[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 26.4.2010

COM(2010)175 final

2010/0100 (NLE)

Propunere de

DECIZIE DE PUNERE ÎN APLICARE A CONSILIULUI

din […]

de autorizare a Germaniei, Italiei și Austriei de a introduce o măsură specială de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE și de modificare a Deciziei 2007/250/CE în vederea extinderii perioadei de validitate a autorizației acordate Regatului Unit

EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONTEXTUL PROPUNERII

Motivele și obiectivele propunerii

În temeiul articolului 395 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (denumită în continuare „Directiva TVA”), Consiliul, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei, poate autoriza orice stat membru să aplice măsuri speciale de derogare de la dispozițiile directivei respective, în scopul simplificării procedurii de colectare a taxei pe valoarea adăugată (TVA) sau al prevenirii anumitor forme de evaziune fiscală sau de fraudă.

Prin scrisorile înregistrate la Secretariatul General al Comisiei la 3 august 2007, 23 decembrie 2009 și, respectiv, 17 februarie 2010, Italia, Germania și Austria au solicitat autorizarea aplicării unei măsuri de derogare de la articolul 193 din Directiva TVA. În conformitate cu articolul 395 alineatul (2) din Directiva TVA, Comisia a informat celelalte state membre prin scrisoarea din 11 ianuarie 2010 cu privire la cererea înaintată de Germania și prin scrisorile din 9 martie 2010 cu privirile la cererile înaintate de Italia și Austria. Comisia a înștiințat Germania, prin scrisoarea din 12 ianuarie 2010, respectiv Austria și Italia, prin scrisorile din 11 martie 2010, că deține toate informațiile necesare pentru a analiza cererile.

Prin scrisoarea înregistrată la Secretariatul General al Comisiei la 10 februarie 2010, Regatul Unit a solicitat autorizarea de a prelungi aplicarea unei măsuri de derogare de la articolul 193 din Directiva TVA. În conformitate cu articolul 395 alineatul (2) din Directiva TVA, Comisia a informat celelalte state membre, prin scrisoarea din 9 martie 2010, cu privire la cererea înaintată de Regatul Unit. Prin scrisoarea din 11 martie 2010, Comisia a înștiințat Regatul Unit că deține toate informațiile necesare pentru a analiza cererea.

Contextul general

Ca o regulă generală, în conformitate cu articolul 193 din Directiva TVA, persoana răspunzătoare de plata taxei pe valoarea adăugată către autoritățile fiscale este persoana impozabilă care furnizează bunurile. Scopul derogării solicitate de Germania, Italia și Austria este acela ca răspunderea în cauză să revină persoanei impozabile căreia i se furnizează bunurile, dar numai în anumite condiții și exclusiv în cazul unor produse specifice, și anume telefoane mobile și dispozitive cu circuite integrate, precum și anumite produse conexe.

În aceste domenii comerciale există mai multe întreprinderi care comit acte de evaziune fiscală, neplătind TVA autorităților fiscale după vânzarea produselor. Cu toate acestea, clienții lor, în măsura în care sunt persoane impozabile cu drept de deducere, fiind în posesia unei facturi valabile, sunt în continuare îndreptățiți să beneficieze de o scutire de taxă. În forma cea mai agresivă a acestui tip de evaziune fiscală, aceleași bunuri sunt furnizate de mai multe ori, printr-un sistem de tip „suveică”, fără ca TVA să fie plătită autorităților fiscale. Prin desemnarea, în astfel de cazuri, a persoanei căreia îi sunt furnizate bunurile drept persoană răspunzătoare de plata TVA, derogarea ar elimina posibilitatea de comitere a acestui tip de evaziune fiscală. În același timp, această derogare nu ar afecta cuantumul TVA datorate.

