[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 3.7.2007

COM(2007) 376 final

2007/0129 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI

de modificare a anexelor la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

CONTEXTUL PROPUNERII |

110 | Fundamentele şi obiectivele propunerii Regulamentul 883/2004, care modernizează şi simplifică coordonarea sistemelor de securitate socială în cadrul UE, a intrat în vigoare la în luna mai 2004, dar nu este încă aplicabil. Pentru ca regulamentul să devină aplicabil, anexele acestuia trebuie finalizate. |

120 | Contextul general Regulamentul 883/2004 înlocuieşte Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 care prevede, în momentul de faţă, coordonarea sistemelor de securitate socială. Noul regulament simplifică şi modernizează legislaţia existentă. Regulamentul 833/2004 prevede stabilirea conţinutului anexelor II şi X înainte de data punerii sale în aplicare. Este necesar să se actualizeze restul anexelor, în special să se ia în calcul cerinţele statelor membre care au aderat la UE începând cu data la care regulamentul a fost finalizat (29 aprilie 2004). |

130 | Dispoziţiile în vigoare în domeniul de aplicare a propunerii Anexele II şi X la regulamentul 883/2004, care sunt în prezent necompletate, corespund anexelor III şi IIa din Regulamentul 1408/71. Restul anexelor modificate prin prezenta propunere conţin deja prevederi referitoare la un număr de state membre, dar acestea trebuie finalizate în ceea ce priveşte statele membre care au aderat la UE după 29 aprilie 2004. Unele dintre aceste anexe au dispoziţii corespondente în Regulamentul 1408/71. Totuşi, anexa I partea 1 (avansuri din pensiile alimentare) şi anexele III şi IV (reguli speciale privind prestaţiile de îngrijire a sănătăţii) se aplică doar Regulamentului 883/2004. |

141 | Coerenţa cu alte politici şi obiective ale Uniunii Nu se aplică. |

CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE şI EVALUAREA IMPACTULUI |

Consultarea părţilor interesate |

211 | Metode de consultare, principalele sectoare vizate şi profilul general al respondenţilor Fiecare stat membru a fost invitat să depună orice propunere necesară stabilirii anexelor în conformitate cu legislaţia sa. Serviciile Comisiei au evaluat apoi propunerile şi au discutat detalii suplimentare cu oficialii statelor membre în cauză. |

212 | Rezumatul răspunsurilor şi modul în care acestea au fost luate în considerare Aproape toate cererile făcute de statele membre au fost acceptate. Unele dintre acestea au fost retrase în urma discuţiilor purtate cu Comisia, deoarece au fost considerate inutile. |

Obţinerea şi utilizarea avizelor specialiştilor |

229 | Nu a fost necesară consultarea specialiştilor. |

230 | Evaluarea impactului Regulamentul 883/2004 simplifică şi modernizează legislaţia existentă. Regulamentul 833/2004 prevede stabilirea conţinutului anexelor II şi X înainte de data punerii în aplicare a acestuia. Restul anexelor trebuie actualizate pentru a lua în considerare poziţia statelor membre care au aderat la UE după 29 aprilie 2004. Regulamentul 883/2004 facilitează coordonarea regimurilor de securitate naţională în statele membre şi modernizează şi simplifică procedurile actuale. Acest lucru va avea un impact pozitiv în raport cu legislaţia actuală şi va îmbunătăţi procedurile administrative pentru toţi utilizatorii regulamentului, inclusiv pentru autorităţile de securitate socială, angajatori, în special întreprinderi mici şi mijlocii şi persoane fizice. |

ELEMENTE JURIDICE ALE PROPUNERII |

305 | Sinteza acţiunii propuse Fiecare anexă a regulamentului conţine prevederi referitoare la fiecare stat membru. Regulamentul prevede stabilirea conţinutului anexei II (dispoziţii ale convenţiilor care rămân în vigoare) şi al anexei X (prestaţii speciale în numerar de tip necontributiv) înainte de data punerii în aplicare a acestuia. Anexele I, III, IV, VI, VIII, IX şi XI trebuie adaptate astfel încât să ia în considerare cerinţele statele membre care au aderat la Uniunea Europeană după 29 aprilie 2004. Este necesară introducerea unor amendamente minore adiţionale la anumite anexe pentru a lua în considerare progresele recente înregistrate în alte state membre. |

310 | Temei juridic Articolele 42 şi 308 din Tratatul de instituire a Comunităţii Europene. |

320 | Principiul subsidiarităţii Principiul subsidiarităţii se aplică în măsura în care propunerea nu este de competenţa exclusivă a Comunităţii. |

Obiectivele propunerii nu pot fi realizate în mod satisfăcător de statele membre din următorul (următoarele) motiv(e). |

321 | Acţiunea comunitară sub forma măsurilor de coordonare în domeniul securităţii sociale este impusă prin articolul 42 din tratat şi este necesar să se asigure faptul că dreptul de liberă circulaţie, stabilit în tratat, poate fi exercitat pe deplin. Fără această coordonare, libertatea de circulaţie s-ar expune riscului de a deveni nefuncţională, deoarece este mai puţin probabil ca cetăţenii să se folosească de acest drept dacă acesta ar presupune, în esenţă, pierderea drepturilor de securitate socială obţinute deja în alt stat membru. Legislaţia comunitară actuală privind securitatea socială nu urmăreşte să înlocuiască sistemele naţionale de securitate socială. Ar trebuie să se sublinieze faptul că regulamentul propus nu reprezintă o măsură de armonizare şi nu trece dincolo de procedurile necesare unei coordonări eficiente. Propunerea urmăreşte, în special, simplificarea dispoziţiilor actuale. |

Acţiunea Comunităţii va realiza mai bine obiectivele propunerii din următorul (următoarele) motiv(e). |

324 | Coordonarea regimurilor de securitate socială poate fi realizată doar la nivel comunitar. Obiectivul urmărit îl constituie funcţionarea eficientă pe teritoriul tuturor statelor membre a coordonării regimurilor de securitate socială. |

325 | În ceea ce priveşte indicatorii calitativi, având în vedere că propunerea este pur şi simplu o măsură de coordonare, acesta poate fi pus în practică doar la nivel comunitar. Propunerea va conduce la o coordonare mai eficientă a regimurilor de securitate socială ale statelor membre. |

327 | Statele membre rămân responsabile de organizarea şi finanţarea propriilor regimuri de securitate socială. |

Prin urmare, propunerea respectă principiul subsidiarităţii. |

Principiul proporţionalităţii Propunerea respectă principiul proporţionalităţii datorită următoarelor motiv(e). |

331 | Regulamentul 883/2004 impune deja această formă de acţiune, deoarece anexele modificate constituie parte a acestuia. |

332 | Propunerea facilitează coordonarea regimurilor de securitate socială pentru statele membre şi este, astfel, avantajoasă atât pentru cetăţeni, cât şi pentru autorităţile naţionale de securitate socială. |

Alegerea instrumentelor |

341 | Instrumente propuse: regulament. |

342 | Alte mijloace nu ar fi adecvate din următorul (următoarele) motiv(e). Nu există o opţiune alternativă din moment ce Regulamentul 883/2004 impune deja această formă de acţiune, deoarece anexele constituie parte a acestuia. |

