Raportul special Gestionarea amenințărilor 
transfrontaliere grave la 
adresa sănătății în UE: au 
fost făcuți pași importanți 
în acest sens, dar sunt 
necesare eforturi 
suplimentare RO 2016  nr. 28
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ

CURTEA EUROPEANĂ DE CONTURI  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel. +352 4398-1
Întrebări:  eca.europa.eu/ro/Pages/ContactForm.aspx
Website:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditors
Numeroase alte informații despre Uniunea Europeană sunt disponibile pe internet pe serverul Europa (http://europa.eu).
Luxemburg: Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2016
Print ISBN 978-92-872-6152-6 ISSN 1831-0966 doi:10.2865/343617 QJ-AB-16-028-RO-C
PDF ISBN 978-92-872-6116-8 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/250715 QJ-AB-16-028-RO-N
EPUB ISBN 978-92-872-6134-2 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/13539 QJ-AB-16-028-RO-E
© Uniunea Europeană, 2016
Reproducerea textului este autorizată cu condiția menționării sursei.
Gestionarea amenințărilor 
transfrontaliere grave la 
adresa sănătății în UE: au 
fost făcuți pași importanți 
în acest sens, dar sunt 
necesare eforturi 
suplimentare
[prezentat în temeiul articolului  287 alineatul  (4) 
al doilea paragr af TFUE]Raportul specialRO 2016  nr. 28
02
 Echipa de audit
Rapoartele speciale ale Curții de Conturi Europene prezintă rezultatele unor audituri de conformitate sau ale unor audituri ale perfor -
manței care au ca obiect domenii specifice ale bugetului sau aspecte specifice legate de gestiune. Curtea selectează și concepe aceste 
sarcini de audit astfel încât impactul lor să fie maxim, luând în considerare riscurile existente la adresa performanței sau a conformi -
tății, nivelul de venituri sau de cheltuieli implicat, schimbările preconizate și interesul existent în mediul politic și în rândul publicului 
larg.
Acest audit al performanței a fost efectuat de Camera de audit I – condusă de domnul Phil Wynn Owen, membru al Curții de 
Conturi Europene –, cameră specializată pe domeniile aferente utilizării sustenabile a resurselor naturale. Auditul a fost condus 
de domnul Janusz Wojciechowski, membru al Curții de Conturi Europene, beneficiind de sprijinul unei echipe formate din: Kinga 
Wiśniewska-Danek, șefă de cabinet; Katarzyna Radecka-Moroz, atașată în cadrul cabinetului; Colm Friel, manager principal; 
Stefan den Engelsen, coordonator; Joanna Kokot, coordonatoare adjunctă. Echipa de audit a fost formată din Aris Konstantinidis, 
Jurgen Manjé, Roberto Resegotti și Frédéric Soblet. Asistența lingvistică a fost asigurată de Madis Rausi.
De la stânga la dreapta:  C. Friel, A. Konstantinidis, K. Radecka-Moroz, S. den Engelsen, J. Wojciechowski, J. Manjé, J. Kokot,  
R. Resegotti, F. Soblet.
03
 Cuprins
Puncte
 Acronime
I-X Sinteză
1-12  Introducere
1-2 Amenințări transfrontaliere grave pentru sănătate
3-12  Cadrul instituit de UE pentru a face față amenințărilor transfrontaliere  
grave la adresa sănătății
13-20  Sfera și abordarea auditului
21-111  Observațiile formulate în urma auditului
21-55  Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate a introdus anumite inovații 
pentru securitatea sanitară a UE, dar punerea în aplicare și dezvoltarea acestora au fost afectate de 
întârzieri și persistă dificultăți de ordin strategic și operațional
56-77  Rolul important al sistemelor și al procedurilor existente de alertă precoce și răspuns rapid și 
de supraveghere epidemiologică este recunoscut pe scară largă, dar sunt necesare anumite 
modernizări
78-94  Performanța programului în domeniul sănătății din perspectiva protejării cetățenilor de 
amenințările la adresa sănătății a fost afectată de deficiențe
95 -111  Există lacune în coordonarea internă asigurată de Comisie cu privire la activitățile legate de 
securitatea sanitară și gestionarea crizelor de sănătate publică
112-121  Concluzii și recomandări
 Anexa  I — Planificarea pregătirii și a reacției în contextul internațional
 Anexa  II —  Descrierea principalelor roluri și responsabilități în cadrul UE în ceea ce privește 
protejarea cetățenilor de amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății
 Anexa  III — Imagine de ansamblu a acțiunilor cofinanțate care au fost auditate
 Răspunsul Comisiei
04
 Acronime
Chafea : Agenția Executivă pentru Consumatori, Sănătate, Agricultură și Alimente
CSS : Comitetul pentru securitate sanitară
DG ECHO : Direcția Generală Protecție Civilă și Operațiuni Umanitare Europene
DG HOME : Direcția Generală Migrație și Afaceri Interne
DG RTD : Direcția Generală Cercetare și Inovare
ECDC : Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor
ERCC : Centrul de coordonare a răspunsului la situații de urgență ( Emergency Response Coordination Centre )
ERCEA : Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare
HEOF : Dispozitivul operațional pentru situații de urgență în materie de sănătate ( Health Emergency Operations Facility )
MERS : sindromul respirator din Orientul Mijlociu ( Middle East respiratory syndrome )
OMS : Organizația Mondială a Sănătății
PC7 : Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare
RAM : rezistență la antimicrobiene
REA : Agenția Executivă pentru Cercetare
RSI: Regulamentul sanitar internațional (a se vedea anexa I )
SAPR : Sistemul de alertă precoce și răspuns rapid
SARS : sindromul acut respirator sever
SEE : Spațiul Economic European
STAR : Evaluare strategică și reacție ( strategic assessment and response )
TESSy : Sistemul european de supraveghere
TFUE : Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene
05
 Sinteză
I
În deceniile precedente, o serie de evenimente care au reprezentat amenințări grave la adresa sănătății sau chiar ame -
nințări mortale au dus la creșterea atenției acordate securității sanitare la nivel internațional și la nivelul UE. Amenințările 
la adresa sănătății publice pot apărea din cauze diferite. Pe lângă impactul asupra sănătății, acestea pot antrena costuri 
economice deosebit de importante, în special atunci când o situație de urgență se prelungește mult în timp, perturbează 
deplasările și comerțul, precum și viața publică în general. Evenimentele din trecut au arătat, de asemenea, faptul că 
amenințările grave la adresa sănătății au, adesea, o dimensiune transfrontalieră, necesitând un răspuns multisectorial și 
multilateral.
II
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede că trebuie să se asigure un nivel ridicat de protecție 
a sănătății umane și că acțiunea Uniunii acoperă supravegherea amenințărilor transfrontaliere grave privind sănătatea, 
alerta în cazul unor asemenea amenințări și combaterea acestora. Tratatul precizează faptul că acțiunea UE în domeniul 
sănătății este menită să sprijine și să completeze acțiunile statelor membre, cărora le revine responsabilitatea principală 
pentru politica în materie de sănătate. Prin urmare, rolul Comisiei în politica în materie de sănătate constă, în principal, în 
oferirea de sprijin și în adoptarea unor măsuri complementare.
III
Uniunea Europeană a identificat amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății drept un domeniu în care statele 
membre pot acționa în mod mai eficace împreună. Prin urmare, Comisia a elaborat mecanisme de coordonare pentru 
a permite Uniunii să facă față amenințărilor de acest tip. O etapă-cheie în construirea unui cadru UE mai solid de secu -
ritate sanitară a fost adoptarea, în 2013, a unei decizii privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate, care 
a introdus inovații importante în ceea ce privește, de exemplu, coordonarea planificării în materie de pregătire și întărirea 
rolului Comitetului pentru securitate sanitară (CSS). Programele-cadru de cercetare și programele de acțiune în domeniul 
sănătății ale UE sprijină și ele activități în domeniul securității sanitare.
IV
Punerea în aplicare a Deciziei privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate și a cadrului aferent este un 
proces complex având în vedere competențele încredințate UE și statelor membre, precum și faptul că apar în continuare 
noi amenințări. Prin urmare, Curtea a încercat să determine dacă punerea în aplicare a cadrului UE pentru protejarea 
cetățenilor de amenințările grave transfrontaliere la adresa sănătății era adecvată. Plecând de la această întrebare, Curtea 
a examinat:
1. dacă inovațiile introduse de decizie sunt puse în aplicare în mod eficace;
2. dacă sistemele existente de alertă precoce și răspuns rapid și de supraveghere epidemiologică sunt gestionate și puse 
în aplicare în mod adecvat;
3. dacă programele în domeniul sănătății ale UE aduc contribuții eficace în ceea ce privește protejarea cetățenilor de 
amenințările la adresa sănătății;
4. dacă este adecvată coordonarea internă asigurată de Comisie în ceea ce privește finanțarea securității sanitare și în 
ceea ce privește gestionarea crizelor de sănătate publică.
06 Sinteză 
V
Curtea a concluzionat că Decizia nr. 1082/2013/UE1 privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate reprezintă 
un pas important în direcția abordării într-o manieră mai eficace a amenințărilor de acest gen în UE. Totuși, un număr de 
deficiențe semnificative la nivelul statelor membre și la nivelul Comisiei afectează punerea în aplicare a deciziei și a cadru -
lui UE aferent. Deși nu se cunosc natura și amploarea viitoarelor amenințări, acestea putând suferi diverse evoluții, este 
necesar să se depună mai multe eforturi pentru a se soluționa aceste deficiențe astfel încât Uniunea să poată beneficia pe 
deplin de mecanismele instituite.
VI
În ceea ce privește inovațiile introduse de Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate, Curtea 
a constatat că punerea în aplicare și dezvoltarea lor au fost afectate de întârzieri, ceea ce a fost de natură să le reducă efi -
cacitatea în funcționare. Coordonarea planificării în materie de pregătire a fost inițiată, dar procedurile relevante trebuie 
să fie mai riguroase și mai bine definite pentru a putea conduce la obținerea unor rezultate evidente. Statele membre nu 
au dat dovadă de o receptivitate suficientă pentru a accelera achizițiile comune de vaccin contra pandemiei de gripă și 
UE nu dispune încă, în cadrul deciziei, de un mecanism care să îi permită să facă față nevoilor urgente de contramăsuri 
medicale. Activitatea și rolul CSS s-au dovedit a fi foarte importante, dar acest comitet se confruntă cu dificultăți de ordin 
strategic și operațional care trebuie soluționate, inclusiv în ceea ce privește coordonarea regulilor în materie de reacție.
VII
În ceea ce privește implementarea eficace a sistemelor existente de alertă precoce și răspuns rapid, precum și punerea 
în aplicare a supravegherii epidemiologice, Curtea a constatat că, în ansamblu, aceste sisteme sunt operaționale de mai 
mulți ani și că rolul lor important la nivelul UE este recunoscut pe scară largă de părțile interesate. Cu toate acestea, 
ar fi binevenită realizarea unor modernizări ale sistemului de alertă precoce și răspuns rapid (SAPR) și ale procedurilor 
aferente.
VIII
Curtea a concluzionat că performanța programului în domeniul sănătății din perspectiva protejării cetățenilor de amenin -
țările la adresa sănătății a fost afectată de deficiențe. Deși acțiunile de contracarare a amenințărilor la adresa sănătății din 
cadrul celui de Al doilea program în domeniul sănătății (2008-2013) care au fost auditate de Curte au fost satisfăcătoare 
din punctul de vedere al producerii elementelor care trebuiau livrate, cele mai multe dintre aceste acțiuni nu au condus 
la obținerea unor rezultate durabile, fapt care le-a limitat contribuția la atingerea obiectivului de protejare a cetățenilor 
de amenințările la adresa sănătății. Curtea a identificat deficiențe și la nivelul măsurării indicatorului pentru obiectivul 
de protecție împotriva amenințărilor la adresa sănătății din cadrul celui de Al treilea program în domeniul sănătății 
(2014-2020) și a observat un nivel relativ scăzut de cheltuieli în perioada 2014-2016.
IX
Nu în ultimul rând, auditul a relevat o serie de lacune în ceea ce privește coordonarea internă de către Comisie a activități -
lor în domeniul securității sanitare între diversele sale servicii și programe. Curtea a constatat, de asemenea, că este nece -
sar să se depună mai multe eforturi pentru a face pe deplin operaționale acordurile de cooperare dintre structurile de 
gestionare a crizelor din cadrul Comisiei, precum și faptul că gestionarea de către Direcția Generală Sănătate și Siguranță 
Alimentară a Dispozitivului său operațional pentru situații de urgență în materie de sănătate prezenta deficiențe care ar 
putea să îi afecteze performanța.
1 Decizia nr. 1082/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2013 privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate și 
de abrogare a Deciziei nr. 2119/98/CE (JO L 293, 5.11.2013, p. 1).
07 Sinteză 
X
Curtea formulează o serie de recomandări menite să ofere o soluție pentru problemele ridicate în aceste observații:
(i) Pentru a accelera elaborarea și punerea în aplicare a inovațiilor introduse de Decizia privind amenințările transfronta -
liere grave pentru sănătate, Curtea formulează recomandări privind: o foaie de parcurs strategică a CSS pentru pune -
rea în aplicare a Deciziei nr. 1082/2013/UE; monitorizarea performanței acestui domeniu de politică de către Comisie; 
metodele de lucru ale CSS; achizițiile publice comune de contramăsuri medicale [pentru mai multe detalii, a se vedea 
literele (a)-(d) din recomandarea  1 care urmează după punctul 118].
(ii) Pentru a moderniza sistemul de alertă precoce și răspuns rapid și pentru a mări integrarea soluțiilor pentru proceduri -
le de gestionare a riscurilor aferente, Curtea formulează recomandări privind dezvoltarea sistemului de alertă pre -
coce și răspuns rapid [pentru mai multe detalii, a se vedea literele (a) și (b) din recomandarea  2 care urmează după 
punctul 119].
(iii) Pentru a remedia principalele deficiențe care afectează performanța programului în domeniul sănătății în ceea ce 
privește acțiunile de contracarare a amenințărilor la adresa sănătății, Curtea formulează recomandări privind îmbu -
nătățirea durabilității rezultatelor obținute de acțiunile cofinanțate și privind metodologia relevantă referitoare la 
măsurarea performanței [pentru mai multe detalii, a se vedea literele (a)-(c) din recomandarea  3 care urmează după 
punctul 120].
(iv) Pentru a elimina lacunele remarcate în coordonarea internă de către Comisie a activităților relevante pentru securita -
tea sanitară și gestionarea crizelor de sănătate publică și pentru a îmbunătăți concepția Dispozitivului operațional al 
Comisiei pentru situații de urgență în materie de sănătate, Curtea formulează recomandări specifice pentru o abor -
dare mai structurată pentru coordonarea dintre diversele servicii responsabile de activități în domeniul securității 
sanitare, pentru transpunerea în măsuri concrete a acordurilor existente de gestionare a crizelor și pentru aducerea 
unor îmbunătățiri specifice Dispozitivului operațional pentru situații de urgență în materie de sănătate [pentru mai 
multe detalii, a se vedea literele (a)-(c) din recomandarea  4 care urmează după punctul 121].
08
 Introducere
Amenințări transfrontaliere grave pentru sănătate
01 
O serie de evenimente fatale survenite în deceniile precedente, cum ar fi epidemia 
cauzată de sindromul acut respirator sever (SARS) din 2003, pandemia mondială 
H1N1 din 2009 și apariția infecțiilor cu bacteria E. coli  din 2011 în Germania, au dus la 
creșterea atenției acordate securității sanitare la nivel internațional și la nivelul UE. 
Mai recent, cea mai puternică epidemie de Ebola în Africa de Vest a relevat implicații 
grave pentru sectorul sănătății și pentru alte sectoare, nu numai în regiunile afectate, 
ci și în alte țări din întreaga lume care primesc călători și pacienți din respectivele 
regiuni. Epidemia respectivă a demonstrat în mod clar ce provocări apar atunci când 
o urgență în domeniul sănătății publice are un caracter grav și o dimensiune trans -
frontalieră (a se vedea caseta  1).
Epidemia de Ebola din 2014-2016
În luna martie 2014, Guineea a notificat Organizației Mondiale a Sănătății (OMS) apariția unui focar de boală virală 
Ebola. La 8 august 2014, directorul general al OMS a calificat epidemia de Ebola din Africa de Vest drept o urgență 
la nivel internațional în domeniul sănătății publice (a se vedea anexa I  pentru o descriere mai detaliată). Această 
epidemie a lovit în mod direct trei țări (și anume Guineea, Sierra Leone și Liberia) și a fost cea mai gravă dintre toate 
epidemiile acestei boli, înregistrându-se peste 28 000 de cazuri probabile și 11 000 de decese2, inclusiv în rândul 
a sute de profesioniști din domeniul sănătății.
Epidemia s-a transformat într-o criză umanitară, socioeconomică și de sănătate publică, având un impact fără pre -
cedent asupra țărilor afectate3. Provocările pe care le-a evidențiat aveau o natură multisectorială pentru măsurile 
de răspuns, depășind cu mult cadrul sectorului sănătății publice și al asistenței medicale și implicând o multitudine 
de actori. Alte șapte țări (printre care Italia, Spania și Regatul Unit) au raportat ulterior cazuri importate de Ebola4. 
Era vorba, în principal, de profesioniști din domeniul sănătății sau de lucrători umanitari care reveneau în țara lor 
de origine sau erau evacuați către aceasta după ce contractaseră boala. Prezența pe teren a unui număr mare de 
astfel de lucrători străini, inclusiv din Europa, a creat dificultăți suplimentare, în special pentru organizarea evacuării 
medicale și pentru asigurarea gradului de pregătire a unităților medicale pentru tratarea cazurilor de Ebola în țările 
europene. Situația de urgență la nivel internațional în domeniul sănătății publice pentru Ebola a fost declarată de 
către directorul general al OMS ca fiind încheiată la 29 martie 2016.
2 WHO Ebola Situation Report  (Raportul OMS privind situația Ebola), 30 martie 2016.
3 Concluziile Consiliului privind învățămintele pentru sănătatea publică desprinse din epidemia de Ebola din Africa de Vest – Securitatea sanitară în 
Uniunea Europeană, (2015/C 421/04) din 17 decembrie 2015.
4 Raportul OMS privind situația Ebola, 30 martie 2016.Caseta  1
09 Introducere 
02 
Amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății pun în pericol viața sau consti -
tuie un pericol grav pentru sănătate, pot fi de origine biologică sau chimică, pot pro -
veni din mediu ori pot fi de origine necunoscută, sunt capabile să se răspândească 
dincolo de frontierele naționale ale statelor membre și pot impune necesitatea unei 
coordonări la nivelul Uniunii pentru a se asigura un nivel înalt de protecție a sănătății 
umane5 (a se vedea caseta  2 pentru exemple de astfel de amenințări). Pe lângă cos -
turile umane și cele legate de sănătate, amenințările grave la adresa sănătății publice 
au potențialul de a cauza costuri economice semnificative, în special în situația în 
care epidemia durează o perioadă mai lungă și perturbează deplasările, schimburile 
comerciale și, potențial, viața publică în general. Amenințările de acest tip lovesc, de 
obicei, în mod neașteptat și se pot transforma rapid în situații de urgență complexe și 
de mare amploare. Politica și acțiunile în materie de securitate sanitară au, prin urma -
re, menirea de a proteja cetățenii de astfel de amenințări și de a evita sau de a atenua 
repercusiunile grave asupra societății și a economiei6.
Exemple de amenințări transfrontaliere grave la adresa sănătății
În octombrie 2010, a avut loc un incident grav de natură chimică , și anume deversarea deșeurilor lichide dintr-un 
bazin de stocare cu apă caustică de la o uzină de bauxită din Ungaria. Localitățile învecinate au fost lovite de o vii -
tură de noroi, provocând moartea și rănirea mai multor persoane, multe altele fiind tratate ulterior pentru arsuri 
chimice. Nămolul toxic a ajuns, în cele din urmă, în fluviul Dunărea , țările din aval văzându-se nevoite să elaboreze 
planuri de reacție la situații de urgență. De asemenea, Ungaria a solicitat asistență internațională urgentă prin inter -
mediul Mecanismului de protecție civilă al Uniunii.
Epidemia de E. coli  din 2011 a provocat îmbolnăvirea a 3 910 persoane și a cauzat moartea a 46 de persoane în 
două luni. Ea a dus la suprapopularea secțiilor de reanimare din Germania, la penuria de echipamente medicale, la 
presiuni extreme asupra capacității laboratoarelor și la o lipsă a încrederii publice în măsurile de sănătate. Această 
epidemie a avut un impact major asupra sectorului agricol din UE. Pierderile pentru operatorii economici au fost 
estimate la sute de milioane de euro, ceea ce a determinat UE să instituie scheme de compensare și de ajutoare7.
Datele de supraveghere arată că rezistența la antimicrobiene (RAM) constituie o problemă de sănătate publi -
că din ce în ce mai întâlnită în spitalele și în comunitățile europene, legată în principal de utilizarea inadecvată 
a antibioticelor8. RAM compromite prevenirea și tratamentul eficace al unui număr din ce în ce mai mare de infecții 
cauzate de bacterii, paraziți, virusuri și ciuperci9. Conform OMS, RAM reprezintă o amenințare din ce în ce mai 
gravă  la adresa sănătății publice mondiale, care impune luarea unor măsuri la nivelul tuturor sectoarelor 
guvernamentale și la nivelul întregii societăți , pe măsură ce apar și se răspândesc, la nivel mondial, noi mecanis -
me de rezistență.
7 SEC(2011) 1519 final, 8 decembrie 2011, Impact Assessment accompanying the document Decision of the European Parliament and of the Council on 
serious cross-border threats to health  (Studiu de impact care însoțește documentul Decizia Parlamentului European și a  Consiliului privind 
amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate).
8 Fișă informativă a ECDC pentru publicul larg privind rezistența la antimicrobiene ( http://ecdc.europa.eu ).
9 Fișa informativă nr. 194 a OMS privind rezistența la antimicrobiene, versiunea actualizată din aprilie 2015.Caseta  25 Decizia nr. 1082/2013/UE.
6 A se vedea, în special, 
considerentele 1-3 ale Deciziei 
nr. 1082/2013/UE.
10 Introducere 
10 A se vedea articolul 168 
alineatul  (1) din Tratatul 
privind funcționarea Uniunii 
Europene.
11 A se vedea, de asemenea, 
capitolul 1 din cartea albă 
intitulată „Împreună pentru 
sănătate: o abordare strategică 
pentru UE 2008-2013”, 
COM(2007) 630 final din 
23 decembrie  2007.
12 COM(2007) 630 final.
13 Celelalte două obiective erau 
promovarea unei stări bune 
de sănătate într-o Europă care 
îmbătrânește și promovarea 
unor sisteme de sănătate 
dinamice și a  noilor tehnologii.
14 SEC(2009) 1622 final, 
23 noiembrie 2009, Health 
Security in the European Union 
and internationally  (Siguranța 
în materie de sănătate în 
Uniunea Europeană și la nivel 
internațional).
15 COM(2010) 673 final, 
22 octombrie 2010, „Strategia 
de securitate internă a UE în 
acțiune: cinci pași către 
o Europă mai sigură”.
16 Decizia nr. 2119/98/CE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 24 septembrie 
1998 de creare a unei rețele de 
supraveghere epidemiologică 
și control al bolilor 
transmisibile în Comunitate 
(JO L 268, 3.10.1998, p. 1).
17 Articolul 1 alineatul (1) din 
Regulamentul (CE) 
nr. 851/2004 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
21 aprilie 2004 de creare 
a unui Centru European de 
Prevenire și Control al Bolilor 
(„Regulamentul de înființare al 
ECDC”) (JO L 142, 30.4.2004, 
p. 1).Cadrul instituit de UE pentru a face față amenințărilor 
transfrontaliere grave la adresa sănătății
Strategia UE în domeniul sănătății publice
03 
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) cuprinde dispoziții privind 
sănătatea și prevede10, printre altele, că în definirea și punerea în aplicare a politicilor 
și acțiunilor Uniunii se asigură un nivel ridicat de protecție a sănătății umane și că 
acțiunea Uniunii acoperă supravegherea amenințărilor transfrontaliere grave privind 
sănătatea, alerta în cazul unor asemenea amenințări și combaterea acestora. Tratatul 
precizează, de asemenea, că acțiunea UE în domeniul sănătății publice este menită să 
sprijine și să completeze acțiunile statelor membre, cărora le revine responsabilitatea 
principală pentru politica în materie de sănătate11. Prin urmare, rolul Comisiei în po -
litica în materie de sănătate constă, în principal, în oferirea de sprijin și în adoptarea 
unor măsuri complementare, dacă este necesar.
04 
Unul dintre cele trei obiective ale strategiei UE în domeniul sănătății pentru perioa -
da 2008-201312 a fost acela de a proteja populația de amenințările la adresa sănătății13. 
Conform evaluării de la jumătatea perioadei realizate de Comisie în 2011 cu privire la 
strategia în domeniul sănătății, obiectivele și principiile acesteia se înscriau pe linia 
strategiei Europa 2020, prin promovarea sănătății ca parte integrantă a obiectivului 
de creștere inteligentă și favorabilă incluziunii. Prin urmare, strategia rămâne valabilă 
pentru orizontul de timp 2020. Alte publicații relevante ale Comisiei privind securita -
tea sanitară în UE14 și privind domeniul mai larg al securității interne15 au evocat faptul 
că aceste amenințări la adresa sănătății au adesea o dimensiune transfrontalieră și 
un impact internațional. Potrivit acestor strategii, statele membre nu pot face față 
singure în mod eficace acestor amenințări, fapt care justifică intervenția Uniunii în 
acest domeniu.
Mecanisme și instrumente pentru coordonarea la nivelul UE 
și pentru cooperarea internațională
05 
Consiliul miniștrilor sănătății a instituit în 2001 un comitet informal pentru securitate 
sanitară („CSS”), acesta constituind unul dintre mecanismele de coordonare a acțiu -
nilor întreprinse de statele membre ca reacție la problemele de securitate sanitară. 
La momentul respectiv, principala legislație a UE care viza protejarea cetățenilor de 
amenințările la adresa sănătății privea bolile transmisibile. Decizia nr. 2119/98/CE16 
a instituit o rețea de supraveghere epidemiologică și de control al bolilor transmi -
sibile în Comunitate, inclusiv un sistem de alertă precoce și răspuns rapid („SAPR”). 
În 2004, a fost înființat Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor („ECDC”), 
o agenție europeană independentă17. Acesta a început să funcționeze în 2005 și a pre -
luat găzduirea și coordonarea rețelei de supraveghere epidemiologică și a SAPR.
11 Introducere Tabelul 106 
La nivel internațional, Comisia colaborează cu Inițiativa pentru securitatea sanitară 
mondială ( Global Health Security Initiative )18 și cu OMS. OMS coordonează punerea în 
aplicare a Regulamentului sanitar internațional 2005 [a se vedea anexa I  pentru infor -
mații mai detaliate privind Regulamentul sanitar internațional (RSI)], un tratat cu forță 
juridică obligatorie în vigoare din anul 2007, adoptat în contextul intensificării depla -
sărilor internaționale și a schimburilor comerciale și pe fondul apariției și a reapariției 
amenințărilor legate de boli la nivel mondial și a altor riscuri pentru sănătatea publică 
(a se vedea tabelul 1  pentru o imagine de ansamblu a amenințărilor majore apărute 
de la adoptarea RSI). Toate statele membre ale UE sunt state părți la RSI și au obligația 
de a dezvolta, de a consolida și de a menține capacități de bază în domeniul sănătății 
publice pentru supraveghere și reacție. Statele transmit, de asemenea, rapoarte către 
OMS privind punerea în aplicare a RSI.18 Această inițiativă G7 a fost 
lansată în noiembrie 2011 de 
către Canada, UE, Franța, 
Germania, Italia, Japonia, 
Mexic, Regatul Unit și Statele 
Unite. OMS are rolul de 
consilier expert pentru această 
inițiativă, iar Comisia participă 
la inițiativă în calitate de 
reprezentant al UE.
Epidemii majore survenite de la intrarea în vigoare a  RSI în 2005
An Epidemii majore Impactul asupra sănătățiiDeclararea de către 
OMS ca urgență la 
nivel internațional în 
domeniul sănătății 
publice
2009 Gripa pandemică H1N1 (sau „gripa porcină”)18 449 de decese în peste 214 țări și teritorii sau 
comunități (situația la 1 august 2010).aprilie  2009
2012Coronavirusul care provoacă sindromul respirator din 
Orientul Mijlociu (MERS-CoV)1 769 de cazuri confirmate în 27 de țări diferite și 
630 de decese raportate din septembrie 2012.nu se aplică
2013 Gripa aviară H7N9 la oameniRată de fatalitate de aproximativ 25 %. Cazuri 
anterioare din alte subgrupe de gripă aviară H7 
raportate în mai multe țări în anii anteriori.nu se aplică
2014Reapariția poliomielitei după ce fusese aproape total 
eradicatăÎn 1988 existau 350 000 de cazuri în 125 de țări; în 
2015, 74 de cazuri în două țări.mai 2014
2014 Epidemia de Ebola din Africa de VestPeste 28 000 de cazuri confirmate în Guineea, 
Liberia și Sierra Leone și peste 11 000 de decese.august 2014
2016 Epidemia cauzată de virusul ZikaSituația în iunie 2016: 61 de țări raportează trans -
miterea bolii prin țânțari. februarie 2016
Sursa:  OMS - fișe informative și site-uri tematice privind bolile relevante, iulie 2016.