În septembrie 2009, Comisia a adoptat o propunere [COM(2009) 511] de modificare a Directivei TVA pentru a permite tuturor statelor membre interesate să aplice o astfel de măsură cu titlu temporar în cazul anumitor bunuri și servicii, fără a fi nevoite să solicite o derogare în temeiul articolului 395 din directiva în cauză. Bunurile respective erau telefoane mobile, dispozitive cu circuite integrate, parfumuri și metale prețioase, iar serviciile erau în materie de certificate de emisii de gaze cu efect de seră. Consiliul ECOFIN și-a dat acordul, la 2 decembrie 2009, doar cu privire la acea parte a propunerii care se referă la certificatele de emisii de gaze cu efect de seră, în timp ce restul propunerii va necesita o analiză suplimentară. Până la ajungerea la un acord cu privire la această propunere, Comisia s-a angajat să prezinte o propunere în cazul oricărei cereri întemeiate de derogare pentru aplicarea mecanismului de taxare inversă a telefoanelor mobile și a dispozitivelor cu circuite electronice. Germania, Italia și Austria au înaintat astfel de cereri. Cererile Italiei și Austriei includ mai multe articole care fie au legătură directă cu telefoanele mobile sau dispozitivele cu circuite integrate, fie sunt intrinsec comparabile acestora; pentru aceste articole se aplică același raționament.

Austria a afirmat că, dată fiind amploarea, complexitatea și caracterul sofisticat al fraudei în sistem „suveică” pe teritoriul său, nu ar fi suficiente doar măsuri organizatorice pentru a combate frauda. În mod similar, Germania consideră, de asemenea, că măsurile organizatorice pe care le-a aplicat sunt insuficiente pentru a combate frauda și că aplicarea mecanismului de taxare inversă a vânzărilor în cazul produselor cel mai afectate reprezintă un instrument important de combatere rapidă și eficientă a riscului de fraudă în materie de TVA. Italia estimează că pierderile cauzate de acest tip de fraudă sunt în creștere constantă de câțiva ani.

Austria și Germania au solicitat aplicarea unui prag de 5 000 EUR în cazul fiecărei tranzacții, pentru a reduce sarcinile micilor comercianți.

În aprilie 2007, Regatului Unit i-a fost acordată o derogare pentru aplicarea unei astfel de măsuri în cazul furnizărilor de telefoane mobile și dispozitive cu circuite integrate (Decizia 2007/250/CE a Consiliului). Această măsură a fost limitată în timp și a expirat la 30 aprilie 2009. Ulterior prin Decizia 2009/439/CE a Consiliului, data de expirare a fost modificată devenind 30 aprilie 2011. Regatul Unit a solicitat ca această dată de expirare să coincidă cu data de expirare a măsurilor propuse pentru Germania, Italia și Austria.

Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii

O derogare similară a fost acordată Regatului Unit și, prin propunerea sa COM(2009) 511, Comisia a propus modificarea Directivei TVA pentru a permite tuturor statelor membre interesate să aplice o astfel de măsură pentru o perioadă de timp limitată și în cazul unor categorii limitate de bunuri.

2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

Consultarea părților interesate

Nu se aplică.

Evaluarea impactului

Propunerea de decizie urmărește combaterea evaziunii în materie de TVA și prin urmare, va avea un impact potențial pozitiv asupra încasărilor de TVA.

Cu toate acestea, măsurile vor avea un impact asupra întreprinderilor în măsura în care dispozițiile vor fi diferite de cele aplicabile furnizărilor normale de bunuri. Aceasta va introduce un element de complexitate în contabilitate pentru întreprinderile care nu comercializează exclusiv bunurile care fac obiectul derogării. De asemenea, mecanismele de control luate în considerare vor impune obligații suplimentare sectorului economic afectat. Prin urmare, este clar că această derogare nu trece testul simplificării prevăzut de articolul 395 și se încadrează doar la obiectivul prevenirii evaziunii.

3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

Rezumatul acțiunii propuse

Acordarea unei autorizații Germaniei, Italiei și Austriei pentru a aplica o măsură de derogare de la articolul 193 din Directiva TVA în ceea ce privește utilizarea mecanismului taxării inverse în cazul furnizărilor pe piața lor internă de anumite dispozitive electronice și componente ale acestora, precum și Regatului Unit pentru a continua să aplice o astfel de măsură.

4. IMPLICAȚIILE BUGETARE

Propunerea nu are niciun impact negativ asupra bugetului UE.

5. ELEMENTE FACULTATIVE

Propunerea conține o clauză de caducitate.