IMPLICAţII BUGETARE |

409 | Propunerea nu are nicio implicaţie pentru bugetul comunitar. |

INFORMAţII SUPLIMENTARE |

510 | Simplificare |

511 | Propunerea prevede o simplificare a legislaţiei. |

512 | Regulamentul 883/2004 conţine norme şi proceduri simplificate, în raport cu Regulamentul 1408/71 anterior. |

560 | Spaţiul Economic European Actul propus prezintă un interes pentru Spaţiul Economic European şi deci trebuie extins în consecinţă. |

570 | Explicarea detaliată a propunerii Punctul 1 din anexă modifică anexa I la Regulamentul 883/2004, cu privire la avansurile din pensii alimentare (partea 1) şi indemnizaţii speciale de naştere şi de adopţie (partea 2). Articolul 1 litera (z) din regulament prevede că aceste pensii şi alocaţii care sunt enumerate în anexa I nu constituie „prestaţii familiale” în sensul prezentului regulament. Pensiile şi alocaţiile enumerate în anexa I nu se încadrează, prin urmare, în domeniul de aplicare al regulamentului. Dispoziţia de modificare adaugă un număr de prestaţii în listele din anexă. Punctul 2 din anexă stabileşte conţinutul anexei II din Regulamentul 883/2004, care vizează acordurile bilaterale care rămân în vigoare între statele membre. Articolul 8 alineatul (1) din regulament prevede că, în principiu, prezentul regulament înlocuieşte orice convenţie de securitate socială aplicabilă între statele membre care intră în de domeniul său de aplicare. Cu toate acestea, astfel de acorduri pot continua să se aplice, în măsura în care acestea sunt mai favorabile pentru beneficiarii lor sau în cazul în care ele sunt rezultatul unor împrejurări istorice speciale şi au un efect limitat în timp. Aceste convenţii sunt enumerate în anexa II. Unele dintre acestea nu vizează toate persoanele în cazul cărora se aplică regulamentul; aceste convenţii sunt enumerate în partea B din anexă. Menţiunile introduse sunt în mare măsură similare cu cele din anexa III la Regulamentul 1408/71, care constituie dispoziţia actuală corespondentă anexei II la Regulamentul 883/2004. Punctul 3 din anexă modifică anexa III la Regulamentul 883/2004, cu privire la restricţiile privind dreptul membrilor de familie ai unui lucrător frontalier la prestaţii în natură (îngrijirea sănătăţii). În temeiul articolului 17 din regulament, persoana care îşi are reşedinţa în afara statului membru competent (statul responsabil pentru dispoziţiile privind securitatea socială) deţine asigurare de sănătate în statul competent, dar are dreptul de a beneficia de îngrijire a sănătăţii în ţara de rezidenţă ca şi cum ar deţine asigurare de sănătate acolo; acest lucru se aplică şi membrilor familiei unei persoane asigurate. Articolul 18 alineatul (1) din regulament prevede, pentru cazurile în care persoanele respective au rezidenţă temporară în statul competent, că acestea pot beneficia, de asemenea, de îngrijire completă a sănătăţii pe teritoriul statului respectiv. Cu toate acestea, articolul 18 alineatul (2) prevede o excepţie în cazul membrilor familiei unui lucrător frontalier. („lucrător frontalier” face referire, în articolul 1 alineatul (f), la orice persoană care desfăşoară o activitate de muncă într-un stat membru şi care este rezidentă în altul, în care se întoarce, de regulă, cel puţin o dată pe săptămână.) În cazul în care membrii familiei unui lucrător frontalier au rezidenţă temporară în statul competent şi dacă statul membru în cauză este cuprins în anexa III, aceştia vor avea dreptul de a beneficia de îngrijire a sănătăţii, în temeiul articolului 19. În consecinţă, aceste persoane vor fi îndreptăţite doar la beneficiile mai limitate cuprinse în articolul respectiv (tratamentul care se dovedeşte necesar, din motive medicale, în timpul şederii lor). Dispoziţia de modificare adaugă un număr de state membre în lista cuprinsă în anexă. Punctul 4 din anexă modifică anexa IV la Regulamentul 883/2004, care vizează o extindere a drepturilor la beneficii în natură pentru titularii de pensii care se întorc în statul membru competent. Articolul 27 alineatul (1) din regulament prevede că titularii de pensii şi membrii familiilor lor, care au drept de şedere în afara statelor membre, au în mod normal dreptul de a beneficia de îngrijire a sănătăţii, în temeiul articolului 19 (a se vedea mai sus), în cazul în care aceştia au rezidenţă temporară în alt stat membru. Totuşi, articolul 27, alineatul (2) prevede că aceste persoane pot beneficia de îngrijire completă a sănătăţii în cazul în care aceştia au rezidenţă temporară în statul competent, cu condiţia ca statul membru respectiv să fie cuprins în anexa IV. În consecinţă, aceste persoane vor fi îndreptăţite la îngrijire completă a sănătăţii, mai degrabă decât la prestaţiile limitate la care face referinţă articolul 19. Dispoziţia de modificare adaugă un număr de state membre în lista cuprinsă în anexă. Anexa V la Regulamentul 883/2004 nu se modifică, deoarece niciun stat membru nu a solicitat schimbări în cazul acesteia. Punctul 5 din anexă modifică Anexa VI la Regulamentul 883/2004, cu privire la identificarea legislaţiei de tip A care face obiectul coordonării speciale. În baza articolului 44 alineatul (1), „legislaţie de tip A” reprezintă legislaţia în temeiul căreia valoarea prestaţiilor de invaliditate este independentă de durata perioadelor de asigurare sau de rezidenţă şi care este inclusă explicit în anexa VI. Prestaţiile de tip A se află sub rezerva unui sistem special de coordonare a securităţii sociale; de regulă, o persoană care are dreptul să beneficieze de prestaţii de tip A, va primi o prestaţie de invaliditate completă din partea statelor membre al căror temei legislativ se acordă dreptul la prestaţii. (Acest lucru este în contradicţie cu sistemul de tip B, conform căruia o persoană primeşte prestaţii separate din partea fiecărui stat membru în care aceasta este asigurată, fiecare prestaţie fiind calculată pe bază pro-rata). Dispoziţia de modificare adaugă legislaţie prevăzută pentru un număr de state membre în lista cuprinsă în anexă. Punctul 6 din anexă modifică anexa VII la Regulamentul 883/2004, care vizează concordanţa dintre statele membre privind gradul de invaliditate. Conform articolului 46 din Regulament, în cazul în care o persoană are dreptul la prestaţii de invaliditate din partea mai multor state membre, fiecare stat membru evaluează, în mod independent, gradul de invaliditate. Totuşi, articolul 46 alineatul 3 prevede că o decizie luată de un stat membru cu privire la gradul de invaliditate este obligatorie pentru alt stat membru, în cazul în care în anexa VII se recunoaşte concordanţa dintre legislaţia acestor state membre cu privire la condiţiile referitoare la gradul de invaliditate. Anexa VII vizează, în prezent, concordanţa dintre patru state membre: Belgia, Franţa, Italia şi Luxemburg. Datorită unor schimbări recente în legislaţia naţională a Luxemburgului, nu mai există nicio concordanţă între legislaţia Luxemburgului şi cea a celorlaltor state membre şi, prin urmare, menţiunile introduse cu privire la Luxemburg sunt înlăturate din anexă. Punctul 7 din anexă modifică anexa VIII la Regulamentul 883/2004 cu privire la cazurile în care se poate renunţa la calculul pro-rata pentru prestaţii (partea I) sau în care acesta nu se aplică (partea II). În conformitate cu articolul 52 alineatul (4) din regulament, s-ar putea renunţa la calculul pro-rata pentru prestaţii în cazul în care calculul pentru prestaţia autonomă (în conformitate cu legislaţia unui singur stat membru) ar fi întotdeauna egală cu prestaţia pro-rata sau mai mare decât aceasta. În conformitate cu articolul 52 alineatul (5), calculul pro-rata nu se aplică în cazurile în care perioadele de timp nu sunt relevante pentru calcule (de exemplu, regimuri cu capitalizare). Pentru ca scutirile din articolul 52 să se aplice, regimurile vizate trebuie să fie incluse în anexa VIII. Modificările aduse la articolul 52 şi la anexa VIII au fost convenite parţial pe parcursul negocierilor în cadrul Consiliului privind propunerea referitoare la anexa XI (Documentul 15598/06 al Consiliului SOC 556 CODEC 1352). Anexa VIII, astfel cum este modificată prin propunere, va cuprinde menţiuni introduse pentru toate statele membre, cu excepţia Bulgariei şi a României. Astfel, această dispoziţie de modificare adaugă menţiuni la anexa privind exclusiv Bulgaria şi România. Punctul 8 din anexă modifică anexa IX la regulamentul 883/2004 cu privire la cumulul de prestaţii. Este probabil ca statele membre să aibă reguli împotriva cumulului, în vederea prevenirii situaţiei în care o persoană ar fi îndreptăţită la două sau mai multe prestaţii similare cu privire la aceeaşi perioadă de timp. Articolul 54 din regulament restricţionează aplicarea clauzelor statelor membre împotriva cumulului de prestaţii: este posibil ca aceste clauze să nu se aplice în cazul unei prestaţii pro-rata, dar se pot aplica unei prestaţii autonome doar în cazul în care prestaţia respectivă întruneşte criteriile prevăzute în articolul 54 alineatul (2) şi enumerate în anexa IX. Criteriile prevăzute în articolul 54 alineatul (2) menţionează că fie valoarea prestaţiei nu depinde de durata perioadelor de asigurare sau rezidenţă (partea I din anexă), fie valoarea prestaţiei se determină în funcţie de o perioadă creditată (partea II din anexă). Există o excepţie privind acordurile, menţionată în partea III din anexă. Dispoziţia de modificare adaugă legislaţie prevăzută pentru un număr de state membre în listele cuprinse în anexă. Punctul 9 din anexă stabileşte conţinutul anexei X la regulamentul 883/2004 privind prestaţiile speciale în numerar de tip necontributiv. Articolul 70 din regulament prevede clauze speciale pentru acest tip de prestaţii combinate de securitate socială/asistenţă socială. Spre deosebire de alte prestaţii în cazul cărora se aplică regulamentul, prestaţiile speciale în numerar de tip necontributiv nu se pot exporta. Cu alte cuvinte, acestea sunt plătibile numai în cazul în care beneficiarul îşi are rezidenţa în statul membru care plăteşte prestaţia. Anexa conţine o listă cu prestaţii speciale în numerar de tip necontributiv pentru fiecare stat membru. Menţiunile introduse în anexă sunt, în mare măsură, similare cu cele din anexa IIa la regulamentul 1408/71, care constituie dispoziţia actuală corespondentă anexei X la Regulamentul 883/2004. Punctul 10 din anexă modifică anexa XI la Regulamentul 883/2004, care priveşte dispoziţiile speciale pentru aplicarea legislaţiei statelor membre. Acest aspect este prevăzut în articolul 83 din regulament. Anexa XI are secţiuni separate pentru fiecare stat membru, conţinând, dacă este cazul, dispoziţii suplimentare cu privire la aspecte specifice ale legislaţiei statelor membre respective. Scopul fiecărui articol introdus este de a asigura faptul că regulamentul poate fi aplicat cu uşurinţă în statul membru respectiv. S-a prezentat deja o propunere pentru această anexă (Documentul 5672/06 al Consiliului SOC 28 CODEC 66- COM(2006) 7) şi se află, în prezent, în atenţia Consiliului. Această propunere cuprinde menţiunile introduse pentru toate statele membre, cu excepţia Bulgariei şi a României. În consecinţă, această dispoziţie de modificare adaugă menţiuni la anexa privind exclusiv Bulgaria şi România. |