12 Introducere 
Decizia nr.  1082/2013 privind amenințările transfrontaliere 
grave pentru sănătate
07 
În efortul de a se coordona acțiunile la nivelul statelor membre relevante pentru 
securitatea sanitară în Uniune, a fost adoptată Decizia nr. 1082/2013/UE privind 
amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate19. Aceasta introduce conceptul de 
„abordare a […] tuturor riscurilor” (similară cu cea din RSI) în legislația europeană și 
atribuie anumite obligații statelor membre și Comisiei pentru cooperarea și coordo -
narea în domenii specifice (a se vedea figura 1 ).19 Decizia nr. 1082/2013/UE.Figura  1Principalele domenii ale Deciziei nr.  1082/2013 privind amenințările transfrontaliere 
grave pentru sănătate
Pregătirea
Supraveghere/monitorizare
SAPR
Evaluarea riscurilor
Coordonarea reac/uni021Biei
Declararea urgen/uni021Bei
Comitetul pentru securitate sanitară
Organisme na/uni021Bionale
Reprezentan/uni021Bi în cadrul CSS
Organismul competent 
pentru supraveghere
Punct de contact pentru SAPRCompeten/uni021Bă generală 
în domeniul sănătă/uni021Bii publiceAmenin/uni021Bări transfrontaliere grave pentru sănătate
 
State 
membre
ECDC/2004
„Boli transmisibile”
Alte agen/uni021Bii/organisme ale UELa nivelul UE Principalele domeniiOriginile amenin/uni021Bărilor
La nivel na/uni021BionalCauze biologice1Cauze chimice Cauze de mediu
Comisia
DG Sănătate
„Coordonare + sprijin”Art./uni00A0168/uni00A0TFUEDecizia nr./uni00A01082/2013/UE
Cauze necunoscute?
1 Amenin/uni021Bările de origine biologică pot /f_i bolile transmisibile, rezisten/uni021Ba la antimicrobiene, probleme speciale de sănătate și biotoxinele.Achizi/uni021Bii comune
Sursa : Curtea de Conturi Europeană.
13 Introducere 
08 
Decizia ar trebui să permită UE să combată mai bine riscurile legate de amenințările 
transfrontaliere grave pentru sănătate. Printre inovațiile pe care le aduce în legislația 
UE se numără: oficializarea și consolidarea rolului CSS și a normelor privind coordo -
narea reacției; extinderea cadrului juridic al UE pentru a acoperi, de asemenea, și 
alte amenințări pe lângă bolile transmisibile (în special amenințările de ordin chimic 
și care provin din mediu și amenințările de origine necunoscută, dar și rezistența la 
antimicrobiene și biotoxinele); consultarea privind planificarea în materie de pregă -
tire și coordonarea acesteia; o nouă bază legală pentru sistemul de alertă precoce și 
răspuns rapid și pentru rețeaua de supraveghere epidemiologică deja existente.
09 
O altă inovație introdusă de decizie o constituie achizițiile publice comune de contra -
măsuri medicale (de exemplu vaccinările), prevăzându-se faptul că, dacă este semnat 
un acord de achiziție comună20, se pot organiza achiziții comune specifice de con -
tramăsuri medicale. Decizia prevede, de asemenea, faptul că Comisia poate declara 
o situație de urgență la nivelul UE (a se vedea anexa I ).
Principalele roluri și responsabilități în punerea în aplicare 
a cadrului UE
10 
După cum se afirmă la punctul 3, responsabilitatea principală pentru politica în mate -
rie de sănătate revine statelor membre. Decizia privind amenințările transfrontaliere 
grave pentru sănătate impune, în plus, o serie de obligații specifice statelor membre 
pentru domeniile descrise la punctele 7-9, inclusiv aceea de a desemna anumite 
organisme și anumiți reprezentanți pentru structurile de coordonare de la nivelul 
UE. Comisia (în special DG Sănătate și Siguranță Alimentară) răspunde de punerea în 
aplicare și de dezvoltarea părților relevante ale strategiei și ale politicii UE în materie 
de sănătate. Decizia atribuie Comisiei și o serie de responsabilități specifice, cum ar 
fi aceea de a asigura secretariatul și președinția CSS și de a asigura funcționarea Dis -
pozitivului său operațional pentru situații de urgență în materie de sănătate. Centrul 
European de Prevenire și Control al Bolilor gestionează rețeaua de supraveghere 
epidemiologică a bolilor transmisibile și sistemul de alertă precoce și răspuns rapid 
(pentru o descriere mai detaliată a acestor responsabilități, a se vedea anexa II ).20 Acordul de achiziție comună 
a fost inițial semnat de 15 state 
membre în iunie 2014 și 
a intrat în vigoare la 5 iulie 
2014. În luna mai 2016, acordul 
era semnat de 24 de state 
membre.
14 Introducere 
Acțiuni cofinanțate de UE în domeniul amenințărilor la 
adresa sănătății publice
Programele UE în domeniul sănătății
11 
Strategia UE în domeniul sănătății este sprijinită de programe multianuale în do -
meniul sănătății. Cel de al doilea program s-a derulat între 2008 și 201321. Al treilea 
program este implementat în perioada 2014-202022. Gestionarea programului în 
domeniul sănătății este încredințată, în mare măsură, Agenției Executive pentru Con -
sumatori, Sănătate, Agricultură și Alimente („Chafea”). Obiectivul nr. 2 al programului 
în domeniul sănătății pentru perioada 2014-2020, care este relevant pentru auditul 
nostru, este aliniat la activitățile și definițiile care figurează în Decizia privind amenin -
țările transfrontaliere grave pentru sănătate. Tabelul  2 oferă o imagine de ansamblu 
a obiectivelor relevante și a cheltuielilor sau a bugetului.21 Instituit prin Decizia 
nr. 1350/2007/CE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 
23 octombrie 2007 de 
instituire a  unui Al doilea 
program de acțiune 
comunitară în domeniul 
sănătății (2008-2013) (JO L 301, 
20.11.2007, p. 3).
22 Instituit prin Regulamentul 
(UE) nr. 282/2014 al 
Parlamentului European și al 
Consiliului din 11  martie  2014 
privind instituirea celui de Al 
treilea program de acțiune 
a Uniunii în domeniul sănătății 
(2014-2020) și de abrogare 
a Deciziei nr. 1350/2007/CE 
(JO L 86, 21.3.2014, p. 1).Tabelul 2Obiectivele programului în domeniul sănătății relevante pentru acest audit1
Al doilea program în domeniul sănătății 
2008-2013Al treilea program în domeniul sănătății 
2014-2020
Bugetul operațional total pentru 
întreaga perioadă247 de milioane de euro 405 milioane de euro
Număr de obiective principale 3 4
Subacțiuni/priorități 19 23
Componenta relevantă pentru 
prezentul audit1: Îmbunătățirea siguranței cetățenilor în materie 
de sănătate
1.1: Protecția cetățenilor împotriva amenințărilor la 
adresa sănătății2: Pentru a proteja cetățenii Uniunii de amenințările 
transfrontaliere grave la adresa sănătății: identifica -
rea și elaborarea de abordări coerente și promovarea 
punerii în aplicare a acestora pentru o mai bună 
pregătire și coordonare în cazul unor urgențe în 
domeniul sănătății
Cheltuieli/buget pentru această 
componentă 32 de milioane de euro pentru acțiunea 1.1 (aproxi -
mativ 13 %)12 milioane de euro, estimați pe baza planificării 
multianuale din 2013 pentru perioada 2014-2016 
(aproximativ 3  %)
1  În ceea ce privește cifrele prezentate în  tabelul  2, trebuie luat act de faptul că acestea nu sunt în întregime comparabile între perioadele de 
programare, date fiind subprioritățile diferite și transferarea anumitor activități de la programul în domeniul sănătății la ECDC, care beneficia -
ză de un buget anual considerabil de aproximativ 55 de milioane de euro.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană, pe baza informațiilor furnizate de Comisie.
15 Introducere 
Alte finanțări din partea UE pentru securitatea sanitară
12 
Există și alte fonduri ale UE, în special programele-cadru de cercetare (PC7 în pe -
rioada 2007-2013 și Orizont 2020 în perioada 2014-2020), care oferă, de asemenea, 
finanțare pentru acțiuni legate de securitatea sanitară. Domeniile tematice „sănătate” 
și „securitate” ale programului Cooperare din cadrul PC7 au permis investirea a peste 
7 miliarde de euro23. Direcțiile generale responsabile de aceste domenii tematice sunt 
DG Cercetare și Inovare și DG Migrație și Afaceri Interne. Noul program Orizont 2020 
abordează și el cercetarea în domeniul sănătății și al securității24. Se estimează25 că, 
în perioada 2014-2020, UE va investi circa 9,1 miliarde de euro în aceste domenii. În 
ceea ce privește sănătatea, programul include obiectivul de consolidare a capacității 
de a monitoriza sănătatea și de a preveni, a detecta, a trata și a gestiona bolile. Prin 
urmare, finanțările nerambursabile acordate în baza acestor programe ar putea avea 
o relevanță directă pentru politica de securitate sanitară și pentru gestionarea ame -
nințărilor transfrontaliere grave la adresa sănătății26.23 A se vedea cifrele de execuție 
a bugetului PC7 pentru 
perioada 2007-2013 la adresa 
https://ec.europa.eu/research/
fp7/index_en.cfm?pg=budget
24 În cadrul provocărilor societale 
nr. 1 „Sănătate, schimbări 
demografice și bunăstare” și 
nr. 7 „Societăți sigure”.
25 A se vedea fișa informativă 
privind bugetul programului 
Orizont  2020 din 
25 noiembrie  2013.
26 De exemplu, proiecte care 
acoperă subiecte precum 
Ebola, RAM, bolile 
transmisibile, dar și pregătirea.
16
 Sfera și abordarea auditului
13 
Pentru definirea sferei și a obiectivelor auditului, cadrul UE pentru protejarea cetățe -
nilor de amenințări transfrontaliere grave la adresa sănătății a fost considerat ca fiind 
format în principal din Decizia nr. 1082/2013 privind amenințările transfrontaliere gra -
ve pentru sănătate și din resursele puse la dispoziție de UE pentru a sprijini punerea 
ei în aplicare. Acest cadru se înscrie, în ansamblu, în contextul mai larg al strategiei UE 
în domeniul sănătății.
14 
Activitățile de audit s-au articulat în jurul următoarei întrebări principale de audit:
Este pus în aplicare în mod adecvat cadrul UE pentru protejarea cetățenilor de amenin -
țările grave transfrontaliere la adresa sănătății?
Plecând de la această întrebare, Curtea a  examinat:
(i) dacă inovațiile introduse de decizie sunt puse în aplicare în mod eficace;
(ii) dacă sistemele existente de alertă precoce și răspuns rapid și de supraveghere 
epidemiologică sunt gestionate și implementate în mod adecvat;
(iii) dacă programele în domeniul sănătății ale UE aduc contribuții eficace în ceea ce 
privește protejarea cetățenilor de amenințările la adresa sănătății; și
(iv) dacă este adecvată coordonarea internă asigurată de Comisie în ceea ce privește 
finanțarea securității sanitare și în ceea ce privește gestionarea crizelor de sănăta -
te publică.
15 
Sfera auditului urmează linia diferitelor domenii ale Deciziei privind amenințările 
transfrontaliere grave pentru sănătate (a se vedea, de asemenea, figura 1  anterioară). 
Întrebarea subordonată 1 a acoperit inovațiile introduse de decizie în legislația UE (de 
exemplu, coordonarea planificării în materie de pregătire, achizițiile comune și rolul 
consolidat al CSS; a se vedea punctele 7-9), iar întrebarea subordonată 2 a acoperit 
sisteme care existau deja anterior (de exemplu, sistemul pentru supravegherea epide -
miologică și sistemul de alertă precoce și răspuns rapid).
16 
Sfera auditului a inclus, de asemenea, o evaluare a gestionării resurselor puse la 
dispoziție de UE pentru a contribui la protejarea cetățenilor de amenințările la adresa 
sănătății. Pentru întrebarea subordonată 3, Curtea a evaluat acțiunile și proiectele 
relevante desfășurate de DG Sănătate și Siguranță Alimentară și de Chafea pentru 
perioadele de programare 2008-2013 și, până la un anumit punct, 2014-2020.
17 Sfera și abordarea auditului 
17 
Pentru întrebarea subordonată 4, Curtea a evaluat performanța generală și activi -
tățile de coordonare, în special în ceea ce privește gestionarea crizelor și pregătirea 
la nivelul unității responsabile de componenta „sănătate” din cadrul DG Sănătate și 
Siguranță Alimentară și la cel al unităților operaționale competente din cadrul ECDC. 
A fost examinat, de asemenea, modul în care DG Sănătate și Siguranță Alimentară 
a asigurat coordonarea cu alte servicii ale Comisiei, în special în raport cu programele 
de cercetare cu obiective legate de securitatea sanitară, precum și în raport cu struc -
turile de gestionare a crizelor.
18 
Curtea nu are mandatul de a examina punerea în aplicare de către statele membre 
a Regulamentului sanitar internațional al OMS sau implementarea generală a planu -
rilor privind gradul de pregătire la nivel național. Prin urmare, acest aspect nu a făcut 
parte din sfera auditului. Totuși, anumite concepte din RSI au fost luate în conside -
rare în timpul auditului. În ceea ce privește activitatea de audit privind coordonarea 
structurilor de gestionare a crizelor, sfera auditului nu a inclus o evaluare completă 
a funcționării acestora în diversele direcții generale sau în cadrul reacției UE la epide -
mia de Ebola27.
19 
Întrebările 1-4 au fost abordate la nivelul Comisiei [și anume, la nivelul DG Sănătate și 
Siguranță Alimentară; pentru întrebările 3 și 4 au fost, de asemenea, efectuate vizite 
de informare la DG Migrație și Afaceri Interne, la DG Cercetare și Inovare, la Agenția 
Executivă pentru Cercetare (REA) și la Agenția Executivă a Consiliului European pen -
tru Cercetare (ERCEA)] și la nivelul ECDC și au fost discutate în cursul unor vizite de 
informare desfășurate în patru state membre28. În completarea discuțiilor purtate în 
cursul vizitelor la fața locului, Curtea a efectuat o vizită de informare la OMS Europa, 
a procedat la o examinare documentară a 20 de acțiuni ale Programului în dome -
niul sănătății29 (a se vedea anexa III  pentru o privire de ansamblu asupra acestora) 
și a obiectivelor a 10 proiecte implementate în cadrul PC7 (a se vedea anexa III ) și 
a consultat rapoarte ale Comisiei privind progresele înregistrate și privind implemen -
tarea, precum și documente referitoare la activitatea CSS.
20 
Importanța relativă și impactul în legătură cu punerea în aplicare și gestionarea 
domeniilor incluse în sfera auditului ar trebui să fie apreciate, în principal, pe baza 
costurilor și a consecințelor care ar putea fi generate în situația în care amenințările 
transfrontaliere la adresa sănătății publice nu ar fi gestionate în cel mai eficace mod 
cu putință. Situațiile de urgență necesită, în mod normal, disponibilitatea imediată 
a unor resurse (financiare) semnificative pentru acțiunile întreprinse ca răspuns, cu 
atât mai mult în situația în care răspunsul precoce este mai lent sau mai puțin eficace 
decât ar fi fost nevoie. În plus, efectele negative nu se limitează la sănătatea uma -
nă, ci se pot extinde, de asemenea, la multe alte sectoare ale economiei în general, 
astfel cum se descrie la punctele 1 și 2. Dat fiind că natura și amploarea eventualelor 
urgențe viitoare din domeniul sănătății publice sunt imprevizibile, nu este posibilă 
cuantificarea în avans a impactului și a daunelor.27 În acest context, Curtea face 
trimitere, de asemenea, la un 
alt audit al performanței 
efectuat de Curte cu privire la 
structurile din cadrul Comisiei 
de gestionare a  crizelor 
survenite în afara Uniunii, care 
a inclus și un studiu de caz al 
crizei epidemiei de Ebola.
28 Vizitele de informare au fost 
efectuate în Estonia, Italia, 
Țările de Jos și Regatul Unit. 
Aceste țări au fost selectate pe 
baza distribuției lor geografice 
și a unor factori de risc precum 
călătoriile, comerțul și 
frontierele externe.
29 Reprezentând aproximativ 
56 % (respectiv 18 milioane de 
euro) din finanțarea 
consacrată amenințărilor la 
adresa sănătății în cadrul celui 
de Al doilea program în 
domeniul sănătății. Curtea 
a efectuat, de asemenea, vizite 
la fața locului la principalii 
coordonatori a șapte proiecte.
18
 Observațiile formulate în 
urma auditului
Decizia privind amenințările transfrontaliere grave 
pentru sănătate a  introdus anumite inovații pentru 
securitatea sanitară a UE, dar punerea în aplicare și 
dezvoltarea acestora au fost afectate de întârzieri și 
persistă dificultăți de ordin strategic și operațional
21 
Curtea a examinat dacă inovațiile introduse de Decizia privind amenințările transfron -
taliere grave pentru sănătate, astfel cum sunt acestea descrise la punctele 7-9 și în 
figura 1 , au fost puse în aplicare în mod eficace. Per ansamblu, Curtea a constatat că 
punerea în aplicare și dezvoltarea acestor inovații au fost afectate de întârzieri și că 
persistă dificultăți de ordin strategic și operațional. În punctele care urmează, Curtea 
raportează că coordonarea planificării în materie de pregătire și consultarea pe 
această temă nu au dat rezultate clare suficiente și că măsurarea performanței pentru 
aceste activități nu este satisfăcătoare. Raportul abordează, de asemenea, chestiuni 
precum rolul pe care îl îndeplinește ECDC în pregătirea generală, rol care nu este 
definit formal în măsură suficientă, progresele lente înregistrate în achizițiile publice 
comune de contramăsuri medicale și absența, în cadrul Deciziei privind amenințările 
transfrontaliere grave pentru sănătate, a unui mecanism la nivelul UE pentru a face 
față nevoilor urgente de contramăsuri medicale. Nu în ultimul rând, Curtea prezintă 
situația cu privire la dificultățile de ordin operațional și strategic legate de Comitetul 
pentru securitate sanitară și la dificultățile întâmpinate în aplicarea regulilor privind 
coordonarea reacțiilor.
Coordonarea planificării pregătirii și consultarea pe această 
temă nu au dat rezultate clare suficiente
22 
Statele membre și Comisia ar trebui să se consulte reciproc în cadrul CSS în vederea 
coordonării eforturilor lor de a crea, a consolida și a menține capacitățile lor de moni -
torizare, alertă precoce, evaluare și reacție privind amenințările transfrontaliere grave 
pentru sănătate30. Respectiva consultare ar trebui să urmărească schimbul de cele 
mai bune practici și de experiență în ceea ce privește planificarea pregătirii și a reacți -
ei și promovarea interoperabilității sistemelor naționale de planificare a pregătirii. Un 
alt obiectiv este de a se răspunde necesității de a se stabili o cooperare între diferite 
sectoare (de exemplu sănătatea, protecția civilă, transporturile, controlul la frontiere) 
în ceea ce privește planificarea pregătirii și a reacției la nivelul Uniunii. Consultarea ar 
trebui, de asemenea, să sprijine implementarea cerințelor în materie de capacități de 
bază pentru supraveghere și reacție menționate în RSI (a se vedea anexa I ).
23 
Statele membre trebuiau să trimită Comisiei, până la 7 noiembrie 2014, și, ulterior, la 
fiecare trei ani, informații actualizate privind evoluția situației lor în ceea ce priveș -
te planificarea la nivel național a pregătirii și a reacției pentru principalele domenii 
descrise mai sus. Pentru a se asigura compatibilitatea și relevanța informațiilor pentru 
obiective, transmiterea lor are la bază un model adoptat de Comisie.30 Articolul 4 din Decizia 
nr. 1082/2013/UE.
19 Observațiile formulate în urma auditului 
24 
Comisia, în consultare cu statele membre, a adoptat modelul pentru furnizarea infor -
mațiilor referitoare la gradul de pregătire în iulie 2014, în timpul crizei epidemiei de 
Ebola, cu numai patru luni înainte de termenul pentru completarea chestionarului de 
către statele membre. Nouă state membre ale UE și-au transmis răspunsurile la timp, 
prin intermediul unui sondaj electronic. Alte 17 state membre și-au transmis răspun -
surile cu întârziere, cea mai mare parte în 2015, după ce Comisia le-a reamintit în mai 
multe rânduri că era încă în așteptarea unui răspuns. Comisia a colaborat cu ECDC și 
OMS Europa pentru a întocmi un raport privind progresele înregistrate în materie de 
planificare a pregătirii și a reacției, pe baza răspunsurilor furnizate de statele mem -
bre. Acest raport a fost înaintat CSS în iunie și în noiembrie 2015. Deși s-au înregistrat 
întârzieri în transmiterea răspunsurilor, a fost astfel inițiat schimbul necesar de infor -
mații privind planificarea pregătirii și a reacției.
25 
Cu toate acestea, în afară de unele hărți geografice care provin din anumite rapoarte 
ale OMS31, cea mai mare parte a informațiilor incluse în acest raport sunt anonimizate 
și agregate. Prin urmare, raportul nu arată membrilor CSS ce informații, sugestii de 
îmbunătățire, bune practici sau exemple au fost furnizate de fiecare țară, astfel încât 
să se facă posibile schimburile eficiente și transparente de opinii, în ciuda caracterului 
confidențial al CSS și al raportului în sine. Nici Decizia privind amenințările transfron -
taliere grave pentru sănătate, nici modelul de chestionar nu impun statelor membre 
să furnizeze documente justificative precum planuri de punere în aplicare sau planuri 
de acțiune, manuale naționale sau planuri concrete de pregătire.
26 
Legislația nu conferă Comisiei mandatul de a colecta sau de a verifica astfel de infor -
mații, de exemplu în cursul unor vizite în țările în cauză. Informațiile incluse în rapor -
tul privind progresele înregistrate care fac referire la aspectele relevante ale gradului 
de pregătire se bazează exclusiv pe autoevaluări din partea statelor membre și nu 
conțin dovezi justificative. Deși acest lucru nu înseamnă că informațiile care au fost 
comunicate sunt inexacte, rezultatul este că punctele forte și cele slabe identificate 
în raport și prezentate CSS nu se bazează pe date care au fost verificate sau exami -
nate la nivel extern. O astfel de examinare și o mai mare transparență, chiar dacă nu 
sunt prevăzute de legislație, ar putea contribui la un nivel mai ridicat de încredere 
în gradul de pregătire față de amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății 
(a se vedea caseta  3 pentru deficiențele autoevaluărilor privind punerea în aplicare 
a RSI) și ar permite o mai bună direcționare a acțiunilor necesare pentru remedierea 
deficiențelor.31 OMS (2014), Summary of State 
Parties 2013 report on IHR core 
capacity implementation  
(Sinteza raportului pe 2013 al 
statelor părți privind punerea 
în aplicare a cerințelor RSI 
privind capacitățile de bază), 
profiluri regionale; http://
www.who.int/ihr/
publications/WHO_HSE_
GCR_2014.10/en/
20 Observațiile formulate în urma auditului Caseta  3
27 
Deși au fost implicate în elaborarea modelului de chestionar, unele state membre 
au întâmpinat dificultăți, în practică, să răspundă la chestionarul privind gradul de 
pregătire și, prin urmare, au exprimat unele rezerve privind constatările din raportul 
privind progresele înregistrate. În plus, implementarea tehnică a chestionarului prin 
intermediul unui sondaj online a fost afectată de o serie de deficiențe care au limitat 
calitatea datelor pentru anumite întrebări. Această situație s-a datorat, în parte, faptu -
lui că ECDC nu a fost implicat suficient de devreme de către DG Sănătate și Siguranță 
Alimentară în activitățile informatice de pregătire pentru utilizarea instrumentului de 
sondaj online.
28 
În ceea ce privește eventualele criterii ale UE pentru planificarea pregătirii și a reac -
ției, pe lângă criteriile de bază din decizie32, Comisia a făcut trimitere, în documentul 
său din 2011 de evaluare a impactului33, la existența unui ghid detaliat în materie de 
planificare a pregătirii generale34 pentru toate tipurile de amenințări la adresa sănătă -
ții, dar a menționat și faptul că nu există un mecanism pentru a se asigura punerea lui 
în aplicare în toate statele membre. Curtea a constatat că acestui ghid nu i s-a conferit 
niciun statut în cadrul Deciziei privind amenințările transfrontaliere grave pentru să -
nătate și că gradul de cunoaștere a conținutului său este, în general, scăzut, în ciuda 
eforturilor semnificative depuse de Comisie și de câteva state membre de a produce 
această versiune cuprinzătoare și actualizată din 2011, precum și traducerile care sunt 
acum disponibile pe site-ul internet al Comisiei. Dacă ghidul nu este utilizat de statele 
membre sau dacă nu este actualizat, este posibil ca această investiție semnificativă 
de resurse să fi fost realizată în van.Evoluții pe plan internațional în domeniul pregătirii: deficiențe ale autoevaluărilor 
privind punerea în aplicare a  RSI
Deficiențele inerente autoevaluărilor privind punerea în aplicare a cerințelor din RSI referitoare la capacitățile de 
bază au fost semnalate de OMS și de grupurile sale de experți. Grupul pentru evaluarea intermediară a situației 
epidemiei de Ebola a afirmat, în iulie 2015, că este inacceptabil, în opinia sa, ca evaluarea capacităților de bază 
solicitate de RSI să se bazeze doar pe autoevaluări voluntare. Grupul a făcut referire la existența unor semne promi -
țătoare precum eforturile depuse, atât în cadrul OMS, cât și prin intermediul unor inițiative precum Agenda pentru 
securitatea sanitară mondială (a se vedea anexa I  care descrie alte inițiative abordând necesitatea de a se consolida 
planificarea pregătirii și de a se crește transparența), cu scopul de a se promova cadrele de evaluare, monitori -
zarea externă și transparența în privința capacităților de bază , și a subliniat faptul că aceste eforturi pot fi 
susținute de agenții politice regionale, cum ar fi Uniunea Europeană .
Cea de a 69-a Adunare Mondială a Sănătății (23-28 mai 2016) a analizat raportul elaborat de Comitetul de examina -
re a rolului RSI în epidemia de Ebola și reacția la aceasta și a ajuns la o concluzie similară. Comitetul de examinare 
a constatat că neaplicarea RSI a contribuit la escaladarea epidemiei de Ebola. Printre abordările vizând consolidarea 
aplicării RSI, Comitetul de examinare propune ca evaluarea externă a  capacităților de bază ale țărilor să fie 
recunoscută  ca fiind cea mai bună practică.
32 Articolul 4 din Decizia 
nr. 1082/2013/UE.
33 SEC(2011) 1519 final din 
8 decembrie 2011, pagina 17.
34 Strategia de planificare 
a pregătirii generale, Ghid 
tehnic privind planurile de 
pregătire generală pentru 
situații de urgență în materie 
de sănătate publică (versiunea 
actualizată din 2011).
21 Observațiile formulate în urma auditului 
29 
Curtea a constatat că, per ansamblu, consultarea dintre statele membre și Comisie cu 
privire la planificarea pregătirii și a reacției a fost inițiată conform cerințelor. Cu toate 
acestea, procedurile de obținere și de schimb al informațiilor relevante în vederea 
îmbunătățirii eforturilor de coordonare a pregătirii nu sunt încă suficient de solide și 
nu au produs încă rezultate evidente.
Măsurarea deficitară a  performanței la nivelul coordonării 
pregătirii
30 
Comisia are responsabilitatea de a măsura eficacitatea politicilor și a programelor 
Uniunii, lucru care se aplică și obiectivelor de politică ale UE enunțate de Decizia 
privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate și în special eforturilor 
depuse în temeiul articolului 4, menționat anterior, cu privire la planificarea pregă -
tirii și a reacției. Este necesar așadar să se stabilească obiective SMART35 și indicatori 
aferenți, în strânsă cooperare cu statele membre, și să se definească o metodologie 
care să permită măsurarea și evaluarea precisă a progreselor. Statele membre trebuie, 
la rândul lor, să demonstreze că au realizat progrese.
31 
Printre obiectivele în materie de sănătate stabilite de DG Sănătate și Siguranță Ali -
mentară pentru actuala perioadă de programare (2014-2020) se numără un obiectiv 
specific referitor la protejarea cetățenilor de amenințările transfrontaliere grave la 
adresa sănătății, și anume identificarea și elaborarea unor abordări coerente și pro -
movarea punerii în aplicare a acestora pentru o mai bună pregătire și coordonare în 
cazul unor urgențe în domeniul sănătății. Indicatorul de rezultat specific aferent este: 
„Numărul statelor membre care integrează abordări comune elaborate în conceperea 
propriilor planuri de pregătire”36.
