[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 9.11.2010

COM(2010) 660 final

COMUNICAREA COMISIEICĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

Strategia de extindere și principalele provocări în perioada 2010-2011

{SEC(2010) 1326}{SEC(2010) 1327}{SEC(2010) 1328}{SEC(2010) 1329}{SEC(2010) 1330}{SEC(2010) 1331}{SEC(2010) 1332}{SEC(2010) 1334}{SEC(2010) 1335}

COMUNICAREA COMISIEICĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

Strategia de extindere și principalele provocări 2010-2011

INTRODUCERE

De la ultimele rapoarte privind progresele înregistrate adoptate de Comisie, în ciuda numeroaselor alte provocări cu care se confruntă Uniunea, procesul de extindere a UE a căpătat un nou avânt. Intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona îi permite UE să își continue agenda de extindere, menținând totodată ritmul integrării europene.

Negocierile cu Croația au ajuns în faza finală, demonstrând tuturor țărilor implicate în acest proces că aderarea poate deveni o realitate, cu condiția îndeplinirii condițiilor necesare. Serbia a depus cererea de aderare. Comisia își publică astăzi avizele privind cererile de aderare ale Muntenegrului și Albaniei. Islanda a început negocierile de aderare în luna iulie. În negocierile de aderare cu Turcia au fost deschise noi capitole, iar țara s-a lansat într-o revizuire aprofundată a constituției, apropiindu-se de standardele europene. Procesul de liberalizare a vizelor pentru țările din Balcanii de Vest a înregistrat progrese. S-au înregistrat progrese semnificative în soluționarea diferendelor bilaterale de durată între Slovenia și Croația și este în curs de pregătire un dialog între Serbia și Kosovo[1]. Reconcilierea postconflict între popoare a avansat și țările însele au început să își asume o responsabilitate în mai mare în cadrul cooperării regionale.

Cu toate acestea, persistă numeroase provocări. În anumite țări implicate în procesul de aderare, ritmul reformei a încetinit. Toate aceste țări trebuie să se concentreze pe buna guvernanță, pe consolidarea statului de drept, pe accelerarea reformei economice și pe îmbunătățirea propriei capacități de a adopta și de a pune în aplicare acquis-ul. În majoritatea acestor țări, o atenție deosebită trebuie acordată garantării libertății de exprimare. Rămân de rezolvat mai multe probleme complexe, inclusiv guvernanța Bosniei-Herțegovina și chestiunea denumirii Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei. Rămân deschise unele chestiuni bilaterale, iar cooperarea regională este frânată de diferendele privind statutul Kosovo. În ceea ce privește problema Ciprului, negocierile pentru găsirea unei soluții globale au progresat, dar încă nu s-au încheiat.

Angajamentul UE față de procesul de extindere demonstrează convingerea statelor membre că extinderea servește deopotrivă interesele Uniunii și pe cele ale țărilor care doresc să adere. Acest mesaj simplu trebuie transmis și explicat cu claritate publicului larg, cu scopul de a consolida și a sprijini extinderea. Procesul de extindere a UE contribuie la stabilitatea Europei, precum și la securitatea și bunăstarea cetățenilor săi. Acesta oferă un stimulent unic de reformă politică și economică în țările implicate în procesul de aderare. Este atât în interesul UE, cât și în al țărilor implicate în procesul de aderare să inițieze cât mai devreme în cadrul acestui proces discuții privind capitolele de negociere dificile. Scopul este de a aduce țările implicate în procesul de aderare la standardele europene în toate domeniile acoperite de tratatele UE, ceea ce ar sprijini Uniunea în realizarea propriilor obiective. Printre aceste obiective se numără în prezent găsirea unei soluții la criza și guvernanța economică, restabilirea creșterii pentru locuri de muncă prin strategia de reformă 2020, consolidarea siguranței în UE și afirmarea vocii acesteia pe scena internațională. Programul de lucru al Comisiei pentru 2011 cuprinde o serie de inițiative care urmăresc aceste obiective.

Extinderea trebuie să fie în continuare credibilă pentru toate părțile implicate. Țările care doresc să adere și cetățenii lor trebuie să aibă o perspectivă de aderare clară, odată ce condițiile sunt îndeplinite, și trebuie să constate beneficii concrete de-a lungul procesului. Statele membre și opinia publică din UE trebuie să aibă convingerea că noile aderări sunt bine pregătite și că fac obiectul unor condiții riguroase. Pentru ca extinderea să reprezinte un succes, este nevoie de angajamente politice ferme din partea tuturor părților interesate. Consensul reînnoit privind extinderea, asupra căruia s-a convenit în cadrul Consiliului European din decembrie 2006, rămâne în continuare cadrul pentru realizarea acestor obiective. Această politică se bazează pe următoarele principii: consolidarea angajamentelor, stabilirea unor condiții echitabile și riguroase și buna comunicare cu publicul, coroborate cu capacitatea UE de a integra noi membri.

Procesul de extindere oferă mecanisme și stimulente (a căror încoronare o reprezintă aderarea) care încurajează țările implicate în procesul de aderare să coopereze cu UE în îndeplinirea obiectivelor comune. În paralel cu consolidarea guvernanței economice în cadrul UE, va fi intensificat și dialogul economic cu țările implicate în procesul de aderare, ceea ce ne va permite să ne unim eforturile pentru a depăși criza și a crea locuri de muncă. Competitivitatea globală a UE are de câștigat de pe urma integrării mai strânse cu țări care dispun de o serie de avantaje comparative. Acesta este unul dintre beneficiile durabile aduse de cea de a cincea extindere, care a sporit numărul statelor membre de la 15 la 27 între 2004 și 2007. Schimburile comerciale între statele membre „vechi” și „noi” s-au triplat, de la aproximativ 150 de miliarde euro la 450 de miliarde euro între 1998 și 2008. Procesul de extindere i-a oferit UE mijloacele financiare de a interveni, alături de instituțiile financiare internaționale, pentru a menține stabilitatea economică în perioade de criză, dacă acest lucru s-a dovedit necesar. Întreprinderile mici și mijlocii, care generează în UE două treimi din locurile de muncă din sectorul privat și care reprezintă un stimulent major pentru inovare, beneficiază de pe urma unei piețe interne extinse, fiind destinatari importanți ai asistenței de preaderare.

O mai strânsă integrare prin procesul de extindere îi permite UE să își realizeze obiectivele într-o serie de domenii-cheie pentru redresarea economică și creșterea durabilă, cum ar fi energia, transporturile, protecția mediului și eforturile de a face față schimbărilor climatice. Țările din Balcanii de Vest sunt înconjurate din toate părțile de state membre. Turcia are și frontiere terestre, și frontiere maritime cu UE. Construcția coridoarelor de transport transeuropene, diversificarea surselor de energie, atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, reducerea poluării transfrontaliere a aerului și a apei se numără printre obiectivele UE a căror îndeplinire este condiționată de angajamentul deplin al țărilor implicate în procesul de aderare.

Țările implicate în procesul de aderare obțin, la rândul lor, beneficii de pe urma progreselor înregistrate în aceste domenii; perspectiva aderării le încurajează să acorde prioritate obiectivelor pe care le au în comun cu UE. Granturile acordate prin Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA) și împrumuturile de la Banca Europeană de Investiții și de la alte instituții financiare internaționale, obținute cu ajutorul IPA, furnizează mijloace practice de sprijin. Islanda, cel mai recent candidat care a început negocierile de aderare, este lider mondial în ceea ce privește diverse surse de energie regenerabilă și poate contribui în mod semnificativ la eforturile UE în materie de inovare în acest domeniu, precum și în alte domenii avansate.

Consolidarea siguranței în Europa, astfel cum este definită de Programul de la Stockholm, este o prioritate a agendei UE. Țările implicate în procesul de aderare trebuie să preia acquis-ul Uniunii și să își demonstreze capacitatea de a-l pune integral în aplicare. Din acest motiv, Comisia și-a dublat eforturile de sprijin acordat țărilor implicate în procesul de aderare pentru a preveni și a combate criminalitatea organizată și corupția și pentru a consolida capacitățile de aplicare a legii ale acestor țări. Procurori, judecători și alți experți din UE în domeniul aplicării legii, al gestionării frontierelor și al migrației își ajută în prezent omologii din țările implicate în procesul de aderare, oferindu-le expertiza lor și verificând progresele înregistrate. Îndeplinirea obiectivelor de referință, care determină ritmul în care o țară candidată avansează, în cadrul negocierilor de aderare, către statutul de stat membru al UE, presupune obținerea unor rezultate convingătoare de către țara respectivă în ceea ce privește administrarea independentă și eficace a justiției.

Experiența liberalizării vizelor pentru țările din Balcanii de Vest arată cât de mult se poate realiza combinând impunerea unor condiții riguroase cu oferirea unor beneficii specifice, legate de progresele în direcția aderării la UE. Aceasta subliniază, de asemenea, importanța unor eforturi continue ale guvernelor în cauză de a asigura respectarea limitărilor și condițiilor atașate unei mai mari libertăți de circulație a persoanelor.

Odată cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, UE și-a acordat mijloacele necesare pentru a-și afirma vocea pe scena mondială. Rolul UE în adoptarea rezoluției Adunării Generale a ONU privind Kosovo este un exemplu al acestui potențial. Într-o lume în care puterile emergente joacă un rol din ce în ce mai important, extinderea îi conferă UE o mai mare greutate și îi potențează vocea în cadrul forurilor internaționale. Cea de a cincea extindere a dat un nou impuls relațiilor UE cu vecinii săi de la est și sud, ducând la explorarea unor noi modalități de a dezvolta inițiative în regiunea Mării Baltice și a Mării Negre. Procesul de aderare a țărilor din Balcanii de Vest și a Turciei sporește interesul și influența UE în regiunile Mării Mediterane și Mării Negre și în bazinul Dunării. Dacă rolul Turciei în propria regiune se dezvoltă complementar cu procesul de aderare a acestei țări și în coordonare cu UE, ponderea celor două părți ar putea să crească în afacerile mondiale, nu în ultimul rând în Orientul Mijlociu și în Caucazul de Sud. Acționând împreună, UE și Turcia pot consolida securitatea energetică, pot rezolva conflictele regionale și pot preveni divizările pe criterii etnice sau religioase. Islanda și UE pot juca împreună un rol important în soluționarea problemelor energetice, de mediu, maritime și de securitate din Arctica. Cu siguranță, astfel de sinergii își pot atinge potențialul maxim prin angajamentul reciproc față de o strategie de extindere credibilă.

Ponderea UE în lume depinde în mare măsură și de cât de atractiv este modelul său de reglementare. Vitalitatea pieței interne și adoptarea unor norme și standarde ale UE de către țări din întreaga lume reprezintă un stimulent major pentru comerț, investiții și creștere economică. Actul privind piața unică prezentat de Comisie vizează eliminarea mai multor blocaje care încă există și generarea unui nou potențial de creștere. Prin procesul de extindere, țările implicate în procesul de aderare vor adopta progresiv acquis-ul, lărgind astfel spațiul în care se aplică un singur set de standarde. Acest lucru ar trebui să impulsioneze noi investiții, inovarea și coeziunea socială, consolidând totodată atractivitatea modelului de reglementare al UE în rândul țările vecine și la scară internațională.

În procesul de extindere, sunt multe chestiuni în joc atât pentru UE, cât și pentru țările care doresc să adere. În același timp, percepția publică privind importanța acestei agende este afectată de preocupări cotidiene care, adesea, pot părea mai presante. Seria de rapoarte de anul acesta, alături de concluziile și recomandările care le însoțesc, arată că procesul de extindere reprezintă o parte din soluția la multe dintre preocupările cetățenilor noștri, fie că este vorba despre prevenirea și combaterea criminalității organizate și a corupției, fie despre generarea creșterii economice și crearea locurilor de muncă. Instituțiile UE și statele membre trebuie să coopereze pentru a consolida înțelegerea și sprijinul pentru procesul de extindere și pentru a explica modul în care extinderea ne poate ajuta la îndeplinirea obiectivelor comune. Dacă viitoarea extindere va fi o reușită, UE va putea să răspundă mai bine la numeroase alte provocări cu care se confruntă.