E-12166 |

1. 2007/0129 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI

de modificare a anexelor la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială

(Text cu relevanţă pentru SEE şi pentru Elveţia)

PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene şi în special articolele 42 şi 308,

având în vedere propunerea Comisiei[1],

având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European[2],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[3],

hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat[4],

întrucât:

(1) Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European şi al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială[5] prevede stabilirea conţinutului anexelor II şi X la respectivul regulament, înainte de data punerii în aplicare a acestuia

(2) Anexele I, III, IV, VI, VIII, IX şi XI la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 trebuie adaptate astfel încât să ia în considerare cerinţele statele membre care au aderat la Uniunea Europeană de la data aprobării regulamentului.

(3) Este necesară introducerea unor amendamente minore adiţionale la anexele I, III, IV, VII şi IX la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 pentru a lua în considerare progresele recente înregistrate în alte state membre.

(4) Regulamentul (CE) nr. 883/2004 dispune faptul că prezentul regulament va fi aplicabil începând cu data intrării în vigoare a regulamentului de punere în aplicare. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să se aplice de la aceeaşi dată.

(5) Prin urmare, Regulamentul (CE) nr.883/2004 ar trebui modificat în consecinţă.

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Anexele la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se modifică conform anexei la prezentul regulament.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Prezentul regulament se aplică de la data intrării în vigoare a regulamentului de punere în aplicare.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles,

Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu

Preşedintele Preşedintele

ANEXĂ

(1) Anexa I la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se modifică după cum urmează:

1. În partea I (avansuri din pensii alimentare):

(a) După menţiunea de la punctul „A. BELGIA” se introduce următorul punct:

„B. BULGARIA

Pensii alimentare vărsate de stat, în temeiul articolului 92 din Codul Familiei”;

(b) Punctele „B. DANEMARCA”, „C. GERMANIA” şi „D. FRANŢA” sunt reclasate, împreună cu menţiunile care le corespund şi devin „C. DANMARCA”, „D. GERMANIA” şi „E. FRANŢA”;

(c) După menţiunea de la punctul „E. FRANŢA” se introduce următorul punct:

„F. LUXEMBURG

Avansuri din pensii alimentare şi recuperarea acestora, în înţelesul Legii din 26 iulie 1980”;

(d) Punctul „E. AUSTRIA” este renumerotat „G. AUSTRIA”;

(e) După menţiunea de la punctul „G. AUSTRIA” se introduce următorul punct:

„H. POLONIA

Avans din pensie alimentară, în temeiul Legii privind procedurile împotriva neplătitorilor şi avansurile din pensii alimentare”;

(f) Punctul „F. PORTUGALIA” este renumerotat „I. PORTUGALIA”;

(g) După menţiunea de la punctul „I. PORTUGALIA” se introduc următoarele puncte:

„J. SLOVENIA

Înlocuirea pensiei alimentare în conformitate cu Legea din 25 iulie 2006 privind fondurile de garantare publică şi de pensie alimentară a Republicii Slovene.

