GLOSAR

Campanie viticolă : Anul de producție pentru produsele viticole [descrise în partea XII din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007]. Începe la 1 august în fiecare an și se încheie la 31 iulie anul următor.

Drepturi de plantare : În cadrul UE, este interzisă plantarea de viță-de-vie cu soiuri de struguri de vinificație, cu excepția cazurilor în care plantarea respectivă face obiectul unor drepturi de plantare – drept care se acordă în hectare și care autorizează viticultorii să planteze viță-de-vie. Aceste drepturi pot lua forma unor (i) drepturi de replantare individuale acordate unui fermier în urma defrișării de către acesta a unor suprafețe plantate anterior cu viță-de-vie sau a unor (ii) drepturi de plantare nouă și drepturi dintr-o rezervă națională sau regională gestionată de statul membru, nealocate încă unor viticultori anume. Mai multe informații privind cerințele aferente sistemului drepturilor de plantare sunt prezentate la articolele 85f-85n din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.

Folosirea mustului de struguri concentrat : Sprijin acordat, până la 31 iulie 2012, producătorilor de vin care folosesc must de struguri concentrat, inclusiv must de struguri concentrat rectificat, pentru a crește tăria alcoolică naturală a produselor în conformitate cu condițiile stabilite în anexa XVa la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului.

Inventarul plantațiilor viticole : O bază de date care conține informații referitoare la potențialul de producție de vin în fiecare stat membru.

Îmbogățire : Creșterea tăriei alcoolice naturale în volume a strugurilor proaspeți, a mustului de struguri sau a vinului aflat încă în fermentație prin adaos de zaharoză, de must de struguri concentrat sau de must de struguri concentrat rectificat sau prin concentrare parțială.

Măsura privind asigurarea recoltei : Sprijin menit să contribuie la protejarea veniturilor producătorilor atunci când acestea sunt afectate de dezastre naturale, fenomene climatice cu efecte adverse, boli sau infestări cu dăunători.

Măsura privind distilarea alcoolului alimentar : Sprijin acordat producătorilor sub forma unui ajutor per hectar, până la 31 iulie 2012, pentru vinul care este distilat pentru a obține alcool alimentar.

Măsura privind distilarea de criză : Sprijin acordat până la 31 iulie 2012 pentru distilarea voluntară sau obligatorie a excedentului de vin care este stabilită de statele membre în cazuri justificate de criză pentru a reduce sau a elimina excedentul și a asigura, în același timp, continuitatea ofertei de la o recoltă la alta.

Măsura privind distilarea subproduselor : Sprijin acordat pentru distilarea voluntară sau obligatorie a subproduselor vitivinicole (tescovină de struguri și drojdie de vin) efectuată în conformitate cu condițiile stabilite la punctul D din anexa XVb la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.

Măsura privind fondurile mutuale : Fondurile mutuale oferă asistență producătorilor care doresc să se asigure împotriva fluctuațiilor pieței. Sprijinul comunitar pentru crearea de fonduri mutuale poate fi acordat sub forma unui ajutor temporar și degresiv destinat să acopere costurile administrative ale unor astfel de fonduri.

Măsura privind investițiile : Sprijin acordat pentru investiții corporale sau necorporale în instalații de transformare, în infrastructura unității vinicole sau în comercializarea vinului care îmbunătățesc performanța globală a întreprinderii și se referă la unul sau mai multe dintre următoarele aspecte: (a) producerea sau comercializarea produselor menționate în anexa XIb la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007; (b) dezvoltarea unor produse, procese sau tehnologii noi legate de produsele menționate în anexa XIb.

Măsura privind promovarea : Sprijin acordat pentru măsuri de informare sau de promovare cu privire la vinurile comunitare. Măsura privind promovarea se referă la vinuri cu denumire de origine protejată sau cu indicație geografică protejată sau la vinurile pentru care se indică soiul de struguri de vinificație. Această măsură poate să cuprindă numai următoarele: (a) relații publice, măsuri de promovare sau de publicitate; (b) participarea la evenimente, târguri sau expoziții de importanță internațională; (c) campanii de informare; (d) studii ale noilor piețe, necesare pentru extinderea piețelor de desfacere și (e) studii de evaluare a rezultatelor măsurilor de promovare și de informare. Contribuția Comunității la finanțarea activităților de promovare nu depășește 50 % din cheltuielile eligibile.

Măsura privind restructurarea și reconversia plantațiilor viticole : Sprijinul pentru restructurarea și reconversia plantațiilor viticole poate acoperi numai una sau mai multe dintre următoarele activități: (a) reconversia soiurilor, inclusiv prin supraaltoire; (b) replantarea suprafețelor viticole; (c) ameliorarea tehnicilor de gestionare a plantațiilor viticole. Reînnoirea normală a plantațiilor viticole ajunse la finalul ciclului lor natural de viață nu este considerată o activitate de restructurare și reconversie. Sprijinul pentru restructurarea și reconversia plantațiilor viticole poate lua numai următoarele forme: (a) acordarea unor despăgubiri producătorilor pentru pierderea de venituri ca urmare a punerii în aplicare a măsurii; (b) o contribuție la costurile restructurării și reconversiei.

Must de struguri concentrat : Mustul de struguri concentrat este must de struguri necaramelizat care se obține prin deshidratarea parțială a mustului de struguri efectuată prin orice altă metodă autorizată în afară de încălzire pe foc direct.

Must de struguri concentrat (rectificat) : Mustul de struguri concentrat rectificat este produsul lichid necaramelizat care se obține prin deshidratarea parțială a mustului de struguri efectuată prin orice altă metodă autorizată în afară de încălzirea pe foc direct și care a fost supus unor tratamente autorizate de dezacidificare și de eliminare a altor componente în afară de zahăr.

Primă de defrișare : Sprijin acordat viticultorilor pentru eliminarea definitivă și în totalitate a viței-de-vie de pe o parcelă sau dintr-o exploatație.

Producție utilizabilă : Producția de must destinat vinificării; echivalentul producției totale din care se scad alte produse în afară de vin, în special mustul destinat exclusiv obținerii sucului de struguri, și pierderile cauzate de evaporare.

Recoltarea în stare verde : Recoltarea în stare verde înseamnă distrugerea totală sau înlăturarea ciorchinilor încă neajunși la maturitate, reducând astfel la zero producția pe suprafața respectivă. Sprijinul pentru recoltarea în stare verde poate fi acordat ca despăgubire sub forma unei sume forfetare per hectar, al cărei cuantum se stabilește de către statul membru în cauză.

Schema de plată unică (SPU) : Schemă de ajutor care a luat locul majorității plăților de ajutoare directe existente anterior și în cadrul căreia ajutorul este complet decuplat de obligația de a produce. În locul obligației de a produce, plata integrală a ajutorului este condiționată de menținerea de către fermieri a tuturor terenurilor lor în bune condiții agricole și de mediu (BCAM) și, de asemenea, de respectarea de către fermieri a cerințelor de reglementare în materie de gestionare (CLG) – cerința privind "ecocondiționalitatea".

Șaptalizare (chaptalisation) : Proces care constă în adăugarea de zahăr la mustul de struguri nefermentat cu scopul de a crește tăria alcoolică după fermentare.

ABREVIERI

FEADR : Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală

FEGA : Fondul european de garantare agricolă

ha : Hectar

hl : Hectolitru

OCP : Organizarea comună a pieței

PAC : Politica agricolă comună

SPU : Schema de plată unică

UE-27 : Uniunea Europeană cu 27 de state membre

SINTEZĂ

I. Uniunea Europeană (UE) ocupă primul loc în producția mondială de vin. Dispunând de o suprafață viticolă de 3,5 milioane ha, UE a produs aproximativ 160 de milioane hl de vin în campania viticolă 2007/2008. Aceasta reprezintă în jur de 60 % din producția mondială de vin. Conform estimărilor, producția de vin constituie aproximativ 5 % din producția agricolă a UE. Franța, Spania și Italia sunt statele membre cu cele mai mari producții de vin.

II. În 2008, Consiliul a introdus o reformă a organizării comune a pieței vitivinicole, al cărei obiectiv esențial era îmbunătățirea competitivității producătorilor de vin din UE și obținerea unui echilibru între cerere și ofertă în sectorul vitivinicol, în condițiile unui excedent structural persistent al ofertei, existent de o lungă perioadă, și ale unei cereri aflate în scădere. Printre instrumentele financiare principale ale acestei reforme s-au numărat schema temporară de defrișare și instituirea unor programe de sprijin naționale: un anumit buget pus la dispoziția fiecărui stat membru, care are posibilitatea de a alege dintre măsurile cuprinse în programele de sprijin (dintre 11 măsuri disponibile) pe acelea pe care le consideră cele mai adecvate pentru situația sa specifică.

III. Obiectivul primar al auditului a fost să evalueze progresele realizate până în prezent în ceea ce privește unul dintre principalele obiective ale reformei: îmbunătățirea echilibrului dintre cerere și ofertă. Auditul s-a axat pe măsurile "defrișare" și "restructurarea și reconversia plantațiilor viticole", deoarece acestea constituie cele două domenii majore de cheltuieli.

IV. În contextul unei situații globale (per ansamblul UE-27) caracterizate de un excedent structural de lungă durată și de pierderea, de mai mult timp, a competitivității pe plan internațional, reforma fie a creat, fie a redefinit o serie de instrumente menite să abordeze principalele probleme de pe piața vitivinicolă. Este prea devreme să se poată evalua eficacitatea măsurilor – cu excepția măsurilor de defrișare și de restructurare – introduse odată cu crearea pachetelor financiare naționale care iau în considerare diversitatea condițiilor existente pe piața fiecărui stat membru.

V. În cadrul auditului, s-a constatat că, în ceea ce privește măsura de defrișare – un instrument important de echilibrare a ofertei în raport cu cererea, teoretic prin eliminarea sau cel puțin prin reducerea semnificativă a dezechilibrului de pe piață –, ratele ajutorului erau stabilite la niveluri prea ridicate în primii doi ani de aplicare a schemei. În fiecare an, cererea pentru această măsură a depășit nivelul-țintă, chiar și atunci când ratele au fost menținute la nivelurile lor anterioare în cursul celui de al treilea an. Curtea consideră că, în aceste circumstanțe, schema ar fi putut fi mai eficientă – întrucât o creștere mai mică a ratelor de ajutor sau chiar menținerea lor la nivelurile anterioare ar fi permis, în mod probabil, obținerea unor rezultate mai semnificative cu resursele aflate la dispoziție sau obținerea acelorași rezultate cu resurse mai puține.

