[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 13.11.2007

COM(2007) 699 final

2007/0249 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI

de instituire a Autorităţii europene de reglementare a pieţei comunicaţiilor electronice

(prezentată de Comisie){SEC(2007) 1472}{SEC(2007) 1473}

EXPUNERE DE MOTIVE

1. MOTIVELE ŞI OBIECTIVELE PROPUNERII. CONTEXT GENERAL

Dezvoltarea unei pieţe unice eficiente a telecomunicaţiilor reprezintă o prioritate politică esenţială în UE. Tehnologiile Informaţiilor şi Comunicaţiilor şi, împreună cu aceasta, sectorul telecomunicaţiilor, reprezintă un sfert din creşterea economică totală a Europei. În era progresului tehnologic, activităţile comerciale transfrontaliere şi cererea în creştere din partea consumatorilor de servicii de comunicaţii electronice, indiferent de poziţionarea geografică, realizarea unei pieţe interne reale de telecomunicaţii contribuie esenţial la competitivitatea Europei. În absenţa unei infrastructuri concurenţiale şi eficiente de telecomunicaţii, şansele de dezvoltare a unor servicii pan-europene sunt reduse.

Deschiderea totală a pieţelor naţionale de telecomunicaţii pentru concurenţă în 1998 a avut rolul de a stimula investiţiile şi inovaţiile actorilor noi de pe piaţă şi ale celor deja existenţi, acest lucru aducând beneficii concrete cetăţenilor Europei, sub forma mai multor opţiuni, a preţurilor mai mici, a calităţii mai bune şi a creşterii gamei de servicii noi de telefonie fixă şi mobilă.

Aceste beneficii au fost obţinute prin intermediul unui cadru de reglementare al UE, conceput să îndeplinească cele trei obiective de promovare a concurenţei, de consolidare a pieţei interne a comunicaţiilor electronice şi de avantajare a consumatorilor şi a utilizatorilor. Cadrul include cinci directive care au intrat în vigoare în iulie 2003.

Conform principiului unei mai bune reglementări, cadrul actual prevede obligaţia Comisiei de a emite rapoarte regulate cu privire la activitatea sa. Primul raport din iunie 2006[1] a prezentat propuneri de modificare a cadrului şi, în acelaşi timp, a lansat un program de consultare publică de patru luni. Acest proces îndelungat şi complex de analiză a adus la lumină o serie de probleme importante care trebuie soluţionate, în special inconsecvenţa în aplicarea normelor UE şi fragmentarea reglementării pieţei interne. Într-adevăr, în ciuda progresului semnificativ înregistrat în legătură cu armonizarea reglementărilor din domeniul comunicaţiilor electronice, metodele de reglementare inconsecvente abordate de 27 de autorităţi naţionale de reglementare – care diferă în mare măsură în ceea ce priveşte competenţele, independenţa şi resursele financiare şi umane – stau în calea dezvoltării tehnologice şi sunt resimţite din ce în ce mai mult de agenţii economici drept obstacole în calea furnizării de servicii trans-naţionale sau pan-europene. Mai mult, cetăţenii Europei nu ar trebui să plătească preţuri excesive ca urmare a faptului că, preţul plătit de întreprinderile care îşi desfăşoară activitatea în mai multe state membre rămâne în mod artificial la un nivel ridicat.

Pentru a ajuta la depăşirea acestor obstacole, Comisia propune crearea unei noi autorităţi independente care să lucreze în strânsă colaborare cu autorităţile naţionale de reglementare (ANR) şi cu Comisia. Noua Autoritate, care raportează Parlamentului European, va include un consiliu al autorităţilor de reglementare alcătuit din şefii autorităţilor naţionale de reglementare din toate statele membre UE şi va înlocui Grupul european al autorităţilor de reglementare (ERG)[2]. Aceasta va furniza consultanţă de specialitate Comisiei, în special la elaborarea deciziilor de reglementare conform aşa-numitei proceduri „Articolul 7” şi la dezvoltarea pieţei interne prin îmbunătăţirea coerenţei în aplicarea normelor UE, acţionând ca centru de expertiză pentru reţelele şi serviciile de comunicaţii electronice de la nivelul UE. De asemenea, noua autoritate ar prelua funcţiile Autorităţii europene pentru securitatea reţelelor informatice şi a datelor (ENISA), depăşind astfel multe dintre problemele care au fost identificate în funcţionarea ENISA[3].

Prezenta propunere vine în completarea altor două propuneri de modificare a directivelor care alcătuiesc actualul cadru de reglementare a comunicaţiilor electronice[4]. Cele trei propuneri sunt însoţite de o Evaluare a Impactului[5].

- Dispoziţii în vigoare în domeniul propunerii

Prezentul regulament vine în completarea celor cinci directive care formează pachetul de reglementare UE în domeniul comunicaţiilor electronice. Modificările propuse pentru Directiva-cadru perfecţionează procedura de analiză a pieţei, dar această simplificare trebuie susţinută prin înfiinţarea unui organism specializat şi independent care să asiste Comisia la evaluarea complexităţilor tehnologice ale pieţelor viitoare. Modificările propuse pentru Directiva de autorizare stabilesc proceduri noi de armonizare a condiţiilor privind drepturile de utilizare la nivelul UE şi de selecţie a furnizorilor de servicii transfrontaliere, dacă este cazul. Noua autoritate va fi vehiculul de punere în aplicare a acestor proceduri. Modificările aduse Directivei privind serviciul universal vor facilita accesul la comunicaţiile electronice şi utilizarea acestora, inclusiv a serviciilor de urgenţă, de către utilizatorii cu handicap. Autoritatea va juca rolul unui punct central de abordare a acestor aspecte la nivelul UE.

- Coerenţa cu celelalte politici şi obiective ale Uniunii

Obiectivele regulamentului propus sunt conforme cu strategia revizuită de la Lisabona de promovare a creşterii economice şi a locurilor de muncă printr-o concurenţă mai mare, cu iniţiativa i2010 asociată a Comisiei şi cu obiectivul acesteia de a crea un spaţiu informaţional european unic, precum şi cu strategia Comisiei de consolidare a pieţei interne. Scopul acestei propuneri este acela de a îmbunătăţi funcţionarea pieţei interne a comunicaţiilor electronice.

2. CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE şI EVALUAREA IMPACTULUI

- Consultarea părţilor interesate

Metode de consultare utilizate, principalele sectoare vizate şi profilul general al respondenţilor

Serviciile Comisiei au lansat un program de consultare în două etape cu privire la revizuirea cadrului de reglementare, care a început la sfârşitul anului 2005. Prin publicarea unei comunicări în iunie 2006 a fost lansată cea de-a doua consultare publică, care a durat patru luni şi s-a încheiat la 27 octombrie 2006. Au fost primite 224 de răspunsuri de la diverse părţi interesate, atât din interiorul, cât şi din afara UE.

Rezumatul răspunsurilor şi modul în care acestea au fost luate în considerare

Principalele îngrijorări exprimate în cadrul consultării publice au fost următoarele: (i) Există diferenţe semnificative în modul de punere în aplicare a cadrului la nivel naţional. Fragmentarea pieţei interne în diverse sisteme de reglementare împiedică investiţiile, care ar avea beneficii semnificative de pe urma unei reglementări unice şi previzibile la nivelul UE. Multe părţi au subliniat faptul că aplicarea foarte diferită a normelor împiedică obţinerea beneficiilor totale ale pieţei interne; (ii) metoda actuală de selecţie şi autorizare a operatorilor pentru anumite tipuri de servicii transfrontaliere nu este compatibilă cu exploatarea economiilor de scară, necesară dezvoltării de noi servicii. Pentru dezvoltarea în special a serviciilor la nivel cu adevărat comunitar, este necesară înfiinţarea unui sistem mai bine coordonat de autorizare a drepturilor de utilizare a spectrului şi a numerelor. Importanţa sprijinirii concurenţei în UE şi a realizării economiilor de scară pentru servicii la nivel comunitar a fost evidenţiată şi în răspunsul dat de către ERG Comisarului Reding. (iii) Ar trebui utilizat mai eficient potenţialul de expertiză din cadrul ERG. Cu toate acestea, pentru evitarea „celui mai mic numitor comun”, este esenţială reforma instituţională a ERG, care să îi permită să contribuie în mai mare măsură la asigurarea conformităţii şi armonizării, acolo unde este cazul.

- Obţinerea şi utilizarea expertizei

Comisia a folosit rezultatele diverselor studii efectuate de contractorii externi la elaborarea acestei propuneri şi a propunerilor aferente.

Aceste studii sunt descrise în Evaluarea de impact aferentă şi vizează modelarea şi cercetarea economică privind opiniile părţilor interesate.

Studiile sunt disponibile la următoarea adresă:

http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/ext_studies/index_en.htm

- Evaluarea impactului

Evaluarea impactului analizează o serie de opţiuni pentru atingerea obiectivului de a găsi cel mai bun model de reglementare pentru crearea unei pieţe unice a comunicaţiilor electronice printr-o reglementare coerentă şi eficientă, respectând în acelaşi timp principiile de subsidiaritate şi proporţionalitate.

Raportul conţine o evaluare a principalelor efecte ale celor trei opţiuni de strategie, luând în considerare diverse planuri instituţionale şi diverse balanţe de putere între autorităţile naţionale şi UE.

Analiza costurilor şi beneficiilor rezultate în urma instituirii Autorităţii propuse indică faptul că, dintr-o perspectivă conservatoare, se poate estima că în domeniile politice în care îşi va desfăşura activitatea Autoritatea, aceasta are potenţialul de a aduce beneficii economice totale care depăşesc cu mult costurile sale bugetare de aproximativ 10-30 de ori (adică nivelul beneficiilor ar fi de aproximativ 200 – 800 MEUR). Beneficiile pot fi cuprinse între 600 şi 1600 MEUR în cazul concretizării scenariilor mai optimiste de creştere a pieţelor pan-europene.

O sursă importantă pentru astfel de beneficii este reducerea riscului de reglementare, lucru care ar putea fi obţinut prin contribuţia Autorităţii. Chiar şi o reducere minimă a riscului de reglementare (de aproximativ 10%) la nivelul întregii Europe va fi reflectată printr-un cost mai mic de capital pentru industrie. În plus, implicarea Autorităţii va accelera procesul de alocare a spectrului de frecvenţe pentru serviciile pan-europene; dacă punerea în aplicare a proiectelor majore de acest tip poate fi devansată cu un singur an, beneficiile economice pot fi de câteva sute de milioane de Euro.

Evaluarea impactului este disponibilă pe internet, la adresa:http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/index_en.htm#communication_review

3. UN MECANISM INDEPENDENT PENTRU COOPERAREA şI LUAREA DECIZIILOR DE CăTRE AUTORITăţILE NAţIONALE DE REGLEMENTARE: AUTORITAţEA EUROPEANă DE REGLEMENTARE A PIEţEI COMUNICAţIILOR ELECTRONICE

3.1. Experienţa ERG trebuie să se transforme într-o structură oficială de cooperare

Deşi piaţa internă de comunicaţii electronice a cunoscut progrese în ultimii ani, există încă: (i) lipsuri considerabile de coerenţă în ceea ce priveşte punerea în aplicare a cadrului de reglementare european la nivel naţional, fapt care a permis o fragmentare a pieţelor europene şi o reticenţă a investitorilor; (ii) mecanisme ineficiente de coordonare a serviciilor de selectare şi autorizare care au un caracter transfrontalier inerent, precum serviciile de telefonie mobilă şi serviciile bazate pe IP.

Grupul consultativ independent cunoscut sub denumirea de „Grupul european al autorităţilor de reglementare” (ERG) a fost înfiinţat de către Comisie în 2004, ca mijloc de facilitare a activităţilor de consultare, de coordonare şi cooperare între autorităţile de reglementare naţionale şi între aceste autorităţi şi Comisie. Recent, în anul trecut, ERG a emis avize Comisiei cu privire la Separarea funcţională şi principiile de reglementare ale accesului de generaţie următoare, şi a întreprins un număr de consultări publice referitoare la poziţiile comune ale ERG (de exemplu, accesul neîngrădit şi cu ridicata, serviciile de telefonie vocală pe internet şi accesul de tip bitstream). Cu toate acestea, toate abordările comune ale ERG sunt practic bazate pe consens, astfel încât realizarea lor este dificilă şi greoaie. Aceste abordări sunt într-adevăr imposibil de realizat atunci când există diferenţe de opinie semnificative sau interese diferite printre autorităţile de reglementare diferite. Cooperarea slabă care rezultă nu a permis ca documentele întocmite să se ridice deasupra unor simple declaraţii cu privire la o serie de aspecte esenţiale şi controversate.