K. SLOVACIA

Substituirea prestaţiei de pensie (substituirea pensiilor alimentare), în temeiul Legii nr. 452/2004 Coll. privind substituirea prestaţiei de pensie, astfel cum a fost modificată prin regulamente ulterioare”;

(h) Punctele „G. FINLANDA” şi „H. SUEDIA” sunt reclasate, împreună cu menţiunile care le corespund şi devin „L. FINLANDA” şi „M. SUEDIA”.

2. În partea II (alocaţii speciale de naştere sau de adopţie):

(a) După menţiunea de la punctul „A. BELGIA” se introduc următoarele puncte:

„B. BULGARIA

Indemnizaţie forfetară de maternitate (legea privind alocaţiile familiale pentru copii).

C. REPUBLICA CEHĂ

Indemnizaţie de naştere.

D. ESTONIA

(a) Indemnizaţie de naştere;

(b) Indemnizaţie de adopţie”;

(b) Punctele „B. SPANIA” şi „C. FRANŢA” sunt reclasate, împreună cu menţiunile care le corespund şi devin „E. SPANIA” şi „F. FRANŢA”;

(c) După menţiunea de la punctul „F. FRANŢA” se introduc următoarele puncte:

„G. LETONIA

(a) Indemnizaţie de naştere;

(b) Indemnizaţie de adopţie.

H. LITUANIA

Indemnizaţie forfetară pentru copii”.

(d) Punctul „D. LUXEMBURG” este renumerotat „I. LUXEMBURG ”;

(e) După menţiunea de la punctul „I. LUXEMBOURG” se introduc următoarele puncte:

„J. UNGARIA

Indemnizaţie de maternitate.

K. POLONIA

Indemnizaţie de naştere sub formă de plată unică (legea privind prestaţiile familiale).

L. ROMÂNIA

Indemnizaţie de naştere.

M. SLOVENIA

Indemnizaţie de naştere.

N. SLOVACIA

(a) Indemnizaţie de naştere;

(b) Supliment la indemnizaţia de naştere”;

(f) Punctul „E. FINLANDA” este renumerotat „O. FINLANDA”.

(2) Anexa II la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se înlocuieşte cu următorul text:

„ANEXA II

DISPOZIŢII ALE CONVENŢIILOR CARE RĂMÂN ÎN VIGOARE ŞI CARE, DUPĂ CAZ, SUNT LIMITATE LA PERSOANELE REGLEMENTATE DE ACESTE DISPOZIŢII BILATERALE

[articolul 8 alineatul (1)]

A. Dispoziţii ale convenţiilor de securitate socială care rămân în vigoare

1. BELGIA ─ GERMANIA

Articolele 3 şi 4 ale Protocolului final din 7 decembrie 1957 la Convenţia generală de la aceeaşi dată, în versiunea care apare în Protocolul suplimentar din 10 noiembrie 1960 (luând în considerare perioadele de asigurare finalizate anterior în anumite zone frontaliere, în timpul şi după cel de-al doilea război mondial).

2. BULGARIA-GERMANIA

Articolul 28 alineatul (1) litera (b) din Convenţia din 17 decembrie 1997 privind securitatea socială.

3. BULGARIA-AUSTRIA

Articolul 38 alineatul (3) din Convenţia din 14 aprilie 2005 privind securitatea socială.

4. BULGARIA-SLOVENIA

Articolul 32 alineatul (2) din Convenţia din 18 decembrie 1957 privind securitatea socială.

5. REPUBLICA CEHĂ-GERMANIA

Articolul 39 alineatul (1) literele (b) şi (c) din Acordul din 27 iulie 2001 privind securitatea socială.

6. REPUBLICA CEHĂ-CIPRU

Articolul 32 alineatul (4) din Acordul din 19 ianuarie 1999 privind securitatea socială.

7. REPUBLICA CEHĂ-LUXEMBURG

Articolul 52 alineatul (8) din Acordul din 17 noiembrie 2000.

8. REPUBLICA CEHĂ-AUSTRIA

Articolul 32 alineatul (3) din Convenţia din 20 iulie 1999 privind securitatea socială.

9. REPUBLICA CEHĂ-SLOVACIA

Articolele 12, 20 şi 33 din Acordul din 29 octombrie 1992 privind securitatea socială.

10. DANEMARCA-FINLANDA

Articolul 7 din Convenţia nordică din 18 august 2003 privind securitatea socială, referitor la asigurarea cheltuielilor de călătorie suplimentare sau a celor necesare în caz de boală pe durata şederii pe teritoriul altui stat nordic, ceea ce ar duce la creşterea cheltuielilor de întoarcere în ţara de rezidenţă.

11. DANMARCA-SUEDIA

Articolul 7 din Convenţia nordică din 18 august 2003 privind securitatea socială, referitor la asigurarea cheltuielilor de călătorie suplimentare sau a celor necesare în caz de boală pe durata şederii pe teritoriul altui stat nordic, ceea ce ar duce la creşterea cheltuielilor de întoarcere în ţara de rezidenţă.

12. GERMANIA-SPANIA

Articolul 45 alineatul (2) din Convenţia din 4 decembrie 1973 privind securitatea socială (reprezentare de către autorităţile diplomatice şi consulare).

13. GERMANIA - FRANŢA

(a) Acord suplimentar nr. 4 din 10 iulie 1950 la Convenţia generală de la aceeaşi dată, în versiunea care apare în Protocolul suplimentar nr. 2 din 18 iunie 1955 (luând în considerare perioadele de asigurare finalizate între 1 iulie 1940 şi 30 iunie 1950);

(b) Titlul I din Acordul suplimentar menţionat nr. 2 (luând în considerare perioadele de asigurare finalizate înainte de 8 mai 1945);

(c) punctele 6, 7 şi 8 ale Protocolului general din 10 iulie 1950 la Convenţia generală de la aceeaşi dată (dispoziţii administrative);

(d) Titlurile II, III şi IV ale Acordului din 20 decembrie 1963 (securitatea socială în regiunea Saar).

14. GERMANIA - LUXEMBURG

Articolele 4, 5, 6 şi 7 din tratatul din 11 iulie 1959 (luând în considerare perioadele de asigurare finalizate între septembrie 1940 şi iunie 1946).

15. GERMANIA-UNGARIA

Articolul 40 alineatul (1) litera (b) din Convenţia privind securitatea socială din 2 mai 1998.