VI. Cu toate acestea, reducerea de volum preconizată nu s-a concretizat, din cauza faptului că alte măsuri nu au avut impactul scontat. Nivelul-țintă de 175000 ha prevăzut pentru defrișare nu a fost suficient pentru a corecta dezechilibrul existent pe piață. Acest nivel era bazat pe criterii care nu s-au concretizat, cum ar fi suprimarea îmbogățirii prin adaos de zaharoză sau impactul altor măsuri precum recoltarea în stare verde și promovarea.

VII. În ceea ce privește măsura de restructurare și reconversie, care este în prezent pusă la dispoziția statelor membre în cadrul pachetelor financiare naționale, s-a obținut un impact semnificativ pentru suprafețe mari de plantații viticole de pe întreg teritoriul Europei. Măsura facilitează și, prin urmare, accelerează procesul de adaptare a ofertei la cerere, din punct de vedere calitativ, precum și modernizarea și eficientizarea plantațiilor viticole. Statele membre au utilizat însă flexibilitatea care le-a fost acordată în vederea implementării măsurii pentru a selecta o gamă largă de operațiuni care să fie acoperite, precum și rate de ajutor foarte variate. În plus, creșterile de randament care rezultă în urma restructurării, fără să aibă vreun impact vizibil asupra consumului global, au anulat parțial efectele defrișării în Spania și în Italia.

VIII. Chiar dacă, în cea mai mare parte, sfera lucrărilor de pregătire ale Comisiei a fost una extinsă, aceste lucrări fiind totodată temeinic aprofundate, unele dintre propunerile inițiale ale Comisiei nu s-au concretizat, iar liberalizarea planificată pentru drepturile de plantare nu a beneficiat de o activitate de cercetare suficientă.

IX. Pe baza acestor observații, Curtea recomandă următoarele:

- Comisia ar trebui să procedeze la o estimare a echilibrului dintre cerere și ofertă în sectorul vitivinicol pe baza unor date actualizate, ținând seama inclusiv de liberalizarea planificată pentru drepturile de plantare. Pe baza acestei estimări, Comisia ar trebui să stabilească dacă sunt necesare măsuri pentru a soluționa eventualele dezechilibre.

- Dacă se consideră că sunt în continuare necesare măsuri de defrișare, ar trebui să se evite defrișarea de plantații viticole modernizate, prin stabilirea unor criterii de eligibilitate suplimentare care să fie legate de plantație și nu doar de fermier.

- Având în vedere gama largă de operațiuni definite de statele membre pentru implementarea măsurii de restructurare, Comisia ar trebui să definească în mod mai precis operațiunile eligibile pentru restructurare, în special pe cele autorizate de reglementări cu titlul de "Ameliorarea tehnicilor de gestionare a plantațiilor viticole".

- Pentru a evita acordarea de compensații în exces în cazurile în care plățile către beneficiari sunt bazate pe rate forfetare per hectar, Comisia ar trebui să solicite statelor membre să controleze, cel puțin prin sondaj, că subvenția din partea UE nu depășește procentul eligibil din costurile efectiv înregistrate.

- În timp ce, pe de o parte, UE finanțează măsura de defrișare cu scopul de a reduce producția excedentară de vin, pe de altă parte, măsura de restructurare și reconversie duce la creșterea randamentelor plantațiilor viticole și, prin urmare, a volumelor produse, fapt care se află în contradicție cu obiectivul de echilibrare a ofertei în raport cu cererea, în condițiile în care nu sunt asigurate noi debușee comerciale; prin urmare, Comisia ar trebui să se asigure că există un mix de politici adecvat pentru a remedia această discordanță.

- În ceea ce privește datele statistice, Comisia ar trebui să definească o serie de indicatori-cheie de performanță care să prezinte relevanță în raport cu obiectivele reformei și care să permită măsurarea în timp util a succesului reformei.

INTRODUCERE

DESCRIEREA DOMENIULUI AUDITAT

1. Uniunea Europeană (UE) ocupă primul loc în producția mondială de vin. Dispunând de o suprafață viticolă de 3,5 milioane ha, UE a produs, în campania viticolă 2007/2008, aproximativ 160 de milioane hl de vin [1]. Aceasta reprezintă în jur de 60 % din producția mondială de vin și în jur de 5 % din producția agricolă a UE. Franța, Spania și Italia sunt statele membre cu cele mai mari producții de vin.

GRAFICUL 1

SUPRAFAțA CULTIVATĂ CU VIțĂ-DE-VIE șI PRODUCțIA DE VIN UTILIZABILĂ (VALORI MEDII PENTRU PERIOADA 2003/2004-2007/2008) [2]

+++++ TIFF +++++

Sursa: Eurostat, bilanțul de aprovizionare și statisticile anuale privind producția vegetală.

2. Organizarea comună a pieței (OCP) în sectorul vitivinicol a fost creată în 1962. La acel moment, nu existau decât câteva instrumente legislative care reglementau piața vitivinicolă. OCP din acea perioadă sprijinea producția cu vânzări garantate practic prin intermediul unor măsuri de intervenție precum distilarea și restituirile la export, ajungând să se creeze în cele din urmă un excedent structural. Începând cu 1976, s-a introdus interdicția de a efectua noi plantări, precum și distilarea obligatorie a excedentului de producție, iar spre sfârșitul anilor ’80, stimulentele financiare vizând defrișarea de plantații viticole au fost intensificate. Obiectivul reformei din 1999 a OCP vitivinicole era de a obține un echilibru mai bun între cerere și ofertă pe această piață, prin finanțarea restructurării unei părți importante a suprafeței viticole totale a UE și prin consolidarea unor măsuri de intervenție precum restituirile la export și sprijinul pentru distilare și pentru depozitare. În pofida măsurilor de intervenție consolidate, nu s-a reușit obținerea unui echilibru între cerere și ofertă, întrucât măsurile respective nu au făcut decât să mențină efectiv un debușeu subvenționat pentru excedentul de vin.

PREZENTARE GENERALĂ A SECTORULUI VITIVINICOL AL UE LA MOMENTUL LANSĂRII REFORMEI

3. Problema excedentului structural de producție a reprezentat o trăsătură constantă a pieței vitivinicole europene de-a lungul ultimelor decenii, fiind menționată în mai multe rânduri drept una dintre preocupările majore ale diverselor reforme ale OCP. În 2005, atunci când Comisia a început activitatea sa de pregătire a celei mai recente reforme a OCP, stocurile de vin acumulate reprezentau echivalentul unui an de producție, iar excedentul structural era estimat la aproximativ 14,5 milioane hl [3], echivalentul a 8,5 % din producția totală. Conform estimărilor Comisiei, măsura de sprijin pentru distilarea alcoolului alimentar a dus la creșterea acestui excedent cu încă 4 milioane hl, până la 18,5 milioane hl. Efectul acestui excedent al ofertei în raport cu cererea a constat în exercitarea unei presiuni în sensul scăderii prețurilor la vin la nivelul producătorului.

4. În ceea ce privește cererea, consumul global de vin în UE a scăzut pe parcursul a 20 de ani anterior 2009. Aceasta se datorează în mare parte unei scăderi semnificative a consumului în principalele state membre producătoare (graficul 2). În timp ce unele state membre au cunoscut o creștere a consumului lor de vin, cererea crescută rezultată a fost în mare parte satisfăcută prin intermediul importurilor, ale căror niveluri au cunoscut o tendință de creștere până în 2007, rămânând stabile începând cu acest an (graficul 3); aceasta denotă o pierdere globală de competitivitate a producției de vin europene. După cum a menționat Comisia în 2006, "evoluția pozitivă a consumului de vin în statele membre care nu sunt producătoare de vin nu a dus la crearea unui beneficiu pentru vânzările de vinuri produse în UE, întrucât volumele suplimentare consumate au corespuns aproape în întregime unei creșteri a consumului de vinuri importate din țări terțe". La momentul când a avut loc reforma, exporturile crescuseră, dar într-un ritm mai lent decât importurile.

GRAFICUL 2

CONSUMUL DE VIN PE CAP DE LOCUITOR ÎN STATELE MEMBRE SELECTATE ÎN SCOPUL AUDITULUI

+++++ TIFF +++++

1 Datele privind campania viticolă 2010/2011 sunt provizorii.

Sursa: Eurostat, bilanțul de aprovizionare – vin.

GRAFICUL 3

COMERțUL EXTERN DE VIN AL UE

+++++ TIFF +++++

1 Datele privind campania viticolă 2010/2011 sunt provizorii.

Sursa: Eurostat, bilanțul de aprovizionare – vin.

5. Cel mai recent raport special al Curții referitor la OCP vitivinicolă a fost publicat în 1987 și a acoperit în esență măsurile comunitare privind distilarea vinului [4]. Deja la acea vreme, devenise evident faptul că oferta era mai mare decât cererea, ca urmare a efectului conjugat al unor randamente aflate în creștere, pe de o parte (care contrabalansau măsurile menite să reducă suprafața cultivată cu viță-de-vie), și al unei cereri aflate în scădere, pe de altă parte. Pe lângă deficiențele pe care le-a constatat atât la nivelul reglementărilor aplicabile, cât și la nivelul punerii lor în aplicare în statele membre, Curtea a concluzionat că măsurile privind distilarea contribuiau, de fapt, la excedentul structural de ofertă, prin furnizarea unui debușeu asigurat, la prețuri excesiv de atractive. Astfel, principalul efect al măsurilor privind distilarea consta în transferarea problemei excedentului structural de pe piața vinului pe piața alcoolului. Problema efectelor negative ale măsurilor de sprijin pentru distilare, împreună cu problemele mai extinse privind dezechilibrele persistente de pe piața vinului și ineficacitatea relativă a măsurii de defrișare (cauzată, parțial, de efectul de contrabalansare al unor programe de sprijin pentru replantare), au fost de asemenea relevate de Curte în cadrul rapoartelor sale anuale din anii ulteriori [5].

OBIECTIVELE REFORMEI

6. Motivul principal al reformei, astfel cum a fost enunțat de Comisie în comunicarea acesteia din 2006 către Consiliu și Parlamentul European – "Pentru un sector vitivinicol european sustenabil" [6] –, consta în dezechilibrul din ce în ce mai mare dintre cerere și ofertă. Printre alte motive declarate de Comisie, s-au numărat următoarele: complexitatea cadrului de reglementare existent; utilizarea crescută a distilării de criză, care devenea o practică curentă; consumul aflat în scădere; concurența din ce în ce mai mare din partea țărilor terțe; succesul limitat al drepturilor de plantare în ceea ce privește ținerea sub control a potențialului de producție; și efectele negative ale restricțiilor de plantare în cadrul procesului de raționalizare a structurii exploatațiilor.

