RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 18.6.2007 
COM(2007) 328 final 
  
RAPORT AL COMISIEI C ĂTRE CONSILIU 
întemeiat pe articolul 9 din Decizia-ca dru 2003/568/JAI a Consiliului din 22 iulie 2003 
privind combaterea corup ţiei în sectorul privat 
  
{SEC(2007) 808} 
 
RO 2   RO RAPORT AL COMISIEI C ĂTRE CONSILIU 
întemeiat pe articolul 9 din Decizia-ca dru 2003/568/JAI a Consiliului din 22 iulie 2003 
privind combaterea corup ţiei în sectorul privat 
1. INTRODUCERE 
Consiliul1 a adoptat Decizia-cadru  2003/568/JAI a Consiliulu i din 22 iulie 2003 privind 
combaterea corup ţiei în sectorul privat2 în conformitate cu titlul VI din Tratatul privind 
Uniunea European ă. În conformitate cu dispozi ţiile alineatului (10) din preambul, obiectivul 
acestuia este: 
„…sǎ garanteze c ǎ atât corup ţia pasivǎ, cât şi cea activ ǎ din sectorul privat constituie 
infracţiuni penale în toate statele membre, c ǎ persoanele juridice, de asemenea, pot r ăspunde 
în faţa legii pentru astfel de infrac ţiuni şi cǎ aceste infrac ţiuni atrag pedepse reale, 
proporţionale şi descurajatoare.” 
La bază se află cerinţa ca statele membre3 sǎ incrimineze ca infrac ţiuni douǎ tipuri de 
comportament, care pot fi rezumate dup ǎ cum urmeaz ǎ ( a se vedea arti colul 2 din decizia-
cadru):  
– a promite, a oferi şi a da foloase necuvenite unei persoa ne din sectorul privat pentru a 
o determina s ǎ îndeplineasc ă un act sau s ǎ se abţinǎ de la îndeplinirea unui act, astfel 
încât aceast ă persoană îşi încalcă obligaţiile 
– a solicita sau a primi foloase necuvenite  sau a promite foloase necuvenite, în 
exercitarea activit ǎţii în sectorul privat, pent ru a îndeplini sau a se ab ţine de la a 
îndeplini un act, astfel încât aceast ă persoană îşi încalcă obligaţiile.  
Comisia consider ǎ de o importan ţǎ capitalǎ combaterea corup ţiei sub toate formele. Corup ţia 
din sectorul privat are un impact direct asupra concuren ţei şi asupra dezvolt ǎrii economice. 
Prin combaterea corup ţiei în sectorul privat, statele membre î şi vor consolida pia ţa internǎ, 
precum şi economiile. În plus, aceste m ǎsuri vor avea un impact pozitiv asupra rela ţiilor cu 
partenerii comerciali externi ai Comunit ǎţii Europene. 
Crearea instrumentelor de combatere a corup ţiei  
Prevenirea şi lupta împotriva corup ţiei reprezint ă de mult timp una din priorit ăţile CE. O serie 
de instrumente juridice pentru combaterea corup ţiei au fost adoptate de c ǎtre CE începând din 
1995, înainte de adoptarea Ac ţiunii comune privind corup ţia în sectorul pr ivat. Aceste prime 
mǎsuri au fost urm ătoarele: 
                                                 
1 Cea dea 2524-a Reuniune a Consiliului Uniunii Europene (agricultur ǎ şi pescuit) care a avut loc la 
Bruxelles, în data de 22 iulie 2003 
2 JO L 192, 31.7.2003, p. 54. 
3 În cadrul acestui raport, termenul de „state membr e” va fi interpretat ca trimitere la UE-25; România şi 
Bulgaria sunt invitate s ǎ contribuie la orice raport ulterior aflat în preg ătire 
 