16. GERMANIA-ŢĂRILE DE JOS

Articolele 2 şi 3 din Acordul suplimentar nr. 4 din 21 decembrie 1956 la convenţia din 29 martie 1951 (reglementarea drepturilor obţinute în baza regimului de asigurare socială german de către lucrătorii olandezi, între 13 mai 1940 şi 1 septembrie 1945).

17. GERMANIA-AUSTRIA

(a) Articolul 1 alineatul (5) şi articolul 8 din Convenţia din 19 iulie 1978 privind asigurarea de şomaj şi articolul 10 din Protocolul final la această convenţie (acordarea de ajutoare de şomaj lucrătorilor frontalieri de către statul membru unde s-a desfăşurat activitatea de muncă), continuă să se aplice în cazul persoanelor care îşi desfăşoară activitatea ca lucrător frontalier la 1 ianuarie 2005 sau înainte de această dată şi devin şomeri înainte de 1 ianuarie 2011.

(b) Articolul 14 alineatul (2) literele (g), (h), (i) şi (j) din Convenţia din 4 octombrie 1995 privind securitatea socială vizând repartiţia competenţelor între ambele ţări în ceea ce priveşte cazurile de asigurare trecute şi perioadele de asigurare obţinute.

18. GERMANIA-POLONIA

(a) Convenţia din 9 octombrie 1975 privind dispoziţiile referitoare la limita de vârstă şi accidentele de muncă, în baza condiţiilor şi a domeniului de aplicare definite în articolul 27 alineatele (2)-(4) din Convenţia din 8 decembrie 1990 privind securitatea socială;

(b) Articolul 27 alineatul (5) şi articolul 28 alineatul (2) din Convenţia din 8 decembrie 1990 privind securitatea socială.

19. GERMANIA-ROMÂNIA

Articolul 28 alineatul (1) litera (b) din Convenţia din 8 aprilie 2005 privind securitatea socială.

20. GERMANIA-SLOVENIA

Articolul 42 din Convenţia din 24 septembrie 1997 privind securitatea socială.

21. GERMANIA-SLOVACIA

Articolul 29 alineatele (1), (2) şi (3) din Acordul din 12 septembrie 2002.

22. GERMANIA-REGATUL UNIT

(a) Articolul 7 alineatele (5) şi (6) din Convenţia din 20 aprilie 1960 privind securitatea socială (legislaţie aplicabilă cetăţenilor civili aflaţi în serviciul forţele militare);

(b) Articolul 5 alineatele (5) şi (6) din Convenţia din 20 aprilie 1960 privind asigurările de şomaj (legislaţie aplicabilă cetăţenilor civili aflaţi în serviciul forţele militare).

23. IRLANDA-REGATUL UNIT

Articolul 8 din Acordul din 14 septembrie 1971 privind securitatea socială (referitor la transferul şi luarea în considerare a unor cotizaţii creditate privind cazurile de invaliditate).

24. SPANIA-PORTUGALIA

Articolul 22 din Convenţia generală din 11 iunie 1969 (exportarea ajutoarelor de şomaj).

25. ITALIA-SLOVENIA

(a) Acordul privind reglementarea obligaţiilor reciproce de asigurare sociale cu referire la alineatul 7 din anexa XIV la Tratatul de Pace (încheiat prin schimb de note la 5 februarie 1959);

(b) Articolul 45 alineatul (3) din Convenţia din 7 iulie 1997 privind securitatea socială, referitor la fosta Zonă B din Teritoriul liber al regiunii Trieste.

26. LUXEMBURG-SLOVACIA

Articolul 50 alineatul (5) din Tratatul din 23 mai 2002 privind securitatea socială.

27. UNGARIA-AUSTRIA

Articolul 36 alineatul (3) din Convenţia din 31 martie 1999 privind securitatea socială.

28. UNGARIA-SLOVENIA

Articolul 31 din Convenţia din 7 octombrie 1957 privind securitatea socială.

29. UNGARIA-SLOVACIA

Articolul 34 alineatul (1) din Convenţia din 30 ianuarie 1959 privind securitatea socială.

30. AUSTRIA-POLONIA

Articolul 33 alineatul (3) din Convenţia din 7 septembrie 1998 privind securitatea socială.

31. AUSTRIA-ROMÂNIA

Articolul 37 alineatul (3) din Acordul din 28 octombrie 2005 privind securitatea socială.

32. AUSTRIA-SLOVENIA

Articolul 37 din Convenţia din 10 martie 1997 privind securitatea socială.

33. AUSTRIA-SLOVACIA

Articolul 34 alineatul (3) din Acordul din 21 decembrie 2001 privind securitatea socială.

34. PORTUGALIA-REGATUL UNIT

Articolul 2 alineatul (1) din Protocolul din 15 noiembrie 1978 privind tratamentele medicale.

35. FINLANDA-SUEDIA

Articolul 7 din Convenţia nordică din 18 august 2003 privind securitatea socială, privind asigurarea cheltuielilor de călătorie suplimentare sau a celor necesare în caz de boală pe durata şederii pe teritoriul altui stat nordic, ceea ce ar duce la creşterea cheltuielilor de întoarcere în ţara de rezidenţă.

B. Dispoziţii ale convenţiilor care rămân în vigoare dar care nu vizează toate persoanele în cazul cărora se aplică regulamentul

1. BULGARIA-AUSTRIA

Articolul 38 alineatul (3) din Convenţia din 14 aprilie 2005 privind securitatea socială.

2. REPUBLICA CEHĂ-CIPRU

Articolul 32 alineatul (4) din Acordul din 19 ianuarie 1999 privind protecţia socială.

3. REPUBLICA CEHĂ-AUSTRIA

Articolul 32 alineatul (3) din Convenţia din 20 iulie 1999 privind securitatea socială.

4. GERMANIA-AUSTRIA

Articolul 14 alineatul (2) literele (g), (h), (i) şi (j) din Convenţia din 4 octombrie 1995 privind securitatea socială referitoare la repartiţia competenţelor între ambele ţări în ceea ce priveşte cazurile de asigurare trecute şi perioadele de asigurare obţinute.

5. GERMANIA-SLOVENIA

Articolul 42 din Convenţia din 24 septembrie 1997 privind securitatea socială.

6. ITALIA-SLOVENIA

(a) Acordul privind reglementarea obligaţiilor reciproce de asigurare socială cu referire la alineatul 7 din anexa XIV la Tratatul de Pace (încheiat prin schimb de note la 5 februarie 1959);

(b) Articolul 45 alineatul (3) din Convenţia din 7 iulie 1997 privind securitatea socială referitor la fosta Zonă B din Teritoriul liber al regiunii Trieste.

7. UNGARIA-AUSTRIA

Articolul 36 alineatul (3) din Convenţia din 31 martie 1999 privind securitatea socială.

8. UNGARIA-SLOVENIA

Articolul 31 din Convenţia din 7 octombrie 1957 privind securitatea socială.

9. UNGARIA-SLOVACIA

Articolul 34 alineatul (1) din Convenţia din 30 ianuarie 1959 privind securitatea socială.

10. AUSTRIA-POLONIA

Articolul 33 alineatul (3) din Convenţia din 7 septembrie 1998 privind securitatea socială.

