!!! Unsupported version of Word !!! /* */





COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CĂTRE CONSILIU Strategia de extindere și principalele provocări 2011-2012 1. Introducere Procesul de extindere a Uniunii Europene a intrat într-o nouă fază. Încheierea negocierilor de aderare cu Croația, care deschid calea către aderare la jumătatea anului 2013, confirmă politica adoptată în urma conflictelor devastatoare care au avut loc în Balcani în anii '90, menită să asigure instaurarea păcii, a stabilității și a democrației în întreaga regiune și, în cele din urmă, aderarea la UE a țărilor din această regiune. O dovadă recentă a faptului că politica UE în materie de extindere are capacitatea de a genera schimbări o reprezintă noul impuls pentru reformă pe care l-a insuflat în toate țările implicate în procesul de aderare. Politica de extindere a UE, astfel cum a fost consacrată în Tratatul privind Uniunea Europeană[1], constituie un răspuns la aspirațiile legitime ale locuitorilor continentului nostru de a contribui la construirea unei Europe unite. Integrarea țărilor din Europa Centrală și de Est în cursul ultimului deceniu a arătat că extinderea aduce beneficii întregii Uniuni Europene, permițându-i acesteia să fie mai bine pregătită să răspundă provocărilor existente la nivel mondial. Politica de extindere s-a dovedit a fi un instrument puternic de transformare a societății. Țările care au aderat deja la UE, precum și cele în curs de aderare au cunoscut schimbări impresionante datorită reformelor democratice și economice întreprinse în vederea aderării. Angajamentul, respectarea condițiilor stabilite și credibilitatea au constituit baza procesului de aderare și a reușitei acestuia. Consensul reînnoit privind extinderea, care a fost aprobat în cadrul Consiliului European din decembrie 2006 și care se bazează pe principii precum consolidarea angajamentelor, stabilirea unor condiții echitabile și riguroase și buna comunicare cu opinia publică, coroborate cu capacitatea UE de a integra noi membri, reprezintă în continuare cadrul politicii de extindere a UE. Prin politica de extindere, UE își extinde zona de pace, stabilitate, democrație și prosperitate, concepte care au dobândit o nouă relevanță, în lumina evenimentelor recente: · evenimentele dramatice care au avut loc în sudul Mediteranei și în Orientul Mijlociu, precum și fragilitatea situațiilor rezultate în urma acestor evenimente subliniază importanța unui pol de stabilitate și democrație în sud-estul Europei, ancorat solid în procesul de extindere al UE. · recenta criză financiară mondială și dificultățile cu care se confruntă în prezent zona euro au evidențiat interdependența economiilor naționale, atât în cadrul, cât și în afara granițelor UE. Aceste evenimente subliniază importanța procesului de consolidare a stabilității economice și financiare și de favorizare a creșterii economice, inclusiv în țările implicate în procesul de aderare. Procesul de extindere este un instrument puternic în acest scop. De la adoptarea ultimului pachet privind extinderea, s-a înregistrat o îmbunătățire a situației în Balcanii de Vest. Arestarea lui Ratko Mladić și a lui Goran Hadžić, precum și transferul acestora către Tribunalul Penal Internațional pentru fosta Iugoslavie (TPII), a reprezentat depășirea unui obstacol major în calea aderării Serbiei la UE și a marcat un pas important pe calea reconcilierii. S-au înregistrat primele rezultate în cadrul dialogului inițiat între Belgrad și Pristina, care vizează, printre altele, realizarea de progrese în vederea aderării la UE. S-au înregistrat progrese în ceea ce privește reformele legate de UE în majoritatea țărilor implicate în procesul de aderare. Cetățenii altor două țări din Balcanii de Vest, Albania și Bosnia și Herțegovina, beneficiază de regimul de călătorii fără viză. Cu toate acestea, în mai multe țări au fost amânate reforme importante, de multe ori din cauza evoluției situației politice și a conflictelor interne. S-au înregistrat întârzieri și blocaje deosebit de grave în Bosnia și Herțegovina și în Albania. Buna guvernanță, statul de drept, capacitatea administrativă, șomajul, reforma economică și incluziunea socială rămân principalele provocări în majoritatea țărilor. Au avut loc o serie de evenimente îngrijorătoare în ceea ce privește libertatea de exprimare în mass-media. Părerile sunt în continuare împărțite în ceea ce privește statutul Kosovo[2], ceea ce afectează în mod negativ atât Kosovo, cât și întreaga regiune. Recentele evenimente din nordul Kosovo constituie un motiv de profundă îngrijorare. Problema denumirii Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei rămâne nesoluționată. Procesul de aderare a Islandei a înregistrat progrese în ultimul an. Progresele înregistrate în ceea ce privește negocierile se datorează faptului că Islanda dispune deja de un nivel ridicat de integrare a structurilor, având în vedere că această țară are o lungă tradiție democratică, face parte din Spațiul Economic European și din spațiul Schengen și are o administrație publică de înalt nivel. În Turcia, procesul de aderare rămâne cel mai eficient cadru pentru promovarea reformelor legate de UE, pentru dezvoltarea dialogului privind aspectele de politică externă și de securitate, pentru consolidarea competitivității economice și pentru diversificarea surselor de aprovizionare cu energie. În cadrul negocierilor de aderare, în ultimul an nu a fost posibilă, din păcate, deschiderea niciunui nou capitol de negociere. Trebuie relansate relațiile cu Turcia pe o nouă bază constructivă, care să propună măsuri concrete în domenii de interes comun. Aderarea iminentă a Croației demonstrează faptul că procesul de extindere vizează maximizarea efectelor sale transformatoare în țările respective. Îmbunătățirile aduse procesului prin consensul reînnoit privind extinderea din 2006 au fost puse în practică cu Croația, dovedindu-și valoarea. Negocierile în curs și cele viitoare cu alte țări implicate în procesul de aderare ar trebui să țină seama de această experiență. În special, capitolele de negociere dificile, cum ar fi cele privind sistemul judiciar și drepturile fundamentale, precum și cele privind justiția, libertatea și securitatea ar trebui abordate cât mai curând posibil, astfel încât țara candidată să aibă timp suficient pentru a obține rezultate în ceea ce privește reforma. Aderarea Croației va constitui un pas important în cadrul proiectului istoric al integrării în UE a țărilor din Balcanii de Vest. UE a declarat în repetate rânduri că politica sa în ceea ce privește țările din Balcanii de Vest este una de incluziune, începând cu „abordarea regională” de la mijlocul anilor 1990, continuând, în special, cu procesul de stabilizare și de asociere lansat în 1999 și cu reuniunea la nivel înalt de la Salonic din 2003, care a confirmat că viitorul țărilor din Balcanii de Vest este legat de Uniunea Europeană. Intenția nu este aceea de a trasa o linie de separare în Balcani, ci de a face din aderarea Croației un catalizator și un stimulent pentru accelerarea procesului de aderare la UE a celorlalte țări din regiune. Având în vedere angajamentele asumate de UE, precum și istoria și geografia regiunii, „proiectul va rămâne în lucru” până când toate țările din Balcanii de Vest vor fi incluse în UE, odată ce vor fi îndeplinite condițiile. În acest context, Comisia rămână aderă complet la principiul meritelor proprii. Ritmul în care avansează fiecare țară în direcția aderării la UE depinde în principal de rezultatele obținute în ceea ce privește îndeplinirea criteriilor și a condițiilor stabilite. Experiența Croației, încununată de succes, trimite un mesaj puternic celorlalte țări implicate în procesul de aderare: · UE își respectă angajamentele dacă sunt îndeplinite condițiile; · criteriile și condițiile de aderare sunt exigente și punerea lor în aplicare este monitorizată cu o atenție sporită. Aceasta nu constituie însă un obstacol, ci permite țărilor candidate să fie mai bine pregătite, situație de care vor beneficia, după aderare, atât statele însele, cât și UE; · diferendele bilaterale cu țările vecine pot și trebuie rezolvate prin dialog și compromis, în conformitate cu principiile stabilite. Menținerea credibilității procesului de extindere este un element important pentru promovarea reformelor în țările implicate în procesul de aderare și pentru ca aceste țări să beneficieze de sprijin din partea statelor membre. Progresele din ultimul an au confirmat faptul că rezultatele concrete pe calea aderării la UE sunt realizabile și înainte de aderare, în momentul în care condițiile respective sunt îndeplinite. Recomandările Comisiei din prezenta comunicare privind abordarea următoarelor etape din procesul de aderare și privind prelungirea liberalizării vizelor pentru Albania și Bosnia și Herțegovina sunt exemple elocvente în acest sens. Pe de altă parte, în cazurile în care voința politică și angajamentul de a obține rezultate concrete sunt insuficiente sau inexistente, procesul de aderare nu a avansat și riscă să stagneze. Prezenta comunicare evaluează situația actuală a agendei de extindere a Uniunii Europene, care cuprinde țările din Balcanii de Vest, Turcia, și Islanda. Pe baza analizelor aprofundate pentru fiecare țară care o însoțesc[3], comunicarea face un bilanț al progreselor realizate de aceste țări în vederea aderării, evaluează stadiul în care au ajuns în prezent și perspectivele acestora pentru următorii ani și face o serie de recomandări în acest sens. La fel ca în anii precedenți, o serie de provocări majore beneficiază de o atenție deosebită. 2. Principalele provocări 2.1. Accent mai puternic pe consolidarea statului de drept și reforma administrației publice Consolidarea statului de drept este considerată în continuare o provocare majoră și o condiție esențială pe care trebuie să o îndeplinească țările implicate în procesul de aderare la UE. În ultimii ani s-a acordat mai multă atenție acestui aspect în toate stadiile procesului de aderare, în conformitate cu consensul reînnoit privind extinderea. Importanța acordată statului de drept reiese din atenția deosebită acordată acestor aspecte în cadrul negocierilor de aderare cu Croația, în special în cadrul capitolelor de negociere privind sistemul judiciar și drepturile fundamentale și privind justiția, libertatea și securitatea. Importanța statului de drept în cadrul priorităților-cheie stabilite drept condiții pentru deschiderea negocierilor de aderare cu Albania și Muntenegru este un alt exemplu de stabilire a priorităților în acest domeniu înaintea deschiderii negocierilor propriu-zise. Experiența acumulată pe parcursul negocierilor de aderare cu Croația va fi benefică și pentru negocierile în curs și pentru viitoarele negocieri cu alte țări. În acest scop, Comisia va propune o nouă abordare în ceea ce privește chestiunile legate de sistemul judiciar, drepturile fundamentale, justiția și afacerile interne. Acestea ar trebui abordate într-o fază incipientă a procesului de aderare, iar capitolele corespunzătoare ar trebui deschise în consecință, pe baza planurilor de acțiune, întrucât necesită înregistrarea de rezultate convingătoare. Comisia va prezenta rapoarte periodice, în toate etapele procesului, cu privire la progresele înregistrate în aceste domenii raportându-se la criteriile de referință definite în planurile de acțiune, și indicând, dacă este cazul, măsurile corective necesare. Fondurile IPA vor fi folosite pentru sprijinirea acestui proces. Comisia încurajează țările implicate în procesul de preaderare să creeze sisteme judiciare independente și eficiente și să remedieze deficiențele existente. În acest sens, Croația și-a îmbunătățit sistemul de numire a judecătorilor, Serbia a lansat un proces de revizuire a procedurii de reînnoire a mandatelor judecătorilor și procurorilor, Muntenegru a început o revizuire a principalelor dispoziții constituționale și juridice privind sistemul judiciar. Kosovo a încheiat procesul de verificare a judecătorilor și procurorilor. Lupta împotriva corupției reprezintă una dintre principalele provocări cu care se confruntă majoritatea țărilor implicate în procesul de extindere în ceea ce privește statul de drept. Corupția rămâne o problemă gravă, care, pe lângă faptul că afectează viața de zi cu zi a cetățenilor în domenii vitale precum asistența medicală și educația, are efecte negative grave asupra investițiilor și a activităților comerciale și afectează bugetele naționale, în special în ceea