32 
Pentru acest obiectiv specific și acest indicator, Comisia și-a stabilit, în planurile de 
gestiune pentru 2014 și 2015, un nivel-țintă de patru state membre care să integreze, 
până în 2015, abordările comune elaborate în conceperea propriilor planuri de pregă -
tire, un nivel-țintă de 14 state membre până în 2017 și integralitatea statelor membre 
până în 2020. Totuși, obiectivul și indicatorul nu sunt incluse ca atare în decizie, ceea 
ce înseamnă că statele membre nu au obligația de a le realiza. De asemenea, nu se 
furnizează niciun criteriu cu privire la ce anume constituie abordări comune integrate 
în conceperea planurilor de pregătire, cu atât mai mult cu cât, conform obiectivului, 
acestea abia urmează să fie identificate și elaborate. Curtea a constatat că, atunci 
când Comisia a stabilit nivelurile-țintă pentru indicator, acest concept de „abordări 
comune” nu era încă pe deplin definit de către Comisie în cooperare cu statele mem -
bre, după cum nu se ajunsese nici la un acord comun privind o abordare clară pentru 
măsurarea progreselor.35 Specific, measurable, 
achievable, relevant and 
time-bound  (definite în mod 
exact, măsurabile, realizabile, 
pertinente și cu termene de 
îndeplinire precise).
36 Același obiectiv și același 
indicator sunt prevăzute, de 
asemenea, la articolele 2 și 3 
din Regulamentul (UE) 
nr. 282/2014 pentru a măsura 
performanța cheltuielilor 
relevante efectuate în cadrul 
acestui obiectiv.
22 Observațiile formulate în urma auditului 
33 
La începutul anului 2016, Comisia și-a ameliorat metodologia de măsurare a progre -
selor realizate în ceea ce privește indicatorul specific și a solicitat Centrului European 
de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC) să procedeze la o analiză mai aprofundată 
a datelor primite de la statele membre. Centrului i s-a solicitat să determine numărul 
statelor membre care dispuneau de capacitățile de bază a căror creare era necesară 
în baza aplicării RSI și care aveau acorduri privind interoperabilitatea între sectoare și 
planuri de continuitate a activității. ECDC a concluzionat că 16 state membre au de -
clarat că dispuneau de aceste elemente și că indicatorul pentru 2015 era, prin urmare, 
atins înainte de termenul propus (nivelul-țintă de 14 state membre până în 2017). 
Totuși, după cum s-a evocat la punctul 32, Curtea nu a putut confirma că această 
metodologie a fost discutată cu CSS și aprobată de acest comitet.
34 
Prin urmare, Curtea nu a fost în măsură să determine ce reprezintă progresele rapor -
tate din perspectiva performanței și nici dacă există un consens cu statele membre în 
ceea ce privește toate definițiile și conceptele corespunzând obiectivelor, indicatori -
lor și nivelurilor-țintă. Acest aspect este deosebit de important întrucât coordonarea 
eficace a planificării pregătirii și a reacției la amenințările transfrontaliere grave la 
adresa sănătății depinde în mare măsură de statele membre37 și este necesar ca părți -
le interesate să urmărească realizarea acelorași obiective.
Rolul ECDC în ceea ce privește pregătirea generală nu este 
formalizat în mod suficient
35 
ECDC are mandatul de a sprijini statele membre și Comisia în activitățile de pregătire. 
Mandatul ECDC cuprindea, inițial, prevenirea și controlul bolilor și nu a fost actuali -
zat în mod oficial de la instituirea sa, în ciuda unor evoluții importante în materie de 
securitate sanitară, în special intrarea în vigoare a RSI și adoptarea Deciziei privind 
amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate. Curtea a examinat, prin urmare, 
dacă Comisia, ECDC și părțile interesate ale ECDC dispuneau toate de o înțelegere su -
ficient de clară a măsurii în care ECDC poate să asigure expertiză în domeniul pregăti -
rii generale și a modului în care acesta ar trebui să își planifice activitățile și resursele 
în acest scop.
36 
Regulamentul de instituire a ECDC prevede faptul că Centrul furnizează statelor 
membre, Comisiei și altor agenții comunitare expertiza științifică și tehnică pentru 
elaborarea, reexaminarea și actualizarea periodică a planurilor de pregătire, precum 
și pentru elaborarea strategiilor de intervenție în domeniile acoperite de misiunea 
sa (și anume protejarea de boli infecțioase și de amenințări de origine necunoscută). 
Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate atribuie în mod 
special ECDC sarcini pentru supravegherea epidemiologică și pentru sistemul de aler -
tă precoce și răspuns rapid, dar nu pentru sprijin referitor la planificarea pregătirii.37 După cum a confirmat 
DG Sănătate și Siguranță 
Alimentară în Raportul său 
anual de activitate pe 2015, în 
care prezintă progresele 
înregistrate în direcția realizării 
acestui obiectiv și a acestui 
indicator specific.
23 Observațiile formulate în urma auditului 
37 
În urma adoptării Deciziei privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănăta -
te, ECDC s-a angajat în desfășurarea unor sarcini noi38, în special în domeniul pregăti -
rii generale, răspunzând nevoii UE de a dispune de o abordare a tuturor riscurilor. Cu 
toate acestea, Curtea a constatat că rolul și responsabilitățile ECDC, în special în ceea 
ce privește pregătirea generală, nu au fost definite în mod formal sau adoptate de 
comun acord, fie prin actualizări ale legislației relevante, fie, de exemplu, prin înche -
ierea unui acord scris între Comisie și ECDC, aprobat de părțile interesate ale ECDC. 
Dacă rolul ECDC în aceste activități și modul în care acestea se încadrează în misiunea 
sa nu sunt definite oficial și în mod suficient de clar, este posibil ca organizația să nu 
poată să se pregătească în mod adecvat pentru astfel de sarcini pe termen lung și nici 
să răspundă în mod eficace solicitărilor de asistență. Riscul care decurge din această 
situație s-a materializat deja în contextul activităților comune întreprinse de ECDC și 
OMS referitor la un Ghid pentru revizuirea planului privind gripa pandemică, după 
cum se ilustrează mai jos.
38 
După gripa pandemică din 2009, una dintre recomandările principale ale Consiliului 
a fost adoptarea unor orientări cu privire la planurile de pregătire39. Țările din Europa 
au început să își revizuiască planurile privind pandemia în concordanță cu învățămin -
tele desprinse. ECDC și OMS Europa au depus eforturi considerabile pentru organi -
zarea de ateliere și munca de revizuire. Aceste organizații au publicat un document 
comun în 2012, în care figurau rezultatele acestui exercițiu40. Ulterior, acestea au 
lucrat împreună la redactarea unui „Ghid pentru revizuirea planului privind gripa 
pandemică”41. Proiectul de ghid a fost adresat tuturor celor 53 de țări din regiunea eu -
ropeană a OMS și a fost elaborat de experți în planificarea pregătirii pentru pandemii 
din diverse țări și organizații.
39 
Totuși, Comisia a suspendat publicarea ghidului de către ECDC în martie 2014, 
invocând dubii cu privire la mandatul ECDC de a adresa acest tip de orientări direct 
statelor membre, concluzionând că CSS este organismul adecvat și abilitat să dez -
bată aspecte legate de pregătire. La momentul auditului (doi ani mai târziu), nu se 
cunoștea calendarul pentru discutarea ghidului de către CSS (sau de către grupul său 
de lucru privind pregătirea) sau pentru publicarea acestuia. Nepublicarea și nepro -
movarea acestui ghid ar constitui o investiție pierdută în materie de resurse și de 
eforturi investite pentru producerea sa și înseamnă că statele membre ale UE și țările 
din regiunea europeană a OMS nu au avut acces la el chiar dacă s-au depus eforturi la 
nivel național pentru actualizarea planurilor de pregătire în caz de pandemii.38 Una dintre aceste sarcini a fost 
sprijinul furnizat de ECDC 
Comisiei în agregarea datelor 
transmise de statele membre 
în temeiul articolului 4 din 
Decizia nr. 1082/2013/UE și în 
prezentarea situației către CSS.
39 Concluziile Consiliului privind 
pandemia (H1N1) 2009 – 
o abordare strategică, 
punctul 11, p. 2.
40 Key changes to pandemic plans 
by Member States of the WHO 
European Region based on 
lessons learnt from the 2009 
pandemic  (Modificări 
fundamentale ale planurilor 
privind pandemia realizate de 
statele membre din regiunea 
europeană a OMS pe baza 
învățămintelor desprinse în 
urma pandemiei din 2009), 
Biroul regional pentru Europa 
al OMS și ECDC, 2012.
41 Guide for influenza pandemic 
plan revision — Applying the 
lessons learned from the 
pandemic H1N1(2009): A guide 
for the Member States of the 
WHO European Region, 
European Union and European 
Economic Area  [Ghid pentru 
revizuirea planului privind 
gripa pandemică  – aplicarea 
învățămintelor desprinse în 
urma pandemiei H1N1(2009): 
ghid pentru statele membre 
din regiunea europeană 
a OMS, Uniunea Europeană și 
Spațiul Economic European], 
proiect din 2014.
24 Observațiile formulate în urma auditului 
Receptivitate insuficientă din partea statelor membre 
pentru a accelera achiziția comună a vaccinului contra gripei 
pandemice și absența, în cadrul Deciziei privind amenințările 
transfrontaliere grave pentru sănătate, a unui mecanism 
al UE pentru a face față nevoilor urgente de contramăsuri 
medicale
40 
În urma crizei provocate de gripa pandemică H1N1 din 2009, Consiliul42 a invitat 
Comisia să elaboreze, cât mai curând posibil și cel târziu până în decembrie 2010, un 
mecanism de achiziții publice comune de vaccinuri și de medicamente antivirale și să 
raporteze cu privire la crearea acestuia. Deja în 2011, Comisia a invitat statele membre 
să furnizeze analize ale nevoilor în ceea ce privește o astfel de procedură de achiziții 
comune. Cu toate acestea, până în 2013, când s-a adoptat Decizia privind amenin -
țările transfrontaliere grave pentru sănătate, nu a existat o bază legală la nivelul 
UE pentru achizițiile publice comune de contramăsuri medicale. Comisia a adoptat 
Acordul de achiziție comună la 10 aprilie 2014. Țările care au semnat Acordul de achi -
ziție comună pot participa la proceduri specifice de achiziții comune de contramăsuri 
medicale, fiind necesar un număr minim de patru state membre participante.
41 
În februarie 2016, Comisia a finalizat cu succes și a publicat caietul de sarcini pentru 
achiziția comună de echipamente individuale de protecție, lansată imediat după criza 
epidemiei de Ebola. În plus, au fost lansate alte proceduri specifice de achiziții comu -
ne. În schimb, procesul de elaborare a procedurii specifice de achiziție a vaccinului 
contra gripei pandemice, solicitată inițial de Consiliu în 2010, era încă în desfășurare. 
În ciuda cererilor repetate trimise de Comisie, numai cinci state membre au trimis 
evaluările nevoilor până în aprilie 2016. Progresele viitoare depind de angajamen -
tul statelor membre față de aceste proceduri. Comisia a precizat, în rapoartele sale 
anuale de activitate pentru 2014 și 2015, că nu au fost atinse nivelurile-țintă pentru 
achiziția comună a vaccinului contra gripei pandemice.
42 
Un mecanism de urgență pentru a răspunde nevoilor urgente de contramăsuri medi -
cale ar fi mai puțin complex și ar asigura o viteză de reacție și o flexibilitate mai mari 
decât acordul de achiziție comună. În urma unui caz de difterie din Spania din 2015, 
când unitatea medicală care trata pacientul în cauză a întâmpinat dificultăți în a ob -
ține din Europa antitoxină43, CSS și Comisia au decis să analizeze soluțiile potențiale 
pentru a face față unor astfel de cazuri în viitor. CSS a convenit să încredințeze grupu -
lui său de lucru privind pregătirea sarcina de a elabora proceduri standard de operare 
pentru o reacție rapidă și omogenă a Uniunii în astfel de situații de urgență. În ianu -
arie 2016, Comisia a solicitat statelor membre să desemneze participanți la grupul 
de lucru privind pregătirea al CSS în vederea elaborării unei proceduri standard de 
operare pentru schimbul de contramăsuri medicale. Totuși, în cursul auditului, Curtea 
nu a putut obține probe care să ateste că s-a convenit asupra procedurii relevante sau 
că au fost inițiate activități specifice în acest sens (a se vedea, de asemenea, puncte -
le 46 și 47).42 Concluziile Consiliului din 
13 septembrie 2010 privind 
învățămintele care trebuie 
desprinse de pe urma 
pandemiei A(H1N1)  – 
Securitatea sanitară în 
Uniunea Europeană.
43 A se vedea documentul ECDC 
intitulat Rapid Risk 
Assessment — A case of 
diphtheria in Spain  (Evaluarea 
rapidă a riscurilor – Un caz de 
difterie în Spania), 
15 iunie 2015: „Detectarea, 
gestionarea și reacția în 
domeniul sănătății publice la 
primul caz de difterie din 
Spania în aproape 30  de ani 
a evidențiat provocările legate 
de gradul de pregătire față de 
difterie în Uniunea 
Europeană”.
25 Observațiile formulate în urma auditului 
Comitetul pentru securitate sanitară și epidemia de Ebola
Discuțiile cu privire la Ebola au debutat în cadrul CSS în martie 2014, după notificarea inițială a focarului adresată 
OMS de către Guineea și după publicarea unei evaluări rapide a riscurilor de către ECDC. Potrivit acestei evaluări, 
riscul de transmisie către UE era scăzut, deși anumite situații puteau justifica luarea unor măsuri la nivelul UE: de 
exemplu, turiști care se întorceau din Guineea, persoane care își vizitau familia și prietenii sau persoane expuse care 
doreau să primească îngrijiri medicale în UE.
Epidemia de Ebola a fost declarată drept urgență la nivel internațional în domeniul sănătății publice de către OMS 
la 8 august 2014. Cu o săptămână înainte, Comisia convocase o audioconferință a CSS având în vedere deteriorarea 
rapidă a situației în țările afectate. Au participat numeroase servicii ale Comisiei, ECDC, OMS și statele membre. 
Obiectivul vizat a fost schimbul de informații și coordonarea acțiunilor privind măsurile luate și cele planificate, 
identificarea acțiunilor suplimentare care erau necesare pentru consolidarea pregătirii, precum și analiza posibi -
lităților de acordare de asistență țărilor afectate. De asemenea, au fost discutate opțiunile de evacuare medicală 
a cetățenilor UE/SEE care lucrau în țările respective. DG Sănătate și Siguranță Alimentară a elaborat, cu sprijin din 
partea ECDC, un chestionar cu privire la gradul de pregătire față de Ebola (în scopul de a obține informații generale 
despre capacitățile laboratoarelor, despre infrastructurile spitalicești disponibile pentru tratarea cazurilor de Ebola, 
despre opțiunile adecvate de transport), care a fost transmis statelor membre și la care acestea au răspuns în marea 
lor majoritate. După declararea de către OMS a urgenței la nivel internațional în domeniul sănătății publice, frecven -
ța reuniunilor CSS consacrate epidemiei de Ebola a crescut semnificativ (aproape săptămânal până în ianuarie 2015). 
Abia din februarie 2015, subiectele de ordin operațional, cum ar fi achizițiile comune și grupurile de lucru, au revenit 
pe ordinea de zi a CSS.Caseta  443 
În ceea ce privește punerea în aplicare a dispozițiilor privind achizițiile comune, 
Curtea a constatat că, per ansamblu, progresele realizate în organizarea achiziției 
comune a vaccinului contra gripei pandemice, lansată după pandemia H1N1 din 2009, 
fuseseră lente, până la momentul auditului, din cauza receptivității scăzute a statelor 
membre, precum și deoarece la nivelul UE nu există niciun mecanism pentru a face 
față nevoilor urgente de contramăsuri medicale, situație susceptibilă să reducă gradul 
de pregătire al UE în caz de pandemie de gripă.
Dificultăți de natură strategică și operațională pentru 
Comitetul pentru securitate sanitară oficial înființat
44 
Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate prevede institui -
rea Comitetului pentru securitate sanitară (CSS), format din reprezentanți ai statelor 
membre și prezidat de Comisie (a se vedea anexa II  pentru o descriere mai detaliată 
a rolului și a responsabilităților acestuia).
45 
Toate statele membre și-au desemnat reprezentantul în cadrul CSS. A avut loc o reu -
niune în plen în 2014, alte trei reuniuni în plen au avut loc în 2015 și s-au organizat un 
număr mare de audioconferințe, în special în legătură cu evoluția crizei epidemiei de 
Ebola (a se vedea caseta  4).
26 Observațiile formulate în urma auditului 
46 
Până la momentul auditului, fuseseră redactate mandatele pentru patru grupuri de 
lucru din cadrul CSS: un grup de lucru permanent privind pregătirea, o rețea perma -
nentă a comunicatorilor, un grup de lucru ad-hoc pentru migranții nou-veniți și bolile 
transmisibile și un grup de lucru ad-hoc pentru combaterea rezistenței la antimi -
crobiene (a se vedea caseta  2). Cu toate acestea, CSS a înființat oficial doar rețeaua 
comunicatorilor și Grupul de lucru privind pregătirea. În conformitate cu mandatul 
lor, aceste grupuri de lucru trebuiau să elaboreze un plan de activitate anual, cuprin -
zând indicatori de performanță pentru evaluare, care să fie prezentat CSS și aprobat 
de către acesta, în vederea asigurării unui mod de lucru structurat pe aceste teme. 
Curtea a constatat că, până la finalul auditului (martie 2016), CSS nu primise încă 
spre aprobare niciun plan de activitate anual care să includă indicatorii prevăzuți 
de mandatele grupurilor de lucru. Cu alte cuvinte, activitățile grupurilor de lucru nu 
sunt desfășurate în conformitate cu mandatele acestora, iar performanța lor nu este 
măsurată în mod adecvat.
47 
Participarea la grupurile de lucru ale CSS este voluntară. Până la finalul auditului 
Curții, toate statele membre își numiseră participanții la rețeaua comunicatorilor. 
Comisia transmisese, de asemenea, solicitarea de a se nominaliza participanți care 
să facă parte din grupul de lucru privind pregătirea (a se vedea punctul 42 anterior), 
însă, până în martie 2016, doar nouă state membre făcuseră acest lucru. Participarea 
unui număr mare de state membre este importantă pentru a se garanta că rezultatele 
produse de grupurile de lucru sunt ulterior susținute și preluate de către CSS.
48 
Curtea a observat că, în perioada în care era încă o structură informală abilitată în 
baza mandatului emis de Consiliu (adică până în 2013), CSS dispunea de programe 
de activitate care conțineau obiective anuale și prevedeau întocmirea unor rapoarte, 
precum și de planuri de acțiune documentate însoțite de rapoarte privind progre -
sele înregistrate. Statutul și mandatul actualului CSS s-au schimbat în conformitate 
cu Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate. Cu toate 
acestea, Curtea nu a identificat, nici în documentele CSS, nici la nivelul Comisiei, 
dovezi conform cărora CSS își îndeplinește în prezent sarcinile pe baza unei planifi -
cări strategice definite de comun acord sau a unei foi de parcurs actualizate care să 
identifice subiectele strategice relevante pe termen mai lung. Pe parcursul auditului, 
unii reprezentanți ai statelor membre și-au exprimat și unele preocupări în legătură 
cu audioconferințele CSS, percepute de unele persoane ca fiind prea mult axate pe 
discutarea unor aspecte tehnice și mai puțin a celor strategice.
27 Observațiile formulate în urma auditului 
49 
Per ansamblu, activitatea CSS, în special ca reacție la criza epidemiei de Ebola, a fost 
foarte importantă și a inițiat dezvoltarea unor mecanisme de colaborare, cum ar fi în 
ceea ce privește utilizarea laboratoarelor și evacuarea medicală, mecanisme care s-ar 
putea dovedi durabile sau care ar putea fi reactivate în cazul unor crize viitoare44. CSS 
a devenit platforma principală pe care reprezentanții din partea serviciilor compe -
tente ale Comisiei și din partea statelor membre și-au unit forțele și au început să 
facă schimb de informații, inclusiv cu OMS. Aceasta constituie o dovadă suplimentară 
a gradului ridicat de relevanță și de importanță a CSS, lucru care a fost recunoscut, de 
asemenea, de către Consiliu în Concluziile sale privind învățămintele pentru sănăta -
tea publică desprinse din epidemia de Ebola din Africa de Vest45.
50 
Cu toate acestea, probele aflate la dispoziția Curții arată că, din momentul în care 
Ebola a fost declarată de către OMS drept urgență la nivel internațional în domeniul 
sănătății publice, timp de aproximativ șase luni, activitățile CSS și audioconferințele 
acestuia s-au concentrat în majoritatea lor pe reacția la criza epidemiei de Ebola – 
care a reprezentat un risc scăzut la adresa sănătății pentru UE46. În consecință, alte 
activități ale CSS în legătură cu dezvoltarea strategică și cu punerea în aplicare a ca -
drului Deciziei privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate nu au fost 
prioritare pe ordinea de zi în perioada respectivă.
51 
Incidența crescută a evenimentelor majore cu implicații pentru sănătate din ultimii 
ani, cum ar fi coronavirusul care provoacă sindromul respirator din Orientul Mijlociu 
(MERS), Ebola și Zika, precum și absența unei planificări strategice din partea CSS 
explică într-o oarecare măsură de ce reuniunile CSS au fost deseori de natură mai 
degrabă tehnică, fiind orientate către identificarea modalităților de reacție, decât de 
natură strategică. În plus, Curtea a remarcat că nu se făceau progrese rapide în ceea 
ce privește grupurile de lucru care ar trebui să realizeze sau să sprijine activitățile 
tehnice ale CSS.
52 
La rândul ei, și Comisia ar putea să îmbunătățească în continuare elaborarea de 
planuri și de rapoarte privind activitățile desfășurate în cadrul altor servicii, agenții și 
programe ale Comisiei în acest context (a se vedea, de asemenea, punctele 96-102). 
Combinați, acești factori indică faptul că se pot aduce în continuare îmbunătățiri la 
nivelul activității strategice a CSS. Acest lucru este important, întrucât în prezent CSS 
deține un mandat solid, în special în ceea ce privește coordonarea, în cooperare cu 
Comisia, a planificării pregătirii și a reacției statelor membre (a se vedea punctul 44), 
cu scopul de a asigura astfel cel mai înalt nivel de protecție posibil împotriva amenin -
țărilor la adresa sănătății din UE.44 Fără a aduce atingere 
rezultatelor auditului pe care 
Curtea le-ar putea obține în 
urma auditului performanței, 
aflat încă în curs de 
desfășurare, efectuat de 
Camera III cu privire la 
structurile de gestionare 
a crizelor, audit care tratează și 
aspectul reacției UE la 
epidemia de Ebola.
45 Concluziile Consiliului privind 
învățămintele pentru 
sănătatea publică desprinse 
din epidemia de Ebola din 
Africa de Vest – Securitatea 
sanitară în Uniunea 
Europeană, (2015/C 421/04), 
17 decembrie  2015.
46 A se vedea evaluarea rapidă 
a riscurilor efectuată de ECDC, 
intitulată Outbreak of Ebola 
virus disease in West Africa  
(Epidemia provocată de 
virusul Ebola în Africa de Vest), 
a patra versiune actualizată, 
3 septembrie 2014, care 
a precizat că riscul ca Ebola să 
se răspândească de la un 
pacient care ajunge în UE ca 
urmare a unei evacuări 
medicale planificate era 
considerat extrem de scăzut.
28 Observațiile formulate în urma auditului 
Aplicarea normelor privind „coordonarea reacției” este 
dificilă în practică
53 
În partea introductivă a Deciziei privind amenințările transfrontaliere grave pentru 
sănătate, se precizează că, deși statelor membre le revine responsabilitatea de a ges -
tiona crizele în domeniul sănătății publice la nivel național, măsurile luate de fiecare 
stat membru în parte ar putea aduce atingere intereselor altor state membre dacă nu 
sunt coerente între ele sau dacă sunt întemeiate pe evaluări divergente ale riscuri -
lor. Prin urmare, în cazul în care intenționează să adopte măsuri de sănătate publică 
pentru combaterea amenințărilor transfrontaliere grave pentru sănătate, statele 
membre, înainte de adoptarea respectivelor măsuri, ar trebui47 să informeze și să con -
sulte celelalte state membre și Comisia cu privire la respectivele măsuri. Dacă nevoia 
de a proteja sănătatea publică este atât de urgentă încât este necesară adoptarea 
imediată a măsurilor, statele membre și Comisia pot fi informate după adoptare.
54 
Experiența din timpul crizei epidemiei de Ebola a arătat că această obligație de 
a informa alte state membre (prin intermediul CSS) înaintea luării de măsuri la nivel 
național reprezintă o provocare. Unele state membre au hotărât să se abată de la 
evaluările riscurilor realizate de ECDC și de OMS și au pus în aplicare măsuri de depis -
tare la intrare a călătorilor la aeroporturile care primeau zboruri din Africa de Vest. 
În evaluările riscurilor ulterioare, ECDC și OMS au continuat să nu recomande măsuri 
de depistare la intrare, evidențiind implicațiile în materie de costuri, rezultatele slabe 
și existența unor măsuri eficace de depistare la ieșire în țările afectate48. Comisia 
a invitat miniștrii sănătății din UE la o reuniune de coordonare la nivel înalt pe tema 
Ebola organizată la 16 octombrie 2014, în cadrul căreia s-au discutat și posibile măsuri 
la sosirea la frontierele UE. Unul dintre rezultatele reuniunii a fost organizarea de 
către Comisie, împreună cu OMS, a unui audit al măsurilor de depistare la ieșire cu 
privire la Ebola implementate în țările afectate din Africa de Vest. Concluzia auditului 
a fost că procesele de depistare la ieșirea din aceste țări erau bine implementate și că 
era foarte probabil ca procedurile să depisteze persoanele care prezentau semne și 
simptome de Ebola.
55 
În raportul său privind punerea în aplicare din 201549, Comisia a afirmat așadar că 
una dintre concluziile importante la care s-a ajuns în urma epidemiei de Ebola a fost 
aceea că exista loc de îmbunătățiri în ceea ce privește punerea în aplicare a dispozi -
țiilor care impun statelor membre obligația de a se coordona în legătură cu reacțiile 
la nivel național. Dacă informațiile privind măsurile naționale de sănătate publică pe 
care statele membre le-au luat deja sau le au în vedere nu sunt comunicate în mod 
adecvat altor state membre într-o etapă timpurie, acest lucru ar putea avea un impact 
asupra acestora. Cu titlu de exemplu se pot cita dublarea controalelor și procesul de 
depistare a cazurilor la persoanele care au fost deja controlate la prima lor intrare 
pe teritoriul UE, lucru care antrenează investirea inutilă a unor eforturi și resurse 
suplimentare din partea altor state membre sau creșterea presiunii mediatice asupra 
autorităților din domeniul sănătății publice de a explica de ce anumite state membre 
urmează avizul științific al OMS sau al ECDC, iar altele nu.47 Conform articolului  11 din 
Decizia nr.  1082/2013/CE.
48 Evaluarea rapidă a riscurilor 
efectuată de ECDC, intitulată 
„Epidemia provocată de 
virusul Ebola în Africa de Vest”, 
cea de a patra versiune 
actualizată, 3 septembrie 2014, 
sau raportul tehnic al ECDC 
intitulat Infection prevention 
and control measures for Ebola 
virus disease — Entry and exit 
screening measures  (Măsurile 
de prevenire și de control al 
infectării cu boala virală 
Ebola – măsuri de depistare la 
intrare și la ieșire), 
12 octombrie 2014.
49 Raport privind punerea în 
aplicare a Deciziei 
nr. 1082/2013/UE, 
COM(2015)  617 final, 
7 decembrie  2015.
29 Observațiile formulate în urma auditului 
Rolul important al sistemelor și al procedurilor 
existente de alertă precoce și răspuns rapid și de 
supraveghere epidemiologică este recunoscut pe scară 
largă, dar sunt necesare anumite modernizări
56 
Curtea a examinat dacă sistemele existente de alertă precoce și răspuns rapid 
(SAPR) și de supraveghere epidemiologică, pentru care Decizia privind amenințările 
transfrontaliere grave pentru sănătate oferă baza legală (a se vedea, de asemenea, 
figura 1 ), sunt gestionate și puse în aplicare în mod adecvat. Curtea a constatat că, 
în general, aceste sisteme existente sunt funcționale de mai mulți ani și că rolul lor 
important la nivelul UE este recunoscut pe scară largă de părțile interesate, dar că, în 
același timp, sunt necesare anumite modernizări ale procedurilor și ale sistemelor. În 
cele ce urmează se face referire la necesitatea perfecționării în continuare a SAPR și 
a interconectării cu alte sisteme de alertă, precum și la faptul că abordarea actuali -
zată de la nivelul UE cu privire la alerta precoce și răspunsul rapid în ceea ce privește 
amenințările grave de origine chimică sau care provin din mediu nu a fost încă testa -
tă. Nu în ultimul rând, se subliniază că sunt necesare eforturi suplimentare în legătură 
cu sistemul UE de supraveghere epidemiologică astfel încât să se optimizeze compa -
rabilitatea și calitatea datelor.