PRINCIPALELE PROVOCăRI

Depășirea crizei economice

Criza economică a afectat toate țările implicate în procesul de aderare. Cu toate acestea, impactul crizei a fost diferit, în funcție de structura economică a fiecărei țări. Albania, Kosovo și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei au fost țările cel mai puțin afectate, deoarece economia lor depinde într-o mai mică măsură de exporturi, iar piețele lor interne au făcut față crizei. Croația, Serbia și Turcia, care sunt mai integrate în piața mondială, au fost foarte afectate. Muntenegru a primit o grea lovitură, din cauza dependenței sale de finanțarea externă și de un număr redus de sectoare. În Bosnia și Herțegovina, impactul crizei a fost accentuat de politici fiscale prociclice, cu un buget cu un procent ridicat de subvenții și transferuri sociale în buget.

În 2010, în țările din Balcanii de Vest există semne slabe de redresare. Cererea internă este în continuare scăzută, ceea ce reflectă condițiile stricte de acordare a creditelor și un șomaj care persistă. În Turcia, care a beneficiat de consolidare fiscală și de restructurarea sectorului său bancar la începutul deceniului, semnele de redresare sunt mai puternice, înregistrându-se o rată robustă a creșterii economice. Islanda suferă în continuare din cauza efectelor turbulențelor financiare mondiale și a prăbușirii sistemului său bancar.

Finanțele publice rămân în continuare sub presiune într-o serie de țări. Deși datoria publică a țărilor implicate în procesul de aderare a fost, în medie, relativ redusă, expansiunea fiscală din perioada de creștere economică a sporit vulnerabilitatea și expunerea acestor țări la criza financiară mondială, cu excepția Turciei. Majoritatea țărilor din Balcanii de Vest nu au dispus de marja de manevră fiscală și de capacitatea necesară pentru a direcționa cheltuielile publice cu prioritate spre relansarea fiscală, ca răspuns la criză. Măsuri de austeritate fiscală, printre care reechilibrarea bugetului, au fost puse în aplicare în țările din Balcanii de Vest. Aceste măsuri nu au fost însă suficiente pentru a preveni o adâncire a deficitelor bugetare. Islanda, Serbia, Kosovo și Bosnia și Herțegovina au recurs la sprijinul FMI.

UE, împreună cu instituțiile financiare internaționale, a furnizat sprijin pentru atenuarea impactului crizei. Asistența pentru preaderare (IPA) a fost reprogramată pentru a sprijini investițiile în infrastructură și competitivitate. Anumitor țări li s-au furnizat sprijin bugetar și asistență macrofinanciară. Cadrul de investiții pentru țările din Balcanii de Vest joacă un rol important în mobilizarea fondurilor pentru marile proiecte de infrastructură ( a se vedea secțiunea 3 de mai jos ).

Pentru a ajunge la rate de creștere durabile și la o adevărată convergență, vor fi necesare noi reforme structurale și politici fiscale prudente. Sursele interne de creștere trebuie exploatate mai eficient, pentru a îmbunătăți capacitatea de producție, crearea de locuri de muncă și competitivitatea. Este necesar acum să se sporească volumul investițiilor interne și străine în proiecte complet noi („greenfield”), în special în activități orientate spre export. Aceasta va contribui la sporirea producției și a productivității, ceea ce va conduce la o rată mai mare de ocupare a forței de muncă și la balanțe comerciale mai sustenabile. De asemenea, acest lucru va ajuta la soluționarea problemelor presante de natură socială ale regiunii.

Pentru a spori volumul investițiilor interne și străine, guvernele trebuie să îmbunătățească mediul de afaceri. Aceasta înseamnă sporirea eficienței administrației publice și a independenței sistemului judiciar, eliminarea obstacolelor informale în calea comerțului și consolidarea statului de drept. Pentru a atrage investiții, este important să existe o piață regională funcțională în cadrul Acordului central european de comerț liber (CEFTA) și să se continue alinierea la acquis. Liberalizarea planificată a comerțului cu produse și servicii agricole în întreaga regiune și deschiderea piețelor de achiziții publice vor consolida și mai mult potențialul de creștere economică al regiunii.

Asigurarea unor finanțe publice solide și sustenabile este crucială pentru țările implicate în procesul de aderare. Acesta este, de asemenea, un aspect esențial al pregătirii în vederea aderării la UE. Experiența recentă a demonstrat interdependența economiilor europene și potențialul destabilizator al unor dezechilibre majore, chiar și în economii de mici dimensiuni.

Comisia va continua să utilizeze la maximum instrumentele sale de preaderare și mecanismul de supraveghere economică pentru a monitoriza performanțele economice și fiscale ale țărilor implicate în procesul de aderare. UE întreține un dialog periodic cu țările candidate, familiarizându-le cu sistemul de coordonare și de supraveghere a politicilor economice din cadrul UE. Un proces similar a fost creat cu potențialii candidați. Dialogurile economice dintre Comisie și țările implicate în procesul de aderare în cadrul acordurilor de asociere sunt, de asemenea, utilizate pentru supravegherea politicilor economice.

În prezent se iau măsuri pentru a consolida guvernanța economică în cadrul UE. În momentul în care această coordonare consolidată a reformei macroeconomice, bugetare și structurale este definită și formalizată integral, Comisia va analiza în ce mod unele dispoziții ale acesteia pot fi extinse pentru țările implicate în procesul de aderare.

Pe lângă dialog și supraveghere, UE sprijină activ eforturile de redresare economică, stabilizare macroeconomică și consolidare fiscală ale țărilor implicate în procesul de aderare. O parte importantă din asistența IPA vizează îmbunătățirea gestionării finanțelor publice și calității statisticilor, precum și consolidarea supravegherii sectorului bancar.

Procesul de extindere contribuie la realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020 prin extinderea zonei în care se aplică cadrul de reglementare al UE și prin crearea unor noi oportunități comerciale. Comisia salută intenția exprimată de multe țări implicate în procesul de aderare de a integra Strategia Europa 2020 în prioritățile lor naționale de reformă. Comisia va asocia țările implicate în procesul de aderare la inițiativele adoptate la nivelul UE pentru a realiza obiectivele de creștere economică inteligentă, durabilă și inclusivă, care să furnizeze niveluri înalte de ocupare a forței de muncă, de productivitate și coeziune socială. În domeniul educației, Comisia va analiza posibilitățile de a include toate țările implicate în procesul de aderare în cadrul „Educație și formare 2020” și de a le angaja în activități de învățare reciprocă[2].

Țările implicate în procesul de aderare au început să ia inițiative pe grupuri regionale, în cadrul cărora pot evalua împreună progresele înregistrate și pot stabili obiective specifice regiunii respective. „Small Business Act” pentru Europa, un ansamblu de măsuri menite să îmbunătățească mediul de afaceri pentru IMM-uri, este un exemplu de astfel de inițiativă. Comisia va propune Consiliului de Cooperare Regională să creeze platforme de dialog și evaluare inter pares în alte domenii, în conformitate cu prioritățile Strategiei Europa 2020. În momentul programării asistenței IPA, Comisia va lua în considerare prioritățile Strategiei Europa 2020.

Incluziunea socială

Criza economică a avut un impact negativ asupra bunăstării sociale în țările implicate în procesul de aderare. Grupurile vulnerabile, inclusiv minoritățile, comunitățile defavorizate și persoanele cu handicap, au fost deosebit de afectate. Ratele ridicate ale șomajului, în special ale șomajului în rândul tinerilor, ratele scăzute de activitate și sărăcia sunt fenomene răspândite în toată regiunea. Romii sunt o minoritate deosebit de vulnerabilă, fiind afectați de sărăcie, discriminare și segregare în ceea ce privește accesul la educație, la locuri de muncă, la locuințe și la servicii sociale, inclusiv la asistența medicală. Un număr semnificativ de romi nu sunt încă înregistrați la starea civilă și nu au documente personale de identitate. Ca o consecință a războaielor recente, mulți dintre ei trăiesc în continuare în tabere, fiind considerați persoane strămutate în interiorul țării.

Comisia se angajează să sprijine țările implicate în procesul de aderare în eforturile de îmbunătățire a condițiilor de trai ale grupurilor vulnerabile, inclusiv în ceea ce privește incluziunea economică și socială a romilor. Comisia furnizează un sprijin substanțial din asistența IPA pentru grupurile vulnerabile prin educație și prin consolidarea serviciilor de ocupare a forței de muncă și a serviciilor sociale, în scopul integrării persoanelor defavorizate pe piața muncii. De asemenea, Comisia finanțează modernizarea infrastructurii taberelor în care locuiesc romii. Acest sprijin va fi consolidat pentru a îmbunătăți condițiile de trai în țările cele mai afectate, ajutându-le să adopte o abordare cuprinzătoare a problemelor de incluziune socială. În cazul Croației, a fost deja încheiat un Memorandum comun privind incluziunea socială, oferind în acest fel un cadru de acțiune în acest domeniu. Țările implicate în procesul de aderare au adoptat anumite măsuri pentru a răspunde problemelor evocate mai sus, însă vor trebui să facă mai multe în acest sens. Comisia le încurajează să depună eforturi pentru a reduce sărăcia și excluziunea socială, în conformitate cu prioritățile Strategiei Europa 2020, și să utilizeze mai judicios oportunitățile oferite de Decada incluziunii romilor. Țările implicate în procesul de aderare ar trebui să ia în considerare posibilitatea stabilirii unor obiective explicite și ambițioase în ceea ce privește ocuparea forței de muncă, educația și reducerea sărăciei în comunitățile defavorizate, în special în cazul romilor.

Consolidarea statului de drept și a administrației publice

Consolidarea statului de drept, în special a sistemului judiciar, și combaterea corupției și a criminalității organizate reprezintă o provocare crucială pentru majoritatea țărilor implicate în procesul de aderare. Rezultate tangibile, care să furnizeze îmbunătățiri de durată în ceea ce privește statul de drept, sunt un element important pentru a trece la următoarele etape ale procesului de aderare la UE.

Consensul reînnoit privind extinderea, adoptat în 2006, impune ca aspectele legate de statul de drept să fie abordate într-un stadiu incipient al procesului de aderare. Comisia a acordat prioritate deplină tratării acestor aspecte și utilizării în acest sens a tuturor instrumentelor disponibile. Utilizarea de obiective de referință în cadrul negocierilor de aderare este un catalizator important pentru reforme și transmite un mesaj clar în ceea ce privește necesitatea de a aborda cu seriozitate aspectele legate de statul de drept înainte de aderare. Procesul de liberalizare a vizelor a demonstrat eficacitatea unei abordări în care sunt stabilite cerințe concrete și specifice privind reforma, permițând astfel țărilor să își direcționeze mai bine eforturile. Evaluările inter pares și alte misiuni s-au intensificat, punând judecători, procurori și alți experți în domeniul aplicării legii, al gestionării frontierelor și al migrației din statele membre în contact direct cu omologii lor. Cooperarea judiciară și polițienească intensificată în cadrul regiunii, cu statele membre ale UE, precum și cu Europol, Eurojust și Frontex oferă modalități de a combate criminalitatea transnațională în perioada de preaderare.

Având în vedere această experiență, Comisia își va accelera eforturile și va intensifica dialogul privind statul de drept cu țările candidate și potențial candidate. Țările ar trebui să își continue eforturile pentru obținerea unor rezultate concrete și durabile și pentru a prezenta un bilanț convingător și credibil cu privire la combaterea corupției și a criminalității organizate și la reforma sistemului judiciar. Este esențial să se ajungă la un cadru juridic stabil care să fie pus în aplicare. Utilizarea misiunilor inter pares și a obiectivelor de referință va fi extinsă. Avizele Comisiei privind cererea de aderare a Muntenegrului și a Albaniei au stabilit priorități în domeniul statului de drept.

Comisia monitorizează îndeaproape progresele înregistrate, în special prin intermediul organismelor comune instituite prin Acordurile de stabilizare și de asociere sau prin Acordurile interimare și misiunile de evaluare. Rezultatele acestui dialog sunt prezentate în rapoartele privind progresele înregistrate. Asistența IPA se concentrează în mod special asupra statului de drept. TAIEX organizează anual peste 100 de acțiuni de formare privind statul de drept adresate țărilor implicate în procesul de aderare.