2010/0100 (NLE)

Propunere de

DECIZIE DE PUNERE ÎN APLICARE A CONSILIULUI

din […]

de autorizare a Germaniei, Italiei și Austriei de a introduce o măsură specială de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE și de modificare a Deciziei 2007/250/CE în vederea extinderii perioadei de validitate a autorizației acordate Regatului Unit

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată[1], în special articolul 395 alineatul (1),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

întrucât:

6. Prin scrisorile înregistrate la Secretariatul General al Comisiei la 3 august 2007, 23 decembrie 2009 și, respectiv, 17 februarie 2010, Italia, Germania și Austria au solicitat autorizarea aplicării unei măsuri de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE în ceea ce privește persoana răspunzătoare de plata taxei pe valoarea adăugată (în continuare „TVA”). Prin scrisoarea înregistrată la Secretariatul General al Comisiei la 10 februarie 2010, Regatul Unit a solicitat extinderea perioadei de valabilitate a autorizării acordate prin Decizia 2007/250/CE a Consiliului din 16 aprilie 2007 de autorizare a Regatului Unit de a introduce o măsură specială de derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată[2].

7. Comisia a informat celelalte state membre prin scrisoarea din 11 ianuarie 2010 despre cererea Germaniei și prin scrisoarea din 9 martie 2010 despre cererile Italiei, Austriei și Regatului Unit. Comisia a informat printr-o scrisoare din 12 ianuarie 2010 Germania și printr-o scrisoare din 11 martie 2010 Italia, Austria și Regatul Unit cu privire la faptul că deține toate informațiile pe care le consideră necesare pentru a evalua cererea.

8. În conformitate cu articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, persoana răspunzătoare de plata taxei pe valoare adăugată este persoana impozabilă care furnizează bunurile. Scopul derogărilor solicitate de Germania, Italia și Austria este acela ca răspunderea în cauză să revină persoanei impozabile căreia i se furnizează bunurile, dar numai în anumite condiții și exclusiv în cazul unor produse specifice, și anume telefoane mobile, dispozitive cu circuite integrate și anumite produse conexe.

9. Un număr semnificativ de comercianți de produse specifice, și anume telefoane mobile, dispozitive cu circuite integrate și anumite bunuri conexe, comit acte de evaziune de la plata TVA către autoritățile fiscale, după vânzarea produselor lor. Clienții lor sunt însă îndreptăți la o scutire de taxă, dacă sunt în posesia unei facturi valabile. În cazurile cele mai agresive de evaziune fiscală, aceleași bunuri sunt furnizate de mai multe ori, printr-un sistem de tip „suveică”, fără ca TVA să fie plătită autorităților fiscale. Prin desemnarea persoanei căreia îi sunt furnizate bunurile drept persoană răspunzătoare de plata TVA în astfel de cazuri, derogarea ar elimina posibilitatea comiterii acestui tip de evaziune fiscală. Această derogare nu ar afecta cuantumul TVA datorat.

10. În scopul de a asigura funcționarea eficace a derogării și de a evita ca evaziunea fiscală să se deplaseze spre alte produse sau spre comerțul cu amănuntul, Germania, Italia și Austria ar trebui să introducă obligații adecvate de raportare și control. Comisia ar trebui să fie informată cu privire la măsurile specifice adoptate în vederea monitorizării operațiunii de derogare, precum și a evaluării generale a acesteia.

11. Măsură este proporțională cu obiectivele urmărite, deoarece nu urmează să se aplice în mod general, ci doar unor grupuri specifice de produse, în cazul cărora există un risc ridicat de evaziune fiscală și amploarea evaziunii fiscale a generat pierderi fiscale considerabile.

12. Autorizarea ar trebui să fie valabilă doar pe perioadă scurtă, deoarece nu se poate stabili cu certitudine că obiectivele măsurii vor fi atinse și nici nu se poate estima de pe acum impactul măsurii asupra funcționării sistemului TVA în acele state membre care o aplică sau în alte state membre;

13. Regatul Unit ar trebui autorizat să aplice în continuare măsura sa specială existentă până la data expirării autorizării acordate Germaniei, Italiei și Austriei.