Deși SAPR este utilizat pe scară largă și este foarte apreciat, 
sunt necesare îmbunătățiri suplimentare, inclusiv în ceea ce 
privește interconectarea cu alte sisteme de alertă
57 
Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate oferă baza legală 
pentru sistemul de alertă precoce și răspuns rapid (SAPR), care permite notificarea, 
la nivelul UE, a alertelor referitoare la amenințările transfrontaliere grave la adresa 
sănătății. SAPR ar trebui să permită Comisiei și autorităților competente responsabile 
la nivel național să fie în permanentă comunicare în scopul alertării, al evaluării riscu -
rilor pentru sănătatea publică și al stabilirii măsurilor care se pot dovedi necesare în 
vederea protejării sănătății publice. ECDC ar trebui să acorde sprijin și asistență Comi -
siei prin gestionarea sistemului SAPR și prin asigurarea, împreună cu statele membre, 
a capacității de a reacționa într-o manieră coordonată. ECDC ar trebui să analizeze 
conținutul mesajelor pe care le primește prin intermediul SAPR și să ofere informații, 
expertiză, consiliere și evaluări ale riscurilor.
58 
De asemenea, Comisia și ECDC ar trebui să ia măsuri pentru a se asigura că SAPR este 
conectat în mod eficient la alte sisteme de alertă ale Comunității (de exemplu, cele 
din domeniul sănătății animalelor, al produselor alimentare, al hranei pentru animale 
și al protecției civile). Pe baza acestor criterii, Curtea a realizat o evaluare generală 
a funcționării și a gestionării adecvate a SAPR.
30 Observațiile formulate în urma auditului 
59 
După adoptarea deciziei, SAPR a fost modificat astfel încât să țină seama de modifi -
cările aduse; de exemplu, s-au adăugat noi câmpuri de date și pentru alte tipuri de 
amenințări decât bolile transmisibile și au fost integrate definițiile privind notifică -
rile de alertă. Curtea a constatat că SAPR este utilizat pe scară largă de autoritățile 
relevante ale statelor membre și de către Comisie. Din 2004, au fost inițiate în SAPR 
1 493 de mesaje de către statele membre și de către Comisie (a se vedea figura 2 ). Cu 
toate acestea, în ciuda actualizărilor și a modernizărilor realizate de-a lungul timpului, 
Curtea a constatat că acest sistem suferea de pe urma unor limitări inerente din cauza 
proiectării învechite, care nu permite integrarea celor mai noi instrumente informati -
ce și a conexiunilor la platformele de comunicare socială sau compatibilitatea deplină 
cu dispozitivele mobile. Figura  2Mesajele transmise prin SAPR (2004-2015)
Aceste 1/uni00A0493 de mesaje s-au referit la 1/uni00A0482/uni00A0de cazuri de 
boli transmisibile survenite din 2004, restul mesajelor privind alte tipuri de cazuri survenite din 2014:
- un incident de origine chimică;
- șase incidente a căror origine provenea din mediu; - patru amenin/uni021Bări poten/uni021Biale de origine necunoscută.
În total, 725/uni00A0de mesaje au fost clasi/f_icate drept noti/f_icări 
de alertă sau de alertă precoce.
UK SK SI SE RO PT PL NO NL MT LV LU LT IT IS IE HU HR GR FR FI ES EE CE/one.superior DK DE CZ CY CH BG BE AT350
300
250
200
150
100
50
0
1 CE – Comisia Europeană.
Sursa : Curtea de Conturi Europeană, pe baza datelor din SAPR furnizate de ECDC în octombrie 2015.
31 Observațiile formulate în urma auditului 
50 The second independent 
evaluation of the ECDC in 
accordance with its Founding 
Regulation (Regulation (EC) 
No 851/2004)  [Cea de a doua 
evaluare independentă 
a ECDC în conformitate cu 
regulamentul său de înființare 
[Regulamentul (CE) 
nr. 851/2004]], raportul final, 
8 octombrie 2014.
51 Pentru majoritatea statelor 
membre, membrul în cadrul 
CSS și punctul de contact 
pentru SAPR nu sunt aceeași 
persoană. În general, 
persoanele delegate să 
participe la CSS sunt 
funcționari de rang înalt cu 
responsabilități în materie de 
politică din cadrul ministerelor 
sănătății, iar persoanele 
desemnate drept puncte de 
contact pentru SAPR sunt 
funcționari de rang înalt cu 
responsabilități în materie de 
aspecte tehnice din cadrul 
agențiilor naționale de 
sănătate publică, deși există și 
alte configurații.60 
Cel mai recent raport de evaluare externă a ECDC50, referitor la perioada 2008-2012, 
a observat că SAPR beneficia, în general, de o evaluare pozitivă a concepției tehnice 
și a ușurinței de utilizare, însă a remarcat și că performanța sistemului în situații de 
criză a fost mediocră, menționând că, în trecut, acesta s-a regăsit adesea în situații de 
supraîncărcare și că ar fi necesară reexaminarea sistemului astfel încât să îi permită 
acestuia să ofere un sprijin mai bun în situațiile de urgență în domeniul sănătății.
61 
În prezent nu există nicio platformă și niciun instrument special concepute pentru 
cunoașterea situației la nivelul UE, care să permită obținerea unei imagini de ansam -
blu în timp real a măsurilor de sănătate publică întreprinse pentru a face față unei 
amenințări transfrontaliere grave la adresa sănătății. În acest scop fie este utilizat 
SAPR, fie se face schimb de e-mailuri, de exemplu între membrii CSS și Comisie. Ar 
fi utilă dezvoltarea unei astfel de funcționalități, de exemplu sub forma unui instru -
ment dedicat sau a unei funcții integrate în cadrul unei versiuni îmbunătățite a SAPR.
62 
Până în 2012 a existat un Comitet pentru SAPR, care se ocupa de aspecte tehnice 
ale crizelor din domeniul sănătății, în timp ce Comitetul pentru securitate sanitară 
informal era orientat mai mult către aspectele strategice de la momentul respectiv51. 
Constatările Curții sugerează că este în continuare necesar să se desfășoare astfel de 
activități tehnice preparatorii în cadrul existent (a se vedea, de asemenea, punctul 51 
anterior referitor la CSS). Comisia și ECDC discutaseră, de asemenea, până la momen -
tul auditului Curții (martie 2016), posibilitatea de se organiza un grup care să analize -
ze evaluările riscurilor pentru sănătatea publică și să exploreze eventualele opțiuni de 
politică. Înființarea unui astfel de grup a fost considerată necesară pentru a se evita 
supraaglomerarea CSS, însă modalitățile practice în acest sens nu au fost propuse și 
nici agreate.
63 
La momentul auditului, nu exista un grup pentru utilizatorii SAPR sau un organism 
similar care să sprijine și să faciliteze activitatea comunității de utilizatori ai SAPR din 
punctul de vedere al aspectelor funcționale și procedurale pe care le implică utiliza -
rea cotidiană a sistemului și al eventualelor solicitări de modificări și de modernizări, 
precum și din punctul de vedere al formării. Activități similare au avut loc însă în ca -
drul Comitetului SAPR până în 2012, iar reprezentanții statelor membre pentru SAPR 
au remarcat că există în continuare nevoia de a fi discutate periodic aceste aspecte.Mesajele transmise prin SAPR (2004-2015)
32 Observațiile formulate în urma auditului 
64 
În raportul său privind punerea în aplicare din 201552, Comisia a menționat că avea 
în vedere continuarea modernizării SAPR, ceea ce, pe termen mediu, va permite 
dezvoltarea unor funcționalități mai ușor de utilizat, de îndată ce propunerea privind 
reconfigurarea (adică modernizarea) completă a instrumentului informatic SAPR va fi 
acceptată de părțile interesate și de ECDC. Cu toate acestea, Curtea nu a putut obține, 
la momentul auditului, probe specifice din partea Comisiei care să indice realizarea 
unor progrese în acest context.
65 
Comisia53 identificase deja, din 2011, agențiile și sistemele de alertă rapidă de la 
nivelul UE54 care ar trebui să fie conectate cu SAPR. Lista acestora includea, pentru 
fiecare sistem de alertă în parte, observații care justifică de ce este nevoie să se asigu -
re conectarea acestora la notificările de alertă din cadrul SAPR. În plus, ea identifica 
obiectivele și lacunele care trebuiau eliminate în ceea ce privește interconectarea 
acestor sisteme. Curtea a examinat progresele realizate în legătură cu această interco -
nectare începând cu 2011 și a constatat că, la momentul auditului său (martie 2016), 
exista în continuare o listă55 de sisteme de alertă rapidă și de informații care trebuiau 
să fie conectate treptat la SAPR.
66 
Problema interconectării sistemelor de alertă este importantă, întrucât diferitele 
sisteme de alertă la nivelul UE (de exemplu Europhyt pentru sănătatea plantelor sau 
RAPEX pentru produsele periculoase nealimentare), gestionate de diferite servicii 
ale Comisiei, pot avea diferite puncte de contact în statele membre, făcând esențială 
direcționarea adecvată a informațiilor la nivel național și la nivelul UE.
67 
Potrivit Comisiei56, finalizarea pe deplin a activităților de interconectare (procedurală 
și tehnică) ar putea să nu aibă loc până când nu se vor cunoaște cu mai multă precizie 
amploarea și impactul „reconfigurării complete” a instrumentului informatic SAPR, 
așa cum este descrisă la punctele anterioare. Între timp, este în continuare nevoie să 
se instituie proceduri eficace pentru a se evita orice suprapunere sau dublare a activi -
tăților și pentru a se asigura o reacție rapidă și eficace la alertele referitoare la diferite 
amenințări.52 COM(2015) 617 final.
53 Structure for preparedness and 
response to cross-border health 
threats  (Structura pentru 
pregătirea și reacția față de 
amenințările transfrontaliere 
la adresa sănătății), anexă la 
studiul de impact 
SEC(2011) 1519 final.
54 De exemplu, sisteme de alertă 
pentru produsele 
nealimentare periculoase 
pentru sănătatea animală și 
pentru siguranța alimentară.
55 Anexa la proiectul de act de 
punere în aplicare în temeiul 
articolului 8 din Decizia 
nr. 1082/2013/UE, neadoptată 
încă la momentul auditului.
56 COM(2015) 617 final.
33 Observațiile formulate în urma auditului 
68 
În general, Curtea a constatat că SAPR era operațional de mai mulți ani și că rolul său 
important la nivelul UE este recunoscut pe scară largă de părțile interesate, inclusiv 
de utilizatorii SAPR care au fost consultați pe parcursul auditului Curții. Cu toate aces -
tea, Comisia și ECDC nu luaseră încă măsuri concrete în vederea perfecționării SAPR 
și a dezvoltării de soluții integrate pentru cunoașterea situației și pentru gestionarea 
incidentelor în caz de amenințări transfrontaliere grave la adresa sănătății. În plus, in -
terconectarea pe plan procedural sau tehnic cu alte sisteme de alertă rapidă la nivelul 
Uniunii nu era încă finalizată.
Abordarea actualizată la nivelul UE privind alerta precoce 
și răspunsul rapid în cazul unor amenințări grave de origine 
chimică sau care provin din mediu nu a fost încă testată
69 
În cazul în care este semnalată o amenințare în conformitate cu normele privind 
notificările de alertă prevăzute de Decizia privind amenințările transfrontaliere grave 
pentru sănătate, Comisia ar trebui să pună la dispoziția autorităților naționale com -
petente și a Comitetului pentru securitate sanitară, prin intermediul SAPR, o evalu -
are a riscurilor care să indice gravitatea potențială a amenințării respective pentru 
sănătatea publică, precum și posibile măsuri de sănătate publică57. Această evaluare 
a riscurilor ar trebui să fie elaborată de ECDC dacă amenințarea în cauză este legată 
de o boală transmisibilă, de RAM sau de probleme speciale conexe de sănătate sau 
dacă este de origine necunoscută. De asemenea, Comisia poate solicita Autorității 
Europene pentru Siguranța Alimentară și altor agenții ale Uniunii să realizeze o eva -
luare a riscurilor, după caz. În cazul în care evaluarea riscurilor care trebuie realizată 
nu intră deloc sau intră doar parțial în sfera mandatelor agențiilor Uniunii, dar este 
considerată ca fiind necesară pentru coordonarea reacției la nivelul Uniunii, Comisia 
ar trebui să procedeze la realizarea unei evaluări ad-hoc a riscurilor. Curtea a analizat 
modul în care funcționează aceasta în practică.
70 
În ceea ce privește amenințările de origine chimică și cele care provin din mediu, 
decizia lasă complet la latitudinea Comisiei hotărârea de a obține o evaluare rapidă 
a riscurilor din orice sursă pe care o consideră adecvată. La momentul auditului, eva -
luările rapide ale riscurilor referitoare la amenințări de origine chimică erau obținute 
în cadrul unui proiect cofinanțat de UE. Proiectul a elaborat un set complet de in -
strumente pentru a trata astfel de amenințări, însă acesta s-a încheiat în martie 2016. 
Pentru a putea să își îndeplinească în continuare obligațiile legale de a furniza eva -
luări rapide ale riscurilor privind aceste amenințări și după data respectivă, Comisia 
a elaborat o procedură standard de operare împreună cu Comitetul său științific58, 
care a preluat o parte din realizările proiectului, dar nu pe toate, în scopul punerii la 
dispoziție a capacității necesare.57 Articolul 10 din Decizia 
nr. 1082/2013/UE privind 
evaluarea riscurilor pentru 
sănătatea publică.
58 Pentru elaborarea politicilor și 
a propunerilor sale referitoare 
la siguranța consumatorilor, la 
sănătatea publică și la mediu, 
Comisia se bazează pe 
comitete științifice 
independente de la care 
primește un aviz științific fiabil. 
Comitetele științifice pot face 
apel la expertiză suplimentară 
din partea unor consilieri 
științifici și a unor experți aflați 
într-o bază de date. Unul 
dintre cele trei comitete 
lansate în 2009 a fost 
Comitetul științific pentru 
riscurile asupra sănătății și 
mediului (CSRSM). Acesta 
a fost înlocuit de noul comitet 
CSRSM în 2016.
34 Observațiile formulate în urma auditului 
71 
Frecvența incidentelor chimice transfrontaliere grave este în general scăzută, însă, 
datorită naturii acestora, este posibil să fie necesară furnizarea unor evaluări rapide 
ale riscurilor în intervale de timp cuprinse între 12 și 36 de ore, inclusiv în afara pro -
gramului de lucru. Anterior, Comitetul științific nu a furnizat consiliere științifică pe 
o astfel de bază.
72 
Un exercițiu derulat în cadrul aceluiași proiect în 2016 a ilustrat la rândul său valoarea 
adăugată pe care o au componentele din setul său de instrumente pentru tratarea 
amenințărilor chimice. S-a demonstrat astfel că, odată ce vor fi fost recrutați toți 
experții pentru Grupul de lucru pentru evaluarea rapidă a riscurilor de amenințări chi -
mice din cadrul comitetului științific (procedura de selecție a experților s-a încheiat 
la 9 mai 2016), urma să fie foarte probabil necesar un efort semnificativ de formare 
și de practică până în momentul în care acest mecanism urma să atingă eficacitatea 
optimă de furnizare a unor evaluări rapide ale riscurilor la nivelul cerut de calitate și 
în termenele necesare. În plus, Curtea a constatat că găzduirea instrumentului infor -
matic59 elaborat cu ajutorul proiectului în vederea monitorizării incidentelor chimice 
potențial grave înainte de alertarea lor în SAPR a fost, într-adevăr, preluată de Comisie 
de la proiectul în cauză. Cu toate acestea, la momentul auditului, doar 14 state mem -
bre aveau utilizatori înregistrați, ceea ce înseamnă că nu există o acoperire completă 
și consecventă la nivelul UE în ceea ce privește acest tip de semnalare a amenințărilor. 
Comisia nu a prezentat dovezi clare care să indice modul în care urma să se asigure 
moderarea și mentenanța platformei sau modul în care urma să fie organizată forma -
rea și promovarea utilizării ei.
73 
Procedura standard de operare pentru evaluările rapide ale riscurilor care urmau 
să fie realizate de Comitetul științific făcea referire doar la incidentele chimice și nu 
menționa amenințările care proveneau din mediu. Curtea nu a identificat nicio altă 
procedură standard de operare la nivelul Comisiei care să se refere la obținerea de 
evaluări rapide ale riscurilor pentru amenințările transfrontaliere grave care provin 
din mediu. În general, experiența disponibilă la nivelul UE în ceea ce privește reacția 
la amenințările transfrontaliere grave de origine chimică sau care provin din mediu 
este limitată, iar măsurile relevante actualizate pentru monitorizare și pentru reacția 
rapidă la astfel de amenințări nu au fost încă testate.59 Sistemul de alertă rapidă 
pentru amenințările chimice: 
RASCHEM ( Rapid Alert System 
for chemical threats ).
35 Observațiile formulate în urma auditului 
Sistemul UE pentru supravegherea epidemiologică 
funcționează în general bine, însă sunt necesare eforturi 
suplimentare pentru a  se optimiza comparabilitatea și 
calitatea datelor
74 
Comisia ar trebui60 să instituie și să actualizeze procedurile de funcționare a rețelei de 
supraveghere epidemiologică, astfel cum sunt cele elaborate în aplicarea dispozițiilor 
relevante din Regulamentul de înființare a ECDC. În plus, atunci când comunică infor -
mații privind supravegherea epidemiologică, autoritățile competente la nivel național 
ar trebui, după caz, să utilizeze definițiile de caz61 adoptate în conformitate cu decizia 
pentru fiecare boală transmisibilă și pentru fiecare problemă specială de sănătate in -
clusă într-o listă a bolilor la nivelul UE. Comisia adoptă definiții de caz pentru a asigu -
ra comparabilitatea și compatibilitatea datelor la nivelul Uniunii. ECDC găzduiește și 
gestionează platforma de supraveghere epidemiologică TESSy, în care statele mem -
bre încarcă datele lor privind supravegherea. Îmbunătățirea calității datelor privind 
supravegherea colectate la nivel european reprezintă unul dintre obiectivele ECDC 
din strategia sa de supraveghere pe termen lung pentru perioada 2014-2020. Progra -
mul strategic multianual al ECDC62 specifică, la rândul său, că se poate spori calitatea 
și comparabilitatea datelor colectate de la diversele state membre.
75 
ECDC a colaborat cu experți în materie de supraveghere din statele membre în vede -
rea elaborării unor standarde de supraveghere menite să simplifice supravegherea 
UE și să îmbunătățească calitatea datelor. ECDC consideră că, per ansamblu, statele 
membre se achită în mod satisfăcător de obligațiile lor în materie de raportare. Cu 
toate acestea, calitatea datelor (din punctul de vedere al integralității și al reprezen -
tativității) este deseori problematică. ECDC a procedat la realizarea unor evaluări 
specifice privind calitatea datelor cu privire la trei63 boli, pentru a evalua indicatori de 
calitate precum integralitatea, precizia și valabilitatea. Aceste evaluări au identificat 
multiple deficiențe în legătură cu aceste criterii.
76 
Un proiect derulat de ECDC începând cu 2009 și dedicat îmbunătățirii calității datelor 
colectate de sistemele naționale de supraveghere era planificat să se încheie în 2011, 
însă era încă în desfășurare la sfârșitul anului 2015. În opinia ECDC, unul dintre factorii 
care contribuie la problemele legate de calitatea datelor este faptul că statele mem -
bre aleg deseori să utilizeze alte definiții de caz decât cele ale UE așa cum au fost 
stabilite printr-o decizie de punere în aplicare a Comisiei din 201264.
77 
Curtea a constatat, prin urmare, că, per ansamblu, eforturile ECDC de a soluționa 
problemele în legătură cu raportarea datelor de supraveghere epidemiologică nu au 
fost pe deplin eficace astfel încât să se asigure comparabilitatea și calitatea optimă 
a datelor. Statele membre ar putea, de asemenea, să facă mai multe progrese în acest 
domeniu, utilizând în mod consecvent definițiile de caz la nivelul UE și optimizând 
transmiterea datelor lor către ECDC.60 Capitolul III din Decizia 
nr. 1082/2013/UE.
61 O definiție de caz înseamnă un 
set de criterii convenite de 
comun acord care trebuie 
îndeplinite pentru a se 
identifica cu precizie cazuri 
care reprezintă o  amenințare 
transfrontalieră gravă pentru 
sănătate.
62 ECDC, secțiunea 9.1 
Supraveghere, „Context și 
perspective viitoare”.
63 ECDC colectează, analizează și 
diseminează date privind 
supravegherea în legătură cu 
53 de boli transmisibile și cu 
probleme speciale de sănătate 
conexe din toate cele 28 de 
state membre ale Uniunii 
Europene (UE), precum și din 
două dintre cele trei țări 
rămase în Spațiul Economic 
European (SEE) (Islanda și 
Norvegia) ( http://ecdc.europa.
eu/en/activities/surveillance/
Pages/index.aspx ).
64 Decizia de punere în aplicare 
a Comisiei din 8 august 2012 
de modificare a Deciziei 
2002/253/CE de stabilire 
a definițiilor de caz pentru 
raportarea bolilor 
transmisibile rețelei 
comunitare în conformitate cu 
Decizia nr. 2119/253/CE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului (JO L 262, 
27.9.2012, p. 1).
36 Observațiile formulate în urma auditului 
Performanța programului în domeniul sănătății din 
perspectiva protejării cetățenilor de amenințările la 
adresa sănătății a  fost afectată de deficiențe
78 
Curtea a examinat dacă programele UE în domeniul sănătății aduc contribuții eficace în 
ceea ce privește protejarea cetățenilor de amenințările la adresa sănătății. Analiza Curții 
a inclus o examinare detaliată a gestionării de către Agenția Executivă pentru Consumatori, 
Sănătate, Agricultură și Alimente („Chafea”) a 20 de acțiuni (a se vedea anexa III  pentru 
o prezentare generală) finanțate în cadrul obiectivului privind amenințările la adresa sănă -
tății al celui de Al doilea program în domeniul sănătății (a se vedea punctul 11), precum și 
o analiză a performanței acestor acțiuni. Examinarea a constat și în efectuarea unor vizite 
la beneficiari responsabili de coordonarea a șapte proiecte. Curtea a auditat, de asemenea, 
progresele înregistrate în direcția realizării obiectivului privind amenințările la adresa sănă -
tății din cadrul celui de Al treilea program în domeniul sănătății care se derulează în prezent, 
examinând acțiunile relevante formulate în planurile anuale de activitate și performanța lor 
așa cum a fost măsurată de Comisie. Concluzia Curții a fost că, per ansamblu, performanța 
programelor în domeniul sănătății, din perspectiva protejării cetățenilor de amenințările 
(transfrontaliere grave) la adresa sănătății, a fost afectată de deficiențe. În punctele care 
urmează, Curtea semnalează lipsa unor rezultate sustenabile din partea acțiunilor de con -
tracarare a amenințărilor la adresa sănătății derulate în cadrul celui de Al doilea program 
în domeniul sănătății (2008-2013), precum și deficiențe la nivelul măsurării indicatorului 
referitor la obiectivul de protecție împotriva amenințărilor la adresa sănătății din cadrul 
celui de Al treilea program în domeniul sănătății. Curtea a observat, de asemenea, pentru 
perioada 2014-2016, un nivel relativ scăzut de cheltuieli pentru acțiunile de contracarare 
a amenințărilor la adresa sănătății, în pofida importanței obiectivului în cauză și a resurselor 
disponibile, precum și în pofida ambițiilor existente în legătură cu acest obiectiv.
Acțiunile referitoare la amenințările la adresa sănătății derulate 
în cadrul celui de Al doilea program al UE în domeniul sănătății 
nu au condus la obținerea unor rezultate sustenabile
79 
Cel de Al doilea program în domeniul sănătății ar trebui65 să completeze, să sprijine și 
să adauge un plus de valoare politicilor statelor membre prin protecția și promovarea 
sănătății și a siguranței umane și prin îmbunătățirea sănătății publice. Programul are trei 
obiective, unul dintre ele fiind îmbunătățirea siguranței cetățenilor în materie de sănă -
tate. În cadrul acestui obiectiv, acțiunea care este inclusă în sfera prezentului audit este 
acțiunea 1.1: Protecția cetățenilor împotriva amenințărilor în materie de sănătate.
80 
Conform Regulamentului financiar al UE, bugetul trebuie să fie executat cu respectarea 
principiilor bunei gestiuni financiare (adică principiile economiei, eficienței și eficacită -
ții). Principiul eficacității vizează îndeplinirea obiectivelor specifice stabilite și obținerea 
rezultatelor scontate. Comisia și Chafea trebuie să se asigure că acțiunile cofinanțate 
contribuie la realizarea obiectivelor programului în domeniul sănătății. De asemenea, în 
opinia Curții, rezultatele obținute prin acțiunile finanțate, cu condiția să fie de o calitate 
satisfăcătoare, ar trebui să fie susținute și promovate și după finalizarea acțiunilor, astfel 
încât să se asigure impactul și valoarea adăugată a acestora.65 Articolul 2 alineatul (1) din 
Decizia nr.  1350/2007/CE.
37 Observațiile formulate în urma auditului 
81 
Cea mai mare parte dintre cele 14 proiecte66 din eșantionul Curții de 20 de acțiuni 
au avut performanțe bune în ceea ce privește producerea realizărilor convenite (cu 
excepția a două dintre ele, care au primit calificativul „corect” din partea Chafea, dar 
care nu au reușit să realizeze unele dintre rezultatele cerute sau nu le-au realizat la 
calitatea cerută). Cu toate acestea, Curtea a constatat că numeroase rezultate, chiar 
dacă erau foarte practice sau gata de utilizat (de exemplu, seturi de instrumente, 
protocoale, ghiduri), nu au fost folosite după încheierea proiectelor sau nu s-au putut 
identifica probe care să demonstreze clar modul în care aceste rezultate au influențat 
elaborarea politicilor la nivel național sau la nivelul UE. În cazul a nouă dintre cele 
douăsprezece acțiuni auditate care erau finalizate, Curtea a identificat probleme sem -
nificative legate de lipsa sustenabilității rezultatelor, care, în numeroase cazuri, au 
fost identificate și în propriile note de evaluare internă întocmite de Chafea la finalul 
respectivelor proiecte (pentru exemple, a se vedea caseta  5).
82 
În plus, Curtea a constatat că feedbackul tehnic pe care îl furnizează Chafea și/sau 
Comisia, la încheierea proiectelor, cu privire la conținutul realizărilor proiectelor și 
la relevanța lor pentru politică este foarte limitat. Acest lucru a fost confirmat și de 
beneficiarii vizitați de Curte la fața locului. În momentul încheierii proiectelor, Chafea 
evaluează potențialul acestora în contextul mai amplu al politicii, precum și relevan -
ța acțiunii pentru politica Direcției Generale Sănătate și Siguranță Alimentară. Cu 
toate acestea, Curtea a remarcat că această direcție generală, deși are acces la aceste 
dosare ale Chafea, nu examinează sistematic informațiile incluse în acestea pentru 
a evalua rolul pe care îl poate juca prin asimilarea rezultatelor identificate ca rele -
vante pentru politicile sale și utilizarea acestora la nivelul de ansamblu al UE sau prin 
facilitarea unui impact mai puternic sau mai amplu la nivelul UE67. În cursul vizitelor 
efectuate la coordonatorii de proiecte, au fost evocate preocupările acestora legate 
de dificultățile de a ajunge la un anumit public-țintă, în special factori de decizie de la 
nivelul UE și de la nivel național, în ciuda unor activități de diseminare semnificative 
impuse de contractul de finanțare.
Exemple de proiecte auditate și de probleme identificate
Activitățile de audit realizate de Curte pentru unul dintre proiectele din eșantion au relevat că o parte din rezulta -
tele  proiectului nu au fost sustenabile întrucât rețeaua de specialiști care utilizau platforma informatică dezvol -
tată a încetat în mare parte să funcționeze după încheierea proiectului. Curtea a auditat, de asemenea, un proiect 
cu componente ample de cercetare, care s-a dovedit a fi excesiv de complex și de costisitor. Obiectivul principal 
al acestui proiect nu a  fost îndeplinit . Acest lucru s-a datorat în parte faptului că învățămintele desprinse în urma 
proiectului anterior nu fuseseră luate în considerare în mod corespunzător, iar obiectivele stabilite au fost, prin 
urmare, prea ambițioase. În cazul unui al treilea proiect, care viza depistarea unei anumite boli în rândul anumitor 
populații, Curtea a constatat că acesta a permis obținerea realizărilor scontate, la un nivel înalt de calitate, însă ele 
nu au mai fost actualizate după încheierea proiectului și nici nu au fost utilizate pe scară largă . În consecință, 
contribuțiile pe care le aduc aceste proiecte la realizarea obiectivului privind amenințările la adresa sănătății din 
cadrul programului în domeniul sănătății se vor diminua în timp.Caseta  566 Eșantionul a inclus 14 proiecte, 
o acțiune comună și cinci 
proceduri de achiziții publice 
(a se vedea anexa  III).