7. Din perspectiva acestor probleme, obiectivele reformei au fost, prin urmare, următoarele [7]:

- stabilirea unui regim vitivinicol care să funcționeze în baza unor norme clare, simple și eficiente care să permită un echilibru între cerere și ofertă;

- creșterea competitivității producătorilor de vin din Comunitate;

- consolidarea reputației vinului de calitate din Comunitate ca fiind cel mai bun la nivel mondial;

- recâștigarea vechilor piețe de desfacere și câștigarea unor piețe noi în Comunitate și în lume;

CASETA 1

PRINCIPALELE CARACTERISTICI ALE REFORMEI OCP

Instrumentele financiare principale, sprijinite prin intermediul unui buget anual de 1,4 miliarde de euro, sunt următoarele:

defrișarea voluntară a plantațiilor viticole, limitată la o perioadă de 3 ani;

programe naționale de sprijin financiar (pachete financiare naționale): un anumit buget pus la dispoziția fiecărui stat membru, care are posibilitatea de a alege dintre măsurile cuprinse în programele de sprijin (dintre 11 măsuri disponibile [8]) pe acelea pe care le consideră cele mai adecvate pentru situația sa specifică;

dezvoltarea rurală și protecția mediului în zonele producătoare de vin.

Printre alte caracteristici ale reformei vitivinicole se numără:

retragerea imediată a anumitor măsuri de intervenție, precum restituirile la export și depozitarea, și retragerea treptată a altor măsuri de intervenție (de exemplu, distilarea de criză) care ar trebui să se încheie până în 2012. Aceste din urmă măsuri sunt incluse în pachetele financiare naționale;

menținerea regimului drepturilor de plantare până la sfârșitul anului 2015, lăsând totodată statelor membre posibilitatea de a continua să îl aplice până la sfârșitul anului 2018;

adaptarea practicilor oenologice în conformitate cu cele stabilite de Organizația Internațională a Viei și Vinului (International Organisation of Vine and Wine – OIV);

noi norme de clasificare a vinurilor, în conformitate cu trei categorii ("denumire de origine protejată", "indicație geografică protejată" și alte vinuri, inclusiv vinuri cu denumire de soiuri);

norme mai simple privind etichetarea;

cerințe privind ecocondiționalitatea [viticultorii trebuie să respecte, odată cu această reformă, bunele condiții agricole și de mediu, astfel cum sunt definite în Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului].

+++++ TIFF +++++

- stabilirea unui regim vitivinicol care păstrează cele mai bune tradiții ale producției vitivinicole comunitare, consolidând structura socială a numeroase regiuni rurale; și

- garantarea faptului că întregul proces de producție respectă mediul.

8. Regulamentul (CE) nr. 479/2008 al Consiliului privind noua organizare comună a pieței vitivinicole a intrat în vigoare la 1 august 2008 și a furnizat cadrul general pentru o reformă a sectorului vitivinicol. În august 2009, acest regulament a fost abrogat [9], iar OCP vitivinicolă a fost integrată într-o OCP unică stabilită prin Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului.

+++++ TIFF +++++

PLANTAŢIE VITICOLĂ CARE A FĂCUT OBIECTUL RESTRUCTURĂRII, ÎN SPANIA

OBIECTIVUL, SFERA ȘI ABORDAREA AUDITULUI

9. Obiectivul primar al auditului a fost să evalueze progresele realizate până în prezent în special în ceea ce privește unul dintre principalele obiective ale reformei: îmbunătățirea echilibrului dintre cerere și ofertă. Auditul s-a axat pe măsurile "defrișare" și "restructurare și reconversie", deoarece acestea constituie cele două domenii majore de cheltuieli și deoarece ele sunt esențiale pentru atingerea obiectivului de îmbunătățire a echilibrului dintre cerere și ofertă. Măsura de defrișare este concepută să reducă oferta, iar unul dintre scopurile urmărite de măsura de restructurare și reconversie este adaptarea ofertei la cerere. Deși alte măsuri au făcut și ele obiectul unei examinări în linii mari a modului în care au fost concepute, auditul nu a evaluat eficacitatea lor, întrucât acestea nu au fost implementate decât începând cu 2009. La momentul efectuării acestui audit, o astfel de evaluare ar fi fost prematură.

10. Curtea a desfășurat misiuni de audit în Germania, Spania, Franța, Italia și România, precum și la sediul Comisiei, în scopul intervievării funcționarilor responsabili de pregătirea, de implementarea și de monitorizarea reformei. În statele membre selectate, auditul a inclus examinarea și analiza legislației naționale, a datelor statistice și a procedurilor interne, pe baza unor eșantioane de operațiuni, precum și vizite de audit la fața locului la beneficiari – viticultorii. Eșantionul de operațiuni examinate a fost extras din cheltuielile efectuate în cursul exercițiului financiar 2009 [10] – primul an de implementare a reformei.

+++++ TIFF +++++

PLANTAŢIE VITICOLĂ CARE A FĂCUT OBIECTUL RESTRUCTURĂRII, ÎN ROMÂNIA

OBSERVAȚII

MODUL ÎN CARE A FOST CONCEPUTĂ REFORMA

ÎN GENERAL, EXAMINAREA DESFĂșURATĂ DE COMISIE A FOST UNA EXTINSĂ

11. În cadrul pregătirii reformei, Comisia a efectuat o examinare cuprinzătoare a sectorului vitivinicol. Între 2005 și 2008, Comisia a întreprins o evaluare ex post a sistemului existent anterior, o serie de consultări cu factorii interesați, o evaluare de impact, precum și cercetări cu privire la anumite aspecte ale sectorului vitivinicol.

CASETA 2

UTILIZAREA "DISTILĂRII DE CRIZĂ" șI A "DEPOZITĂRII", CANTITĂțI DISTILATE șI CHELTUIELI UE ÎN PERIOADA 2000-2008

Utilizarea distilării de criză | | Depozitarea vinului și a mustului de struguri |

Campania viticolă | Cantități distilate (hl) | Cheltuieli (euro) | | Exercițiul financiar | Cheltuieli (euro) |

2000/2001 | 5923000 | 120400000 | | 2001 | 61706018 |

2001/2002 | 6679000 | 165160000 | | 2002 | 68534023 |

2002/2003 | - | - | | 2003 | 53182036 |

2003/2004 | - | - | | 2004 | 50206010 |

2004/2005 | 7058000 | 175053000 | | 2005 | 69571712 |

2005/2006 | 4880000 | 120300000 | | 2006 | 90332117 |

2006/2007 | - | - | | 2007 | 85452311 |

2007/2008 | - | - | | 2008 | 73821269 |

Total | 24540000 | 580913000 | | Total | 552805497 |

Sursa: Comisia Europeană, DG Agricultură și Dezvoltare Rurală. | | Sursa: Comisia Europeană, bugetul general. |

12. Pe lângă măsurile de defrișare și de restructurare, care sunt tratate în detaliu în secțiunile următoare, reforma a mai inclus o serie de alte elemente importante, după cum urmează:

a) crearea unor pachete financiare naționale, ceea ce înseamnă că, având în vedere diversitatea sectorului vitivinicol, statele membre [11] au posibilitatea de a alege măsurile pe care le consideră că s-ar adapta cel mai bine la situația lor specifică, inclusiv măsurile de restructurare menționate anterior. Vinul nu este un produs nediferențiat: există o importantă diversitate de produse, precum și situații de piață diferite de la un stat membru la altul. Pachetele financiare naționale adaptabile pot constitui un răspuns adecvat la această diversitate a condițiilor specifice fiecărei piețe naționale;

b) retragerea treptată a unor măsuri de intervenție precum depozitarea și distilarea, măsuri care erau utilizate în mod sistematic, după cum se arată în caseta 2, este concepută să elimine alte debușee existente pentru producția de vin, care nu au la bază mecanisme de piață.

CU TOATE ACESTEA, EXISTĂ UN ASPECT IMPORTANT CARE NU A FOST APROFUNDAT ÎN MOD SUFICIENT DE CĂTRE COMISIE

ÎNCHEIEREA REGIMULUI DREPTURILOR DE PLANTARE

13. Unul dintre elementele-cheie ale OCP vitivinicole îl constituie regimul drepturilor de plantare, care se află în vigoare din 1976 și care restricționează în mod semnificativ plantarea de suprafețe viticole noi. Deși în cadrul OCP din 1999 era planificat ca acest regim să se încheie în 2010, reforma din 2008 prevede menținerea acestuia până la sfârșitul anului 2015 și permite statelor membre să continue să îl aplice pe teritoriul acestora sau pe anumite părți ale teritoriului acestora până la 31 decembrie 2018 [12].

14. În notele sale interne, Comisia a analizat pe scurt impactul suprimării drepturilor de plantare și a concluzionat că nu exista niciun risc de creștere a plantațiilor după încheierea regimului drepturilor de plantare, considerând că, după ce mecanismele de sprijinire a pieței nu vor mai exista, "producătorii vor efectua plantări doar dacă au siguranța unui debușeu comercial". Comisia nu a realizat însă o evaluare de impact aprofundată care să analizeze consecințele potențiale – riscurile și oportunitățile – care rezultă în urma extinderii perioadei de aplicare a regimului drepturilor de plantare [13].

ÎN PLUS, NU S-AU ADOPTAT O SERIE DE PROPUNERI INIțIALE ALE COMISIEI

SCHEMA PRIVIND DISTILAREA ÎN VEDEREA OBțINERII DE ALCOOL ALIMENTAR

15. Versiuni anterioare ale OCP includeau acordarea de sprijin pentru distilarea vinului în vederea obținerii de alcool alimentar care poate fi ulterior utilizat în băuturi precum vinul de Porto sau coniacul. Acest sprijin era calculat pe baza volumului de vin efectiv distilat. În faza de pregătire a celei mai recente OCP, Comisia a avut în vedere atât o reducere a ajutorului acordat pentru distilare, cât și suprimarea acordării lui. În spatele acestor opțiuni se afla preocuparea cu privire la faptul că, anterior, ratele ajutorului pentru distilare erau prea atractive în comparație cu prețurile pieței la vinuri, promovând astfel în mod artificial producția de vin de calitate inferioară și împiedicând restructurarea sectorului. În final, Consiliul a decis să mențină această schemă pentru o perioadă tranzitorie limitată la 4 ani, însă sub forma unui ajutor per hectar (independent de volumul de vin distilat), care să fie plătit producătorilor a căror producție este utilizată pentru obținerea de distilate de vin. Deși decizia respectivă are un efect pozitiv pe termen scurt asupra echilibrului de pe piața vinului, ea nu abordează efectele negative ale schemei.

