(Text cu relevanță pentru SEE)

Modificarea propusă introduce doar modificări minore, nesubstanțiale, ale cadrului de reglementare LULUCF pentru prima perioadă de conformitate, și anume 2021-2025. În schimb, are loc o modificare semnificativă la începutul celei de a doua perioade de conformitate 2026-2030. Pentru a simplifica punerea în aplicare și conformitatea, normele de contabilizare a terenurilor inspirate de Protocolul de la Kyoto nu vor mai fi aplicate după 2025, iar flexibilitatea dintre LULUCF și sectoarele „partajării eforturilor” va fi ajustată, în conformitate cu Legea europeană a climei. Obiectivul global al Uniunii privind absorbțiile nete de gaze cu efect de seră de 310 milioane de tone de CO2 echivalent va fi distribuit între statele membre sub formă de obiective naționale anuale pentru perioada 2026-2030 și se va baza pe emisiile și absorbțiile raportate în inventarele gazelor cu efect de seră și pe suprafețele de terenuri gestionate. Va fi introdus un nou sistem de guvernanță a respectării obiectivelor, iar mecanismul de flexibilitate privind exploatarea terenurilor care abordează riscul de nerespectare de către statele membre va fi ajustat. Începând din 2031, domeniul de aplicare al regulamentului va fi extins pentru a include și alte emisii decât cele de CO2 generate de sectorul agricol, acoperind astfel întregul cadru pentru sectorul terenurilor pentru prima dată cu un singur instrument de politică în domeniul climei.

Pe baza unei evaluări cuprinzătoare a impactului, Comunicarea Comisiei din 17 septembrie 2020 intitulată „Stabilirea unui obiectiv mai ambițios în materie de climă pentru Europa în perspectiva anului 2030” a propus creșterea nivelului de ambiție al UE și a prezentat un plan cuprinzător de creștere a obiectivului obligatoriu al Uniunii Europene pentru 2030 către o reducere cu cel puțin 55 % a emisiilor nete, într-un mod responsabil. Creșterea nivelului de ambiție pentru 2030 contribuie în prezent la asigurarea certitudinii factorilor de decizie și a investitorilor, astfel încât deciziile luate în anii următori să nu depindă de niveluri de emisii incompatibile cu obiectivul UE de a atinge neutralitatea climatică până în 2050. Obiectivul pentru 2030 este în conformitate cu obiectivul Acordului de la Paris de a limita creșterea temperaturii globale la un nivel cu mult sub 2 °C și de a continua eforturile de menținere a acesteia la 1,5 °C.

Combaterea schimbărilor climatice reprezintă o provocare urgentă. În conformitate cu constatările științifice ale Raportului special al Grupului interguvernamental privind schimbările climatice (IPCC), trebuie să se atingă un nivel al emisiilor nete de CO2 egal cu zero la nivel mondial în jurul anului 2015 și neutralitatea pentru toate celelalte gaze cu efect de seră ulterior în cursul secolului. Această provocare imperioasă impune UE să își intensifice acțiunile și să dea dovadă de spirit de lider la nivel mondial, devenind neutră din punct de vedere climatic până în 2050. Acest obiectiv este stabilit în Comunicarea „O planetă curată pentru toți – O viziune europeană strategică pe termen lung pentru o economie prosperă, modernă, competitivă și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei”.

Comunicarea privind Pactul verde european a lansat o nouă strategie de creștere pentru UE, care urmărește să transforme UE într-o societate echitabilă și prosperă, cu o economie modernă, eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor și competitivă. Comunicarea reafirmă ambiția Comisiei de a-și spori obiectivele climatice și de a face din Europa primul continent neutru din punct de vedere climatic până în 2050. În plus, scopul său este de a proteja sănătatea și bunăstarea cetățenilor împotriva riscurilor legate de mediu și a impacturilor aferente. În contextul efectelor foarte grave ale pandemiei de COVID-19 asupra sănătății și bunăstării economice a cetățenilor Uniunii, Pactul verde european a devenit cu atât mai necesar și important.