ce privește achizițiile publice și privatizarea. În ultimii ani, Comisia a pus mai mult accentul asupra luptei împotriva corupției în țările implicate în procesul de aderare. În urma colaborării cu țările implicate în procesul de aderare, UE a dobândit o experiență importantă, care a contribuit la dezvoltarea unei abordări proprii în ceea ce privește lupta împotriva corupției în toate domeniile de politică, atât interne, cât și externe[4]. Deși lucrează la crearea unui mecanism de monitorizare a corupției pentru statele membre, Comisia va continua să acorde o prioritate deosebită monitorizării politicilor anticorupție din țările implicate în procesul de aderare, punând accentul, încă din primele etape ale pregătirilor de aderare, pe rezultate și durabilitate. Comisia va promova, de asemenea, o strânsă coordonare între donatorii internaționali pentru a asigura o utilizare optimală a resurselor. Lupta împotriva criminalității organizate rămâne o prioritate importantă pentru țările implicate în procesul de aderare. Aceasta este strâns legată de lupta împotriva corupției și de instituirea unor autorități judiciare independente. Caracterul transfrontalier al multor activități infracționale reprezintă o provocare majoră în lupta împotriva criminalității organizate. Cooperarea regională între organele de aplicare a legii și cele judiciare, inclusiv crearea de rețele profesionale, este deosebit de importantă pentru a răspunde acestei provocări. Comisia sprijină crearea unei rețele regionale a procurorilor care să beneficieze de asistență din partea unor experți detașați din statele membre, precum și din partea agențiilor europene relevante. De asemenea, Comisia sprijină crearea unor sisteme coordonate de protecție a martorilor în regiune. În ultimul an, Comisia și-a intensificat dialogul privind statul de drept cu țările din Balcanii de Vest. Scopul urmărit este consolidarea pregătirilor încă din primele etape ale procesului de preaderare, pe baza unor analize aprofundate privind sectoarele justiției și afacerilor interne. În acest scop, s-au organizat misiuni de experți în majoritatea țărilor implicate în procesul de aderare. Comisia și-a consolidat cooperarea și schimbul de informații cu agențiile UE relevante, inclusiv Europol, Frontex, Eurojust și Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie, precum și cu organismele care promovează inițiative regionale, Consiliul Europei și alte organizații internaționale. S-au stabilit deja criterii de referință, după caz, încă din primele etape ale procesului. A fost lansat un dialog structurat privind justiția cu Bosnia și Herțegovina, iar Comisia propune un dialog similar cu Kosovo pe tema statului de drept, scopul fiind abordarea provocărilor din acest domeniu și sprijinirea reformei sistemului judiciar. Reforma administrației publice, care vizează sporirea transparenței, a răspunderii și a eficacității, elemente esențiale pentru democrație și statul de drept, continuă să fie o prioritate absolută în cadrul criteriilor politice în majoritatea țărilor implicate în procesul de aderare. Pentru punerea în aplicare a acquis-ului este esențial să existe proceduri administrative adecvate, inclusiv în ceea ce privește resursele umane și gestionarea finanțelor publice. Țările trebuie să depună mai multe eforturi pentru a îmbunătăți funcționarea administrațiile publice, aplicând strategii naționale globale. În unele țări implicate în procesul de aderare, există tot mai multe dovezi că nu se respectă în mod corespunzător rolul partidelor aflate la guvernare și rolul statului. Astfel de practici riscă să submineze statul de drept și funcționarea democrației. 2.2. Asigurarea libertății de exprimare în mass-media Libertatea de exprimare este un drept fundamental, care este garantat de dreptul internațional și face parte integrantă din modul de funcționare a democrației pluraliste. Pentru procesul de aderare, garantarea acestei libertăți este un element esențial al criteriilor politice de aderare stabilite la Copenhaga. Țările implicate în procesul de aderare se caracterizează, în general, prin peisaje mass-media pluraliste. Cu toate acestea, în mai multe țări, s-a înregistrat o înrăutățire a situației în acest domeniu în ultima perioadă. Aceasta constituie un serios motiv de îngrijorare. Comisia examinează în continuare libertatea de exprimare în rapoartele de însoțire, în care este prezentată situația din fiecare țară. Printre provocările legate de libertatea de exprimare și mass-media se numără imixtiunile politice, care se manifestă și la nivelul sistemului juridic, presiunea economică, influențarea mass-mediei prin criminalitate și corupție și protecția insuficientă a jurnaliștilor împotriva hărțuirii sau chiar a atacurilor violente. Provocările economice se referă la lipsa de transparență, la concentrarea proprietății, la lipsa unei concurențe loiale și la lipsa de independență a autorităților de reglementare a pieței. Într-o serie de țări implicate în procesul de aderare, punerea în aplicare globală a legislației în domeniul mass-media nu este satisfăcătoare. O serie de cazuri în care au avut loc atacuri la adresa jurnaliștilor rămân nerezolvate, la câțiva ani de la producerea acestora. În Turcia, cadrul juridic nu garantează încă suficient libertatea de exprimare. Numărul mare de acțiuni în justiție și de anchetare a unor ziariști, precum și presiunile nejustificate asupra mass-mediei constituie un motiv serios de îngrijorare. În consecință, se înregistrează restricții importante în ceea ce privește libertatea de exprimare a canalelor media care au o atitudine critică la adresa guvernelor și se descurajează jurnalismul de investigație. Mass-media și jurnaliștii sunt adesea constrânși să se autocenzureze. Este esențial ca țările implicate în procesul de aderare să garanteze deschiderea și pluralismul mass-mediei pentru ca jurnalismul să aibă o abordare critică și independentă. Organismele publice de radiodifuziune trebuie să își îmbunătățească permanent situația economică și autonomia pentru a-și îndeplini misiunea. În același timp, profesiunea de jurnalist are trebui să se autoreglementeze, pe baza codurilor de etică și a standardelor profesionale cuprinzătoare. În mai 2011, Comisia a organizat o conferință privind libertatea de exprimare, care a reunit reprezentanți ai mass-mediei și ai societății civile din țările din Balcanii de Vest și din Turcia. Această conferință și-a propus ca, dincolo de cadrul discuțiilor oficiale la nivel guvernamental, să permită părților direct interesate să își prezinte punctul de vedere și să împărtășească din experiența lor. De concluziile conferinței se va ține cont în cadrul activității Comisiei în acest domeniu. Comisia va monitoriza îndeaproape evoluția acordurilor existente și a dialogurilor structurate cu țările implicate în procesul de aderare și va continua să integreze aceste elemente în negocierile de aderare, în special în capitolul privind sistemul judiciar și drepturile fundamentale. Comisia va identifica prioritățile și va încuraja eforturile guvernelor de a atinge standardele europene în domeniul libertății de exprimare. În acest scop, va fi consolidată cooperarea cu țările partenere și cu organizațiile internaționale relevante, în special cu Consiliul Europei și cu Organizația pentru Securitate și Cooperare în Europa. Se va consolida în continuare dialogul cu jurnaliștii și cu asociațiile de jurnaliști. 2.3. Consolidarea cooperării regionale și a reconcilierii în Balcanii de Vest Cooperarea regională și bunele relații de vecinătate reprezintă un element esențial al procesului de stabilizare și de asociere și, prin urmare, sunt monitorizate îndeaproape de Comisie în toate etapele procesului de aderare. Cooperarea regională sprijină și întărește reconcilierea într-o regiune care, până nu de mult, a fost scena unor conflicte majore. Cooperarea regională și comerțul pot aduce avantaje economice suplimentare în regiune. Acesta este, de asemenea, o parte integrantă a procesului de integrare în UE, care necesită adesea abordări și măsuri regionale. În ultimul deceniu s-au înregistrat progrese semnificative în acest sens, iar în ultimul an se semnalează existența unor măsuri suplimentare importante. Vizitele liderilor din regiune, în special a celor din Serbia și Croația, în țările vecine, precum și declarațiile făcute referitor la conflictele din anii '90 au contribuit semnificativ la reconcilierea la nivel regional. Procesul de la Sarajevo privind returnarea refugiaților, la care participă Serbia, Croația, Bosnia și Herțegovina și Muntenegru, urmează a fi finalizată cu succes în următoarele zile. Inițiativele ONG-urilor și ale societății civile, cum ar fi Inițiativa tinerilor pentru drepturile omului, Comisia pentru adevăr și reconciliere (RECOM) și inițiativa Igman joacă un rol important în consolidarea concilierii în rândul cetățenilor din regiune, dincolo de reconcilierea la nivel de guverne. Cooperarea funcționează bine și se înregistrează progrese în anumite sectoare, printre care Comunitatea Energiei, spațiul aerian comun european, precum și cursurile de formare organizate în comun în cadrul Școlii regionale de administrație publică (ReSPA). În decembrie 2010, Comisia a propus o strategie de stimulare a dezvoltării regiunii danubiene, care a fost aprobată ulterior de statele membre[5]. Schimburile comerciale regionale efectuate în cadrul Acordului central european de comerț liber (CEFTA) sunt în creștere, iar acordul s-a extins, acoperind domenii cum ar fi politica în domeniul concurenței, eliminarea progresivă a barierelor tarifare și liberalizarea serviciilor. Consiliul de Cooperare Regională (CCR) a început punerea în aplicare a strategiei și a programului său de lucru pe trei ani, punând accentul mai mult pe acțiuni orientate către obținerea de rezultate. În același timp, problemele care decurg din conflictele anterioare, împreună cu alte chestiuni bilaterale deschise rămân principalele provocări pentru stabilitatea în regiunea Balcanilor de Vest, care afectează cooperarea regională, relațiile dintre țări, precum și funcționarea lor internă și procesul de reformă. Aceste chestiuni rămase în suspensie trebuie rezolvate urgent, întrucât constituie un impediment major în calea aderării la UE pentru țările din Balcanii de Vest. Mai precis, dezacordurile referitoare la aspectele interetnice sau la statut, în special în Bosnia și Herțegovina și Kosovo, continuă să împiedice funcționarea normală a instituțiilor, încetinesc ritmul procesului de reformă și al Agendei europene și pot avea uneori implicații regionale mai complexe. Comisia consideră că cea mai bună modalitate de a rezolva aceste probleme este ca aceste țări să continue pe calea aderării la UE. Evoluțiile recente, în special progresele înregistrate în cadrul dialogului Belgrad – Pristina, desfășurat sub egida UE, sunt esențiale în acest context. Cea de a 10-a aniversare a semnării Acordului-cadru de la Ohrid, sărbătorită în luna august a acestui an, ne reamintește faptul că problemele dificile legate de originea etnică pot fi rezolvate cu succes prin dialog și compromis. Recent s-au înregistrat rezultate în soluționarea problemelor privind funcționarea integratoare a inițiativelor regionale care rezultă din diferențele de opinii referitoare la statutul Kosovo, dar mai sunt încă multe de făcut în această privință. În cadrul dialogului Belgrad-Pristina s-a ajuns la un acord privind acceptarea de către Serbia a ștampilelor vamale ale Kosovo, lucru care ar trebui să permită reluarea relațiilor comerciale regionale în cadrul CEFTA. Anterior, au fost reluate reuniunile CEFTA și CCR, cu participarea tuturor părților, și a fost semnată Convenția privind regulile de origine preferențiale paneuromediteraneene. Cu toate acestea, divergențele de opinie privind statutul Kosovo au continuat să împiedice finalizarea și semnarea Tratatului de instituire a Comunității transporturilor și extinderea măsurilor comerciale autonome pentru Kosovo și alți parteneri din Balcanii de Vest. Aceste divergențe constituie în continuare un obstacol în calea dezvoltării de relații contractuale între UE și Kosovo. Trebuie găsită o soluție globală la problemele legate de cooperarea regională în cadrul dialogului Belgrad-Pristina. Comisia invită toate părțile implicate să caute în continuare soluții practice și pragmatice pentru a asigura participarea tuturor la cooperarea regională, fără a aduce atingere pozițiilor diferite privind statutul Kosovo. Progresele înregistrate