•Proporționalitate

Propunerea respectă principiul proporționalității după cum se arată în continuare.

Aceasta va asigura calitatea și comparabilitatea statisticilor europene privind populația și locuințele colectate și elaborate prin aplicarea acelorași principii în toate statele membre. De asemenea, ea va garanta faptul că statisticile europene privind populația și locuințele rămân relevante și sunt adaptate să răspundă nevoilor utilizatorilor. Regulamentul va face producerea de statistici mai eficientă din punctul de vedere al costurilor, respectând în același timp caracteristicile specifice ale sistemelor statistice din statele membre.

În conformitate cu principiul proporționalității, regulamentul propus se limitează la minimul necesar pentru a-și atinge obiectivul și nu depășește ceea ce este necesar în acest scop.

•Alegerea instrumentelor

Instrumentul propus: regulament. Având în vedere obiectivele și conținutul propunerii, un regulament este instrumentul cel mai adecvat. Politicile importante ale UE, cum ar fi politicile economice, sociale și de coeziune, depind în mod inerent de statistici europene comparabile, armonizate și de înaltă calitate privind populația și locuințele. Acestea pot fi asigurate cel mai bine prin regulamente care sunt direct aplicabile în statele membre și care, prin urmare, nu trebuie să fie transpuse mai întâi în dreptul intern.

3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

•Evaluările ex post/verificările adecvării legislației existente

Ca parte a acestei inițiative, Comisia a evaluat cadrul juridic actual pentru statisticile europene privind populația, constând în Regulamentele (CE) nr. 763/2008 și (UE) nr. 1260/2013 și articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 862/2007, precum și măsurile de punere în aplicare a acestora. În ceea ce privește aspectele pozitive, evaluarea a arătat că acest cadru juridic actual a îmbunătățit în mod semnificativ statisticile europene privind populația, în general. De exemplu, valoarea adăugată la nivelul UE a crescut semnificativ și toate nevoile tematice politice/instituționale specifice ale UE în materie de statistici privind populația cunoscute înainte de intervenția anterioară (aproximativ 2005) au fost îndeplinite. Cu toate acestea, cadrul juridic actual prezintă patru deficiențe, după cum se explică în continuare.

Una dintre deficiențele cadrului juridic actual este faptul că acesta nu asigură pe deplin statistici suficient de coerente, comparabile și complete.

Deși cadrul conține definiții comune ale conceptelor statistice esențiale, există adesea flexibilitate în ceea ce privește modul în care statele membre le pun în aplicare. Mai precis, acestea aplică trei definiții diferite din punct de vedere conceptual ale noțiunii de „populație de bază” (reședință obișnuită, reședință înregistrată, reședință legală) care sunt permise, uneori utilizându-se definiții diferite pentru seturi de date diferite. Acest lucru a redus comparabilitatea și coerența datelor statistice privind populația din diferite state membre, în detrimentul valorii adăugate la nivelul UE a colectărilor de date.

Anumite lacune în materie de date sunt în prezent completate utilizând datele furnizate de statele membre în mod voluntar. Aceasta duce la statistici incomplete la nivelul UE care ar putea să nu fie coerente cu statisticile obligatorii. Acest lucru face ca statisticile voluntare să fie mai puțin eficiente din punctul de vedere al costurilor în ceea ce privește valoarea adăugată pe care acestea o generează la nivelul UE și de aceea este deopotrivă necesar și important ca statisticile respective să fie obligatorii, în viitor. Colectările voluntare pot fi utile inițial atunci când sunt elaborate statistici noi, dar este necesar un temei juridic clar pentru punerea lor deplină în aplicare ca statistici europene oficiale.

O altă deficiență a cadrului juridic actual este faptul că acesta nu asigură o disponibilitate suficientă a datelor privind populația în ceea ce privește actualitatea și frecvența publicării datelor.

Legislația existentă reglementează numai statisticile demografice și privind migrația anuale. În temeiul legislației existente, majoritatea seturilor de date anuale trebuie furnizate doar în termen de 12 luni de la sfârșitul perioadei de referință, iar seturile de date ale recensământului care are loc la zece ani trebuie furnizate doar în termen de 27 de luni de la sfârșitul anului în care are loc recensământul. Aceste frecvențe și termenele aferente rămân sub așteptările utilizatorilor și nu corespund termenelor și frecvențelor publicațiilor statistice naționale sau ale altor transmiteri de statistici internaționale din majoritatea statelor membre. În temeiul legislației existente, termenele legale și frecvențele nu pot fi îmbunătățite, de exemplu pentru a acoperi alte statistici multianuale privind populația și locuințele sau statisticile infra-anuale privind populația (adică statisticile elaborate de mai multe ori în cursul unui anumit an), cum ar fi cele elaborate recent cu privire la mortalitatea anormală cauzată de COVID-19.

O altă deficiență constă în faptul că acest cadru nu surprinde caracteristicile și detaliile subiectelor sau ale grupelor de populație care au devenit relevante din punct de vedere politic și social în ultimul deceniu.

Acest lucru se datorează faptului că legislația existentă se axează pe nevoile de date pentru prioritățile în materie de politici existente la momentul elaborării legislației. De-a lungul timpului, prioritățile s-au schimbat, astfel încât statisticile disponibile privind populația nu mai acoperă în mod adecvat caracteristicile, subiectele sau grupele de populație relevante pentru politici. Mai precis, lacunele identificate în cadrul consultării părților interesate se referă la caracteristicile subiectelor și grupurilor relevante pentru politici. Printre exemple se numără datele privind locuințele pentru Pactul verde european, migranți și mobilitatea UE, populația urbană/rurală și grupurile minoritare vulnerabile. Există, de asemenea, lacune în ceea ce privește detalierea geografică insuficientă a statisticilor, inclusiv tipologiile funcționale și datele de referință geografică pentru integrarea urbană/rurală și analiza transfrontalieră.

În cele din urmă, cadrul nu este suficient de flexibil pentru a se adapta la nevoile politice în schimbare sau pentru a permite statelor membre sau UE să utilizeze noi surse.

Acest lucru se datorează faptului că legislația existentă nu dispune de flexibilitatea necesară pentru a se adapta la noile nevoi statistice. Noile surse de date din statele membre și de la nivelul UE (în special datele administrative, inclusiv sistemele de interoperabilitate și datele aflate în proprietate privată) oferă potențiale îmbunătățiri în ceea ce privește costurile și actualitatea, dar legislația actuală nu sprijină adoptarea acestora.

În cele din urmă, evaluarea a identificat redundanțe relevante pentru REFIT în ceea ce privește conformitatea, punerea în aplicare și monitorizarea. Acestea se datorează faptului că legislația actuală este fragmentată în trei acte juridice care nu au fost elaborate împreună. Situația actuală în care statele membre produc multe seturi de date voluntare, dar incomplete (cu un grad ridicat, dar incomplet, de exhaustivitate la nivelul statelor membre) conduce la reducerea semnificativă a eficienței la nivelul UE.