În mai multe țări din Balcanii de Vest s-au înregistrat recent evoluții pozitive în materie de cooperare judiciară. S-au încheiat noi acorduri bilaterale privind cooperarea polițienească, în special între Serbia și Albania, privind asistența judiciară reciprocă și executarea reciprocă a hotărârilor instanțelor în materie penală. Croația și Serbia au mers mai departe, semnând un acord care să le permită să își extrădeze reciproc resortisanții în cadrul procedurilor penale sau pentru executarea pedepselor cu închisoare în procesele legate de criminalitatea organizată și de corupție. Comisia încurajează și alte țări din regiune să urmeze acest exemplu. Cooperarea judiciară ar fi și mai mult îmbunătățită prin extinderea posibilității extrădării resortisanților în toate cazurile de infracțiuni grave, inclusiv în cazul crimelor de război. Consiliul de Cooperare Regională face eforturi în sensul consolidării cooperării între poliție, parchete și sistemul judiciar.

Pentru respectarea statului de drept și îmbunătățirea guvernanței, este esențial să existe o funcție publică profesionistă și nepolitizată. Reforma administrației publice constituie o prioritate în țările implicate în procesul de aderare, majoritatea acestora aflându-se în diverse stadii de consolidare statală. Pentru a fi viabile, reformele trebuie să fie integrate în structurile statale existente și să ia în considerare contextul social și de guvernanță specific. Comisia va continua să sprijine reformele guvernanței publice în țările implicate în procesul de aderare, în strânsă cooperare cu SIGMA[3].

Libertatea de exprimare și a mass-mediei

În majoritatea țărilor implicate în procesul de extindere, libertatea de exprimare și a mass-mediei, care este o parte integrantă a oricărui sistem democratic, constituie în continuare un motiv de îngrijorare. În Turcia, cadrul juridic nu garantează încă în mod suficient libertatea de expresie. În mai multe țări din Balcanii de Vest au continuat să existe amenințări și atacuri fizice la adresa jurnaliștilor. În unele țări, calomnia este în continuare o faptă penală sau face obiectul unor amenzi disproporționat de mari. În mai multe țări, amestecul politic în independența mass-mediei, inclusiv a organismelor publice de radiodifuziune, reprezintă o problemă. Independența editorială este subminată de presiuni politice și economice nejustificate. Aceste probleme trebuie rezolvate de țările în cauză în regim de urgență.

Comisia va monitoriza îndeaproape progresele înregistrate în acest domeniu. Accentul va fi pus în special pe domenii precum cadrul juridic și conformitatea acestuia cu standardele europene, mai ales în ceea ce privește calomnia, responsabilitatea autorităților de a sancționa corespunzător toate cazurile de atac la adresa jurnaliștilor, crearea unor organisme de autoreglementare și contribuția acestora la consolidarea profesionalismului, rolul organismelor publice de radiodifuziune în democrațiile pluraliste, rețelele transfrontaliere care să îmbunătățească fluxul de reportaje în întreaga regiune, contribuind astfel la o mai bună înțelegere reciprocă. În primăvara anului 2011, Comisia va organiza o conferință privind libertatea de exprimare și a mass-mediei în țările implicate în procesul de aderare, care va fi o ocazie de a evalua progresele înregistrate în aceste domenii. După caz, în urma conferinței se va furniza asistență IPA.

Reconciliere, cooperare regională și aspecte bilaterale în Balcanii de Vest

În ultimul deceniu, țările din Balcanii de Vest au înregistrat progrese substanțiale în ceea ce privește stabilitatea și cooperarea regională. Cu toate acestea, o serie de probleme rezultate din conflictele din regiune rămân nesoluționate și afectează atât funcționarea internă a statelor, cât și relațiile dintre acestea. UE colaborează cu părțile din regiune pentru a depăși această moștenire a trecutului.

Progresele în ceea ce privește reconcilierea sunt un element esențial pentru stabilitatea în Kosovo, care a intrat într-o nouă etapă din momentul emiterii avizului consultativ al Curții Internaționale de Justiție cu privire la Kosovo. În urma adoptării rezoluției Adunării Generale a ONU, UE este pregătită să faciliteze un proces de dialog între Pristina și Belgrad pentru a promova cooperarea, a realiza progrese în sensul aderării la UE și a îmbunătăți viețile cetățenilor. Progresele în ceea ce privește reconcilierea sunt esențiale și în Bosnia și Herțegovina, în special pentru buna funcționare a statului. Aplicarea integrală a Acordului de la Ohrid în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, respectarea și protecția minorităților în întreaga regiune, returnarea refugiaților și cooperarea cu Tribunalul Penal Internațional pentru Fosta Iugoslavie (TPII), precum și buna derulare a proceselor naționale pentru crimele de război sunt elemente importante pentru reconciliere.

O reconciliere durabilă necesită eforturi la toate nivelurile – cel al guvernelor, al sistemului judiciar și al societății civile. De asemenea, reconcilierea este legată de rezolvarea problemelor ce țin de sărăcie și excluziune socială. Recent au apărut o serie de semnale pozitive. Parlamentul sârb a adoptat o declarație care condamna crimele de la Srebrenica și făcea referire la hotărârea Curții Internaționale de Justiție în acest sens. ONG-urile au lansat o inițiativă în vederea instituirii unei comisii regionale pentru a cerceta și a face cunoscut adevărul. Această inițiativă, denumită RECOM, este sprijinită de președinții Croației și Serbiei, de Parlamentul Muntenegrului și de comunitățile religioase. Un sprijin regional mai larg ar contribui la reconciliere. Președinții Serbiei, Bosniei și Herțegovinei, Croației și Muntenegrului au participat, în mai 2010, la summit-ul Inițiativei Igman, la Sarajevo; peste 140 de ONG-uri sunt implicate în această inițiativă, cu scopul de a promova și facilita cooperarea locală și regională. Aceste eforturi diverse trebuie susținute de urmărirea în justiție a crimelor de război prin deplina cooperare cu TPII, precum și prin tratarea rapidă și corespunzătoare a cazurilor de crime de război în cadrul instanțelor naționale. Deplina cooperare cu TPII, în special din partea Serbiei și a Croației, rămâne un element esențial.

Grație procesului Declarației de la Sarajevo, s-au înregistrat evoluții pozitive în ceea ce privește problema returnării refugiaților. O conferință ministerială, care s-a desfășurat la Belgrad în martie, a redeschis dialogul dintre guvernele în cauză. Comisia este dispusă să ia în considerare contribuții financiare suplimentare din partea UE în favoarea acestui proces și să sprijine organizarea unei conferințe a donatorilor de îndată ce țările respective au ajuns la un acord privind întreprinderea de acțiuni concrete pentru a rezolva problemele rămase. Din cauza conflictelor armate din regiune, 14 631 de persoane sunt, în continuare, considerate dispărute (în luna august 2010), iar procesul de soluționare a cazurilor restante este foarte lent. Țările în cauză trebuie să își intensifice eforturile pentru a soluționa cazurile restante într-un termen rezonabil.

Cooperarea regională contribuie la reconciliere, la păstrarea unor relații de bună vecinătate și la un climat propice abordării chestiunilor bilaterale nesoluționate. În Balcanii de Vest, cooperarea regională este crucială, de asemenea, pentru dezvoltarea economică și pentru a identifica soluții la probleme comune, cum ar fi criminalitatea organizată, gestionarea frontierelor, schimbările climatice sau poluarea mediului. Cooperarea regională este esențială pentru a înregistra progrese în sensul aderării la UE în domenii cum ar fi securitatea cetățenilor, energia sau transporturile.

Regiunea a luat măsuri pentru a consolida structurile de cooperare regională. Consiliul de Cooperare Regională (CCR) are un rol-cheie în orientarea și monitorizarea cooperării regionale. CCR a adoptat o strategie ambițioasă și un program de lucru pentru 2011-2013 care trebuie puse în aplicare, cu accent pe activități care produc rezultate și pentru care CCR poate aduce o valoare adăugată reală. Acordul central european de comerț liber (CEFTA) este esențial pentru realizarea zonei de liber schimb regionale. Comunitatea energiei depune eforturi în vederea creării unei piețe regionale a energiei și se pregătește pentru integrarea în piața energiei UE. Acordul privind spațiul aerian comun european (ECAA) va moderniza standardele în domeniul siguranței, securității și gestionării traficului aerian și va crea condiții mai competitive pentru pasagerii aerieni.

Comisia furnizează un sprijin financiar substanțial pentru cooperarea regională. În 2011, fondurile IPA vor fi mobilizate pentru a facilita participarea regiunii la acorduri internaționale importante, cum ar fi tratatul privind transporturile. Școala regională de administrație publică (ReSPA) este acum pe deplin operațională și organizează în prezent aproximativ 2 500 de zile de formare pe an. Acordul internațional de stabilire a personalității sale juridice a fost ratificat în iulie 2010. Inaugurarea oficială a sediului său din Danilovgrad (Muntenegru) este preconizată la data de 11 noiembrie 2010.

În contextul procesului de la Ljubljana, Comisia va continua să sprijine reabilitarea patrimoniului cultural. CCR va crea un Grup operativ pentru cultură și societate, care va fi asistat de un secretariat permanent care va beneficia de asistență financiară de preaderare din partea UE. Sarcina sa va fi de a gestiona procesul de la Ljubljana, în cooperare cu Consiliul Europei și cu Comisia.

În prezent, Comisia finalizează o strategie pentru regiunea Dunării, care va reuni statele membre, țările implicate în procesul de aderare și țările semnatare ale Parteneriatului estic. Includerea și participarea activă a țărilor din Balcanii de Vest care au acces la bazinul Dunării, alături de vecinii lor din UE, sunt esențiale pentru succesul acestei strategii. Aceasta este o oportunitate pentru investiții care să aducă beneficii reciproce în sectoarele transporturilor, energiei și mediului, precum și în favoarea dezvoltării socioeconomice.

Cooperarea regională a fost frânată de diferendele privind Kosovo. Au fost afectate, în special, funcționarea CEFTA, extinderea sistemului paneuro-mediteraneean de cumul diagonal și semnarea Acordului privind comunitatea transporturilor. În anumite cazuri, a fost imposibilă organizarea unor reuniuni cu participarea tuturor actorilor regionali. Comisia încurajează puternic toate părțile implicate să găsească soluții practice și pragmatice pentru a asigura participarea tuturor la cooperarea regională, fără a aduce atingere pozițiilor diferite privind statutul Kosovo.

Slovenia și Croația au semnat și au ratificat un Acord de arbitraj privind frontierele, care pregătește o soluționare definitivă a acestei probleme. Acest acord arată că aspectele bilaterale pot fi rezolvate într-un spirit de bună vecinătate. Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei și Kosovo au finalizat delimitarea frontierei dintre ele. Cu toate acestea, o serie de alte chestiuni bilaterale, în special legate de frontiere, rămân nesoluționate, cum este cazul problemei dintre Grecia și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei cu privire la denumirea țării.

Chestiuni bilaterale nesoluționate, inclusiv diferendele privind frontierele, trebuie rezolvate de părțile implicate, într-un spirit de bună vecinătate, ținând cont de interesele generale ale UE. Pentru aceasta este nevoie de o voință politică reînnoită a părților implicate. Comisia așteaptă ca părțile să depună toate eforturile pentru a soluționa conflictele frontaliere încă existente, în conformitate cu principiul soluționării pașnice a diferendelor, enunțat în Carta Organizației Națiunilor Unite, și să recunoască competența Curții Internaționale de Justiție, dacă este necesar. Problemele bilaterale nu ar trebui să blocheze procesul de aderare. UE este dispusă să faciliteze crearea impulsului politic necesar pentru a căuta soluții și a sprijini inițiative în acest sens.