ÎMBOGĂțIREA

16. În anii cu condiții climatice nefavorabile, este posibil să fie nevoie să se recurgă la îmbogățire pentru a produce vin cu tăria alcoolică necesară. În Europa, în fiecare an, o cantitate medie de 27 de milioane hl de vin este îmbogățită prin utilizarea de must de struguri concentrat sau de must de struguri concentrat rectificat, iar 28 de milioane hl prin adaos de zaharoză [acest din urmă proces este cunoscut și sub denumirea de "șaptalizare" (chaptalisation)]. Totalul de 55 de milioane hl corespunde unui procent de 30 % din producția totală de vin a UE. Pentru îmbogățirea la această scară se utilizează 5 milioane hl de must și 90000 de tone de zaharoză.

17. Inițial, Comisia a propus suprimarea ajutorului pentru utilizarea de must de struguri concentrat și interzicerea utilizării de zaharoză. Trecerea de la îmbogățirea cu zahăr la îmbogățirea cu must de struguri concentrat rectificat nu ar pune probleme tehnice semnificative, însă ar mări costurile de producție, precum costurile de transport al mustului de struguri concentrat rectificat. Comisia prevedea că, în acest mod, s-ar fi realizat economii în valoare de 130 de milioane de euro pe an și s-ar fi contribuit la echilibrarea pieței (4,4 milioane hl, prin înlocuirea zaharozei cu mustul de struguri concentrat rectificat). Propunerea a întâmpinat însă o opoziție fermă din partea unora dintre statele membre, care susțineau că acest demers ar fi afectat în mod negativ competitivitatea producătorilor vizați și ar fi antrenat o schimbare forțată a practicilor tradiționale în regiunile în care nu există excedente structurale. Consiliul a decis să suprime, începând cu campania viticolă 2012/2013, ajutorul pentru utilizarea de must concentrat, continuând însă autorizarea utilizării de zaharoză în anumite regiuni [definite în anexa XVa la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007]. Prin urmare, reducerea teoretică cu 4,4 milioane hl nu a putut fi obținută.

MĂSURILE CARE ABORDEAZĂ FLUCTUAțIILE PE TERMEN SCURT ALE PRODUCțIEI AU FOST LIMITATE

18. Datele din trecut arată că, între două campanii consecutive, poate exista o diferență de peste 15 % [14] în ceea ce privește producția totală de vin. Reforma a pus capăt acelor mecanisme de sprijinire a pieței (precum depozitarea, distilarea sau restituirile la export) care erau menite să ajute producătorii de vin să facă față nivelurilor variabile de producție. Cele două măsuri introduse de reformă cu obiectivul de a reduce la minimum efectele negative ale unei astfel de variabilități (recoltarea în stare verde și fondurile mutuale) fie au fost utilizate în mod restrâns până în prezent, fie sunt caracterizate de o sferă limitată [15]. Deși este măsura care are potențialul de a răspunde cel mai bine la problema privind variabilitatea recoltelor, recoltarea în stare verde prezintă, în plus, un dezavantaj inerent, și anume acela că este limitată la perioada cuprinsă între iunie și iulie [16], în timpul căreia este posibil ca viticultorii să nu aibă încă o imagine clară cu privire la recolta din anul respectiv. Prin urmare, această măsură nouă nu poate avea un impact substanțial în ceea ce privește echilibrul de pe piața vitivinicolă.

IMPACTUL MĂSURILOR DE DEFRIșARE șI DE RESTRUCTURARE

SCHEMA DE DEFRIșARE

UN INSTRUMENT ADECVAT

19. "Schema de defrișare" tranzitorie reprezintă una dintre caracteristicile principale ale reformei OCP, fiind concepută să ofere o soluție rapidă și permanentă la problema excedentului structural, prin reducerea producției. În esență, prin această schemă, se acordă compensații fermierilor care optează pentru înlăturarea definitivă a viței-de-vie de pe terenurile lor, renunțând astfel la drepturile de plantare aferente. Întrucât sprijină înlăturarea definitivă a unei părți din plantațiile viticole, schema de defrișare reprezintă un instrument mai eficace în ceea ce privește rezolvarea problemei privind excedentul structural de vin, în comparație cu măsurile de intervenție anterioare, precum măsurile privind distilarea și depozitarea, care nu ofereau decât o soluție temporară la această problemă de natură structurală. În aceste condiții, succesul schemei de defrișare este esențial pentru obținerea unui echilibru structural între cerere și ofertă pe piața vitivinicolă.

20. Chiar dacă în cadrul versiunilor anterioare ale OCP exista deja o schemă similară ("prima de abandon"), măsura actuală este diferită prin faptul că sfera sa a fost extinsă, în special deoarece opțiunea de care beneficiau anterior statele membre de a decide să aplice sau nu această măsură pe teritoriul lor a fost eliminată. Între 1996 și 2008, accesul fermierilor la această măsură era condiționat de norme naționale; drept consecință, suprafața efectiv defrișată în cursul perioadei respective a fost nesemnificativă în majoritatea statelor membre [17]. Odată cu cea mai recentă reformă, fiecare fermier poate solicita sprijin în cadrul acestei măsuri, sfera potențială a acesteia fiind extinsă la toate plantațiile viticole ale UE [18].

21. Regulamentul (CE) nr. 479/2008 stabilea bugetul rezervat măsurii de defrișare la suma de 1074 de milioane de euro, care să fie utilizat pe parcursul unei perioade de aplicare de 3 campanii viticole, după cum urmează:

(în milioane de euro) |

Campania viticolă | 2008/2009 | 2009/2010 | 2010/2011 | Total |

Buget disponibil | 464 | 334 | 276 | 1074 |

ÎNSĂ RATELE DE ACORDARE A AJUTORULUI ERAU STABILITE LA NIVELURI PREA RIDICATE șI CEREREA PENTRU ACEASTĂ MĂSURĂ A DEPĂșIT NIVELUL-țINTĂ, CHIAR șI ATUNCI CÂND RATELE AU FOST MENțINUTE LA NIVELURILE LOR ANTERIOARE

22. Comisia a decis, fără o justificare clară, să mărească rata de ajutor cu 20 % în prima dintre cele 3 campanii de aplicare a schemei și cu 10 % în a doua campanie, în timp ce, pentru a treia și ultima campanie, ratele au fost menținute la nivelurile lor anterioare [19]. Acest demers a avut la bază premisa că nivelurile primei de defrișare ar trebui să acopere marja de profit a fermierilor în cauză corespunzătoare unui număr de cel puțin 5 ani. Însă, anumite suprafețe din inventarul plantațiilor viticole al UE, care corespundeau unei părți substanțiale din activitatea de defrișare [20], îndeplineau deja acest criteriu, înainte de reformă. Curtea estimează că aceste creșteri ale ratelor de sprijin reprezintă o cheltuială de aproximativ 100 de milioane de euro pentru FEGA, echivalentul a 10 % din costul total al schemei de defrișare.

23. Atunci când reforma OCP a fost implementată în 2008, efectul conjugat al ratelor mai mari de ajutor și al accesului în general nerestricționat la această schemă a dus la o creștere semnificativă a cererii pentru această măsură în numeroase state membre producătoare de vin, depășindu-se astfel fondurile disponibile pentru fiecare dintre cele trei campanii de aplicare a măsurii. Prin urmare, Comisia a fost nevoită să limiteze acceptarea cererilor, în fiecare stat membru, la un anumit procentaj din valoarea monetară a cererilor primite. Situația de ansamblu este prezentată în tabelul 1.

24. Întrucât cererile depuse în cadrul măsurii de defrișare în cursul celor trei campanii de aplicare au depășit cu mult fondurile disponibile, ele au trebuit să fie ierarhizate în funcție de prioritatea lor, ceea ce indică faptul că, la nivelurile de sprijin care au fost stabilite, fermierii care au fost dispuși să defrișeze au fost mult mai numeroși decât cei care au beneficiat efectiv de această schemă. Această situație s-a produs chiar și în a treia (ultima) campanie de aplicare a măsurii, când ratele de ajutor erau egale cu cele în vigoare înainte de reformă. Aceasta pune în discuție amploarea creșterii ratelor de sprijin și, în consecință, eficiența măsurii: faptul că măsura a cunoscut o cerere atât de mare arată că aceeași suprafață defrișată s-ar fi putut obține cu resurse mai puține, cu creșteri mai mici ale ratelor de ajutor sau chiar cu menținerea acestor rate la nivelul lor anterior.

TABELUL 1

SCHEMA DE DEFRIșARE – SUPRAFEțELE PENTRU CARE S-AU DEPUS CERERI, SUPRAFEțELE PENTRU CARE S-AU ACCEPTAT CERERI, DUPĂ APLICAREA PROCENTAJULUI, șI SUPRAFEțELE CARE AU FOST DEFRIșATE

Sursa: DG Agricultură și Dezvoltare Rurală, comunicări din partea statelor membre.

Campania viticolă | Suprafața pentru care s-au depus cereri (ha) | Procentajul de acceptare | Suprafața acceptată (ha) | Suprafața defrișată (ha) | Procentajul defrișat |

2008/2009 | 159949 | 45,9 | 73377 | 68903 | 93,9 |

2009/2010 | 108064 | 50,1 | 54182 | 47613 | 87,9 |

2010/2011 | 83210 | 59,6 | 49612 | 44033 | 88,8 |

Total | 351223 | 50,4 | 177171 | 160550 | 90,6 |

CU TOATE ACESTEA, REDUCEREA DE VOLUM PRECONIZATĂ NU S-A CONCRETIZAT, ÎN MARE PARTE DIN CAUZA FAPTULUI CĂ ALTE MĂSURI NU AU AVUT IMPACTUL SCONTAT

25. Inițial, luând în considerare propunerea de a retrage măsurile de distilare, Comisia estima că excedentul structural de vin se ridica la 18,5 milioane hl (a se vedea punctul 3) și calcula că reducerea ofertei cu această valoare ar necesita defrișarea a 400000 ha pe parcursul unei perioade de 5 campanii, la un cost de 2,4 miliarde de euro. Ulterior, în 2007, Comisia considera că alte măsuri ale reformei, cum ar fi interdicția de a utiliza zaharoză, recoltarea în stare verde, dezvoltarea rurală, promovarea și etichetarea, urmau să reducă excedentul de vin cu 10 milioane hl. Drept rezultat, nivelul-țintă al schemei de defrișare a fost revizuit pentru a fi stabilit la 175000 ha, cu un buget aferent de circa 1,1 miliarde de euro.

26. Totuși, unele dintre aceste ipoteze nu s-au concretizat: interdicția de a se utiliza zaharoză nu a mai fost inclusă în textul final al reformei, în timp ce recoltarea în stare verde și promovarea au avut, până în prezent, un efect limitat. De asemenea, Curtea consideră că estimările privind creșterea cererii, care era preconizată a se produce ca urmare a promovării, a etichetării și a acțiunilor de dezvoltare rurală, nu se sprijineau pe probe cantitative precise în acest sens. Având în vedere că celelalte măsuri nu au obținut impactul planificat, mizarea doar pe nivelul-țintă de 175000 ha prevăzut pentru defrișare nu a fost suficientă pentru a aborda problema excedentului structural estimat de Comisie la momentul reformei.