14. Derogarea nu are un impact negativ asupra resurselor proprii ale Uniunii provenind din TVA,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE DE PUNERE ÎN APLICARE:

Articolul 1

1. Prin derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, Germania este autorizată să desemneze persoana impozabilă căreia îi sunt furnizate următoarele bunuri drept persoana răspunzătoare de plata TVA:

15. telefoane mobile, și anume dispozitive fabricate sau adaptate pentru utilizarea în conexiune cu o rețea autorizată și care funcționează pe anumite frecvențe, fie că au sau nu vreo altă utilizare;

16. dispozitive cu circuite integrate, cum ar fi microprocesoare și unități centrale de procesare înainte de integrarea lor în produse destinate utilizatorului final.

2. Derogarea se aplică cu privire la furnizarea de bunuri a căror valoare impozabilă este de cel puțin 5 000 EUR.

Articolul 2

Prin derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, Italia este autorizată să desemneze persoana impozabilă căreia îi sunt furnizate următoarele bunuri drept persoana răspunzătoare de plata TVA:

17. telefoane mobile, și anume dispozitive fabricate sau adaptate pentru utilizarea în conexiune cu o rețea autorizată și care funcționează pe anumite frecvențe, fie că au sau nu vreo altă utilizare, componente și accesorii ale acestora;

18. calculatoare personale, componente și accesorii ale acestora.

Articolul 3

1. Prin derogare de la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, Austria este autorizată să desemneze persoana impozabilă căreia îi sunt furnizate următoarele bunuri drept persoana răspunzătoare de plata TVA (în continuare „TVA”):

19. telefoane mobile, și anume dispozitive fabricate sau adaptate pentru utilizarea în conexiune cu o rețea autorizată și care funcționează pe anumite frecvențe, fie că au sau nu vreo altă utilizare;

20. dispozitive cu circuite integrate, cum ar fi microprocesoare și unități centrale de procesare, înainte de integrarea lor în produse destinate utilizatorului final;

21. suporturi electronice de stocare și carduri PC pentru utilizarea cu calculatoare sau cu orice alte dispozitive menționate la punctele (a) și (d);

22. dispozitive electronice pentru stocarea, procesarea și înregistrarea datelor electronice, după cum urmează:

(i) dispozitive portabile pentru înregistrarea și redarea sunetului și/sau a imaginilor;

(ii) cititoare audio digitale portabile;

(iii) cititoare video digitale portabile și cititoare DVD portabile;

(iv) dispozitive fără fir cu funcții de email, telefon, transmitere mesaje text, navigație internet și acces fără fir la alte date, precum și calculatoare de buzunar ( handheld computers );

(v) dispozitive de buzunar sau portabile de determinare a poziției pentru sistemele de navigație prin satelit;

(vi) console de jocuri cu ecran sau de tipul celor utilizate cu un televizor sau calculator.

2. Derogarea se aplică cu privire la furnizarea de bunuri a căror valoare impozabilă este de cel puțin 5 000 EUR.

Articolul 4

Derogarea prevăzută la articolele 1, 2 și 3 se aplică, sub rezerva introducerii, de către Germania, Italia și Austria, a unor obligații de control și raportare corespunzătoare și eficace pentru persoanele impozabile care furnizează bunuri în cazul cărora se aplică taxarea inversă în conformitate cu prezenta decizie.

Articolul 5

Germania, Italia și Austria informează Comisia atunci când au adoptat măsurile menționate la articolele 1 și 4 și înaintează Comisiei, până la 31 decembrie 2013, un raport privind evaluarea globală a modului de funcționare a măsurilor în cauză, în special cu privire la eficacitatea măsurilor și la eventualele dovezi ale deplasării evaziunii fiscale spre alte produse sau spre comerțul cu amănuntul.

Articolul 6

Articolul 4 din Decizia 2007/250/CE se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 4

Prezenta decizie expiră la 31 decembrie 2014.”

Articolul 7

Prezenta decizie și Decizia 2007/250/CE expiră la data intrării în vigoare a normelor Uniunii care permit tuturor statelor membre să adopte astfel de măsuri, însă cel mai târziu la 31 decembrie 2014.

Articolul 8

Prezenta decizie de punere în aplicare se adresează Republicii Federale Germania, Republicii Italiene, Republicii Austria, Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.

Adoptată la Bruxelles,

Pentru Consiliu

Președintele

[1] JO L 347, 11.12.2006, p. 1.

[2] JO L 109, 26.04.2007, p. 42.