(j) Planul de acțiune privind reducerea la zero a poluării;

(c) [Strategia UE pentru păduri];

Au fost colectate informații suplimentare prin intermediul a numeroase studii externe, cum ar fi studiul de conformitate LULUCF, Consolidarea capacităților pentru inventarele gazelor cu efect de seră, Studiul-pilot privind sechestrarea carbonului în solurile agricole etc.

Evaluarea inițială a impactului a fost publicată pentru feedback la 29 octombrie 2020 timp de patru săptămâni și a primit în total 93 de răspunsuri. În plus, pentru a colecta dovezi și a asigura un nivel mai mare de transparență, Comisia a organizat, în perioada 13 noiembrie 2020-5 februarie 2021, o consultare publică pentru fiecare propunere; la consultarea privind revizuirea Regulamentului LULUCF au participat 235 de respondenți. Aceștia au indicat o preferință pentru obiective mai ambițioase în materie de absorbție pentru sectorul LULUCF, o opțiune selectată de 45 % dintre respondenți (în principal, mediul academic, cetățeni ai UE și ONG-uri). În al doilea rând, 35 % dintre respondenți, mare parte fiind din sectorul privat, și-au exprimat preferința pentru obiective integrate pentru sectorul terenurilor. Consolidarea flexibilității cu ESR a fost opțiunea preferată de 20 % dintre respondenți, în principal autorități publice. Un rezumat detaliat al feedbackului la evaluarea inițială a impactului și al rezultatelor consultării publice este prezentat în anexa 2 la evaluarea impactului pentru prezenta propunere.

•Evaluările ex post/verificarea adecvării legislației existente

3.REZULTATE ALE EVALUĂRILOR EX POST, CONSULTĂRILOR PĂRȚILOR INTERESATE ȘI EVALUĂRII IMPACTULUI

Prezenta propunere prevede o revizuire cuprinzătoare, în 2025, a datelor din inventarele naționale prezentate de statele membre în temeiul articolului 26 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2018/1999 („Regulamentul privind guvernanța”). Revizuirea va permite Comisiei să stabilească obiectivele anuale LULUCF ale statelor membre pentru perioada 2026-2030, pe baza mediei emisiilor de gaze cu efect de seră ale fiecărui stat membru în anii 2021, 2022 și 2023. Revizuirea va actualiza, de asemenea, traiectoria nivelului de emisii alocate pentru 2030 pentru ESR și va revizui alocările anuale pentru anii 2026-2030. În plus, revizuirea cuprinzătoare din 2027 în scopul asigurării conformității, prevăzută în Regulamentul privind guvernanța, va fi menținută. Aceste sarcini vor necesita sprijinul unui contractant extern, la un preț estimat de 2 milioane de EUR pentru fiecare revizuire (2025, 2027).

În plus, evaluarea impactului care însoțește prezenta propunere a fost pregătită și elaborată în conformitate cu orientările aplicabile privind o mai bună reglementare și cu recomandările Comitetului de analiză a reglementării, care a emis un aviz pozitiv cu rezerve la 19 aprilie 2021. Îmbunătățirile recomandate sugerate de comitet au fost abordate în versiunea finală.

Utilizarea datelor recente este preferabilă având în vedere două considerații. Prima, punctul de plecare al traiectoriei ar trebui să fie cât mai apropiat posibil de perioada de conformitate – acest lucru are un impact tehnic care elimină necesitatea stabilirii unei valori de referință precum nivelul de referință pentru păduri. A doua, inventarele LULUCF începând cu datele transmise în 2023 vor fi primele care vor fi vizate de condițiile Regulamentului privind guvernanța și, prin urmare, vor avea un standard mai ridicat. În 2025, pe baza rezultatelor unei revizuiri cuprinzătoare a inventarului gazelor cu efect de seră raportate, Comisia va adopta un act de punere în aplicare care va stabili obiectivele anuale pe baza emisiilor și absorbțiilor verificate din anii 2021, 2022 și 2023 pentru fiecare stat membru. Prin urmare, cele mai recente date revizuite vor servi drept bază pentru stabilirea traiectoriei obiectivelor anuale pentru perioada 2026-2029 în vederea atingerii obiectivelor naționale de absorbții nete pentru 2030.