INSTRUMENTE DE PREADERARE CARE SPRIJINă POLITICA DE EXTINDERE

Asistență financiară – abordare strategică

Asistența financiară acordată prin Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA) este menită să sprijine țările candidate și potențial candidate în efortul acestora de a îndeplini criteriile de aderare, pentru a se alinia politicilor și standardelor UE și pentru a încuraja dezvoltarea socioeconomică. O astfel de asistență din bugetul UE furnizează o valoare adăugată clară. Asistența acordată țărilor implicate în procesul de aderare este o investiție în viitorul UE. Sprijinindu-și viitorii membri să se pregătească în mod corespunzător pentru aderare, UE însăși își va putea îndeplini mai bine obiectivele strategice. În cadrul IPA pentru 2007-2013, sunt disponibile 11,6 miliarde EUR pentru a sprijini țările implicate în procesul de aderare să se pregătească în acest sens. O defalcare indicativă figurează în Cadrul financiar indicativ multianual revizuit pentru perioada 2011-2013.

IPA permite planificarea strategică a asistenței prin documente indicative de planificare multianuală trienale. Aceste documente stabilesc principalele priorități pentru asistență în anii următori și constituie baza pentru programarea anuală sau multianuală. Documentele indicative de planificare multianuală se bazează pe nevoile identificate în rapoartele de parteneriat și în rapoartele privind progresele înregistrate.

Comisia a adoptat o serie de măsuri pentru a consolida natura strategică a acestui proces, precum și legătura dintre, pe de o parte, prioritățile stabilite în cadrul parteneriatelor pentru aderare sau europene și al rapoartelor privind progresele înregistrate și, pe de altă parte, programarea asistenței. Aceasta a dus la un accent sporit pus pe domenii fundamentale, cum ar fi buna guvernanță și statul de drept. Pentru a ilustra mai bine orientarea către aceste domenii și pentru a consolida responsabilizarea și implicarea țărilor beneficiare, Comisia va folosi din ce în ce mai mult o abordare sectorială în planificarea asistenței sale de preaderare.

Prin urmare, țările implicate în procesul de aderare sunt încurajate să dezvolte programe strategice detaliate în sectoarele-cheie care au fost identificate ca fiind esențiale pentru a realiza progrese în direcția aderării la UE. Prioritățile în materie de aderare ar trebui pe deplin integrate în aceste programe naționale. Următoarele documente indicative de planificare multianuală pentru perioada 2011-2013 vor stabili obiectivele pentru asistența IPA în aceste sectoare.

Alte domenii care vor fi în continuare incluse ca priorități în documentele indicative de planificare multianuală vor fi cele legate de dezvoltarea regională, de dezvoltarea resurselor umane și de dezvoltarea rurală, în special pentru țările candidate. Învățând cum să gestioneze ajutorul de preaderare în mod eficace și în conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare, guvernele țărilor implicate în procesul de aderare se pot pregăti pentru gestionarea fondurilor UE ca viitoare state membre.

Cu toate acestea, persistă unele provocări în ceea ce privește punerea efectivă în aplicare a programelor IPA în unele țări. Țările beneficiare trebuie să-și intensifice eforturile pentru a asigura o capacitate administrativă și o expertiză suficiente în dezvoltarea și implementarea unor proiecte viabile, care să producă rezultate, pentru a optimiza absorbția fondurilor de preaderare disponibile. Comisia va sprijini beneficiarii în eforturile lor de îmbunătățire a capacității și va monitoriza ciclul financiar IPA, identificând din timp deficiențele.

De asemenea, Comisia va utiliza din ce în ce mai mult o programare multianuală, care permite o mai bună ierarhizare a priorităților și ordonare cronologică a măsurilor planificate, precum și mai multă previzibilitate privind asistența financiară pentru țările beneficiare.

O abordare sectorială va facilita cooperarea dintre donatori și beneficiari, eliminând dublarea eforturilor și conducând la o mai mare eficacitate și eficiență, ceea ce ar trebui să permită, la rândul său, tuturor părților interesate să se concentreze din ce în ce mai mult asupra rezultatelor preconizate și a impactului eforturilor noastre comune.

Amploarea investițiilor necesare în țările implicate în procesul de aderare pentru a se pregăti pentru aderare și pentru o adevărată convergență necesită contribuții semnificative din bugetele naționale, sprijin din partea altor donatori, a instituțiilor financiare internaționale (IFI), precum și mobilizarea investitorilor privați. Parteneriatele public-privat sunt deosebit de valoroase prin faptul că reunesc granturi din bugetele de stat și împrumuturi de la bănci private. Cadrul de investiții pentru Balcanii de Vest (CIBV), Fondul european pentru Europa de Sud-Est (EFSE) și Fondul pentru o creștere ecologică (GGF) sunt exemple bune de instrumente prin care se poate obține, cu resurse publice limitate, un flux important de capitaluri.

CIBV a fost creat în decembrie 2009 ca o inițiativă comună a Comisiei și a IFI partenere. Acesta este un instrument esențial pentru orientarea investițiilor în infrastructura regiunii, care permite obținerea unor împrumuturi importante de la IFI grație granturilor IPA. Valoarea totală a granturilor acordate este de 137 de milioane EUR, care ar putea atrage investiții cu o valoare estimată la 6,6 miliarde EUR. CIBV se va concentra asupra sporirii numărului de proiecte privind apa și apele reziduale din regiune, va stimula sprijinul pentru eficiența energetică și accelerarea investițiilor în rețeaua de transport de bază, precum și dezvoltarea IMM-urilor și a mecanismelor de stimulare a creșterii economice după perioada de criză financiară. Proiectele derulate în cadrul CIBV vizează mai multe țări din Balcanii de Vest și consolidează cooperarea regională. CIBV va favoriza investiții de o importanță regională majoră, cum ar fi rețeaua de transport regional de bază din Europa de Sud-Est, care poate fi considerată ca precursoarea viitoarei rețele transeuropene de transport (TEN-T) din regiune.

Asistența financiară acordată prin IPA pentru cooperarea regională urmărește asigurarea stabilității regionale, intensificarea fluxurilor de schimburi comerciale intraregionale și sprijinirea inițiativelor și structurilor de cooperare regională în Balcanii de Vest, inclusiv a Consiliului de Cooperare Regională și a Școlii Regionale de Administrație Publică. Consiliul de Cooperare Regională are un rol important pentru a monitoriza dacă IPA și alte finanțări din partea donatorilor reflectă prioritățile cooperării regionale.

Participarea la programele și agențiile UE

Participarea țărilor implicate în procesul de aderare la programele și agențiile UE are ca obiectiv intensificarea cooperării cu statele membre și familiarizarea țărilor respective cu politicile și metodele de lucru ale UE. Țările candidate și potențial candidate pot lua parte la programele UE pe baza unor acorduri-cadru și pot participa la agențiile UE de la caz la caz. Participarea poate fi parțial finanțată prin asistență financiară acordată prin IPA. Țările sunt încurajate să participe cu prioritate la programe sau agenții în care implicarea lor sprijină sectoare-cheie pentru reformă și de pe urma cărora pot obține cele mai mari beneficii.

Informare și comunicare

O politică de extindere reușită are nevoie de un sprijin solid al publicului larg. Statele membre și țările implicate în procesul de aderare au un rol central în ceea ce privește eforturile de informare și comunicare care pot ajuta la menținerea acestui sprijin al publicului larg. Comisia se angajează să îmbunătățească fluxul de informații obiective referitoare la procesul de extindere, prezentate într-o formă accesibilă, prin diferitele mijloace de comunicare disponibile astăzi. Este deosebit de important ca aceste informații să ajungă la tineri, a căror scurtă experiență de viață ar putea să nu le permită să înțeleagă importanța consolidării securității și stabilității în Europa. Este responsabilitatea liderilor politici la nivelul UE, național, regional și local să utilizeze aceste informații în modul cel mai util pentru propriii cetățeni.

Experiența celei de a cincea extinderi a arătat că lipsa de comunicare poate fi repede înlocuită cu informații eronate. Această lipsă trebuie evitată printr-o informare corectă și ușor accesibilă. Acest lucru este esențial pentru ca publicul larg să înțeleagă ce este în joc. În 2010, Uniunea se confruntă cu noi provocări legate de criza economică, de mediu, de locurile de muncă, de siguranța cetățenilor, de schimbările climatice și de migrație. Acestea sunt chestiuni de interes pentru public atât în statele membre, cât și în țările implicate în procesul de aderare. Pentru liderii politici, provocarea constă în a explica modul în care continuarea agendei de extindere poate ajuta UE să își realizeze obiectivele în aceste domenii cruciale, poate accelera programul de reformă și poate ameliora condițiile de trai ale cetățenilor în țările implicate în procesul de aderare. Obținerea unor rezultate concrete și tangibile în cadrul acestui proces este cel mai bun mod de a promova extinderea. Liberalizarea vizelor pentru țările din Balcanii de Vest este un exemplu concludent în acest sens.

Dezvoltarea societății civile

Activitățile societății civile sunt esențiale pentru maturitatea unei democrații, pentru respectarea drepturilor omului și a statului de drept. Astfel de activități întăresc responsabilitatea politică, stimulează și amplifică dialogul privind alegerile societății și consolidează consensul în favoarea unei societăți pluraliste. Contribuind la o democrație mai deschisă, mai participativă și mai dinamică, o societate civilă vivace și activă favorizează, de asemenea, toleranța și reconcilierea. Implicarea organizațiilor societății civile în procesul de preaderare contribuie la calitatea reformelor demarate în contextul aderării și la obținerea sprijinului opiniei publice pentru aceste reforme.

Ar trebui creată o cultură a acceptării și a valorizării rolului jucat de societatea civilă pentru a permite organizațiilor societății civile să se angajeze într-un veritabil dialog politic. Consultarea publică privind inițiativele politice și proiectele legislative ar trebui să devină un principiu general. Accesul societății civile la sprijinul guvernamental este adesea împiedicat de lipsa de transparență și de criterii de acordare a granturilor slab dezvoltate.

Facilitatea privind societatea civilă sprijină organizațiile societății civile să își consolideze capacitățile și nivelul de profesionalism, permițându-le să se angajeze într-un veritabil dialog cu actorii publici și privați și să urmărească evoluțiile din domenii cum ar fi statul de drept și respectarea drepturilor fundamentale. Facilitatea finanțează inițiative la nivel local, crearea unor rețele regionale și vizite pe termen scurt în UE.

Comisia a revizuit facilitatea pentru a o orienta mai bine către organizațiile care reprezintă comunitățile locale, luând astfel în considerare feedback-ul primit din partea organizațiilor societății civile. Comisia își va direcționa mai bine asistența, pentru a răspunde nevoilor existente în fiecare țară și va furniza finanțare inițială ONG-urilor pe termen mai lung. Organizațiile mai puternice și cu baze solide ar putea servi drept mentori și facilitatori pentru organizațiile mai mici.

PROGRESELE ÎNREGISTRATE ÎN țăRILE IMPLICATE ÎN PROCESUL DE ADERARE șI AGENDA 2010-2011

Direcționarea țărilor din Balcanii de Vest către aderarea la UE

La reuniunea ministerială UE-Balcanii de Vest de la Sarajevo, din 2 iunie 2010, UE și-a reiterat angajamentul neechivoc față de perspectiva europeană a țărilor din Balcanii de Vest. Viitorul țărilor din Balcanii de Vest este în Uniunea Europeană.

Țările din Balcanii de Vest s-au apropiat de UE în ultimul an, regiunea înregistrând progrese, chiar dacă inegale, în ceea ce privește reformele și respectarea criteriilor și condițiilor stabilite. Progresele înregistrate de Croația confirmă faptul că procesul de stabilizare și de asociere pentru țările din Balcanii de Vest este o politică ce duce la aderarea la UE. Progresele celorlalte țări din Balcanii de Vest către aderarea la UE depind, în mod similar, de ritmul cu care efectuează reforme politice și economice.