27. Astfel, deși cererile depuse pentru schema de defrișare depășeau 350000 ha (tabelul 1), impactul acesteia a fost limitat din cauza nivelului-țintă fix de 175000 ha, la final fiind defrișate doar 160550 ha. Curtea estimează că, în final, schema de defrișare a redus suprafața înscrisă în inventarul plantațiilor viticole cu aproximativ 5 % [21], echivalentul a aproximativ 10,2 milioane hl de cantitate de vin retrasă sau 6 % din producția utilizabilă [22]. După cum este indicat în graficul 4, la nivelul de ansamblu al UE-27, producția de vin utilizabilă și stocurile au scăzut ușor în cursul campaniei viticole 2010/2011, însă a scăzut și consumul de vin. Chiar dacă această reducere a producției și a stocurilor ar urma să fie confirmată pe termen lung, tot ar mai fi nevoie de o creștere semnificativă a exporturilor pentru a rezolva problema dezechilibrelor rămase pe piață.

28. Graficele 5 și 6 conțin cele mai recente date disponibile cu privire la producția de vin până la campania viticolă 2011/2012, care urmează celor trei campanii viticole de implementare a măsurii de defrișare.

GRAFICUL 4

EVOLUțIA RECENTĂ A PRODUCțIEI UTILIZABILE, A CONSUMULUI șI A STOCURILOR

+++++ TIFF +++++

1 Datele privind campania viticolă 2010/2011 sunt provizorii.

Sursa: Eurostat, bilanțul de aprovizionare.

GRAFICELE 5 ȘI 6

PRODUCțIA DE VIN PENTRU UE-27

+++++ TIFF +++++

EVOLUțIA P RODUCțIEI DE VIN P ENTRU O SERIE DE STATE MEMBRE (2008/2009 = 100)

+++++ TIFF +++++

1 Datele privind campania viticolă 2011/2012 sunt provizorii.

Sursa: DG Agricultură și Dezvoltare Rurală.

29. Producția totală de vin a UE-27 a scăzut în campania viticolă 2010/2011, însă producția nu a scăzut și în statele membre care efectuaseră defrișările cele mai mari în cursul primelor două campanii: Spania (68447 ha), Italia (20532 ha) și Franța (16674 ha). În condițiile în care nu există debușee comerciale noi, o parte din reducerea capacității de producție poate fi anulată printr-o creștere a randamentelor în anumite regiuni (după cum este descris mai detaliat la punctele 36 și 37). Diminuarea producției de vin a UE-27 în campania viticolă 2010/2011 se datorează în principal scăderii înregistrate în Germania și în România, unde suprafața totală defrișată a fost de 56 ha, respectiv 185 ha, pentru primele două campanii viticole de punere în aplicare a schemei. În cursul campaniei viticole 2011/2012, producția de vin a crescut în comparație cu 2010. Curtea consideră că, ținând cont totodată de condițiile climatice, schema de defrișare nu a dus încă la reducerea preconizată în ceea ce privește producția de vin.

DEFRIșAREA NU ESTE AXATĂ PE PLANTAțIILE MAI PUțIN VIABILE

30. Extinderea accesului la sprijin pentru majoritatea viticultorilor și criteriile stabilite la articolul 85s alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 – criterii care acordă prioritate fermierilor care au peste 55 de ani și celor care aleg să defrișeze întreaga lor exploatație – indică faptul că defrișarea nu vizează în mod neapărat plantațiile mai puțin competitive sau mai puțin viabile. Aceasta reflectă obiectivul schemei conform căruia producătorii sunt cei care decid dacă plantațiile lor viticole sunt viabile sau nu [23]. Se creează însă riscul ca schema să acorde finanțare pentru defrișarea unor plantații viticole care făcuseră deja obiectul restructurării și care erau, în principiu, competitive. Curtea a constatat astfel de cazuri de plantații viticole modernizate care au fost totuși defrișate cu fonduri din partea UE (a se vedea caseta 3). Există astfel o tensiune inerentă între schema de defrișare și măsurile de restructurare, ducând la o utilizare ineficientă a ajutorului UE.

CASETA 3

EXEMPLU DE PLANTAțIE VITICOLĂ MODERNIZATĂ CARE A FOST DEFRIșATĂ

Unul dintre fermierii vizitați de Curte în Spania a optat pentru defrișarea unei parcele de aproximativ 55 ha care fusese plantată doar cu 11 ani înainte cu un soi de struguri pentru producerea de vin roșu (tempranillo), având un sistem de susținere cu spalieri [espaldera] – condiții care corespund modelului pentru care alți viticultori puteau solicita ajutor pentru restructurare. FEGA a contribuit cu aproximativ 420000 de euro pentru această operațiune. Aceasta evidențiază faptul că politica din acest domeniu finanțează, concomitent, atât restructurarea unor plantații viticole învechite, cât și defrișarea unor plantații viticole care dispun de o structură modernizată, orientată spre cerințele pieței; această situație ilustrează, de asemenea, că ajutorul pentru defrișare poate fi extrem de atractiv chiar și în cazul unor plantații moderne competitive.

S-AU IDENTIFICAT NEAJUNSURI LA NIVELUL NORMELOR NAțIONALE DE PUNERE ÎN APLICARE

31. După efectuarea defrișării, fermierii sunt supuși unor condiții în materie de ecocondiționalitate, cu alte cuvinte prima de defrișare la care aceștia au dreptul poate face obiectul unei reduceri în cazul în care se constată neconformități cu anumite cerințe [24] privind exploatațiile lor pentru o perioadă de trei ani [25]. Cu toate acestea, în Franța, beneficiarii care încetează orice activitate agricolă sunt scutiți de această obligație, pe motiv că, în astfel de cazuri, aceștia nu mai corespund definiției de "agricultor" (fermier) din regulamentul în cauză. Această interpretare subminează însă obiectivul principal al obligației respective, și anume acela de "a garanta un tratament responsabil al suprafețelor defrișate". Prin urmare, în opinia Curții, partea din regulament care prevede că "dreptul la primă ar trebui să fie condiționat de respectarea de către producătorii în cauză a normelor de mediu aplicabile" [26] rămâne valabilă, chiar dacă fermierii încetează orice activitate agricolă.

MĂSURA PRIVIND RESTRUCTURAREA șI RECONVERSIA

O MĂSURĂ IMPORTANTĂ ÎN VEDEREA AMELIORĂRII GRADULUI DE ADAPTARE LA CEREREA EXISTENTĂ

32. Restructurarea și reconversia plantațiilor viticole constituie un element central al OCP vitivinicole începând cu reforma din 1999. Obiectivul acestei măsuri îl reprezintă creșterea competitivității producătorilor de vin, prin acordarea unor despăgubiri producătorilor pentru pierderile de venituri pe care aceștia le înregistrează în cursul adaptării plantației lor viticole și printr-o contribuție la costurile restructurării și reconversiei.

33. Pentru această măsură, UE a alocat resurse substanțiale, nu numai în termeni absoluți (4,2 miliarde de euro în cursul perioadei de 10 ani cuprinse între 2001 și 2010, media anuală fiind de 420 de milioane de euro), ci și ca procent din fondurile totale ale OCP (aproximativ 32 %). Această tendință s-a manifestat și după introducerea celei mai recente reforme, întrucât statele membre au continuat să pună un accent puternic asupra acestei măsuri, devenită în prezent una dintre opțiunile disponibile în cadrul pachetelor lor financiare naționale. Cu un cost total de aproximativ 326 de milioane de euro în exercițiul financiar 2009, măsura a reprezentat alegerea principală pentru toate statele membre, cu excepția Spaniei (care, în exercițiul financiar 2009, a alocat cea mai mare parte din pachetul său financiar măsurii privind distilarea) și a unor alte state membre cu producții mai mici de vin, care au ales să transfere o parte substanțială din pachetele lor financiare schemei de plată unică [27].

34. Impactul măsurii este semnificativ. În cele două regiuni cu producțiile cele mai mari de vin, Castilia-La Mancha și Languedoc-Roussillon, 16 %, respectiv 21 % din suprafața lor viticolă totală a făcut obiectul restructurării în cursul ultimilor 10 ani cu sprijinul fondurilor din partea UE [28].

35. Există anumiți factori-cheie care asigură competitivitatea unei plantații viticole: soiul de struguri (dacă este adaptat sau nu la cerințele pieței), randamentul (productivitatea) și structura costurilor (costul de producție). În acest context, măsura de restructurare, care include sprijin pentru reconversia soiurilor [29], pentru reamplasarea parcelelor (replantarea suprafețelor viticole) sau pentru ameliorarea tehnicilor de gestionare a plantațiilor viticole, este în general recunoscută ca fiind un instrument fundamental în promovarea competitivității [30], deoarece înlesnește eforturile fermierilor în vederea adaptării producției la cererea existentă, în vederea creșterii productivității și/sau în vederea realizării de economii în materie de costuri [31].

TABELUL 2

IMPACTUL MĂSURII DE RESTRUCTURARE FINANțATE DE UE ÎN ANUMITE STATE MEMBRE șI REGIUNI

Sursa: Date colectate de la Eurostat (ancheta de bază pentru suprafețele viticole și ancheta anuală intermediară privind modificările care au loc în suprafețele viticole cu soiuri de struguri pentru vin) și de la autoritățile naționale și regionale vizitate.

| Italia | Spania (Castilia-La Mancha) | Franța (Languedoc-Roussillon) | Germania |

Total suprafață viticolă 2000 (2002 pentru Languedoc-Roussillon) în ha | 724860 | 566380 | 295464 | 101541 |

Număr de hectare restructurate între campaniile viticole 2000/2001 și 2008/2009 | 127177 | 90000 | 63166 | 16016 |

Procent restructurat | 18 | 16 | 21 | 16 |

ÎN LIPSA UNOR NOI DEBUșEE COMERCIALE, CREșTERILE DE RANDAMENT CARE REZULTĂ ÎN URMA RESTRUCTURĂRII șI RECONVERSIEI PLANTAțIILOR VITICOLE POT ANULA PARțIAL EFECTELE DEFRIșĂRII

36. În schimb, atunci când restructurarea determină creșteri ale randamentelor plantațiilor viticole, acest lucru poate anula parțial efectul defrișării în ceea ce privește reducerea dezechilibrelor de pe piață, dacă nu se identifică debușee comerciale noi. Acest risc este cu atât mai relevant cu cât noile norme UE referitor la restructurare nu mai interzic astfel de creșteri, așa cum fusese cazul reformei din 1999 [32]. Deși rezultatele globale ale celor mai recente proiecte de restructurare rămân încă să fie determinate, s-au constatat, în cursul ultimilor 20 de ani, creșteri ale randamentelor, în special în Spania, unde randamentele obținute anterior fuseseră relativ scăzute în comparație cu alte regiuni viticole (a se vedea graficul 7).

37. În Castilia-La Mancha, în urma analizei efectuate de Curte cu privire la registrul plantațiilor viticole, s-a constatat că parcelele restructurate aveau randamente medii care le depășeau pe cele ale parcelelor nerestructurate cu aproape 60 % (a se vedea graficul 8). Graficul 9 ilustrează măsura în care creșterea de randament a anulat parțial efectul defrișării asupra producției de vin în Spania și în Italia. Dacă această creștere a producției nu reușește să își găsească un debușeu comercial, problema excedentului existent de mai mult timp se va amplifica.

GRAFICUL 7

EVOLUțIA RANDAMENTELOR OBțINUTE ÎN PRODUCțIA DE STRUGURI DE VINIFICAțIE

+++++ TIFF +++++

Sursa: Eurostat, statisticile anuale privind producția vegetală.

GRAFICUL 8

ILUSTRARE COMPARATIVĂ A RANDAMENTULUI MEDIU OBțINUT DE PARCELE RESTRUCTURATE, RESPECTIV, DE PARCELE NERESTRUCTURATE, ÎN CASTILIA-LA MANCHA PENTRU PERIOADA 2007-2009

+++++ TIFF +++++

Sursa: Registrul plantațiilor viticole, Castilia-La Mancha.

GRAFICUL 9

ESTIMAREA CURțII CU PRIVIRE LA EFECTUL DEFRIșĂRII șI AL CREșTERII DE RANDAMENT ASUPRA PRODUCțIEI DE VIN ÎN SPANIA, FRANțA șI ITALIA

+++++ TIFF +++++

Sursa: Estimarea Curții este bazată pe statisticile anuale privind producția vegetală ale Eurostat și pe cifrele furnizate de DG Agricultură și Dezvoltare Rurală.

38. Impactul restructurării asupra producției este intensificat și de faptul că sunt eligibile pentru ajutor și proiectele la baza cărora se află drepturi de plantare provenite din rezerva națională sau dintr-o rezervă regională. Curtea a observat că, în România, măsura de restructurare finanțează efectiv extinderea suprafeței viticole, în loc să modernizeze exploatațiile deja existente, multe dintre acestea nefiind adaptate la situația actuală a cererii pieței. Curtea estimează că impactul asupra producției ar putea ajunge la o creștere de 250000 hl, echivalentul a 5 % din producția medie a României în cursul perioadei 2000-2008 [33]. Acest fapt poate contribui de asemenea la persistența dezechilibrelor de pe piață la nivel european, în măsura în care această creștere a producției nu este însoțită de o creștere a cererii globale.

ÎN CEEA CE PRIVEșTE RESTRUCTURAREA șI RECONVERSIA, S-AU CONSTATAT OPERAțIUNI NEELIGIBILE, PRECUM șI O MARE VARIABILITATE A COSTURILOR

39. Articolul 103q al Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 prevede că sprijinul pentru restructurarea și reconversia plantațiilor viticole poate lua numai următoarele forme: acordarea unor despăgubiri producătorilor pentru pierderea de venituri ca urmare a punerii în aplicare a măsurii și/sau o contribuție la costurile efective de restructurare și reconversie a plantațiilor viticole, care nu trebuie să depășească 50 % sau, în regiunile de convergență, 75 % din aceste costuri. Regulamentul stabilește, de asemenea, că activitățile care pot fi acoperite de această măsură sunt: reconversia soiurilor, replantarea suprafețelor viticole și ameliorarea tehnicilor de gestionare a plantațiilor viticole.

CASETA 4

ACțIUNI NEELIGIBILE FINANțATE ÎN CADRUL MĂSURII DE RESTRUCTURARE șI RECONVERSIE PENTRU CAMPANIA VITICOLĂ 2008/2009

În Republica Cehă, serviciile de audit ale Comisiei Europene au constatat că o serie de măsuri active și pasive de protecție împotriva păsărilor și a faunei sălbatice au fost finanțate în cadrul măsurii de restructurare și reconversie, cu condiția ca cel puțin 300 de ore să fie alocate protecției plantației viticole.

Comasarea terenurilor – procesul de reorganizare a parcelelor de teren și a proprietății asupra acestora – este sprijinită ca fiind o operațiune de dezvoltare rurală în conformitate cu articolul 30 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului. În Germania, Curtea a constatat că, pentru cazurile care implică o comasare a terenurilor, se plătește o sumă suplimentară de 1500 de euro per hectar ca ajutor pentru restructurare.

Curtea consideră că niciuna dintre situațiile descrise mai sus nu ar trebui să fie considerată eligibilă pentru a beneficia de sprijin în cadrul măsurilor de restructurare și reconversie a plantațiilor viticole, întrucât ele nu fac parte din cadrul normal prevăzut de articolul 103q din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007: reconversia soiurilor, replantarea suprafețelor viticole și ameliorarea tehnicilor de gestionare a plantațiilor viticole.

40. Specificarea "tehnici de gestionare a plantațiilor viticole" are un caracter general, lăsând statelor membre o marjă importantă de interpretare, acestea fiind în ultimă instanță responsabile de implementarea măsurii. Lipsa unor orientări suplimentare, în special în Regulamentul (CE) nr. 555/2008, care stabilește normele de aplicare, are două consecințe majore asupra eficacității și eficienței măsurii:

a) statele membre au definit o gamă largă de activități, unele dintre acestea fiind cu greu comparabile, iar altele nefiind legate în niciun fel de proiecte de restructurare – în caseta 4 sunt prezentate o serie de exemple care au fost constatate atât de către Curte, în cadrul auditului său, cât și de către Comisie;

b) estimările statelor membre privind costurile aferente fiecărei operațiuni variază în mod semnificativ, la fel ca și ratele de ajutor din partea UE calculate pentru fiecare operațiune. S-au constatat discrepanțe de până la 200 % în ceea ce privește estimările de costuri pentru operațiuni similare, chiar și în cazurile în care densitatea de plantare a viței-de-vie la hectar era asemănătoare.

41. Cu excepția Spaniei, statele membre vizitate utilizează rate forfetare per hectar pentru calculul plăților, și nu un procent din costurile efectiv suportate de beneficiar. Deși regulamentul permite această procedură, trebuie menționat că, fără controale suplimentare care să fie realizate de agențiile de plăți pentru a se asigura că subvenția din partea UE nu depășește limita prevăzută în reglementări, și anume 50 % sau 75 % din costurile efectiv suportate la nivel individual, nu există nicio garanție că fermierii nu primesc compensații în exces.

42. În plus, Comisia a constatat o serie de cazuri concrete (planuri de restructurare colective în Franța) care implicau fie despăgubiri plătite în mod necuvenit pentru a compensa pierderea de venituri a unor fermieri care nu efectuau replantări, ci doar defrișau pur și simplu plantațiile lor viticole, fie compensații plătite în exces unor fermieri care efectuau atât defrișări, cât și replantări (sume care corespundeau unui număr de până la 6,5 ani în care s-ar fi înregistrat pierderi de venituri, număr de ani care îl depășește pe cel în care o plantație viticolă nouă este considerată în mod normal a fi neproductivă).

43. Nu în ultimul rând, în Franța (în regiunea orașului Bordeaux), Curtea a constatat că accesul la ajutorul pentru restructurarea unei plantații viticole care beneficia de o denumire de origine protejată era condiționat de îndeplinirea următoarei obligații: fermierii trebuiau să fie înscriși într-un anumit organism regional și să plătească, în consecință, o taxă de participare, o obligație care nu se aplică pentru fermierii care optează pentru restructurare fără sprijin de la UE. Curtea consideră că prin această taxă de participare are loc, în mod necuvenit, o diminuare a subvenției din partea UE la care au dreptul fermierii în cauză și, în consecință, o astfel de obligație nu este conformă cu articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 [34] al Consiliului și nici cu articolul 96 din Regulamentul (CE) nr. 555/2008 – ambele articole prevăd că plățile se realizează integral către beneficiari.

IMPLEMENTAREA PACHETELOR FINANCIARE NAțIONALE șI INSTITUIREA SISTEMELOR DE CONTROL LA NIVEL NAțIONAL

ÎN ALEGEREA MĂSURILOR DE SPRIJIN CARE SĂ FIE DERULATE LA NIVEL NAțIONAL, S-A PUS UN ACCENT PUTERNIC ASUPRA MĂSURII DE RESTRUCTURARE

44. Una dintre caracteristicile principale ale reformei OCP vitivinicole o reprezintă posibilitatea pe care o au statele membre de a alege măsurile pe care le consideră că s-ar adapta cel mai bine la condițiile locale. În exercițiile financiare 2009 și 2010 (graficul 10), statele membre au ales să pună un accent deosebit asupra măsurii de restructurare și reconversie, aceasta ajungând să reprezinte 41 % din cheltuielile totale ale pachetelor financiare naționale pentru exercițiile respective (714 milioane de euro [35] dintr-un total de 1737 de milioane de euro) și aproape 27 % din bugetul total aferent OCP vitivinicole.

GRAFICUL 10

PROGRAMELE NAțIONALE – CHELTUIELI EFECTIVE ÎN 2009 șI 2010 PENTRU FIECARE MĂSURĂ șI PREVIZIUNILE PENTRU PERIOADA DE 5 ANI CUPRINSĂ ÎNTRE 2009 șI 2013

Cheltuieli aferente exercițiilor financiare 2009 și 2010 – Pachete financiare naționale

Previziuni 2009-2013 – Pachete financiare naționale

+++++ TIFF +++++

Sursa: Comunicările statelor membre efectuate în conformitate cu anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 555/2008.

45. În timp ce restructurarea reprezintă o măsură de natură să ducă la creșterea competitivității, nu toate opțiunile pe care le-au făcut statele membre în implementarea programelor lor naționale erau în conformitate cu obiectivele reformei. Într-o comunicare transmisă Comisiei la 1 martie 2011, Spania prevede alocarea unei sume de aproape 450 de milioane de euro, echivalentul a 30 % din pachetul său financiar național aferent perioadei 2009-2013, schemei de plată unică (SPU), una dintre măsurile prevăzute în regulament. Însă, în Spania, cea mai mare parte a drepturilor la plată necesare în cadrul SPU erau calculate pe baza ajutorului acordat în trecut pentru distilarea alcoolului alimentar, conferind astfel un avantaj economic permanent unui anumit grup de viticultori – aceia a căror producție era destinată mai curând distilării decât comercializării. Spre deosebire de cei care au optat pentru defrișare, acești viticultori pot continua să furnizeze vin pe piață. Prin urmare, aceste cheltuieli vin în contradicție cu obiectivele reformei, deoarece ele nici nu promovează un echilibru între cerere și ofertă și nici nu constituie un stimulent în vederea îmbunătățirii competitivității pe piață a viticultorilor.