Îmbunătățirea calității monitorizării și raportării emisiilor și absorbțiilor în sectorul exploatării terenurilor, al schimbării destinației terenurilor și al silviculturii devine mai importantă odată cu introducerea obiectivului UE de reducere a emisiilor nete pe baza cifrelor raportate în inventarele gazelor cu efect de seră. Coerența cu alte politici ale UE care se bazează, de asemenea, pe monitorizarea terenurilor – cum ar fi politica agricolă comună, politicile privind biodiversitatea și Directiva privind energia din surse regenerabile – are, de asemenea, o importanță deosebită, oferind sinergii administrative și de costuri importante. Datorită evoluției tehnologiilor de monitorizare a terenurilor, există numeroase oportunități de monitorizare a schimbărilor destinației terenurilor la costuri reduse și în timp util (de exemplu, prin utilizarea unor abordări bazate pe teledetecție, inclusiv prin sateliții Sentinel ai serviciilor Copernicus sau prin serviciile disponibile pe piață). Astfel de date geografice digitale furnizate în timp util de către UE nu numai că vor facilita raportarea GES, ci vor orienta, de asemenea, acțiunile de atenuare a schimbărilor climatice către zonele cu cel mai mare potențial de reducere a emisiilor și, la un nivel mai general, vor facilita acțiunile de mediu, protejarea biodiversității și a naturii și amenajarea teritoriului. Modernizarea abordării de monitorizare din Regulamentul LULUCF, introducând astfel condiții de concurență echitabile pentru toate statele membre în ceea ce privește utilizarea unor abordări comparabile și standardizate în conformitate cu instrumentele și tehnologiile disponibile, are, prin urmare, o importanță majoră și va asigura adoptarea celor mai bune practici de monitorizare.

O raportare transparentă, periodică a obligațiilor statelor membre, asociată cu verificări robuste ale conformității, reprezintă elemente fundamentale pentru obținerea de progrese în direcția îndeplinirii angajamentelor de reducere pe termen lung a emisiilor din UE. Inițiativa se bazează pe procesul care constă în elaborarea de planuri naționale integrate privind energia și clima și pe un cadru solid în materie de transparență a informațiilor privind emisiile de gaze cu efect de seră și alte informații privind clima, prevăzute în Regulamentul (UE) 2018/1999 privind guvernanța uniunii energetice și a acțiunilor climatice. Comisia va utiliza, de asemenea, informațiile raportate de statele membre în temeiul Regulamentului privind guvernanța ca bază pentru evaluarea periodică a progreselor înregistrate. Acestea includ informații privind emisiile de gaze cu efect de seră, politicile și măsurile, prognozele și adaptarea. De asemenea, Comisia va utiliza aceste informații pentru evaluările punerii în aplicare a politicilor de mediu și pentru monitorizarea programelor de acțiune pentru mediu. Informațiile obținute de la statele membre pot fi însoțite de observații atmosferice sistematice, atât observații in situ, cât și observații obținute prin teledetecție, cum ar fi cele furnizate de Copernicus.

În plus, ca urmare a modificării, în 2026, a mecanismului de raportare și de asigurare a conformității, punerea în aplicare va necesita asigurarea unei monitorizări actualizate și consolidate prin intermediul Agenției Europene de Mediu și al serviciilor de date conexe din cadrul programului Copernicus.

Modificarea va specifica valoarea compensării disponibile la 5 milioane de tone de CO2 echivalent, adică jumătate din cuantumul actual, deoarece se aplică numai până la sfârșitul anului 2025. În plus, compensările pentru terenurile forestiere raportate ca fiind transformate în alte tipuri de terenuri vor fi limitate până la sfârșitul anului 2017. Compensarea va putea fi utilizată numai în scopul respectării angajamentului pentru perioada 2021-2025, asigurându-se că niciun credit nu se utilizează pentru tranzacționare și nici nu este reportat în a doua perioadă 2026-2030.

În plus, dispoziția actuală privind flexibilitatea specială pentru Finlanda va fi eliminată și înlocuită cu articolul 13a din regulamentul modificat.

În plus, statele membre vor fi obligate să raporteze cu privire la utilizarea veniturilor din comercializare și se preconizează că vor reinvesti aceste venituri în proiecte climatice.