11. AUSTRIA-ROMÂNIA

Articolul 37 alineatul (3) din Acordul din 28 octombrie 2005 privind securitatea socială.

12. AUSTRIA-SLOVENIA

Articolul 37 din Convenţia din 10 martie 1997 privind securitatea socială.

13. AUSTRIA-SLOVACIA

Articolul 34 alineatul (3) din Acordul din 21 decembrie 2001 privind securitatea socială”.

(3) Anexa III la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se modifică după cum urmează:

1. După menţiunea „DANEMARCA”, se introduce menţiunea „ESTONIA”.

2. După menţiunea „IRLANDA”, se introduc următoarele menţiuni:

„ITALIA

LITUANIA

UNGARIA”.

(4) Anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se modifică după cum urmează:

1. După menţiunea „BELGIA”, se introduc următoarele menţiuni:

„BULGARIA

REPUBLICA CEHĂ”.

2. Menţiunea „ITALIA” se şterge.

3. După menţiunea „FRANŢA”, se introduce menţiunea „CIPRU”.

4. După menţiunea „LUXEMBURG”, se introduce menţiunea „UNGARIA”.

5. După menţiunea „AUSTRIA”, se introduc următoarele menţiuni:

„POLONIA

SLOVENIA”.

(5) Anexa VI la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se modifică după cum urmează:

1. Următoarele menţiuni se adaugă la începutul anexei:

„A. REPUBLICA CEHĂ

Pensii de invaliditate complete pentru persoane a căror invaliditate totală a survenit înaintea împlinirii vârstei de optsprezece ani şi care nu erau asigurate pe perioada de timp necesară (secţiunea 42 Legea nr. 155/1995 Coll. privind asigurarea de pensie).

B. ESTONIA

(a) Pensii de invaliditate acordate înainte de 1 aprilie 2000 în baza Legii privind alocaţiile de stat şi care sunt reţinute în temeiul Legii privind asigurarea naţională de pensie.

(b) Pensii naţionale acordate în cazuri de invaliditate, în conformitate cu Legea privind asigurarea naţională de pensie.

(c) Pensii de invaliditate acordate în conformitate cu Legea privind serviciul în cadrul forţelor armate, Legea privind serviciile în cadrul forţelor de poliţie, Legea referitoare la Parchet, Legea privind statutul magistraţilor, Legea privind salariile, pensiile şi alte garanţii sociale ale membrilor Riigikogu şi Legea referitoare la indemnizaţiile oficiale ale preşedintelui republicii.”

2. Punctele „A. GRECIA” şi „B. IRLANDA” sunt reclasate, împreună cu menţiunile care le corespund şi devin „C. IRLANDA” şi „D. GRECIA”.

3. După menţiunea de la punctul „D. GRECIA” se introduc următoarele menţiuni:

„E. LETONIA

Pensii de invaliditate (al treilea grup), în temeiul articolului 16 alineatele (1) şi (2) din Legea din 1 ianuarie 1996 privind pensiile de stat.”

4. Punctele „C. FINLANDA”, „D. SUEDIA” şi „E. REGATUL UNIT” sunt reclasate împreună cu menţiunile care le corespund şi devin „F. FINLANDA”, „G. SUEDIA” şi „H. REGATUL UNIT”;

(6) Anexa VII la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se modifică după cum urmează:

1. În rubricile intitulate „BELGIA” şi „FRANŢA”, se şterg menţiunile referitoare la Luxemburg.

2. Rubrica „LUXEMBURG” se şterge.

(7) Partea 2 din Anexa VIII la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se modifică după cum urmează:

1. Următoarea menţiune se adaugă la începutul părţii 2:

„N. BULGARIA

Pensii pentru limită de vârstă din asigurarea de pensie complementară obligatorie, în temeiul părţii II titlul II din Codul de asigurare socială”.

2. Punctele „N. FRANŢA”, „O. LETONIA”, „P. UNGARIA”, „Q. AUSTRIA” şi „R. POLONIA” sunt reclasate împreună cu menţiunile care le corespund şi devin „O. FRANŢA”, „P. LETONIA”, „Q. UNGARIA”, „R. AUSTRIA” şi „S. POLONIA”.

3. După menţiunea de la punctul „S. POLONIA” se introduce următoarea menţiune:

„T. ROMÂNIA

Regimuri în care pensiile sunt calculate pe baza punctelor pentru pensionare.”

4. Punctele „S. SLOVENIA”, „T. SLOVACIA”, „U. SUEDIA” şi „V. REGATUL UNIT” sunt reclasate împreună cu menţiunile care le corespund şi devin „U. SLOVENIA”, „V. SLOVACIA”, „W. SUEDIA” şi „X. REGATUL UNIT”.

(8) Anexa IX la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se modifică după cum urmează:

1. În partea I:

(a) După menţiunea de la punctul „F. IRLANDA” se introduce următorul punct:

„G. LETONIA

Pensii de invaliditate (al treilea grup), în temeiul articolului 16 alineatele (1) şi (2) din Legea din 1 ianuarie 1996 privind pensiile de stat”;

(b) Punctul „G. ŢĂRILE DE JOS” este reclasat „H. ŢĂRILE DE JOS” iar în menţiunea referitoare la acest punct se adaugă următoarele:

„Legea din 10 noiembrie 2005 privind munca şi salariul conform capacităţii de muncă (WIA)”;

(c) Punctele „H. FINLANDA” şi „I. SUEDIA” sunt reclasate, împreună cu menţiunile lor respective şi devin „I. FINLANDA” şi „J. SUEDIA”;

(d) Menţiunea de la punctul “J. SUEDIA” se înlocuieşte cu următoarele:

„Indemnizaţie de boală în funcţie de venituri şi alocaţie de înlocuire (Legea 1962:381)

Pensie de garantare şi alocaţie garantată suedeze care au înlocuit pensiile de stat suedeze complete, acordate în temeiul legislaţiei privind pensia naţională aplicată înainte de 1 ianuarie 1993 şi pensia naţională completă acordată în temeiul dispoziţiilor tranzitorii ale legislaţiei aplicabile de la acea dată.”

2. În partea II:

(c) După menţiunea de la punctul „C. ITALIA” se introduc următoarele menţiuni:

„D. LETONIA

Pensie de urmaş calculată pe baza perioadelor de asigurare presupuse (articolul 23 alineatul (8) din Legea privind pensiile de stat, din 1 ianuarie 1996).

E. LITUANIA

(a) Pensii de incapacitate de muncă în cadrul asigurărilor sociale de stat, plătite în baza Legii privind asigurările naţionale de pensie.

(b) Pensii de asigurare socială de stat pentru orfani şi de urmaşi, calculate pe baza pensiei de incapacitate de muncă de care a beneficiat defunctul, conform legii privind asigurările naţionale de pensie”.

(d) Punctul „D. LUXEMBURG” este renumerotat „F. LUXEMBURG ”;

(c) După menţiunea de la punctul „F. LUXEMBURG” se introduce următoarea menţiune:

„G. SLOVACIA

(a) Pensie de invaliditate slovacă şi pensie de urmaş derivată din aceasta;

(b) Pensie de invaliditate pentru o persoană care a devenit invalidă având statutul de copil aflat în întreţinere şi care se consideră întotdeauna ca a realizat perioada de asigurare necesară (articolul 70 alineatul 2, articolul 72 alineatul 3 şi articolul 73 alineatele 3 şi 4 din Legea nr. 461/2003 privind asigurarea socială, modificată)”.

