RO    RO RO 
 
RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 21.3.2007 
COM(2007) 125 final 
  
RAPORT AL COMISIEI C ĂTRE CONSILIU, C ĂTRE PARLAMENTUL 
EUROPEAN ŞI CĂTRE COMITETUL ECONOMIC ŞI SOCIAL EUROPEAN 
APLICAREA DIRECTIVEI 98/34/CE DIN 2002 PÂN Ă ÎN 2005 
  
{SEC(2007) 350} 
 
RO    RO CUPRINS 
Rezumat........................................................................................................................ .............. 3 
PARTEA I: STANDARDIZARE .............................................................................................. 4 1. Introducere ................................................................................................................. .. 4 
2. Procedura de informare................................................................................................ 4 2.1. Aplicarea procedurii în perioada 2002-2005................................................................ 4 2.2. Concluzie ................................................................................................................. .... 5 
3. Mandate..................................................................................................................... ... 5 
3.1. Aplicarea procedurii de acordare a mandatelor în perioada 2002-2005 ...................... 5 
3.2. Tendin ţe referitoare la mandate ................................................................................... 7 
3.3. Concluzie ................................................................................................................. .... 8 
4. Obiec ţii formale ........................................................................................................... 9 
4.1. Aplicarea procedurii în perioada 2002-2005................................................................ 9 4.2. Concluzie ................................................................................................................. .... 9 
PARTEA II: REGLEMENT ĂRI TEHNICE ........................................................................... 10 
1. Direc ţii de dezvoltare în perioada 2002-2005............................................................ 10 
1.1. Acoperire geografic ă.................................................................................................. 10 
1.2. Utilizarea procedurii în  contextul unei „legifer ări mai bune”.................................... 11 
1.3. Îmbun ătăţiri ale modului de gestionare a procedurii.................................................. 11 
2. Punerea în aplicare a pro cedurii de notificare............................................................ 12 
2.1. Eficacitate: Privire de ansamblu................................................................................. 12 2.2. Utilizarea procedurii de urgen ţă................................................................................. 13 
2.3. Urm ărirea reacţiilor Comisiei .................................................................................... 13 
2.4. Dialogul cu statele membre........................................................................................ 14 2.5. Înc ălcări ale dispozi ţiilor directivei............................................................................ 14 
2.6. Concluzie ................................................................................................................. .. 14 
 
RO 3   RO REZUMAT  
Prezentul raport analizeaz ă punerea în aplicare a procedurilor prev ăzute de Directiva 
98/34/CE1 (“Directiva”) pent ru standardizare şi reglement ări tehnice în perioada 2002-2005. 
Raportul eviden ţiază contribu ţia semnificativ ă a standardiz ării, precum şi procedura de 
notificare pentru a determina o mai bun ă funcţionare a pie ţei unice prin îmbun ătăţirea mediului 
de reglementare la nivel na ţional2. 
Secţiunea referitoare la standardizare este alc ătuită din procedura de informare cu privire la 
standarde, solicit ările Comisiei c ătre organismele europene de standardizare referitoare la 
lucrările (mandatele) de standardizare şi obiecţiile formale împotriva standardelor. Fiecare 
dintre aceste activit ăţi s-a dovedit a fi un elem ent important în func ţionarea pie ţei unice. 
Procedura de informare a asigurat transparen ţă în procesul de standa rdizare atât la nivel 
naţional, cât şi la nivel european şi a încurajat în acela şi timp organismele na ţionale de 
standardizare s ă continue ini ţiativele la nivel european, promovând armonizarea european ă. 
Obiecţiile formale au permis statelor membre şi Comisiei s ă se asigure c ă standardele respect ă 
obiectivele reglement ărilor atunci când sunt folosite în scopul aplic ării legisla ţiei „noua 
abordare”. Mandatele au asigurat mijloacele de stabilire a rela ţiei dintre serviciile Comisiei şi 
organismele de standardizare; interfa ţa dintre nivelul politicilor şi partea tehnic ă. 
În domeniul reglement ărilor tehnice, notificarea c ătre Comisie a reglement ărilor tehnice 
naţionale înainte de adoptarea ac estora, atât pentru bunuri, cât şi pentru serviciile societ ăţii 
informaţionale, s-a dovedit a fi un in strument eficient de preven ire a barierelor în calea 
comerţului şi de cooperare dintre Comisie şi statele membre, precum şi între statele membre. 
Abordarea preventiv ă şi bazată pe dialog, care caracterizeaz ă procedura de notificare, a fost 
utilă în special în preg ătirea extinderii pie ţei interne c ătre cele 10 noi state membre în 2004. 
Procedura de notificare a fost, de asemenea, un instrument foarte important pentru ghidarea 
activităţii de reglementare în anumite sectoare aflate în dezvoltare şi pentru îmbun ătăţirea 
calităţii reglement ărilor tehnice na ţionale – în ceea ce prive şte o mai mare transparen ţă, 
accesibilitate şi eficienţă - în sectoarele nearm onizate sau armonizate par ţial. Claritatea sporit ă 
a cadrului legal al fiec ărui stat membru a înlesnit accesul agen ţilor economici pe diferite pie ţe 
şi aplicarea cu u şurinţă de către aceştia a noilor reglement ări. 
                                                 
1 Directiva 98/34/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 22 iunie 1998, de stabilire a unei 
proceduri pentru furnizarea de informa ţii în domeniul standardelor şi reglement ărilor tehnice, precum şi 
a normelor privind serviciile societ ăţii informa ţionale (JO L 204 din 21.7.1998), astfel cum a fost 
modificat ă prin Directiva 98/48/CE (JO L 217 din 5.8.1998) 
2 A se vedea Planul de ac ţiune pentru îmbun ătăţirea mediului de reglementare , COM(2002) 278 final. A 
se vedea, de asemenea, O mai bun ă legiferare  pentru cre şterea economic ă şi locuri de munc ă în 
Uniunea European ă, COM(2005) 97 final. 
 