RO 3   RO - Conven ţia din 1995 privind protec ţia intereselor financiare ale Comunit ǎţilor Europene şi 
protocoalele4 conexe. 
- Conven ţia din 1997 privind lupta împotriva corup ţiei în care sunt implica ţi funcţionari ai 
Comunitǎţilor Europene sau func ţionari din statele membre ale Uniunii Europene, 5 
Ulterior aten ţia s-a îndreptat spre sectorul privat, fiind elaborat ă Acţiunea comun ǎ privind 
corupţia în sectorul privat [Ac ţiunea comun ǎ din 22 decembrie 1998 (98/742/JAI)]6. Acţiunea 
comunǎ a fost considerat ǎ o primă etapă în lupta împotriva efectelor corup ţiei asupra pie ţei 
interne şi asupra comer ţului interna ţional. Ea a f ăcut apel la statele membre: 
- să stabileasc ă drept infrac ţiuni penale atât faptele de corup ţie pasivǎ, cât şi cele de corup ţie 
activǎ din sectorul privat, cel pu ţin în cazurile în  care acest comportament atrage dup ă sine 
denaturarea concuren ţei în legătură cu atribuirea contractelor 
- să stabileasc ă rǎspunderea în fa ţa legii a persoanelor juridice în leg ătură cu actele de corup ţie 
activǎ. 
Instrumente de combatere a corup ţiei în sectorul privat ad optate de alte organisme 
Ar trebui men ţionat cǎ la sfârşitul anilor ’90, Consiliul Europei a prev ăzut, de asemenea, o 
serie de m ǎsuri şi instrumente pentru abordarea diferitelor aspecte ale corup ţiei, între care s-a 
aflat Conven ţia penală privind corup ţia7. Conven ţia a inclus articole privind corup ţia în 
sectorul privat (corup ţia activǎ – articolul 7 şi corupţia pasivǎ – articolul 8). Acestea au fost 
mai cuprinz ǎtoare decât abordarea prev ăzută în Acţiunea comun ă şi, ulterior, din decizia-
cadru, deoarece nu au prev ăzut nicio restric ţie în ceea ce prive şte comportamentul care 
determină denaturarea concuren ţei. Aceasta a inclus, de asemenea, o prevedere în leg ătură cu 
rǎspunderea corporativ ǎ (articolul 18), care este mai re strâns decât cel di n decizia-cadru, 
deoarece nu include corup ţia pasivǎ. Cu toate c ă decizia-cadru şi convenţia prevăd cǎ 
termenul de „persoan ǎ juridicǎ” are drept temei defini ţia dată de legisla ţia naţionalǎ în 
vigoare, contex tul este poten ţial mai larg în decizia-cadru, în trucât extinde în mod expres 
domeniul infrac ţiunilor de corup ţie pasivǎ şi activǎ la activit ăţile exercitate în cadrul 
entitǎţilor profit şi non-profit. 
Pânǎ la aceast ǎ datǎ, Convenţia penală privind corup ţia a Consiliului Europei a fost semnat ǎ 
de toate statele membre, îns ă numai 19 state membre au ratificat conven ţia8. Unele state 
membre, în temeiul celor permise de procesul de ratificare, şi-au exprimat unele rezerve în 
legǎturǎ cu unul sau mai multe din articolele men ţionate anterior.9 Cu toate c ă a doua rund ǎ de 
evaluare (2003-2005) efectuat ă de cǎtre mecanismul Consiliului Eur opei, GRECO, a inclus în 
sfera acţiunii sale articolul 18 privind r ǎspunderea corporativ ǎ, atenţia sa nu a fost extins ǎ şi la 
articolele 7 şi 8 privind corup ţia în sectorul privat. În consecin ţǎ, prezentul raport nu face 
trimitere la evalu ǎrile efectuate de Consiliul Europei. 
                                                 
4 JO C 316, 27.11.1995, p. 3. 
5 JO C 195, 25.6.1997, p. 1. 
6 Ac ţiunea comun ǎ din 22 decembrie 1998 adoptat ǎ de Consiliu în temeiul articolului K.3 din Tratatul 
privind Uniunea European ă, privind corup ţia în sectorul privat (98/742/JAI) JO L 358, 31.12.1998, 2-4. 
7 Conven ţia penal ă privind corup ţia (ETS Nr. 173 Strasbourg 27.1.1999) 
http://conventions.coe.int/Treaty 
8 Excep ţiile sunt Austria, Fran ţa, Germania, Grecia, Italia şi Spania. 
9 Belgia, Republica Ceh ǎ, Polonia – articolele 7, 8; Regatul Unit – articolul 7; Ungaria – articolul 8 
 