(d) Punctele „E. FINLANDA” şi „F. SUEDIA” sunt reclasate, împreună cu menţiunile corespondente şi devin „H. FINLANDA” şi „I. SUEDIA”.

3. În partea III, menţiunea „Convenţia nordică din 15 iunie 1992 privind securitatea socială” se înlocuieşte cu următoarele:

„Convenţia nordică din 18 august 2003 privind securitatea socială.”

(9) Anexa X la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se înlocuieşte cu următorul text:

„ANEXA X

PRESTAŢII SPECIALE ÎN NUMERAR DE TIP NECONTRIBUTIV

[articolul 70 alineatul (2) litera (c)]

A. BELGIA

(a) Alocaţii de înlocuire a veniturilor (Legea din 27 februarie 1987);

(b) Venitul garantat pentru persoanele în vârstă (Legea din 22 martie 2001).

B. BULGARIA

Pensii sociale pentru limită de vârstă (articolul 89 din Codul de securitate socială).

C. REPUBLICA CEHĂ

Indemnizaţii sociale (Legea nr. 117/1995 Sb. privind ajutorul social acordat de stat).

D. DANEMARCA

Cheltuieli de locuinţă pentru pensionari (Legea privind ajutorul pentru locuinţă individuală, revizuită prin Legea nr. 204 din 29 martie 1995).

E. GERMANIA

Venit minim de subzistenţă pentru persoanele în vârstă şi pentru persoanele cu o capacitate limitată de câştig, conform capitolului 4 din cartea XII din Codul social.

Prestaţii pentru asigurarea costurilor de subzistenţă, în temeiul dispoziţiilor de bază, pentru persoanele care caută un loc de muncă, cu excepţia cazului în care, referitor la aceste prestaţii, condiţiile de eligibilitate pentru un supliment temporar ca urmare a primirii unui ajutor de şomaj (articolul 24 alineatul (1) din cartea II din Codul social) sunt îndeplinite.

F. ESTONIA

(a) Indemnizaţii de invaliditate pentru adulţi (Legea din 27 ianuarie 1999 privind prestaţiile sociale pentru persoanele cu handicap);

(b) Ajutor de şomaj (Legea din 29 septembrie 2005 privind serviciile şi sprijinul acordat pe piaţa muncii).

G. IRLANDA

(a) Indemnizaţie pentru persoanele care caută un loc de muncă (partea III capitolul 2 din Legea din 2005 privind securitatea socială, revizuită);

(b) Pensiile de stat (de tip necontributiv) (partea III capitolul 4 din legea din 2005, revizuită).

(c) Pensia de văduvă (de tip necontributiv) şi pensia de soţ supravieţuitor (de tip necontributiv) (partea III capitolul 6 din Legea din 2005 privind securitatea socială, revizuită);

(d) Indemnizaţie pentru persoanele cu handicap (partea III capitolul 10 din Legea din 2005 privind securitatea socială, revizuită);

(e) Indemnizaţie de mobilitate (secţiunea 61 din Legea din 1970 privind sănătatea).

(f) Pensie pentru nevăzători (partea III, capitolul 5 din Legea din 2005 privind securitatea socială, revizuită);

H. GRECIA

Prestaţii speciale pentru persoanele în vârstă (Legea nr. 1296/82).

I. SPANIA

(a) Venit minim garantat (Legea nr. 13/82 din 7 aprilie 1982);

(b) Prestaţii în numerar pentru sprijinirea persoanelor în vârstă şi a invalizilor incapabili de a desfăşura activitate de muncă (Decretul regal nr. 2620/81 din 24 iulie 1981).

(c) Pensii de tip necontributiv pentru limită de vârstă şi pensia de invaliditate, astfel cum este prevăzut în

Articolul 38 alineatul (1) din textul revizuit al Legii generale privind securitatea socială, aprobat prin Decretul-lege regal nr. 1/1994 din 20 iunie 1994;

(d) Indemnizaţii pentru promovarea mobilităţii şi pentru cheltuielile de transport (Legea nr. 13/1982 din 7 aprilie 1982).

J. FRANŢA

(a) Indemnizaţii suplimentare pentru Fondul special de invaliditate şi pentru Fondul de solidaritate pentru vârsta a treia (Legea din 30 iunie 1956, codificată în cartea VIII din Codul de securitate socială);

(b) Indemnizaţii de invaliditate pentru adulţi (Legea din 30 iunie 1975, codificată în cartea VIII din Codul de securitate socială);

(c) Indemnizaţie specială (Legea din 10 iulie 1952, codificată în cartea VIII din Codul de securitate socială).

K. ITALIA

Pensie socială pentru resortisanţii fără mijloace de subzistenţă (Legea nr. 153 din 30 aprilie 1969);

(b) Pensii şi indemnizaţii pentru mutilaţii şi invalizii civili (Legile nr. 118 din 30 martie 1974, nr. 18 din 11 februarie 1980 şi nr. 508 din 23 noiembrie 1988);

(c) Pensii şi indemnizaţii pentru surdo-muţi (Legile nr. 381 din 26 mai 1970 şi nr. 508 din 23 noiembrie 1988);

(d) Pensii şi indemnizaţii pentru nevăzătorii civili (Legile nr. 382 din 27 mai 1970 şi nr. 508 din 23 noiembrie 1988);

(e) Prestaţii care completează pensiile minime (legile nr. 218 din 4 aprilie 1952, nr. 638 din 11 noiembrie 1983 şi nr. 407 din 29 decembrie 1990);

(f) Prestaţii care completează indemnizaţiile de invaliditate (Legea nr. 222 din 12 iunie 1984);

(g) Alocaţie socială (Legea nr. 335 din 8 august 1995);

(h) Majorare socială (articolul 1 alineatele (1) şi (12) din Legea nr. 544 din 29 decembrie 1988 şi modificările ulterioare).

L. CIPRU

(a) Pensie socială [Legea din 1995 privind pensia socială (Legea 25(I)/95), modificată];

(b) Alocaţie pentru handicapuri motorii grave (Deciziile Consiliului de Miniştri nr. 38210 din 16 octombrie 1992, 41370 din 1 august 1994, 46183 din 11 iunie 1997 şi 53675 din 16 mai 2001);

(c) Alocaţie specială pentru nevăzători [Lege privind alocaţiile speciale din 1996 (Legea 77(I)/96), modificată].

M. LETONIA

(a) Prestaţii de securitate socială de stat (Lege din 1 ianuarie 2003 privind prestaţiile sociale de stat);

(b) Indemnizaţie pentru compensarea cheltuielilor de transport pentru persoanele cu handicap cu mobilitate redusă (Legea privind prestaţiile sociale de stat din 1 ianuarie 2003).