67 Curtea a recomandat deja 
Comisiei să evalueze ex post  
proiectele pentru a îmbunătăți 
concepția proiectelor viitoare 
ținând seama de învățămintele 
desprinse; a se vedea 
recomandarea  2 din Raportul 
special nr. 2/2009 privind 
primul program în domeniul 
sănătății (2003-2007).
38 Observațiile formulate în urma auditului 
83 
Evaluarea ex post  a programului în domeniul sănătății68 a semnalat probleme similare, 
specificând că, deși s-au făcut eforturi considerabile în cea de a doua parte a progra -
mului pentru a spori diseminarea, se pot aduce încă îmbunătățiri în ceea ce privește 
creșterea gradului de conștientizare în rândul părților interesate cu privire la rezulta -
tele69 acțiunilor cofinanțate, pentru a se maximiza asimilarea rezultatelor și impactul 
acestora70. În plus, raportul de evaluare a relevat că, în lipsa unor legături cu politicile, 
este dificil să se depășească barierele în calea punerii în aplicare a rezultatelor la nive -
lul întregii UE. Potrivit aceluiași raport, nu toate acțiunile cofinanțate au fost deosebit 
de eficace în privința obținerii unor rezultate și a unor impacturi concrete și utile. 
Deși acțiunile comune (a se vedea caseta  6) conduc în mod normal la obținerea unui 
impact tangibil, raportul arată că este frecventă situația în care adoptarea și punerea 
în practică a rezultatelor proiectelor eșuează. Una dintre cauzele care explică această 
situație este faptul că nu se acordă atenție suficientă obstacolelor principale în calea 
punerii în aplicare și a implicării factorilor de decizie relevanți71.
84 
În ceea ce privește cele cinci proceduri de achiziții (a se vedea anexa III ) auditate de 
Curte la nivelul DG Sănătate și Securitate Alimentară și al Chafea, Curtea a identificat, 
și în acest caz, un grad limitat al utilizării ulterioare a rezultatelor și al evaluării aces -
tora. Recomandările formulate în cadrul rapoartelor finale de activitate și de evaluare 
privind exercițiile de simulare și atelierele/cursurile de formare nu au fost, în general, 
integrate în planuri de acțiune a căror punere în aplicare să poată fi monitorizată72. 
Două exerciții de simulare (desfășurate în 2011 și în 2014) incluse în eșantionul Curții 
de cinci elemente de achiziții erau legate de amenințările chimice și au evidențiat 
numeroase aspecte și recomandări similare, unele chiar identice.68 Ex post  evaluation of the Health 
Programme (2008-2013)  
[Evaluarea ex post  
a programului în domeniul 
sănătății (2008-2013)], 2016.
69 Textul de la acest punct 
parafrazează textul din 
raportul de evaluare ex post . 
Utilizarea în acest context 
a termenilor „rezultate” și 
„impacturi” nu este, prin 
urmare, neapărat conformă cu 
metodologia Curții.
70 Sinteza din cadrul Evaluării 
ex post  a programului în 
domeniul sănătății 
(2008-2013), 2016.
71 Concluziile din cadrul Evaluării 
ex post  a programului în 
domeniul sănătății 
(2008-2013), 2016.
72 Același lucru este valabil și în 
cazul a patru studii 
achiziționate prin intermediul 
unui contract-cadru din 2012, 
în legătură cu care Curtea 
a constatat că DG Sănătate și 
Securitate Alimentară nu avea 
nicio abordare structurată 
pentru colectarea și 
documentarea 
recomandărilor, pentru 
identificarea acțiunilor 
relevante și pentru 
monitorizarea progreselor 
înregistrate în punerea în 
aplicare. În plus, aceste studii 
nu fuseseră transmise către 
CSS până la momentul 
auditului (octombrie 2015).
Acțiuni comune din cadrul programului în domeniul sănătății
Programul în domeniul sănătății al UE include un instrument de finanțare inovator și promițător denumit „ acțiuni 
comune ”. Acestea sunt în general cofinanțate de autoritățile competente cu responsabilități în domeniul sănătății 
din statele membre. Propunerile de acțiuni comune ar trebui să ofere o dimensiune europeană  veritabilă. Acțiu -
nile comune au reunit, în medie, 25 de parteneri73. Faptul că aceste acțiuni implică participare sau sprijin din partea 
autorităților naționale competente în domeniul sănătății publice ar trebui să permită o mai bună asimilare a rezulta -
telor și un impact mai puternic pe planul politicii. Cu toate acestea, dată fiind dimensiunea lor semnificativă, pregă -
tirea acestor acțiuni durează mai mult și sunt necesare, în același timp, sprijin politic și cofinanțare la nivel național. 
Aceasta înseamnă că, în ciuda potențialului lor de sporire a asimilării la nivelul întregii UE a rezultatelor obținute cu 
ajutorul finanțării din cadrul programului în domeniul sănătății, un domeniu de politică dat nu poate cumula prea 
multe acțiuni comune consecutive.
73 Publicația Chafea privind acțiunile comune din cadrul celui de Al treilea program în domeniul sănătății (2014-2020).Caseta  6
39 Observațiile formulate în urma auditului 
85 
Două acțiuni puse în aplicare în cadrul unor acorduri administrative cu Centrul Co -
mun de Cercetare au fost întrerupte după un an și, respectiv, după șase ani. Atunci 
când a fost întreruptă prima acțiune referitoare la o rețea de modelare epidemio -
logică, Comisia nu a procedat la realizarea unei evaluări a rezultatelor acțiunii și 
nu a documentat considerentele care au determinat-o să încheie acțiunea. Cea de 
a doua acțiune a continuat pe o perioadă de șase ani, din 2005 până în 2011. Aceasta 
avea drept scop crearea unei platforme de schimb de informații pentru situații de 
sănătate publică. Platforma a fost creată la solicitarea statelor membre, pe baza unor 
discuții purtate în cadrul CSS, însă funcționarea ei a fost oprită în 2012, când Comisia 
a hotărât să închidă toate sistemele informatice existente care nu dispuneau de o 
bază legală.
86 
Făcând abstracție de problemele evocate anterior, proiectele auditate au, în mod 
evident, o valoare adăugată ridicată în ceea ce privește crearea de rețele la nivelul UE 
și consolidarea capacităților74. Toate proiectele care primesc finanțare sunt puse în 
aplicare de consorții de parteneri și, deși distribuția geografică în această parte a pro -
gramului în domeniul sănătății nu este încă optimă și există o anumită concentrare 
a activităților în jurul unui număr limitat de agenții naționale, s-a câștigat o experien -
ță considerabilă. Cu toate acestea, Comisia nu întreprinde suficiente acțiuni structura -
te, în colaborare cu partenerii săi, cu agențiile și cu comitetele sale, pentru a optimiza 
circularea informațiilor la nivelul politicii. Aceasta reprezintă o problemă în special în 
condițiile în care programul în domeniul sănătății este un program ghidat de o anu -
mită politică.
87 
Curtea a constatat că cel de Al treilea program în domeniul sănătății (2014-2020) (a se 
vedea și punctele 89-94 prezentate în continuare) marchează o trecere de la pro -
iecte la achiziții75. Este vorba de un mecanism de finanțare diferit, în virtutea căruia 
realizările sunt proprietatea Comisiei. Cu toate acestea, așa cum s-a menționat deja 
în evaluarea ex post  a celui de Al doilea program în domeniul sănătății, există riscul 
ca recurgerea într-o măsură excesivă la contractele de servicii să dăuneze principiului 
unei participări largi la programul în domeniul sănătății (din punctul de vedere al 
tipurilor de beneficiari și al distribuției lor geografice). Activitățile de audit ale Curții 
cu privire la cel de Al doilea program în domeniul sănătății au arătat (a se vedea 
punctul 84) că, și în domeniul achizițiilor, Chafea și Comisia ar fi putut să asigure mai 
bine rezultate sustenabile.
88 
Per ansamblu, în cazul majorității acțiunilor auditate desfășurate în cadrul obiectivu -
lui privind amenințările la adresa sănătății din cel de Al doilea program în domeniul 
sănătății, sustenabilitatea rezultatelor nu este asigurată, ceea ce este de natură să 
limiteze contribuția acestor acțiuni la îndeplinirea obiectivului de protecție a cetă -
țenilor de amenințările la adresa sănătății. Comisia ar putea să ia măsuri mai eficace 
pentru a-i ajuta pe beneficiari să depășească dificultățile întâmpinate în ceea ce 
privește difuzarea direcționată a informațiilor și evaluarea și promovarea relevanței la 
nivelul politicii a acțiunilor finalizate.74 Așa cum a  recunoscut deja 
Curtea la punctul 88 din 
Raportul său special nr. 2/2009 
privind primul program în 
domeniul sănătății 
(2003-2007).
75 În 2014, 2015 și 2016 nu au 
existat cereri de propuneri de 
proiecte pentru obiectivul 
privind amenințările la adresa 
sănătății.
40 Observațiile formulate în urma auditului 
Deficiențe la nivelul măsurării indicatorului pentru obiectivul 
de protecție împotriva amenințărilor la adresa sănătății 
din cadrul celui de Al treilea program în domeniul sănătății 
(2014-2020) și un nivel relativ scăzut de cheltuieli în 
perioada  2014-2016
89 
Cel de Al treilea program de acțiune a Uniunii în domeniul sănătății (2014 -2020)76 
include patru obiective și indicatori specifici, dintre care unul (mai precis obiectivul 2) 
abordează amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății: „Pentru a proteja 
cetățenii Uniunii de amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății: identifi -
carea și elaborarea de abordări coerente și promovarea punerii în aplicare a acestora 
pentru o mai bună pregătire și coordonare în cazul unor urgențe în domeniul sănă -
tății”. Obiectivul ar trebui măsurat prin creșterea numărului de state membre care 
integrează abordări coerente în conceperea planurilor lor de pregătire (a se vedea, de 
asemenea, punctele 30-34). Astfel, acțiunile finanțate ar trebui să contribuie la reali -
zarea acestui obiectiv specific și ar trebui să se pună în aplicare metodologii pentru 
măsurarea efectivă a progreselor grație indicatorului specific.
90 
Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a programului 2014-2020 este de 449 de 
milioane de euro. Criteriile pentru elaborarea programelor de activitate anuale77 spe -
cifică faptul că ar trebui să existe o echilibrare a repartizării resurselor bugetare între 
diferitele obiective ale programului.
91 
Curtea a analizat planificarea multianuală internă a Comisiei stabilită în 2013 și un 
proiect de actualizare din 201678 care a fost primit de Curte în timpul auditului. Pentru 
obiectivul 2, s-au planificat inițial activități pentru trei dintre cele patru priorități 
tematice subiacente. Imaginea de ansamblu a bugetului a arătat că cuantumul global 
estimat pentru perioada 2014-2020 pentru obiectivul 2, care acoperă mecanismele de 
finanțare de toate tipurile, ar fi de 12 069 000 de euro sau 3 %79 din cuantumul total al 
programului pentru toate cele patru obiective.
92 
Chiar dacă detaliile și eventualele ajustări ale revizuirii din 2016 a planificării multia -
nuale orientative și eventualele modificări aduse obiectivului 2 nu erau încă dispo -
nibile la momentul auditului, dovezile arătau că în programele anuale de activitate 
pentru 2014 și 2015 fuseseră incluse mai puține acțiuni decât se planificase inițial80. 
În consecință, programul nu se afla pe drumul cel bun în ceea ce privește cheltuirea, 
până în 2020, a alocării estimate de 3 % din totalul resurselor disponibile pentru 
obiectivul 2. Această situație ridică dubii cu privire la posibilitatea ca nivelul relativ 
scăzut de cheltuieli pentru acest obiectiv să fie suficient pentru a se îndeplini acest 
obiectiv important și ambițios și nu face posibilă echilibrarea repartizării resurselor 
bugetare între diferitele obiective81.76 Regulamentul (UE) 
nr. 282/2014.
77 Anexa  II la Regulamentul (UE) 
nr. 282/2014.
78 Actualizarea completă din 
2016 era încă în curs de 
realizare la momentul 
respectiv.
79 Într-o versiune actualizată 
a acestui plan, cifrele au fost 
majorate la un cuantum total 
estimat la 14 685 000 de euro 
pentru obiectivul  2, 
reprezentând 3,63 % din 
totalul cheltuielilor 
programului în domeniul 
sănătății pentru 
perioada  2014-2020.
80 În 2014, 2015 și 2016 nu au fost 
lansate cereri de propuneri de 
proiecte pentru acest obiectiv.
81 Potrivit estimărilor, 
obiectivul  3 ar consuma 
52,5 %, iar obiectivele 1 și 4 
aproximativ 20 % din resursele 
bugetare ale programului.
41 Observațiile formulate în urma auditului 
93 
Curtea a examinat, de asemenea, dacă exista o metodologie clară de măsurare 
a indicatorului specific aferent obiectivului 2 (a se vedea punctul 89). Ca și în cazul 
observației Curții de la punctele 30-34, nu s-a putut identifica o astfel de metodolo -
gie. Chafea colectează anumite informații privind punerea în aplicare a programului 
în domeniul sănătății, în colaborare cu punctele focale naționale ale programului în 
domeniul sănătății din statele membre, însă nu cu obiectivul concret de a cuantifica 
progresele înregistrate în legătură cu acest indicator, pe baza rezultatelor și a efec -
telor proiectelor. Deși rezultatele puținelor acțiuni finanțate până acum în cadrul 
obiectivului 2 al celui de Al treilea program în domeniul sănătății nu au fost evaluate 
în contextul acestui audit, Curtea constată că nu există o metodologie clară pentru 
a măsura progresele înregistrate în legătură cu indicatorul specific relevant grație 
acțiunilor finanțate.
94 
Per ansamblu, măsurarea indicatorului referitor la obiectivul de protejare a cetățe -
nilor de amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății stabilit în cel de Al 
treilea program în domeniul sănătății a fost afectată de deficiențe și a existat un nivel 
relativ scăzut de cheltuieli pentru acest obiectiv în perioada 2014-2016, în orice caz 
mult mai scăzut decât cel aferent celorlalte obiective principale ale programului. 
Această situație suscită preocupări cu privire la posibilitatea de a se finanța, până în 
2020, un număr suficient de acțiuni relevante pentru politică astfel încât să se obțină 
un anumit echilibru între obiective și să se exercite un impact real în ceea ce privește 
amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății.
Există lacune în coordonarea internă asigurată de 
Comisie cu privire la activitățile legate de securitatea 
sanitară și gestionarea crizelor de sănătate publică
95 
Curtea a examinat dacă este adecvată coordonarea internă asigurată de Comisie în 
ceea ce privește finanțarea securității sanitare și gestionarea crizelor de sănătate 
publică. Auditul a relevat că, per ansamblu, există o serie de lacune în cadrul acestei 
coordonări interne. Coordonarea dintre serviciile Comisiei cu privire la finanțarea 
securității sanitare din partea diferitelor programe ale UE nu asigură pe deplin reali -
zarea de sinergii. Sunt necesare mai multe progrese în ceea ce privește transpunerea 
în măsuri concrete a cooperării dintre diversele structuri ale Comisiei de gestionare 
a crizelor și au fost identificate deficiențe în gestionarea de către Comisie a Dispoziti -
vului operațional pentru situații de urgență în materie de sănătate.
42 Observațiile formulate în urma auditului 
Coordonarea dintre serviciile Comisiei cu privire la finanțarea 
securității sanitare din partea diferitelor programe ale UE nu 
asigură pe deplin realizarea de sinergii
96 
Pentru a se asigura îndeplinirea în maniera cea mai eficientă a obiectivelor de secu -
ritate sanitară ale programelor în domeniul sănătății, activitățile serviciilor relevante 
din cadrul Comisiei și al agențiilor sale ar trebui să fie coordonate în mod eficace. 
Atunci când execută bugetul UE, Comisia Europeană trebuie să garanteze buna 
gestiune financiară și să se asigure că utilizarea resurselor UE aduce valoare adăuga -
tă europeană. De asemenea, Comisia ar trebui, în cooperare cu statele membre, să 
asigure coerența și complementaritatea la nivel global între program și alte politici, 
instrumente și acțiuni ale Uniunii, inclusiv cele ale agențiilor82.
97 
Curtea a analizat un eșantion format din zece proiecte finanțate în cadrul celui de Al 
șaptelea program-cadru de cercetare (PC7), aceste proiecte cumulând un nivel total 
de cofinanțare din partea UE de aproximativ 50,8 milioane de euro. Proiectele au fost 
selectate, pe baza unei analize a obiectivelor lor, în funcție de relevanța lor poten -
țială pentru domeniul de politică al securității sanitare gestionat de DG Sănătate și 
Siguranță Alimentară. Aceste proiecte provin din diferite componente ale programu -
lui PC7 (a se vedea punctul 12) și sunt gestionate de diferite servicii ale Comisiei sau 
agenții. Curtea a examinat obiectivele și domeniul de aplicare al proiectelor, precum 
și complementaritatea acestora cu obiectivele relevante în domeniul amenințărilor la 
adresa sănătății din cadrul programului în domeniul sănătății83.
98 
DG Sănătate și Siguranță Alimentară este în general implicată în toate structurile 
și procedurile oficiale de coordonare pentru PC7 și pentru Orizont 2020, inclusiv 
în consultările dintre servicii cu privire la planurile de activitate ale programului 
Orizont 2020 și la deciziile relevante de acordare a granturilor. DG Cercetare și Ino -
vare participă la procedurile de consultare desfășurate de DG Sănătate și Siguranță 
Alimentară pentru programul în domeniul sănătății și pentru domeniul mai amplu de 
politică și este implicată în evaluarea propunerilor depuse în cadrul programului în 
domeniul sănătății. DG Cercetare și Inovare face parte și din Consiliul de administrație 
al ECDC.82 A se vedea articolul 12 din 
Regulamentul (UE) 
nr. 282/2014 privind instituirea 
celui de Al treilea program în 
domeniul sănătății.
83 Curtea a testat în ce măsură 
unitatea responsabilă de 
politica în cauză din cadrul 
DG Sănătate și Siguranță 
Alimentară și-a coordonat 
implicarea în acțiunile 
relevante finanțate de 
programul de cercetare sau în 
ce măsură s-a informat în 
legătură cu acestea. În timpul 
vizitelor efectuate la 
DG Migrație și Afaceri Interne, 
la DG Cercetare și Inovare, la 
Agenția Executivă pentru 
Cercetare și la Consiliul 
European pentru Cercetare, au 
fost discutate structurile de 
coordonare existente și a fost 
testată relevanța acestor 
proiecte pentru DG Sănătate și 
Siguranță Alimentară.
43 Observațiile formulate în urma auditului 
99 
Curtea a constatat că, în ciuda caracterului științific al proiectelor în materie de sănă -
tate și securitate din cadrul PC7, șase proiecte examinate de Curte prezentau cores -
pondențe clare cu anumite proiecte examinate din cadrul programului UE în dome -
niul sănătății. Axate adesea pe pregătirea în materie de sănătate, aceste șase proiecte 
au avut drept scop producerea unor realizări concrete și relevante pentru domeniul 
de politică. O explicație posibilă este aceea că două dintre proiectele examinate sunt 
așa-numite acțiuni de coordonare și de sprijin. Acestea sunt acțiuni care nu constau 
în activități de cercetare per se , ci mai degrabă în coordonare și creare de rețele, dise -
minare și utilizare a cunoștințelor sau studii și grupuri de experți care sprijină pune -
rea în aplicare a programului.
100  
Celelalte servicii ale Comisiei intervievate au indicat că pot efectua, la cererea 
direcțiilor generale responsabile de politici, analize ale portofoliilor lor de proiecte, 
însă DG Sănătate și Siguranță Alimentară nu a solicitat acest lucru pentru domeniul 
amenințărilor la adresa sănătății.
101  
Experiența Comisiei în legătură cu aceste programe de cercetare, în special compo -
nenta de securitate a PC784, arată că este necesar să fie implicați în mai mare măsură 
utilizatorii finali astfel încât să se asigure adoptarea pe scară mai largă a rezultatelor, 
chestiune care este similară cu problemele pe care le-a identificat Curtea în legă -
tură cu programul în domeniul sănătății (punctele 79-88 anterioare). DG Migrație și 
Afaceri Interne a avut inițiativa de a dezvolta o „comunitate de utilizatori în domeniul 
gestionării riscurilor de dezastre și a crizelor”, care constituie un forum de schimb de 
informații între utilizatori și alte părți interesate. Forumul ar trebui, de asemenea, să 
faciliteze sinergiile prin realizarea unor sondaje periodice referitoare la proiecte din 
cadrul diferitelor cereri de propuneri și prin organizarea de reuniuni ad-hoc care să 
permită schimbul de opinii cu privire la eventuale sinergii între factorii de decizie în 
materie de politici și părțile interesate. Realizarea unei inventarieri complete a acțiu -
nilor sprijinite de UE în cadrul comunității de utilizatori reprezintă o inițiativă promi -
țătoare, care ar putea fi elaborată și pentru alte domenii de politică sau tematice.
102  
Există posibilitatea ca unele proiecte derulate în cadrul aceluiași domeniu tematic să 
fie finanțate din programe diferite ale UE. Date fiind volumurile importante de finan -
țare din partea UE provenind de la diferite programe tematice și având în vedere că în 
gestionarea lor sunt implicate diverse servicii ale Comisiei, este necesară o colaborare 
complexă în rețea între serviciile Comisiei, factorii de decizie politică la nivel național, 
utilizatorii finali și alte părți interesate. Riscul de suprapuneri, deși mic, persistă și se 
pot face în continuare mai multe pentru obținerea unor sinergii. În acest context, ar 
trebui să se depună eforturi în vederea îmbunătățirii coordonării, care ar trebui să fie 
mai structurată și mai bine orientată către politici, în special în cazul acțiunilor din 
cadrul politicii de securitate sanitară și al celor conexe. Curtea a constatat că DG Să -
nătate și Siguranță Alimentară ar putea desfășura activități mai structurate pentru 
a facilita acest tip de coordonare și pentru a-i permite să direcționeze mai bine feed -
backul în materie de politică și diseminarea rezultatelor relevante către propriul său 
grup de factori interesați și către CSS.84 Sinteza din documentul 
Interim Evaluation of FP7 
Security Research  (Evaluarea la 
jumătatea perioadei privind 
cercetarea în domeniul 
securității în cadrul PC7), 
ianuarie  2011.
44 Observațiile formulate în urma auditului 
Sunt necesare mai multe progrese în ceea ce privește 
transpunerea în măsuri concrete a  cooperării dintre 
structurile de gestionare a  crizelor din cadrul Comisiei
103  
Un memorandum de înțelegere semnat în mai 2013 de DG Sănătate și Siguranță Alimen -
tară, DG Migrație și Afaceri Interne și DG Protecție Civilă și Operațiuni Umanitare Euro -
pene acoperă coordonarea structurilor lor respective de gestionare a crizelor85. Această 
coordonare ar trebui să includă activități transversale privind amenințările transfrontali -
ere grave la adresa sănătății în toate domeniile în care eforturile comune ar aduce bene -
ficii tuturor părților. Aceste activități includ cursuri de formare și exerciții privind gradul 
de pregătire, evaluarea riscurilor și furnizarea de sprijin reciproc în etapa de reacție și în 
cursul procesului de desprindere a învățămintelor în urma crizelor. De asemenea, sunt 
prevăzute canale de comunicare securizate între centrele de criză ale direcțiilor generale 
respective.
104  
Memorandumul de înțelegere a fost instituit pentru a se spori capacitatea UE de a reacți -
ona la urgențe majore multisectoriale. Cu toate acestea, Curtea a constatat că, la mo -
mentul auditului, procedurile standard de operare pentru punerea în aplicare a acordului 
erau încă în curs de elaborare. Deși DG Migrație și Afaceri Interne, DG Protecție Civilă și 
Operațiuni Umanitare Europene și DG Sănătate și Siguranță Alimentară au jucat un rol 
activ în elaborarea, planificarea, realizarea și utilizarea rezultatelor unor serii de exerciții 
comune, Curtea nu a putut obține de la DG Sănătate și Siguranță Alimentară probe care 
să ateste că s-au organizat în mod sistematic cursuri de formare sau ateliere comune 
ori reuniuni periodice în care să fie implicat personalul-cheie în materie de gestionare 
a crizelor responsabil de funcționarea mecanismelor de gestionare a crizelor din cadrul 
DG Sănătate și Siguranță Alimentară, DG Migrație și Afaceri Interne și DG Protecție Civilă 
și Operațiuni Umanitare Europene, așa cum prevedea acordul. Lipsa unor progrese în 
legătură cu aceste aspecte a fost în mare parte cauzată de evoluția crizei epidemiei de 
Ebola, perioadă în care a fost dificilă organizarea activităților de dezvoltare.
105  
Raportul referitor la conferința din 2015 privind învățămintele desprinse în urma epide -
miei de Ebola86 include recomandări privind luarea unor măsuri în materie de gestionare 
a crizelor la nivelul UE. Potrivit raportului, cooperarea dintre partenerii din domeniul 
sănătății publice și din cel al ajutorului pentru dezvoltare și alți factori -cheie de la diferite 
niveluri ar trebui să fie intensificată pentru a se îmbunătăți coordonarea și integrarea 
considerentelor legate de sănătatea publică în cadrul dezvoltării rezilienței și al reacției la 
urgențe. În acest scop, ar trebui continuată elaborarea de planuri comune de reacție, de 
cursuri de formare și exerciții de simulare comune și de orientări transsectoriale, precum 
și schimburile de bune practici. Conform raportului, Centrul de coordonare a răspunsului 
la situații de urgență al Comisiei ar trebui dezvoltat în continuare pentru a deveni o plat -
formă de schimb de informații și de coordonare la nivelul UE în cazul crizelor de sănătate 
publică provenite din afara UE, în strânsă cooperare cu Comitetul pentru securitate sani -
tară. Deși recomandările erau în mare parte adresate Direcției Generale Protecție Civilă și 
Operațiuni Umanitare Europene, care gestionează Centrul de coordonare a răspunsului 
la situații de urgență (ERCC), Curtea nu a identificat, la momentul auditului, un plan de 
acțiune concret pentru implicarea Direcției Generale Sănătate și Siguranță Alimentară în 
procesul de urmărire a situației punerii în aplicare a acestor recomandări.85 Acestea sunt: HEOF ( Health 
Emergency Operations 
Facility  – Dispozitivul 
operațional pentru situații de 
urgență în materie de 
sănătate) – DG Sănătate și 
Siguranță Alimentară, STAR 
(Strategic Assessment and 
Response  – Evaluare strategică 
și reacție) – DG Migrație și 
Afaceri Interne și ERCC 
(Emergency and Response 
Coordination Centre  – Centrul 
de coordonare a  răspunsului la 
situații de urgență) – 
DG Protecție Civilă și 
Operațiuni Umanitare 
Europene.
86 Raport de sinteză privind 
conferința „Învățămintele 
pentru sănătatea publică 
desprinse din epidemia de 
Ebola din Africa de Vest – 
modalități de îmbunătățire 
a pregătirii și a reacției la 
nivelul UE în cazul unor 
epidemii viitoare”, 
Mondorf -les-Bains, 12 -14 
octombrie 2015, p. 23.
45 Observațiile formulate în urma auditului 
106  
Memorandumul de înțelegere dintre cele trei direcții generale menționate anterior 
reprezintă un pas important în direcția creșterii gradului de pregătire la nivelul UE în 
ceea ce privește amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății și alte urgențe 
majore multisectoriale. Cu toate acestea, activitățile de audit desfășurate de Curte 
la nivelul DG Sănătate și Siguranță Alimentară au arătat că sunt necesare mai multe 
progrese pentru punerea în aplicare a acestui memorandum, în pofida cooperării 
extinse dintre DG Sănătate și Siguranță Alimentară și DG Protecție Civilă și Operațiuni 
Umanitare Europene din timpul epidemiei de Ebola.
Deficiențe constatate la nivelul gestionării de către Comisie 
a Dispozitivului său operațional pentru situații de urgență în 
materie de sănătate
107  
DG Sănătate și Siguranță Alimentară gestionează un dispozitiv operațional pentru 
situații de urgență în materie de sănătate, care poate fi activat la diferite niveluri de 
alertă87 în cazul unei crize de sănătate. Curtea a considerat că un astfel de dispozitiv 
necesită o abordare structurată pentru evaluarea a posteriori . Planurile de gestionare 
a situațiilor de urgență trebuie să fie actualizate în conformitate cu recomandările 
formulate în cadrul unei evaluări a posteriori . Exemple de astfel de mecanisme se re -
găsesc și în planul de urgență în materie de sănătate publică al ECDC și în procedurile 
standard de operare ale acestuia88.
108  
Pentru a-și îndeplini cu eficacitate rolul în structurile de gestionare a crizelor și de 
coordonare, personalul în cauză ar trebui să își actualizeze în permanență cunoștințe -
le legate de rolul lor potențial și de sisteme, prin participarea la programe de formare. 
Organizația în cauză trebuie să monitorizeze cunoștințele personalului său și gradul 
de conștientizare a rolului potențial pe care îl joacă, de exemplu prin monitorizarea 
participării lor efective la cursuri de formare. Este necesar să fie instituite măsuri clare 
și adecvate care să garanteze că o organizație care are responsabilități în materie de 
coordonare sau gestionare a crizelor poate să își continue desfășurarea activităților la 
un nivel ridicat de alertă pentru o perioadă extinsă de timp și că necesarul aferent în 
materie de resurse umane este luat în considerare în mod corespunzător.
109  
Dispozitivul operațional pentru situații de urgență în materie de sănătate se bazează 
pe un manual al DG Sănătate și Siguranță Alimentară89. Acest manual fusese actuali -
zat și simplificat pe baza învățămintelor desprinse în urma epidemiei de gripă H1N1 
din 2009. Cu toate acestea, Curtea a identificat o serie de deficiențe în gestionarea de 
către Comisie a dispozitivului menționat. Conținutul manualului nu era actualizat la 
momentul auditului. Nu era suficient de clar care parte din recomandările specifice 
formulate în urma exercițiului major Quicksilver din 201490 au fost preluate pentru 
a se îmbunătăți concepția manualului. În plus, Comisia nu efectuase o evaluare inter -
nă a funcționării Dispozitivului operațional pentru situații de urgență în materie de 
sănătate în timpul crizei epidemiei de Ebola, astfel încât ghidul nu a fost actualizat în 
consecință.87 De exemplu, verde (situație 
normală), portocaliu 
(evenimente de urgență 
medie sau majoră) și roșu 
(criză acută).
88 Procedura standard de 
operare a ECDC pentru 
evaluarea urgențelor de 
sănătate publică: procesele de 
activare a nivelului 1 sau 2 ca 
urmare a unei amenințări sau 
a unui exercițiu de simulare ar 
trebui să fie evaluate, iar 
învățămintele desprinse ar 
trebui să fie integrate în 
gestionarea planului actualizat 
de urgență în materie de 
sănătate publică.
89 Health Emergency Operations 
Facility for a  coordinated 
management of public health 
emergency at EU level — 
Revised practical guidance for 
HEOF members  (Dispozitivul 
operațional pentru situații de 
urgență în materie de sănătate 
în vederea unei gestionări 
coordonate a  urgențelor în 
materie de sănătate publică la 
nivelul UE – Ghid practic 
revizuit pentru membrii 
dispozitivului), aprilie  2015.
90 Exercițiul Quicksilver: 
Command Post Exercise on 
serious cross-border threats to 
health falling under the 
chemical and environmental 
categories  (Exercițiu de 
stat-major privind 
amenințările transfrontaliere 
grave la adresa sănătății de 
origine chimică sau care 
provin din mediu), raport final.
46 Observațiile formulate în urma auditului 
110  
În plus, Curtea a constatat că membrii în cauză ai personalului nu au beneficiat de 
o formare continuă grație căreia să se garanteze că aceștia și-ar putea îndeplini, în 
orice moment, rolurile în cadrul Dispozitivului operațional pentru situații de urgență 
în materie de sănătate, în special în cazul în care membrii personalului nu fac par -
te din unitatea de gestionare a crizelor și de pregătire, dar pot fi convocați dacă se 
instituie cel mai înalt nivel de alertă. În ceea ce privește asigurarea dotării necesare cu 
personal în perioade de alertă ridicată, Curtea a constatat că se aplicau doar normele 
obișnuite de compensare în cadrul programului de lucru flexibil, care nu sunt însă 
adecvate pentru a face față provocărilor cu care se confruntă DG Sănătate și Sigu -
ranță Alimentară în cursul coordonării gestionării urgențelor în materie de sănătate 
publică la nivelul UE, în special atunci când starea de urgență durează o perioadă 
mai lungă de timp și când personalul lucrează în schimburi, fără a putea beneficia de 
posibilitatea compensării cu timp liber corespunzător.
111 
Curtea a constatat, de asemenea, că Dispozitivul operațional pentru situații de urgen -
ță în materie de sănătate nu a făcut obiectul unei evaluări inter  pares  de către o altă 
instituție sau agenție și că între ECDC și DG Sănătate și Siguranță Alimentară nu a avut 
loc niciun schimb concret de experiență sau de bune practici în legătură cu concepția 
și gestionarea planurilor lor respective de gestionare a situațiilor de urgență.
47
 Concluzii și recomandări
112  
Intrarea în vigoare a Deciziei nr. 1082/2013 privind amenințările transfrontaliere grave 
pentru sănătate contribuie la crearea și la consolidarea unui cadru cuprinzător la 
nivelul UE privind securitatea sanitară, care permite Uniunii să își protejeze cetățenii 
împotriva unor astfel de amenințări. Dezvoltarea și punerea în aplicare a elementelor 
prevăzute de această decizie și a măsurilor aferente de securitate sanitară de la nive -
lul UE, inclusiv a programelor de finanțare, reprezintă o problemă complexă, nu nu -
mai din perspectivă juridică, dar și ca urmare a multitudinii de factori implicați și de 
structuri complexe existente la nivelul țărilor, dar și la nivel internațional (a se vedea 
anexele  I și II). Statelor membre le revine responsabilitatea principală pentru politica 
în materie de sănătate (a se vedea punctul 3), în timp ce acțiunea UE în acest dome -
niu este concepută doar pentru a completa și a sprijini activitățile statelor membre. 
Prin urmare, rolul și responsabilitatea Comisiei constau, în mare parte, în oferirea de 
sprijin și în adoptarea unor măsuri complementare, acolo unde este necesar.
113  
Complexitatea este sporită și de faptul că o frecvență relativ ridicată a situațiilor de 
urgență majoră necesită o atenție aproape permanentă. De la adoptarea deciziei 
au survenit mai multe astfel de situații de urgență, iar noi amenințări ar putea să se 
materializeze rapid, inclusiv o epidemie majoră de gripă care ar putea afecta UE. În 
consecință, este nevoie aproape în permanență ca statele membre, diferitele servicii 
competente ale Comisiei și organizațiile internaționale să fie angajate în acțiuni de 
răspuns, continuându-și în același timp activitățile semnificative care le revin în conti -
nuare în materie de pregătire.
114  
În acest context dificil, simpla existență a deciziei și a măsurilor și a programelor de 
sprijinire a punerii sale în aplicare nu este suficientă pentru a se asigura protecția op -
timă a cetățenilor de amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății în UE. În 
plus, decizia este un act legislativ al UE ale cărui norme trebuie să fie aplicate în mod 
efectiv și consecvent de toți factorii implicați, pentru a se putea asigura realizarea 
obiectivelor sale. Prin urmare, Curtea a încercat să determine dacă punerea în aplica -
re a cadrului UE pentru protejarea cetățenilor de amenințările grave transfrontaliere 
la adresa sănătății era adecvată. În acest scop, Curtea s-a concentrat asupra punerii 
efective în aplicare a elementelor existente anterior, precum și a elementelor inova -
toare din cadrul deciziei (punctele 7-9). De asemenea, Curtea a urmărit să stabilească 
dacă programele UE în domeniul sănătății aduceau contribuții eficace în ceea ce pri -
vește protejarea cetățenilor de amenințările la adresa sănătății și dacă este adecvată 
coordonarea internă asigurată de Comisie în ceea ce privește finanțarea securității 
sanitare și gestionarea crizelor de sănătate publică (punctele 15 și 17).
48 Concluzii și recomandări 
115  
Concluzia generală a Curții este că Decizia nr. 1082/2013 privind amenințările trans -
frontaliere grave pentru sănătate reprezintă un pas important în direcția abordării 
într-o manieră mai eficace a amenințărilor de acest gen în UE. Totuși, un număr de 
deficiențe semnificative la nivelul statelor membre și la nivelul Comisiei afectează 
punerea în aplicare a deciziei și a cadrului UE aferent. Deși nu se cunosc natura și 
amploarea viitoarelor amenințări, acestea putând suferi diverse evoluții, este nece -
sar să se depună mai multe eforturi pentru a se soluționa aceste deficiențe și pentru 
a permite Uniunii să beneficieze pe deplin de mecanismele instituite.
116  
Curtea a constatat că, de la intrarea în vigoare, în decembrie 2013, a Deciziei privind 
amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate, dezvoltarea și punerea în aplica -
re a inovațiilor introduse de această decizie (punctul 21) au fost afectate de întârzieri, 
ceea ce a fost de natură să le reducă eficacitatea în funcționare. Consultarea dintre 
statele membre și Comisie cu privire la planificarea pregătirii și a reacției la ame -
nințările transfrontaliere grave la adresa sănătății a fost inițiată conform cerințelor. 
Cu toate acestea, procedurile de obținere și de schimb al informațiilor relevante în 
vederea îmbunătățirii eforturilor de coordonare a pregătirii nu sunt încă suficient de 
solide și nu au produs încă rezultate evidente (punctele 22-29). În ceea ce privește 
măsurarea performanței de către Comisie a punerii în aplicare a politicii în materie de 
amenințări transfrontaliere la adresa sănătății, Curtea a constatat că anumite elemen -
te-cheie ale obiectivului specific și ale indicatorului Comisiei nu sunt definite în mod 
clar și nu s-a ajuns la un acord în privința acestora cu statele membre, pentru a se 
garanta că toți factorii interesați acționează în direcția îndeplinirii acelorași obiective 
(punctele  30-34).
117  
De asemenea, Curtea a constatat că: rolul ECDC în legătură cu pregătirea generală 
nu este suficient de formalizat, ceea ce îi poate limita capacitatea de a-și planifica în 
mod adecvat activitățile aferente pe termen lung sau de a răspunde în mod efica -
ce solicitărilor de asistență (punctele 35-39); statele membre nu au dat dovadă de 
o receptivitate suficientă pentru a accelera achizițiile comune de vaccin contra gripei 
pandemice (punctele 40-43) și UE nu dispune, în cadrul Deciziei privind amenințările 
transfrontaliere grave pentru sănătate, de un mecanism care să îi permită să facă față 
nevoilor urgente de contramăsuri medicale (punctul 42). Nu în ultimul rând, activita -
tea și rolul CSS s-au dovedit a fi foarte importante, dar acest comitet se confruntă cu 
dificultăți de ordin strategic și operațional ce trebuie soluționate pentru a-i permite 
să își valorifice pe deplin mandatul ambițios cu care a fost învestit (punctele 44-52) 
și, astfel, să asigure cel mai înalt nivel de protecție posibil împotriva amenințărilor la 
adresa sănătății în UE; acest lucru se referă și la garantarea aplicării efective a norme -
lor privind coordonarea reacției prevăzute de decizie (punctele 53-55).
49 Concluzii și recomandări 
118  
Este necesar să se accelereze dezvoltarea și punerea în aplicare a inovațiilor introduse 
de decizie și să se soluționeze dificultățile de ordin operațional și strategic cu care 
continuă să se confrunte CSS. În acest scop, statele membre și Comisia trebuie să dis -
pună de o viziune mai clară și comună a obiectivelor și a priorităților comune privind 
intensificarea coordonării și a eforturilor de schimb de informații în baza deciziei, în 
special în domeniile planificării pregătirii, achizițiilor comune și organizării activității 
CSS pe termen lung. În ceea ce privește planificarea pregătirii și a reacției, o dificulta -
te suplimentară constă în luarea în considerare a evoluțiilor din contextul internațio -
nal mai amplu, prezentate în caseta  3 și în anexa I .
Recomandarea  1
Pentru a se accelera dezvoltarea și punerea în aplicare a inovațiilor introduse de Deci -
zia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate și pentru a se soluțio -
na dificultățile de ordin operațional și strategic cu care continuă să se confrunte CSS:
(a) Comisia ar trebui să propună Comitetului pentru securitate sanitară (CSS) 
să elaboreze  o foaie de parcurs strategică pentru acesta în vederea punerii în 
aplicare și a dezvoltării deciziei. Chiar dacă decizia nu impune stabilirea unor 
niveluri-țintă sau a unor indicatori, această foaie de parcurs ar trebui să reflecte 
prioritățile comune, în special în ceea ce privește coordonarea planificării pregă -
tirii, astfel încât să faciliteze formarea unei înțelegeri comune a modului în care 
se pot obține rezultate mai clare în perspectiva anului 2020. Activitățile aferente 
ar trebui să țină cont de inițiativele internaționale în acest domeniu, care impun, 
mai concret, realizarea unor evaluări inter  pares  sau aplicarea unor mecanisme de 
evaluare externă. Dacă este posibil, aceste activități ar trebui să țină seama și de 
orientările în materie de pregătire deja elaborate la nivelul UE.
(b) Comisia  ar trebui să se asigure că învățămintele desprinse în urma primului ciclu 
de raportare privind planificarea pregătirii sunt aplicate pentru cea de a doua 
rundă de raportări din 2017 și să își îmbunătățească, în perspectiva anului 2020, 
raportarea cu privire la performanța legată de punerea în aplicare a deciziei. 
Comisia ar trebui să se asigure că informațiile raportate privind progresele sunt 
exacte și că acestea se bazează pe metodologiile convenite cu statele membre, 
după caz.
(c) Comisia, în cooperare cu statele membre , ar trebui să identifice modul optim 
de a valorifica activitatea grupurilor de lucru din cadrul CSS și ar trebui să se 
asigure că această activitate este bine structurată în jurul aspectelor tehnice și 
este utilizată drept contribuție pentru activitatea CSS. Grupurile de lucru deja în -
ființate trebuie să își îndeplinească mandatul care le-a fost încredințat începând 
cu 2017 și trebuie să producă rezultate, pe baza planurilor anuale de activitate și 
a unor obiective clar identificate. Acest lucru este valabil și în cazul grupului de 
lucru privind pregătirea din cadrul CSS și al activității acestuia în vederea elaboră -
rii unui mecanism UE care să îi permită să facă față nevoilor urgente de contramă -
suri medicale.
(d) Comisia și statele membre  trebuie să se asigure că activitățile legate de achizi -
ția comună de vaccin contra gripei pandemice sunt accelerate și produc rezultate 
cât mai curând posibil.
50 Concluzii și recomandări 
119  
În ceea ce privește implementarea eficace a sistemelor existente de alertă preco -
ce și răspuns rapid, precum și punerea în aplicare a supravegherii epidemiologice 
(punctul 56), pentru care Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru 
sănătate oferă baza legală, Curtea a constatat că aceste sisteme sunt operaționale 
de mai mulți ani și că rolul lor important la nivelul UE este recunoscut pe scară largă 
de părțile interesate. Cu toate acestea, în ceea ce privește alerta precoce și răspunsul 
rapid, Curtea a constatat că ar fi binevenită realizarea unor modernizări ale sistemu -
lui SAPR, inclusiv la nivelul procedurilor și al proceselor aferente pentru cunoașterea 
situației și pentru gestionarea incidentelor, precum și organizarea comunității de 
utilizatori ai SAPR (punctele 57-68). În plus, abordarea actualizată la nivelul UE privind 
alerta precoce și răspunsul rapid în cazul unor amenințări grave de origine chimică 
sau care provin din mediu nu a fost încă testată (punctele 69-73). Nu în ultimul rând, 
sistemul pentru supravegherea epidemiologică funcționează, în general, bine, însă 
sunt necesare eforturi suplimentare din partea ECDC și a statelor membre pentru a se 
asigura un nivel maxim de comparabilitate și de calitate a datelor de supraveghere 
(punctele 74-77).
Recomandarea  2
Pentru a moderniza în continuare SAPR și pentru a mări integrarea soluțiilor pentru 
procedurile de gestionare a riscurilor aferente, Comisia, în cooperare cu statele 
membre și cu ECDC , ar trebui:
(a) să examineze și să propună, în 2017, opțiuni de modernizare și de perfecționare 
a SAPR. Acestea ar trebui să includă soluții integrate sau complementare privind 
cunoașterea situației și gestionarea incidentelor la nivelul UE în cazul unor ame -
nințări transfrontaliere grave la adresa sănătății;
(b) să obțină periodic feedback de la utilizatori cu privire la soluțiile integrate pentru 
gestionarea riscurilor și cu privire la funcționarea și dezvoltarea SAPR.
120  
În ceea ce privește atingerea obiectivelor programului în domeniul sănătății de 
a proteja cetățenii de amenințările (transfrontaliere grave) la adresa sănătății (punc -
tul 78), Curtea a constatat că performanța programului a fost afectată de deficiențe. 
Deși acțiunile de contracarare a amenințărilor la adresa sănătății din cadrul celui de 
Al doilea program în domeniul sănătății (2008-2013) care au fost auditate de Curte 
au fost satisfăcătoare din punctul de vedere al producerii elementelor care trebuiau 
livrate, cele mai multe dintre aceste acțiuni nu au condus la obținerea unor rezultate 
durabile (punctele 79-88), fapt care le-a limitat contribuția la atingerea obiectivu -
lui de protejare a cetățenilor de amenințările la adresa sănătății. Deși nu este nouă, 
această observație subliniază faptul că Comisia trebuie să depună mai multe eforturi, 
în consultare cu factorii interesați, pentru a îmbunătăți performanțele în legătură cu 
acest aspect. În plus, Curtea a constatat deficiențe la nivelul măsurării indicatorului 
referitor la obiectivul de protecție împotriva amenințărilor la adresa sănătății din 
cadrul celui de Al treilea program în domeniul sănătății, precum și un nivel relativ 
scăzut de cheltuieli pentru acest obiectiv în perioada 2014-2016, lucru care sugerea -
ză că se întâmpină dificultăți în finanțarea unui număr suficient de acțiuni relevante 
pentru politică în cadrul acestui obiectiv pentru a se putea exercita un impact real în 
perspectiva anului 2020 asupra îndeplinirii obiectivului (punctele 89-94).
51 Concluzii și recomandări 
Recomandarea  3
Pentru a remedia principalele deficiențe care afectează performanța programului 
în domeniul sănătății în ceea ce privește acțiunile de contracarare a amenințărilor la 
adresa sănătății, Comisia  ar trebui:
(a) să analizeze și să propună opțiuni, în 2017, pentru a asigura o mai bună sustena -
bilitate, în perspectiva anului 2020, a rezultatelor obținute cu ajutorul acțiunilor 
referitoare la amenințările la adresa sănătății finanțate prin programul în dome -
niul sănătății. Aceste opțiuni ar trebui să includă identificarea mai clară a nevoilor 
și a relevanței la nivel de politică în momentul programării acțiunilor, precum 
și o analiză, realizată de DG Sănătate și Siguranță Alimentară într-o mai strânsă 
colaborare cu Chafea, a relevanței la nivel de politică a acțiunilor în desfășurare și 
a celor finalizate recent, în vederea identificării opțiunilor de promovare a asimi -
lării rezultatelor de bună calitate (a se vedea, de asemenea, recomandarea 4);
(b) să definească și să aprobe, în consultare cu statele membre, o metodologie clară 
de colectare a informațiilor privind performanța necesare în vederea raportării 
progreselor înregistrate în perspectiva anului 2020, în cadrul indicatorului speci -
fic privind amenințările la adresa sănătății din cadrul celui de Al treilea program 
în domeniul sănătății (a se vedea, de asemenea, recomandarea 1);
(c) să identifice în mod clar, în 2017, pentru anii rămași până în 2020 din perioada 
programului în domeniul sănătății, care sunt prioritățile din cadrul obiectivului 
de a proteja cetățenii împotriva amenințărilor transfrontaliere grave la adresa 
sănătății care oferă, în perspectiva anului 2020, oportunități de finanțare a unor 
acțiuni relevante la nivel de politică [a se vedea recomandarea 3 litera (a)].
121  
Nu în ultimul rând, auditul a relevat faptul că, în ciuda unei game largi de mecanisme 
de coordonare, există o serie de lacune în ceea ce privește coordonarea internă de că -
tre Comisie a activităților în domeniul securității sanitare între diversele sale servicii și 
programe, astfel încât nu se poate asigura valorificarea pe deplin a sinergiilor poten -
țiale. În contextul unor volumuri importante de finanțare din partea UE provenind de 
la diferite programe tematice și al varietății de servicii ale Comisiei care sunt implicate 
în punerea lor în aplicare, lucru care face necesară o colaborare complexă în rețea 
între serviciile Comisiei, factorii de decizie politică la nivel național, utilizatorii finali și 
alte părți interesate, ar trebui să se depună eforturi în vederea îmbunătățirii coordo -
nării, care ar trebui să fie mai structurată și mai bine orientată către politică (puncte -
le 96-102). Curtea a constatat, de asemenea, că este necesar să se depună mai multe 
eforturi pentru a face pe deplin operaționale acordurile de cooperare existente între 
structurile de gestionare a crizelor din cadrul Comisiei (punctele 103-106), precum și 
faptul că gestionarea de către DG Sănătate și Siguranță Alimentară a Dispozitivului 
său operațional pentru situații de urgență în materie de sănătate prezenta deficiențe 
care ar putea să îi afecteze performanța în cazul unor crize viitoare în domeniul sănă -
tății la nivelul UE (punctele 107-111).
52 Concluzii și recomandări 
Recomandarea  4
Pentru a elimina lacunele remarcate în coordonarea internă de către Comisie a ac -
tivităților relevante pentru securitatea sanitară și gestionarea crizelor de sănătate 
publică și pentru a îmbunătăți concepția Dispozitivului său operațional pentru situații 
de urgență în materie de sănătate:
(a) Comisia  ar trebui să definească, începând din 2017, o abordare mai structurată 
și mai detaliată pentru coordonarea dintre DG Sănătate și Siguranță Alimentară 
și alte servicii ale Comisiei care desfășoară activități relevante pentru securitatea 
sanitară, precum și să realizeze o inventariere detaliată a activităților din tre -
cut, a celor în curs de desfășurare și a celor planificate. Acest lucru ar trebui să 
permită identificarea sinergiilor potențiale și intensificarea cooperării pe margi -
nea unor probleme comune, cum ar fi gradul limitat de asimilare a rezultatelor 
acțiunilor cofinanțate de UE și posibilitatea ca factorii interesați să direcționeze 
mai bine aceste rezultate către factorii de decizie.
(b) Comisia  ar trebui să întreprindă acțiuni imediate pentru a transpune în măsuri 
concrete memorandumul de înțelegere privind structurile de gestionare a cri -
zelor încheiat între DG Sănătate și Siguranță Alimentară, DG Migrație și Afaceri 
Interne și DG Protecție Civilă și Operațiuni Umanitare Europene; printre astfel de 
acțiuni ar trebui să se numere organizarea de activități comune privind învăță -
mintele desprinse și activități comune de formare privind sistemele și domeniile 
de politică, precum și instituirea unor proceduri standard de operare.
(c) Comisia  ar trebui să își revizuiască, fără întârziere, Dispozitivul operațional pen -
tru situații de urgență în materie de sănătate și să se asigure că acesta este actua -
lizat în conformitate cu învățămintele desprinse în urma crizei epidemiei de Ebola 
și a exercițiilor majore derulate la nivelul UE. De asemenea, Comisia ar trebui să 
se asigure că este instituit un program de formare monitorizat permanent pentru 
toți membrii personalului care ar putea fi implicați în funcționarea dispozitivu -
lui. Comisia ar trebui totodată să facă schimb de opinii, în măsura posibilului, cu 
ECDC și cu DG Protecție Civilă și Operațiuni Umanitare Europene, în special în 
legătură cu structurile sau manualele acestora în materie de gestionare a crizelor.
Prezentul raport a fost adoptat de Camera I, condusă de domnul Phil WYNN OWEN, 
membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 5 octombrie 2016.
 Pentru Curtea de Conturi
 Klaus-Heiner LEHNE
 Președinte

53
 Anexe
Planificarea pregătirii și a  reacției în contextul internațional
Regulamentul sanitar internațional 2005 (RSI 2005)
1. Regulamentul sanitar internațional al OMS din 1969 a fost complet revizuit și înlocuit de către RSI 2005, care 
a intrat în vigoare în 2007  . Obiectivul RSI este de a preveni și a controla răspândirea la nivel internațional a bolilor, 
de a proteja împotriva acestora și de a furniza o reacție în domeniul sănătății publice prin modalități proporțio -
nale cu riscurile pentru sănătatea publică și limitate la acestea, care să evită interferențele inutile cu deplasările 
și schimburile comerciale internaționale1
 . RSI 2005 impune statelor participante să raporteze către OMS orice 
eveniment care poate constitui o urgență în domeniul sănătății publice la nivel internațional, indiferent de origi -
nea acestuia, precum și să dezvolte, să consolideze și să mențină capacități de bază în domeniul sănătății publice 
pentru supraveghere și reacție, utilizând resursele naționale existente, precum planurile naționale de pregătire 
pentru pandemiile de gripă. RSI este menit, de asemenea, să reducă riscul de răspândire a bolilor în aeroporturi 
internaționale, porturi și puncte de trecere a frontierei și impune crearea unor puncte focale naționale și ale unor 
puncte focale în materie de RSI ale OMS, în scopul comunicărilor urgente.
2. RSI 2005 nu prevede niciun mecanism de asigurare a respectării dispozițiilor sale pentru statele care nu le res -
pectă. OMS monitorizează punerea în aplicare a RSI și publică și actualizează orientări relevante. De asemenea, 
grupurile sale de experți și comitetele sale de examinare analizează eficacitatea RSI în situații de urgență, așa cum 
s-a procedat, de exemplu, după epidemia de Ebola (a se vedea caseta  3 din raport pentru mai multe informații cu 
privire la aceasta).
Urgență la nivel internațional în domeniul sănătății publice
3. În temeiul RSI, o urgență la nivel internațional în domeniul sănătății publice se referă la un eveniment extraordi -
nar din domeniul sănătății publice care constituie un risc pentru sănătatea publică a altor state prin răspândirea 
la nivel internațional a bolii în cauză și care necesită, eventual, o reacție coordonată la nivel internațional. Situația 
de urgență la nivel internațional în domeniul sănătății publice este declarată de directorul general al OMS în baza 
unei recomandări din partea Comitetului pentru urgențe. Dacă este declarată o urgență la nivel internațional în 
domeniul sănătății publice, OMS trebuie să furnizeze o reacție „în timp real” la respectiva situație de urgență. 
Directorul general al OMS, sprijinit de Comitetul pentru urgențe, va elabora și va recomanda măsurile de sănătate 
de importanță majoră care trebuie aplicate de către statele participante.
RSI și UE
4. Toate statele membre ale UE sunt state participante la OMS și raportează către această organizație, de exemplu 
prin chestionare și autoevaluări, cu privire la punerea în aplicare a RSI. UE în sine nu este membru OMS și, prin 
urmare, nu este parte la RSI. Totuși, RSI recunoaște rolul potențial al UE de „organizație de integrare economică 
regională” și precizează că, fără a se aduce atingere obligațiilor care le revin în temeiul acestui regulament, statele 
participante care sunt membre ale organizației de integrare economică regională aplică în relațiile reciproce 
normele comune în vigoare în respectiva organizație de integrare economică regională. Comisia și ECDC își coor -
donează activitățile cu OMS la nivel de politică2 și la nivel tehnic, inclusiv schimbul de informații pentru comuni -
carea riscurilor, și au acces de consultare la anumite sisteme de alertă (precum Sistemul de informații referitor la 
evenimente al OMS – WHO Event Information System  și sistemul SAPR al UE). Decizia nr. 1082/2013/UE a introdus, 
de asemenea, un nou element, și anume declararea urgenței în materie de sănătate publică de către Comisie, dar 
aceasta este semnificativ diferită de o declarare a unei urgențe la nivel internațional în domeniul sănătății publice 
de către directorul general al OMS (a se vedea caseta  A).Anexa  I
1 International Health Regulations  (Regulamentul sanitar internațional) (2005), a  doua ediție, Organizația Mondială a  Sănătății, 2008.
2 A se vedea, de exemplu, Declarația comună din 2010 („Declarația de la Moscova”) care prezintă cooperarea dintre OMS și Comisie, precum și 
actualizările relevante ale site-ului internet al DG Sănătate și Siguranță Alimentară. Între ECDC și OMS există, de asemenea, un acord administrativ.
54 Anexe Anexa  I Caseta A – Declararea unei urgențe în domeniul sănătății publice în UE
După cum s-a explicat anterior, termenul de „urgență la nivel internațional în domeniul sănătății publice” este de -
finit în Regulamentul sanitar internațional drept un eveniment extraordinar care este considerat, în conformitate 
cu prevederile din acest regulament, a constitui un risc pentru sănătatea publică a altor state prin răspândirea la 
nivel internațional a bolii în cauză și care necesită, eventual, o reacție coordonată la nivel internațional. Responsa -
bilitatea de a decide dacă un eveniment se încadrează în această categorie aparține directorului general al OMS și 
presupune convocarea unui comitet de experți – Comitetul pentru urgențe în temeiul RSI.
Una dintre inovațiile introduse de Decizia nr. 1082/2013/UE este aceea că și Comisia poate acum să declare o si -
tuație ca fiind o urgență în domeniul sănătății publice pentru UE. În conformitate cu articolul 12, Comisia „poate 
recunoaște o situație de urgență de sănătate publică în ceea ce privește: (a) epidemiile de gripă umană considera -
te ca având un potențial pandemic, în cazul în care directorul general al OMS a fost informat și încă nu a adoptat 
o decizie prin care să declare o situație de pandemie de gripă în conformitate cu normele aplicabile ale OMS; sau 
(b) alte cazuri decât cele menționate la litera (a), în cazul în care directorul general al OMS a fost informat și încă 
nu a adoptat o decizie prin care să declare existența unei urgențe de sănătate publică de importanță internațio -
nală, în conformitate cu RSI; și atunci când:
(i) amenințarea transfrontalieră gravă pentru sănătate în cauză pune în pericol sănătatea publică la nivelul 
Uniunii;
(ii) cerințele medicale sunt nesatisfăcute în raport cu amenințarea respectivă, ceea ce înseamnă că nu există 
nicio metodă satisfăcătoare de diagnosticare, prevenire sau tratament autorizată în Uniune sau, chiar dacă 
există o astfel de metodă, autorizarea unui medicament ar reprezenta un avantaj terapeutic major pentru cei 
afectați.”
Articolul 13 adaugă apoi că recunoașterea unei situații de urgență în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) are 
ca unic efect juridic faptul că permite aplicarea articolului 2 punctul 2 din Regulamentul (CE) nr. 507/20063 sau, 
atunci când recunoașterea se referă în mod specific la epidemii de gripă umană cu privire la care se consideră că 
au un potențial pandemic, permite aplicarea articolului 21 din Regulamentul (CE) nr. 1234/20084. Aceasta înseam -
nă că scopul declarării urgenței în temeiul articolului 12 din Decizia nr. 1082/2013/UE este restrâns la o autorizare 
accelerată a contramăsurilor medicale împotriva pandemiilor și la activarea legislației farmaceutice. Aplicarea 
acestei proceduri este mult mai limitată comparativ cu declararea unei urgențe la nivel internațional în domeniul 
sănătății publice de către OMS, chiar dacă ar putea apărea situații în care o amenințare transfrontalieră gravă la 
adresa sănătății, indiferent de originea ei, afectează în mod specific UE și nu neapărat comunitatea mondială mai 
extinsă de care este responsabilă OMS. Aceasta înseamnă, de asemenea, că în domeniul de aplicare al deciziei nu 
este inclusă o clasificare a nivelurilor de alertă la nivelul UE (de exemplu, legată de Regulamentul de procedură 
al Comitetului pentru securitate sanitară) care să declanșeze anumite activități și capacități de reacție sau care să 
garanteze acționarea unui mecanism pentru capacitatea de intervenție rapidă sau pentru finanțare.
3 Regulamentul (CE) nr. 507/2006 al Comisiei din 29 martie 2006 privind autorizația de introducere pe piață condiționată pentru medicamente 
de uz uman care se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 92, 
30.3.2006, p. 6).
4 Regulamentul (CE) nr. 1234/2008 al Comisiei din 24 noiembrie 2008 privind examinarea modificării condițiilor autorizațiilor de introducere pe 
piață acordate pentru medicamentele de uz uman și veterinar (JO L 334, 12.12.2008, p. 7).
55 Anexe 
Inițiative internaționale privind planificarea pregătirii și transparența
5. Există, de asemenea, câteva alte inițiative internaționale care abordează necesitatea consolidării planificării pre -
gătirii și a creșterii transparenței. Printre aceste inițiative se numără, în principal, inițiativa promovată de Agenda 
pentru securitatea sanitară mondială5, care propune efectuarea de evaluări inter  pares6, sprijinul acordat de G7 și 
de Inițiativa pentru securitatea sanitară mondială7 acestor activități8, precum și vizitele efectuate de ECDC în sta -
tele membre, în cadrul cărora se abordează și chestiunea gradului de pregătire și a căror acceptare de către state -
le membre este facultativă9
 . Raportul privind conferința10 „Învățămintele pentru sănătatea publică desprinse din 
epidemia de Ebola din Africa de Vest — modalități de îmbunătățire a pregătirii și a reacției la nivelul UE în cazul 
unor epidemii viitoare”, pe care s-au întemeiat Concluziile Consiliului din decembrie 2015, conținea următoarea 
recomandare: un mecanism de evaluare inter  pares  ar putea ajuta statele membre să își îmbunătățească planurile 
naționale de pregătire, ținând seama de inițiativele trecute și actuale în materie de evaluări de țară independente 
existente la nivel mondial și regional.Anexa  I
5 Agenda pentru securitatea sanitară mondială a fost lansată în februarie 2014 și constituie un parteneriat în plină dezvoltare ce reunește aproximativ 
50 de națiuni, organizații internaționale și părți interesate neguvernamentale. Scopul său este să consolideze capacitățile țărilor de a contribui la 
crearea unei lumi sigure și la adăpost de amenințările reprezentate de bolile infecțioase și să acorde securității sanitare mondiale statutul de 
prioritate națională și mondială. Agenda pentru securitatea sanitară mondială aplică o  abordare multilaterală și multisectorială, ce vizează să 
consolideze atât capacitatea mondială, cât și capacitățile naționale de a preveni, a detecta și a reacționa la amenințările reprezentate de bolile 
infecțioase la oameni și la animale, indiferent dacă acestea apar în mod natural sau sunt răspândite în mod accidental sau deliberat ( https://
ghsagenda.org ).
6 O autoevaluare și o evaluare externă efectuată de o echipă de experți din alte țări participante la Agenda pentru securitatea sanitară mondială. 
Acest model de evaluare inter pares  asigură o abordare obiectivă și facilitează transferul de cunoștințe de la o țară la alta. Evaluările externe realizate 
de inițiativa Agenda pentru securitatea sanitară mondială ar trebui efectuate cel puțin de două ori pentru fiecare țară, prima dată pentru a se stabili 
un nivel de referință și ulterior pentru a se identifica progresele înregistrate față de acesta. Țările UE care au participat și pentru care a fost deja 
publicat un raport sunt Portugalia și Regatul Unit.
7 Inițiativa pentru securitatea sanitară mondială este un parteneriat internațional informal care reunește țări ce împărtășesc aceeași viziune și care are 
drept scop consolidarea, în domeniul sanitar, a pregătirii și a capacității de reacție la nivel mondial la amenințările de origine biologică și chimică și 
cele reprezentate de terorismul radionuclear și de gripa pandemică. Această inițiativă a fost lansată în noiembrie 2001 de către Canada, Uniunea 
Europeană, Franța, Germania, Italia, Japonia, Mexic, Regatul Unit și Statele Unite. Organizația Mondială a Sănătății are rolul de consilier expert 
pentru această inițiativă ( http://www.ghsi.ca/english/index.asp ).
8 Pentru a împiedica viitoarele epidemii să devină urgențe de mari proporții în domeniul sănătății publice, liderii G7 au convenit să se ofere să sprijine 
cel puțin 60 de țări, inclusiv țările din Africa de Vest, în următorii cinci ani pentru a pune în aplicare RSI, inclusiv prin Agenda pentru securitatea 
sanitară mondială și obiectivele sale comune, precum și prin alte inițiative multilaterale (Declarația miniștrilor sănătății G7, 8-9 octombrie 2015, 
Berlin).
9 Raportul tehnic al ECDC intitulat Ebola emergency preparedness in EU Member States: conclusions from peer-review visits to Belgium, Portugal and 
Romania  (Pregătirea la situația de urgență privind epidemia de Ebola în statele membre ale UE: concluzii în urma vizitelor de evaluare inter pares  
efectuate în Belgia, Portugalia și România), iunie 2015.
10 Conferință la nivel înalt organizată de DG Sănătate și Siguranță Alimentară la 12-14 octombrie 2015, Mondorf-les-Bains, Luxemburg.
56 Anexe 
Descrierea principalelor roluri și responsabilități în cadrul UE în ceea ce privește pro -
tejarea cetățenilor de amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății
Autoritățile din domeniul sănătății publice din statele membre
1. Autorităților din domeniul sănătății publice din statele membre le revine responsabilitatea pentru politica în do -
meniul sănătății publice la nivel național și cea de a face față amenințărilor la adresa acesteia. Între statele mem -
bre este posibil să existe diferențe legate de responsabilitățile pentru anumite aspecte referitoare la planificarea 
pregătirii și la sistemul de alertă precoce și răspuns rapid, din punctul de vedere al autorităților publice care sunt 
implicate, în funcție de organizarea lor guvernamentală, riscurile naționale sau situațiile specifice. Este posibil ca 
unele state membre să fi descentralizat anumite părți din responsabilitățile în domeniul sănătății publice, dacă 
nu chiar majoritatea, inclusiv pe cele legate de planificarea pregătirii și a reacției. Statele membre ale UE sunt, de 
asemenea, membre ale OMS Europa1 și au obligația de a pune în aplicare Regulamentul sanitar internațional, așa 
cum s-a explicat în anexa I .
2. De la momentul adoptării Deciziei nr. 1082/2013/UE, statele membre au, de asemenea, obligația de a transmite 
Comisiei anumite informații cu privire la planificarea pregătirii și a reacției. Decizia nr. 1082/2013/UE impune 
statelor membre și Comisiei să se consulte reciproc în cadrul Comitetului pentru securitate sanitară în scopul de 
a dezvolta, a consolida și a menține capacitățile lor de monitorizare, alertă precoce, evaluare și reacție privind 
amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate. Această consultare urmărește schimbul de bune practici și de 
experiență în ceea ce privește planificarea pregătirii și a reacției, promovarea interoperabilității planificării pregă -
tirii la nivel național, abordarea dimensiunii intersectoriale a planificării pregătirii și a reacției la nivelul Uniunii și 
sprijinirea punerii în aplicare a cerințelor privind capacitățile de bază în materie de supraveghere și reacție, astfel 
cum se menționează în RSI. Statele membre desemnează, de asemenea, autoritățile naționale competente pentru 
supravegherea epidemiologică care au responsabilitatea de a transmite date către Sistemul european de suprave -
ghere, în conformitate cu normele și orientările UE, precum și puncte de contact naționale pentru SAPR, care au 
responsabilitatea de a monitoriza sistemul SAPR și de a notifica alerte, în conformitate cu normele prevăzute în 
decizie.
Comisia Europeană  – DG  Sănătate și Siguranță Alimentară
3. Comisia asigură partea de secretariat și președinția Comitetului pentru securitate sanitară, coordonează Dispozi -
tivul operațional pentru situații de urgență în materie de sănătate ( Health Emergency Operations Facility  – HEOF) și 
se ocupă de funcționarea acestuia. Comisia asigură, de asemenea, gestionarea unor sisteme informatice relevan -
te și se coordonează cu alte servicii și agenții ale sale în ceea ce privește anumite aspecte transversale în acest 
domeniu de politică, precum și cu organizații internaționale relevante, cum ar fi OMS. Decizia nr. 1082/2013/UE 
privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate prevede în mod expres faptul că Comisia (mai precis 
DG SANTE), în colaborare cu statele membre, trebuie să asigure coordonarea și informarea reciprocă între meca -
nismele, structurile și activitățile care sunt relevante pentru planificarea pregătirii și a reacției în cazul amenință -
rilor transfrontaliere grave pentru sănătate, monitorizarea și alerta precoce cu privire la acestea și combaterea lor. 
De asemenea, Comisia are responsabilitatea de a se asigura că se evită orice dublare a activităților sau acțiunile 
contradictorii și că se pun la dispoziție resurse adecvate pentru toate sarcinile și funcțiile sale necesare și critice.Anexa  II
1 Aceasta acoperă un total de 55 de țări, care raportează Biroului regional al OMS pentru Europa, din Copenhaga.
57 Anexe 
Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC)
4. ECDC gestionează și coordonează rețeaua de supraveghere epidemiologică a bolilor transmisibile, a rezisten -
ței la antimicrobiene și a infecțiilor asociate asistenței medicale care au legătură cu bolile transmisibile. ECDC 
este o agenție a UE care are misiunea de a identifica, a evalua și a comunica amenințările existente și noi pentru 
sănătatea umană reprezentate de bolile infecțioase. ECDC se ocupă, de asemenea, de funcționarea sistemului de 
alertă precoce și răspuns rapid (SAPR). SAPR este un sistem web care pune în legătură Comisia, autoritățile din 
domeniul sănătății publice din statele membre responsabile de măsurile de combatere a bolilor transmisibile și 
ECDC. Țările care fac parte din SEE (Islanda, Liechtenstein și Norvegia) sunt și ele legate la acest sistem, iar OMS 
are acces de consultare.
5. În temeiul Deciziei privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate, ECDC trebuie să asigure consiliere 
științifică și evaluări ale riscurilor cu privire la amenințările care sunt comunicate sub formă de alertă prin SAPR, în 
special pentru amenințările de origine biologică sau necunoscută. Comisia poate solicita altor agenții sau organis -
me ale UE (de exemplu, comitetelor științifice) să efectueze evaluări rapide ale riscurilor atunci când expertiza lor 
este mai îndeaproape legată de tipul de amenințare vizat. La cerere, ECDC poate, de asemenea, sprijini Comisia și 
statele membre în punerea în aplicare a prevederilor Deciziei nr. 1082/2013/UE în materie de planificare a pregă -
tirii. Bugetul anual al ECDC acoperă și programe privind anumite boli; acestea sunt programe verticale consacrate 
unor boli specifice, care includ și componente precum consolidarea capacităților și comunicarea riscurilor. ECDC 
poate acorda sprijin în materie de reacție în caz de epidemie anumitor țări sau unor organizații internaționale 
precum OMS, așa cum a procedat pentru epidemia de Ebola. ECDC gestionează un centru pentru operațiuni de 
urgență, în baza unui manual privind urgențele în materie de sănătate publică. Abordarea actuală a ECDC este 
de a se viza toate riscurile (nu numai amenințările la adresa sănătății reprezentate de bolile transmisibile, ci și 
cele de altă origine), în conformitate cu obiectivele stabilite în RSI și în Decizia nr. 1082/2013/UE, mergând mai 
departe decât mandatul tradițional anterior al ECDC, care se axa pe bolile transmisibile și pe pregătirea în caz de 
pandemii.Anexa  II
58 Anexe 
Imagine de ansamblu a acțiunilor cofinanțate care au fost auditate
Următorul tabel conține o listă a acțiunilor auditate, cu principalele lor caracteristici, cofinanțate în cadrul obiectivului 
privind amenințările la adresa sănătății al celui de Al doilea program în domeniul sănătății (2008-2013) și gestionate 
de Chafea sau de DG Sănătate și Securitate Alimentară (în cazul celor trei proceduri de achiziții).
Nr. 
crt.Descriere generală Instrument de finanțareCofinanțare din partea UE 
conform contractului de 
finanțare (în euro)
1Elaborarea unui cadru generic pentru producția rapidă a vaccinurilor de 
urgență și pentru evaluarea rapidă a acestoraProiect 2 116 023
2Optimizarea depistării și a accesului la îngrijiri medicale pentru HIV în 
întreaga EuropăProiect 1 429  984
3O rețea pentru controlul amenințărilor la adresa sănătății publice și al 
altor riscuri la adresa biosecurității în țările din bazinul mediteraneean 
și din BalcaniProiect 900  000
4 Depistarea hepatitei B și C în rândul migranților în Uniunea Europeană Proiect 800  000
5Ancheta privind supravegherea sindromică, evaluare în vederea elaboră -
rii de orientări pentru EuropaProiect 798 814
6Strategii de adaptare a sănătății publice la fenomene meteorologice 
extremeProiect 750 000
7Consolidarea rolului societății civile și a sistemului de sănătate publică 
în vederea combaterii epidemiei de tuberculoză în rândul grupurilor 
vulnerabileProiect 750 000
8Evaluarea raportului costuri-eficacitate a strategiilor europene de alertă 
și de reacție la pandemia de gripă umanăProiect 700 000
9O rețea europeană pentru supravegherea și controlul cancerului de col 
uterin în noile state membreProiect 615 023
10Promovarea imunizării în rândul profesioniștilor din domeniul sănătății 
din EuropaProiect 604  000
11Acțiune coordonată în sectorul aviatic pentru controlul amenințărilor la 
adresa sănătății publiceProiect 598 566
12 Promovarea vaccinărilor în rândul populațiilor migrante din Europa Proiect 548 680
13Sistem de alertă, de supraveghere și de raportare privind amenințările 
de origine chimică la adresa sănătății, faza IIIProiect 497 760
14 Rețeaua europeană privind situațiile de urgență de origine chimică Proiect 447 600
15Exerciții de asigurare a calității și de creare a unei rețele privind detecta -
rea agenților patogeni foarte contagioșiAcțiune comună 3 316 326
16Exercițiu de stat-major privind amenințările transfrontaliere grave la 
adresa sănătății de origine chimică sau care provin din mediuAchiziție publică / contract de 
servicii458 989
17Organizarea a două seminarii de instruire la nivel regional împreună cu 
autoritățile din domeniul sănătății publice din statele membre cu privire 
la punerea în aplicare a noii decizii privind amenințările transfrontaliere 
grave pentru sănătateAchiziție publică / contract de 
servicii249 599
18Sistem de alertă și raportare precoce, Hedis, Nemo (monitorizarea 
mecanismelor de schimb de informații pentru gestionarea crizelor)Achiziție publică / contract de 
servicii1 588 500
19Sistem european de laboratoare de referință pentru agenți patogeni 
umaniAchiziție publică / contract de 
servicii500 000
20Organizarea de formări ale personalului și efectuarea unor exerciții la 
nivel european ca element fundamental al pregătiriiAchiziție publică / contract de 
servicii333 646
Total: 18 003  510Anexa  III
59 Anexe 
Următorul tabel conține o listă a acțiunilor examinate, cu principalele lor caracteristici, cofinanțate în cadrul celui de 
Al șaptelea program-cadru pentru cercetare (PC7) 2008-2013.
Nr. crt. Obiectivul general al acțiunii selectateProgramul din PC7 
în cadrul căruia este 
finanțată acțiuneaServiciul 
responsabil 
din cadrul 
ComisieiCofinanțare din partea UE
(în euro)
1Prognozarea evoluției epidemiilor și simulări de 
pandemiiCEC1ERCEA 684  000
2Platformă consacrată bolilor transmisibile emer -
gente și reemergenteSănătate DG RTD 11 909 560
3Controlul infecțiilor în sectorul aviației, de la 
măsuri de carantină efectivă la protocoale de 
igienizare/decontaminare a  cabinei avionuluiOameni REA 100 000
4Elaborarea unui pachet, bazat pe date concrete, 
privind comportamentul și comunicarea dedicat 
profesioniștilor și agențiilor în domeniul sănătății 
din întreaga Europă în cazul unor epidemii majoreSănătate DG RTD 1 999  607
5Rolul jucat de companiile farmaceutice în formu -
larea și punerea în aplicare a politicii de securitate 
sanitarăCEC ERCEA 1 197 694
6Transformarea reacției Europei la viitoarele epide -
mii sau pandemii grave prin punerea la dispoziție 
de infrastructură, prin coordonare și prin integra -
rea rețelelor existente de cercetare clinicăSănătate DG RTD 23 992 375
7Crearea unui set de instrumente integrat pentru 
a sprijini operatorii de transport și factorii rele -
vanți implicați în nodurile principale de transport 
în procesul de elaborare a planurilor lor actuale 
de pregătire și de reacție la pandemii și la agenții 
patogeni periculoșiSecuritate2DG HOME 3 142 004
8Interoperabilitatea și gradul de pregătire al 
serviciilor europene de sănătate în legătură cu 
amenințări letale precum bolile pandemice sau 
atacurile teroriste majoreSecuritate REA 2 789 940
9Creșterea gradului de pregătire în caz de dezastre 
la scară largă și transfrontaliere în rândul comuni -
tăților și al societăților din EuropaSecuritate REA 999 084
10Abordarea cu eficacitate a provocărilor științifice 
și societale create de pandemii și gestionarea 
crizelor asociate. Dezvoltarea unei strategii 
integrate și transdisciplinare.SiS3DG RTD 3 939 880
Total: 50 754 144
1 Consiliul European pentru Cercetare.
2 Programul pentru securitate.
3 Știința în societate.Anexa  III
60 Răspunsul  
Comisiei
Sinteză
III
Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate se bazează pe articolul 168 din tratat, articolul privind 
sănătatea publică.
V
Comisia și statele membre lucrează la instituirea infrastructurii necesare pentru a pune în aplicare pe deplin și efectiv 
Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate. Aceasta este o chestiune complexă. Deși se recu -
noaște faptul că au existat întârzieri, de exemplu în adoptarea anumitor acte de punere în aplicare, aceste întârzieri sunt 
în curs de soluționare și nu slăbesc semnificativ eficacitatea reacției Uniunii Europene la amenințările transfrontaliere 
pentru sănătate. Atât responsabilitățile statelor membre, cât și cele ale Comisiei sunt clar definite în Decizia nr. 1082/2013.
VI
Întârzierile înregistrate în punerea în aplicare a Deciziei privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate 
reflectă complexitatea situației amenințărilor la adresa sănătății sau „complexitatea obiectului”. După cum se arată 
în observațiile detaliate de mai jos, s-au realizat progrese importante în ceea ce privește elaborarea celorlalte acte de 
punere în aplicare și avansarea lucrărilor privind contramăsurile medicale. Mecanismul de achiziții comune este în prezent 
pe deplin instituit. Comitet pentru securitate sanitară este în întregime operațional; Comisia va discuta observația Curții 
cu statele membre, în cadrul comitetului.
VII
Comisia consideră că, în pofida îmbunătățirilor tehnice aduse sistemului de-a lungul timpului, este de dorit ca acesta să 
fie modernizat. Comisia colaborează în prezent cu ECDC la modernizarea sistemului SAPR.
IX
Comisia consideră că există o bună coordonare între departamentele sale care se ocupă de diversele aspecte ale secu -
rității sanitare și că problemele specifice semnalate de către Curte sunt în curs de soluționare. DG Sănătate și Siguranță 
Alimentară a luat măsuri importante în 2016 pentru a îmbunătăți funcționarea Dispozitivului operațional pentru situații 
de urgență în materie de sănătate ( Health Emergency Operations Facility  – HEOF).
X 
(i)
Comisia acceptă recomandarea 1 și este de acord în ceea ce privește rolul său în cadrul CSS și al mecanismului de achiziții 
comune. Comisia va discuta aceste aspecte în cadrul CSS.
(ii)
Comisia acceptă recomandarea 2. Comisia colaborează în prezent cu ECDC la modernizarea sistemului SAPR și va discuta 
cu statele membre modul în care feedbackul primit de la utilizatori poate îmbunătăți funcționarea sistemului.
Răspunsul Comisiei 61
(iii)
Comisia acceptă literele (a) și (c) și acceptă parțial litera (b) din recomandarea 3.
Comisia recunoaște faptul că sustenabilitatea este o problemă încă nerezolvată, deși s-au realizat multe progrese în ulti -
mii ani. Se realizează îmbunătățiri continue, în special în cadrul planului de acțiune stabilit de Comisie în urma evaluării 
ex post  a celui de Al doilea program în domeniul sănătății.
(iv)
Comisia acceptă parțial litera (a) și acceptă literele (b) și (c) din recomandarea 4. Între serviciile respective ale Comisiei 
există o bună cooperare, iar între servicii au loc discuții legate de intensificarea coordonării.
Comisia consideră că structura Dispozitivului operațional pentru situații de urgență în materie de sănătate (HEOF) este 
stabilă și definește rolurile și nivelurile de alertă. Începând din iunie 2016, Comisia a elaborat un program de formare con -
tinuă pentru a asigura operabilitatea deplină a HEOF în orice moment.
Observațiile formulate în urma auditului
21
Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate reprezintă un important pas înainte în ceea ce privește 
consolidarea cooperării dintre statele membre în vederea îmbunătățirii reacției față de amenințările la adresa sănătății și 
a protecției cetățenilor UE.
Comisia este conștientă de faptul că au avut loc unele întârzieri, dar consideră că acestea nu au pus sub semnul întrebării 
cooperarea efectivă a statelor membre cu privire la amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății.
24
Întrucât pregătirea în materie de securitate sanitară are ca obiect domenii sensibile, modelul de raportare a fost discutat 
în detaliu cu statele membre, iar pentru a se ajunge la un acord a fost necesară o a doua reuniune în cadrul procedurii 
comitetului.
Răspunsul Comisiei 62
25
Raportul prezentat Comitetului pentru securitate sanitară nu a inclus informații individuale din partea statelor membre 
deoarece pregătirea în materie de securitate sanitară are ca obiect domenii sensibile. Raportul se bazează numai pe 
contribuțiile statelor membre, dat fiind că legislația nu împuternicește Comisia să verifice informațiile furnizate de statele 
membre.
Rezultatele raportului au fost discutate mai pe larg în cadrul Grupului de lucru al CSS privind planificarea pregătirii și 
a reacției (12 noiembrie 2015). În cadrul reuniunii plenare a CSS (7 și 8 iunie 2016), statele membre au fost informate cu 
privire la un raport actualizat care reflectă în detaliu principalele probleme ale fiecărui stat membru.
26
Comisia consideră că raportul privind progresele oferă o imagine cuprinzătoare a gradului de pregătire națională din UE 
și furnizează orientări clare cu privire la modul în care pot fi soluționate deficiențele și lacunele prin intermediul unui plan 
de acțiune convenit cu statele membre prin aprobarea CSS. Subgrupul CSS privind pregătirea își va continua discuțiile cu 
privire la modul în care sunt urmărite concluziile raportului, coroborate cu lecțiile învățate în urma epidemiei de Ebola. 
O primă reuniune audio a acestui grup a avut loc înainte de reuniunea CSS, în noiembrie 2015.
În prezent au loc discuții și colaborări cu ECDC și cu OMS Europa în vederea revizuirii modelului de raportare prevăzut la 
articolul 4, având în vedere abordarea OMS privind punerea în aplicare a RSI și noul cadru de monitorizare și evaluare.
Caseta  3 – Evoluții pe plan internațional în domeniul pregătirii: deficiențe ale 
autoevaluărilor privind punerea în aplicare a  RSI
Această casetă se referă la evoluții din cadrul OMS care se situează în afara cadrului juridic al UE.
27
Potrivit explicațiilor de mai sus, statele membre s-au implicat activ în elaborarea întrebărilor, iar la procedura comitetului 
s-a obținut majoritatea calificată necesară.
28
Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate nu îi conferă Comisiei competența de a le impune sta -
telor membre o anumită structură a pregătirii generale. Strategia de planificare a pregătirii generale menționată de Curte 
este un document tehnic care face parte din contextul colaborării curente cu statele membre în materie de pregătire. În 
statele membre, sarcina de a disemina orientările existente le revine în special membrilor CSS.
Răspunsul Comisiei 63
29
Procedurile sunt complexe atât din perspectivă juridică, având în vedere competența Uniunii Europene în domeniul sănă -
tății, care constă în sprijinirea, coordonarea sau completarea acțiunilor statelor membre în domeniul sănătății publice, cât 
și din cauza multitudinii de actori și structuri complexe existente în cadrul țărilor și în relația cu structurile internaționale 
care se ocupă de aceste teme.
Comisia consideră că informațiile culese în exercițiul de raportare prevăzut la articolul 4 din Decizia privind amenințările 
transfrontaliere grave pentru sănătate oferă o analiză cuprinzătoare a gradului de pregătire națională din UE și furnizează 
orientări clare cu privire la modul în care pot fi soluționate deficiențele și lacunele. Subgrupul CSS privind pregătirea 
continuă acest demers.
30
Comisia colaborează îndeaproape cu statele membre în cadrul CSS și al grupului său de lucru privind pregătirea în 
vederea dezvoltării structurilor și mecanismelor de cooperare cu privire la pregătire, printre care se numără un plan de 
acțiune, cooperarea în materie de contramăsuri medicale și raportarea în conformitate cu articolul 4 din Decizia privind 
amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate. În acest context va avea loc și o discuție privind raportarea cu privire 
la progresele înregistrate.
31
Deoarece obiectivul și indicatorul nu sunt incluse în Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate, 
Comisia a creat alte modalități de raportare în cooperare cu ECDC, menționate la punctul 33.
33
Evaluarea ECDC se bazează pe răspunsurile la exercițiul de raportare prevăzut la articolul 4 din Decizia privind amenin -
țările transfrontaliere grave pentru sănătate. Aceasta este o evaluare tehnică aflată în întregime în sfera de competență 
a ECDC.
Comisia discută cu ECDC despre elaborarea unor indicatori adecvați care să ofere măsurători de încredere ale progreselor 
înregistrate în materie de pregătire.
Elaborarea de noi indicatori face parte din abordarea mai amplă care constă în elaborarea unor profiluri medicale ale 
țărilor, care face obiectul discuțiilor cu ECDC, cu OMS Europa și cu statele membre în cadrul Grupului de lucru privind 
pregătirea.
34
Ca parte a activităților din domeniul pregătirii, Comisia va dezbate cu statele membre pertinența indicatorilor, în cadrul 
CSS. Raportul ECDC oferă o imagine tehnică de ansamblu asupra situației, a lacunelor și a necesităților statelor membre 
din punctul de vedere al planificării pregătirii și a reacției.
Răspunsul Comisiei 64
37
Comisia consideră că cooperarea de zi cu zi în privința amenințărilor grave la adresa sănătății, cum este epidemia provo -
cată de virusul Zika, demonstrează că repartizarea sarcinilor este înțeleasă și că ECDC este în măsură să își îndeplinească 
pe deplin rolul în furnizarea de informații pentru evaluarea riscurilor către CSS. Distincția dintre evaluarea riscurilor (res -
ponsabilitatea ECDC) și coordonarea gestionării riscurilor (responsabilitatea Comisiei) este prevăzută în legislație. Cu toate 
acestea, adeseori cazurile specifice și sarcinile noi trebuie discutate și convenite separat între Comisie și ECDC. În acest 
sens, reuniunile lunare de coordonare dintre ECDC și Comisie asigură o cooperare strânsă și permit ECDC să răspundă în 
mod eficace solicitărilor de asistență.
39
Activitatea de elaborare a ghidului a început înainte de adoptarea deciziei.
După adoptarea deciziei, Comisia a sugerat ca ECDC să discute despre ghid și despre recomandarea sa cu CSS. După ce se 
va avansa în redactarea documentului, este prevăzută o dezbatere în cadrul Grupului de lucru privind pregătirea al CSS, 
care să aibă loc în toamna anului 2016.
40
Acțiunile următoare în direcția elaborării acordului de achiziții comune, în contextul Deciziei privind amenințările trans -
frontaliere grave pentru sănătate, au fost întreprinse fără întârzieri nejustificate; trebuie avut în vedere faptul că statele 
membre au fost obligate să se conformeze procedurilor naționale de ratificare pentru semnarea acordului, ceea ce, în 
mod inevitabil, necesită o anumită perioadă de timp.
41
Achiziționarea de vaccinuri pandemice pentru gripă este o chestiune extrem de complexă. În plus, identificarea și întruni -
rea cerințelor specifice ale statelor membre s-a dovedit a fi un proces îndelungat. În același timp, în 2016 s-au înregistrat 
progrese semnificative în ceea ce privește pregătirea unei proceduri de achiziții comune pentru vaccinuri pandemice. 
Pe lângă procedura referitoare la vaccinurile pandemice, în septembrie 2016 sunt în curs alte patru proceduri de achiziții 
publice.
42
Comisia ar dori să sublinieze faptul că atât achizițiile comune, cât și o procedură mai dezvoltată privind schimbul de con -
tramăsuri medicale își au locul lor în pregătirea pentru amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății. Prin natura 
sa, orice achiziție va presupune timp și va necesita ca în legislația UE să fie prevăzute proceduri de urmărire.
Cu mandatul CSS, în prezent sunt în curs de elaborare proceduri standard de operare având ca scop asigurarea unei reac -
ții rapide și coerente în situațiile de urgență viitoare. Rezultatul discuțiilor va fi prezentat Comitetului pentru securitate 
sanitară în noiembrie 2016.
În orice caz, mecanismul de protecție civilă prevede deja un cadru pentru schimbul de contramăsuri.
Răspunsul Comisiei 65
43
Deși progresele înregistrate în privința achizițiilor comune de vaccinuri împotriva gripei au fost într-adevăr lente din 
cauza complexității problemei, Comisia dorește să sublinieze faptul că până în prezent 24 de state membre au convenit 
să participe la acordul de achiziție comună, iar o serie de proceduri de achiziții comune sunt în curs. Nevoile urgente de 
schimb de contramăsuri medicale pot fi gestionate oricând prin intermediul SAPR (așa cum s-a întâmplat, de exemplu, în 
cazul antitoxinei difterice în 2016) sau prin intermediul mecanismului de protecție civilă în general.
46
Până în prezent, CSS a decis să nu instituie un grup de lucru pentru migranți. Necesitatea unui astfel de grup de lucru va fi 
discutată din nou în cadrul unui atelier de lucru al CSS.
După februarie 2015, când subiectele operaționale au revenit pe ordinea de zi a CSS, reuniunile comitetului au fost orga -
nizate pe criterii tematice și este în curs de pregătire o foaie de parcurs detaliată pentru CSS. Planul de acțiune privind 
pregătirea va oferi și un cadru pentru un plan de activități al Grupului de lucru privind pregătirea. În plus, au loc discuții 
cu ECDC în vederea unei mai bune coordonări între lucrările Comitetului de coordonare în materie de pregătire al ECDC și 
cele ale Grupului de lucru privind pregătirea al CSS. Au început activitățile de stabilire a planurilor de lucru atât cu rețeaua 
comunicatorilor, cât și cu Grupul de lucru privind pregătirea.
47
În septembrie 2016, la Grupul de lucru privind pregătirea au luat parte 11 state membre, OMS și ECDC. Grupul de lucru 
are un rol important în întocmirea documentelor pentru CSS, de exemplu a procedurilor standard de operare cu privire la 
contramăsurile medicale, a planului de acțiune privind pregătirea etc. O participare plenară este mai puțin importantă în 
acest context, deoarece grupul de lucru reunește experți tehnici în vederea întocmirii de propuneri care sunt supuse apoi 
aprobării/confirmării de către întregul CSS.
48
Sarcinile CSS sunt enumerate în Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate [articolul 17 alinea -
tul (2)]. Reuniunile CSS au fost organizate pe criterii tematice și este în curs de pregătire o foaie de parcurs detaliată 
pentru CSS (a se vedea punctul 46). În vederea coordonării reacțiilor, documentele tehnice, cum ar fi evaluările de risc 
elaborate de ECDC și avertizările de călătorie relevante, sunt discutate în cursul reuniunilor ad-hoc ale CSS. În cazul unor 
discuții tehnice, pot fi însă convocate grupuri de lucru ad-hoc relevante, compuse din experți tehnici din statele membre, 
pe baza deciziei Comitetului pentru securitate sanitară. Acest lucru s-a întâmplat în cursul actualei epidemii provocate de 
Zika, când a fost înființat grupul de lucru ad-hoc privind epidemia provocată de virusul Zika, care s-a întrunit de două ori.
Răspunsul Comisiei 66
51
Comisia este de acord că, atunci când intrarea în vigoare a Deciziei privind amenințările transfrontaliere grave pentru 
sănătate a coincis cu criza Ebola, au fost amânate eforturile de realizare a unei metodologii mai structurate, în special în 
ceea ce privește pregătirea. Această activitate se află însă în plină desfășurare în prezent.
52
Comisia consideră că informațiile pe care le transmite Comitetului pentru securitate sanitară cu privire la activitățile 
departamentelor relevante ale Comisiei sunt adecvate. Între departamente există acorduri de cooperare. Se întâmplă 
frecvent ca la reuniunile CSS să participe și alte servicii. În plus, DG Sănătate și Siguranță Alimentară a participat, de exem -
plu, și la audioconferințele zilnice ale Grupului operativ privind Ebola, precum și la numeroase alte grupuri interservicii.
60
Raportul de evaluare externă al ECDC a vizat perioada cuprinsă între anii 2008 și 2012, înainte de intrarea în vigoare 
a Deciziei privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate și înainte să aibă loc modificările (limitate) cores -
punzătoare ale SAPR.
63
Comisia este de acord cu faptul că feedbackul din partea utilizatorilor este esențial în procesul de revizuire a SAPR.
64
Comisia colaborează cu ECDC la remodelarea sistemului.
65
Comisia subliniază faptul că lista menționată la acest punct a fost identificată în evaluarea impactului întocmită înainte de 
decizia efectivă.
67
Comisia a început să colaboreze cu ECDC la remodelarea sistemului SAPR.
70
Normele și procedurile de eliminare a amenințărilor de origine chimică și care provin din mediu sunt, în contextul Deci -
ziei privind amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății, aceleași ca în cazul celorlalte amenințări cauzate de 
evenimente biologice sau de boli transmisibile. Criteriile de notificare sunt aceleași, la fel ca și utilizarea instrumentului 
informatic conceput în acest scop. În ultimii trei ani, în cadrul Programului în domeniul sănătății a fost cofinanțată o rețea 
specifică de monitorizare și evaluare a evenimentelor determinate de amenințări de origine chimică și care provin din 
mediu. De asemenea, a fost instituită o legătură cu Comitetul științific al Comisiei Europene, pentru a se asigura posibilita -
tea de recrutare a unui număr suficient de experți pentru evaluarea riscurilor în afara mandatului ECDC.
Funcționarea sistemului va fi testată într-un exercițiu viitor.
Răspunsul Comisiei 67
72
Comisia moderează și întreține sistemul, dar se intenționează ca RAS CHEM să fie integrat în SAPR. În septembrie 2016, în 
RAS CHEM erau înregistrate 18 țări.
74
Comisia este conștientă de acest lucru și colaborează cu ECDC pentru a îmbunătăți calitatea datelor și gradul de comple -
tare a raportărilor întocmite de statele membre.
77
Comisia este conștientă de acest lucru și colaborează cu ECDC pentru a crește calitatea datelor și gradul de completare 
a raportărilor întocmite de statele membre.
78
Comisia constată că activitățile examinate de către Curte s-au desfășurat în cadrul celui de Al doilea și al celui de Al treilea 
program în domeniul sănătății. Modul de gestionare a programului s-a modificat semnificativ între cele două programe. 
Procedurile de ofertare finanțate prin Programul în domeniul sănătății au contribuit în mod activ la îmbunătățirea pregă -
tirii transfrontaliere împotriva amenințărilor la adresa sănătății și cele mai multe proiecte au obținut rezultatele scontate.
Exercițiile la nivel transnațional finanțate prin Programul în domeniul sănătății au contribuit în mod activ la îmbunătățirea 
pregătirii transfrontaliere împotriva amenințărilor la adresa sănătății.
81
Comisia este pe deplin conștientă de faptul că sustenabilitatea rezultatelor nu a fost întotdeauna satisfăcătoare pen -
tru unele proiecte cofinanțate în cadrul celui de Al doilea program în domeniul sănătății înainte de apariția Deciziei 
nr. 1082/2013. O minimă sustenabilitate este întotdeauna asigurată prin diseminarea rezultatelor proiectelor și prin dis -
ponibilitatea constantă a acestora pe site-ul Chafea. Recent s-au înregistrat îmbunătățiri: noua bază de date va fi lansată 
pe site-ul Chafea la jumătatea lunii noiembrie 2016; este în curs de elaborare o nouă platformă IT (care oferă posibilitatea 
de a găzdui site-urile proiectelor/acțiunilor comune în timpul perioadei pentru care se acordă grantul și ulterior); Chafea 
a pregătit un model de strategie de diseminare care să fie pus la dispoziția coordonatorilor de proiect.
Caseta 5 – Exemple de proiecte auditate și de probleme identificate
Comisia este conștientă de faptul că proiectele nu înregistrează aceleași performanțe și nu toate oferă cel mai înalt nivel 
de calitate. Pentru a se asigura desfășurarea fiecărui proiect la cel mai înalt nivel posibil, Chafea a instituit de mai mulți ani 
măsuri precum furnizarea de expertiză și îndrumare profesională externă pentru proiectele „de risc”.
Comisia consideră că planul de acțiune stabilit de Comisie și de Chafea după evaluarea ex post  a celui de Al doilea pro -
gram în domeniul sănătății va asigura cofinanțare exclusiv pentru acțiunile care prezintă o posibilitate ridicată de a con -
tribui la inițiativele politice importante ale Uniunii Europene și care au o mare valoare adăugată la nivelul UE, în scopul 
reducerii la minimum a riscului de obținere a unor performanțe slabe și de asimilare redusă a rezultatelor.
Răspunsul Comisiei 68
82
În afară de procedura scrisă, Chafea informează Comisia în legătură cu rezultatele proiectelor importante și în cadrul 
unor reuniuni bilaterale. De asemenea, începând cu jumătatea anului 2016, personalul Comisiei are acces la noul sistem 
informatic pe care îl utilizează Chafea pentru gestionarea proiectelor. Acest sistem nu a fost disponibil pentru proiectele 
auditate.
Potrivit celor menționate mai sus (la punctul 81), Chafea a elaborat un model de strategie de diseminare care îi va asista 
pe coordonatorii de proiect în activitatea lor din domeniu. Chafea a angajat recent, cu normă întreagă, un responsabil cu 
diseminarea care, printre altele, îi va sprijini pe coordonatorii de proiect din domeniul sănătății în realizarea atribuțiilor de 
diseminare care le revin.
83
În urma evaluării ex post  a celui de Al doilea program în domeniul sănătății, Comisia a elaborat, în colaborare cu Chafea, 
un plan de acțiune pentru punerea în aplicare a tuturor recomandărilor formulate de evaluatorii externi. Se înregistrează 
progrese, de exemplu prin restructurarea bazei de date publice, prin definirea indicatorilor de monitorizare și instituirea 
unui sistem de monitorizare, precum și prin elaborarea unei strategii de diseminare.
Caseta 6 – Acțiuni comune din cadrul programului în domeniul sănătății
Comisia consideră că acțiunile comune reprezintă un instrument important de facilitare a cooperării dintre autoritățile 
statelor membre cu privire la aspecte tehnice specifice, care s-a dovedit a fi eficient în domeniul amenințărilor la adresa 
sănătății. Acțiunile comune sunt completate în special prin activități (de exemplu, exerciții) finanțate prin achiziții publice.
84
Rezultatele exercițiilor și ale cursurilor de formare contribuie în mod regulat la activitatea de pregătire; cel mai recent, CSS 
a primit informații cu privire la lecțiile învățate din exerciții în cadrul reuniunii sale din iunie 2016.
85
Anumite instrumente elaborate de JRC pentru modelare există încă și sunt utilizate, printre alții, de ECDC. Sunt în curs 
discuții în vederea consolidării cooperării dintre ECDC și JRC pe baza acestor instrumente.
86
Comisia consideră că acțiunile întreprinse ar putea fi mai structurate, dar ele au totuși loc – de exemplu, invitarea coor -
donatorilor de proiect la reuniunile grupurilor de experți (precum SAPR, FLU, PPG, amenințări de origine chimică) și/sau 
la reuniunea CSS; sau atelierul de lucru din decembrie 2014 intitulat „Cum se poate beneficia de proiectele europene”, 
o inițiativă a statelor membre ale UE având ca scop diseminarea rezultatelor celui de Al doilea program al UE în domeniul 
sănătății (2008-2013) în domeniul securității sanitare ( http://ec.europa.eu/chafea/news/news349.html ).
87
Atunci când utilizează contracte de achiziții, Comisia achiziționează servicii pentru care acțiunile de monitorizare depind 
de tipul serviciului prestat. În plus, rezultatele serviciilor achiziționate, care de cele mai multe ori iau forma unui raport, se 
publică și sunt disponibile un timp suficient de îndelungat.
Comisia ia mai multe măsuri pentru a spori diversitatea contractanților; de exemplu, există contracte-cadru cu reluarea 
procedurii concurențiale.
Răspunsul Comisiei 69
88
Comisia recunoaște faptul că asigurarea sustenabilității este o problemă încă nerezolvată, deși în ultimii ani s-au realizat 
multe progrese, cum ar fi producerea broșurii „Planificarea pregătirii generale” (PPG) (2011)1, reuniunea clusterului privind 
vaccinarea (2012), conferința la nivel înalt a Programului în domeniul sănătății (2012)2 și conferința regională privind secu -
ritatea sanitară (2014)3. O minimă sustenabilitate este întotdeauna asigurată prin site-ul Chafea. Se realizează progrese 
continue – a se vedea observația de la punctul 81.
89
Planul de acțiune elaborat de Comisie după evaluarea ex post  a celui de Al doilea program în domeniul sănătății include 
elaborarea de noi indicatori de monitorizare. Aceștia se utilizează într-un nou sistem de monitorizare, pe care începând 
din 2016 beneficiarii îl includ în raportarea periodică. Această monitorizare va ajuta și la măsurarea contribuțiilor pe care 
le aduce acțiunea cofinanțată la realizarea obiectivelor globale ale celui de Al treilea program în domeniul sănătății.
91
Comisia subliniază faptul că planificarea multianuală reprezintă un proces intern și informal. În conformitate cu cel de Al 
treilea program în domeniul sănătății, ea nu este obligatorie din punct de vedere juridic.
92
Previziunile privind execuția bugetară sunt doar orientative. De exemplu, prioritatea referitoare la evaluarea riscurilor 
este relevantă numai în situații de urgență. În cazul în care nu apar astfel de urgențe, programul de lucru aferent aces -
tei priorități ar putea fi pus în aplicare fără nicio cheltuială. În plus, aceasta nu înseamnă că distribuția bugetară este 
dezechilibrată.
93
Evaluarea ex post  a celui de Al doilea program în domeniul sănătății și planul de acțiune al Comisiei din martie 2016 indică 
elaborarea unui nou sistem de monitorizare și a unor indicatori aplicabili începând din 2016.
94
Sistemul de monitorizare și indicatorii sunt în curs de îmbunătățire, cu indicatori noi deja aplicabili din 2016.
Asigurarea unui echilibru între obiectivele programului nu se numără printre scopurile previziunilor privind execuția 
bugetară, realizate de către Comisie.
1 http://ec.europa.eu/chafea/publications/publications_for_health_programme.html #
2 http://ec.europa.eu/health/programme/events/ev_20120503_en.htm
3 http://ec.europa.eu/chafea/news/news349.html
Răspunsul Comisiei 70
95
Comisia consideră că a instituit o cooperare structurată între departamente.
101
Comisia consideră că există deja o cooperare structurată bună între departamente. Acesteia i se pot aduce oricând 
îmbunătățiri, printre care se poate număra și cartografierea suplimentară a activităților. Acest lucru nu va fi însă suficient 
pentru soluționarea problemelor legate de adoptarea rezultatelor activităților de cercetare.
102
Comisia se angajează să întărească în continuare buna cooperare dintre departamente și consideră că se mai pot aduce 
îmbunătățiri. Datorită diversității măsurilor instituite, cum sunt memorandumul de înțelegere încheiat cu mai multe direc -
ții generale, reuniunile periodice și celelalte modalități prin care se realizează un schimb eficace și eficient de informații, 
nivelul de cooperare este adecvat.
Răspuns comun al Comisiei la punctele 103-106
În cursul ultimelor crize recente, Comisia consideră că ERCC a demonstrat că îndeplinește un rol eficace ca platformă cen -
trală de convocare, ca punct de pornire pentru IPRC și în coordonarea reacției la dezastrele din afara Uniunii.
107
Într-adevăr, lecțiile învățate în urma epidemiei cauzate de H1N1 în 2009-2010 au condus la o simplificare substanțială 
a structurii Dispozitivului operațional pentru situații de urgență în materie de sănătate (HEOF), care a rămas stabil înce -
pând de atunci. În plus, principalele exerciții și cursuri de formare determină actualizarea manualului dacă se consideră 
necesar.
108
Comisia recunoaște că un program continuu de formare și de exerciții reprezintă un bun mijloc de a menține și consolida 
cunoștințele, care pot fi reamintite cu ușurință la activarea HEOF.
În urma reorganizării DG Sănătate și Siguranță Alimentară, la începutul anului 2016 au fost elaborate și au început să se 
desfășoare cursuri de formare privind HEOF pentru întregul personal implicat. Sesiunile de formare se organizează la 
intervale regulate.
A fost alocat personal care să îndeplinească rolurile predefinite din HEOF. Acest lucru permite o mai bună familiarizare cu 
aceste roluri și realizarea unor cursuri de formare mai specifice în acest sens.
109
Comisia este de părere că HEOF s-a dovedit funcțional în situațiile de criză din trecut, având în vedere numărul mic de 
membri ai personalului care își desfășoară activitatea în cadrul dispozitivului. Actuala structură a HEOF a fost definită 
ca urmare a lecțiilor învățate în urma epidemiei cauzate de H1N1 în perioada 2009-2010. Comisia consideră că structura 
este stabilă și definește rolurile și nivelurile de alertă. În momentul izbucnirii epidemiei de Ebola, personalul relevant din 
cadrul DG Sănătate și Siguranță Alimentară cunoștea foarte bine procedurile. Mai recent, operațiunile HEOF au fost revi -
zuite, iar personalul relevant a beneficiat de formare.
Răspunsul Comisiei 71
111
Comisia reamintește că, având în vedere evoluția lor istorică, procedurile de reacție în situații de urgență din cadrul Comi -
siei sunt foarte diverse și au fost instituite în diverse moduri și cu sisteme de personal diferite, pentru a răspunde fiecărei 
provocări în parte. Acest lucru este valabil și pentru ECDC, care menține, de exemplu, o listă de permanență chiar și pe 
timp de pace.
Concluzii și recomandări
115
Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate reprezintă un important pas înainte în ceea ce privește 
consolidarea cooperării dintre statele membre în vederea îmbunătățirii reacției față de amenințările la adresa sănătății și 
a protecției cetățenilor UE.
Comisia este conștientă de faptul că au avut loc unele întârzieri, dar acestea nu au pus sub semnul întrebării cooperarea 
efectivă a statelor membre cu privire la amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății.
116
Comisia recunoaște că au avut loc unele întârzieri în ceea ce privește stabilirea unei cooperări eficace între statele mem -
bre cu privire la amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății.
Gradul de pregătire națională din cadrul UE, lacunele și deficiențele vor fi abordate printr-un plan de acțiune convenit cu 
statele membre prin aprobarea CSS.
În prezent au loc discuții și colaborări cu ECDC și cu OMS Europa în vederea revizuirii sistemului de raportare, având în 
vedere abordarea OMS privind punerea în aplicare a RSI și noul cadru de monitorizare și evaluare.
117
Comisia consideră că rolul ECDC este definit în Regulamentul de înființare a agenției și în decizia transfrontalieră.
Pregătirile pentru o procedură de achiziții comune de vaccinuri pandemice au avansat considerabil în 2016, fiind în curs și 
alte inițiative de achiziții comune.
Mecanismul de protecție civilă prevede deja schimbul de contramăsuri, iar pentru contramăsurile medicale este în curs de 
elaborare o procedură standard de operare specifică.
CSS s-a dovedit a fi un mecanism eficace de coordonare pentru statele membre.
118
Organismul de conducere al acordului de achiziții comune este Comitetului director al AAC.
Răspunsul Comisiei 72
Recomandarea  1 
(a)
Comisia acceptă recomandarea; ea va discuta cu CSS această recomandare, precum și domeniul de aplicare și conținutul 
potențial al unei foi de parcurs. În funcție de rezultatul discuției, Comisia va pregăti un astfel de document pentru a fi 
avizat de către CSS.
(b)
Comisia acceptă această recomandare.
(c)
Comisia acceptă această recomandare.
Grupurile de lucru sunt instrumente importante pentru CSS. Acestea produc rezultate pe baza sarcinilor specifice, con -
tribuind astfel la activitatea CSS. Comisia nu acceptă ca 2017 să marcheze punctul final al activităților lor, ci mai degrabă 
consideră că pregătirea și comunicarea sunt atribuții permanente, care ar justifica menținerea unor structuri de lucru 
specifice.
(d)
Comisia acceptă, în ceea ce privește rolul și responsabilitățile sale în cadrul mecanismului de achiziții comune.
119
Comisia este de acord cu faptul că, în pofida îmbunătățirilor tehnice aduse sistemului de-a lungul timpului, este de dorit 
ca acesta să fie modernizat. Sunt în curs discuții cu ECDC.
Recomandarea  2 
(a)
Comisia acceptă această recomandare. Comisia colaborează în prezent cu ECDC la modernizarea sistemului SAPR.
(b)
Comisia acceptă această recomandare și va analiza împreună cu statele membre modul în care feedbackul primit de la 
utilizatori poate îmbunătăți funcționarea sistemului.
120
Comisia recunoaște faptul că asigurarea sustenabilității este o problemă încă nerezolvată, deși în ultimii ani s-au înre -
gistrat multe progrese, cum ar fi producerea broșurii „Planificarea pregătirii generale” (PPG) (2011), reuniunea grupului 
privind vaccinarea (2012) și conferința regională privind securitatea sanitară (2014). Se înregistrează îmbunătățiri conti -
nue, cele mai recente fiind restructurarea bazei de date publice, platforma HELI și punerea în aplicare a noii strategii de 
diseminare.
Sistemul de monitorizare a performanțelor este în curs de îmbunătățire, cu indicatori noi deja aplicabili începând din 
2015.
Răspunsul Comisiei 73
Recomandarea  3 
(a)
Comisia acceptă recomandarea. Toate aspectele sunt deja abordate în planul de acțiune redactat de Comisie în 2016, în 
urma evaluării ex post  a celui de Al doilea program în domeniul sănătății. DG Sănătate și Siguranță Alimentară va continua 
să coopereze cu Chafea în problema relevanței politice a acțiunilor în curs sau recent finalizate.
(b)
Comisia acceptă parțial recomandarea și va discuta despre raportare cu statele membre în cadrul CSS. Eficacitatea punerii 
în aplicare a acestei recomandări depinde de statele membre.
(c)
Comisia acceptă recomandarea și o include deja în exercițiul de planificare multianuală pentru perioada 2018-2020, care 
ar trebui să se încheie în toamna anului 2016, în vederea planificării priorităților pentru cel de Al treilea program în dome -
niul sănătății pentru anii respectivi.
Recomandarea  4 
(a)
Comisia acceptă parțial această recomandare.
Comisia consideră că există deja o cooperare structurată bună între departamente. Acesteia i se pot aduce îmbunătă -
țiri, printre care se poate număra și cartografierea suplimentară a activităților. Acest lucru nu va fi însă suficient pentru 
soluționarea problemelor legate de adoptarea rezultatelor activităților de cercetare.
(b)
Comisia acceptă să întărească în continuare buna cooperare dintre departamente.
(c)
Comisia acceptă această recomandare. Ca urmare a lecțiilor învățate în urma epidemiei cauzate de H1N1 în perioada 
2009-2010, Dispozitivul operațional pentru situații de urgență în materie de sănătate (HEOF) a fost simplificat și reorga -
nizat semnificativ. Comisia consideră că structura lui, în forma sa actuală, este stabilă și definește rolurile și nivelurile de 
alertă. Începând din iunie 2016, a fost elaborat un program de formare continuă și se organizează sesiuni de formare la 
intervale regulate. Sunt încă în desfășurare discuții cu privire la o soluție sustenabilă pe termen lung pentru remunerarea 
personalului care participă la gestionarea situațiilor de urgență în domeniul sănătății publice.
După Ebola și având în vedere necesitatea de a reacționa la amenințările de origine chimică și care provin din mediu, au 
fost organizate mai multe exerciții care au identificat situațiile care necesită îmbunătățiri. Colaborarea cu ECDC este în 
curs.

CUM VĂ PUTE/uni021AI PROCURA PUBLICA/uni021AIILE UNIUNII EUROPENE?
Publica/uni021Bii gratuite:
  un singur exemplar:  
pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  mai multe exemplare/postere/hăr/uni021Bi:  
de la reprezentan/uni021Bele Uniunii Europene (http://ec.europa.eu/represent_ro.htm),  
de la delega/uni021Biile din /uni021Bările care nu sunt membre ale UE (http://eeas.europa.eu/delegations/index_ro.htm)  
sau contactând re/uni021Beaua Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_ro.htm)  
la numărul 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratuit în toată UE) (*).
(*)  Informa/uni021Biile primite sunt gratuite, la fel ca și cea mai mare parte a apelurilor telefonice (unii operatori și unele cabine  
telefonice și hoteluri taxează totuși aceste apeluri).
Publica/uni021Bii contra cost:
 pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Etapă Data
Adoptarea planului de audit/Demararea auditului 15.7.2015
Trimiterea oficială către Comisie (sau către o altă entitate auditată) a proiectului de 
raport2 2.7. 2016
Adoptarea raportului final după procedura contradictorie 5.10.2016
Primirea răspunsurilor Comisiei (sau ale altei entități auditate) în toate versiunile 
lingvistice14.11.2016
O etapă-cheie în construirea unui cadru al UE mai solid de 
securitate sanitară a fost adoptarea, în 2013, a unei decizii 
privind amenințările transfrontaliere grave pentru 
sănătate. Programele-cadru de cercetare și programele de 
acțiune în domeniul sănătății ale UE sprijină și ele acțiuni 
legate de acest cadru. În urma auditului, s-a constatat că 
Decizia privind amenințările transfrontaliere grave pentru 
sănătate reprezintă într-adevăr un pas important în 
direcția abordării într-o manieră mai eficace 
a amenințărilor de acest gen în UE, însă un număr de 
deficiențe semnificative afectează punerea în aplicare 
a cadrului de securitate sanitară. Este necesar să se depună 
mai multe eforturi pentru a se soluționa aceste deficiențe 
astfel încât Uniunea să poată beneficia pe deplin de 
mecanismele instituite. Curtea formulează așadar o serie 
de recomandări menite în principal să accelereze și să 
consolideze punerea în aplicare.
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