RO 4   RO PARTEA  I: STANDARDIZARE 
1. I NTRODUCERE  
Acest capitol descrie sec ţiunea de standardizare3 a directivei, acoperind trei activit ăţi 
principale: procedura de informare cu privire la standarde, solicit ările Comisiei c ătre 
organismele europene de standardizare (OES4) referitoare la lucr ările de standardizare 
(mandate5) şi obiecţiile formale împotriva standardelor , în special în conformitate cu 
directivele noii abord ări6. De asemenea, capitolul prezint ă statistici pentru perioada 2002-
2005 şi oferă o analiză a funcţionării acestei sec ţiuni de standardizare din cadrul directivei. 
2. P ROCEDURA DE INFORMARE  
Procedura din domeniul st andardelor este menit ă să monitorizeze noile activit ăţi de 
standardizare introduse de organismele na ţionale de standardizare (ONS, astfel cum sunt 
recunoscute în directiv ă). S-au elaborat sisteme pentru a permite altor organisme s ă-şi 
exprime opiniile, s ă participe la lucr ări sau să solicite formularea unei ini ţiative la nivel 
european (a se vedea anexa 1). 
2.1. Aplicarea procedurii în perioada 2002-2005 
Procedura a continuat s ă fie pusă în aplicare cu succes din 2002 pân ă în 2005. Rapoartele 
anuale ale CEN (Comitetul Euro pean pentru Standardizare) şi CENELEC (Comitetul 
european pentru standardizare electrotehnic ă) evidenţiază faptul că media anual ă a măsurilor 
naţionale notificate a continuat s ă scadă comparativ cu rapoartele anterioare. Media pentru 
perioada 1995-1998 a fost de 1922 pe an, iar pent ru perioada 1999-2001, a fost de 1587 pe an. 
Pentru perioada de raportare curent ă, media anual ă este de 1537 (anexa 2). Totu şi, valorile 
aferente fiec ărui an subliniaz ă influenţa noilor membri CEN şi CENELEC din cadrul UE-10. 
Anexa 3 prezint ă o defalcare pe state a notific ărilor. Defalcarea sectorial ă (anexa 4) indic ă 
faptul că sectorul construc ţiilor, în sensul cel mai larg, este cel care domin ă notificările 
naţionale, cu structuri, cl ădiri şi construc ţii, structuri de beton şi de metal care figureaz ă toate, 
în mod curent, în clasamentul pr imelor zece sectoare de notificar e. Alte sectoare semnificative 
sunt cel al produselor alimentare şi cel al calit ăţii apei. 
Informaţiile difuzate prin intermediul procedurii continu ă să genereze o cre ştere a solicit ărilor 
de informa ţii suplimentare din partea serviciilor Comisiei, precum şi a interog ărilor cu privire 
la impasul (articolul 7) produs din cauza notific ărilor sau din alte cauze. 
Datorită extinderii de la 1 mai 2004, ONS-urile cel or zece noi state membre au devenit 
membri deplini ai CEN şi CENELEC, iar notific ările au crescut treptat în timpul perioadei de 
raportare (vezi anexa 3). În perioada 2003-2005, num ărul notific ărilor emise de UE-15 a 
                                                 
3 Pentru informa ţii suplimentare cu privire la politica de standardizare european ă, consulta ţi: 
http://ec.europa.eu/enterprise/standards_policy/index_en.htm 
4 CEN (Comitetul European pentru Standardizare) şi CENELEC (Comitetul european pentru 
standardizare electrotehnic ă) şi ETSI (Institutul European de standardizare în domeniul 
telecomunica ţiilor). 
5 Mandatele sunt cereri reprezentând o invita ţie către OSE, care poate fi acceptat ă în anumite condi ţii. 
6 Pentru directivele conform noii abord ări consulta ţi www.newapproach.org  
 