S-au făcut progrese considerabile către liberalizarea vizelor. Anul acesta, UE a eliminat obligativitatea vizelor pentru Serbia, Muntenegru și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei în momentul în care aceste țări și-au demonstrat capacitatea de a îndeplini obiectivele de referință stabilite în domenii precum securitatea documentelor de călătorie, gestionarea frontierelor, migrație, azil, ordine și securitate publică, precum și respectarea drepturilor omului. În curând, va fi eliminată obligativitatea vizelor pentru Bosnia și Herțegovina și Albania, pe baza dovezilor clare că și aceste țări au atins obiectivele de referință în cauză. Este important ca țările respective să își intensifice eforturile de informare a cetățenilor lor cu privire la domeniul de aplicare și la limitele regimului de călătorii fără vize. Kosovo a adoptat o lege privind readmisia și și-a intensificat eforturile de reintegrare a persoanelor repatriate, croind astfel drumul către dialogul privind liberalizarea vizelor.

Croația

Croația a făcut progrese constante în ceea ce privește îndeplinirea criteriilor de aderare în perioada care a trecut de la începerea negocierilor de aderare, în octombrie 2005. Croația îndeplinește criteriile politice de la Copenhaga. În ceea ce privește criteriile economice, Croația are o economie de piață funcțională și ar trebui să poată face față presiunilor concurențiale și forțelor pieței din Uniune, cu condiția să aplice cu hotărâre programul său amplu de reformă, în vederea reducerii deficiențelor structurale.

Referitor la criteriul privind acquis-ul, Croația a făcut progrese satisfăcătoare în cadrul negocierilor de aderare. Au fost deschise 33 de capitole și au fost închise provizoriu 25. Croația a făcut progrese satisfăcătoare în ceea ce privește îndeplinirea condițiilor pentru încheierea capitolelor de negociere cu implicații financiare ( Agricultură și dezvoltare rurală , Politica regională și coordonarea instrumentelor structurale, Dispoziții financiare și bugetare ). Croația trebuie să facă eforturi susținute pentru a institui pe deplin structurile administrative necesare pentru gestionarea și controlul fondurilor UE.

Croația trebuie să îndeplinească obiectivele de referință care mai trebuie atinse pentru a se închide capitolul Sistemul judiciar și drepturile fundamentale , în special să înregistreze rezultatele pozitive necesare în ceea ce privește independența și eficiența sistemului judiciar, combaterea corupției și a criminalității organizate, respectarea și protejarea minorităților, inclusiv returnarea refugiaților, procesele pentru crime de război și cooperarea deplină cu TPII, inclusiv soluționarea problemei accesului TPII la documente. În ceea ce privește concurența , Croația trebuie să adopte planuri de restructurare pentru șantierele navale, în conformitate cu acquis-ul. Croația trebuie să continue să joace un rol activ în cadrul cooperării regionale din Balcanii de Vest și să sprijine eforturile celorlate țări din regiune în direcția integrării în UE.

Având în vedere rezultatele pozitive obținute de Croația în ceea ce privește atingerea obiectivelor de referință și punerea în aplicare a angajamentelor asumate în cadrul negocierilor de aderare, Croația a avansat considerabil în direcția îndeplinirii criteriului „acquis”. Acest lucru este demonstrat în tabelele de monitorizare pe care Comisia le elaborează pentru capitolele închise provizoriu.

Comisia va continua să monitorizeze până la aderare punerea în aplicare a angajamentelor, utilizând toate instrumentele disponibile, inclusiv evaluări inter pares și structuri instituite prin Acordul de stabilizare și de asociere. Comisia va prezenta periodic rapoarte de monitorizare.

Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei

Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei continuă să îndeplinească în mod suficient criteriile politice. Ca urmare a reformelor considerabile din 2009, s-au înregistrat noi progrese, chiar dacă într-un ritm inegal, în ceea ce privește reforma Parlamentului, a poliției, a sistemului judiciar, a administrației publice și protecția minorităților. Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei trebuie să continue să înregistreze progrese referitor la dialogul dintre actorii politici, la reforma sistemului judiciar și a administrației publice, la combaterea corupției, la libertatea de exprimare și la îmbunătățirea mediului de afaceri. Punerea în aplicare a legislației este esențială.

Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei a continuat să își îndeplinească angajamentele care îi revin în temeiul Acordului de stabilizare și de asociere. Comisia a propus trecerea la a doua etapă a asocierii prevăzută în ASA.

Consiliul nu a adoptat încă o poziție cu privire la recomandarea Comisiei din octombrie 2009 de deschidere a negocierilor de aderare.

Problema numelui țării, cu privire la care există diferențe de opinie cu Grecia, rămâne nesoluționată. Cele două țări poartă discuții sub egida ONU în vederea rezolvării acestei probleme și au avut loc o serie de contacte bilaterale, inclusiv la nivel de prim miniștri, însă dinamica creată prin întreprinderea acestor acțiuni nu a dus încă la rezultate concrete. Ar trebui evitate acțiunile și declarațiile care ar putea afecta negativ relațiile de bună vecinătate. Este esențială menținerea unor relații de bună vecinătate și găsirea, sub egida ONU, a unei soluții negociate și acceptate de ambele părți privind problema denumirii acestei țări.

Muntenegru

În paralel cu prezentul document de strategie, Comisia a adoptat Avizul cu privire la cererea Muntenegrului de aderare la UE. Concluziile și recomandările din aviz sunt prezentate în anexa la prezenta comunicare.

Albania

În paralel cu prezentul document de strategie, Comisia a adoptat Avizul cu privire la cererea Albaniei de aderare la UE. Concluziile și recomandările din aviz sunt prezentate în anexa la prezenta comunicare.

Bosnia și Herțegovina

Bosnia și Herțegovina a făcut progrese limitate în ceea ce privește reformele-cheie. Alegerile din octombrie 2010 au fost, în general, conforme cu standardele internaționale. Nu au fost eliminate incompatibilitățile dintre Constituția Bosniei și Herțegovina și Convenția europeană a drepturilor omului, în ciuda hotărârii în acest sens a Curții Europene a Drepturilor Omului. Respectarea principiilor democratice și a dreptului la tratament echitabil, fără discriminare, așa cum se prevede în CEDO, constituie un element esențial al Acordului interimar.

Elaborarea unei viziuni împărtășite de toți liderii cu privire la direcția generală în care trebuie să se îndrepte țara și cu privire la reformele-cheie legate de UE rămâne esențială pentru a înregistra noi progrese către aderarea la UE. Bosnia și Herțegovina trebuie să își intensifice eforturile destinate obținerii unui bilanț satisfăcător cu privire la punerea în aplicare a dispozițiilor Acordului interimar.

Bosnia și Herțegovina ar trebui să ia de urgență primele măsuri în vederea alinierii Constituției sale la Convenția europeană a drepturilor omului (CEDO) și în vederea îmbunătățirii eficienței și funcționării instituțiilor sale. Această țară trebuie să fie în măsură să adopte, să pună în aplicare și să asigure respectarea legislației și normelor UE. În ceea ce privește obligațiile internaționale, rămâne esențială înregistrarea de progrese referitor la atingerea obiectivelor și condițiilor stabilite pentru închiderea Biroului Înaltului Reprezentant (BIR). UE va asista Bosnia și Herțegovina, printr-o prezență întărită, în punerea în aplicare a obiectivelor agendei UE.

Serbia

Serbia și-a depus cererea de aderare la UE în decembrie 2009 și a demonstrat un angajament reînnoit pentru îndeplinirea criteriilor de la Copenhaga. În octombrie 2010, Consiliul a invitat Comisia să își prezinte avizul cu privire la această cerere. În februarie 2010 a intrat în vigoare Acordul interimar, iar în iunie 2010 statele membre au convenit să înainteze Acordul de stabilizare și de asociere parlamentelor lor, spre ratificare.

Serbia a continuat punerea în aplicare a agendei sale de reformă politică. Au fost obținute unele rezultate pozitive în ceea ce privește combaterea criminalității organizate. Sunt necesare eforturi suplimentare privind reforma sistemului judiciar și a administrației publice, precum și în ceea ce privește combaterea criminalității organizate și a corupției. Serbia a continuat să obțină rezultate pozitive în ceea ce privește punerea în aplicare a Acordului interimar și este pe drumul cel bun în ceea ce privește îndeplinirea cerințelor prevăzute de ASA. Serbia a făcut pași importanți în ceea ce privește reconcilierea în regiune, în special cu Croația și cu Bosnia și Herțegovina. Serbia a continuat să coopereze activ cu Tribunalul Penal Internațional pentru Fosta Iugoslavie. Cu toate acestea, cele două persoane puse sub urmărire de către TPII continuă să se afle în libertate. Cooperarea deplină cu TPII rămâne o condiție esențială a aderării la UE, în conformitate cu concluziile Consiliului din 25 octombrie 2010.

Serbia trebuie să demonstreze că are o atitudine mai constructivă față de participarea Kosovo la comerțul și la cooperarea regională. Ar trebui să recunoască ștampilele vamale ale Kosovo, care au fost certificate de două ori de către UNMIK ca respectând Rezoluția 1244 a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite. Trebuie consolidată cooperarea cu misiunea de sprijinire a statului de drept EULEX în ceea ce privește regiunea de nord a Kosovo. În urma rezoluției Adunării generale a ONU, UE este dispusă să faciliteze un dialog între Belgrad și Pristina pentru a promova cooperarea, a realiza progrese în direcția aderării la UE și a îmbunătăți condițile de trai ale cetățenilor.

Kosovo

În Kosovo, alegerile locale de la sfârșitul anului 2009 s-au desfășurat în mod corespunzător, cu participarea tuturor comunităților. Prezența la vot a fost foarte scăzută în regiunea de nord a Kosovo. Procesul de descentralizare a avansat semnificativ, iar cooperarea cu EULEX s-a intensificat. Guvernul și-a îmbunătățit capacitatea de a pune în aplicare agenda europeană și politica în materie de reformă ale Kosovo. Cu toate acestea, rămân provocări importante în ceea ce privește reforma administrației publice și statul de drept, inclusiv sistemul judiciar. Trebuie depuse eforturi suplimentare pentru a combate corupția, criminalitatea organizată și spălarea banilor. Dialogul și reconcilierea dintre comunități, precum și protecția și integrarea minorităților, în special a sârbilor kosovari, continuă să fie domenii cu privire la care persistă preocupări. Autoritățile trebuie să asigure o abordare constructivă față de participarea Kosovo la forurile de cooperare regionale, pentru a ține pasul cu evoluțiile din regiune.

În decembrie 2009, Consiliul a salutat Comunicarea Comisiei „Kosovo - Drumul către concretizarea perspectivei europene”[4]. Consiliul a invitat Comisia să adopte măsurile necesare pentru a sprijini progresele Kosovo în direcția aderării la UE, în conformitate cu perspectiva europeană a regiunii, și să îi prezinte un raport în acest sens. Consiliul a subliniat importanța măsurilor legate de comerț și de vize, fără a aduce atingere pozițiilor statelor membre cu privire la statutul Kosovo.

În februarie, Comisia a propus prelungirea aplicabilității măsurilor autonome în materie de comerț pentru Kosovo. În iulie, a instituit o misiune de experți pentru a evalua gradul de pregătire al Kosovo în ceea ce privește îndeplinirea cerințelor aferente unui posibil acord comercial cu UE. Va fi necesar să se depună eforturi în ceea ce privește reglementarea tehnică a produselor, controlul de origine, proprietatea intelectuală, normele în materie de concurență și achizițiile publice. Comisia își va intensifica eforturile de sprijinire a Kosovo în eforturile sale de remediere a deficiențelor identificate. De îndată ce Kosovo va îndeplini cerințele relevante, Comisia va propune directive de negociere a unui acord comercial.

Comisia va promova participarea Kosovo la programele relevante ale Uniunii. În ianuarie, Comisia a lansat împreună cu autoritățile din Kosovo dialogul cu Kosovo privind procesul de stabilizare și de asociere. A fost încheiat un ciclu complet de reuniuni.

Comisia sprijină participarea Kosovo la programele de cooperare transfrontalieră din cadrul IPA cu Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei și cu Albania. Din 2011, sprijinul va include și programe cu Muntenegrul.

Comisia va continua să promoveze inițiativele pe care le-a schițat în comunicarea sa privind Kosovo, în conformitate cu concluziile Consiliului.