N. LITUANIA

(a) Pensia de asigurare socială (articolul 5 din Legea din 2005 privind alocaţiile sociale de stat);

(b) Indemnizaţie specială de asistenţă (articolul 15 din Legea din 2005 privind alocaţiile sociale de stat);

(c) Indemnizaţie specială de transport pentru persoanele cu handicap cu probleme de mobilitate (articolul 7 din Legea din 2000 privind indemnizaţia de transport).

O. LUXEMBURG

Venit pentru persoanele cu handicapuri grave (articolul 1 alineatul (2) din Legea din 12 septembrie 2003), exceptând persoanele recunoscute drept lucrători cu handicap şi având un loc de muncă pe piaţa de muncă obişnuită sau într-un mediu protejat.

P. UNGARIA

(a) Rentă de invaliditate [Decretul nr. 83/1987 (XII 27) a Consiliului de Miniştri cu privire la renta de invaliditate];

(b) Pensia de tip necontributiv pentru limită de vârstă (Legea III din 1993 privind administraţia şi prestaţiile sociale);

(c) Indemnizaţia de transport [Decretul Guvernamental nr. 164/1995 (XII 27) privind indemnizaţiile de transport pentru persoane cu handicap fizic sever].

Q. MALTA

(a) Alocaţie suplimentară [secţiunea 73 din Legea privind securitatea socială (cap. 318) 1987];

(b) Pensie de bătrâneţe [Legea privind securitatea socială (cap. 318) 1987].

R. ŢĂRILE DE JOS

(a) Legea privind asistenţa în cazul incapacităţii pentru persoanele tinere cu handicap, din 24 April 1997 (Wajong);

(b) Legea din 6 noiembrie 1986 (TW) privind prestaţiile suplimentare.

S. AUSTRIA

Supliment compensatoriu (Legea federală din 9 septembrie 1955 privind asigurarea socială generală— ASVG, Legea federală din 11 octombrie 1978 privind asigurarea socială pentru persoane implicate în activităţi industriale şi comerciale — GSVG şi Legea federală din 11 octombrie 1978 privind asigurarea socială pentru agricultori — BSVG).

„H. POLONIA

Pensia socială (Legea din 27 iunie 2003 privind pensiile sociale).

U. PORTUGALIA

(a) Pensia de stat de tip necontributiv pentru limită de vârstă şi pensia de invaliditate (Decretul-lege nr. 464/80 din 13 octombrie 1980);

(b) Pensia de văduvie de tip necontributiv (Decret-regulament nr. 52/81 din 11 noiembrie 1981).

L. ROMÂNIA

Alocaţie lunară pentru persoanele cu handicap (Ordonanţa de urgenţă nr. 102/1999 privind protecţia specială şi încadrarea în muncă a persoanelor cu handicap, aprobată prin Legea nr. 519/2002).

W. SLOVENIA

(a) Pensie de stat (Legea din 23 decembrie 1999 privind pensiile şi asigurarea de invaliditate);

(b) Ajutor bănesc pentru pensionari (Legea din 23 decembrie 1999 privind pensiile şi asigurarea de invaliditate);

(c) Alocaţie de subzistenţă (Legea din 23 decembrie 1999 privind pensiile şi asigurarea de invaliditate).

X. SLOVACIA

(a) Adaptare acordată înainte de 1 ianuarie 2004 în cazul pensiilor care constituie unica sursă de venit;

(b) Pensie socială acordată înainte de 1 ianuarie 2004.

Y. FINLANDA

(e) Indemnizaţie pentru persoanele cu handicap (Legea 124/88 privind indemnizaţia pentru persoanele cu handicap).

(b) Indemnizaţie de locuinţă pentru pensionari (Legea 591/78 privind indemnizaţia de locuinţă pentru pensionari);

(c) Sprijinul acordat pe piaţa muncii (Legea 1290/2002 privind ajutorul de şomaj);

(d) Ajutor special pentru imigranţi (Legea 1192/2002 privind ajutorul special pentru imigranţi).

Z. SUEDIA

(a) Ajutoare suplimentare de locuinţă pentru pensionari (Legea 2001: 761);

(b) Sprijin financiar pentru persoanele în vârstă (Legea 2001: 853).

AA. REGATUL UNIT

(a) Credit de pensie [Legea din 2002 privind creditul de pensie şi Legea din 2002 (Irlanda de Nord) privind creditul de pensie];

(b) Alocaţii pentru persoane care caută un loc de muncă având ca bază veniturile [Legea din 1995 privind persoanele care caută un loc de muncă şi Ordinul din 1995 (Irlanda de Nord) privind persoanele care caută un loc de muncă];

(c) Ajutor bănesc [Legea din 1992 privind contribuţiile şi prestaţiile de securitate socială şi Legea din 1992 (Irlanda de Nord) privind contribuţiile şi prestaţiile de securitate socială];

(d) Ajutor suplimentar de mobilitate la alocaţia de subzistenţă pentru persoanele cu handicap [Legea din 1992 privind contribuţiile şi prestaţiile de securitate socială şi Legea din 1992 (Irlanda de Nord) privind contribuţiile şi prestaţiile de securitate socială]”;

(10) Anexa XI la Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se modifică după cum urmează:

1. După menţiunea de la punctul „A. BELGIA” se introduce următoarea menţiune:

„B. BULGARIA

Articolul 33 din Legea bulgară privind asigurarea de sănătate se aplică în cazul tuturor persoanelor pentru care Bulgaria reprezintă statul competent în conformitate cu capitolul 1 din titlul III din prezentul regulament”.

2. Punctele „B. REPUBLICA CEHĂ”, „C. DANEMARCA”, „D. GERMANIA”, „E. ESTONIA”, „F. GRECIA”, „G. SPANIA”, „H. FRANŢA”, „I. IRLANDA”, „J. ITALIA”, „K. CIPRU”, „L. LETONIA”, „M. LITUANIA”, „N. LUXEMBURG”, „O. UNGARIA”, „P. MALTA”, „Q. ŢĂRILE DE JOS”, „R. AUSTRIA”, „S. POLONIA”, „T. PORTUGALIA”, „U. SLOVENIA”, „V. SLOVACIA”, „W. FINLANDA”, „X. SUEDIA” şi „Y. REGATUL UNIT” sunt reclasate împreună cu menţiunile corespondente şi devin „C. REPUBLICA CEHĂ”, „D. DANEMARCA”, „E. GERMANIA”, „F. ESTONIA”, „G. IRLANDA”, „H. GRECIA”, „I. SPANIA”, „J. FRANŢA”, „K. ITALIA”, „L. CIPRU”, „M. LETONIA”, „N. LITUANIA”, „O. LUXEMBURG”, „P. UNGARIA”, „Q. MALTA”, „R. ŢĂRILE DE JOS”, „S. AUSTRIA”, „T. POLONIA”, „U. PORTUGALIA”, „W. SLOVENIA”, „X. SLOVACIA”, „Y. FINLANDA”, „Z. SUEDIA” şi „AA. MAREA BRITANIE”

3. După menţiunea de la punctul „U. PORTUGALIA” se introduce următoarea menţiune:

„V. ROMÂNIA

Nicio menţiune”.

[1] JO C , , p. .

[2] JO C , , p. .

[3] JO C , , p. .

[4] JO C , , p. .

[5] JO L 166, 30.4.2004, p. 1.