Abordarea actuală în cadrul ERG, care în practică necesită de obicei ajungerea la un acord de către toate cele 27 de autorităţi de reglementare, este încă şi mai complicată având în vedere existenţa unui organism care funcţionează în paralel şi care, dintr-o perspectivă operaţională, se suprapune ERG – Grupul independent al autorităţilor de reglementare (IRG). IRG este alcătuit din 27 de state membre ale UE şi alte şapte ţări europene şi, cu toate că influenţează politicile de reglementare comunitare, nu deţine nicio obligaţie privind punerea în aplicare a legislaţiei comunitare şi nicio obligaţie de raportare către Comisie[6]. Faptul că actuala structură nu produce rezultate suficiente rezultă, aşadar, dintr-o organizare slabă, nu numai în ceea ce priveşte viteza şi eficienţa realizării de politici europene coerente, dar şi în ceea ce priveşte asumarea responsabilităţii şi transparenţa.

Comisia a evaluat diferitele opţiuni pentru organizarea sarcinilor necesare, inclusiv cele referitoare la posibilitatea îndeplinirii de către Comisie a propriilor sarcini. Armonizarea la nivel central necesită consultanţă de specialitate pentru fiecare din cele 27 de pieţe naţionale. În practică însă, doar un organism care aparţine de autorităţile naţionale de reglementare ar dispune de cunoştinţe suficiente referitoare la condiţiile pieţei interne pentru a reuşi în astfel de demersuri. În plus, NRA-urile funcţionează deja, în majoritatea cazurilor, ca şi organisme cu putere semnificativă. În consecinţă, este de neconceput ca Comisia să dispună de expertiză şi de resursele necesare pentru a înlocui autorităţile naţionale de reglementare.

Opţiunea unui ERG mai puternic, care să deţină drept de vot în vederea luării de decizii cu majoritate de voturi, a fost de asemenea luată în considerare şi examinată. În ciuda dificultăţilor de punere în aplicare a unui sistem de voturi acceptat de toţi cei implicaţi, un astfel de organism nu ar fi în măsură să emită decizii cu caracter obligatoriu pentru toţi membrii săi. În conformitate cu tratatul actual, un astfel de rol poate fi deţinut doar de către Comisie. Mai mult, există constrângeri instituţionale serioase privind extinderea puterilor ERG în vederea atingerii nivelului de competenţă necesar îndeplinirii unui astfel de rol mai important. Orice extindere a puterilor ERG ar necesita o creştere substanţială a resurselor sale existente pentru a-i permite să-şi ducă la îndeplinire rolul, odată ce actualul sistem de asumare a preşedinţiei prin rotaţie al ERG se va încheia (alegerea unui director executiv, consolidarea secretariatului propriu, norme procedurale formale pentru luarea deciziilor etc.). Resursele pentru o astfel de creştere a rolului ERG nu pot proveni din exterior, deoarece Comisia trebuie să asigure transparenţa, asumarea responsabilităţii şi independenţa în ceea ce priveşte avizele şi consultările sale. De exemplu, un ERG consolidat nu ar putea constitui un organism consultativ legitim pentru Comisie, dacă are la bază resurse provenite de la IRG. De fapt, ERG îşi poate consolida rolul consultativ pentru Comisie în maniera necesară, doar dacă devine un organism comunitar, supus aceloraşi norme administrative şi bugetare aplicabile tuturor organismelor comunitare (regulamente privind personalul, cerinţe de raportare către Parlament etc.).

În consecinţă, Comisia a concluzionat că sarcinile necesare ar putea fi îndeplinite mai bine de către o entitate separată, independentă de Comisie şi funcţionând în afara acesteia, care să consolideze puterile autorităţilor naţionale de reglementare prin preluarea funcţiilor ERG şi prin fundamentarea lor robustă şi transparentă în legislaţia comunitară. Acest organism ar emite avize şi consultări Comisiei cu privire la o gamă de decizii semnificative ce ţin de interesul european, deşi va lua şi decizii individuale referitoare la administrarea Spaţiului european de numerotare telefonică.

Sarcini propuse ar completa, şi nu ar dubla, la nivel european sarcinile de reglementare îndeplinite de autorităţile naţionale de reglementare. Autoritatea va pune la dispoziţie mijloacele de stabilire a unui parteneriat eficient între Comisie şi autorităţile naţionale de reglementare cu privire la aspecte care necesită o politică europeană coerentă, ca de exemplu: definiri ale pieţei, analiză şi măsuri corective; armonizarea utilizării spectrului de frecvenţe; definirea pieţelor transnaţionale; calitatea serviciilor. În acelaşi timp, Autoritatea va întocmi o platformă eficientă din punct de vedere al costurilor care să facă referire la aspecte pan-europene cu o sferă de aplicare mai mare decât cele care cad în sarcina chiar şi a unui ERG consolidat, precum securitatea reţelelor şi a informaţiilor; Punerea în aplicare a numărului pentru apelurile de urgenţă „112”; administrarea Spaţiului european de numerotare telefonică.

Autoritatea propusă spre a fi înfiinţată ar constitui piatra de temelie a unui cadru robust şi unitar în cadrul căruia autorităţile naţionale de reglementare vor avea posibilitatea să coopereze într-un mod coerent şi în conformitate cu principiile definite de Comisie în proiectul de acord inter-instituţional privind cadrul de operare al agenţiilor europene de reglementare[7].

3.2 Principalele sarcini ale noii Autorităţi

Autoritatea ar completa, la nivel european, sarcinile de reglementare îndeplinite la nivel naţional de autorităţile de reglementare prin:

- Oferirea unui cadru de cooperare pentru autorităţile naţionale de reglementare. Există propunerea îmbunătăţirii metodei de abordare a aspectelor transfrontaliere ce ţin de reglementarea pieţei de comunicaţii electronice şi de integritatea reţelelor. Autoritatea va pune la dispoziţie proceduri de cooperare a autorităţilor naţionale de reglementare, în special în ceea ce priveşte schimbul de informaţii, consultarea şi oferirea de sprijin tehnic. Autoritatea ar deţine puterea de a media şi de a soluţiona disputele transfrontaliere purtate între autorităţile naţionale de reglementare. Acest cadru va promova de asemenea cooperarea între autorităţile naţionale de reglementare din UE şi din ţările terţe.

- Supervizarea reglementară a definirii pieţei, analiza şi punerea în aplicare a măsurilor corective. Autoritatea ar avea, în general, un rol consultativ pe lângă Comisie în aspecte de reglementare a pieţei şi ar putea emite orientări fără caracter obligatoriu în scopul diseminării bunelor practici în rândul autorităţilor naţionale de reglementare. Proiectele de măsuri ale agenţiilor naţionale de reglementare ar face obiectul avizelor, în ceea ce priveşte posibilul lor efect pe piaţa unică şi compatibilitatea cu legislaţia comunitară, în cazul în care propunerile care trebuie modificate sunt incluse în aviz. Aceste avize vor fi emise Comisiei fără întârziere pe baza votului cu majoritate simplă a membrilor săi.

- Definirea pieţelor transnaţionale: Autoritatea prevede un mecanism eficient şi proporţional cu necesitatea reacţiei la dezvoltarea pieţelor transfrontaliere apărute ca rezultat al mobilităţii crescute, al evoluţiei pătrunderii serviciilor bazate pe internet (de exemplu VoIP), a serviciilor bazate pe transmisii prin satelit şi al convergenţei între serviciile de telefonie fixă şi mobilă. De asemenea, Autoritatea va fi responsabilă cu monitorizarea dezvoltării serviciilor de roaming, atât de telefonie vocală cât şi de transmitere de mesaje scrise.

- Consultanţă cu privire la armonizarea frecvenţelor: Autoritatea va spori viteza şi eficienţa spectrului de frecvenţe prin intermediul unei analize şi a unei raportări continue, va aprofunda identificarea potenţialului de dezvoltare a noilor servicii şi a mijloacelor de realizare a acestui obiectiv, întreţinerea registrului de utilizare a spectrului în cadrul UE, va consolida consultanţa cu privire la procedurile comune de acordare a autorizaţiilor, a sprijinului tehnic în cazul selectării aplicaţiilor pentru licenţe de spectru, precum şi cu privire la revocarea drepturilor de utilizare în caz de neconformitate cu condiţiile de acordare a licenţelor.

- Puteri de decizie cu privire la administrarea numerotării şi consultanţă referitoare la transferabilitatea numărului. Autoritatea va avea sarcina de a administra şi dezvolta Spaţiul european de numerotare telefonică (SNTE), mai precis a numerelor care utilizează un prefix unic pentru întreaga UE (3883) şi care poate fi alocat organizaţiilor care doresc să înfiinţeze firme tip call-centre unice, pan-europene. În plus, Autoritatea va coopera cu autorităţile naţionale de reglementare şi cu statele membre în ceea ce priveşte aspecte cu o dimensiune europeană referitoare la transferabilitatea numărului, prin intermediul, printre altele, a raportării privind evoluţia Numărului european pentru apeluri de urgenţă 112, identificarea gamei de numerotare pentru serviciile transfrontaliere, identificarea potenţialului de dezvoltare a noilor servicii şi mijloacele de a-l pune în aplicare, precum şi furnizarea de consultanţă privind procedurile comune de acordare a autorizaţiilor.

- Securitatea reţelelor şi a informaţiilor. Autoritatea va însuma sarcinile Autorităţii europene pentru securitatea reţelelor informatice şi a datelor. Astfel, va consolida coerenţa dintre obligaţiile de a asigura integritatea reţelelor, care cad în prezent în sarcina autorităţilor naţionale de reglementare, şi responsabilitatea de a crea o cultură a securităţii reţelelor şi a informaţiilor care astăzi face obiectul preocupărilor ENISA.

- Funcţii generale consultative şi de informare. Autoritatea va avea rolul de a pune la dispoziţie un raport anual privind dezvoltarea sectorului comunicaţiilor electronice (oferta şi pătrunderea de noi servicii, evoluţia concurenţei, reexaminarea situaţiei autorităţilor naţionale de reglementare, măsurile corective aplicate, informări cu privire la procedurile de recurs etc.). În plus, Autoritatea va monitoriza şi raporta cu privire la interoperabilitatea şi accesibilitatea comunicaţiilor electronice în Europa, având totodată capacitatea de a emite recomandări referitoare la măsurile care trebuie luate la nivel naţional pentru a veni în întâmpinarea, în special, a nevoilor cetăţenilor cu handicap sau a persoanelor în vârstă.

3.3 Elemente juridice ale propunerii

- Temei juridic

Articolul 95 CE

- Principiul subsidiarităţii

Statele membre nu vor putea atinge singure şi la un nivel satisfăcător obiectivele propunerii.

- În actualul cadru de reglementare, autorizarea serviciilor are loc la nivel de stat membru, cele 27 de ANR având o putere discreţionară considerabilă, iar Comisia exercitând un rol limitat de supervizare şi coordonare. Aceasta înseamnă că piaţa internă este încă un amalgam de 27 de sisteme de reglementare diferite. Acest lucru împiedică dezvoltarea serviciilor transfrontaliere, iar operatorii se confruntă cu condiţii de operare diferite sau contrare în circumstanţe similare. În practică, la nivelul UE sunt comune o serie de aspecte legate de reglementare de care se ocupă autorităţile de reglementare naţionale (de ex. tratamentul reglementat al noilor servicii, aspecte privind contabilitatea reglementată, aspecte legate de numerotare, funcţionarea echipamentelor şi serviciilor oferite utilizatorilor cu handicap care călătoresc în UE etc.)[8]. În aceste domenii, în vederea promovării economiilor de scară şi a unei pieţe interne concurenţiale, este extrem de importantă dezvoltarea unei practici şi expertize comune la nivelul UE pentru o mai bună conformitate şi, dacă este cazul, armonizare. Această cerinţă poate fi soluţionată în mod eficient şi eficace numai prin îmbunătăţirea modelului instituţional actual şi a balanţei dintre responsabilităţile alocate statelor membre, ANR şi Comisiei. Acest lucru poate fi realizat doar acţionând la nivelul Comunităţii.

- Dezvoltarea furnizării de servicii transfrontaliere în cadrul Comunităţii este unul dintre obiectivele revizuirii, prevăzute prin Directiva privind autorizarea[9]. Îndelungata consultare publică a evidenţiat nevoia urgentă de a facilita furnizarea de către operatori a serviciilor la nivel comunitar, prin eliminarea câtorva obstacole importante inerente metodei actuale[10]. Există o serie de servicii transfrontaliere care nu pot fi reglementate coerent sau administrate în scopul realizării economiilor de scară de către fiecare stat membru în parte.