RO 4   RO Naţiunile Unite, de asemenea, au abordat corup ţia din sectorul priv at. Articolul 12 din 
Convenţia Naţiunilor Unite privind corup ţia (UNCAC) din 2003 nu oblig ă statele participante 
sǎ incrimineze drept infrac ţiuni penale actele de corup ţie din sectorul privat. El se limiteaz ă, 
în esenţă, la încurajarea statelor participante s ǎ adopte m ǎsuri pentru prevenirea corup ţiei în 
sectorul privat, s ă consolideze standardele de contabilitate şi audit, să promoveze transparen ţa 
şi să prevadă sancţiuni civile, administrative şi penale în cazul nerespect ǎrii acestora. 
Iniţiativa danez ǎ 
În iulie 2002, Danemarca a prezentat o ini ţiativǎ pentru adoptarea unei directive-cadru10, în 
care să abroge Ac ţiunea comun ǎ. 
Iniţiativa a extins contextul prin includerea unei trimiteri exprese la amenin ţarea pe care o 
constituie corup ţia pentru „ statul de drept”, precum şi la denaturarea „concuren ţei” şi la 
obstacolele în calea unei „dezvolt ǎri economice s ănătoase” [alineatul (7), preambul]. Ini ţiativa 
preciza cǎ obiectivul decizi ei-cadru este:  
„…în special, s ǎ asigure c ǎ atât corup ţia activǎ, cât şi cea pasiv ǎ din sectorul privat sunt 
considerate infrac ţiuni penale în toate statele membre, c ǎ persoanele juridice, de asemenea, 
pot răspunde în fa ţa legii pentru astfel de infrac ţiuni şi cǎ sancţiunile prev ăzute pentru aceste 
infracţiuni sunt reale, propor ţionale şi descurajatoare.” [aline atul (8), preambul]. 
Adoptarea deciziei-cadru 
Conform procesului-verba l al reuniunii Consiliului1 de adoptare a decizi ei-cadru, trei state 
membre (Germania, Irlanda şi Italia) au introdus declara ţii în procesul-verbal. Irlanda a 
declarat c ă definiţia conceptului de „înc ălcarea obliga ţiilor” (articolul 1) care se refer ă la 
„comportament neloial” nu include „ac ţiunile de denun ţare”. Germania a declarat c ă termenul 
„în timpul activit ăţilor profesionale” [articolul 2 alineatul (1)] trebuie interpretat ca trimitere 
la activităţile legate de achizi ţionarea de bunuri sau de servicii comerciale. Atât Germania, cât  
şi Italia au declarat limitarea domeniului de aplicare a artico lului 2 alineatul (1) privind 
comportamentul care implic ă sau ar putea implica o denaturare a concuren ţei în legătură cu 
achiziţionarea de bunuri sau de servicii comerc iale [articolul 2 alineatul (3)]. 
2. OBIECTUL RAPORTULUI ŞI METODA DE EVALUARE 
Deciziile-cadru ale Consiliului sunt obligatorii  pentru statele membre în ceea ce prive şte 
rezultatele care trebuie ob ţinute, dar las ă la latitudinea autorit ăţilor naţionale alegerea formei 
şi a metodelor. Ele nu determin ă un efect direct. 
Întrucât Comisia nu are competen ţa, în cadrul celui de -al treilea pilon, s ă iniţieze o procedur ă 
de încălcare împotriva unui stat membru, natura şi obiectul prezentului raport se limiteaz ă la o 
evaluare factual ă a măsurilor de punere în  aplicare adoptate. 
Raportul se concentreaz ă asupra articolelor 1 şi 7 (cu o scurt ă trimitere, dac ă este cazul, la 
articolul 10) şi consemneaz ă declaraţiile statelor membre în leg ătură cu articolele 2 şi 7. Prin 
urmare, nu se face nicio trimitere la artico lele 8, 9 sau 11, întrucât aceste dispozi ţii nu necesit ă 
punere în aplicare. 
                                                 
10 Ini ţiativa Regatului Danemarcei în vederea adopt ǎrii Deciziei-cadru a Consiliului privind combaterea 
corupţiei în sectorul privat (2002/C 184/2004) 
 
RO 5   RO Criteriile de evaluare adoptate de Comisie la în tocmirea acestui raport s unt criteriile generale 
adoptate în 200111 pentru evaluarea punerii în aplicare a deciziilor-cadru (eficacitate practic ă, 
claritate şi siguranţă juridică, aplicare deplin ă şi respectarea termenului de transpunere). În al 
doilea rând, sunt aplicate şi criterii specifice acestei decizii- cadru, mai multe detalii privitoare 
la acestea fiind oferite în  cadrul analizei, prezentat ă în continuare, a fiec ărui articol în parte.  
Articolul 9 alineatul (1) din decizia-cadru prevede obliga ţia ca statele membre s ă ia măsurile 
necesare pentru a se conforma dispozi ţiilor acestei decizii-cadru pân ă la 22 iulie 2005. 
Articolul 9 alineatul (2) di spune ca statele membre s ă transmită Secretariatului General al 
Consiliului şi Comisiei textul prevederil or care transpun în legisla ţia naţională obligaţiile care 
le sunt impuse pr in decizia-cadru. 
Două state membre (NL, FI) şi-au formulat r ăspunsurile şi au pus la dispozi ţia Comisiei 
legislaţia respectiv ă înainte de termen. Alte 21 de state au r ăspuns ulterior, dintre care 
Republica Ceh ă şi-a prezentat proiectele de legi (cu excep ţia articolelor 5 şi 6), în timp ce 
Grecia şi Spania au declarat c ă se află în stadiul de preg ătire a legisla ţiei, însă până în prezent 
nu au transmis nici un text de lege. Cipru şi Malta nu au dat nici un r ăspuns pân ă în prezent.  
Multe state membre au transmis o not ă explicativ ă în care atr ăgeau aten ţia asupra declara ţiilor 
pe care doreau s ă le facă, altele au transmis cu aceast ă ocazie o not ă explicativ ă şi un tabel de 
concordan ţă în care explicau abordarea general ă şi specific ă utilizată în legisla ţiile lor, 
susţinute de trimiteri la legisla ţia în materie. În ceea ce prive şte obligaţia de a transmite textul 
dispoziţiilor transpuse, Danemarca nu a pr ezentat niciun text pentru a sus ţine un comentariu 
foarte detaliat, în timp ce alte state membre au avut omisiuni par ţiale. Acestea sunt indicate 
mai detaliat atunci când sunt analizate m ăsurile în domeniu.  
Prin urmare, raportul prezint ă o analiză a comentariilor şi a legisla ţiei de transpunere furnizate 
de către 20 state membre, precum şi unele comentarii cu privir e la proiectele de legi, 
prezentate de Republica Ceh ă. 
Articolul 1 - Defini ţii 
Puţine state membre au oferit chiar şi parţial un răspuns la acest articol . Alte câteva state şi-au 
exprimat p ărerea că nu este necesar s ă răspundă la acest articol. Cu toate acestea, punctul de 
vedere al Comisiei este acela c ă informaţiile privind aplicarea acestor defini ţii în legisla ţiile 
naţionale ar fi extrem de u tile pentru a avea o idee clar ă privind modul în care se aplic ă aceste 
concepte în legisla ţiile naţionale. În absen ţa acestor informa ţii, Comisia nu poate avea 
certitudinea c ă decizia-cadru a fost transpus ă corect – de exemplu, informa ţiile privind 
definirea „persoanei juridice” sunt esen ţiale pentru analiza transpunerii articolului 5. 
Articolul 2 – Corup ţia activă şi pasivă în sectorul privat  
Articolul 2 reprezint ă articolul-cheie al deciziei- cadru din 2003. Acesta nu doar combin ă 
definiţiile şi infracţiunile legate de corup ţia activă, respectiv cea pasiv ă, ci şi lărgeşte sfera 
infracţiunilor în afara pie ţei interne, cu excep ţia cazului în care un stat membru declar ă în 
mod explicit c ă menţine aceast ă limitare. 
Articolul 2 s-a dovedit a fi foarte  problematic pentru majoritat ea celor 20 de state. Doar dou ă 
dintre ele (BE, UK) au transpus corect toate elementele acestuia. Cu toate acestea, cu excep ţia 
                                                 
11 COM(2001) 771, 13.12.2001, punctul 1.2.2 
 
RO 6   RO unei condi ţii prevăzută la articolul 2 alineatul (1), PT şi IE l-au transpus în totalitate. De şi se 
poate spune c ă statele membre au incriminat într-o anumit ă măsură corupţia activă şi cea 
pasivă din sectorul privat, exist ă câteva aspecte pe care statele membre nu au reu şit să le 
abordeze în mod adecvat. Aceasta constituie o preocupare serioas ă, întrucât elementele omise 
pot duce la interpretarea c ă legislaţia ar putea fi ocolit ă cu uşurinţă. Se face apel la statele 
membre s ă rezolve de urgen ţă aceste neajunsuri.  
Cerinţa ca statele membre s ă stabileasc ă drept infracţiuni penale actele de corup ţie activă şi 
pasivă în legătură cu activit ăţile din sectorul privat  este prev ăzută de articolul 2 alineatul 
(1). Pentru facilitarea analizei, legisla ţia a fost raportat ă la cele 7 elemente din descrierea de la 
articolului 2 alineatul (1) litera (a) (corup ţie activă) şi litera (b) (corup ţie pasivă). Întrucât 
legislaţiile majorit ăţii statelor membre au fost foarte asem ănătoare în privin ţa amândurora, 
comentariile care urmeaz ă se referă doar la actele de corup ţie activă [articolul 2 alineatul (1) 
litera (a)]. 
- „a promite, a oferi sau a da”  Unsprezece state membre au transpus în totalitate aceste elemente, dar şapte dintre ele (EE, 
HU, IT, NL, PL, PT, SK) au omis „a oferi”, LU a omis „a da” şi LV a omis „a promite”.  
- „direct sau printr-un intermediar”  Toate cele 20 de state au inclus corup ţia directă. Cu toate acestea, opt state membre fie au 
omis intermediarii (AT, DE, FI, IT, NL, PL, SE, SI), fie au plasat r ăspunderea cu privire la 
infracţiune asupra intermediarului (EE) şi nu asupra persoanei care apeleaz ă la intermediar. 
- „o persoan ă care indiferent de func ţie, desfăşoară o activitate sau lucreaz ă”  
Unele state membre nu au acoperit se nsul deplin al termenului „desf ăşoară o activitate” (AT, 
DE, LV, SE) sau „lucreaz ă” (IT, LU, LV, PL) în timp ce EE nu a inclus nicio informa ţie cu 
privire la acest punct. 
- „entitate din sectorul privat”  
În mode cert, acest element a fost transpus de 18 state membre, dar EE nu a oferit nici o 
precizare, în timp ce LU nu a prev ăzut o defini ţie a termenului „persoan ă juridică”. 
- „un folos necuvenit, indiferent de natura acestuia”  Paisprezece state membre  au respectat cerin ţa de transpunere. Dar cinc i dintre ele (DE, EE, 
FI, LT, NL) nu se refer ă la beneficiile nemateriale. IE a precizat c ă pregăteşte o legisla ţie în 
acest sens. 
-„pentru ea îns ăşi ori pentru un ter ţ”  
În timp ce FR 
şi EE nu au inclus informa ţii cu privire la acest aspect, şaisprezece state 
membre consider ă infracţiune acordarea etc. unui avanta j unei persoane ori unui ter ţ, dar IT şi 
NL omit ter ţa parte din legisla ţiile lor. 
- „a îndeplini un act sau a se ab ţine de la îndeplinirea unui act, în acest fel înc ălcându-şi 
obligaţiile” 
 
RO 7   RO Acest element a fot transpus de treisprezece st ate membre. Dar patru state membre (HU, PL, 
SE, SI) nu au inclus „a se ab ţine”, în timp ce DE şi LT nu au inclus segmentul „astfel încât 
această persoană îşi încalcă obligaţiile”. EE nu a oferit nicio informa ţie cu privire la acest 
punct. 
În ceea ce prive şte corupţia în care sunt implicate entităţi non-profit [articolul 2 alineatul 
(2)], s-a observat de multe ori lipsa oric ăror informa ţii pe care s ă se fundamenteze o analiz ă. 
Atunci când a fost posibil, dac ă s-a găsit material relevant în alt ă parte, de exemplu în leg ătură 
cu articolul 5 referitor la r ăspunderea persoanelor juridice, acesta a fost utilizat. Cu toate 
acestea, în zece state membre (AT, FI, HU, IT, LT, LU, LV, PL, SE, SK) situa ţia rămâne 
neclară. 
Decizia-cadru prevede c ă un stat membru poate limita actele de corup ţie activă şi pasivă care 
constituie infrac ţiune penal ă la actele care implic ă denaturarea concuren ţei [articolul 2 
alineatul (3)], dar prevede obliga ţia de a face o declara ţie în acest sens. Articolul 2 alineatul 
(4) din decizia-cadru preved e comunicarea acestei declara ţii către Consiliu at unci când este 
adoptată şi, de asemenea, limiteaz ă valabilitatea declara ţiilor la 5 ani cu începere de la 22 iulie 
2005, în timp ce articolul 2 alineatul (5) prevede s ă se verifice de c ătre Consiliu, înainte de 
expirarea termenului, dac ă declaraţiile pot fi reînnoite. În cazul în care statele membre au 
prezentat declara ţii Consiliului [articolul 2 alineatul (3 )] fie prin notificare, fie sub form ă de 
scrisoare ata şată materialului transpus, acestea au fost lu ate în considerare. Astfel de declara ţii 
au fost transmise de c ătre DE, IT şi PL. Consiliul va decide pân ă la 22 iulie 2010 [articolul 2 
alineatul (5)] dac ă aceste declara ţii pot fi reînnoite sau nu. AT  a înaintat de asemenea o 
declaraţie, pentru a se putea prevala de clauza de excep ţie prevăzută de articolul 2 alineatul 
(3) cu privire la orice aspect din articolu l 2 care nu a fost transpus. Comisia consider ă că 
abordarea AT dep ăşeşte domeniul de aplicare a articolului 2 alineatul (3), astfel încât AT este 
invitată să îşi reconsidere pozi ţia. 
Articolul 3 – Instigarea, sprijinirea şi complicitatea 
Acest articol se refer ă la participarea indirect ă la un act de corup ţie prin instigare, sprijinire 
sau complicitate. El nu incl ude tentativele de infrac ţiune. 
Nivelul general de transpunere a fost foarte ridicat – 18 state membre  (AT, BE, DK, EE, FI, 
DE, HU, IE, IT, LT, LU, LV, NL, PL, PT , SE, SK, SL) au respectat dispozi ţiile articolului 3, 
inclusiv UK (cu excep ţia Scoţiei). 
Articolul 4 Sanc ţiuni 
În plus fa ţă de condi ţia prevăzută la articolul 4 alineatul (1), ca infrac ţiunile să poată fi 
pedepsite prin sanc ţiuni penale care s ă fie „reale, propor ţionale şi descurajatoare”, articolul 4 
alineatul (2) dispune ca statele membre s ă stabileasc ă o pedeaps ă maximă de cel pu ţin 1 până 
la 3 ani închisoare pentru infrac ţiunile de corup ţie activă şi pasivă, dar nu prevede niciun alt 
tip de pedepse pentru cazuri minore de corup ţie activă sau pasiv ă. Articolul 4 alineatul (3) 
este inovator prin faptul c ă include obliga ţia ca statele membre s ă prevadă, pentru anumite 
cazuri şi în conformitate cu normele şi principiile constitu ţionale interne, interdic ţia temporar ă 
ca persoanele fizice s ă mai desfăşoare activitatea profesional ă respectiv ă sau una comparabil ă, 
într-o pozi ţie sau func ţie similară. 
 
RO 8   RO Trebuie men ţionat că o serie de state membre au trecut cu vederea, în informa ţiile furnizate la 
articolul 4 alineatul (1), pedepsele prev ăzute la articolul 3. Atunci când a fost posibil, acestea 
au fost inserate pe baza informa ţiilor furnizate pentru articolul 3. 
Articolul 4 a fost transpus în totalitate de unsprezece state membre (DK, EE, FI, DE, IE, IT, 
LT, LU, NL, PL, SE). 
Trebuie men ţionat că AT prevede o pedeaps ă maximă cu închisoarea mai mic ă decât durata 
minimă prevăzută de articolul 4 alineatu l (2) din decizia-cadru. 
Majoritatea statelor membre au tr anspus articolul 4 alineatul (3). 
Articolul 5 – R ăspunderea persoanelor juridice 
Problema r ăspunderii persoane lor juridice r ămâne una dificil ă pentru unele state membre. Trei 
state membre (AT, IT, SK) fie mai au de finalizat legisla ţia în domeniu, fie aceasta din urm ă a 
fost respins ă de Parlament, ca în cazul Republicii Slovace şi, prin urmare, nu au transpus 
articolele 5 şi 6 din decizia-cadru. În plus, Irlanda preg ăteşte o legisla ţie care vizeaz ă în mod 
expres articolul 5 alineatul (2). 
Doar cinci state membre (LT, LU, NL, PL, SI) au transpus complet articolul 5. Articolul 5 
alineatul (1) a fost transpus de treisprezece state membre, mai pu ţine state au transpus 
articolul 5 alineatul (2) (6 state membre) şi articolul 5 alineatul (3) (zece state membre). 
Dificultatea deosebit ă întâlnită în aceast ă analiză a fost lipsa de informa ţii din partea statelor 
membre, fapt ce se poate observa mai ales cu privire la articolele 5 alineatul (2) şi 5 alineatul 
(3). Având în vedere, a şa cum s-a men ţionat anterior, c ă mai exist ă 3 state membre care 
trebuie să adopte legisla ţia pentru transpunerea artic olului 5, este necesar s ă se acorde o 
atenţie sporită articolului 5 în rapoartele ulterioare.  
Articolul 6 – R ăspunderea penal ă a persoanelor juridice 
Aşa cum s-a men ţionat în leg ătură cu articolul 5, trei state me mbre (AT, IT, SK) nu au adoptat 
încă o legisla ţie pentru transpunerea articolelo r 5 sau 6. Luxemburg a precizat c ă are în 
pregătire o legisla ţie în care prevede posibilitatea amend ării persoanelor juridice. 
Având în vedere c ă articolele 5 şi 6 se refer ă la persoane juridice, dificult ăţile şi golurile din 
legislaţiile statelor membre sau din informa ţiile pe care le-au furnizat în leg ătură cu articolul 5 
au afectat gradul de transpunere a articolului 6. Articolul respectiv  a fost transpus în totalitate 
de cinci state membre (DK, LT, NL , PL, SI). Sunt necesare informa ţii suplimentare din partea 
câtorva state membre, astfel încât s ă se poată evalua situa ţia acestora. 
În cazurile în care statele membre (BE, FI) au prev ăzut nivelul pedepsel or doar în moneda 
naţională, statele membre respective sunt solicitate s ă comunice sume în euro care s ă 
reprezinte cuantumul pedepselor aplicate, în vederea evalu ării.  
Articolul 7 – Jurisdic ţie 
Deşi Comisia recunoa şte că măsurile jurisdic ţionale reprezint ă o caracteristic ă standard a 
deciziilor-cadru, aceasta face apel la statele membre s ă prevadă acelaşi grad de informare 
atunci când r ăspunde la astfel de articole, ca şi în cazul articolelor spec ifice. Având în vedere 
diferenţa dintre r ăspunsurile statelor membre în leg ătură cu acest articol, în aceast ă etapă 
Comisia nu poate oferi decât o imagine incomplet ă a transpunerii acestuia. Statele membre 
 
RO 9   RO sunt invitate s ă ofere informa ţiile restante în timp util, pentru a putea fi utilizate la întocmirea 
unor rapoarte ulterioare.  
Această lipsă de informa ţii a contribuit la gradul sc ăzut de transpunere – în baza informa ţiilor 
furnizate, se poate considera c ă doar trei state membre (DK,  DE, UK ) au transpus acest 
articol. Al doilea factor major care a contribuit la transpunerea sc ăzută a fost lipsa de 
informaţii, îndeosebi cu privire la infrac ţiunile săvârşite în parte  pe teritoriul unui stat 
membru [ a se vedea articolul 7 alineatul (1) litera (a)]. Este posibil, desigur, ca legisla ţiile 
statelor membre s ă presupun ă că o trimitere la jurisdic ţia privind infrac ţiunile săvârşite pe 
teritoriul lor include acest element, îns ă fără o trimitere explicit ă, fie în textul de lege, fie în 
comentariu, aceast ă presupunere nu poate fi luat ă în calcul în prezenta analiz ă. În sfârşit, a 
fost evident c ă multe state membre nu au luat în considerare în legisla ţiile lor op ţiunea 
prevăzută de articolul 7 alineatul (1) li tera (c) de a prelua jurisdic ţia privind infrac ţiunile 
săvârşite în beneficiul unei persoane juridice car e are sediul social pe teritoriul lor, şi fie au 
transmis o declara ţie de neaplicare, fie nu au oferit niciun fel de informa ţii în răspunsul dat. 
Articolul 10 – Aplicare teritorial ă 
În ceea ce prive şte articolul 10, Marea Britanie a declarat c ă Gibraltarul „inten ţionează să 
transpună această măsură de îndată ce calendarul legislativ îi va permite”, dar pân ă la această 
dată nu a transmis textul de lege adoptat. 
Legislaţie în curs de adoptare – Republica Ceh ă 
Republica Ceh ă a trimis o scrisoare, precum şi un tabel comparativ cu textul sec ţiunilor 
relevante din proiectul s ău de cod penal. Ea a informat Comisia c ă în afara articolelor 5 şi 6, 
proiectul s ău de act legislativ era compatibil cu prev ederile deciziei-cadru. Cu toate acestea, 
între timp nu a mai informat Comisia cu privire la evolu ţia proiectului de lege şi, prin urmare, 
întrucât se pare c ă textul mai face obiectul unor modific ări în contextul procedurilor 
parlamentare, Comisia nu poate oferi decât come ntarii generale în anexa la prezentul raport.  
3. ETAPELE URM ĂTOARE ALE DECIZIEI-CADRU 
Comisia profit ă de aceast ă ocazie pentru a atrage aten ţia asupra a dou ă aspecte care vor trebui 
abordate în anii viitori:  
- „Reformatare ” 
Conform celor prezentate de Comisie în Comunicarea sa „privind consecin ţele Hotărârii 
Curţii din 13 septembrie 2005” (cauza C-176/03, Comisie c. Consiliu) (COM(2005) 583 
final/2 Bruxelles 24.11.2005), decizia-cadru a Consiliului privind combaterea corup ţiei în 
sectorul privat este unul din instrumentele afectate de aceast ă hotărâre. Hotărârea stabile şte că 
trebuie modificat ă baza legal ă a deciziei-cadru a Consiliului. Consecin ţele asupra deciziei-
cadru a Consiliului, precum şi abordarea necesar ă vor fi analizate la o dat ă ulterioară. 
- Revizuirea articolului 2 de c ătre Consiliu, conform dispozi ţiilor articolului 2 
alineatul (5) 
În conformitate cu articolul 2 alineatul (4), declara ţiile statelor  membre f ăcute în temeiul 
articolului 2 alineatul (3) expir ă la 21 iulie 2010. Pân ă la aceast ă dată, în conformitate cu 
articolul 2 alineatul (5), Consiliul revizuie şte articolul 2 „pentru a stabili dac ă declaraţiile 
 
RO 10   RO făcute în temeiul alineatului 3 pot fi reînnoit e.” Patru state membre (AT, DE, IT, PL) au f ăcut 
declaraţii. 
4. CONCLUZII 
Trebuie subliniat c ă, prin natura lor, deciziile-cadru12 obligă statele membre în ceea ce 
priveşte rezultatele care trebuie ob ţinute, dar consider ă că este competen ţa autorităţilor 
naţionale să decidă cu privire la forma şi metoda de punere în apli care. Deciziile-cadru nu au 
efect direct. Întrucât, în cadrul pilonului III, Comisia nu este abilitat ă să iniţieze, împotriva 
unui stat membru, o procedur ă de încălcare, natura şi scopul prezentului raport se limiteaz ă la 
o evaluare factual ă a măsurilor de transpunere adoptate de  23 dintre statele membre (mai 
precis, 20 de state membre, din motivele enun ţate anterior). 
Tabel recapitulativ referito r la gradul de transpun ere în 20 de state membre  
I = informa ţii insuficiente sau nicio informa ţie N = netranspus P = transpunere par ţială T = 
transpunere complet ă  
Stat 
membru Articolul 
1 Articolul 
2 Articolul 3 Articolul 
4 Articolul 
5 Articolul 
6 Articolul 
7 
alineatul 
(1) 
AT I (PJ) 
I (IO) P T P N N I 
BE T (PJ) 
T (IO) T T I P I P 
DE 1 (PJ) 
I (IO) P T T P P T 
DK T (PJ) 
I (IO) P T T P T T 
EE T (PJ) 
T (IO) P T T P P I 
FI T (PJ) 
I (IO) P T T P P I 
FR I (PJ) 
T (IO) P I P P I I 
                                                 
12 articolul 34 alineatul (2) litera (b) din Tratatul privind Uniunea European ă. 
 
RO 11   RO HU T (PJ) 
I (IO) P T P I P P 
IE T (PJ) 
T (IO) P T T P P P 
IT I (PJ) 
I (IO) P T T N N P 
LT T (PJ) 
T (IO) P T T T T I 
LU I (PJ) 
I (IO) P T T T P P 
LV I (PJ) 
I (IO) P T P P P P 
NL I (PJ) 
T (IO) P T T T T P 
PL T (PJ) 
T (IO) P T T T T P 
PT T (PJ) 
T (IO) P T P P P P 
SE I (PJ) 
I (IO) P T T P P P 
SK I (PJ) 
I (IO) P T P N N P 
SI T (PJ) 
I (IO) P T P T T P 
UK T (PJ) 
I (IO) T  T (Anglia, 
Ţara Galilor 
& Irlanda de Nord) 
I (Scoţia) P P P T 
 
RO 12   RO Total 
transpuneri 10 (PJ) 
8 (IO) 2  18 11 5 5 3 
 
(PJ) = Persoan ă juridică ÎO = Încălcarea obliga ţiilor 
Observaţii finale 
Faptul că transpunerea acestei decizi i-cadru a Consiliului se afl ă încă într-o etap ă incipient ă în 
statele membre reprezint ă o sursă de îngrijorare pentru Comisie. Comisia reaminte şte statelor 
membre importan ţa pe care acestea au acordat -o luptei împotriva corup ţiei în sectorul privat13. 
În plus, Comisia subliniaz ă că această importan ţă se reflect ă, de asemenea, în Conven ţia 
penală privind corup ţia a Consiliului Europei din 1999 şi în Conven ţia Naţiunilor Unite 
împotriva corup ţiei, din 2003. O legisla ţie puternic ă şi complet ă la nivel na ţional reprezint ă 
fundamentul unei protec ţii reale a sectorului privat  împotriva acestei amenin ţări economice. 
Comisia invit ă toate statele membre s ă ia act de prezentul raport şi să profite de aceast ă ocazie 
pentru a furniza atât Comisiei, cât şi Secretariatului Consiliului, toate informa ţiile 
suplimentare în acest domeniu, astfel încât s ă respecte obliga ţiile ce le revin în temeiul 
articolului 9 din decizia-cadru. În plus, Comisia încurajeaz ă statele membre care au declarat 
că se află în etapa de preg ătire a actelor legislative în domeniu, s ă adopte în cel mai scurt timp 
aceste acte şi să le comunice Secretariatului Consiliului şi Comisiei, spre analiz ă. Această 
solicitare se adreseaz ă, în special, Greciei şi Spaniei, care în 2005 au declarat c ă pregăteau 
proiecte de lege, dar care de at unci nu au mai oferit alte informa ţii. În fine, Comisia remarc ă 
cu îngrijorare faptul c ă două state membre nu au r ăspuns pân ă la aceast ă dată (CY, MT), 
încălcând astfel dispozi ţiile articolului 9, şi face apel la aceste dou ă state membre s ă comunice 
fără întârziere toate informa ţiile privind transpunerea deciziei-cadru în dreptul intern al celor 
două state. 
Documentul de lucru anexat ofer ă o analiz ă mai detaliat ă a măsurilor interne ale statelor 
membre, pe care Comisia şi-a fundamentat analiza. 
                                                 
13 [alineatul (9) din preambul ul la decizia-cadru]