Continuarea negocierilor de aderare cu Turcia

Turcia și-a continuat procesul de reformă politică. Și-a modificat Constituția, introducând reforme esențiale ale sistemului său politic și juridic, care abordează o serie de priorități în domeniul juridic și al drepturilor fundamentale. Reformele limitează competența instanțelor militare, restructurează Curtea Constituțională, extind componența Consiliului Suprem al Magistraturii și a Ministerului Public, care devin astfel mai reprezentative pentru întregul sistem judiciar, extind drepturile sindicatelor în sectorul public, oferă baza pentru adoptarea de măsuri speciale de protejare a drepturilor femeilor și ale copiilor, garantează protecția datelor cu caracter personal și acordă dreptul de a depune plângere la un Ombudsman, furnizând astfel temeiul juridic pentru instituirea funcției de Ombudsman.

Modificările aduse Constituției reprezintă un pas important în direcția cea bună. Cu toate acestea, pentru a consolida sprijinul pentru reforma Constituției, este necesară o amplă consultare publică, în care să fie implicate și angajate total toate partidele politice și societatea civilă. Acum, este esențial să se asigure punerea în aplicare corespunzătoare a acestor reforme prin acte legislative relevante. O nouă Constituție civilă ar furniza o bază solidă pentru continuarea consolidării democrației în Turcia, în conformitate cu standardele UE și cu criteriile de aderare la UE.

În ceea ce privește drepturile fundamentale, trebuie consolidată libertatea de exprimare și a mass-mediei în Turcia, atât în legislație, cât și în practică. Persistă o serie de deficiențe în ceea ce privește exercitarea libertății religioase. Sunt necesare progrese și referitor la drepturile femeilor, la egalitatea de gen și la asigurarea unor drepturi depline pentru sindicate. „Deschiderea democratică” menită, în special, să soluționeze problema kurdă a produs doar rezultate limitate. Situația privind securitatea în sud-est s-a înrăutățit, înregistrându-se o recrudescență a atacurilor organizației teroriste PKK/Kongra-Gel. S-au înregistrat unele progrese în combaterea corupției.

Negocierile de aderare au avansat, chiar dacă destul de lent. Acestea au ajuns într-o etapă solicitantă, în care Turcia trebuie să își intensifice eforturile pentru a îndeplini condițiile stabilite. Dacă va face progrese în ceea ce privește îndeplinirea obiectivelor de referință și a cerințelor specificate în cadrul de negociere, Turcia va putea accelera ritmul negocierilor. În următoarele luni, Turcia ar trebui să acorde o importanță deosebită capitolelor Politica în domeniul concurenței, Achizițiile publice și Politica socială și ocuparea forței de muncă .

Politica externă a Turciei a devenit mai activă în vecinătatea sa mai extinsă. Acest lucru reprezintă un câștig pentru Uniunea Europeană, cu condiția să vină ca o completare la procesul de aderare a Turciei și să fie dezvoltată în coordonare cu UE. Turcia a făcut o serie de propuneri menite să ducă la o cooperare mai strânsă cu UE în domeniul politicii externe. S-au înregistrat progrese semnificative referitor la negocierile privind încheierea unui acord de readmisie cu Turcia.

Turcia a continuat să își exprime sprijinul public pentru negocierile care au loc sub egida ONU între liderii comunităților cipriote grecești și turce în vederea soluționării globale a problemei Ciprului. Cu toate acestea, nu s-au realizat progrese în ceea ce privește normalizarea relațiilor bilaterale cu Republica Cipru. Turcia nu a pus încă pe deplin în aplicare protocolul adițional la Acordul de asociere și nu a înlăturat toate obstacolele din calea liberei circulații a mărfurilor, inclusiv restricțiile privind legăturile directe de transport cu Cipru. Turcia trebuie urgent să își îndeplinească obligația de punere în aplicare deplină și nediscriminatorie a protocolului adițional la Acordul de asociere și să realizeze progrese privind normalizarea relațiilor bilaterale cu Republica Cipru. UE va continua să monitorizeze și să analizeze progresele înregistrate cu privire la aspecte care fac obiectul Declarației din 21 septembrie 2005, în conformitate cu Concluziile Consiliului, inclusiv cele din decembrie 2006 și din decembrie 2009. În cazul în care nu se vor înregistra progrese, Comisia recomandă menținerea de către UE a măsurilor din 2006, care vor avea un efect permanent asupra evoluției globale a negocierilor.

Turcia trebuie să își intensifice eforturile de rezolvare a problemelor bilaterale nesoluționate cu vecinii săi, inclusiv a disputelor privind frontierele. Se constată că există o voință reînnoită în ceea ce privește îmbunătățirea relațiilor cu Grecia. Grecia a depus un număr considerabil de plângeri oficiale privind violarea repetată a spațiului său aerian de către Turcia, inclusiv privind efectuarea de zboruri deasupra insulelor grecești. Grecia a făcut și plângeri legate de violarea apelor sale teritoriale. Protocoalele privind normalizarea relațiilor cu Armenia, semnate în 2009, nu au fost ratificate.

Lansarea procesului de aderare a Islandei

A fost lansat procesul de aderare a Islandei. Ca urmare a recomandării Comisiei, formulată în avizul acesteia din februarie 2010 și a deciziei Consiliului European din iunie, în iulie 2010 au fost deschise negocierile de aderare cu Islanda și urmează să înceapă procesul de examinare analitică a punerii în aplicare de către Islanda a acquis-ului UE. Islanda are acum dreptul la asistență IPA, care este disponibilă pentru a sprijini eforturile țării de a fi perfect pregătită pentru aderarea la UE.

Au fost înregistrate progrese satisfăcătoare în ceea ce privește continuarea îmbunătățirii cadrului juridic privind conflictele de interese și finanțarea partidelor politice. Au fost modificate normele privind numirea judecătorilor, în vederea unei mai mari consolidări a independenței sistemului judiciar. Au fost adoptate măsurile importante de stabilizare a economiei. S-au înregistrat progrese în ceea ce privește consolidarea finanțelor publice și redresarea sistemului financiar. Programul FMI își urmează cursul stabilit. Cu toate acestea, persistă incertitudini și provocări de natură economică. Islanda va trebui să îndeplinească obligațiile care îi revin, precum cele identificate de Autoritatea AELS de Supraveghere în temeiul Acordului privind Spațiul Economic European. Sunt necesare eforturi semnificative pentru a se asigura faptul că cetățenii Islandei sunt informați corespunzător cu privire la implicațiile aderării la UE.

CONCLUZII șI RECOMANDăRI

Pe baza analizei de mai sus, Comisia formulează următoarele concluzii și recomandări :

1. Extinderea consolidează pacea și stabilitatea în Europa. Este în interesul strategic al UE să continue procesul de extindere pe baza principiilor și condițiilor convenite și pe baza Consensului reînnoit privind extinderea, aprobat de Consiliul European în decembrie 2006. Pentru ca extinderea să fie un succes, este necesar angajamentul politic ferm al tuturor părților interesate. Extinderea trebuie să rămână credibilă pentru toate părțile implicate. Țările care doresc să adere trebuie să fie bine pregătite, prin îndeplinirea unor condiții riguroase, și să aibă o perspectivă europeană clară și tangibilă în momentul în care îndeplinesc condițiile stabilite.

2. Procesul de extindere îi permite UE să își atingă mai bine obiectivele de politică într-o serie de domenii esențiale pentru redresarea economică și creșterea durabilă, inclusiv în ceea ce privește convergența reglementărilor și piața internă, energia, transporturile, protecția mediului și eforturile de limitare a efectelor schimbărilor climatice, precum și în ceea ce privește eforturile de consolidare a siguranței în UE.

3. Comisia va continua să consolideze monitorizarea politicilor macroeconomice ale țărilor implicate în procesul de aderare, ținând seama și de noile evoluții în ceea ce privește guvernanța economică a UE. Comisia se așteaptă ca țările implicate în procesul de aderare să continue reformele legate de UE și să îmbunătățească mediul de afaceri, contribuind astfel la depășirea crizei economice și la realizarea creșterii durabile. Comisia va asocia țările implicate în procesul de aderare la inițiativele luate la nivelul UE în vederea atingerii obiectivelor Strategiei Europa 2020 . Comisia invită țările implicate în procesul de aderare să asigure reflectarea obiectivelor 2020 în prioritățile lor politice naționale, să participe la grupurile de politică regionale în vederea efectuării unei analize periodice a rezultatelor acestor reforme și să stabilească obiective adaptate fiecărei regiuni, după caz.

4. Comisia încurajează țările implicate în procesul de aderare să întreprindă măsurile necesare în vederea îmbunătățirii situației grupurilor vulnerabile, inclusiv a incluziunii sociale și economice a romilor. Comisia este hotărâtă să sprijine țările implicate în acest demers.

5. Comisia va continua să acorde prioritate reformei sistemului judiciar și a administrației publice, combaterii corupției și criminalității organizate și va intensifica și mai mult dialogul privind statul de drept cu țările implicate în procesul de aderare. Majoritatea țărilor implicate în procesul de aderare trebuie să facă progrese semnificative privind consolidarea statului de drept și, în special, să obțină rezultate credibile privind combaterea corupției și a criminalității organizate.

6. Libertatea de exprimare și a mass-mediei continuă să fie un motiv de preocupare în majoritatea țărilor implicate în procesul de aderare și problemele identificate trebuie soluționate în mod prioritar. Înregistrarea de progrese în acest domeniu este esențială și aceasta va fi monitorizată îndeaproape de Comisie. Aceasta va sprijini în continuare organizațiile societății civile și va utiliza pe deplin facilitatea sa privind societatea civilă.

7. Cooperarea regională este un element esențial al procesului de stabilizare și de asociere. Țările din Balcanii de Vest au făcut progrese importante în ceea ce privește cooperarea regională, care nu ar trebui subminate de divergențele privind Kosovo. Consiliul de Cooperare Regională trebuie să se axeze pe punerea în aplicare a strategiei sale orientate spre rezultate.

8. S-au înregistrat progrese substanțiale în ceea ce privește liberalizarea vizelor. A fost eliminată obligativitatea vizelor pentru cetățenii din Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, Muntenegru și Serbia. În curând, va fi eliminată obligativitatea vizelor pentru Bosnia și Herțegovina și Albania, pe baza unor dovezi clare că și aceste țări au atins obiectivele de referință. Țările respective trebuie să depună eforturi suplimentare pentru a-și informa cetățenii cu privire la domeniul de aplicare și la limitele regimului de călătorii fără vize, să monitorizeze îndeaproape punerea în aplicare a acestuia și, atunci când este necesar, să adopte măsurile corective adecvate.

9. Părțile implicate trebuie să rezolve chestiunile bilaterale în spirit de bună vecinătate și ținând cont de interesele generale ale UE. Aceste chestiuni nu ar trebui să frâneze procesul de aderare. UE este gata să faciliteze găsirea unor soluții și să sprijine inițiativele în acest sens. A sosit timpul ca regiunea să depășească moștenirea conflictelor din trecut, pornind de la dinamica favorabilă creată recent în ceea ce privește reconcilierea. Relațiile de bună vecinătate rămân esențiale.

10. Comisia reamintește faptul că acele capitole de negociere cu privire la care pregătirile tehnice au fost încheiate ar trebui deschise sau închise provizoriu pe baza acquis-ului aferent, conform cadrelor de negociere și sub rezerva măsurilor convenite de Consiliu. Este în interesul UE să deschidă discuțiile cu privire la capitolele dificile la începutul negocierilor, inclusiv capitolul privind sistemul judiciar și drepturile fundamentale, care necesită obținerea unor rezultate credibile și convingătoare și care, astfel, este probabil să fie printre ultimele capitole închise.

11. Asistența de preaderare face parte integrantă din strategia de extindere și este menită să contribuie la respectarea priorităților identificate în rapoartele de parteneriat și în rapoartele privind progresele înregistrate. Țările beneficiare trebuie să își consolideze capacitatea de a utiliza în mod eficace fondurile UE.