RO 5   RO înregistrat o tendin ţă ascendent ă. Alăturarea celor zece state me mbre a determinat o cre ştere şi 
mai pronun ţată a cifrelor globale. Dup ă extindere, contribu ţia noilor state membre este de 15-
20% din totalul ini ţiativelor na ţionale notificate. Aces te state membre aplic ă deja procedura şi 
contribuie la lucr ările naţionale de standardizare din Europa. 
Prin publicarea ini ţiativelor de standardizare na ţionale, procedura de informare încurajeaz ă 
toate părţile interesate s ă ia în considerare posibilit ăţile extinderii lucr ărilor la nivel european. 
Astfel, procedura de informare încurajeaz ă ONS-urile s ă-şi prezinte ini ţiativele la nivel 
european, promovând astfel pia ţa unică şi armonizarea european ă. 
În noul domeniu al standardiz ării serviciilor, num ărul iniţiativelor na ţionale notificate este 
destul de ridicat (de şi nu figureaz ă în clasamentul anual al pr imelor zece sectoare). Acest 
lucru a dus la examinarea acestor sectoare de c ătre serviciile Comisiei, de exemplu în 
momentul preg ătirii mandatului de standardizare pr ivind centrele telefonice de asisten ţă 
pentru clien ţi spre sfâr şitul anului 2005. Existau deja câteva ini ţiative identificate la nivel 
naţional în acest sector şi acestea au fost reunite pe cât po sibil în procesul de elaborare a 
mandatului. 
2.2. Concluzie 
Numărul iniţiativelor na ţionale notificate conform procedurii de informare r ămâne 
semnificativ. La fel ca în sectorul serviciilor, notific ările pot fi monitorizate pentru a încuraja 
extinderea lucr ărilor de standardizare la nivel european, ori de câte ori este posibil, încurajând 
astfel armonizarea european ă. 
UE-10 îşi îndepline şte deja rolul care îi revine în procedura de informare, prin urmare se 
poate observa c ă sistemul ar trebui s ă funcţioneze bine pe viitor. 
3. M ANDATE  
Mandatele de standa rdizare reprezint ă un instrument al Comisiei  bine elaborat pentru 
obţinerea specifica ţiilor tehnice pentru sus ţinerea legisla ţiei şi/sau a politicii Uniunii 
Europene. Acestea sunt o cerere  a organismelor europene de standardizare de realizare a 
lucrărilor de standardizare şi constituie cadrul de referin ţă pentru lucr ările respective (vezi 
anexa 1). Mandatele de standa rdizare sunt indispensabile în cazurile în care legisla ţia este 
sprijinită prin standarde, de exemplu în contextul directivelor noii abord ări. 
3.1. Aplicarea procedurii de acordare a mandatelor în perioada 2002-2005 
În perioada de raportare s-au emis în total 55 de mandate c ătre OES şi în plus 10 mandate de 
modificare în sectorul construc ţiilor (a se vedea anexa 5). Ca şi în perioadele de raportare 
anterioare, un num ăr mare de mandate se refer ă la directivele noii abord ări (20, plus cele 10 
mandate de modificare). Dintre mandatele emise,  46 au fost mandate de standardizare, 8 au 
fost mandate de program şi unul a fost mandat de studiu. 
Comitetul permanent instituit în conformitate cu articolul 5 („Comitetul”) a fost consultat de 
două ori cu privire la standarde, conf orm Directivei 2001/95/CE privind siguran ţa generală a 
produselor, f ără un mandat, iar trimiterile la aceste consult ări vor fi publicate în Jurnalul 
Oficial pentru a conferi o prezum ţie de conformitate cu directiva în cauz ă. 
 
RO 6   RO În momentul de fa ţă, procedura de acordare a ma ndatelor este bine stabilit ă şi funcţionează 
corect. Consultarea neoficial ă este efectuat ă înainte ca documentele s ă fie transmise 
membrilor Comitetului, ceea ce înseamn ă că un mandat beneficiaz ă în mod normal de acordul 
consensual înainte de  începerea consult ării. 
 
RO 7   RO Părţile interesate în procesul de standardizare european ă ANEC (Asocia ţia european ă pentru 
coordonarea reprezent ării consumatorilor în activitatea de standardizare), ECOS (Organiza ţia 
europeană de mediu a cet ăţenilor pentru standardizare) , NORMAPME (Oficiul european 
pentru standardizare în domeniul comer ţului, artizanatului şi al întreprinderilor mici şi 
mijlocii) şi ETUI-REHS (Institutul european al sindicatelor - cercetare, educa ţie, sănătate şi 
siguranţă) s-au integrat bine în proces spre sfâr şitul perioadei de raporta re. Acest lucru a dus 
la transparen ţa sporită a consult ării neoficiale. 
Baza de date a mandatelor 
Pentru a spori şi mai mult transparen ţa, Direcţia General ă Întreprinderi şi Industrie (DG 
ENTR) a creat o baz ă de date a mandatelor. Aceasta con ţine mandatele numerotate cu seria 
M/xxx. Baza de date a fost pus ă la dispozi ţia publicului prin intermediul internetului în 2005 
la următoarea adres ă: 
http://ec.europa.eu/enterprise/standards_policy/mandates/index.htm  
Practica de emitere a unui document de urm ărire a tuturor consult ărilor mandatelor c ătre 
Comitet, prin intermediul unei liste actualizate, s-a men ţinut pe parcursul acestei perioade. 
Progresele lucr ărilor care fac obiectul mandatelor sunt s upravegheate de serviciile sectoriale 
ale Comisiei. În anumite cazuri, OES-urile solicit ă finanţări pentru lucr ările din cadrul 
mandatelor, iar subven ţiile se pot ac orda în func ţie de prioritatea lucr ărilor şi în conformitate 
cu evaluările corespunz ătoare. 
3.2. Tendin ţe referitoare la mandate 
Numărul de mandate emise a indicat o tendin ţă crescătoare. 
Obiectul mandatelor continu ă să se extind ă. În timp ce înc ă se emit multe mandate pentru 
directivele noii abord ări, procentul acestora a sc ăzut în termeni relativi fa ţă de ultima perioad ă 
de raportare, de la 57% la 36%. În  alte domenii, mandatele continu ă să fie importante (a se 
vedea anexa 6), în special în domeniul protec ţiei mediului, unde au fost emise 12 mandate, 
dar şi în domeniul tr ansporturilor (5) şi al protec ţiei consumatorului (4). 
Mandate în sprijinul legisla ţiei şi al politicii de mediu 
O cincime din mandatele emise între 2002-2005 au vizat mediul. De la de şeuri biodegradabile 
la combustibili ecologici, de şeuri de echipamente electronice şi produse consumatoare de 
energie, toate demonstreaz ă rolul pe care Comisia consider ă că standardele îl pot avea în acest 
sector de importan ţă majoră. 
Acest lucru a fost eviden ţiat în Comunicarea Comisiei privind integrarea aspectelor de mediu 
în standardizarea european ă [COM (2004) 130 final], care  a subliniat rolul pe care 
standardizarea îl poate avea în promova rea politicii Comisiei de protec ţie a mediului şi 
dezvoltare durabil ă. 
Pe parcursul perioadei de rapor tare, mandatele au fost emise pentru a sprijini o gam ă 
legislativ ă extinsă. Aceasta include legisla ţia privind spa ţiul aerian european unic, 
cosmeticele, terminalele intermodale şi taxele rutiere, sistemele de cale ferat ă convenţionale, 
 
RO 8   RO alimentaţia publică, hrana pentru animale şi aspectele generale privind siguran ţa produselor, 
precum şi mediul înconjur ător. 
Numărul de mandate care sprijin ă legislaţia din afara noii abord ări (a se vedea anexa 5) este 
mare (circa 50% din total) şi arată că acest model de coreglementare a fost adoptat pentru o 
gamă extinsă de servicii ale Comisiei. 
Amploarea sectoarelor legislative indic ă angajamentul fa ţă de modelul de coreglementare 
furnizat de standardizare. Utili zarea unui asemenea model încurajeaz ă o abordare legislativ ă 
care nu încarc ă aquis-ul comunitar cu legi excesiv de detaliate, l ăsând industriei şi părţilor 
interesate sarcina de a dez volta standardele care dau o not ă tehnică legislaţiei, respectând 
astfel principiile unei legifer ări mai bune.  
Mandatele au fost, de asemenea, folosite din ce în ce mai mult pentru a sprijini noi sectoare 
ale politicii europene. Exemplel e includ mandatul de studiu priv ind celulele combustibile cu 
hidrogen, mandatul de programar e privind riscul criminalit ăţii în domeniul produselor şi al 
serviciilor şi mandatul de standardizare privind arhivarea filmelor. 
Primul mandat de standardizare a fost emis pentru prima dat ă în 2003 în sectorul serviciilor. 
Acesta a fost urmat de înc ă două mandate în 2005 şi unul care a fost consultat la reuniunea 
Comitetului de la sfâr şitul perioadei de raportare. A cesta este un nou sector în cre ştere în 
cadrul standardiz ării naţionale, europene şi interna ţionale. Procedura de acordare a 
mandatelor este corelat ă aici cu procedura de informare, în urma examin ării iniţiativelor cu 
privire la standardizarea serviciilor la nivel na ţional în momentul elabor ării mandatului 
privind centrele telefonice de asisten ţă pentru clien ţi (a se vedea punctul 2.1 de mai sus). 
Aceste tendin ţe de utilizare a mandatelor în sprijinul legisla ţiei din afara noii abord ări şi în noi 
sectoare ale politicii reflect ă situaţia conform c ăreia standardizarea european ă este folosit ă 
din ce în ce mai mult în sp rijinul politicii Comisiei pentru o legiferare mai bun ă. Acest 
lucru a fost recunoscut şi încurajat de Comunicarea Comi siei din 2004 privind „Rolul 
standardiz ării europene în cadrul politicilor şi legislaţiei europene”7. 
3.3. Concluzie 
Procedura de acordare a mandatelor este bine stabilit ă, însă este necesar s ă se asigure c ă 
aceasta va continua s ă funcţioneze fără piedici.. În acest sco p, consultarea neoficial ă a tuturor 
părţilor înainte de a consulta Comitetul este esen ţială şi ar trebui s ă fie consolidat ă. 
Pentru a îmbun ătăţi transparen ţa modului de func ţionare al Comitetului, serviciile Comisiei 
iau în considerar e, în mod activ, şi posibilitatea de a invita p ărţile interesate de standardizare 
din Europa, ANEC, ECOS, ETUI-REHS şi NORMAPME, s ă participe la reuniunile sale 
extinse. 
Pentru a îmbun ătăţi transparen ţa, consult ările prin procedur ă scrisă vor fi deschise, astfel încât 
toţi membrii Comitetului s ă poată vedea comentariile celorlal ţi, acest mod de consultare 
devenind astfel similar unei consult ări din cadrul reuniunilor Comitetului. 
Procesul de mandatare s-a dovedit a fi util pentru extinderea rolului standardiz ării în noi 
sectoare ale legisla ţiei şi politicii Uniunii Europene. Acesta  este reflectat prin faptul c ă un 
anumit num ăr de noi acte legislative ale UE fac referire la aceast ă directivă. 
                                                 
7 COM(2004) 674 final din 18.10.2004. 
 
RO 9   RO Vademecum privind standardizarea european ă 
Procedura de gestionare a mandatelor, obiec ţiile formale împotriva standardelor armonizate şi 
publicarea referin ţelor standardelor armonizate sunt cuprinse toate în Vademecum- ul privind 
standardizarea european ă, împreun ă cu alte documente relevante. 
Comisia a consultat Comitetul şi alte părţi interesate în leg ătură cu Vademecum-ul înainte de 
publicarea acestuia. 
Vademecum-ul este publicat pe site-ul Uniunii Europene la urm ătoarea adres ă: 
http://ec.europa.eu/enterprise/standards_policy/vademecum/index.htm   
4. O BIECŢII FORMALE  
Directivele noii abord ări conţin proceduri de salvgardare pent ru cazurile în care un standard 
armonizat nu poate permite produselor s ă îndeplineasc ă cerinţele esenţiale ale directivelor în 
cauză. În astfel de cazuri, statele me mbre sau Comisia pot introduce o obiec ţie formal ă 
împotriva standardului în cauz ă, iar Comitetul este consultat în leg ătură cu aceasta (a se vedea 
anexa 1 pentru detaliile procedurii). 
4.1. Aplicarea procedurii în perioada 2002-2005 
Numărul de obiec ţii care au condus la decizii ale Comisi ei în timpul perioadei de raportare a 
fost scăzut (8). În 5 dintre cazuri decizia prevedea men ţinerea prezum ţiei de conformitate; iar 
în 3 cazuri aceasta a fost total sau par ţial retrasă (a se vedea anexa 7). 
Totuşi, dacă se ia în considerare notificarea noilor obiec ţii, numărul de obiec ţii formale este în 
creştere. Principalele sectoare sunt re glementate de directivele privind ma şinile, jucăriile, 
produsele de construc ţii şi dispozitivele medicale. 
În anumite cazuri, s-au discutat în Comitet pr oblemele privind compatibilitatea standardelor, 
care au condus la formularea de cereri de modificare a standardelor armonizate f ără a fi 
necesară formularea unei obiec ţii formale. 
4.2. Concluzie 
Deşi procesul de la primirea unei obiec ţii până la emiterea unei decizii necesit ă destul de mult 
timp, în general procedura a func ţionat în mod adecvat. 
În mod similar cu mandatele şi în vederea asigur ării transparen ţei, Comisia va face publice 
deciziile privind obiec ţiile formale într-o manier ă consolidat ă, şi va pune la dispozi ţie un tabel 
actualizat cu ac ţiunile legate de obiec ţiile formale c ătre Comitet la fiecare reuniune. 
 
RO 10   RO PARTEA  II: REGLEMENT ĂRI TEHNICE 
1. D IRECŢII DE DEZVOLTARE ÎN PERIOADA 2002-2005 
Procedura de notificar e pentru reglement ări tehnice na ţionale („procedura”) permite Comisiei 
şi statelor membre ale UE s ă examineze preventiv reglement ările tehnice pe care statele 
membre inten ţionează să le introduc ă pentru produse (industriale, agricole şi de pescuit) şi 
pentru serviciile societ ăţii informa ţionale (a se vedea anexa 8). Aceasta se aplic ă într-o 
manieră simplificat ă în statele membre ale AELS care sunt semnatare ale Acordului asupra 
Spaţiului Economic European, dar şi în Elveţia şi Turcia (vezi anexa 12). 
Principalele avantaje ale procedurii  
• Permite detectarea noilor bariere pe pia ţa internă înainte de produc erea unor efecte 
negative, evitând astfel proceduri de înc ălcare îndelungate şi costisitoare. 
• Permite statelor membre s ă determine gradul de compatibilitate al proiectelor notificate cu 
legislaţia comunitar ă, inclusiv directivele. 
• Participarea activ ă a statelor membre în evaluarea pr oiectelor notificate a permis, de-a 
lungul anilor, stabilirea unui dialog eficient între acestea şi Comisie. 
• Toate părţile interesate, inclusiv consumatorii, sunt informate la timp de ini ţiativele de 
reglementare na ţionale, iar agen ţii economici î şi pot adapta activit ăţile din timp la 
reglement ările tehnice viitoare. 
1.1. Acoperire geografic ă 
Procedura a avut o contribu ţie important ă la asigurarea respect ării normelor pie ţei interne pe 
perioada extinderii UE. Dialogul stabilit începând cu 2002 cu ţările candidate a dus la 
introducerea unei proceduri simp lificate, conferind acestor ţări capacitatea administrativ ă, 
structura tehnic ă şi cunoştinţele necesare pentru a aplica directiva chiar înainte de data 
aderării (a se vedea anexa 10). 
Mai mult, pentru a se asigura c ă directiva este corect transpus ă, s-au organizat seminarii în 
câteva dintre aceste ţări pentru a studia procedura şi pentru a discuta m ăsurile deja puse în 
aplicare de c ătre autorit ăţile naţionale. 
Începând cu 1 mai 2004, toate statel e membre noi au fost capabile s ă aplice pe deplin 
procedura şi au fost puse la dispozi ţie traduceri ale proiectelor notificate în cele 20 de limbi 
oficiale ale UE. 
Succesul ini ţiativei este indicat de num ărul de notific ări din partea celor 10 noi state membre: 
64 între 1 mai 2004 şi 31 decembrie 2004 şi 196 în 2005 (26,5% din num ărul total de 
notificări din partea celor 25 de state membre). 
 
RO 11   RO 1.2. Utilizarea procedurii în contextul unei „legifer ări mai bune” 
Ca urmare a planului de ac ţiune al Comisiei de a simplifica şi îmbunătăţi mediul de 
reglementare8 s-au luat câteva ini ţiative în cadrul procedur ii de notificare de-a lungul 
perioadei de raportare. Pentru a se asigura c ă sunt disponibile informa ţii cuprinz ătoare în 
momentul examin ării proiectelor notificate şi pentru a facilita în ţelegerea şi evaluarea lor, 
statele membre au fost invitate s ă prezinte studii de impact (sau concluziile lor) împreun ă cu 
proiectele notificate, acolo unde asemenea studii au fost realizate. An aliza acestor studii de 
impact încurajeaz ă statele membre s ă reflecteze în avans asupra instrumentelor cele mai 
corespunz ătoare pentru utilizare.  
Comisia şi-a intensificat eforturile în acord cu principiile unei legifer ări mai bune pentru a 
garanta claritatea şi consecven ţa proiectelor notificate şi pentru a identifica orice proceduri 
inutil de complexe sau oneroase care au fo st simplificate pentru a-i sprijini pe agen ţii 
economici, garantând în acela şi timp un nivel ridicat de protec ţie a sănătăţii publice, a 
consumatorului şi a mediului. 
Autorităţile naţionale au fost încurajate s ă ia în considerare în special urm ătoarele aspecte: 
• redactarea proiectelor 
• posibilitatea acces ării tuturor reglement ărilor dintr-un anumit dom eniu prin publicarea 
versiunilor consolid ate ale textelor 
• identificarea procedurilor care impun agen ţilor economici sarcini administrative inutil de 
complexe şi oneroase, în special în ceea ce prive şte introducerea unui produs pe pia ţă sau 
reglementarea exercit ării activităţilor on-line. 
1.3. Îmbun ătăţiri ale modului de gestionare a procedurii 
Comisia a organizat divers e campanii între 2002-2005 pe ntru a spori transparen ţa şi dialogul 
cu autorit ăţile naţionale. În primul rând, operarea bazei de date TRIS (“ Sistemul de informa ţii 
al reglement ărilor tehnice ”) a fost îmbun ătăţit astfel încât, încep ând cu 2002, toate 
documentele au fost trimise electronic în form at standardizat. În al doilea rând, statele 
membre trebuie s ă menţioneze în mesajul de notificare orice studii de impact care au fost 
efectuate (vezi alin eatul 1.2 de mai sus). În cele din urm ă, statele membre trebuie s ă indice, de 
asemenea, dac ă proiectele lor pot afecta comer ţul interna ţional şi trebuie s ă fie notificate prin 
urmare în temeiul Acordului TBT (Bariere tehnice în calea comer ţului) şi /sau a Acordului 
SPS (Standarde sanitare şi fitosanitare) al WTO (Organiza ţia Mondial ă a Comerţului). Aceste 
informaţii permit Comisiei s ă conecteze dimensiunile comunitare şi internaţionale ale 
proiectelor notificate, s ă evalueze mai bine implica ţiile şi să apere interesele industriei 
europene în cadrul WTO cu o eficien ţă sporită. 
Comisia asigur ă accesul public la proiec tele notificate, în 20 limbi oficiale ale UE, şi la 
informaţiile esen ţiale privind desf ăşurarea procedurii prin site-ul web 
http://ec.europa.eu/enterprise/tris . S-a observat o cre ştere constant ă a numărului de consult ări 
on-line: num ărul lunar de c ăutări a crescut de la 4 459 în 2003 la 11 109 în 2005 (vezi anexa 
13). 
                                                 
8 A se vedea supra , nota de subsol 2. 
 
RO 12   RO Pentru a permite p ărţilor interesate s ă răspundă eficient autorit ăţilor competente, în 2003 s-a 
introdus un sistem pe baz ă de listă de adrese. Pe baza unei simple înregistr ări on-line, 
reglement ările proiectelor notificate de  statele membre, în sectoare le de interes respective, 
sunt trimise automat prin e-mail. Num ărul de înregistr ări a crescut (420 de abona ţi la sfârşitul 
anului 2003 şi 1 300 la sfâr şitul anului 2005). 
2. P UNEREA ÎN APLICARE A PROCEDURII DE NOTIFICARE  
2.1. Eficacitate: Privire de ansamblu 
► Volumul notific ărilor şi sectoarele implicate  
Între 2002 şi 2004 (UE-15) num ărul total al proiectelor notificate a sc ăzut uşor comparativ cu 
perioada precedent ă (1 487 comparativ cu 1 872 între 1999 şi 2001) – în jur de 500 de 
notificări pe an. Extinderea (UE- 25) a contribuit la cre şterea num ărului de notific ări la 739 în 
2005. 
Unul din factorii care explic ă numărul mare de proiecte notificate de statele membre este 
efectul jurispruden ţei Curţii de Justi ţie de la pronun ţarea hot ărârii „ CIA Security 
International ”9, şi anume imposibilitatea de aplicare împotriva p ărţilor terţe a reglement ărilor 
tehnice care nu au fost notificat ă în avans c ătre Comisie (pentru precedente juridice recente, a 
se vedea anexa 9). 
Ca şi în trecut, produsele agricole şi alimentare  reprezint ă sectorul care a înregistrat cel mai 
mare num ăr de notific ări în timpul perioadei de raporta re. Subiectele ac operite includ 
etichetarea produselor alimentare, sup limentele alimentare, trasabilitatea şi originea 
produselor şi, de asemenea, m ăsuri privind coexisten ţa recoltelor modificate genetic cu 
recoltele conven ţionale şi organice. Num ărul notific ărilor a crescut semnificativ în sectoarele 
de telecomunica ţii, transport, construc ţii şi, în special în 2005, în sectoarele de energie  şi 
inginerie mecanic ă. În domeniul serviciilor societăţii informa ţionale , notificările au vizat în 
general semn ătura electronic ă, comerţul electronic şi denumirile domeniilor (a se vedea 
anexele de la 11.1 la 11.3). 
► Probleme examinate  
În regiunile nearmonizate  sub rezerva articolelor 28 - 30 (libera circula ţie a mărfurilor) şi 
43- 49 (dreptul la stabilire şi libertatea de a presta servicii) din Tratatul CE, reac ţiile Comisiei 
au intenţionat să avertizeze statele membre de poten ţialele obstacole în calea comer ţului care 
pot fi generate de o m ăsură inutilă şi care nu corespunde obiectivului urm ărit. În plus, 
Comisia a invitat statele membre s ă introducă o clauză de recunoa ştere reciproc ă în fiecare 
proiect de reglementare tehnic ă, urmând comunic ării sale interpretative privind conformitatea 
cu principiul recunoa şterii reciproce în sectorul produselor10. 
În regiunile armonizate , reacţiile au inten ţionat să garanteze c ă măsurile naţionale care 
depăşesc simpla transpunere a directivelor au fost justificate şi conforme cu legea comunitar ă. 
                                                 
9 Cazul C-194/94 CIA Security International SA  împotriva Signalson SA şi Securitel SPRL  [1996] ECR I-
2201. 
10 Facilitarea accesului produselor pe pie ţele statelor membre: aplicarea practic ă a recunoa şterii 
reciproce  (2003/C 265/02), JO C 265/2 din 4.11.2003. 
 
RO 13   RO • Începând cu 2004, mai multe state membre au  notificat proiecte privind coexisten ţa 
recoltelor modificate gene tic cu recoltele conven ţionale şi organice şi privind controlul 
contaminării artificiale cu OMG. Analizate în lumina Direct ivei 2001/18/CE (diseminarea 
deliberată a OMG), aceste texte au furnizat exemple de solu ţii de reglementare pentru alte 
state membre. 
• În 2004, câteva proiecte av ând ca scop introducerea oglinzilor retrovizoare pentru 
punctul mort pentru camioane au demonstrat nevoia acceler ării intrării în vigoare a 
normelor comune într-un domeniu armonizat deja la nivel comunitar prin Directiva 
2003/97/CE. 
• Acest lucru este valabil şi pentru proiectel e privind substan ţele folosite ca ingrediente în 
suplimentele alimentare care sunt armonizate doar par ţial la nivel comunitar. 
• O analiză a activităţii intense de reglementare la nivel na ţional în sectorul jocurilor de 
noroc , în care nu exist ă norme comune, a eviden ţiat aspecte ale circula ţiei libere în cadrul 
pieţei interne şi ale politicii publice na ţionale. 
• Începând cu 2003 au ex istat multe notific ări privind interfeţele radio , un sector în care 
evoluţia tehnologic ă rapidă a avut drept rezultat reglement ări naţionale deosebit de 
complexe, menite s ă creeze bariere în cadrul pie ţei interne. 
► Reacţii 
Comisia a emis 293 de avize detaliate, care reprezint ă 12,7% din num ărul total de proiecte 
notificate în perioada de rapor tare (2 290). În perioada 1999 -2001, procentul a fost de 8,2%. 
Statele membre au emis din partea lor 275 de avize detaliate. Din cele 1 563 de comentarii, 
802 au fost f ăcute de către Comisie şi 761 de c ătre statele membre (a se vedea anexele 11.4 şi 
11.6).  
În 22 de cazuri, Comisia a i nvitat statele membre în cauz ă să amâne adoptarea notific ărilor 
reglementate cu un an de la data primirii lo r, pentru a nu compromite armonizarea comunitar ă 
în domeniu aflat ă în curs (a se vedea anexa 11.5). 
2.2. Utilizarea procedurii de urgen ţă 
Dintr-un total de 2 290 de notific ări, statele membre au f ăcut 99 de cereri pentru aplicarea 
procedurii de urgen ţă proiectelor notificate. Comisia a confirmat interpretarea strict ă a 
condiţiilor excep ţionale cerute, şi anume circumstan ţe serioase şi neprevăzute referitoare la, în 
special protec ţia sănătăţii şi siguranţă. Drept rezultat, utilizarea procedurii de urgen ţă a fost 
refuzată acolo unde justificarea dat ă s-a bazat pe motiv e strict economice sau a derivat dintr-o 
încercare de a compensa amânarea administrativ ă naţională. Procedura de urgen ţă s-a 
considerat a fi justificat ă în 49 de cazuri (vezi anexa 11.7). 
2.3. Urm ărirea reac ţiilor Comisiei 
Acesta este principalul indicat or pentru evaluarea angajament ului statelor membre de a- şi 
respecta obliga ţiile în temeiul procedurii. Pentru perioada 2002-2005, rata dintre num ărul de 
răspunsuri date de statele membre şi volumul avizelor detaliate emise de c ătre Comisie a fost 
satisfăcătoare (o medie de 84,7% de-a lungul perioadei) şi treptat s-a îmbun ătăţit (78,5% în 
2002 ajungând la 87% în 2005). R ăspunsurile au fost în general satisf ăcătoare (o medie de 
 
RO 14   RO 60,6% de-a lungul perioa dei). Dialogul continuu dintre Comisie şi statele membre în cauz ă a 
contribuit la acest lucru, permi ţând rezolvarea multor cazuri în d ecurs de un an de la notificare 
(vezi anexa 11.8). 
2.4. Dialogul cu statele membre  
Întâlnirile regulate ale Comitetului au permis schimbarea de p ăreri privind puncte de interes 
general, precum şi privind aspecte specifice ale procedurii. Între 2003 şi data ader ării, cele 10 
noi state membre au participat la lucr ările Comitetului în calitate de observatori. 
Discuţiile au vizat în mod special extinderea Un iunii Europene de la 1 mai 2004, posibila 
extindere a directivei c ătre alte servicii decât societatea informa ţională, accesul public la 
documentele legate de procedura 98/34 urmând in trarea în vigoare a Regu lamentului (CE) nr. 
1049/2001, studiile de impact pent ru proiectele notificate şi suprapunerea proc edurii cu alte 
proceduri de notificare com unitare („one-stop shop”). 
„Întâlnirile de grup” şi seminariile s-au ţinut de asemenea în statele membre, permi ţând astfel 
dialogul direct dintre Comisie şi autorităţile naţionale implicate în procedur ă. În 2005, o 
conferinţă cu aproximativ 200 de participan ţi din statele membre şi industria european ă a 
oferit oportunitatea de a afla a şteptările celor implica ţi în procedur ă şi de a discuta 
îmbunătăţirile eficien ţei acesteia. 
2.5. Înc ălcări ale dispozi ţiilor directivei 
Procedurile de înc ălcare (articolul 226 din Tratatul CE) a duse contra statelor membre, au fost 
legate de nerespectarea obliga ţiei lor de a notifica reglement ările tehnice la stadiul de proiect, 
în conformitate cu directiva. Num ărul acestor proceduri s-a men ţinut scăzut pe timpul 
perioadei în cauz ă: trei în 2002, trei în 2003, dou ă în 2004 şi patru în 2005. Rezultatul 
procedurilor de înc ălcare a fost s ă asigure anularea reglement ărilor naţionale nenotificate de 
către statele membre. Toate aceste proceduri au fost suspendate. 
2.6. Concluzie 
Între 2002 şi 2005, utilitatea procedurii a fost confirmat ă pe deplin în ceea ce prive şte 
eficienţa, transparen ţa şi cooperarea administrativ ă. Mai mult, num ărul ridicat de reglement ări 
tehnice ale proiectelor notificate de statele membre  în conformitate cu directiva contribuie la 
aplicarea corect ă a legislaţiei comunitare printr-o abordare preventiv ă. 
Stabilirea re ţelelor şi gradul ridicat de c ooperare dintre Comisie şi statele membre au garantat 
de asemenea, desf ăşurarea activit ăţilor de reglementare na ţionale fără a crea bariere tehnice în 
calea comer ţului şi recurgerea la armonizarea comunitar ă doar în caz absolut necesar, în 
strictă conformitate cu pr incipiul subsidiarit ăţii. În acela şi timp, în anumite domenii, în care 
măsurile de armonizare exist ă deja, procedura a permis ca nevoi a de suplimentare sau sporire 
a acestora s ă fie detectat ă. 
Eforturile intense întrep rinse pentru a garanta c ă cele 10 ţări candidate vor fi în conformitate 
cu obliga ţiile derivate din directiv ă la aderarea lor, UE a contribuit la garantarea unor 
operaţiuni corecte pe pie ţele interne extinse. 
 
RO 15   RO Extinderea dimensiunii referitoare la politicile privind întreprinderile r ămâne o prioritate în 
punerea în aplicare a procedurii . Proiectele notificate sunt di sponibile deja în format 
electronic, gratuit şi în toate limbile oficiale ale UE. Eforturile vor continua s ă furnizeze 
agenţilor economici un cadru legal cât mai clar posibil f ără excese de reglementare.