refugeesmigrants.un.org/sites/default/files/180205_gcm_zero_draft_final.pdf

(8) https://refugeesmigrants.un.org/sites/default/files/2018mar05_zerodraft.pdf

(9) Rezoluția ONU 70/1. http://www.un.org/ga/search/view_doc.asp?symbol=A/RES/70/1&Lang=E

(10) http://www.un.org/documents/ga/res/45/a45r158.htm

(11) JO C 58, 15.2.2018, p. 109.

(12) Texte adoptate, P8_TA(2016)0404.

(13) Texte adoptate, P8_TA(2017)0242.

(14) Texte adoptate, P8_TA(2017)0124.

(15) JO C 58, 15.2.2018, p. 9.

(16) ONU, Departamentul pentru afaceri economice și sociale, Secția Populație (2017). Trends in International Migrant Stock: The 2017 revision (Tendințe ale migrației internaționale: actualizarea din 2017) (baza de date a Organizației Națiunilor Unite, POP/DB/MIG/Stock/Rev.2017).

(17) https://missingmigrants.iom.int/latest-global-figures

(18) Raport al UNICEF, Uprooted: the growing crisis for refugee and migrant children, septembrie 2016, p. 39, https://www.unicef.org/videoaudio/PDFs/Uprooted.pdf