12. Comisia invită statele membre să conlucreze cu instituțiile UE în vederea asigurării unei mai bune înțelegeri a procesului de aderare de către cetățeni și a consolidării sprijinului public pentru acesta și să explice cetățenilor modul în care ne poate ajuta să ne atingem obiectivele comune. Comisia este hotărâtă să îmbunătățească fluxul de informații obiective referitoare la procesul de extindere, prezentate într-o formă accesibilă, prin diferitele mijloace de comunicare disponibile astăzi.

13. Croația a făcut progrese satisfăcătoare în ceea ce privește îndeplinirea criteriilor de aderare, iar negocierile de aderare au ajuns în etapa finală. Cooperarea deplină cu Tribunalul Penal Internațional pentru Fosta Iugoslavie rămâne o cerință pentru ca țara să înregistreze progrese pe tot parcursul procesului de aderare, conform cadrului de negociere. Comisia consideră că negocierile ar trebui încheiate în momentul în care Croația va îndeplini obiectivele de referință care mai trebuie atinse pentru a se închide un anumit capitol, în special în ceea ce privește sistemul judiciar și drepturile fundamentale, inclusiv combaterea corupției, nemaifiind astfel necesar ca UE să aibă în vedere eventuala instituire după aderare a unui mecanism de cooperare și de verificare. Comisia va monitoriza îndeaproape progresele înregistrate de Croația în ceea ce privește sistemul judiciar și drepturile fundamentale și va face un bilanț al situației în primul trimestru al anului 2011.

14. Turcia și-a continuat procesul de reformă politică, în special prin reforma Constituției. Este necesară obținerea mai multor rezultate în ceea ce privește drepturile fundamentale, „deschiderea democratică” și implicarea părților interesate în procesul de reformă. Asigurarea libertății de exprimare în practică reprezintă o provocare deosebit de importantă. Negocierile de aderare au avansat, chiar dacă destul de lent. Dacă Turcia va face progrese în ceea ce privește îndeplinirea obiectivelor de referință și a cerințelor specificate în cadrul de negociere, va putea accelera ritmul negocierilor. Turcia trebuie urgent să își îndeplinească obligația de punere în aplicare deplină și nediscriminatorie a protocolului adițional la Acordul de asociere și să realizeze progrese privind normalizarea relațiilor bilaterale cu Republica Cipru. UE va continua să monitorizeze și să analizeze progresele înregistrate în privința chestiunilor care fac obiectul declarației din 21 septembrie 2005, în conformitate cu concluziile Consiliului din 11 decembrie 2006, inclusiv cu concluziile din decembrie 2006 și din decembrie 2009. În cazul în care nu se vor înregistra progrese, Comisia recomandă menținerea de către UE a măsurilor din 2006, care vor avea un efect permanent asupra evoluției globale a negocierilor.

15. În ceea ce privește problema Ciprului , liderii comunităților cipriote grecești și turce continuă negocierile privind o soluționare globală a acesteia sub egida Organizației Națiunilor Unite. Comisia le sprijină eforturile și le oferă consiliere tehnică pe teme care țin de competența UE. Comisia îi invită pe liderii celor două comunități să își intensifice eforturile în vederea încheierii cu succes și în cel mai scurt timp a discuțiilor cu privire la această soluție și își reiterează apelul adresat Turciei de a contribui în mod concret la găsirea unei astfel de soluții globale privind problema Ciprului.

16. A fost lansat procesul de aderare a Islandei . Ca urmare a recomandării Comisiei, formulat în avizul său din februarie 2010 și a deciziei Consiliului European din iunie, în iulie 2010 au fost deschise negocierile de aderare cu Islanda, iar procesul de examinare analitică a punerii în aplicare de către Islanda a acquis-ului UE urmează să înceapă. Islanda va trebui să își îndeplinească obligațiile asumate, precum cele identificate de Autoritatea AELS de Supraveghere în cadrul Acordului privind Spațiul Economic European. Sunt necesare eforturi semnificative pentru a se asigura faptul că cetățenii Islandei sunt informați corespunzător cu privire la implicațiile aderării la UE.

17. Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei continuă să îndeplinească într-o măsură suficientă criteriile politice. S-au înregistrat noi progrese în ceea ce privește domeniile-cheie de reformă, chiar dacă într-un ritm inegal. Sunt necesare eforturi în special în ceea ce privește reforma sistemului judiciar și a administrației publice. Comisia își reiterează recomandarea de a se deschide negocierile de aderare la Uniunea Europeană cu Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei. Este esențială menținerea unor relații de bună vecinătate și găsirea, sub egida ONU, a unei soluții negociate și acceptate de ambele părți privind problema denumirii acestei țări.

18. În avizele sale adoptate astăzi, Comisia recomandă deschiderea negocierilor de aderare cu Muntenegru și Albania în momentul în care aceste țări vor fi atins gradul necesar de îndeplinire a criteriilor de aderare prevăzute de Consiliul European de la Copenhaga din 1993. În special, Muntenegru și Albania trebuie să îndeplinească prioritățile-cheie specifice prevăzute în fiecare aviz. Comisia recomandă Consiliului să acorde Muntenegrului statut de țară candidată și îndeamnă Albania să facă eforturi suplimentare pentru a realiza noi progrese pe baza celor obținute deja. Raportul privind progresele înregistrate al Comisiei privind cele două țări, care va face parte din pachetul Extindere 2011, se va axa în special pe punerea în aplicare a priorităților-cheie care trebuie respectate în vederea deschiderii negocierilor de aderare.

19. Serbia și-a depus cererea de aderare la UE în decembrie 2009, iar în octombrie 2010 Consiliul a invitat Comisia să își prezinte avizul cu privire la această cerere. Serbia a continuat să își pună în aplicare agenda de reformă politică și să obțină rezultate pozitive în ceea ce privește aplicarea Acordului interimar.Serbia este pe drumul cel bun în ceea ce privește îndeplinirea cerințelor prevăzute de ASA și a întreprins măsuri importante în ceea ce privește reconcilierea în regiune. Sunt necesare eforturi suplimentare privind reforma sistemului judiciar și a administrației publice, precum și în ceea ce privește combaterea criminalității organizate și a corupției. Serbia a continuat să coopereze cu Tribunalul Penal Internațional pentru Fosta Iugoslavie. Cu toate acestea, cele două persoane puse sub urmărire de către TPII continuă să se afle în libertate. Cooperarea deplină cu TPII rămâne o condiție esențială a aderării la UE, în conformitate cu concluziile Consiliului din 25 octombrie 2010. Serbia trebuie să demonstreze că are o atitudine mai constructivă față de participarea Kosovo la comerțul și la cooperarea la nivel regional. Trebuie consolidată cooperarea cu misiunea de sprijinire a statului de drept EULEX în ceea ce privește regiunea de nord a Kosovo.

20. În urma rezoluției Adunării generale a ONU, UE va facilita un proces de dialog între Belgrad și Pristina pentru a promova cooperarea, a realiza progrese în vederea aderării la UE și îmbunătățirii vieților cetățenilor.

21. Procesul de descentralizare din Kosovo a avansat semnificativ, iar cooperarea cu EULEX s-a intensificat. Guvernul și-a îmbunătățit capacitatea de a pune în aplicare agenda europeană și politica în materie de reformă ale Kosovo. Cu toate acestea, rămân provocări importante în ceea ce privește statul de drept, inclusiv reforma administrației publice și a sistemului judiciar, precum și referitor la combaterea corupției, a criminalității organizate și a spălării banilor. Dialogul și reconcilierea dintre comunități, precum și protecția și integrarea minorităților, în special a sârbilor kosovari, continuă să fie chestiuni cu privire la care persistă preocupări. Autoritățile trebuie să asigure o abordare constructivă față de participarea Kosovo la forurile de cooperare regionale, pentru a ține pasul cu evoluțiile din regiune.Comisia promovează inițiativele pe care le-a conturat în comunicarea sa din octombrie 2009 privind Kosovo, în conformitate cu concluziile Consiliului din decembrie 2009. Comisia salută progresele recente făcute de Kosovo în ceea ce privește adoptarea legii privind readmisia și elaborarea unui plan de acțiune de reintegrare a persoanelor returnate, care dispune de resursele necesare. Sub rezerva continuării punerii în aplicare a acestui plan, Comisia este hotărâtă să lanseze în curând un dialog privind liberalizarea vizelor. Comisia asistă Kosovo în ceea ce privește instituirea condițiilor necesare încheierii unui acord comercial cu UE. În momentul în care Kosovo va îndeplini condițiile relevante, Comisia va propune directive de negociere pentru încheierea unui acord comercial . De asemenea, va propune participarea Kosovo la programele relevante ale Uniunii , cum ar fi Europa pentru cetățeni și Cultura. Comisia va propune directive de negociere pentru încheierea unui acord-cadru în acest sens.

22. Bosnia și Herțegovina trebuie să formeze un guvern care să își angajeze cu hotărâre toate eforturile în favoarea unui viitor în UE al țării și să intensifice ritmul reformelor relevante. Bosnia și Herțegovina ar trebui să întreprindă de urgență primele măsuri în vederea alinierii Constituției sale la Convenția europeană a drepturilor omului și a îmbunătățirii modului de funcționare a instituțiilor sale. Bosnia și Herțegovina trebuie să fie în măsură să adopte, să pună în aplicare și să asigure respectarea legislației și a normelor UE. În ceea ce privește obligațiile internaționale, este în continuare esențial să se realizeze progrese în vederea îndeplinirii obiectivelor și condițiilor care au fost stabilite pentru închiderea Biroului Înaltului Reprezentant (BIR). UE va asista Bosnia și Herțegovina, printr-o prezență întărită, în punerea în aplicare a obiectivelor agendei UE.

23. În ansamblu, rapoartele privind progresele înregistrate pe 2010 indică faptul că procesul de aderare la UE avansează într-un ritm care depinde în mare parte de capacitatea dovedită a țărilor care doresc să adere de a-și asuma obligațiile asociate calității de stat membru. Acest lucru necesită reforme durabile , precum și adaptări legislative și instituționale credibile și convingătoare. În momentul în care țările în cauză vor îndeplini standardele stabilite, inclusiv cele legate de democrație, statul de drept și drepturile și libertățile fundamentale, UE este hotărâtă să conlucreze cu ele pentru ca acestea să treacă la etapele următoare ale procesului.

ANEXA 1

Concluziile și recomandările din avizele Comisiei privind cererile de aderare ale Muntenegrului și Albaniei

Muntenegru

Muntenegru a făcut progrese în ceea ce privește îndeplinirea criteriilor stabilite de Consiliul European de la Copenhaga în 1993 legate de stabilitatea instituțiilor care garantează democrația, statul de drept, drepturile omului și respectarea și protecția minorităților, precum și referitor la îndeplinirea condițiilor procesului de stabilizare și de asociere. Cu toate acestea, sunt necesare eforturi suplimentare.

În ceea ce privește criteriile economice, Muntenegru a atins un anumit grad de stabilitate macroeconomică. Cu toate acestea, pentru a deveni o economie de piață funcțională, așa cum prevede Consiliul European de la Copenhaga din 1993, Muntenegru trebuie să elimine dezechilibrele interne și externe, precum și deficiențele existente, în special în sectorul financiar și în ceea ce privește funcționarea piețelor, și să consolideze statul de drept. Pentru a putea face față pe termen mediu presiunii concurențiale și forțelor pieței din Uniune, Muntenegru trebuie să își consolideze infrastructura fizică și capitalul uman și să continue punerea în aplicare a reformelor structurale.

În ansamblu, bilanțul Muntenegrului în ceea ce privește punerea în aplicare a obligațiilor care îi revin în temeiul Acordului de stabilizare și de asociere este pozitiv.

Muntenegru ar fi în măsură ca pe termen mediu să își asume obligațiile asociate calității de stat membru, în majoritatea domeniilor acquis-ului, cu condiția ca procesul de aliniere să continue și să se facă în continuare eforturi considerabile și susținute pentru a asigura punerea în aplicare și asigurarea respectării legislației. Trebuie acordată o atenție deosebită domeniilor liberei circulații a mărfurilor, dreptului proprietății intelectuale, agriculturii și dezvoltării durabile, siguranței alimentare, politicii veterinare și fitosanitare, pescuitului, statisticii, politicii sociale și ocupării forței de muncă, politicii regionale și coordonării instrumentelor structurale, sistemului judiciar și drepturilor fundamentale, justiției, libertății și securității și controlului financiar. Respectarea deplină a acquis-ului în domeniul mediului ar putea fi realizată numai pe termen lung și ar necesita niveluri mai mari de investiții. Eforturile în acest domeniu trebuie accelerate.