Începând din 2031, sectorul LULUCF va include și alte emisii decât cele de CO2 din sectorul agricol, iar regulamentul modificat va urmări atingerea obiectivului de a realiza neutralitatea climatică în ceea ce privește emisiile și absorbțiile de gaze cu efect de seră la nivelul Uniunii în sectoarele combinate cel târziu până în 2035; reducerea emisiilor nete la zero până la data menționată și generarea de emisii negative ulterior. Statele membre sunt obligate să contribuie la atingerea obiectivului colectiv și trebuie să prezinte, până în iunie 2024, modul în care intenționează să atingă acest obiectiv în planurile lor naționale integrate privind energia și clima actualizate. Ținând cont de planurile prezentate, Comisia va propune, până la sfârșitul anului 2025, obiective individuale la nivelul statelor membre și măsuri la nivelul UE pentru perioada de după 2030. Obiectivele individuale pentru perioada de după 2030 pentru statele membre vor face obiectul unei evaluări a impactului și al unei noi propuneri legislative.

Obiectivul pentru 2030 va fi punctul de plecare al traiectoriei sectorului terenurilor în perioada 2030-2050 pentru atingerea neutralității climatice la nivelul întregii economii și va permite monitorizarea progreselor către zero emisii nete de gaze cu efect de seră până în 2050.

(Text cu relevanță pentru SEE)

Modificarea articolului 4 din Regulamentul (UE) 2018/1999 se reflectă în planurile naționale privind energia și clima obiectivele naționale stabilite pentru perioada 2026-2030 și angajamentul privind neutralitatea climatică până în 2035. Modificarea articolului 38 facilitează efectuarea unei revizuiri cuprinzătoare a datelor din inventarele naționale în 2025, pentru a putea stabili obiectivele naționale anuale ale statelor membre în perioada 2026-2030. În plus, modificarea anexei V, partea 3, a introdus măsuri de creștere a preciziei monitorizării și raportării emisiilor și absorbțiilor de gaze cu efect de seră în sectorul LULUCF.

întrucât:

(1)Acordul de la Paris, adoptat în decembrie 2015 în temeiul Convenției-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC), a intrat în vigoare în noiembrie 2016 („Acordul de la Paris”). Părțile la acord au convenit să mențină creșterea temperaturii medii globale mult sub 2 °C peste nivelul din perioada preindustrială și să continue eforturile pentru a limita creșterea temperaturii la 1,5 °C în raport cu nivelul din perioada preindustrială.

(2)Abordarea provocărilor legate de climă și mediu și atingerea obiectivelor Acordului de la Paris se află în centrul Comunicării privind Pactul verde european, adoptată de Comisie la 11 decembrie 2019. În contextul efectelor foarte grave ale pandemiei de COVID-19 asupra sănătății și bunăstării economice a cetățenilor Uniunii, Pactul verde european a devenit cu atât mai necesar și important.

(3)Uniunea s-a angajat să reducă emisiile nete de gaze cu efect de seră la nivelul întregii economii a Uniunii cu cel puțin 55 % față de nivelurile din 1990 până în 2030, în cadrul angajamentului actualizat de reducere stabilit la nivel național, transmis Secretariatului CCONUSC la 17 decembrie 2020.

(4)Prin intermediul Regulamentului (UE) 2021/1119 al Parlamentului European și al Consiliului, Uniunea a transpus în legislație obiectivul neutralității climatice la nivelul întregii economii până în 2050. Regulamentul respectiv stabilește, de asemenea, un angajament obligatoriu al Uniunii de a reduce emisiile nete de gaze cu efect de seră (emisiile după deducerea absorbțiilor) cu cel puțin 55 % față de nivelurile din 1990 până în 2030. Se preconizează că toate sectoarele economiei vor contribui la atingerea acestui obiectiv, inclusiv în sectorul exploatării terenurilor, schimbării destinației terenurilor și silviculturii. Contribuția absorbțiilor nete la obiectivul climatic al Uniunii pentru 2030 este limitată la 225 de milioane de tone de CO2 echivalent. În contextul Regulamentului (UE) 2021/1119, Comisia și-a reafirmat într-o declarație corespunzătoare intenția de a propune o revizuire a Regulamentului (UE) 2018/841 al Parlamentului European și al Consiliului, în conformitate cu obiectivul ambițios de a crește absorbțiile nete de dioxid de carbon până la niveluri de peste 300 de milioane de tone de CO2 echivalent în sectorul exploatării terenurilor, schimbării destinației terenurilor și silviculturii până în 2030.