ÎN GENERAL, SISTEMELE DE CONTROL NAțIONALE FUNCțIONEAZĂ ÎN MOD CORESPUNZĂTOR

46. Pentru statele membre selectate (a se vedea punctul 10), Curtea a constatat că, în general, sistemele de control care acoperă legalitatea și regularitatea operațiunilor funcționau corespunzător, aceasta în pofida faptului că unele caracteristici ale reglementărilor generează obligații deosebit de solicitante pentru statele membre.

47. De exemplu, măsurătorile de teren efectuate conform articolului 75 din Regulamentul (CE) nr. 555/2008, măsurători care sunt esențiale pentru calculul plăților pentru defrișare și pentru restructurare, sunt în prezent bazate pe suprafața efectiv plantată cu viță-de-vie în loc de suprafața totală a parcelelor în cauză, aceasta din urmă fiind criteriul utilizat în trecut și cel utilizat în continuare drept referință pentru sistemele de identificare a parcelelor agricole (LPIS), precum și pentru registrele plantațiilor viticole. Din cauza acestei situații, unele state membre au fost nevoite să efectueze noi măsurători la fața locului ale parcelelor și, ulterior, să mențină baze de date care conțineau un număr de până la trei măsurători diferite pentru aceeași parcelă.

S-AU CONSTATAT ÎNSĂ DEFICIENțE ÎN ANUMITE DOMENII

48. În pofida evaluării, în general pozitivă, dată de Curte la punctul 46 cu privire la sistemele de control naţionale, situaţiile descrise la punctul următor ridică, pe de o parte, problema necesităţii de a reconsidera aspectul privind libertatea de alegere oferită statelor membre în ceea ce priveşte administrarea măsurilor şi, pe de altă parte, problema necesităţii de a asigura un nivel mai mare de monitorizare din partea Comisiei.

49. Plantațiile viticole pentru care nu există drepturi de plantare aferente sunt considerate a fi ilegale ulterior datei de 1 ianuarie 2010 și trebuie defrișate pe propria cheltuială a fermierului vizat. În pofida acestei obligații, mai multe state membre admit că, pe teritoriile lor, continuă să existe plantații ilegale, afirmând totodată că procesul de defrișare obligatorie se află în derulare.

ROLUL DE MONITORIZARE AL COMISIEI: EXISTĂ INFORMAțII DISPONIBILE, ÎNSĂ ANALIZA ESTE LIMITATĂ

50. Pentru ca rolul de monitorizare al Comisiei să poată fi îndeplinit, Regulamentul (CE) nr. 555/2008 prevede informațiile care trebuie transmise de statele membre la anumite date. Curtea consideră că cerințele de informare sunt exhaustive. Cu toate acestea, Curtea remarcă lipsa unor indicatori de performanță specifici care ar putea sta la baza unei analize privind progresele realizate de reformă în raport cu obiectivele acesteia. Indicatori relevanți, având la bază date actualizate, ar putea fi, în spe- cial, cei legați de creșterea competitivității producătorilor de vin din UE (importuri, exporturi, prețuri, volume) și cei legați de echilibrul dintre cerere și ofertă (producție, consum, stocuri).

CONCLUZII ȘI RECOMANDĂRI

CONCLUZII

51. În contextul unui excedent structural cronic și al pierderii de competitivitate pe plan internațional de către producătorii de pe tot teritoriul UE, reforma fie a dezvoltat, fie a redefinit o serie de instrumente menite să abordeze principalele probleme de pe piața vitivinicolă. Acesta este în special cazul măsurilor existente de mai mult timp și care corespund majorității cheltuielilor, și anume măsura de defrișare și măsura de restructurare și reconversie a plantațiilor viticole.

52. În cea mai mare parte, activitatea desfășurată de Comisie în vederea pregătirii reformei a fost una extinsă din punctul de vedere al sferei sale, fiind totodată temeinic aprofundată, însă unele dintre propunerile Comisiei nu au beneficiat de o activitate de cercetare suficientă. Dintre aceste propuneri, Curtea subliniază liberalizarea planificată pentru sistemul drepturilor de plantare. În plus, referitor la anumite domenii, nivelurile-țintă stabilite erau bazate pe criterii care nu s-au concretizat, cum ar fi propunerea privind suprimarea îmbogățirii prin adaos de zaharoză sau efectul măsurilor complementare precum recoltarea în stare verde și promovarea vânzărilor.

53. Schema de defrișare reprezintă un mod rapid și o soluție permanentă de reducere a potențialului de producție, fiind, prin urmare, un element-cheie al obiectivului Comisiei vizând diminuarea excedentului structural. Deși schema a dus la diminuarea ofertei cu aproximativ 10,2 milioane hl de vin, nivelul-țintă de 175000 ha s-a dovedit a fi insufi- cient pentru a elimina excedentul structural existent înainte de reformă, în mare parte deoarece ipotezele de la baza acestui nivel-țintă nu s-au concretizat. Îndeplinirea unuia dintre principalele obiective ale reformei va depinde de o creștere semnificativă a exporturilor pentru a rezolva problema dezechilibrelor rămase pe piață.

54. Mai mult, odată cu cea mai recentă reformă, schema de defrișare a fost pusă la dispoziția întregii comunități de viticultori, spre deosebire de situația din trecut, când statele membre aveau posibilitatea de a restrânge accesul fermierilor la această schemă. Acest fapt, împreună cu creșterea ratelor de ajutor aferente, creștere care nu s-a fundamentat pe nicio justificare clară din partea Comisiei, au generat, în majoritatea statelor membre producătoare, o cerere importantă pentru această schemă, în proporție dublă față de fondurile disponibile. Curtea consideră că, în aceste circumstanțe, schema ar fi putut fi mai eficientă – întrucât este probabil că o creștere mai mică a ratelor de ajutor sau chiar menținerea lor la nivelurile anterioare ar fi permis obținerea unor rezultate mai semnificative cu resursele aflate la dispoziție sau obținerea acelorași rezultate cu resurse mai puține (conform estimării Curții, costul generat de aceste creșteri ale ratelor de ajutor se ridică la 100 de milioane de euro pentru FEGA).

55. În calea îndeplinirii obiectivului de corectare a dezechilibrelor de pe piață poate interveni și un alt obstacol: efectul măsurii de restructurare și reconversie observat în anumite regiuni viticole, care au înregistrat o creștere a randamentului la hectar în cursul ultimilor 20 de ani. În Spania și în Italia, efectul defrișării a fost anulat parțial de creșterea de randament. Această creștere de randament nu ar reprezenta o problemă dacă producția suplimentară de vin este de fapt competitivă și răspunde unei creșteri a cererii pieței, fără să substituie însă alte părți ale producției din UE. Aceasta necesită însă identificarea unor debușee comerciale noi în afara Uniunii, întrucât consumul de vin este în scădere în UE.

56. Cu toate acestea, măsura de restructurare și reconversie a avut în mod clar un impact semnificativ și pozitiv la nivelul viticultorilor, întrucât a sprijinit adaptarea ofertei la cerere pentru o suprafață importantă de plantații viticole și a contribuit la ameliorarea tehnicilor de gestionare a plantațiilor viticole. Totuși, Curtea a constatat că statele membre beneficiau de o libertate prea mare de decizie în ceea ce privește implementarea măsurii, ceea ce le-a permis să finanțeze operațiuni care nu se încadrează în sfera măsurii, creându-se totodată diferențe mari la nivelul ratelor forfetare utilizate pentru calculul plăților.

57. Deși Comisia primește o cantitate mare de informații din partea statelor membre cu privire la implementarea diverselor măsuri, rolul său de monitorizare, rol care ar trebui să includă o evaluare a progreselor realizate în îndeplinirea obiectivelor reformei, este limitat din cauza lipsei unor indicatori-cheie de performanță. Definirea unor astfel de indicatori este esențială pentru măsurarea în timp util a succesului reformei.

RECOMANDĂRI

58. În ceea ce privește măsurile de defrișare, ținând cont de drepturile de plantare:

- Comisia ar trebui să procedeze la o estimare a echilibrului dintre cerere și ofertă în sectorul vitivinicol pe baza unor date actualizate, ținând seama inclusiv de liberalizarea planificată pentru drepturile de plantare. Pe baza acestei estimări, Comisia ar trebui să stabilească dacă sunt necesare măsuri pentru a soluționa eventualele dezechilibre.

- Dacă se consideră că sunt în continuare necesare măsuri de defrișare, ar trebui să se evite defrișarea de plantații viticole modernizate, prin stabilirea unor criterii de eligibilitate suplimentare care să fie legate de plantație și nu doar de fermier.

59. Referitor la măsurile de restructurare:

- Având în vedere gama largă de operațiuni definite de statele membre pentru implementarea măsurii de restructurare, Comisia ar trebui să definească în mod mai precis operațiunile eligibile pentru restructurare, în special pe cele autorizate de reglementări cu titlul de "Ameliorarea tehnicilor de gestionare a plantațiilor viticole".

- Pentru a evita acordarea de compensații în exces în cazurile în care plățile către beneficiari sunt bazate pe rate forfetare per hectar, Comisia ar trebui să solicite statelor membre să controleze, cel puțin prin sondaj, că subvenția din partea UE nu depășește procentul eligibil din costurile efectiv înregistrate.

60. Referitor la obiectivul-cheie al reformei, și anume îmbunătățirea echilibrului dintre cerere și ofertă:

- În timp ce, pe de o parte, UE finanțează măsura de defrișare cu scopul de a reduce producția excedentară de vin, pe de altă parte, măsura de restructurare și reconversie duce la creșterea randamentelor plantațiilor viticole și, prin urmare, a volumelor produse, fapt care se află în contradicție cu obiectivul de echilibrare a ofertei în raport cu cererea, în condițiile în care nu sunt asigurate noi debușee comerciale; prin urmare, Comisia ar trebui să se asigure că există un mix de politici adecvat pentru a remedia această discordanță.

61. În ceea ce privește datele statistice, Comisia ar trebui să definească o serie de indicatori-cheie de performanță care să prezinte relevanță în raport cu obiectivele reformei și care să permită măsurarea în timp util a succesului reformei.

Prezentul raport a fost adoptat de Camera I, condusă de domnul Michel CRETIN, membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 7 martie 2012.

Pentru Curtea de Conturi

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Președinte

[1] Comisia Europeană/DG Agricultură și Dezvoltare Rurală – inventarul plantațiilor viticole și, respectiv, Eurostat – bilanțul de aprovizionare.

[2] Doar datele aferente statelor membre a căror producție medie depășește 1 milion hl sunt reprezentate în acest grafic. Valorile indicate cu privire la producție se referă la o medie "ajustată" care exclude valoarea cea mai ridicată, respectiv, cea mai scăzută, pentru fiecare țară în parte pentru perioada în cauză.

[3] Întrucât producția totală poate varia în mod semnificativ de la un an la altul din cauza condițiilor climatice, cea mai bună modalitate de a măsura excedentul structural este de a utiliza medii calculate pentru mai multe campanii, în loc de o singură campanie. Cifra estimativă de 14,5 milioane hl are la bază analiza efectuată de Comisie pentru perioada 1999-2003, analiza proprie a Curții neindicând nicio diferență semnificativă.

[4] Raportul special nr. 4/87 (JO C 297, 6.11.1987, p. 14).

[5] Rapoartele anuale ale Curții privind exercițiile financiare 1991 (JO C 330, 15.12.1992, p. 1), 1993 (JO C 327, 24.11.1994, p. 1), 1996 (JO C 348, 18.11.1997, p. 1) și 1999 (JO C 342, 1.12.2000, p. 1) conțin referiri precise la aceste probleme.

[6] COM(2006) 319 final, 22.6.2006.

[7] Considerentul 5 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008 al Consiliului din 29 aprilie 2008 privind organizarea comună a pieței vitivinicole, de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999, a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003, a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 și a Regulamentului (CE) nr. 3/2008 și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2392/86 și a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 (JO L 148, 6.6.2008, p. 1).

[8] La articolul 103m din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole ("Regulamentul unic OCP") (JO L 299, 16.11.2007, p. 1) sunt enumerate măsurile de sprijin puse la dispoziția statelor membre: sistemul de plăți unice (schema de plată unică); promovarea; restructurarea și reconversia plantațiilor viticole; recoltarea în stare verde; fondurile mutuale; asigurarea recoltei; investițiile; distilarea subproduselor; distilarea alcoolului alimentar; distilarea de criză; și folosirea mustului de struguri concentrat.

[9] Regulamentul (CE) nr. 491/2009 al Consiliului din 25 mai 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole ("Regulamentul unic OCP") (JO L 154, 17.6.2009, p. 1).

[10] În ceea ce privește FEGA, exercițiul financiar n se întinde între 16 octombrie n − 1 și 15 octombrie n.

[11] Sectorul vitivinicol variază în mod semnificativ de la un stat membru la altul, nu numai din punctul de vedere al diversității produselor, ci și din punctul de vedere al structurii producției și al echilibrului sau al dezechilibrului dintre producția națională și consumul național.

[12] Articolul 85g alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.

[13] Spre deosebire de demersurile care au avut loc în cazul altor piețe care au făcut obiectul unor schimbări semnificative, de exemplu, piața laptelui, după suprimarea sistemului cotelor de lapte.

[14] Producția de vin utilizabilă s-a ridicat la 168 de milioane hl în 2003, crescând însă la 194 de milioane hl în 2004, ceea ce reprezintă un adaos de 26 de milioane hl de vin între 2003 și 2004.

[15] În cursul exercițiului financiar 2009, doar Slovenia a recurs la măsura privind recoltarea în stare verde, pentru suma de 131000 de euro, echivalentul a 3,7 % din pachetul său financiar național. În 2010, gradul de utilizare a acestei măsuri a crescut (16,8 milioane de euro), însă măsura este deocamdată implementată doar în Italia, Slovenia și Cipru. În ceea ce privește fondurile mutuale, nu s-au efectuat cheltuieli pentru această măsură în niciunul dintre exercițiile financiare 2009 și 2010 și nici nu sunt prevăzute cheltuieli până la sfârșitul perioadei de programare, mai exact până în 2013.

[16] Articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 555/2008 al Comisiei din 27 iunie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 479/2008 al Consiliului privind organizarea comună a pieței vitivinicole în ceea ce privește programele de sprijin, comerțul cu țările terțe, potențialul de producție și privind controalele în sectorul vitivinicol (JO L 170, 30.6.2008, p. 1) – Cererile privind recoltarea în stare verde trebuie depuse în perioada cuprinsă între 15 aprilie și 31 mai a fiecărui an, în timp ce recoltarea efectivă și controlul final trebuie să aibă loc în perioada 15 iunie-31 iulie a fiecărui an.

[17] În perioada anterioară celei mai recente reforme a OCP, în special între 1988 și 1996, au fost defrișate peste 500000 ha de suprafață viticolă, în majoritate în Spania, Italia și Franța, statele membre cu cele mai mari producții de vin. Aceasta înseamnă că suprafața viticolă a statelor membre UE-12 existentă în 1988 – aproximativ 4 milioane ha – s-a redus cu mai mult de o optime. Însă, după 1996, statelor membre li s-a acordat posibilitatea de a restricționa aplicarea măsurii pe teritoriile lor, ceea ce a determinat ca suprafața care a fost defrișată după această dată să fie semnificativ mai mică (în perioada 1997-2008, au fost defrișate mai puțin de 30000 ha, cea mai mare parte în Franța).

[18] Cu toate acestea, statele membre și-au rezervat în continuare posibilitatea de a limita impactul defrișării în anumite regiuni sau în cazurile în care suprafața efectiv defrișată atinge anumite praguri predefinite.

[19] Ratele de ajutor per hectar din cadrul schemei de defrișare sunt calculate pe baza randamentelor obținute anterior de exploatația respectivă, fiind prevăzute însă unele derogări în cazul în care aceste informații nu sunt disponibile. Cuantumul ajutorului poate varia între 1450 de euro/ha și 12300 de euro/ha pentru cele mai joase, respectiv, cele mai mari clase de randament. Aceste rate au fost însă mărite cu 20 % în cursul primei campanii de aplicare a schemei și cu 10 % în a doua campanie.

[20] Conform analizei desfășurate de Comisie, pentru Castilia-La Mancha (unde a avut loc 44 % din activitatea totală de defrișare din cursul perioadei de 3 campanii), ratele anterioare ale ajutorului acopereau deja marja a 6,5 ani, în timp ce, pentru Languedoc-Roussillon (unde a avut loc 10 % din activitatea totală de defrișare din cursul perioadei de 3 campanii), acest criteriu era îndeplinit aproape în totalitate (marja a 4,9 ani).

[21] 3,5 milioane ha, la momentul campaniei viticole 2007/2008.

[22] Estimarea privind producția utilizabilă totală care a fost definitiv retrasă prin intermediul schemei de defrișare are la bază comunicările oficiale transmise Comisiei de către statele membre cu privire la numărul de hectare defrișate și la clasificarea lor în clase de randament; toate aceste date se referă la perioada de 3 campanii cuprinsă între 2008/2009 și 2010/2011. Conform datelor publicate de Eurostat, producția utilizabilă medie aferentă perioadei 2000-2008 era de 176,3 milioane hl.

[23] Considerentul 68 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008 prevede următoarele: "În cazul în care producătorii consideră că în anumite zone condițiile nu sunt favorabile unei producții viabile, ar trebui să li se ofere posibilitatea de a-și reduce costurile și de a renunța permanent la producția viticolă pe respectivele suprafețe […]".

[24] Ecocondiționalitatea se referă la "cerințele de reglementare în materie de gestionare" și la bunele condiții agricole și de mediu menționate la articolele 3-7 din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, 21.10.2003, p. 1).

[25] Articolul 85t din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.

[26] Considerentul 71 din Regulamentul (CE) nr. 479/2008.

[27] Grecia, Luxemburg, Malta și Regatul Unit (începând cu 2010) au optat pentru transferul irevocabil al unei părți substanțiale din pachetele lor financiare către schema de plată unică.

[28] În unele regiuni, cum ar fi Languedoc-Roussillon în Franța, unde măsura de restructurare se aplica deja începând cu anii ’80, impactul a fost și mai mare – conform datelor furnizate de agenția de plăți din Franța, FranceAgriMer, aproape 40 % (sau aproximativ 164000 ha) din suprafața viticolă existentă în 1977 făcuse obiectul restructurării.

[29] De exemplu, Curtea a constatat o schimbare substanțială a preferințelor viticultorilor în ceea ce privește soiurile de struguri utilizate: în cursul perioadei cuprinse între 2000 și 2010, aceștia și-au îndreptat mai mult atenția asupra soiurilor de struguri pentru producerea de vin roșu. Suprafața viticolă plantată cu soiuri de struguri pentru vin roșu a crescut cu 18 puncte procentuale în Spania (până la 55 % din suprafața viticolă totală), cu 8 puncte procentuale, până la 32 %, în Germania, cu 5 puncte procentuale, până la 75 %, în Franța și cu 5 puncte procentuale, până la 56 %, în Italia.

[30] Articolul 103q alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007: "Obiectivul măsurilor referitoare la restructurarea și reconversia podgoriilor este creșterea competitivității producătorilor de vin."

[31] Un exemplu de factor potențial de reducere a costurilor îl reprezintă mecanizarea: deși nu face obiectul măsurii de restructurare, mecanizarea anumitor operațiuni viticole nu este posibilă decât pentru plantațiile viticole cu o anumită structură (de exemplu, plantații pe care sunt instalate sisteme de susținere cu spalieri) – transformarea plantațiilor pentru a dispune de astfel de structuri este, în schimb, sprijinită în mod direct de măsura de restructurare și reconversie.

[32] Această problemă a mai fost observată în trecut, iar concluziile Curții din Raportul special nr. 4/87 o menționează în mod expres. Regulamentul (CE) nr. 1227/2000 al Comisiei (JO L 143, 16.6.2000, p. 1) privind potențialul de producție urmărește să evite producerea de creșteri de randament, specificând că, "în cadrul punerii în aplicare a unui plan, [statele] membre stabilesc dispoziții de restricționare a utilizării drepturilor de replantare care decurg din defrișarea prevăzută în plan, în cazul în care aceasta poate conduce la o eventuală creștere a randamentului suprafeței respective." Noua OCP nu mai prevede o astfel de cerință.

[33] Această estimare este bazată pe 9169 ha de drepturi de plantare disponibile în rezerva națională și în rezervele regionale ale României, la un randament mediu de 27 hl/ha.

[34] JO L 209, 11.8.2005, p. 1.

[35] În exercițiile financiare 2009 și 2010, cheltuielile pentru restructurare și reconversie au fost deosebit de importante în Italia (168,7 milioane de euro), în Franța (148,6 milioane de euro), în Spania (134,7 milioane de euro) și în România (83,2 milioane de euro).

--------------------------------------------------