Aderarea Muntenegrului ar avea un impact general limitat asupra politicilor Uniunii Europene și nu ar afecta capacitatea Uniunii de a-și menține și aprofunda dezvoltarea.

Comisia consideră că ar trebui deschise negocierile de aderare la Uniunea Europeană a Muntenegrului în momentul în care această țară va fi atins gradul necesar de îndeplinire a criteriilor de aderare, îndeosebi a criteriilor politice de la Copenhaga care prevăd stabilitatea instituțiilor care garantează în special statul de drept. În acest sens, Muntenegru trebuie să respecte în special următoarele priorități-cheie:

- îmbunătățirea cadrului legislativ pentru alegeri, în conformitate cu recomandările Biroului OSCE pentru Instituții Democratice și Drepturile Omului și a Comisiei de la Veneția; consolidarea rolului legislativ și de supraveghere al Parlamentului;

- încheierea unor etape esențiale ale reformei administrației publice, inclusiv modificarea Legii privind procedura administrativă generală și a Legii privind funcționarii publici și personalul angajat în instituțiile publice, consolidarea Autorității de Gestionare a Resurselor Umane și a Instituției de Stat în domeniul Auditului, în vederea sporirii gradului de profesionalism și a depolitizării administrației publice, precum și în vederea consolidării unei abordări transparente și bazate pe merite în ceea ce privește numirile și promovările;

- consolidarea statului de drept, în special prin numiri depolitizate și bazate pe merit ale membrilor Consiliului Instanțelor și al Consiliului Parchetelor și ale procurorului general, precum și prin întărirea independenței, autonomiei, eficienței și răspunderii judecătorilor și procurorilor.

- îmbunătățirea cadrului juridic anticorupție și punerea în aplicare a strategiei și a planului de acțiune ale guvernului de combatere a corupției; obținerea unui bilanț solid de anchete proactive, urmăriri în justiție și condamnări, în cazurile de corupție de la toate nivelurile;

- consolidarea combaterii criminalității organizate, pe baza analizei amenințărilor și a unor anchete proactive, a intensificării cooperării cu partenerii regionali și cu cei din UE, a prelucrării eficiente a informațiilor strânse în materie penală și a consolidării capacităților și a coordonării în domeniul aplicării legii. Obținerea unor rezultate solide în acest domeniu.

- sporirea libertății mass-mediei, în special prin alinierea la jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului privind calomnia, și consolidarea cooperării cu societatea civilă;

- punerea în aplicare a cadrului juridic și de politică privind combaterea discriminării, în conformitate cu standardele europene și internaționale; garantarea statutului juridic al persoanelor strămutate, în special a romilor, a ashkali și a egiptenilor, și asigurarea respectării drepturilor acestora. Acest lucru va include adoptarea și punerea în aplicare a unei strategii durabile pentru închiderea taberei de la Konik.

Muntenegru este încurajată să continue să participe constructiv în cooperarea regională și în consolidarea relațiilor bilaterale cu țările învecinate. Trebuie soluționate problemele bilaterale rămase. Trebuie continuată punerea în aplicare fără probleme a ASA, în acest context fiind necesar să se acorde o atenție corespunzătoare soluționării deficiențelor identificate în domenii precum ajutoarele de stat și traficul de tranzit. În plus, Muntenegru este puternic încurajată să continue să își consolideze capacitatea administrativă în toate domeniile. Sunt necesare eforturi deosebite în ceea ce privește eficacitatea și imparțialitatea administrației publice în domenii sensibile, precum protecția mediului. Cazurile de violență împotriva ziariștilor și a activiștilor din cadrul ONG-urilor și cazurile de intimidare a acestora trebuie aduse în fața justiției în mod corespunzător. Trebuie soluționată problema violenței în familie, a relelor tratamente și a condițiilor precare de detenție.

Având în vedere progresele înregistrate până în prezent, Comisia recomandă Consiliului să acorde Muntenegrului statut de țară candidată.

Comisia va monitoriza evoluția reformelor necesare în cadrul instituțional al Acordului de stabilizare și de asociere și va continua să sprijine eforturile Muntenegrului prin intermediul instrumentului financiar IPA. Comisia va prezenta un raport privind progresele înregistrate de Muntenegru în cadrul pachetului Extindere 2011. Acest raport se va axa în special pe punerea în aplicare a priorităților-cheie care trebuie respectate în vederea deschiderii negocierilor de aderare.

Albania

Albania a făcut progrese în ceea ce privește îndeplinirea criteriilor stabilite de Consiliul European de la Copenhaga în 1993 legate de stabilitatea instituțiilor care garantează democrația, statul de drept, drepturile omului și respectarea și protecția minorităților, precum și referitor la îndeplinirea condițiilor procesului de stabilizare și asociere. Cu toate acestea, sunt necesare eforturi considerabile.

În ceea ce privește criteriile economice, Albania a atins un anumit grad de stabilitate macroeconomică. Cu toate acestea, pentru a deveni o economie de piață funcțională, așa cum prevede Consiliul European de la Copenhaga din 1993, Albania trebuie să continue consolidarea guvernanței, să îmbunătățească funcționarea pieței muncii, să asigure recunoașterea drepturilor de proprietate și să consolideze statul de drept. Pentru a putea face față pe termen mediu presiunii concurențiale și forțelor pieței din Uniune, Albania trebuie să își consolideze infrastructura fizică și capitalul uman și să facă reforme structurale suplimentare.

În ansamblu, bilanțul Albaniei în ceea ce privește punerea în aplicare a obligațiilor care îi revin în temeiul Acordului de stabilizare și de asociere este pozitiv.

Albania ar fi în măsură ca pe termen mediu să își asume obligațiile asociate calității de stat membru, în majoritatea domeniilor acquis-ului, cu condiția ca procesul de aliniere să continue și să se facă în continuare eforturi considerabile și susținute pentru a asigura punerea în aplicare și asigurarea respectării legislației. Ar trebui acordată o atenție deosebită domeniilor liberei circulații a mărfurilor, dreptului proprietății intelectuale, societății informaționale și mass-mediei, agriculturii și dezvoltării durabile, siguranței alimentare, politicii veterinare și fitosanitare, pescuitului, politicii în domeniul transporturilor, politicii sociale și ocupării forței de muncă, politicii regionale și coordonării instrumentelor structurale, sistemului judiciar și drepturilor fundamentale, justiției, libertății și securității și controlului financiar. Respectarea deplină a acquis-ului în domeniul mediului ar putea fi realizată numai pe termen lung și ar necesita niveluri semnificative de investiții; eforturile în acest domeniu ar trebui accelerate.

Aderarea Albaniei ar avea un impact general limitat asupra politicilor Uniunii Europene și nu ar afecta capacitatea Uniunii de a-și menține și aprofunda dezvoltarea.

Comisia consideră că ar trebui deschise negocierile de aderare la Uniunea Europeană a Albaniei în momentul în care această țară va fi atins gradul necesar de îndeplinire a criteriilor de aderare, îndeosebi a criteriilor politice de la Copenhaga care prevăd stabilitatea instituțiilor care garantează în special democrația și statul de drept. În acest sens, Albania trebuie să respecte în special următoarele priorități-cheie:

- asigurarea unei funcționări corespunzătoare a Parlamentului, pe baza unui dialog politic constructiv și susținut între toate partidele politice;

- adoptarea legilor rămase care necesită vot cu majoritate calificată în Parlament;

- numirea Ombudsmanului și asigurarea faptului că procesul de audiere și de votare în Parlament a persoanelor desemnate ca membri ai Curții Constituționale și ai Curții Supreme se desfășoară corespunzător;

- modificarea cadrului juridic pentru alegeri, în conformitate cu recomandările Biroului OSCE pentru Instituții Democratice și Drepturile Omului;

- asigurarea faptului că alegerile se desfășoară în conformitate cu standardele europene și internaționale;

- încheierea unor etape esențiale ale reformei administrației publice, inclusiv modificarea Legii privind funcția publică și consolidarea Departamentului de Administrație Publică, în vederea sporirii gradului de profesionalism și a depolitizării administrației publice, precum și în vederea consolidării unei abordări transparente și bazate pe merite în ceea ce privește numirile și promovările;

- consolidarea statului de drept prin adoptarea și punerea în aplicare a unei strategii de reformă a sistemului judiciar, care să asigure independența, eficiența și răspunderea instituțiilor judiciare.

- punerea în aplicare eficace a strategiei și a planului de acțiune ale guvernului de combatere a corupției, eliminarea obstacolelor din calea anchetelor, în special a celor care vizează judecători, miniștri și membri ai Parlamentului; obținerea unui bilanț solid de anchete proactive, urmăriri în justiție și condamnări în cazurile de corupție de la toate nivelurile;

- consolidarea combaterii criminalității organizate, pe baza analizei amenințărilor și a unor anchete proactive, a intensificării cooperării cu partenerii regionali și cu cei din UE și a îmbunătățirii coordonării cu agențiile de asigurare a respectării legii; obținerea unor rezultate pozitive solide în acest domeniu;

- pregătirea, adoptarea și punerea în aplicare a unei strategii și a unui plan de acțiune naționale privind drepturile de proprietate, în urma unei consultări ample a părților interesate și ținând seama de jurisprudența CEDO; acestea ar trebui să aibă ca obiect procesele de restituire, de compensare și de legalizare;

- întreprinderea unor măsuri concrete de consolidare a protecției drepturilor omului, în special ale femeilor, ale copiilor și ale romilor, și de punere în aplicare efectivă a politicilor de combatere a discriminării.

- întreprinderea unor măsuri suplimentare de îmbunătățire a tratamentului deținuților în secțiile de poliție, în perioada de detenție premergătoare proceselor și în închisori; consolidarea urmăririi judiciare a cazurilor de rele tratamente și îmbunătățirea aplicării recomandărilor Ombudsmanului în acest domeniu.

Albania este încurajată să continue să participe constructiv în cooperarea regională și în consolidarea relațiilor bilaterale cu țările învecinate. Trebuie continuată punerea în aplicare fără probleme a ASA, în acest context fiind necesar să se acorde o atenție corespunzătoare respectării termenelor de punere în aplicare a angajamentelor asumate. În plus, Albania este puternic încurajată să continue să își consolideze capacitatea administrativă în toate domeniile. Cooperarea cu societatea civilă trebuie îmbunătățită. Albania trebuie să aloce resursele necesare pentru a garanta funcționarea eficace a instituțiilor sale din domeniul drepturilor omului și să își intensifice eforturile în domeniul protecției minorităților. Este necesară consolidarea libertății mass-mediei și a independenței acesteia și soluționarea problemei prevalenței influențelor politice.

Comisia va monitoriza progresele înregistrate în aplicarea reformelor necesare în cadrul instituțional al Acordului de stabilizare și de asociere și va continua să sprijine eforturile Albaniei prin intermediul instrumentului financiar IPA. Comisia va prezenta un raport privind progresele înregistrate de Albania în cadrul pachetului Extindere 2011. Acest raport se va axa în special pe punerea în aplicare a priorităților-cheie care trebuie respectate în vederea deschiderii negocierilor de aderare.

ANEXA 2

Concluziile rapoartelor privind progresele înregistrate de Croația, Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, Bosnia și Herțegovina, Serbia, Kosovo, Turcia și Islanda

Croația

Croația îndeplinește în continuare criteriile politice . S-au realizat progrese în numeroase domenii, inclusiv în cel al statului de drept. Cu toate acestea, trebuie continuate și intensificate și mai mult eforturile, în special în ceea ce privește reforma judiciară și administrativă, combaterea corupției și a criminalității organizate, respectarea și protecția minorităților, precum și returnarea refugiaților.

Democrația și statul de drept au fost consolidate în continuare. Guvernul și parlamentul au contin