(5)Pentru a contribui la creșterea obiectivului ambițios de a reduce emisiile nete de la cel puțin 40 % la cel puțin 55 % sub nivelurile din 1990, ar trebui stabilite obiective anuale obligatorii privind absorbțiile nete de gaze cu efect de seră pentru fiecare stat membru în sectorul exploatării terenurilor, schimbării destinației terenurilor și silviculturii în perioada 2026-2030 [prin analogie cu nivelul anual al emisiilor alocate prevăzut în Regulamentul (UE) 2018/842 al Parlamentului European și al Consiliului], având drept rezultat un obiectiv de absorbții nete de 310 milioane de tone de CO2 echivalent la nivelul întregii Uniuni până în 2030. Metodologia utilizată pentru stabilirea obiectivelor naționale pentru 2030 ar trebui să țină seama de emisiile și absorbțiile medii de gaze cu efect de seră din anii 2016, 2017 și 2018, raportate de fiecare stat membru, și să reflecte performanțele actuale în materie de atenuare a schimbărilor climatice ale sectorului exploatării terenurilor, schimbării destinației terenurilor și silviculturii, precum și cota fiecărui stat membru din suprafața de teren gestionată din Uniune, ținând seama de capacitatea statului membru respectiv de a-și îmbunătăți performanța în acest sector prin practici de gestionare a terenurilor sau prin schimbări în utilizarea terenurilor care aduc beneficii climei și biodiversității.

(6)Obiectivele anuale obligatorii privind absorbțiile nete de gaze cu efect de seră ar trebui să fie stabilite pentru fiecare stat membru pe baza unei traiectorii liniare. Traiectoria ar trebui să înceapă în 2022, pe baza mediei emisiilor de gaze cu efect de seră raportate de statul membru respectiv în cursul anilor 2021, 2022 și 2023, și să se încheie în 2030 la obiectivul stabilit pentru statul membru respectiv. Pentru statele membre care își îmbunătățesc metodologia de calculare a emisiilor și a absorbțiilor, ar trebui introdus un concept de corecție tehnică. Ar trebui adăugată o corecție tehnică la obiectivul statului membru respectiv care să corespundă efectului modificării metodologiei asupra obiectivelor și eforturilor statului membru de a le atinge, pentru a respecta integritatea de mediu.

(7)Comunicarea din 17 septembrie 2020 intitulată „Stabilirea unui obiectiv mai ambițios în materie de climă pentru Europa în perspectiva anului 2030” a subliniat o opțiune de a combina emisiile de gaze cu efect de seră din agricultură, altele decât emisiile de CO2, cu absorbțiile nete din exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultură, creând astfel un sector al terenurilor nou reglementat. O astfel de combinație poate promova sinergii între acțiunile de atenuare a schimbărilor climatice bazate pe exploatarea terenurilor și poate facilita elaborarea și punerea în aplicare mai integrate a politicilor la nivel național și la nivelul Uniunii. În acest scop, ar trebui consolidată obligația statelor membre de a prezenta planuri integrate de atenuare a schimbărilor climatice pentru sectorul terenurilor.