Îmbunătăţind coerenţa reglementării pe piaţa internă şi reducând costurile întreprinderilor care operează în mai multe ţări, acţiunile întreprinse la nivelul Comunităţii ar aduce în mod clar beneficii, având în vedere anvergura acestora, şi ar produce efecte pozitive în comparaţie cu acţiunile întreprinse la nivel de stat membru. Astfel, obiectivele acţiunii propuse pot fi realizate mai bine la nivelul Comunităţii.

- Principiul proporţionalităţii

Propunerea respectă principiul proporţionalităţii, dat fiind că autoritatea va avea un rol consultativ în sprijinirea Comisiei la punerea în aplicare a politicii în domeniul comunicaţiilor electronice.

- Înfiinţarea Autorităţii va integra cooperarea dintre ANR (în prezent integrată în ERG) în cadrul sistemului comunitar. În mod clar este necesară îmbunătăţirea acordurilor, astfel încât anumite sarcini îndeplinite în prezent de ERG – care este în esenţă un forum consultativ al autorităţilor naţionale de reglementare, fără capacitate instituţională de formulare a unor decizii comune – să fie îndeplinite de un singur organism specializat la nivelul UE, care îşi desfăşoară activitatea în cadrul structurii instituţionale a Comunităţii. În îndeplinirea îndatoririlor sale, Autoritatea va furniza Comisiei expertiză tehnică şi va ajuta la elaborarea deciziilor de reglementare pentru promovarea pieţei interne, care va fi perfecţionată prin propunerea de integrare a activităţii ENISA în domeniul securităţii reţelelor informatice şi a datelor.

- Consiliul autorităţilor de reglementare din cadrul Autorităţii va fi alcătuit din şefii ANR şi va acţiona în interesul Comunităţii. Sistemul propus va permite Comisiei să beneficieze de expertiza comună a autorităţilor naţionale de reglementare – care cunosc mai bine pieţele şi circumstanţele naţionale – şi să consolideze cooperarea dintre Comisie şi autorităţile naţionale de reglementare. Sistemul completează puterile deţinute de ANR în ceea ce priveşte punere în aplicarea cadrului de reglementare la nivel naţional.

- Drepturile de utilizare a spectrului şi a numerelor folosite pentru furnizarea de servicii la nivel comunitar vor fi acordate în continuare la nivel naţional, printr-o metodă stabilită de comun acord, care se va aplica doar anumitor servicii cu caracteristici de servicii comunitare (de ex. servicii prin satelit). Serviciile comunitare vor fi în continuare autorizate să funcţioneze la nivel naţional, printr-o metodă stabilită de comun acord. Cu toate acestea, acordarea drepturilor de utilizare a frecvenţelor şi a numerelor pentru furnizarea de servicii naţionale nu face obiectul acestei propuneri şi va face în continuare obiectul responsabilităţilor ANR.

Aceasta înseamnă că, în timp ce îmbunătăţeşte coordonarea în anumite domenii esenţiale comunitare, rolul Autorităţii nu se va extinde dincolo de ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului urmărit.

Datorită faptului că instrumentul propus se va aplica direct în cadrul Comunităţii în virtutea statutului său de regulament, sarcina financiară şi administrativă a Comunităţii, a guvernelor naţionale şi a operatorilor economici va fi minimizată şi va fi direct proporţională cu obiectivul propunerii.

- Selectarea instrumentelor

Instrumente propuse: Regulament al Parlamentului European şi al Consiliului.

Un regulament cu aplicare directă reprezintă instrumentul adecvat de instituire a unei Autorităţi de tipul celei propuse.

4. IMPLICAţII BUGETARE

Se estimează că, odată înfiinţată, Autoritatea se va extinde până la a avea un număr de 134 de angajaţi permanenţi. Acest lucru echivalează cu preluarea sarcinilor şi a resurselor ENISA în 2011. Bugetul anual este estimat la 10 MEUR în primul an, crescând până la 28 MEUR începând cu al treilea an. În afara contribuţiei Comunităţii, Autoritatea poate încasa taxe şi onorarii pentru unele servicii. Venitul obţinut de Autoritate pentru serviciile furnizate vor fi folosite la finanţarea activităţii acesteia[11].

Pe baza acestor costuri trebuie stabilite economiile realizate prin incorporarea ENISA în Autoritatea propusă. Bugetul anual actual al ENISA este de aproximativ 8 MEUR.

5. INFORMAŢII SUPLIMENTARE

- Simplificare

Propunerea face parte dintr-un sistem nou menit să facă procesul existent de reglementare mai simplu şi mai eficient, atât pentru administratori, cât şi pentru actorii de pe piaţă. Autoritatea va îmbunătăţi procesul decizional şi va facilita cooperarea dintre Comisie şi ANR, pe baza obiectivelor şi procedurilor comune. Instituirea Autorităţii va fi însoţită de abolirea sistemului actual de notificare automată conform procedurii intitulate „Articolul 7”, care va pava drumul către o reducere substanţială a procedurilor impuse industriei, ANR şi Comisiei, iar Comisia va interveni doar în cazurile grave. Autoritatea va avea un rol important de jucat în evaluarea complexităţilor tehnice ale unor astfel de cazuri şi în garantarea unor soluţii şi rezultate coerente pe piaţa internă.

Actualul sistem de acordare a drepturilor de utilizare a spectrului sau numerelor, cu cerinţe juridice sau procedurale diferite în fiecare stat membru în care sunt oferite serviciile, poate fi extrem de complex şi greoi pentru întreprinderile care doresc să furnizeze servicii la nivel comunitar. Respectarea cerinţelor, care diferă în fiecare stat membru (de exemplu, durata drepturilor de utilizare şi condiţiile aferente) duce la îngreunarea planificării, a investiţiilor şi, în cele din urmă, a furnizării serviciilor cu o amprentă europeană. Această varietate largă de proceduri privind obţinerea drepturilor de utilizare descurajează intrarea pe piaţă şi împiedică funcţionarea pieţei interne. Acesta este un argument în favoarea unei abordări mai bine coordonate de selectare a întreprinderilor în scopul emiterii drepturilor naţionale de utilizare a spectrului de frecvenţă şi a numerelor.

Propunerea este inclusă în programul permanent al Comisiei de actualizare şi simplificare a acquis -ului comunitar.

- Clauză de reexaminare/revizuire/caducitate

Propunerea conţine o clauză de reexaminare.

- Spaţiul Economic European (SEE)

Actul propus se referă la un aspect de interes pentru Spaţiul Economic European şi, prin urmare, trebuie extins la acesta.

6. EXPLICAREA DETALIATă A PROPUNERII

Capitolul I (Obiect, domeniu de aplicare, definiţii şi sarcini)

Articolele 1 şi 2: prevăd domeniul de aplicare al regulamentului, şi anume îmbunătăţirea funcţionării pieţei interne a comunicaţiilor electronice prin înfiinţarea Autorităţii europene de reglementare a pieţei comunicaţiilor electronice, şi stabilesc acest lucru.

Articolul 3: indică funcţiile acesteia, cum ar fi emiterea de avize din proprie iniţiativă sau la solicitarea Comisiei şi acordarea de asistenţă Comisiei la furnizarea de consultanţă tehnică, efectuarea de studii, colectarea de informaţii şi rapoarte etc.

Capitolul II: Sarcinile Autorităţii legate de consolidarea pieţei interne

Articolul 4: prevede chestiunile care ţin de competenţa Autorităţii în vederea promovării aplicării armonizate a cadrului de reglementare.

Articolul 5: reglementează consultarea Autorităţii în legătură cu definirea şi analiza pieţelor naţionale şi a măsurilor corective. Autoritatea va trebui să emită un aviz într-un anumit interval de timp în cazurile în care Comisia şi-a exprimat „îndoieli serioase” cu privire la un proiect de acţiune notificat conform Articolului 7 din Directiva-cadru.

Articolul 6: în cazul în care ANR nu a analizat o piaţă în intervalul de timp prevăzut, Comisia poate cere Autorităţii să acorde consultanţă şi asistenţă în legătură cu respectiva piaţă naţională.

Articolul 7: Autoritatea va efectua analiza pieţelor trans-naţionale după identificarea unei pieţe trans-naţionale de către Comisie, conform prevederilor Articolului 15 alineatul (4) din Directiva-cadru.

Articolul 8: se referă la sarcinile Autorităţii în domeniul alocării de numere, care includ administrarea şi dezvoltarea Spaţiului de numerotare telefonică europeană (SNTE), managementul intervalelor de numerotare armonizate (de ex. administrarea cererilor de rezervare a numerelor „116”, conform Deciziei 2007/116/CE a Comisiei) şi emiterea unui aviz, la cerere, cu privire la obligaţiile legate de transferabilitatea numerelor.

Articolul 9: Autoritatea va asista Comisia prin efectuarea unei reexaminări anuale a măsurilor luate la nivel naţional în vederea cunoaşterii la scară mai largă a numărului unic de urgenţă la nivel european „112”. La solicitarea Comisiei, va emite un aviz cu privire la aspectele tehnice ale punerii în aplicare a numărului „112”.

Articolul 10: Autoritatea va asista Comisia în legătură cu aspectele tehnice şi economice ale spectrului de frecvenţe folosit la furnizarea de servicii de comunicaţii electronice.

Articolul 11: Autoritatea va participa la identificarea serviciilor de la nivel comunitar care ar beneficia de o procedură de selecţie comună. Pentru ca un serviciu să se califice drept serviciu la nivel comunitar, acesta va trebui să îndeplinească anumite condiţii. De exemplu, trebuie să existe o cerere pentru servicii în mai mult de un stat membru; iar serviciile respective, prin natura lor, depăşesc graniţele naţionale şi, prin urmare, sunt reglementate la nivelul UE sau regional, mai degrabă decât la nivel naţional.

Articolul 12: stabileşte prevederile referitoare la identificarea întreprinderilor în vederea utilizării dreptului de utilizare în scopul furnizării de servicii la nivel comunitar. Autoritatea va desfăşura procedura de selecţie şi va emite un aviz în care va propune firma/firmele căreia/cărora ar putea fi acordate drepturile de utilizare.

Articolul 13: Autoritatea va juca un rol în revocarea drepturilor de utilizare emise în urma unei proceduri comune de selecţie.

Articolul 14: Autoritatea va contribui la dezvoltarea unei culturi a securităţii reţelelor şi a datelor prin desfăşurarea unor activităţi desfăşurate anterior de ENISA.

Articolul 15: prezintă cazurile în care Autoritatea poate acţiona din proprie iniţiativă.

Capitolul III: Sarcini complementare ale Autorităţii

Articolele 16 şi 17: Autoritatea va încasa taxe administrative pentru unele dintre serviciile furnizate pentru compensarea costurilor de administrare. În cazul unei proceduri comune de selecţie, va încasa şi taxele administrative şi taxele de utilizare pentru drepturile de utilizare a spectrului de frecvenţe în numele statelor membre, pe care apoi le va redistribui statelor membre.

Articolul 18: la solicitarea unei ANR, Autoritatea va emite avize către ANR cu privire la măsurile care trebuie luate de ANR în cazul problemelor transfrontaliere.

Articolele 19-21: Autoritatea va juca un rol în diseminarea şi schimbul de informaţii dintre statele membre, ANR şi Comisie. Se va putea implica în studierea progresului tehnic din cadrul Comunităţii. Va publica un raport anual cu privire la evoluţiile din sectorul comunicaţiilor electronice, în care va indica obstacolele rămase în calea realizării pieţei unice. Va juca un rol în colectarea informaţiilor, precum şi în managementul şi publicarea registrului de informaţii cu privire la spectrul de frecvenţe (Anexa stabileşte informaţiile care vor fi incluse în registru) şi a bazei de date pentru roaming mobil.

Articolul 22: Autoritatea va asista Comisia în legătură cu problemele legate de accesibilitatea electronică şi va publica un raport anual privind măsurile care urmează a fi luate în scopul îmbunătăţirii accesibilităţii reţelelor şi echipamentelor de comunicaţii electronice pentru utilizatorii finali cu handicap.

Capitolul IV: Organizarea Autorităţii

Articolul 24: structura organizaţională a Autorităţii va include şase organisme: Consiliul de administraţie, Consiliul autorităţilor de reglementare, Directorul, Responsabilul şef cu securitatea reţelelor, Grupul permanent al părţilor interesate şi Consiliul de apel.

Articolele 25 şi 26: Consiliul de administraţie va fi responsabil cu numirea Directorului şi a Responsabilului Şef cu Securitatea Reţelelor, cu adoptarea programului anual de lucru şi a bugetului anual al Autorităţii, cu aprobarea raportului general cu privire la activităţile Autorităţii şi cu adoptarea normelor financiare aplicabile Autorităţii. Autoritatea va emite un raport periodic cu privire la activităţile sale destinat Parlamentului European.

Articolele 27 şi 28: Consiliul autorităţilor de reglementare va include un membru pentru fiecare stat membru, care va fi şeful autorităţii naţionale de reglementare independente responsabil cu aplicarea de zi cu zi a cadrului de reglementare în statul membru, şi Directorul. Comisia poate participa, dar fără drept de vot, la şedinţele Consiliului. Consiliul autorităţilor de reglementare va fi responsabil cu luarea deciziilor tehnice de către Autoritate, în domenii precum identificarea potenţialilor deţinători de drepturi, avizele emise în baza Articolului 7 etc. Avizele şi deciziile trebuie adoptate cu majoritate simplă.

Articolele 29 şi 30: Directorul va fi pe deplin responsabil cu sarcinile alocate Autorităţii şi va fi reprezentantul legal al Autorităţii. Directorul va fi, de asemenea, responsabil cu elaborarea şi punere în aplicarea bugetului, cu elaborarea proiectului pentru programul de lucru şi cu aspectele legate de personal[12].

Articolul 31: Responsabilul şef cu securitatea reţelelor va fi responsabil cu coordonarea sarcinilor Autorităţii şi elaborarea programului anual de lucru în domeniul securităţii reţelelor şi a datelor. Acesta/aceasta va raporta către Director şi va fi sprijinit de un Grup permanent al părţilor interesate (articolul 32).

Articolele 33 şi 34: stabilesc Consiliul de apel pentru a se asigura că părţile afectate de deciziile Autorităţii în domeniul numerotării beneficiază de măsurile corective necesare.

Articolele 35 – 53 vizează chestiunile operaţionale şi administrative standard, inclusiv bugetul, accesul la documente şi transparenţă, statutul juridic al Autorităţii, personalul, participarea statelor terţe etc.

Articolul 55: se referă la evaluarea de către Comisie a rezultatelor obţinute de Autoritate în ceea ce priveşte cu mandatul şi obiectivul acesteia, care va fi emisă la cinci ani de la începerea efectivă a funcţionării Autorităţii. Raportul, şi orice propunere care îl însoţeşte, vor fi transmise Consiliului şi Parlamentului European.

2007/0249 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI

de instituire a Autorităţii europene de reglementare a pieţei comunicaţiilor electronice

(Text cu relevanţă pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul 95,

având în vedere propunerea Comisiei[13],

având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European[14],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[15],

hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 251 din tratat[16],

întrucât:

(1) Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru reţelele şi serviciile de comunicaţii electronice (Directiva-cadru)[17], Directiva 2002/19/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 7 martie 2002 privind accesul la reţelele de comunicaţii electronice şi la infrastructura asociată, precum şi interconectarea acestora (Directiva privind accesul)[18], Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea reţelelor şi serviciilor de comunicaţii electronice (Directiva privind autorizarea)[19], Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciile universale şi drepturile utilizatorilor cu privire la reţelele şi serviciile electronice de comunicaţii (Directiva privind serviciul universal)[20] şi Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor cu caracter personal şi protejarea confidenţialităţii în sectorul comunicaţiilor electronice (Directiva asupra confidenţialităţii şi comunicaţiilor electronice)[21] (denumite împreună în continuare „Directiva-cadru şi Directivele specifice”) doresc să creeze o piaţă internă a comunicaţiilor electronice în cadrul Comunităţii, asigurând, în acelaşi timp, un nivel ridicat de investiţii, inovaţii şi protecţie a consumatorilor printr-o concurenţă sporită.

(2) Cadrul de reglementare din 2002 pentru comunicaţiile electronice prevede un sistem de reglementare al autorităţilor naţionale de reglementare şi cooperarea acestor autorităţi atât între ele cât şi cu Comisia, în vederea asigurării dezvoltării practicii coerente de reglementare şi a aplicării unitare a cadrului de reglementare la nivelul Comunităţii.

(3) Regulamentul (CE) nr. 460/2004 al Parlamentului European şi al Consiliului din 10 martie 2004 privind instituirea Autorităţii Europene pentru Securitatea Reţelelor Informatice şi a Datelor[22] (denumit în continuare „Regulamentul ENISA”) a stabilit Autoritatea Europeană pentru Securitatea Reţelelor Informatice şi a Datelor (ENISA) în 2004 pentru o perioadă de cinci ani, cu scopul de a asigura un nivel ridicat şi eficient al securităţii reţelelor informatice şi a datelor în cadrul Comunităţii, în vederea dezvoltării unei culturi a securităţii reţelelor informatice şi a datelor de care să beneficieze cetăţenii, consumatorii, întreprinderile şi organizaţiile din sectorul public din Uniunea Europeană, contribuind astfel la o funcţionare eficientă a pieţei interne.

(4) Autorităţile naţionale de reglementare exercită o putere discreţionară considerabilă în punere în aplicarea cadrului de reglementare care reflectă cunoaşterea expertă de către acestea a condiţiilor de pe piaţa locală, dar această putere discreţionară trebuie reconciliată cu necesitatea de a asigura dezvoltarea practicii de reglementare coerente şi aplicarea uniformă a cadrului de reglementare pentru a contribui în mod eficient la dezvoltarea şi definitivarea pieţei interne.

(5) Având în vedere această necesitate de a aplica în mod uniform normele relevante în toate statele membre, Comisia a înfiinţat Grupul european al autorităţilor de reglementare (ERG) prin Decizia [23] pentru a acorda consultanţă şi asistenţă Comisiei în consolidarea pieţei interne şi, la un nivel mai general, pentru a asigura o interfaţă între autorităţile naţionale de reglementare şi Comisie.

(6) ERG a avut o contribuţie pozitivă, acordând asistenţă în demersurile făcute către practica coerentă de reglementare, în măsura în care acest lucru a fost posibil. Cu toate acestea, prin natura sa, ERG este un grup liber care se bazează în esenţă pe cooperare voluntară, al cărui statut instituţional existent nu reflectă responsabilităţile importante exercitate de autorităţile naţionale de reglementare în punerea în aplicare a cadrului de reglementare.

(7) Prin urmare, este necesară o bază instituţională substanţială pentru înfiinţarea unui organism care să reunească expertiza şi experienţa autorităţilor naţionale de reglementare, împreună cu un set de competenţe bine definit, având în vedere necesitatea ca acest organism să exercite o autoritate reală în ochii membrilor săi şi necesitatea reglementării sectorului prin calitatea rezultatelor acestuia.

(8) Necesitatea de a îmbunătăţi mecanismele de asigurare a practicii uniforme de reglementare în vederea definitivării pieţei interne a comunicaţiilor şi serviciilor electronice a fost evidenţiată de constatările rapoartelor Comisiei cu privire la punerea în aplicare a cadrului de reglementare din 2002[24] şi de consultarea publică privind Comunicarea Comisiei din 29 iunie 2006 către Consiliu, Parlamentul European şi Comitetul Economic şi Social European şi Comitetul Regiunilor asupra Revizuirii cadrului de reglementare UE pentru reţelele şi serviciile de comunicaţii electronice[25]. Acestea au identificat absenţa în continuare a unei pieţe interne a comunicaţiilor electronice ca fiind cel mai important aspect care trebuia soluţionat prin reforma cadrului de reglementare. Reglementarea fragmentată şi neuniformă rezultată în urma activităţilor slab coordonate ale autorităţilor naţionale de reglementare riscă să pună în pericol competitivitatea sectorului, precum şi beneficiile semnificative ale consumatorilor rezultate în urma concurenţei transfrontaliere şi trans-naţionale, şi chiar a serviciilor la nivel comunitar.

(9) În special, efectuarea cu întârziere a analizelor de piaţă în baza Directivei 2002/21/CE (Directiva Cadru), metodele divergente adoptate de autorităţile naţionale de reglementare pentru impunerea obligaţiilor stabilite pentru remedierea absenţei unei concurenţe eficiente identificată prin analiza de piaţă, condiţiile eterogene aferente drepturilor de utilizare, procedurile de selecţie diferite pentru serviciile la nivel comunitar, numerele diferite din Comunitate pentru serviciile la nivel comunitar şi problemele cu care se confruntă autorităţile naţionale de reglementare în soluţionarea disputelor transfrontaliere au ca rezultat soluţii ineficiente şi creează obstacole în calea realizării pieţei interne.

(10) Comunicarea Comisiei către Parlamentul European şi Consiliu din data de 1 iunie 2007, intitulată „O evaluare a Autorităţii Europene pentru Securitatea Reţelelor şi a Datelor (ENISA)”[26] a prezentat o examinare a unui raport extern de specialitate[27] care a evaluat activitatea Autorităţii de la înfiinţarea sa şi recomandările Consiliului Director al ENISA referitoare la Regulamentul ENISA şi a lansat o consultare publică. Rezultatele principale ale acestui raport al experţilor a confirmat validitatea politicii care stă la baza creării ENISA şi a stabilirii obiectivelor sale iniţiale, şi, în special, contribuţia sa la realizarea unei pieţe cu adevărat interne în domeniul comunicaţiilor electronice.

(11) În acelaşi timp, au fost identificate un număr de probleme, inclusiv, în special, aspecte legate de structura sa organizaţională, combinaţia de competenţe şi dimensiunea personalului său operaţional, precum şi dificultăţi de ordin logistic. Funcţiile cheie ale ENISA ar trebui să evolueze astfel încât să formeze o componentă esenţială a Autorităţii care, pe baza unei identificări mai clare a obiectivelor şi sarcinilor sale, ar trebui să garanteze că acele obiective şi sarcini pot fi îndeplinite într-o manieră mai eficientă, mai exactă şi mai ieftină, în conformitate cu principiile unei mai bune reglementări, de către o autoritate unică cu competenţe în ceea ce priveşte aspectele care cad sub incidenţa cadrului european de reglementare pentru reţelele şi serviciile din domeniul comunicaţiilor electronice.

(12) Această situaţie atrage după sine necesitatea înfiinţării unui nou organism comunitar, Autoritatea europeană de reglementare a pieţei comunicaţiilor electronice (denumită în continuare “Autoritatea”). Autoritatea ar aduce astfel o contribuţie efectivă la sprijinirea definitivării pieţei interne prin sprijinul acordat Comisiei şi autorităţilor naţionale de reglementare. Autoritatea ar funcţiona ca punct de referinţă şi ar câştiga încredere în virtutea independenţei sale, a calităţii serviciilor de consultanţă acordate şi a informaţiilor diseminate, a transparenţei procedurilor şi metodelor sale de operare şi a eforturilor depuse în îndeplinirea sarcinilor ce îi sunt alocate

(13) Înfiinţarea unei astfel de Autorităţi ar trebui, prin crearea unei baze comune de expertiză, să consolideze capacităţile autorităţilor naţionale de reglementare fără a înlocui funcţiile existente ale acestora şi fără a dubla eforturile depuse deja, în beneficiul sprijinirii Comisiei în îndeplinirea responsabilităţilor sale.

(14) Autoritatea trebuie să înlocuiască ERG şi să joace rolul de forum exclusiv pentru cooperare între autorităţile naţionale de reglementare în exercitarea întregii game de responsabilităţi ale acestora conform cadrului de reglementare.

(15) Autoritatea trebuie înfiinţată în cadrul structurii instituţionale şi a balanţei de puteri existente ale Comunităţii. Agenţia ar trebui să fie independentă în ceea ce priveşte aspectele tehnice şi să aibă autonomie juridică, administrativă şi financiară. În acest scop, este necesar şi adecvat ca Autoritatea să fie un organism comunitar cu personalitate juridică care să-şi poată exercita puterile conferite prin prezentul regulament.

(16) Autoritatea trebuie să aibă la bază eforturile naţionale şi comunitare şi, prin urmare, să îşi îndeplinească sarcinile în deplină colaborare cu autorităţile naţionale de reglementare şi cu Comisia şi să fie deschisă la contactele cu industria, cu grupurile de consumatori şi cu alte părţi interesate relevante.

(17) Prezentul regulament şi Autoritatea pe care o instituie acesta fac parte integrantă din cadrul de reglementare comunitar în domeniul comunicaţiilor electronice. În acest sens, Autoritatea are, în special, un rol important de jucat în cadrul mecanismelor avute în vedere pentru consolidarea pieţei interne a comunicaţiilor electronice şi pentru efectuarea analizelor de piaţă în anumite circumstanţe.

(18) Autoritatea trebuie să ofere consultanţă în mod corespunzător Comisiei şi autorităţilor naţionale de reglementare, conform cadrului de reglementare al Comunităţii pentru comunicaţii electronice, asistând astfel la punerea în aplicare efectivă a acestuia.

(19) Autoritatea trebuie să asiste Comisia în legătură cu orice extindere a obligaţiilor UE privind transferabilitatea numerelor. O astfel de extindere poate include inter alia domeniul de aplicare al informaţiilor care urmează a fi transferate sau tipurile de reţea (adică fixă sau mobilă) între care urmează a fi transferate numerele şi informaţiile. Modificările cu privire la această obligaţie trebuie să ţină cont de preţurile pentru utilizatori şi costurile de comutare pentru întreprinderi, precum şi de experienţele din statele membre.

(20) Autoritatea trebuie să asiste Comisia prin efectuarea unei revizuiri anuale a măsurilor adoptate de statele membre de informare a cetăţenilor în legătură cu existenţa şi utilizare numărului de telefon de urgenţă unic în Europa „112”. Controlul anual efectuat de Autoritate ar identifica cele mai bune practici şi obstacolele rămase şi ar contribui la îmbunătăţirea nivelului de protecţie şi a securităţii cetăţenilor care călătoresc în Uniunea Europeană.

(21) În contextul urmăririi obiectivelor stabilite prin Decizia 676/2002/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 7 martie 2002 privind cadrul de reglementare pentru politica de gestionare a spectrului de frecvenţe radio în Comunitatea Europeană (decizia privind spectrul de frecvenţe radio)[28], Comisia poate apela la consultanţă independentă de specialitate oferită de Autoritate în legătură cu utilizarea spectrului radio în Comunitate. Această consultanţă ar putea implica investigaţii tehnice specifice, precum şi evaluarea impactului economic sau social şi analiza măsurilor din cadrul politicii cu privire la spectrul de frecvenţe. De asemenea, ar putea include aspecte legate de punere în aplicarea Articolului 4 din Decizia 676/2002/CE (decizia privind spectrul de frecvenţe radio), prin care Autorităţii i se poate solicita să informeze Comisia în legătură cu rezultatele obţinute în baza mandatelor conferite de Comisie Conferinţei Europene a Poştelor şi Telecomunicaţiilor (CEPT).

(22) În timp ce progresul tehnologic şi al pieţei a sporit potenţialul de furnizare a serviciilor de comunicaţii electronice dincolo de graniţele geografice ale statelor membre individuale, există riscul ca existenţa unor condiţii juridice şi de reglementare diferite privind furnizarea acestor servicii conform legilor naţionale să împiedice tot mai mult furnizarea acestor servicii transfrontaliere. Prin urmare, Autoritatea trebuie să joace un rol cheie în stabilirea condiţiilor armonizate de autorizare a acestor servicii, indiferent dacă este vorba de autorizaţii generale, drepturi de utilizare a spectrului radio sau drepturile de utilizare a numerelor, precum şi în informarea Comisiei în legătură cu detaliile privind măsurile care urmează a fi adoptate conform Directivei 2002/21/CE (Directiva-cadru) pentru realizarea acestor condiţii armonizate.

(23) În special, Autoritatea trebuie să evalueze necesitatea unei proceduri unice de selecţie la nivel comunitar a drepturilor de utilizare, conform condiţiilor armonizate, să informeze Comisia în legătură cu termenii şi criteriile care urmează a fi aplicate în cadrul unei astfel de proceduri de selecţie şi să primească şi să evalueze cererile din partea întreprinderilor privind aceste drepturi de utilizare. De asemenea, Autoritatea trebuie să aibă sarcina de a informa Comisia cu privire la revocare acestor drepturi de utilizare, atunci când este cazul.

(24) Autoritatea trebuie să joace rolul unui centru de expertiză la nivel european pentru problemele legate de securitatea reţelelor informatice şi a datelor, oferind îndrumare şi consultanţă Parlamentului European, Comisiei sau organismelor competente numite de statele membre. Securitatea şi durabilitatea reţelelor de comunicaţii şi a sistemelor de informaţii rămân o preocupare principală a societăţii şi un element cheie al cadrului de reglementare UE în domeniul reţelelor şi serviciilor de comunicaţii electronice. Funcţionarea fără probleme a pieţei interne riscă să fie îngreunată de o aplicare eterogenă a prevederilor din domeniul securităţii stipulate în Directiva-cadru şi în Directivele specifice. Avizul Autorităţii, prin care furnizează consultanţă tehnică la solicitarea Comisiei şi a statelor membre, trebuie să faciliteze aplicarea uniformă a acestor directive la nivel naţional.

(25) Pot fi impuse taxe administrative furnizorilor de servicii de comunicaţii electronice, pentru managementul sistemului de autorizare şi pentru acordarea drepturilor de utilizare. În plus faţă de taxele administrative, pot fi impuse taxe de utilizare pentru utilizarea frecvenţelor şi a numerelor. În vederea reducerii sarcinilor administrative ale întreprinderilor, în cazul unei proceduri comune de selecţie, Autoritatea va încasa şi va redistribui statelor membre taxele administrative şi de utilizare.

(26) În cazul apariţiei unor dispute de natură transfrontalieră între întreprinderi în legătură cu drepturile sau obligaţiile prevăzute în cadrul de reglementare pentru comunicaţii electronice, la solicitarea unei autorităţi naţionale de reglementare cu competenţă în soluţionarea disputei, Autoritatea trebuie să investigheze fondul apariţiei disputei şi să informeze autoritatea naţională de reglementare respectivă în legătură cu măsurile pe care le consideră cele mai adecvate în vederea soluţionării acestei dispute conform prevederilor cadrului de reglementare.

(27) Autoritatea trebuie să contribuie la elaborarea celor mai bune practici de reglementare şi la uniformizarea aplicării regulamentului în sectorul comunicaţiilor electronice, facilitând schimbul de informaţii dintre autorităţile naţionale de reglementare şi punând informaţiile adecvate la dispoziţia publicului, de o manieră uşor accesibilă. Autoritatea trebuie să aibă posibilitatea să se ocupe de aspectele economice şi tehnice şi să acceseze cele mai recente informaţii disponibile pentru a putea răspunde provocărilor economice şi tehnice pe care le ridică societatea informaţională aflată în curs de dezvoltare, de exemplu în domenii precum securitatea reţelelor informatice şi a datelor şi dispozitivele de identificare a frecvenţelor radio.

(28) Pentru a-şi putea îndeplini sarcinile prevăzute de prezentul regulament şi pentru a înţelege mai bine provocările din domeniul comunicaţiilor electronice, inclusiv riscurile actuale şi viitoare din domeniul securităţii reţelelor informatice şi a datelor, Autoritatea trebuie să poată analiza evoluţia actuală şi viitoare. În acest scop, Autoritatea poate colecta informaţii corespunzătoare, în special cele referitoare la încălcarea securităţii şi integrităţii cu impact semnificativ asupra funcţionării reţelei sau a serviciilor furnizate de autorităţile naţionale de reglementare conform articolului 13a alineatul (3) din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru), precum şi cu ajutorul chestionarelor.

(29) Fiind un punct central de transmitere şi de schimb de informaţii cu privire la aspecte legate de reglementarea serviciilor de comunicaţii electronice la nivelul Comunităţii, şi în scopul promovării transparenţei şi reducerii sarcinilor administrative ale furnizorilor şi utilizatorilor de astfel de servicii, Autoritatea trebuie să deţină şi să asigure accesul la un registru care să conţină informaţii referitoare la utilizarea spectrului în Comunitate, pe baza informaţiilor standardizate furnizate periodic de fiecare stat membru. Pentru îmbunătăţirea transparenţei preţurilor pentru persoanele fizice la efectuarea şi primirea de apeluri telefonice prin roaming în Comunitate, şi pentru a ajuta clienţii serviciilor de roaming să ia decizii cu privire la utilizarea telefoanelor lor mobile atunci când se află în străinătate, Autoritatea trebuie să se asigure că informaţii actualizate cu privire la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 717/2007 al Parlamentului European şi al Consiliului din 27 iunie 2007 privind roaming-ul în reţelele publice de telefonie mobilă în interiorul Comunităţii şi de modificare a Directivei 2002/21/CE[29] sunt puse la dispoziţia părţilor interesate şi că publică anual rezultatele unei astfel de monitorizări.

(30) De asemenea, Autoritatea trebuie să poată cere efectuarea de studii necesare îndeplinirii sarcinilor sale, asigurându-se în acelaşi timp că legăturile stabilite de aceasta cu Comisia şi cu statele membre previn duplicarea eforturilor.

(31) Comisia trebuie să poată solicita Autorităţii să îndeplinească orice sarcini specifice suplimentare ca parte a îndatoririlor sale generale, care se consideră că pot contribui la atingerea obiectivelor cadrului de reglementare al Comunităţii pentru comunicaţii electronice.

(32) Structura Autorităţii trebuie să fie adecvată sarcinilor pe care urmează să le îndeplinească. Experienţa altor autorităţi similare din cadrul Comunităţii oferă o oarecare îndrumare în acest sens, dar structura trebuie adaptată pentru a răspunde nevoilor specifice ale sistemului comunitar de reglementare a comunicaţiilor electronice. În special, trebuie avute în vedere rolul specific al autorităţilor naţionale de reglementare şi natura independentă a acestora.

(33) Autoritatea trebuie să deţină atribuţiile necesare pentru a exercita funcţiile de reglementare într-un mod eficient şi, mai ales, independent. Reflectând situaţia la nivel naţional, Consiliul autorităţilor de reglementare trebuie aşadar să acţioneze independent de orice interes de piaţă şi nu poate cere sau urma instrucţiuni de la nici un guvern sau altă entitate publică sau privată.

(34) Funcţionarea fără probleme a Autorităţii necesită ca Directorul acesteia să fie numit în funcţie de merite şi abilităţi administrative şi manageriale dovedite, precum şi în funcţie de competenţa şi experienţa relevantă în domeniul reţelelor, serviciilor şi pieţelor de comunicaţii electronice, şi ca acesta să îşi îndeplinească îndatoririle total independent şi cu flexibilitate în ceea ce priveşte organizarea funcţionării interne a Autorităţii. Directorul trebuie să asigure îndeplinirea eficientă a sarcinilor Autorităţii, de o manieră independentă.

(35) Pentru a se asigura că sarcinile Autorităţii sunt îndeplinite în mod eficient, Directorul trebuie să deţină competenţele necesare emiterii tuturor avizelor, cu consimţământul Consiliului autorităţilor de reglementare şi să se asigure că Autoritatea îşi desfăşoară activitatea conform principiilor generale prevăzute în acest sens.

(36) Este necesară garantarea faptului că părţile afectate de deciziile Autorităţii pot apela la măsurile corective necesare. Trebuie înfiinţat un mecanism adecvat de recurs, astfel încât deciziile Autorităţii să poată fi contestate la un Consiliu de apel specializat ale cărui decizii trebuie să poată face obiectul unei acţiuni la Curtea de Justiţie.

(37) În plus faţă de principiile sale de funcţionare bazate pe independenţă şi transparenţă, Autoritatea trebuie să fie o organizaţie deschisă contactelor cu industria, consumatorii şi alte părţi interesate. Autoritatea trebuie să faciliteze cooperarea dintre diverşi actori care operează în domeniul securităţii reţelelor informatice şi a datelor, organizând periodic, printre altele, consultări cu industria, cu centrele de cercetare, precum şi cu alte părţi interesate, prin înfiinţarea unei reţele de contacte pentru organismele Comunităţii, organismele din sectorul public numite de statele membre, organismele din sectorul privat şi organismele consumatorilor.

(38) Prin urmare, procedurile Autorităţii trebuie să garanteze faptul că Autoritatea are acces la expertiza şi experienţa specialiştilor din sectorul comunicaţiilor electronice, în special în domenii cu complexitate tehnică şi schimbări rapide, aşa cum este securitatea reţelelor informatice şi a datelor.

(39) Pentru a se asigura că, în îndeplinirea sarcinilor Autorităţii legate de securitatea reţelelor informatice şi a datelor, se foloseşte gradul necesar de expertiză şi experienţă, trebuie numit un Responsabil şef cu securitatea reţelelor. Trebuie înfiinţat un Grup permanent al părţilor interesate în vederea acordării de consultanţă Responsabilului şef cu securitatea reţelelor, a încurajării schimbului de experienţă şi de cele mai bune practici în aceste domenii şi a menţinerii unui dialog regulat cu sectorul privat, cu organizaţiile consumatorilor şi cu alte părţi interesate.

(40) Pentru a garanta autonomia şi independenţa deplină a Autorităţii, aceasta trebuie să primească un buget autonom. Procedura bugetară comunitară trebuie să rămână în continuare aplicabilă în ceea ce priveşte subvenţiile prevăzute de la bugetul general al Uniunii Europene. În plus, verificările conturilor trebuie efectuate de către Curtea de Conturi în conformitate cu articolul 91 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menţionate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene[30].

(41) Dacă este cazul, Autoritatea trebuie să se consulte cu părţile interesate şi să le ofere oportunitatea de a comenta proiectele de măsuri într-o perioadă de timp rezonabilă.

(42) Comisia trebuie să poată aplica penalizări financiare întreprinderilor care nu furnizează informaţiile necesare Autorităţii pentru îndeplinirea eficientă a sarcinilor sale. De asemenea, statele membre trebuie să garanteze faptul că dispun de un cadru adecvat de impunere efectivă a penalizărilor asupra întreprinderilor, direct proporţional cu culpa acestora şi care să le descurajeze să comită o altă culpă pe viitor, pentru nerespectarea de către acestea a obligaţiilor prevăzute în prezentul regulament.

(43) În cadrul domeniului său de aplicare, în urmărirea obiectivelor sale şi în îndeplinirea sarcinilor sale, Autoritatea trebuie să respecte în special prevederile aplicabile instituţiilor Comunităţii referitoare la tratamentul documentelor confidenţiale. Acolo unde este cazul, este necesară asigurarea unui schimb coerent şi sigur de informaţii în cadrul prezentului regulament.

(44) Autoritatea trebuie să aplice legislaţia relevantă din Comunitate cu privire la accesul public la documente, conform prevederilor Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European şi al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului şi ale Comisiei[31] şi la protecţia persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal conform prevederilor Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European şi al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecţia persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituţiile şi organismele Comunităţii şi privind libera circulaţie a acestor date[32].

(45) Participarea ţărilor terţe la activităţile Autorităţii este posibilă în conformitate cu acordurile corespunzătoare care urmează să fie încheiate de către Comunitate.

(46) Trebuie asigurat transferul fără probleme al activităţilor permanente ale ENISA către Autoritate.

(47) Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competenţelor de executare conferite Comisiei[33].

(48) În special, Comisia trebuie să deţină competenţa de a adapta informaţiile menţionate în anexa la prezentul regulament la progresele tehnologice şi de piaţă. Deoarece aceste măsuri au o aplicabilitate generală şi au ca scop modificarea unor aspecte neesenţiale ale prezentului regulament, ele trebuie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5 litera (a) din Decizia 1999/468/CE.

(49) Dat fiind că obiectivele acţiunii propuse, şi anume funcţionarea mai bună a pieţei interne a comunicaţiilor şi serviciilor electronice şi dezvoltarea comunicaţiilor electronice la nivel comunitar, nu pot suficient de bine atinse de statele membre având în vedere domeniul de aplicare la nivel european al acestui Regulament, prin urmare aceste obiective putând fi mai bine realizate la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri conform principiului subsidiarităţii, aşa cum se prevede la articolul 5 din Tratat. În conformitate cu principiul proporţionalităţii, astfel cum este prevăzut la articolul respectiv, prezentul regulament nu depăşeşte ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor în cauză,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

CAPITOLUL I

OBIECT, DOMENIU DE APLICARE, DEFINIŢII ŞI SARCINI

ARTICOLUL 1 OBIECT şI DOMENIU DE APLICARE

1. Se înfiinţează o Autoritate Europeană de Reglementare a Pieţei Comunicaţiilor Electronice, ale cărei responsabilităţi sunt stabilite prin prezentul regulament.

2. Autoritatea îşi desfăşoară activitatea în domeniul de aplicare al Directivei 2002/21/CE (Directiva-cadru) şi al Directivelor specifice şi utilizează expertiza disponibilă în cadrul autorităţilor naţionale de reglementare. Autoritatea contribuie la mai buna funcţionare a pieţei interne a reţelelor şi serviciilor de comunicaţii electronice, inclusiv, în special, la dezvoltarea comunicaţiilor electronice la nivel comunitar şi la asigurarea unui nivel ridicat şi eficient privind securitatea reţelelor informatice şi a datelor, prin intermediul sarcinilor menţionate în Capitolele II şi III.

3. Autoritatea îşi îndeplineşte sarcinile în colaborare cu autorităţile naţionale de reglementare şi cu Comisia, în cadrul unui sistem european de reglementare a comunicaţiilor electronice.

4. În desfăşurarea tuturor activităţilor sale şi în special în emiterea avizelor sale, Autoritatea urmăreşte aceleaşi obiective cu cele urmărite de autorităţile naţionale de reglementare conform articolului 8 din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru).

5. Obiectivele şi sarcinile Autorităţii nu afectează competenţele statelor membre în ceea ce priveşte securitatea reţelelor informatice şi a datelor care nu intră sub incidenţa Tratatului CE, cum sunt cele prevăzute la titlurile V şi VI din Tratatul privind Uniunea Europeană. În orice caz, obiectivele şi sarcinile Autorităţii nu aduc atingere activităţilor referitoare la securitatea publică, apărare, activităţi ale statului în domeniul dreptului penal şi securitatea de stat, inclusiv bunăstarea economică a statului atunci când este vorba de aspecte legate de securitatea de stat.

Articolul 2Definiţii

În sensul prezentului regulament, se aplică definiţiile prevăzute la articolul 2 din Directiva 2002/21/CE, articolul 2 din Directiva 2002/19/CE, articolul 2 din Directiva 2002/20/CE, articolul 2 din Directiva 2002/22/CE, articolul 2 din Directiva 2002/58/CE şi articolul 2 din Decizia nr. 676/2002/CE (Decizia privind spectrul radio).

Articolul 3Funcţiile Autorităţii

În promovarea sarcinilor sale prevăzute prin prezentul regulament, Autoritatea:

1. emite avize la solicitarea Comisiei sau din proprie iniţiativă şi sprijină Comisia prin punerea la dispoziţia acesteia a unor mijloace tehnice suplimentare de asistenţă privind toate aspectele legate de comunicaţiile electronice;

2. asistă Comunitatea, statele membre şi autorităţile naţionale de reglementare în relaţiile, discuţiile şi schimburile cu terţii;

3. furnizează consultanţă actorilor de pe piaţă şi autorităţilor naţionale de reglementare cu privire la aspecte din domeniul reglementării;

4. schimbă, diseminează şi colectează informaţii şi efectuează studii în domenii relevante pentru activitatea sa;

5. furnizează consultanţă şi asistenţă Comisiei sau oricărui organism competent numit de un stat membru în legătură cu orice problemă de securitate a reţelelor informatice şi a datelor care ţine de competenţa Autorităţii;

6. adoptă decizii individuale în legătură cu emiterea drepturilor de utilizare a numerelor din Spaţiul European de Numerotare Telefonică (ETNS);

7. sprijină Comisia în selectarea de întreprinderi eligibile pentru acordarea de drepturi de utilizare a frecvenţelor radio şi a numerelor;

8. încasează şi redistribuie taxele de utilizare pentru drepturile de utilizare a frecvenţelor radio şi a numerelor;

9. emite recomandări către autorităţile naţionale de reglementare în legătură cu dispute transnaţionale referitoare la aspecte ce ţin de accesibilitatea electronică.

CAPITOLUL II

SARCINILE AUTORITĂŢII REFERITOARE LACONSOLIDAREA PIEŢEI INTERNE

ARTICOLUL 4 ROLUL AUTORITăţII ÎN APLICAREA CADRULUI DE REGLEMENTARE

1. La solicitarea Comisiei, Autoritatea emite avize cu privire la toate aspectele legate de comunicaţiile electronice.

2. În special, Autoritatea contribuie la aplicarea armonizată a prevederilor Directivei-cadru şi ale Directivelor specifice, prin emiterea unui aviz în scopul asistării Comisiei la elaborarea recomandărilor sau a măsurilor obligatorii care urmează a fi adoptate de Comisie conform articolului 19 din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru).

3. Aspectele menţionate la alineatul (1) includ:

10. măsuri ale autorităţilor naţionale de reglementare cu privire la definirea pieţei, desemnarea întreprinderilor care au o autoritate semnificativă pe piaţă şi impunerea de remedii, conform articolului 7 din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru);

11. securitatea şi integritatea reţelelor şi serviciilor publice de comunicaţii electronice conform articolului 13a din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru) şi articolului 4 din Directiva 2002/58/CE (Directiva asupra confidenţialităţii şi comunicaţiilor electronice);

12. identificarea pieţelor transnaţionale, conform articolului 15 din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru);

13. aspecte referitoare la standardizare conform articolului 17 din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru);

14. analize ale pieţelor naţionale specifice conform articolului 16 din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru);

15. transparenţa şi informaţiile furnizate utilizatorilor finali conform articolului 21 din Directiva 2002/22/CE (Directiva privind serviciul universal);

16. calitatea serviciului conform articolului 22 din Directiva 2002/22/CE (Directiva privind serviciul universal);

17. punere în aplicarea eficientă a numărului de telefon de urgenţă „112” conform articolului 26 din Directiva 2002/22/CE (Directiva privind serviciul universal);

18. aspecte legate de numerotare, conform articolului 10 din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru) şi accesul la numere şi servicii în Comunitate conform articolului 28 din Directiva 2002/22/CE (Directiva privind serviciul universal);

19. transferabilitatea numerelor conform articolului 30 din Directiva 2002/22/CE (Directiva privind serviciul universal);

20. îmbunătăţirea accesului utilizatorilor finali cu handicap la serviciile şi echipamentele de comunicaţii electronice conform articolului 33 din Directiva 2002/22/CE (Directiva privind serviciul universal);

21. măsuri ale autorităţilor naţionale de reglementare adoptate conform articolului 5 şi articolul 8 alineatul (3) din Directiva 2002/19/CE (Directiva privind accesul);

22. măsuri cu privire la transparenţă în vederea punerii în aplicare a desfacerii buclei locale conform articolului 9 din Directiva 2002/19/CE (Directiva privind accesul);

23. condiţiile de acces la serviciile de televiziune digitală şi radio, conform articolului 6 din Directiva 2002/19/CE (Directiva privind accesul), şi interoperabilitatea serviciilor interactive de televiziune digitală, conform articolului 18 din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru);

24. măsuri legate de aspecte referitoare la spectrul radio conform articolelor 4 şi 6 din Decizia 676/2002/CE (Decizia privind spectrul de frecvenţe radio);

25. conform articolelor 6a şi 6b din Directiva 2002/20/CE (Directiva privind autorizarea):

(i) condiţiile armonizate cu privire la drepturile de utilizare a spectrului radio sau a numerelor;

(ii) modificarea sau revocarea drepturilor de utilizare emise, de o manieră coordonată şi armonizată;

(iii) selectarea întreprinderilor cărora le pot fi acordate drepturi individuale de utilizare a spectrului de frecvenţe sau a numerelor, pentru servicii cu potenţial transfrontalier.

4. În plus, Autoritatea îşi asumă sarcinile prevăzute la articolele 5-23.

Articolul 5Consultarea Autorităţii cu privire la definirea şi analiza pieţelor naţionale şi cu privire la măsurile corective

1. Comisia informează Autoritatea atunci când acţionează în conformitate cu articolul 7 alineatele (4) şi (8) din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru).

2. Autoritatea prezintă un aviz Comisiei cu privire la proiectul de măsuri respective, în termen de 4 săptămâni după ce a fost informată. Avizul va include o analiză detaliată şi obiectivă pentru a se stabili dacă proiectul de măsuri constituie un obstacol pentru piaţa unică şi compatibilitatea acestuia cu legislaţia comunitară, în special cu obiectivele la care se face referire în articolul 8 din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru). Acolo unde este cazul, Autoritatea indică ce modificări trebuie aduse proiectului de măsuri pentru a se asigura faptul că aceste obiective sunt atinse în modul cel mai eficient.

3. La solicitarea Comisiei, Autoritatea va furniza acesteia toate informaţiile disponibile în vederea îndeplinirii sarcinilor prevăzute în alineatul (2).

Articolul 6Revizuiri ale pieţelor naţionale de către Autoritate

1. În cazul în care Autoritatea primeşte o solicitare din partea Comisiei, conform articolului 16 alineatul (7) din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru) de analizare a pieţei specifice relevante dintr-un stat membru, aceasta emite un aviz şi furnizează Comisiei informaţiile necesare, inclusiv rezultatele consultării publice şi analiza pieţei. În cazul în care Autoritatea constată ineficienţa concurenţei de pe piaţă, avizul său va include, în urma unei consultări publice, un proiect de măsuri în care vor fi indicate întreprinderile care consideră că trebuie desemnate ca având o putere semnificativă pe piaţă, precum şi obligaţiile corespunzătoare care trebuie impuse.

2. Atunci când este cazul, Autoritatea poate consulta autorităţile naţionale relevante din domeniul concurenţei înainte de a transmite Comisiei avizul său.

3. La solicitarea Comisiei, Autoritatea va furniza acesteia toate informaţiile disponibile în vederea îndeplinirii sarcinilor prevăzute în alineatul (1).

Articolul 7Definirea şi analiza pieţelor transnaţionale

1. La solicitarea Comisiei, Autoritatea emite un aviz cu privire la definirea corespunzătoare a pieţelor transnaţionale.

2. Acolo unde Comisia a identificat o piaţă transnaţională conform articolului 15 alineatul (4) din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru), Autoritatea efectuează analiza pieţei în colaborare cu autorităţile naţionale de reglementare conform articolului 16 alineatul (5) din directiva în cauză şi emite un aviz în acest sens.

3. În cazul în care Autoritatea constată ineficienţa concurenţei de pe piaţă, avizul său va include, în urma unei consultări publice, un proiect de măsuri în care vor fi indicate întreprinderile care consideră că trebuie desemnate ca având o putere semnificativă pe piaţă, precum şi obligaţiile corespunzătoare care trebuie impuse.

4. Înainte de emiterea avizului său conform alineatului 1 sau al alineatului 3, Autoritatea se consultă cu autorităţile naţionale de reglementare şi cu autorităţile naţionale din domeniul concurenţei şi organizează o consultare publică în conformitate cu articolul 41 din prezentul regulament.

5. La solicitarea Comisiei, Autoritatea va furniza acesteia toate informaţiile disponibile în vederea îndeplinirii sarcinilor prevăzute la alineatele (1) – (4).

Articolul 8Armonizarea numerotării şi transferabilitatea numerelor

1. Autoritatea poate să ia decizii referitoare la emiterea drepturilor de utilizare a numerelor din Spaţiul european de numerotare telefonică (SNTE) în conformitate cu articolul 10 din Directiva 2002/21/EC (Directiva-cadru). Autoritatea este responsabilă, de asemenea, cu administrarea şi dezvoltarea Spaţiului de Numerotare Telefonică European (SNTE), în numele statelor membre cărora le-a fost alocat prefixul 3883.

2. Autoritatea îşi asumă sarcini asociate administrării şi managementului intervalelor de numerotare armonizate conform articolului 10 alineatul (4) din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru).

3. Autoritatea colaborează cu autorităţile naţionale de reglementare în legătură cu aspecte legate de fraudă sau utilizarea necorespunzătoare a resurselor de numerotare în cadrul Comunităţii, în special pentru servicii transfrontaliere. Poate emite un aviz cu privire la acţiunile care pot fi întreprinse la nivel comunitar sau naţional în caz de fraudă sau de utilizare necorespunzătoare, precum şi cu privire la alte neclarităţi ale consumatorilor referitoare la numerotare.

4. La solicitarea Comisiei, Autoritatea prezintă Comisiei un aviz cu privire la domeniul de aplicare şi parametrii tehnici ai obligaţiilor referitoare la transferabilitatea numerelor sau la datele de identificare ale abonaţilor şi informaţiile aferente între reţele, precum şi la oportunitatea extinderii acestor obligaţii la nivel comunitar.

Articolul 9Punerea în aplicare a numărului de urgenţă la nivel european 112

1. Autoritatea revizuieşte anual măsurile adoptate de statele membre pentru informarea cetăţenilor în legătură cu existenţa şi folosirea numărului de telefon unic de urgenţă pentru Europa „112”, pe baza informaţiilor primite conform articolului 26 alineatul (4) din Directiva 2002/22/CE (Directiva privind serviciul universal). Rezultatele acestei revizuiri se includ în raportul anual menţionat la articolul 21 alineatul (2).

2. La solicitarea Comisiei, Autoritatea emite un aviz către Comisie cu privire la aspectele tehnice legate de punerea în aplicare a numărului de telefon de urgenţă pentru Europa 112, conform articolului 26 din Directiva 2002/22/CE (Directiva privind serviciul universal).

3. Înainte de emiterea avizului său, conform alineatului 2, Autoritatea se consultă cu autorităţile naţionale competente şi organizează o consultare publică în conformitate cu articolul 42.

Articolul 10Consultanţă privind aspectele legate de spectrul de frecvenţe radio din punctul de vedere al comunicaţiilor electronice

1. La solicitarea Comisiei, Autoritatea acordă consultanţă şi efectuează studii şi reexaminări, în special în legătură cu aspectele tehnice şi economice privind utilizarea, în Comunitate, a spectrului de frecvenţe radio în domeniul comunicaţiilor electronice.

2. Activităţile la care se face referire la alineatul (1) pot avea în vedere aspecte ce ţin de punerea în aplicare a Deciziei 676/2002/CE (Decizia privind spectrul de frecvenţe radio) şi nu afectează diviziunea sarcinilor conform articolului 4 din decizia în cauză.

3. La solicitarea Comisiei, Autoritatea furnizează consultanţă în legătură cu elaborarea obiectivelor comune ale politicii la care se face referire la articolul 6 alineatul (3) din Decizia 676/2002/CE (Decizia privind spectrul de frecvenţe radio), în cazul în care acestea cad sub incidenţa sectorului privind comunicaţiile electronice.

4. Autoritatea publică un raport anual privind evoluţiile prognozate ale spectrului din sectorul comunicaţiilor electronice şi politicile în cadrul cărora identifică nevoile şi provocările posibile.

Articolul 11Armonizarea condiţiilor şi procedurilor referitoare la autorizaţiile generale şi drepturile de utilizare

1. La solicitarea Comisiei, Autoritatea prezintă Comisiei un aviz privind domeniul de aplicare şi conţinutul tuturor măsurilor de punere în aplicare prevăzute la articolul 6a din Directiva 2002/20/CE (Directiva privind autorizarea). Acesta poate include, în special, evaluarea întocmită de către Autoritate cu privire la beneficiile pe care le poate avea piaţa unică a reţelelor şi serviciilor de comunicaţii electronice ca urmare a punerii în aplicare a măsurilor adoptate de Comisie conform articolului 6a din Directiva 2002/20/CE (Directiva privind autorizarea) şi identificarea serviciilor cu potenţial comunitar care ar beneficia ca urmare a acestor măsuri.

2. Atunci când un aviz al Autorităţii emis conform alineatului (1) se referă la punerea în aplicare a unei proceduri comune de selecţie pentru drepturile de utilizare care intră sub incidenţa articolului 6b din Directiva 2002/20/CE (Directiva privind autorizarea), avizul respectiv include, în special, următoarele:

26. identificarea serviciilor de comunicaţii electronice a căror furnizare transfrontalieră în Comunitate ar beneficia de utilizarea spectrului sau a numerelor, drepturile respective fiind conferite cu ajutorul unei proceduri unice şi în baza unui set unic de condiţii;

27. identificarea numerelor sau a intervalelor de numerotare care pot fi utilizate pentru astfel de servicii;

28. evaluarea nivelului cererii actuale sau potenţiale pentru astfel de servicii la nivel comunitar, precum şi

29. precizarea tuturor restricţiilor pe care le consideră corespunzătoare în ceea ce priveşte numărul de drepturi de utilizare care urmează a fi conferite în baza procedurii comune de selecţie şi procedurile care vor fi urmate pentru selecţia întreprinderilor cărora le sunt conferite aceste drepturi, ţinând cont, acolo unde este cazul, de principiile prevăzute la articolul 7 din Directiva 2002/20/CE (Directiva privind autorizarea).

3. La solicitarea Comisiei, Autoritatea explică sau completează orice aviz emis conform alineatului (1), în intervalul de timp indicat în solicitarea respectivă.

Articolul 12Propunere privind selectarea întreprinderilor

Conform Articolelor 6a şi 6b din Directiva 2002/20/CE (Directiva privind autorizarea), Autoritatea:

30. primeşte şi prelucrează cereri de la întreprinderi privind drepturile de utilizare a spectrului radio şi a numerelor şi încasează taxele şi onorariile administrative impuse întreprinderilor conform unei proceduri comune de selecţie;

31. derulează procedura comună de selectare şi propune întreprinderea(ile) căreia/cărora îi/le pot fi conferite drepturile individuale de utilizare, conform dispoziţiilor;

32. transmite Comisiei un raport conţinând detalii ale cererilor primite, o descriere a evaluării cererilor respective, identificarea întreprinderii(lor) cea/cele mai eligibilă(e) pentru conferirea drepturilor individuale de utilizare şi o justificare a acestei selecţii cu referire la criteriile prevăzute în măsura relevantă de punere în aplicare.

Articolul 13Revocarea drepturilor de utilizare a spectrului de frecvenţe radio şi a numerelor emise în baza procedurilor comune

La solicitarea Comisiei, Autoritatea prezintă Comisiei un aviz privind revocarea drepturilor de utilizare emise în baza procedurilor comune prevăzute la articolul 6b din Directiva 2002/20/CE (Directiva privind autorizarea).

Acest aviz examinează dacă au existat încălcări grave şi repetate ale condiţiilor aferente drepturilor de utilizare.

Articolul 14Securitatea reţelelor informatice şi a datelor

În plus faţă de sarcinile menţionate la articolul 4 alineatul (3) litera (b) şi la articolul 19 alineatele (4) şi (5), Autoritatea:

33. facilitează cooperarea dintre Comisie şi statele membre la elaborarea metodologiilor comune de prevenire, management şi răspuns la problemele legate de securitatea reţelelor informatice şi a datelor;

34. informează Comisia în legătură cu cercetările întreprinse în domeniul securităţii reţelelor informatice şi a datelor, precum şi în legătură cu utilizarea eficientă a tehnologiilor de prevenire a riscurilor; şi promovează soluţiile de management al riscului şi studiile privind soluţiile de management al prevenirii în cadrul organizaţiilor din sectorul public şi privat, şi

35. contribuie la eforturile Comunităţii de cooperare cu statele terţe şi, acolo unde este cazul, cu organizaţiile internaţionale pentru promovarea unei abordări globale comune a problemelor legate de securitatea reţelelor informatice şi a datelor.

Articolul 15 Iniţiativa proprie

Din proprie iniţiativă, Autoritatea poate prezenta Comisiei un aviz cu privire la aspectele menţionate la articolul 4 alineatul (2), articolul 7 alineatul (1), articolul 8 alineatul (3), articolul 10 alineatul (1), articolul 12, articolul 14 şi articolul 21.

CAPITOLUL III

SARCINI COMPLEMENTARE ALE AUTORITĂŢII

ARTICOLUL 16 COLECTAREA DE TAXE ADMINISTRATIVE PENTRU SERVICIILE FURNIZATE DE AUTORITATE

1. Comisia stabileşte taxele administrative impuse întreprinderilor pentru serviciile oferite de către Autoritate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 54 alineatul (2) şi pe baza unui aviz emis de Autoritate. Autoritatea este responsabilă cu colectarea acestor taxe administrative.

2. Taxele administrative sunt impuse fiecărei întreprinderi în mod obiectiv, transparent şi direct proporţional, astfel încât costurile administrative suplimentare şi cheltuielile asociate să fie reduse.

3. Taxele administrative prevăzute la alineatul (1) pot viza:

36. costurile administrative suportate de Autoritate în legătură cu managementul procedurii de selecţie conform articolului 12;

37. prelucrarea apelurilor conform Articolului 34;

38. costurile administrative suportate de Autoritate în legătură cu administrarea Spaţiului de Numerotare Telefonică European în conformitate cu articolul 8.

Toate taxele vor fi exprimate şi plătibile în Euro.

4. Valoarea taxelor va fi fixată la un nivel care să garanteze faptul că veniturile obţinute din taxe sunt, în principiu, suficiente pentru a acoperi costul total al serviciilor furnizate.