în ultimul an demonstrează că acest lucru este posibil. Finalizarea proceselor în cazul infracțiunilor comise în timpul războaielor din Fosta Iugoslavie este esențială pentru o reconciliere durabilă. Cooperarea deplină cu TPII rămâne o condiție esențială pentru procesul de aderare al țărilor din Balcanii de Vest. Recentele arestări ale ultimilor doi inculpați ai TPII și transferul acestora la Haga au reprezentat pași importanți în această direcție. Comisia invită, de asemenea, guvernele respective să dea dovadă de mai multă hotărâre în ceea ce privește buna desfășurare a proceselor interne privind crimele de război. Comisia ia foarte în serios raportul aprobat de adunarea parlamentară a Consiliului Europei în ianuarie (raportul Marty) privind crimele, inclusiv traficul de organe, care se presupune că au fost comise în timpul și după conflictul din Kosovo. Comisia sprijină pe deplin ancheta realizată de EULEX, ia act de importanța protecției martorilor în acest context și salută crearea unui grup operativ EULEX la Bruxelles, precum și cooperarea guvernelor respective cu acest grup operativ. În general, este important ca guvernele și organizațiile societății civile din regiune să facă mai multe eforturi pentru a le explica cetățenilor că această reconciliere este o parte integrantă a viitorului lor european și că judecarea crimelor de război este un element indispensabil al acestui proces. Liderii politici ar trebui să evite declarațiile și măsurile care ar putea pune sub semnul întrebării aceste principii importante. În ceea ce privește chestiunile bilaterale deschise, acestea trebuie rezolvate de către părțile în cauză cât mai curând posibil pe parcursul procesului de extindere, cu hotărâre, într-un spirit de bună vecinătate și ținând cont de interesele generale ale UE. Comisia le îndeamnă să depună toate eforturile necesare în vederea soluționării conflictelor frontaliere existente, în conformitate cu principiile și cu mijloacele stabilite, inclusiv apelând la Curtea Internațională de Justiție, dacă este necesar. Problemele bilaterale nu ar trebui să constituie o piedică în calea procesului de aderare. Comisia este pregătită să faciliteze găsirea impulsului politic necesar în încercarea de a găsi soluții și de a sprijini inițiativele conexe. Acordul de arbitraj privind frontierele dintre Slovenia și Croația, a cărui punere în aplicare este programată să înceapă în cursul acestui an, pregătește terenul pentru rezolvarea aspectelor bilaterale. Comisia încurajează ferm părțile implicate în diferendul privind numele Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei să dea dovadă de același spirit constructiv în cadrul negocierilor în curs care se desfășoară sub egida ONU. 2.4. O redresare economică durabilă și aderarea la obiectivele Strategiei Europa 2020 Toate țările implicate în procesul de aderare sunt în proces de redresare, chiar dacă în ritmuri diferite: după ieșirea din criză, economia Turciei a înregistrat o creștere care continuă să fie impresionantă, dar există tot mai multe semne de supraîncălzire. Economiile țărilor din Balcanii de Vest încep și ele să se redreseze, deși vor avea nevoie de timp pentru a atinge din nou nivelurile înregistrate înaintea crizei. Economia Islandei continuă să își revină după perturbările economice importante pe care le-a cunoscut în timpul crizei. Cu toate acestea, țările implicate în procesul de aderare se confruntă cu importante provocări socioeconomice. Rata șomajului rămâne ridicată și este în creștere în majoritatea țărilor. În Kosovo, Bosnia și Herțegovina și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, rata șomajului rămâne cea mai ridicată din Europa. Rata de participare pe piața muncii este scăzută, în special în rândul femeilor și al tinerilor, iar munca nedeclarată, foarte răspândită, rămâne o provocare. Exporturile din Balcanii de Vest, care contribuie la redresare, rămân dominate de produse cu valoare adăugată scăzută, inclusiv produse de bază, care sunt expuse volatilității prețurilor și concurenței puternice exercitate de piețele emergente. Majoritatea țărilor implicate în procesul de aderare au continuat să aplice, în general, politici macroeconomice prudente. Consolidarea fiscală și reforma piețelor forței de muncă rămân prioritățile cele mai urgente pe termen scurt, reflectând în mare parte provocări similare celor cu care se confruntă în prezent și UE. Sunt necesare mai multe reforme structurale pentru stimularea competitivității și îmbunătățirea climatului de investiții, atrăgând astfel investițiile străine directe, favorizând crearea de locuri de muncă și asigurând sustenabilitatea creșterii. În Balcanii de Vest, îmbunătățirea capacității administrației publice și consolidarea statului de drept, inclusiv reformarea sistemului judiciar și combaterea corupției generalizate prezintă dificultăți specifice. Progresele realizate în aceste domenii ar fi, de asemenea, benefice mediului de afaceri. Serviciile publice oferite întreprinderilor și investițiile în infrastructură rămân limitate. Reformele pieței muncii, printre care se număra o revizuire a sistemelor sociale, a anumitor chestiuni fiscale și a sistemelor de învățământ, ar trebui să contribuie la soluționarea problemei acestei vulnerabilități structurale majore din Balcanii de Vest, care constituie un obstacol în calea unei creșteri mai puternice, durabile și favorabile incluziunii. Aderarea la obiectivelor Strategiei Europa 2020 Europa 2020 este strategia de creștere a UE pentru deceniul în curs, care orientează Uniunea către o economie inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, într-o lume aflată în schimbare. Țările implicate în procesul de aderare sunt încurajate să se asocieze Strategiei Europa 2020 și inițiativelor sale emblematice,[6], care oferă o bază utilă pentru reforme. Obiectivele Strategiei Europa 2020 se reflectă, după caz, în dialogurile privind politica economică, ocuparea forței de muncă și politicile sociale dintre Comisie și țările implicate în procesul de aderare. În cadrul programării asistenței financiare, Comisia a ținut cont de obiectivele Strategiei Europa 2020, în special de cele legate de dezvoltarea socioeconomică. Cooperarea Comisiei cu instituțiile financiare internaționale (IFI) ia în calcul aceste obiective. Criza datoriilor care afectează în prezent Europa a subliniat importanța unor finanțe publice solide; de aceea, Comisia pune la dispoziția țărilor candidate și potențial candidate mecanismele sale de evaluare inter pares. Supravegherea fiscală multilaterală de către UE este un instrument important în acest sens, care va fi adaptat progresiv în funcție de viitoarea guvernanță economică consolidată în cadrul UE. În domeniul dezvoltării sectorului privat, coordonarea politicilor cu țările din Balcanii de Vest și cu Turcia are loc în funcție de dispozițiile cuprinse în „Small Business Act” al UE[7]. Această coordonare, care se bazează pe evaluări periodice privind îndeplinirea obiectivelor de referință ale UE, a condus la formularea unor recomandări bine echilibrate, care reflectă particularitățile naționale ale țărilor implicate în procesul de aderare. Comisia propune ca rezultatele „Small Business Act” să fie utilizate ca instrument de referință pentru activitățile legate de viitoarele întreprinderi mici și mijlocii (IMM-uri) din regiune. În ceea ce privește cadrul de investiții pentru Balcanii de Vest, Comisia încurajează instituțiile financiare internaționale partenere (IFI) să sprijine noi forme de finanțare a IMM-urilor, în special fondurile proprii, capitalul de risc și mecanismele de garantare. Comisia va cofinanța o platformă pentru IMM-uri în țările din Balcanii de Vest, al cărei obiectiv va fi îmbunătățirea accesului IMM-urilor la finanțare prin garanții și capital de risc. În domeniul cercetării și inovării, cooperarea țărilor implicate în procesul de aderare la UE se situează deja la un nivel avansat în ceea ce privește eligibilitatea pentru participarea la inițiative ale UE. Țările implicate în procesul de aderare participă la cel de Al șaptelea program-cadru pentru cercetare și dezvoltare tehnologică și la Programul pentru competitivitate și inovare. Cu toate acestea, indicatorii actuali arată că, în cele mai multe cazuri, acestea sunt cu mult sub media UE în ceea ce privește investițiile și dezvoltarea politicilor de cercetare și inovare. Liderii regionali sunt încurajați, inclusiv în cadrul viitoarelor conferințe ministeriale, să se angajeze să sporească investițiile în cercetare, inovare și capital uman. Țările implicate în procesul de aderare trebuie să se pregătească mai bine pentru a face față schimbărilor climatice și să se alinieze la eforturile UE de a face față acestei provocări, inclusiv prin sensibilizarea opiniei publice. Introducerea treptată a unor acțiuni de combatere a schimbărilor climatice va aduce beneficii, întrucât va genera o reducere a emisiilor de dioxid de carbon și va stimula crearea de locuri de muncă. Procesul incipient de redresare economică nu a generat încă îmbunătățirea situației sociale. Numărul persoanelor care trăiesc sub pragul sărăciei rămâne ridicat, iar în țările din Balcanii de Vest continuă să crească. Faptul că munca nedeclarată este foarte răspândită are un impact negativ asupra situației sociale, tinerii fiind principala categorie afectată. Garantarea de locuri de muncă și incluziunea socială a grupurilor vulnerabile reprezintă o prioritate. Cu toate acestea, în sectorul social s-au făcut puține investiții reale, iar cooperarea cu donatorii internaționali s-a confruntat cu obstacole în ceea ce privește planificarea strategică. În cadrul dialogului său privind politicile, Comisia subliniază importanța ocupării forței de muncă și a politicilor sociale și încurajează țările să își fixeze obiective clare și realiste în aceste două domenii și să își orienteze mai bine cheltuielile sociale și să le clasifice în funcție de priorități. Țările implicate în procesul de aderare ar trebui să subscrie, după caz, la obiectivele Platformei europene împotriva sărăciei și excluziunii sociale. Ar trebui adoptate măsuri ambițioase pentru incluziunea tuturor grupurilor vulnerabile în societate. În ceea ce privește romii, o minoritate extrem de defavorizată, Comisia a invitat țările din Balcanii de Vest și Turcia să coopereze în cadrul platformei UE privind romii, care monitorizează în mod sistematic incluziunea acestora și propune acțiuni în acest sens. Comisia a organizat o serie de seminarii privind aspecte legate de romi pentru a încuraja țările din regiune să își revizuiască și să consolideze planurile de acțiune naționale relevante privind combaterea discriminării și îmbunătățirea integrării romilor și punerea în aplicare a acestora, în special în domenii precum educația, ocuparea forței de muncă, locuințele și sănătatea. Țările din zona Balcanilor de Vest trebuie să facă eforturi importante pentru a facilita înregistrarea persoanelor strămutate în registrul civil. Îmbunătățirea educației și a formării sunt factori esențiali de schimbare structurală pentru o creștere durabilă și favorabilă incluziunii. Până în prezent, nivelul investițiilor în educație, competențe și calificări a fost, în general, scăzut, iar recunoașterea calificărilor naționale la nivel regional este insuficientă. Sistemele de învățământ de stat și infrastructura de care dispun acestea trebuie reformate; sunt necesare programe de învățământ, de formare și de formare profesională comparabile la nivel internațional, pentru a rezolva problema dezechilibrului între competențele necesare și cele existente. Comisia a permis participarea țărilor candidate la cadrul strategic Educație și formare 2020, Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei și Muntenegru urmând să adere la acest cadru. Comisia a propus dezvoltarea unei platforme pentru Balcanii de Vest în domeniul educației și formării, pe baza metodei deschise de coordonare, pentru a permite participarea tuturor țărilor implicate în procesul de aderare. Acest lucru va intensifica dialogul privind principalele provocări politice și va asigura punerea în aplicare și monitorizarea acestora. Țările din Balcanii de Vest au fost invitate să participe la activitățile centralizate organizate în cadrul programului comunitar de învățare pe tot parcursul vieții. 2.5. Extinderea rețelelor de transport și de energie Consolidarea cooperării în domeniul transportului și energiei cu țările implicate în procesul de aderare aduce beneficii directe cetățenilor și întreprinderilor europene. Interconectarea rețelelor de transport și energie constituie un element esențial al cooperării UE cu toate țările învecinate, care vizează promovarea unei creșteri economice durabile, a comerțului și a schimburilor culturale, a ocupării forței de muncă, precum și îmbunătățirea condițiilor de trai. În cazul țărilor implicate în procesul de aderare, această cooperare urmărește, de asemenea, pregătirea în vederea integrării depline și a punerii în aplicare a acquis-ului în domeniul transportului și energiei. Având în vedere localizarea sa strategică la intersecția dintre Europa, Orientul Mijlociu și Caucaz, Turcia și-a consolidat constant legăturile cu UE, după cum au arătat recentele evoluții din sectorul aviatic sau rolul pe care l-a avut în crearea coridorului sudic al gazelor. Dezvoltarea în continuare a acestor legături ar fi benefică ambelor părți. Coridorul sudic al gazelor ar contribui la securitatea aprovizionării Europei cu gaze naturale, având în vedere că ar participa în mare măsură la extinderea rețelelor de aprovizionare și ar stimula concurența pe piața internațională a gazelor. Comisia sprijină financiar acțiunile Turciei de dezvoltare în continuare a rețelelor de transport, în special în ceea ce privește legăturile feroviare de mare viteză și modernizarea instalațiilor portuare. În același timp, Turcia ar trebui încurajată să își aprofundeze piața gazelor naturale și să își sporească lichiditățile și flexibilitatea contractuală. Un astfel de proces ar duce la apariția unui „hub energetic”, a cărui existență ar garanta o mai mare securitate a energiei. În Balcanii de Vest, a fost creată, în cadrul Observatorului în domeniul transporturilor în Europa de Sud-Est (SEETO), o rețea de transport regional care identifică proiecte prioritare de interes regional. Țările din Balcanii de Vest sunt semnatare, împreună cu statele membre ale UE și alte țări europene, ale Acordului privind spațiul aerian comun european, semnat în 2006. Cooperarea în domeniul transporturilor este, de asemenea, prevăzută în strategia privind regiunea Dunării. Din 2008, Comisia negociază crearea unei Comunități a transporturilor cu țările din Balcanii de Vest, prin care să se înființeze o piață integrată pentru infrastructură și transportul terestru, fluvial și maritim. Negocierile sunt aproape finalizate, dar nu pot înainta din cauza pozițiilor diferite în ceea ce privește denumirea Kosovo. Comisia îndeamnă părțile interesate să adopte măsurile necesare pentru încheierea rapidă a negocierilor și semnarea tratatului. Comisia a propus o revizuire a rețelelor transeuropene ale UE (TEN-T) în domeniul transporturilor în vederea îmbunătățirii legăturilor cu țările vizate de politica de extindere și cea de vecinătate[8]. În domeniul energiei, UE urmărește, de asemenea, integrarea rețelelor, în special prin sprijinirea Comunității Energiei, din care fac parte UE și statele sale membre, toate țările din Balcanii de Vest, precum și unele țări vecine[9]. Comunitatea energiei, stabilește, pe baza normelor UE în domeniul energiei, o piață regională deschisă, transparentă și competitivă, care contribuie la atragerea investițiilor. Acquis-ul privind Comunitatea energiei acoperă deja piața internă a energiei, eficiența energetică și energiile regenerabile, precum și anumite părți ale acquis-ului în domeniul mediului și al concurenței și în domeniul social. Acesta va fi extins pentru a acoperi rezervele obligatorii de petrol, în plus față de piețele energiei electrice și gazelor naturale. 3. Progresele înregistrate în țările implicate în procesul de aderare și agenda pentru 2011-2012 3.1. Balcanii de Vest Croația Negocierile de aderare cu Croația s-au încheiat în luna iunie. Acesta este rezultatul faptului că Croația și-a îndeplinit criteriile de referință care i-au permis încheierea capitolelor restante în cursul anului trecut, inclusiv a unor capitole dificile, precum sistemul judiciar și drepturile fundamentale și politica în domeniul concurenței. Croația a obținut rezultate semnificative în lupta împotriva corupției, a introdus un nou sistem obiectiv și transparent de numire a judecătorilor și a procurorilor și a ameliorat considerabil punerea în aplicare a programelor prin care se acordă locuințe refugiaților care se întorc în țară. S-au înregistrat progrese substanțiale în ceea ce privește restructurarea șantierelor sale navale aflate în dificultate. Rezultatele negocierilor de aderare vor fi incluse într-un tratat de aderare care, așa cum s-a stabilit în cadrul Consiliului European din luna iunie, ar urma să fie semnat până la sfârșitul anului. Astfel, Croația ar putea adera la UE la 1 iulie 2013, cu condiția ca până la acea dată să fie finalizate procedurile de ratificare necesare. Croația a atins un nivel deosebit de ridicat de pregătire în ceea ce privește asumarea responsabilităților care îi revin în calitate de membru în momentul aderării. Croația îndeplinește criteriile politice de la Copenhaga și se preconizează că va îndeplini criteriile economice și cele legate de acquis până la 1 iulie 2013. Această dinamică trebuie menținută. Croația trebuie să continue punerea în aplicare a reformelor și să consolideze capacitățile dezvoltate în cursul negocierilor de aderare. Comisia va monitoriza îndeaproape modul în care Croația își va îndeplini toate angajamentele asumate și va continua pregătirile pentru a-și asuma responsabilitățile care îi revin în calitate de membru în momentul aderării. Monitorizarea va viza în special angajamentele asumate de Croația în următoarele domenii: sistemul judiciar și drepturile fundamentale, justiție, libertate și securitate, precum și politica în domeniul concurenței. Monitorizarea va cuprinde tabele de monitorizare actualizate periodic, dialogul prevăzut în cadrul Acordului de stabilizare și de asociere, misiuni de evaluare inter pares, programul economic de preaderare și notificări fiscale. Până la aderarea Croației, Comisia va face evaluări semestriale privind punerea în practică a angajamentelor asumate de Croația în ceea ce privește aceste capitole. Un raport global de monitorizare va fi prezentat Parlamentului European și Consiliului în toamna anului 2012. În cazul în care sunt identificate aspecte problematice în cadrul procesului de monitorizare și Croația nu le remediază, Comisia va adresa autorităților croate, dacă va fi necesar, scrisori de avertizare timpurie și va putea propune Consiliului să ia toate măsurile necesare încă înainte de aderare. În plus, la fel ca și în cazul celui de al cincilea val de extindere, tratatul de aderare va cuprinde o clauză generală de salvgardare economică, o clauză de salvgardare privind piața internă și o clauză de salvgardare în domeniul justiției, libertății și securității. Croația ar trebui să continue să joace un rol activ în cooperarea regională din Balcanii de Vest. Comisia așteaptă cu interes punerea în aplicare a acordului de arbitraj privind frontierele, semnat de Slovenia și Croația. Acesta va sprijini înființarea și funcționarea tribunalului arbitral, conform dispozițiilor respectivului acord. Comisia salută declarația guvernului croat potrivit căreia sprijină celelalte țări din regiune în vederea aderării la UE și încurajează Croația să soluționeze înainte de aderare celelalte probleme bilaterale nerezolvate cu țările vecine. În același timp, liderii politici ar trebui să evite declarațiile și măsurile care ar putea pune sub semnul întrebării importanța reconcilierii sau gravitatea crimelor de război. Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei Alegerile parlamentare care au avut loc în luna iunie în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei au respectat, în general, standardele internaționale și reformele legate de aderare au continuat. Coaliția de guvernare este stabilă. Această țară continuă să îndeplinească în mod satisfăcător criteriile politice. S-au înregistrat unele progrese în ceea ce privește reforma parlamentului, a sistemului judiciar, a administrației publice și respectarea și protecția minorităților, dar există în continuare provocări fundamentale. Sunt necesare eforturi suplimentare, în special în ceea ce privește libertatea de exprimare în mass-media, independența sistemului judiciar, reforma administrației publice și combaterea corupției. Forțele politice trebuie să facă mai multe eforturi pentru a coopera între ele. Țara continuă să își îndeplinească angajamentele asumate în cadrul Acordului de stabilizare și de asociere (ASA). Comisia își menține propunerea de a trece la a doua etapă a asocierii prevăzute de ASA și încurajează Consiliul să adopte fără întârziere o decizie în acest sens. Comisia menționează că Consiliul nu a fost în măsură să dea curs recomandării din 2009 a Comisiei pentru deschiderea negocierilor de aderare cu Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei. Trecerea la următoarea etapă a procesului de aderare a acestei țări va fi benefică pentru ritmul reformelor și pentru climatul relațiilor interetnice și va avea un impact pozitiv asupra regiunii. Diferendul dintre Grecia și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei cu privire la numele acesteia din urmă este nesoluționat de aproape două decenii. Începând din anii '90 se desfășoară un dialog sub egida ONU și, din 2009, în cadrul acestui dialog au loc contacte bilaterale, inclusiv la nivel de primi miniștri. Aceste inițiative nu au dat însă roade. Menținerea relațiilor de bună vecinătate, inclusiv găsirea unei soluții negociate și reciproc avantajoase privind chestiunea denumirii țării, sub egida ONU, rămâne un aspect esențial. Comisia subliniază necesitatea intensificării eforturilor de a soluționa fără întârziere acest aspect și reamintește că ar trebui evitate acțiunile și declarațiile care ar putea afecta relațiile de bună vecinătate. Se caută de prea mult timp o soluție la problema denumirii țării. Muntenegru În decembrie 2010, Consiliul European a acordat Muntenegrului statutul de țară candidată și a adoptat cele șapte priorități principale pentru deschiderea negocierilor de aderare identificate în cadrul avizului Comisiei privind cererea de aderare la UE prezentată de Republica Muntenegru. De la adoptarea avizului, Muntenegru a înregistrat progrese satisfăcătoare în ceea ce privește îndeplinirea criteriilor politice de la Copenhaga, obținând rezultate globale satisfăcătoare, în special în ceea ce privește prioritățile principale identificate. S-a constatat o îmbunătățire a cadrului legislativ și instituțional pentru consolidarea activității Parlamentului și a cadrului electoral, pentru profesionalizarea și depolitizarea administrației publice, pentru garantarea independenței și a răspunderii sistemului judiciar, pentru lupta împotriva corupției și a criminalității organizate, pentru libertatea presei și cooperarea cu societatea civilă. Cu toate acestea, sunt necesare eforturi susținute pentru a înregistra în continuare rezultate pozitive în domeniul statului de drept, în special în ceea ce privește cazurile de corupție la nivel înalt și criminalitatea organizată. S-au întreprins acțiuni constructive în ceea ce privește politicile de luptă împotriva discriminării și îmbunătățirea situației persoanelor strămutate. Această inițiative trebuie să se traducă în practică printr-o reducere efectivă a cazurilor de discriminare a grupurilor vulnerabile, inclusiv a persoanelor strămutate. Comisia va acorda o atenție specială monitorizării progreselor înregistrate de Muntenegru în domeniul statului de drept și al luptei împotriva discriminării pentru a menține ritmul reformelor în aceste domenii și va continua să sprijine Muntenegru în punerea în aplicare a reformelor legate de UE. Albania Scena politică albaneză a fost dominată, în mare parte, de continuarea impasului politic și de apariția unor noi conflicte. Ciocnirile violente dintre demonstranții antiguvernamentali și forțele de poliție s-au soldat cu moartea a patru persoane, amplificând climatul de neîncredere dintre forțele politice, precum și față de anumite instituții de stat. Deși considerate competitive și transparente, alegerile locale din luna mai au fost marcate în mod decisiv de deficiențe care trebuie soluționate. În special, controversele legate de numărătoarea voturilor în cazul buletinelor de vot pierdute la alegerile pentru postul de primar al orașului Tirana au accentuat polaritatea dintre majoritatea aflată la putere și opoziție. În prezent, forțele politice din Albania trebuie să restabilească urgent și să mențină un nivel al dialogului politic care să permită buna funcționare a instituțiilor democratice de bază, în special a parlamentului, și să înregistreze progrese pe calea aderării la UE. Având în vedere deficiențele semnificative identificate cu ocazia ultimelor două tururi electorale, se impune o reformă electorală globală care ar fi de dorit să beneficieze de consiliere independentă externă și de consens între partidele politice. Cele două principale partide politice au răspuns pozitiv propunerii UE de a restabili un dialog constructiv privind prioritățile naționale legate de integrarea europeană. Este esențial acum ca partidele politice albaneze să se angajeze într-un proces structurat și susținut de colaborare în vederea reformelor europene. Printre viitoarele măsuri ar trebui să figureze un proces de revizuire comună și de adoptare a unui plan de acțiune care să răspundă recomandărilor formulate în aviz și un calendar pentru principalele reforme, inclusiv în ceea ce privește activitatea parlamentară și alegerile. În general, Albania a înregistrat progrese limitate în îndeplinirea criteriilor politice de aderare și a celor douăsprezece priorități-cheie pentru deschiderea negocierilor de aderare prevăzute în avizul Comisiei aprobat de Consiliu în decembrie 2010. S-au înregistrat unele progrese în ceea ce privește lupta împotriva criminalității organizate, îmbunătățirea tratamentului deținuților și drepturile copilului, dar progresele înregistrate rămân insuficiente în ceea ce privește sistemul judiciar, politica anticorupție, drepturile de proprietate, precum și îmbunătățirea condițiilor de trai ale comunității rome; sunt necesare măsuri și în ceea ce privește procedura parlamentară și alegerile. Albania a început să pună în aplicare un plan de acțiune care să răspundă recomandărilor formulate în avizul Comisiei. Cu toate acestea, sunt necesare eforturi suplimentare pentru a asigura eficacitatea și integralitatea acțiunilor avute în vedere, inclusiv printr-o strânsă cooperare cu opoziția. Înainte ca Comisia să recomande statutul de țară candidată și deschiderea negocierilor de aderare la UE, Albania va trebui să facă eforturi susținute și să înregistreze progrese vizibile în ceea ce privește toate aceste aspecte. Albania a continuat punerea în aplicare fără probleme a Acordului de stabilizare și de asociere. Din decembrie 2010, această țară beneficiază de regimul de călătorii fără viză în spațiul Schengen pentru cetățenii săi, ca urmare a rezultatelor satisfăcătoare ale dialogului pentru liberalizarea vizelor. Comisia este hotărâtă să sprijine în continuare Albania în realizarea de reforme legate de UE și în îndeplinirea principalelor priorități formulate în aviz. Bosnia și Herțegovina În Bosnia și Herțegovina, acțiunile reprezentanților politici continuă să reflecte lipsa unei înțelegeri comune asupra căii generale pe care trebuie să o urmeze această țară, asupra viitorului și a cadrului său instituțional. Nu s-a ajuns la un consens privind garantarea și îmbunătățirea funcționării instituțiilor, ținând seama, în același timp, de interesele întregii populații, în special din perspectiva aspirațiilor acestei țări legate de aderarea la UE, împărtășite la nivelul întregii țări. Procesul de formare a autorităților executive și legislative, inițiat în urma alegerilor din octombrie 2010, nu a fost încă finalizat și nu s-a format încă un guvern central. Această mare întârziere a afectat și reformele de care Bosnia și Herțegovina are atâta nevoie pentru a înregistra progrese suplimentare în ceea ce privește aderarea la UE. Procesul de aderare la UE necesită instituții funcționale la toate nivelurile și un mecanism de coordonare eficace pentru relațiile cu UE, care să permită acestei țări să adopte o poziție comună. Prin urmare, ritmul general al reformelor a fost foarte limitat. S-au înregistrat unele rezultate, în special în ceea ce privește realizările care au condus la acordarea regimului de călătorii fără viză în UE pentru cetățenii acestei țări în decembrie 2010. În iunie, conducerea țării a hotărât să inițieze cu UE un dialog structurat privind justiția în cadrul procesului de stabilizare și de asociere, scopul urmărit fiind asigurarea unui sistem judiciar independent, eficace, imparțial și responsabil. Respectarea Convenției europene a drepturilor omului este o cerință esențială a Acordului interimar și a Acordului de stabilizare și de asociere. În acest sens, amânarea continuă a modificării Constituției pentru a ține seama de hotărârea Curții Europene a Drepturilor Omului privind discriminarea etnică în ceea ce privește reprezentarea în instituțiile țării rămâne o problemă extrem de gravă[10]. Trebuie inițiat un proces credibil pentru a ține seama de decizia Curții Europene a Drepturilor Omului și la nivel central trebuie adoptată legea privind ajutoarele de stat. Sunt necesare progrese în ceea ce privește adoptarea unei legi privind recensământul populației la nivel de stat și trebuie accelerat procesul de reformă pentru a facilita procesul de integrare în UE. Adoptarea cadrului bugetar global este o prioritate pentru sustenabilitatea fiscală. Guvernanța Bosniei și Herțegovinei continuă să presupună o prezență internațională cu mandat executiv. În ceea ce privește hotărârea judecătorească definitivă privind statutul districtului Brčko, unul dintre obiectivele și una dintre condițiile care trebuiau îndeplinite pentru închiderea Biroului Înaltului Reprezentant[11], s-au înregistrat progrese în ceea ce privește soluționarea problemei cu energia electrică. Sunt necesare eforturi suplimentare pentru a îndeplini obiectivele rămase, pentru a facilita tranziția de la o țară cu un sistem internațional de guvernare și securitate către o țară cu instituții naționale responsabile pe deplin de procesul politic și legislativ, în conformitate cu cerințele pe care trebuie să le îndeplinească o țară care aspiră la calitatea de membru al UE. Pe lângă toate aceste chestiuni este necesară crearea unui mediu politic stabil. Stabilirea unui dialog structurat privind justiția, precum și experiența dobândită din reformele care au fost realizate în cadrul procesului de liberalizare a vizelor indică calea de urmat: adoptând o abordare europeană bazată pe dialog și compromis și concentrându-se pe agenda UE, țara va fi capabilă să treacă treptat de la paralizie și confruntare la cooperare și de la supravegherea internațională la un viitor legat de UE. Uniunea Europeană și-a consolidat rolul în Bosnia și Herțegovina, odată cu instalarea în funcție a primului reprezentant unic în Bosnia și Herțegovina. UE va continua să acorde sprijin instituțiilor țării pentru punerea în aplicare a obiectivelor agendei UE, în conformitate cu concluziile Consiliului din martie 2011. Serbia În paralel cu această comunicare, Comisia a adoptat avizul privind cererea de aderare la UE prezentată de Serbia. Concluziile și recomandările din aviz figurează în anexa la prezenta comunicare. Kosovo Într-o perioadă de alegeri parlamentare anticipate și a unui îndelungat proces de alegere a unui nou președinte al parlamentului, s-au înregistrat puține progrese în ceea ce privește agenda de reforme. Alegerile au fost marcate de deficiențe grave, care trebuie soluționate. Curtea Constituțională a jucat un rol pozitiv prin modul în care și-a exercitat atribuțiile. Noul guvern și-a demonstrat angajamentul față de perspectiva europeană a Kosovo, inclusiv prin eforturi susținute în domenii precum regimul vizelor și schimburile comerciale, precum și instituirea unui Consiliu Național pentru Integrare Europeană. De curând, noul parlament a început să voteze legislația relevantă pentru lansarea principalelor reforme. Sunt încă multe lucruri de făcut pentru combaterea criminalității organizate și a corupției. Administrația publică este slabă și punerea în aplicare a reformei sistemului judiciar rămâne o provocare. În urma Rezoluției Adunării Generale a ONU din septembrie 2010, a fost lansat, sub egida UE, un dialog între Pristina și Belgrad. Dialogul urmărește promovarea cooperării, înregistrarea de progrese pe calea aderării la UE și îmbunătățirea condițiilor de trai. Până în septembrie, dialogul s-a desfășurat, în general, într-un spirit constructiv, permițând degajarea unui acord în ceea ce privește mai multe aspecte: libera circulație a mărfurilor și a persoanelor, registrul de stare civilă și cadastrul. Aceste eforturi constructive trebui să continue și să conducă la adoptarea de noi măsuri menite să asigure normalizarea relațiilor. Acordurile încheiate trebuie puse în aplicare cu bună credință. S-au înregistrat progrese în ceea ce privește integrarea sârbilor kosovari care locuiesc la sud de râul Ibër/Ibar. Sârbii din Kosovo au participat la recensământul din Kosovo și s-a înregistrat o creștere a participării lor la recentele alegeri generale. Pe de altă parte, în nordul Kosovo persistă tensiunile și incidentele interetnice. Structurile sârbe separate, sprijinite de autoritățile de la Belgrad, s-au opus recensământului și au încurajat boicotarea alegerilor organizate de autoritățile kosovare. Comisia îndeamnă toate părțile implicate în Kosovo să dezamorseze tensiunile și să coopereze pe deplin cu EULEX. Căutarea de soluții prin dialog și respingerea acțiunilor unilaterale și a violenței reprezintă singura modalitate prin care se pot înregistra progrese în Kosovo. Comisia îi invită pe toți actorii să respingă violența și să evite adoptarea unor măsuri care pot afecta stabilitatea. Kosovo împărtășește perspectiva europeană a Balcanilor de Vest. În luna martie, Comisia și-a prezentat propunerea privind un acord-cadru care permite Kosovo să participe la programele UE, una dintre principalele inițiative anunțate în Comunicarea din 2009 privind Kosovo[12]. Comisia va continua să sprijine eforturile Kosovo de a îndeplini celelalte două obiective principale – eventuala liberalizare a vizelor și încheierea unui acord comercial cu UE, precum și alte eforturi de reformă în vederea consolidării perspectivei sale europene. Comisia își va revizui comunicarea din 2009 pentru a se asigura că Kosovo poate beneficia în continuare de procesul de aderare la UE și propune lansarea unui dialog structurat cu Kosovo privind statul de drept. Comisia subliniază, de asemenea, importanța lansării, de către Kosovo, a unui program cuprinzător în partea de nord. 3.2. Turcia Având în vedere că dispune de o economie dinamică și un rol regional important și având în vedere contribuția sa la politica externă a UE și la securitatea energetică, Turcia este o țară importantă pentru securitatea și prosperitatea Uniunii Europene. Este deja integrată în mare măsură în UE în ceea ce privește comerțul și investițiile străine, prin uniunea vamală. Turcia a devenit o platformă industrială importantă pentru o serie de companii europene de vârf și, prin urmare, reprezintă o componentă valoroasă a competitivității Europei. Creșterea puternică a PIB-ului, care a atins aproape 9 % în 2010 și se așteaptă să atingă 6,1% în acest an, precum și participarea la G-20 contribuie și mai mult la creșterea importanței economice a acestei țări. Contribuția Turciei la Uniunea Europeană într-o serie de domenii esențiale va fi pe deplin eficace doar în contextul unui proces de aderare activ și credibil, care să respecte angajamentele UE și condițiile stabilite. Rămâne esențial ca Turcia să își continue reformele politice corespunzătoare criteriilor de aderare. Crearea unui minister specific pentru afaceri UE reprezintă un semnal încurajator în acest sens. Deși s-au înregistrat progrese semnificative în ultimii zece ani, sunt necesare eforturi suplimentare semnificative pentru a garanta punerea în practică a drepturilor fundamentale, în special a libertății de exprimare, a drepturilor femeii și a libertății religioase. Faptul că Turcia a adoptat recent legislația privind fundațiile religioase, în baza căreia aceste fundații își pot recupera bunurile confiscate, este un important pas înainte. Comisia este pregătită să acorde sprijin Turciei pentru promovarea reformelor necesare, printre care se numără și un proces cuprinzător de reformă constituțională. În urma evenimentelor din Africa de Nord și Orientul Mijlociu, Turcia și-a intensificat activitatea diplomatică, reprezentând în continuare un partener constructiv în Balcanii de Vest. Fiind un stat stabil, cu instituții democratice, cu o economie în creștere rapidă și o țară candidată aflată în proces de negociere a aderării sale la UE, Turcia poate juca un rol important în proiectarea stabilității și în sprijinirea reformelor în țările vecine, care sunt, în același timp, țări vecine ale Uniunii Europene. UE aprofundează dialogul său politic cu Turcia în ceea ce privește aspectele de politică externă de interes reciproc. În acest context, este important ca acest dialog să fie o completare a procesului de aderare, în scopul unei mai bune coordonări. Ținând seama de progresele înregistrate de liderii celor două comunități sub auspiciile Secretarului General al ONU în vederea găsirii unei soluții globale la problema Ciprului, Turcia este încurajată să sprijine și să contribuie în mod concret la această dezbatere. Un acord global este în interesul tuturor părților, întrucât ar întări stabilitatea în partea de sud-est a Mediteranei, ar oferi noi oportunități economice și ar constitui un impuls puternic pentru negocierile de aderare la UE, care se află într-o fază critică. Comisia este preocupată de recentele tensiuni înregistrate în relațiile dintre Turcia și Cipru și reamintește recomandarea Consiliului de a evita orice amenințare, sursă de fricțiune sau acțiune care ar putea afecta relațiile de bună vecinătate și soluționarea pașnică a diferendelor. UE a subliniat, de asemenea, toate drepturile suverane ale statelor membre ale UE, printre care se numără și dreptul de a semna acorduri bilaterale, în conformitate cu acquis-ul UE și cu dreptul internațional, inclusiv Convenția Organizației Națiunilor Unite privind dreptul mării. În conformitate cu pozițiile Consiliului și ale Comisiei reiterate în ultimii ani, Comisia reafirmă că Turcia trebuie să își îndeplinească urgent obligația de punere în aplicare deplină a protocolului adițional și să realizeze progrese pe calea normalizării relațiilor bilaterale cu Republica Cipru. De asemenea, Comisia încurajează evitarea oricărei amenințări, surse de fricțiune sau acțiuni care ar putea afecta relațiile de bună vecinătate și soluționarea pașnică a diferendelor. UE va continua să monitorizeze și să analizeze progresele înregistrate în aceste domenii în conformitate cu deciziile relevante ale Consiliului. Turcia trebuie să își intensifice eforturile pentru a soluționa chestiunile bilaterale nerezolvate, inclusiv diferendele privind frontierele cu țările vecine. Grecia a depus un număr considerabil de plângeri oficiale prin care semnala cazuri în care Turcia a pătruns în apele sale teritoriale și în spațiul său aerian, inclusiv zboruri deasupra unor insule grecești. Comisia va acționa pentru a crea un nou cerc virtuos în procesul de aderare al Turciei. Trebuie elaborată o nouă agendă care să permită crearea unei relații constructive și pozitive, pe baza unei abordări pragmatice și ținând seama de adoptarea de măsuri concrete în domenii de interes comun, de o înțelegere comună a constrângerilor și de dorința Turciei de a înregistra progrese în procesul de aliniere la UE. Această agendă ar trebui să acopere o gamă largă de domenii, inclusiv intensificarea dialogului și a cooperării privind reformele politice, regimul vizelor, mobilitatea și migrația, energia, lupta împotriva terorismului, participarea în continuare a Turciei la programe comunitare precum „Europa pentru cetățeni”, înfrățirea orașelor, precum și schimburile comerciale și uniunea vamală pentru a elimina elementele care împiedică în prezent schimburile comerciale, pentru a avea o coordonare mai strânsă în negocierile privind acordurile de liber schimb și pentru a explora noi metode de valorificare deplină a potențialului economic comun al UE și al Turciei. În paralel cu negocierile de aderare, Comisia intenționează să își consolideze relațiile de cooperare cu Turcia, sprijinind eforturile acesteia de continuare a reformelor și de aliniere la acquis, inclusiv în ceea ce privește capitolele care, pentru moment, nu pot fi deschise în cadrul negocierilor de aderare. Comisia va continua să informeze Consiliul în momentul în care va considera că Turcia își va fi îndeplinit obiectivele de referință[13]. 3.3. Islanda Islanda continuă să se redreseze după prăbușirea financiară și economică din 2008 - 2009. Situația politică a rămas stabilă, deși guvernul de coaliție a fost pus la încercare de mai multe ori, iar majoritatea sa parlamentară a fost redusă. Procesul de aderare a Islandei a continuat și se finalizează procesul de verificare a legislației islandeze. Faptul că, într-o gamă largă de domenii de politică, această țară are deja un nivel ridicat de integrare în UE reprezintă un avantaj considerabil în acest proces. Comisia ține seama de particularitățile și așteptările Islandei în cadrul actualei abordări privind negocierile de aderare, prin respectarea deplină a principiilor și a acquis-ului Uniunii. Menținerea unei abordări deschise și constructive va permite identificarea unor soluții care să reflecte nivelul ridicat de cooperare dintre UE și autoritățile islandeze. În acest context, au fost lansate negocierile de aderare a unor capitole de negociere specifice. S-au deschis patru capitole, din care două au fost închise cu titlu provizoriu. Având în vedere că nivelul general de aliniere este satisfăcător, în special în ceea ce privește capitolele care fac obiectul Spațiului Economic European (SEE) și al acordurilor Schengen, negocierile ar trebui să decurgă în condiții bune. Islanda va trebui să își respecte în continuare obligațiile existente, cum ar fi cele identificate de către Autoritatea AELS de Supraveghere în temeiul Acordului privind SEE. Au fost inițiate activități de comunicare care promovează o dezbatere informată despre procesul de aderare a Islandei. Aderarea la UE rămâne un subiect controversat în Islanda. Comisia va continua să ofere sprijin în materie de informare și de contacte interpersonale. 4. Sprijinirea procesului de extindere 4.1. Asistență financiară Comisia acordă sprijin financiar și tehnic țărilor implicate în procesul de aderare pentru pregătire în vederea aderării. Asistența se furnizează în principal în cadrul Instrumentului de asistență pentru preaderare (IPA), care beneficiază de un buget total de 11,6 miliarde EUR în perioada 2007-2013[14]. Începând din 2010, Comisia a schimbat progresiv modul de acordare a asistenței financiare, de la acordarea de sprijin proiectelor individuale la o abordare mai globală, la nivel sectorial, care se axează pe principalele domenii ce figurează în agenda de reformă a țărilor beneficiare. Guvernele țărilor implicate în procesul de aderare sunt încurajate să adopte politici cuprinzătoare și durabile în sectoarele prioritare precum justiția și afacerile interne, administrația publică, dezvoltarea sectorului privat, transportul, energia, mediul și schimbările climatice, dezvoltarea socială, agricultura și dezvoltarea rurală. În documentele de planificare indicativă multianuală (DPIM) pentru perioada 2011-2013 se menționează sectoarele-cheie pentru fiecare țară, în funcție de situația specifică fiecărei țări și de progresele înregistrate în procesul de aderare. Se acordă o atenție specială luptei împotriva corupției, dezvoltării societății civile și libertății de exprimare. Aproximativ 10 % din fondurile IPA disponibile vor fi alocate proiectelor la care vor participa mai multe țări din Balcanii de Vest și Turcia. Comisia a adoptat astăzi revizuirea anuală a cadrului financiar indicativ multianual pentru asistența în cadrul IPA, care acoperă perioada 2012 - 2013. În conformitate cu Comunicarea din iunie 2011 privind „Un buget pentru Europa 2020”[15], Comisia pregătește în prezent cadrul juridic pentru furnizarea de asistență pentru preaderare în temeiul următorului cadru financiar multianual, care va acoperi perioada 2014-2020, ca parte a unui pachet de instrumente în domeniul acțiunii externe. Asistența furnizată în temeiul actualului Regulament IPA s-a dovedit a fi eficientă și eficace. Propunerea pentru un nou instrument financiar, care urmează a fi prezentată în decembrie 2011, va beneficia de experiența dobândită în punerea în aplicare a instrumentului actual. În acest context, noul instrument va viza acordarea de sprijin atât pentru îndeplinirea criteriilor de aderare, cât și pentru dezvoltarea socioeconomică. În urma dialogului cu țările beneficiare, cu alți donatori și cu societatea civilă și pe baza experienței dobândite până în prezent, Comisia a reflectat asupra unor modalități de a consolida legătura dintre asistența financiară și prioritățile identificate în cadrul strategiei de extindere, de a consolida caracterul strategic și orientat și flexibil al asistenței financiare și de a simplifica procedurile. În acest context, printre elementele avute în vedere se numără: planificarea globală pe termen lung a asistenței acordate în toate domeniile de politică, o mai mare atenție acordată nevoilor și priorităților țărilor beneficiare, recompensarea progreselor înregistrate în procesul de aderare, utilizarea fondurilor IPA pentru a mobiliza mai multe fonduri din partea altor donatori și a sectorului privat și consolidarea rolului societății civile. 4.2. Liberalizarea vizelor și mobilitatea Aplicarea unui regim de călătorie fără viză în UE prezintă o importanță maximă pentru cetățenii din toate țările implicate în procesul de aderare și face parte din procesul de aderare. Cu toate acestea, pentru a parcurge etapele procesului de liberalizare, țara respectivă trebuie să respecte condițiile care garantează securitatea internă și interesele UE în materie de politică de migrație. Islanda face parte deja din spațiul Schengen. În Balcanii de Vest, cetățenii croați nu au avut niciodată nevoie de viză pentru a intra pe teritoriul UE. Cetățenilor din Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, din Muntenegru și din Serbia li s-a fost acordat un regim de călătorie fără viză în spațiul Schengen în decembrie 2009 și același statut a fost acordat, un an mai târziu, cetățenilor din Albania și Bosnia și Herțegovina. Deciziile recente de eliminare a obligativității vizelor pentru cetățenii țărilor din Balcanii de Vest s-au bazat pe faptul că aceste țări îndeplinesc obiectivele de referință din foile de parcurs stabilite în contextul dialogurilor privind liberalizarea vizelor conduse de Comisie. Dialogurile au avut un puternic efect de stimulare a reformelor menite să asigure alinierea la normele UE în materie de justiție și afaceri interne, în special în ceea ce privește consolidarea capacității administrative de gestionare a frontierelor și securitatea documentelor, consolidarea statului de drept și combaterea criminalității transnaționale organizate, a corupției și a migrației ilegale. Cu toate acestea, după eliminarea obligativității vizelor, în unele state membre ale UE s-a înregistrat o creștere semnificativă a numărului de cereri de azil din partea cetățenilor din aceste țări, în special din Serbia și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, ceea ce demonstrează o exploatare abuzivă a acestui regim de călătorie fără viză. Ca răspuns, Comisia a instituit, în ianuarie 2011, un mecanism de monitorizare a situației după liberalizarea vizelor în cadrul procesului de stabilizare și de asociere, lansând un dialog cu țările în cauză pentru a evalua dacă reformele au fost aplicate în mod consecvent și pentru a identifica măsurile corective eficace. De atunci, țările în cauză au intensificat controalele pe teren și au lansat campanii de informare a cetățenilor cu privire la drepturile și obligațiile persoanelor care călătoresc fără viză. Comisia invită autoritățile din țările în cauză să ia toate măsurile suplimentare necesare pentru a asigura buna funcționare a regimului de călătorie fără viză. Pentru a asigura succesul acestui tip de măsuri, va trebui să se acorde mai mult sprijin și să se asigure condiții de trai mai bune grupurilor celor mai vulnerabile, inclusiv romilor. Cu ocazia unei revizuiri mai ample a politicii UE în domeniul vizelor, Comisia a prezentat Consiliului o propunere de modificare a regulamentului privind vizele, care ar prevedea posibilitatea suspendării temporare a unui regim de călătorii fără viză de care beneficiază o țară terță în cazul unui aflux brusc de persoane[16]. Liberalizarea vizelor pentru Kosovo ar însemna finalizarea acestui proces în Balcanii de Vest. În decembrie 2010, Consiliul a confirmat această perspectivă imediat ce vor fi îndeplinite toate condițiile. În acest scop, Kosovo a adoptat un cadru juridic de readmisie, a semnat acorduri bilaterale de readmisie cu 13 state din spațiul Schengen, a adoptat planuri de reintegrare și a continuat punerea în aplicare a acestora. Prin urmare, Comisia va lansa, spre sfârșitul anului, un dialog cu Kosovo privind vizele. UE și Turcia au început să își intensifice activitatea de cooperare privind vizele, în timp ce Comisia a lansat un dialog cu Turcia privind vizele, mobilitatea și migrația, în conformitate cu concluziile Consiliului din februarie 2011. Acest proces, care a început să dea rezultate în ceea ce privește atât eliberarea de vize pentru cetățenii turci, cât și combaterea imigrației ilegale în UE, va contribui la identificarea unor măsuri concrete pe care Turcia va trebui să le pună în aplicare în vederea unei viitoare liberalizări a vizelor. În acest context, Turcia ar face un pas important înainte dacă ar adopta măsurile necesare pentru încheierea rapidă a acordului de readmisie. 4.3. Informare și comunicare Sprijinul cetățenilor este esențial pentru succesul politicii de extindere. În acest sens, autoritățile naționale, regionale și locale din statele membre și din țările implicate în procesul de aderare joacă un rol central în eforturile de informare și comunicare. Comisia este angajată în facilitarea unor dezbateri publice documentate privind procesul de aderare, bazate pe difuzarea de informații accesibile și factuale prin intermediul tuturor canalelor media. Aceste informații trebuie să se adreseze în primul rând tinerilor și principalilor formatori de opinie, precum jurnaliștii și reprezentanții organizațiilor societății civile și ai întreprinderilor. Schimburile parlamentare pot și ele juca un rol important în lansarea unor dezbateri documentate și în înțelegerea procesului de aderare de către ambele părți. În perioada care va urma se vor discuta etapele următoare în procesul de aderare a țărilor candidate la extindere. Rezultatele palpabile sunt cea mai bună carte de vizită pentru politica de extindere a UE. Încheierea cu succes a negocierilor cu Croația poate fi un exemplu concludent în acest sens, la fel și reziliența economiilor din Europa de Sud-Est și realizările concrete privind aspecte-cheie precum aprovizionarea cu energie sau rețelele de transport. Este esențial să se explice publicului că respectarea agendei de extindere poate ajuta UE să își atingă obiectivele legate de criza economică, ocuparea forței de muncă, mediu și schimbările climatice, siguranță și migrație și, în același timp, poate accelera agenda de reforme și poate îmbunătăți condițiile de trai în țările implicate în procesul de aderare. 5. Concluzii și recomandări Pe baza analizei de mai sus, Comisia formulează următoarele concluzii și recomandări: 1. Extinderea vizează extinderea zonei de pace, stabilitate, democrație și prosperitate a UE. Extinderea aduce beneficii întregii Uniuni Europene, permițându-i acesteia să fie mai bine pregătită să răspundă provocărilor existente la nivel mondial. Odată cu încheierea, în luna iunie, a negocierilor de aderare a Croației, procesul de extindere a Uniunii Europene a intrat într-o nouă fază. 2. Politica de extindere s-a dovedit a fi un instrument puternic de transformare a societății. Țările care au aderat deja la UE, precum și cele în curs de aderare au cunoscut schimbări impresionante datorită reformelor democratice și economice întreprinse în vederea aderării. Dezvoltarea Croației din momentul în care s-a angajat pe calea aderării demonstrează încă o dată puterea de transformare a UE. 3. Prin politica sa de extindere, bazată pe consensul reînnoit aprobat de Consiliul European în decembrie 2006, UE aplică condiții ambițioase și monitorizează cu atenție sporită progresele înregistrate. Acest lucru înseamnă că statele aspirante vor fi foarte bine pregătite, situație de care vor beneficia, după aderare, atât statele însele, cât și UE. 4. Experiența acumulată în urma negocierilor cu Croația va fi valorificată în beneficiul negocierilor prezente și viitoare. În acest scop, Comisia va propune o nouă abordare în ceea ce privește chestiunile legate de sistemul judiciar, drepturile fundamentale, justiție, libertate și securitate. Acestea ar trebui abordate într-o fază incipientă a procesului de aderare, iar capitolele corespunzătoare ar trebui deschise în mod corespunzător, pe baza planurilor de acțiune, întrucât necesită înregistrarea de rezultate convingătoare. Comisia va prezenta rapoarte periodice, în toate etapele procesului, cu privire la progresele înregistrate în aceste domenii în funcție de etapele definite în planurile de acțiune, indicând, dacă este cazul, măsurile corective necesare. Fondurile IPA vor fi folosite pentru sprijinirea acestui proces. 5. Un proces de extindere credibil, care oferă o perspectivă clară de aderare, cu condiția respectării unor condiții stricte, este esențial pentru consolidarea reformelor în țările implicate în procesul de aderare și oferă cetățenilor din aceste țări rezultate tangibile deja în faza de pregătire în vederea aderării la Uniunea Europeană. Condițiile care trebuie îndeplinite în vederea aderării la UE oferă stimulente puternice pentru a demara reforme dificile și sunt esențiale pentru asigurarea sprijinirii procesului de extindere în statele membre. 6. Parcursul european al Croației a fost unul de succes și indică celorlalte țări implicate în procesul de aderare calea de urmat. Odată cu intrarea în UE a primei țări din Balcanii de Vest, viitorul european al regiunii este pe cale să devină realitate. 7. Consolidarea statului de drept rămâne o provocare majoră pentru majoritatea țărilor implicate în procesul de aderare și este o condiție esențială pentru aderarea la UE. Comisia continuă să acorde prioritate reformei sistemului judiciar și a administrației publice și luptei împotriva crimei organizate și a corupției, printre instrumentele folosite numărându-se monitorizarea periodică, dialoguri structurate, evaluări inter pares, consolidarea instituțională, înfrățirea instituțională și asistența financiară. 8. În unele țări implicate în procesul de aderare, s-a înregistrat o înrăutățire a situației în ceea ce privește libertatea de exprimare. Este esențial ca țările implicate în procesul de aderare să garanteze deschiderea și pluralismul mass-media pentru a avea un jurnalism critic și independent. Comisia va monitoriza îndeaproape evoluția situației în acest domeniu și va integra aceste aspecte în negocierile de aderare, în special în capitolul referitor la sistemul judiciar și drepturile fundamentale. 9. Cooperarea regională, care favorizează reconcilierea și integrarea în UE, rămâne un element esențial al procesului de stabilizare și de asociere. Deși această cooperare a înregistrat progrese suplimentare într-o serie de domenii, aspectele legate în special de conflictele din trecut continuă să aibă efecte negative și să pună în pericol stabilitatea în Balcanii de Vest. Aceste chestiuni trebuie rezolvate urgent. Este absolut necesar să existe o cooperare regională favorabilă incluziunii. Acest lucru ar fi posibil dacă toate părțile ar avea o abordare constructivă și pragmatică, indiferent de dezacordurile privind statutul Kosovo. 10. Probleme bilaterale trebuie rezolvate de părțile implicate, cu hotărâre, într-un spirit de bună vecinătate și ținând cont de interesele generale ale UE. Acestea ar trebui abordate cât mai curând posibil, pentru a se evita blocarea procesului de aderare. Blocajele legate de aspectele bilaterale pot compromite puterea de transformare a procesului de extindere. Comisia îndeamnă părțile interesate să depună toate eforturile necesare în vederea soluționării conflictelor frontaliere existente, în conformitate cu principiile și cu mijloacele stabilite, făcând apel inclusiv la Curtea Internațională de Justiție, dacă este necesar. Relațiile de bună vecinătate rămân esențiale. UE este pregătită să faciliteze găsirea de soluții și să sprijine inițiativele conexe. 11. Instituirea unui regim de călătorie fără viză în UE este de cea mai mare importanță pentru cetățenii din toate țările implicate în procesul de aderare. Liberalizarea vizelor, ca parte a procesului de aderare, a cunoscut progrese suplimentare odată cu renunțarea la obligativitatea vizelor pentru cetățenii din Bosnia și Herțegovina și Albania în decembrie 2010, după ce aceste două țări au îndeplinit condițiile stabilite. Comisia îndeamnă autoritățile țărilor din Balcanii de Vest să ia toate măsurile necesare pentru combaterea exploatării abuzive a regimului de călătorie fără viză. La rândul său, Comisia a intensificat monitorizarea situației după introducerea liberalizării vizelor prin înființarea unui mecanism de dialog cu țările în cauză, care conține măsuri pentru remedierea abuzurilor. 12. Având în vedere progresele înregistrate de Kosovo în ceea ce privește readmisia și reintegrarea persoanelor returnate și în conformitate cu concluziile Consiliului din decembrie 2010, Comisia va lansa, spre sfârșitul anului, un dialog cu Kosovo privind vizele. UE și-a intensificat cooperarea cu Turcia privind aspectele legate de vize și Comisia a lansat un dialog cu Turcia privind vizele, mobilitatea și migrația și va identifica măsurile concrete pe care Turcia trebuie să le adopte în vederea unei viitoare liberalizări a vizelor. Un pas important ar fi ca Turcia să adopte măsurile necesare pentru încheierea rapidă și intrarea în vigoare a acordului de readmisie. 13. Ca urmare a crizei economice mondiale, țările implicate în procesul de aderare evoluează în direcția unei redresări economice, deși în ritmuri diferite. În contextul crizei, economia Turciei a devenit mai puternică, iar creșterea pe care o înregistrează este în continuare impresionantă. Cu toate acestea, toate țările implicate în procesul de aderare se confruntă cu provocări importante. Rata șomajului rămâne ridicată și este în creștere în majoritatea țărilor. Consolidarea fiscală, reforma structurală și îmbunătățirea mediului de afaceri, inclusiv prin consolidarea statului de drept și reforma pieței muncii, sunt priorități majore pentru asigurarea durabilității redresării și a unei creșteri favorabile incluziunii. În acest context, Comisia invită țările implicate în procesul de aderare să utilizeze obiectivele strategiei Europa 2020 ca ancoră pentru reforme. 14. În decembrie 2011, Comisia va prezenta cadrul de furnizare a asistenței financiare de preaderare conform cadrului financiar multianual 2014-2020, pe baza experienței pozitive dobândite în contextul instrumentului actual. Pe baza acestei experiențe, Comisia va consolida legătura dintre asistență și prioritățile strategiei de extindere, punând accentul pe dezvoltarea socioeconomică, îmbunătățind flexibilitatea asistenței și simplificând procedurile. 15. Sprijinul cetățenilor este esențial pentru succesul politicii de extindere. Autoritățile naționale, regionale și locale din statele membre și țările implicate în procesul de aderare joacă un rol central în cadrul eforturilor de informare și de comunicare în acest sens. Comisia se angajează să faciliteze o dezbatere publică documentată cu privire la procesul de extindere, pe baza unor informații accesibile și factuale. Comisia încurajează dezvoltarea unei societăți civile active ca element esențial al democrației și ca facilitator al unei dezbateri documentate despre extinderea UE. 16. Comisia a adoptat un aviz favorabil privind aderarea Croației la UE la 1 iulie 2013. Încheierea negocierilor de aderare a fost posibilă datorită faptului că această țară și-a îndeplinit obiectivele de referință restante, inclusiv la capitole dificile precum sistemul judiciar și drepturile fundamentale și politica în domeniul concurenței. Croația trebuie să continue procesul de consolidare a reformelor, în conformitate cu angajamentele asumate în cadrul negocierilor de aderare. Comisia va monitoriza îndeaproape pregătirile pe care Croația urmează să le facă pentru a-și asuma responsabilitățile care îi revin în calitate de stat membru în momentul aderării. Croația ar trebui să sprijine în continuare procesul de aderare a celorlalte țări din Balcanii de Vest. 17. Cu economia sa dinamică și importantul său rol regional, Turcia este o țară importantă pentru Uniunea Europeană. Acest lucru a fost evidențiat în contextul evoluțiilor politice și economice la nivel regional și global. Turcia a continuat reformele relevante în contextul UE, dar sunt necesare în continuare eforturi semnificative, inclusiv în ceea ce privește garantarea drepturilor fundamentale de bază. Din păcate, de mai bine de un an nu s-au înregistrat progrese în ceea ce privește negocierile de aderare. Comisia va face eforturi pentru relansarea relațiilor dintre UE și Turcia, propunând o nouă agendă constructivă care să sprijine în continuare reformele, în special un proces global de reformă constituțională, și integrarea economică. Această agendă ar putea acoperi o gamă amplă de domenii de interes comun, inclusiv reformele politice, dialogul privind politica externă, alinierea la acquis-ul UE, vizele, mobilitatea și migrația, energia, lupta împotriva terorismului, comerțul și participarea la programele UE. Contribuția acestei țări la UE va fi pe deplin eficace într-o perspectivă de aderare credibilă și activă. Comisia este preocupată de recentele tensiuni înregistrate în relațiile dintre Turcia și Cipru și reamintește solicitarea Consiliului adresată Turciei de a se abține de la orice fel de amenințare, sursă de neînțelegeri sau acțiune care ar putea afecta în mod negativ relațiile de bună vecinătate și soluționarea pașnică a diferendelor frontaliere. UE a subliniat, de asemenea, toate drepturile suverane ale statelor membre ale UE, printre care se numără și dreptul de a semna acorduri bilaterale, în conformitate cu acquis-ul UE și cu dreptul internațional, inclusiv Convenția Organizației Națiunilor Unite privind dreptul mării. În repetate rânduri, UE a subliniat că Turcia trebuie să își îndeplinească de urgență obligația de punere în aplicare integrală și nediscriminatorie a Protocolului adițional la Acordul de asociere și să înregistreze progrese pe calea normalizării relațiilor bilaterale cu Republica Cipru. Aceasta ar putea conferi un impuls semnificativ procesului de aderare. UE va continua să monitorizeze și să analizeze progresele înregistrate în privința chestiunilor care fac obiectul Declarației din 21 septembrie 2005, în conformitate cu concluziile relevante ale Consiliului. În lipsa unor progrese, Comisia recomandă ca UE să își mențină măsurile din 2006. 18. În ceea ce privește problema Ciprului, liderii comunităților cipriote grecești și turce au intensificat ritmul negocierilor privind o soluție globală sub egida Organizației Națiunilor Unite. Comisia sprijină cu fermitate eforturile acestora și le oferă consiliere tehnică pe teme care țin de competența UE. Comisia îi invită în prezent pe ambii lideri să facă compromisurile necesare pentru încheierea cu succes a negocierilor și îi îndeamnă pe toți actorii implicați să își concentreze toate eforturile și energiile pentru soluționarea globală a problemei Ciprului. În timpul desfășurării intensive a discuțiilor cu Cipru, este esențial ca toate părțile în cauză să fie reținute și să facă tot posibilul pentru a asigura un climat pozitiv care va facilita încheierea cu succes a procesului, contribuind în mod concret la găsirea unei soluții globale. 19. Procesul de aderare a Islandei ia amploare și s-au lansat negocierile privind anumite capitole din acquis. Nivelul ridicat de integrare a acestei țări cu UE în ceea ce privește o gamă largă de domenii de politică se dovedește a fi un avantaj considerabil. Comisia ține cont de particularitățile și de așteptările Islandei, respectând pe deplin abordarea stabilită privind negocierile de aderare și salvgardarea principiilor și a acquis-ul Uniunii, precum și cadrul de negociere. Comisia va continua să alimenteze dezbaterea publică națională privind aderarea cu informații factuale privind calitatea de membru al UE. 20. Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei continuă să îndeplinească în mod suficient criteriile politice. S-au înregistrat unele progrese în privința reformelor fundamentale. Punerea în aplicare a legislației adoptate, precum și garantarea libertății de exprimare în mass-media, consolidarea independenței sistemului judiciar, reforma administrației publice, precum și combaterea corupției continuă, cu toate acestea, să reprezinte provocări importante. Comisia recomandă deschiderea negocierilor de aderare la Uniunea Europeană a Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei. De asemenea, Comisia își reiterează propunerea de a trece fără întârziere la a doua etapă a procesului de asociere, în conformitate cu Acordul de stabilizare și de asociere. Este esențială menținerea unor relații de bună vecinătate, inclusiv găsirea unei soluții negociate și reciproc acceptabile privind chestiunea denumirii țării, sub auspiciile ONU. Nu trebuie pierdut încă un an. 21. Muntenegru a abordat cu succes prioritățile-cheie stabilite de UE în 2010 drept condiții preliminare pentru deschiderea negocierilor de aderare. Consensul național privind integrarea europeană s-a consolidat în această țară. Având în vedere progresele înregistrate, Comisia consideră că Muntenegru a atins nivelul necesar de respectare a criteriilor de aderare, în special a criteriilor politice de la Copenhaga. Cu toate acestea, rămâne esențială menținerea ritmului reformelor, punându-se accentul în special pe punerea în aplicare a legislației și a politicilor în domeniul statului de drept. În acest scop, Comisia intenționează să propună aplicarea, în cazul Muntenegrului, a noii abordări pentru capitolele de negociere privind sistemul judiciar și drepturile fundamentale și justiția, libertatea și securitatea menționate la punctul 4 de mai sus. Având în vedere aceste aspecte și luând în considerare concluziile Consiliului din decembrie 2010, Comisia recomandă deschiderea negocierilor de aderare cu Muntenegru. 22. În ultimul an, scena politică albaneză a fost dominată, în mare parte, de impasul politic între majoritatea aflată la putere și opoziție și de apariția unor noi conflicte. În prezent, este important ca, bazându-se pe semnalele încurajatoare înregistrate recent, forțele politice din Albania să restabilească de urgență și să mențină un nivel de dialog politic care să permită funcționarea principalelor instituții democratice, îmbunătățirea cadrului electoral, precum și punerea în aplicare a celor mai importante reforme. Comisia îi încurajează pe principalii actori să găsească împreună metode concrete de atenuare a divergențelor interne pentru realizarea perspectivei europene a țării. 23. Comisia a prezentat astăzi avizul privind cererea de aderare a Serbiei. Comisia recomandă Consiliului European să acorde Serbiei statutul de țară candidată, având în vedere progresele înregistrate până în prezent și înțelegând că Serbia reia dialogul cu Kosovo și se îndreaptă rapid către punerea în aplicare cu bună credință a acordurilor încheiate. Serbia a avansat semnificativ în ceea ce privește îndeplinirea într-o măsură suficientă a criteriilor politice stabilite în cadrul Consiliului European de la Copenhaga din 1993 și a condițiilor prevăzute în cadrul procesului de stabilizare și de asociere, dar trebui să înregistreze în continuare progrese și să găsească soluții la problemele legate de Kosovo. Prin urmare, Comisia recomandă deschiderea negocierilor cu Serbia în vederea aderării la Uniunea Europeană imediat ce această țară va înregistra progrese suplimentare semnificative în îndeplinirea următoarelor priorități-cheie: – măsuri suplimentare menite să asigure normalizarea relațiilor cu Kosovo, în conformitate cu condițiile stabilite în cadrul procesului de stabilizare și de asociere prin respectarea deplină a principiilor de cooperare regională favorabilă incluziunii, respectarea deplină a dispozițiilor Tratatului de instituire a Comunității Energiei, identificarea unor soluții pentru telecomunicații și acceptarea reciprocă a diplomelor, continuarea punerii în aplicare cu bună credință a tuturor acordurilor încheiate și cooperarea activă cu EULEX, pentru a permite acestui organism să își exercite atribuțiile în toate zonele din Kosovo. Comisia va prezenta un raport privind punerea în aplicare de către Serbia a priorităților-cheie menționate mai sus imediat ce se vor înregistra progrese suficiente. 24. UE va continua să faciliteze dialogul dintre Belgrad și Pristina pentru promovarea cooperării, realizarea de progrese pe calea aderării la UE și îmbunătățirea nivelului de trai al cetățenilor. Dialogul s-a dovedit până în prezent a fi un instrument valoros pentru reconcilierea diferențelor dintre cele două părți și a condus la încheierea mai multor acorduri în domenii precum libera circulație a bunurilor și a persoanelor, registrul de stare civilă și cadastrul. 25. În ultimul an, marcat de procese electorale lente, Kosovo a înregistrat progrese limitate în cadrul agendei de reforme. Președintele și guvernul și-au demonstrat angajamentul față de perspectiva europeană a Kosovo, fapt ce a condus la adoptarea unor reforme inițiale. Rămân nerezolvate probleme importante precum criminalitatea organizată și corupția și consolidarea administrației publice. Comisia propune lansarea unui dialog structurat cu Kosovo pe tema statului de drept pentru a răspunde acestor provocări și pentru a sprijini reforma sistemului judiciar. Deși s-au înregistrat progrese în ceea ce privește integrarea sârbilor kosovari, s-au intensificat tensiunile în nordul Kosovo. Cetățenii din nord trebuie, de asemenea, să beneficieze de perspectiva europeană. În acest sens, Comisia subliniază cât de important este pentru Kosovo să lanseze un program global pentru partea de nord. Comisia va continua să sprijine eforturile Kosovo de a se înscrie într-o perspectivă europeană, în special în ceea ce privește vizele, un acord comercial și participarea Kosovo la programele UE, în conformitate cu comunicarea sa din 2009. În acest sens, Comisia își va revizui comunicarea din 2009 pentru a se asigura că Kosovo poate beneficia în continuare de procesul de aderare la UE și încurajează eforturile întreprinse pentru depășirea obstacolelor existente în calea dezvoltării relațiilor dintre UE și Kosovo cauzate de divergențele privind statutul Kosovo. 26. În Bosnia și Herțegovina se înregistrează în continuare o situație de blocaj la nivel politic și instituțional, care împiedică funcționarea statului și punerea în aplicare a reformelor legate de UE. Formarea unui guvern central reprezintă o prioritate urgentă în vederea garantării eficacității guvernanței la nivel național. Pentru a-și continua drumul către aderarea la UE, această țară trebuie să își modifice Constituția în conformitate cu o hotărâre a Curții Europene a Drepturilor Omului, pentru a elimina discriminarea etnică privind reprezentarea în instituțiile de stat, și să adopte o nouă lege privind ajutoarele de stat. Trebuie adoptată o lege privind recensământul. Angajarea acestei țări într-un dialog structurat privind justiția în cadrul procesului de stabilizare și de asociere arată calea de urmat, prin dialog și compromis, precum și prin concentrarea asupra agendei UE. Înregistrarea de progrese suplimentare în vederea îndeplinirii obiectivelor și a condițiilor stabilite pentru închiderea Biroului Înaltului Reprezentant rămâne esențială. Numirea primului reprezentant unic al UE în Bosnia și Herțegovina consolidează prezența UE și sprijină această țară în procesul de tranziție de la supravegherea internațională la un viitor european, în conformitate cu concluziile Consiliului din martie 2011. 27. Politica de extindere a UE a generat schimbări democratice și economice profunde în țările candidate la aderare. Rezultatele înregistrate în ultimul an subliniază valoarea unei politici de extindere credibile. Și totuși, în cazurile în care voința politică și angajamentul de a obține rezultate concrete sunt insuficiente sau inexistente, procesul de aderare nu va avansa și riscă să stagneze. Prin adoptarea unor reforme dure, țările implicate în procesul de aderare la UE devin mai stabile, mai bine pregătite și mai prospere. ANEXA 1 Concluziile și recomandările din Avizul Comisiei privind cererea de aderare la Uniunea Europeană prezentată de Serbia În contextul reformelor substanțiale din ultimii ani, Serbia a înregistrat progrese considerabile în ceea ce privește îndeplinirea criteriilor politice legate de stabilitatea instituțiilor menite să asigure respectarea democrației, a statului de drept, a drepturilor omului și protecția minorităților, stabilite în cadrul Consiliului European de la Copenhaga din 1993, precum și a condițiilor prevăzute în cadrul procesului de stabilitate și de asociere. Serbia dispune de un cadru constituțional, legislativ și instituțional cuprinzător, care corespunde, în general, standardelor europene și internaționale. Parlamentul a avut o activitate legislativă mult mai eficace în actuala legislatură. Statul de drept dispune de un cadru juridic și instituțional cuprinzător, inclusiv în domeniul luptei