(8)Sectorul terenurilor are potențialul de a deveni rapid neutru din punct de vedere climatic până în 2035 într-un mod eficient din punctul de vedere al costurilor și, ulterior, de a genera mai multe absorbții de gaze cu efect de seră decât emisii. Un angajament colectiv care vizează realizarea neutralității climatice în sectorul terenurilor până în 2035 la nivelul UE poate oferi certitudinea necesară în materie de planificare pentru a stimula acțiuni de atenuare a schimbărilor climatice bazate pe exploatarea terenurilor pe termen scurt, având în vedere că astfel de acțiuni pot necesita mulți ani pentru a obține rezultatele dorite în materie de atenuare. În plus, se preconizează că sectorul terenurilor va deveni cel mai amplu sector din profilul fluxului de gaze cu efect de seră din UE în 2050. Prin urmare, este deosebit de important ca acest sector să fie ancorat pe o traiectorie care să poată conduce efectiv la zero emisii nete de gaze cu efect de seră până în 2050. Până la jumătatea anului 2024, statele membre ar trebui să prezinte o actualizare a planurilor naționale integrate privind energia și clima actualizate, în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și al Consiliului. Planurile ar trebui să includă măsuri relevante prin care fiecare stat membru să contribuie cel mai bine la obiectivul colectiv de neutralitate climatică în sectorul terenurilor la nivelul UE în 2035. Pe baza acestor planuri, Comisia ar trebui să propună obiective naționale care să garanteze că emisiile și absorbțiile de gaze cu efect de seră la nivelul Uniunii în sectorul exploatării terenurilor, schimbării destinației terenurilor și silviculturii, precum și emisiile din sectoarele agricole, altele decât cele de CO2, sunt cel puțin echilibrate până în 2035. Contrar obiectivului UE de atingere a neutralității climatice în sectorul terenurilor până în 2035, astfel de obiective naționale vor fi obligatorii și executorii pentru fiecare stat membru.

(9)Normele de contabilizare prevăzute la articolele 6, 7, 8 și 10 din Regulamentul (UE) 2018/841 au fost concepute pentru a stabili măsura în care performanța în materie de atenuare a schimbărilor climatice în sectorul exploatării terenurilor, al schimbării destinației terenurilor și al silviculturii ar putea contribui la obiectivul UE pentru 2030 de reducere cu 40 % a emisiilor nete de gaze cu efect de seră, care nu includea sectorul exploatării terenurilor, schimbării destinației terenurilor și silviculturii. Pentru a simplifica cadrul de reglementare pentru acest sector, normele de contabilizare actuale nu ar trebui să se aplice după 2025, iar respectarea obiectivelor naționale ale statelor membre ar trebui să fie verificată pe baza emisiilor și absorbțiilor de gaze cu efect de seră raportate. Acest lucru asigură coerența metodologică cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, cu Regulamentul (UE) 2018/842 al Parlamentului European și al Consiliului și stabilirea noului obiectiv de reducere a emisiilor nete de gaze cu efect de seră cu cel puțin 55 %, care include, de asemenea, exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultura).

(10)Pentru a intensifica absorbțiile de gaze cu efect de seră, fermierii sau administratorii de păduri au nevoie de un stimulent direct pentru a stoca mai mult carbon pe terenurile lor și în pădurile lor. Noile modele de afaceri bazate pe stimulente pentru sechestrarea carbonului în solurile agricole și pe certificarea absorbțiilor de carbon trebuie să fie implementate din ce în ce mai mult în perioada rămasă până în 2030. Astfel de stimulente și modele de afaceri vor îmbunătăți atenuarea schimbărilor climatice în bioeconomie, inclusiv prin utilizarea de produse lemnoase recoltate durabile, cu respectarea deplină a principiilor ecologice care promovează biodiversitatea și economia circulară. Prin urmare, ar trebui introduse noi categorii de produse de stocare a dioxidului de carbon în plus față de produsele lemnoase recoltate. Modelele de afaceri emergente, practicile agricole și de gestionare a terenurilor, menite să sporească absorbțiile, contribuie la o dezvoltare teritorială echilibrată și la creșterea economică în zonele rurale. De asemenea, ele creează oportunități pentru noi locuri de muncă și oferă stimulente pentru formarea, recalificarea și perfecționarea profesională relevante.

(11)Având în vedere particularitățile sectorului exploatării terenurilor, schimbării destinației terenurilor și silviculturii din fiecare stat membru, precum și faptul că statele membre trebuie să își îmbunătățească performanțele pentru a-și atinge obiectivele naționale obligatorii, o serie de flexibilități ar trebui să rămână la dispoziția statelor membre, inclusiv comercializarea excedentelor și extinderea flexibilităților pentru păduri, respectând totodată integritatea de mediu a obiectivelor.