5. Autoritatea publică o prezentare anuală a costurilor şi taxelor sale administrative. În cazul existenţei unor diferenţe între cuantumul taxelor şi totalul costurilor administrative, Autoritatea emite un aviz Comisiei indicând ajustările corespunzătoare aplicate taxelor.

Articolul 17Încasarea şi redistribuirea onorariilor de utilizare pentru drepturile de utilizare a spectrului de frecvenţe radio şi a taxelor administrative în cadrul unei proceduri comune de selecţie

1. Atunci când se impun taxe de utilizare pentru drepturile de utilizare a spectrului radio sau a numerelor emise în baza unei proceduri comune de selecţie, conform articolului 6b din Directiva 2002/20/CE (Directiva privind autorizarea), Autoritatea este responsabilă cu încasarea şi redistribuirea acestor onorarii de utilizare.

Taxele de utilizare vor fi redistribuite la primirea acestora de către Autoritate între statele membre relevante şi Autoritate conform termenelor şi procentelor care urmează a fi stabilite de Comisie conform articolului 6b din Directiva 2002/20/CE (Directiva privind autorizarea).

În cazul în care termenul-limită şi procentul nu sunt stabilite de către Comisie, taxele de utilizare sunt redistribuite în funcţie de populaţia din fiecare stat membru căruia i s-a solicitat să emită drepturi de utilizare în ultimul an încheiat înainte de lansarea procedurii de selecţie.

2. Autoritatea este responsabilă cu încasarea şi redistribuirea taxelor administrative impuse întreprinderilor selecţionate, în urma unei proceduri comune de selecţie pentru drepturi de utilizare a spectrului sau numerelor, în vederea acoperirii costurilor administrative achitate de autorităţile naţionale de reglementare, în ceea ce priveşte monitorizarea conform condiţiilor comune.

Autoritatea redistribuie taxele administrative la care se face referire la punctul 1 imediat după primirea acestora către autorităţile naţionale de reglementare relevante, conform valorilor prevăzute de autorităţile naţionale de reglementare.

Articolul 18Litigii transfrontaliere

1. În cazul în care Autoritatea primeşte o solicitare din partea unei autorităţi naţionale de reglementare conform articolului 21 din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru) pentru o recomandare privind soluţionarea unui litigiu, aceasta informează toate părţile implicate în litigiu şi toate autorităţile naţionale de reglementare interesate.

2. Autoritatea investighează istoricul disputei şi solicită informaţii corespunzătoare de la părţile implicate şi de la autorităţile naţionale de reglementare interesate.

3. Cu excepţia unor circumstanţe excepţionale, Autoritatea emite recomandările sale în termen de trei luni de la solicitare. În recomandare sunt identificate toate măsurile considerate de către Autoritate a fi cele corespunzătoare pentru a fi luate de autorităţile naţionale de reglementare, conform prevederilor Directivei-cadru şi/sau Directivelor specifice.

4. Autoritatea poate refuza emiterea unei recomandări atunci când consideră că alte mecanisme ar contribui mai bine şi mai rapid la soluţionarea disputei, conform prevederilor articolului 8 din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru). În astfel de situaţii, Autoritatea informează fără întârziere părţile şi autorităţile naţionale de reglementare interesate.

În cazul în care, în termen de patru luni, disputa nu este soluţionată sau dacă părţile nu au recurs la toate celelalte mecanisme, Autoritatea acţionează conform alineatelor 2 şi 3, la solicitarea oricărei autorităţi naţionale de reglementare.

Articolul 19 Schimbul, diseminarea şi colectarea de informaţii

1. Ţinând cont de politica promovată de Comunitate în domeniul comunicaţiilor electronice, Autoritatea promovează schimbul de informaţii atât între statele membre, cât şi între statele membre, autorităţile naţionale de reglementare şi Comisie, cu privire la situaţia şi progresul activităţilor de reglementare aferente reţelelor şi serviciilor de comunicaţii electronice, inclusiv securitatea reţelelor informatice şi a datelor.

2. Autoritatea încurajează schimbul de informaţii şi promovează cele mai bune practici de reglementare şi dezvoltare tehnologică în Comunitate şi în afara acesteia, în special prin:

39. colectarea, prelucrarea şi publicarea informaţiilor referitoare la caracteristicile tehnice, calitatea şi preţurile serviciilor de comunicaţii electronice, precum şi la pieţele comunicaţiilor electronice din Comunitate,

40. iniţierea sau efectuarea de studii cu privire la reţelele şi serviciile de comunicaţii electronice şi reglementarea şi protecţia acestora, precum şi

41. organizarea şi promovarea de cursuri de instruire cu privire la toate aspectele legate de comunicaţiile electronice.

3. Autoritatea pune aceste informaţii la dispoziţia publicului într-un format uşor accesibil.

4. Autoritatea colectează informaţiile corespunzătoare, în special în conformitate cu articolul 13a din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru), pentru a analiza riscurile actuale şi viitoare. Autoritatea analizează la nivel european, în special riscurile care ar putea avea un impact asupra durabilităţii şi accesibilităţii reţelelor de comunicaţii electronice, precum şi asupra autenticităţii, integrităţii şi confidenţialităţii informaţiilor accesate şi transmise cu ajutorul acestora, şi transmite rezultatele analizei statelor membre şi Comisiei.

5. Autoritatea contribuie la conştientizarea şi accesibilitatea informaţiilor actuale, obiective şi complete, inclusiv cele cu privire la aspecte legate de securitatea reţelelor informatice şi a datelor, pentru toţi utilizatorii, printre altele, prin promovarea schimbului de cele mai bune practici actuale, inclusiv în domeniul metodelor de alertare a utilizatorilor, precum şi prin realizarea unei sinergii între iniţiativele sectorului public şi privat.

Articolul 20 Managementul registrului de informaţii cu privire la spectrul de frecvenţe şi al bazei de date pentru roaming mobil

1. Pentru a asigura accesibilitatea armonizată a informaţiilor referitoare la utilizarea spectrului de frecvenţe radio în Comunitate, este pus la dispoziţia publicului un registru sub forma unui punct de acces comun pentru furnizarea de informaţii privind utilizarea spectrului în fiecare stat membru. Informaţiile privind utilizarea spectrului radio sunt furnizate periodic de statele membre, conform unei solicitări în acest sens din partea Autorităţii. Comisia este responsabilă cu gestionarea şi punerea în aplicare a registrului. Registrul include informaţiile menţionate în anexa la prezentul regulament, precum şi orice alte informaţii pe care Autoritatea le consideră adecvate. Comisia poate adopta măsuri de punere în aplicare în vederea adaptării Anexei la evoluţiile tehnice sau ale pieţei. Măsurile respective fiind destinate să modifice elemente neesenţiale ale prezentului regulament, sunt adoptate în conformitate cu procedura menţionată la articolul 54 alineatul (3).

2. Autoritatea este responsabilă cu managementul şi publicarea unei baze de date privind preţurile serviciilor de telefonie vocală şi a serviciilor de informaţii furnizate consumatorilor de servicii de telefonie mobilă atunci când folosesc roaming-ul în Comunitate, inclusiv, dacă este cazul, costurile specifice ale apelurilor efectuate şi primite în roaming în cele mai îndepărtate regiuni ale Comunităţii. Autoritatea monitorizează evoluţiile acestor preţuri şi publică un raport anual.

Articolul 21Monitorizarea şi raportarea în domeniul comunicaţiilor electronice

1. Autoritatea monitorizează evoluţiile de pe piaţa comunicaţiilor electronice şi, în special, preţurile cu amănuntul pentru produsele şi serviciile utilizate cel mai frecvent de către consumatori.

2. Autoritatea publică un raport anual cu privire la evoluţiile din domeniul comunicaţiilor electronice, incluzând aspecte referitoare la consumatori, în cadrul căruia identifică obstacolele rămase în calea definitivării pieţei unice a comunicaţiilor electronice. Raportul include, de asemenea, o prezentare şi a analiză a informaţiilor referitoare la procedurile naţionale de recurs puse la dispoziţie de statele membre conform articolului 4 alineatul (3) din Directiva 2002/21/CE (Directiva-cadru), şi măsura în care procedurile de soluţionare a disputelor în afara instanţelor menţionate la articolul 34 din Directiva 2002/22/CE (Directiva privind serviciul universal) sunt utilizate în statele membre.

3. Autoritatea prezintă Comisiei, odată cu publicarea raportului anual, un aviz cu privire la măsurile care pot fi luate pentru soluţionarea problemelor identificate în timpul evaluării aspectelor menţionate la alineatul (1).

4. Autoritatea publică periodic un raport privind interoperabilitatea serviciilor de televiziune interactivă digitală, conform celor menţionate la articolul 18 din Directiva 2002/21/CE (Directiva cadru).

Articolul 22Accesibilitate electronică

1. La solicitarea Comisiei sau din proprie iniţiativă, Autoritatea acordă consultanţă Comisiei şi statelor membre în legătură cu îmbunătăţirea interoperabilităţii, utilizării şi accesului la serviciile de comunicaţii electronice şi la echipamentele terminale şi, în special, în legătură cu aspecte referitoare la interoperabilitatea transfrontalieră. Autoritatea înfiinţează un grup alcătuit din reprezentanţi ai statelor membre, asociaţii ale întreprinderilor din industria comunicaţiilor electronice, asociaţii ale utilizatorilor finali şi asociaţii reprezentând utilizatorii finali cu handicap. Grupul analizează, de asemenea, nevoile speciale ale utilizatorilor finali cu handicap şi ale celor vârstnici.

2. Autoritatea publică un raport anual cu privire la măsurile adoptate pentru îmbunătăţirea accesibilităţii utilizatorilor finali cu handicap la serviciile şi echipamentele de comunicaţii electronice, pe baza informaţiilor furnizate de statele membre şi a informaţiilor primite de Autoritate conform articolului 33 alineatul (3) din Directiva 2002/22/CE (Directiva privind serviciul universal). Raportul identifică măsurile care pot fi luate la nivel comunitar sau naţional pentru îmbunătăţirea accesibilităţii. Acolo unde este cazul, Autoritatea emite recomandări cu privire la măsurile care pot fi luate la nivel naţional.

Articolul 23Sarcini suplimentare

La solicitarea Comisiei, Autoritatea preia sarcini specifice suplimentare.

CAPITOLUL IV

ORGANIZAREA AUTORITĂŢII

ARTICOLUL 24 ORGANISMELE AUTORITăţII

Autoritatea este alcătuită din:

42. un Consiliu de Administraţie;

43. un Consiliu al autorităţilor de reglementare

44. un Director

45. un Responsabil şef cu securitatea reţelelor

46. un Grup permanent al părţilor interesate

47. un Consiliu de apel.

Articolul 25Consiliul de administraţie

1. Consiliul de administraţie este alcătuit din doisprezece membri. Şase sunt numiţi de către Comisie, iar şase, de către Consiliu. Membrii Consiliului de administraţie sunt numiţi astfel încât să fie asigurate standarde ridicate de competenţă şi independenţă şi o gamă largă de expertiză în domeniu. Durata mandatului este de cinci ani, reînnoibil o singură dată.

2. Consiliul de administraţie numeşte preşedintele consiliului şi vice-preşedintele acestuia dintre membrii consiliului. Vice-preşedintele înlocuieşte automat preşedintele dacă acesta din urmă se află în imposibilitatea de a-şi exercita atribuţiile. Mandatul preşedintelui şi al vice-preşedintelui este de doi ani şi jumătate cu posibilitatea prelungirii. Cu toate acestea şi în orice eventualitate, mandatul preşedintelui şi cel al vice-preşedintelui expiră în momentul în care aceştia nu mai deţin calitatea de membri ai Consiliului de administraţie.

3. Şedinţele Consiliului de administraţie sunt convocate de către preşedintele acestuia. Directorul Autorităţii participă la deliberări în afară de cazul în care Consiliul de administraţie decide altfel în acest sens. Consiliul de administraţie se reuneşte în sesiune ordinară de cel puţin două ori pe an. Acesta se reuneşte, de asemenea, la iniţiativa preşedintelui, la solicitarea Comisiei sau la solicitarea a cel puţin o treime dintre membrii săi. Consiliul de administraţie poate invita orice persoană cu posibile opinii relevante să ia parte la şedinţele sale în calitate de observator. Membrii Consiliului de administraţie pot, sub rezerva regulamentului propriu de procedură, să fie asistaţi de consultanţi sau de experţi. Serviciile de secr