(12)Eliminarea normelor actuale de contabilizare după 2025 creează necesitatea unor dispoziții alternative pentru perturbările naturale, cum ar fi incendiile, dăunătorii și furtunile, pentru a aborda incertitudinile cauzate de procesele naturale sau ca urmare a schimbărilor climatice în sectorul exploatării terenurilor, schimbării destinației terenurilor și silviculturii. În 2032, statele membre ar trebui să dispună de un mecanism de flexibilitate legat de perturbările naturale, cu condiția ca acestea să fi epuizat toate celelalte flexibilități de care dispun, să pună în aplicare măsuri adecvate de reducere a vulnerabilității terenurilor lor la astfel de perturbări și ca realizarea de către Uniune a obiectivului pentru 2030 privind exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultură să fie finalizată.

(13)Odată cu stabilirea unor obiective naționale anuale obligatorii privind absorbțiile de gaze cu efect de seră pe baza emisiilor și a absorbțiilor de gaze cu efect de seră raportate începând cu 2026, ar trebui stabilite norme pentru respectarea obiectivelor. Principiile prevăzute în Regulamentul (UE) 2018/842 ar trebui să se aplice mutatis mutandis, cu o sancțiune pentru neconformitate calculată după cum urmează: 108 % din decalajul dintre obiectivul atribuit și absorbțiile nete raportate în anul respectiv se va adăuga la cifra emisiilor de gaze cu efect de seră raportată în anul următor de către statul membru.

(14)Pentru a asigura existența unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a dispozițiilor Regulamentului (UE) 2018/841 de stabilire a alocărilor anuale de obiective pentru statele membre, ar trebui să se confere Comisiei competențe de executare. Aceste competențe ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului.

(15)În vederea stabilirii obiectivelor privind absorbțiile nete de gaze cu efect de seră pentru statele membre pentru perioada 2026-2030, Comisia ar trebui să efectueze o revizuire cuprinzătoare pentru a verifica datele din inventarele gazelor cu efect de seră pentru anii 2021, 2022 și 2023. În acest scop, ar trebui efectuată o reexaminare cuprinzătoare în 2025, pe lângă revizuirile cuprinzătoare pe care Comisia trebuie să le efectueze în 2027 și 2032, în conformitate cu articolul 38 din Regulamentul (UE) 2018/1999.

(16)Ca urmare a modificării obiectivelor bazate pe raportare, emisiile și absorbțiile de gaze cu efect de seră trebuie estimate cu un nivel mai ridicat de precizie. În plus, Comunicarea Comisiei referitoare la Strategia UE privind biodiversitatea pentru 2030, Strategia „De la fermă la consumator” pentru un sistem alimentar echitabil, sănătos și ecologic, Strategia UE pentru păduri, Directiva (UE) 2018/2001 a Parlamentului European și a Consiliului revizuită și Comunicarea Comisiei intitulată „Construirea unei Europe reziliente la schimbările climatice - Noua Strategie a UE privind adaptarea la schimbările climatice” vor impune o monitorizare îmbunătățită a terenurilor, contribuind astfel la protejarea și sporirea rezilienței absorbțiilor de carbon bazate pe natură în întreaga Uniune. Monitorizarea și raportarea emisiilor și a absorbțiilor trebuie să fie modernizate, utilizând tehnologiile avansate disponibile în cadrul programelor Uniunii, cum ar fi Copernicus, și datele digitale colectate în cadrul politicii agricole comune, aplicând dubla tranziție a inovării verzi și digitale.

(17)Schimbările antropice preconizate în ceea ce privește utilizarea mediului marin și de apă dulce, de exemplu prin extinderea planificată a surselor de energie offshore, creșterea potențială a producției de acvacultură și creșterea nivelurilor de protecție a naturii în vederea îndeplinirii obiectivelor Strategiei UE în domeniul biodiversității, vor influența emisiile de gaze cu efect de seră și sechestrarea acestora. În prezent, aceste emisii și absorbții nu sunt incluse în tabelele standard de raportare către CCONUSC. Ulterior adoptării metodologiei de raportare, Comisia va lua în considerare raportarea cu privire la progresele, fezabilitatea analizei și impactul extinderii raportării la mediul marin și de apă dulce pe baza celor mai recente dovezi științifice ale acestor fluxuri atunci când efectuează revizuirea în conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din prezentul regulament.

(18)Prin urmare, este adecvat ca Regulamentele (UE) 2018/841 și (UE) 2018/1999 să fie modificate în consecință,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: