COMISIA EUROPEANĂ Bruxelles, 14.6.2018 COM(2018) 460 final 2018/0243(COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI de instituire a Instrumentului de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională

{SEC(2018) 310 final}

{SWD(2018) 337 final}



EXPUNERE DE MOTIVE 1.CONTEXTUL PROPUNERII •Motivele și obiectivele propunerii Prezenta propunere se înscrie în contextul cadrului financiar multianual (CFM) 2021-2027, prezentat în Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor intitulată „Un buget modern pentru o Uniune care protejează, capacitează și apără – Cadrul financiar multianual pentru perioada 2021-2027”. Comunicarea stabilește principalele priorități și cadrul bugetar general pentru programele de acțiune externă ale UE din cadrul rubricii „Vecinătate și întreaga lume”, inclusiv instituirea Instrumentului de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională. Obiectivul Instrumentului de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională este de a susține și de a promova valorile și interesele Uniunii în întreaga lume, în scopul de a urmări îndeplinirea obiectivelor și principiilor acțiunii sale externe, astfel cum este prevăzut la articolul 3 alineatul (5) și articolele 8 și 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE). Provocările care trebuie abordate prin acțiunea externă s-au amplificat în ultimii ani. Lumea în care trăim este de acum caracterizată printr-o fragilitate din ce în ce mai accentuată, provocată de mai multe crize din vecinătatea UE și dincolo de aceasta. Conflictele regionale, terorismul, inegalitățile economice și presiunile crescânde exercitate de migrație, toate aceste elemente fac parte din noua realitate, agravată de creșterea populației, schimbările climatice și degradarea mediului. În același timp, deși s-a înregistrat o scădere globală a nivelurilor de sărăcie, numărul persoanelor care trăiesc în condiții de sărăcie continuă să fie o problemă majoră, inclusiv în economiile emergente. Deși unii parteneri au realizat progrese semnificative, alții sunt în continuare blocați în situații de fragilitate. În cadrul financiar multianual pentru perioada 2014-2020, mai multe instrumente de finanțare coexistă în cadrul rubricii „Europa globală”, cea mai mare parte dintre acestea urmând să expire la 31 decembrie 2020. Scopurile acestor instrumente variază, încadrându-se în gama largă de obiective ale acțiunii externe a UE, printre care se numără următoarele: –reducerea sărăciei și dezvoltarea durabilă [Regulamentul (UE) nr. 233/2014 de instituire a instrumentului de cooperare pentru dezvoltare]; –promovarea intereselor strategice ale Uniunii [Regulamentul (UE) nr. 234/2014 de instituire a Instrumentului de parteneriat]; –asistența pentru țările din vecinătatea Uniunii [Regulamentul (UE) nr. 232/2014 de instituire a Instrumentului european de vecinătate]; –protecția drepturilor omului [Regulamentul (UE) nr. 235/2014 de instituire a Instrumentului european pentru democrație și drepturile omului la scară mondială]; –răspunsul în caz de criză, prevenirea conflictelor și activitățile de consolidare a păcii în țările partenere [Regulamentul (UE) nr. 230/2014 de instituire a Instrumentului care contribuie la stabilitate și pace]; –promovarea unui nivel ridicat de securitate nucleară [Regulamentul (Euratom) nr. 237/2014 de instituire a Instrumentului pentru cooperarea în materie de securitate nucleară]; –sprijinirea restabilirii unei situații financiare sustenabile, încurajând, în același timp, reformele de ajustare economică (asistența macrofinanciară); –sprijinirea întreprinderilor mici și mijlocii din țările terțe vizate în mod specific, dezvoltarea infrastructurii sociale și economice și sprijinirea proiectelor legate de schimbările climatice [Decizia (UE) 2018/412 de modificare a Deciziei nr. 466/2014/UE privind mandatul de acordare a împrumuturilor externe]; –un fond de garantare pentru acțiuni externe [Regulamentul (CE, Euratom) nr. 480/2009] și –un fond european pentru dezvoltare durabilă (FEDD), garanția FEDD și Fondul de garantare a FEDD [Regulamentul (UE) 2017/1601]. Regulamentul comun de punere în aplicare [Regulamentul (UE) nr. 236/2014] de stabilire a normelor și procedurilor comune pentru punerea în aplicare a instrumentelor UE pentru finanțarea acțiunii externe urmează, de asemenea, să expire. Cel de al 11-lea Fond european de dezvoltare, care este unul dintre principalele instrumente de finanțare externă cu toate că în prezent este finanțat în afara bugetului UE, urmează să expire la sfârșitul anului 2020. Scopul acestuia este de a asigura cooperarea cu statele din Africa, zona Caraibilor și Pacific, cu părțile contractante la Acordul de parteneriat de la Cotonou și cu țările și teritoriile de peste mări.

În conformitate cu Comunicarea „Un nou cadru financiar multianual, modern și capabil să asigure îndeplinirea eficientă a obiectivelor prioritare ale Uniunii după anul 2020” și astfel cum s-a concluzionat în evaluarea impactului care însoțește prezentul regulament, toate instrumentele menționate mai sus ar trebui să fie raționalizate într-un singur instrument cuprinzător, în afară de granturile aferente asistenței macrofinanciare și o parte din Instrumentul pentru cooperarea în materie de securitate nucleară. Revizuirile și evaluările recente ale instrumentelor externe au demonstrat valoarea adăugată și relevanța acestora. Totuși, acestea au evidențiat și posibilități de îmbunătățire, mai ales nevoia de a simplifica metodele de lucru și de a permite UE să reacționeze cu mai multă flexibilitate în circumstanțe neprevăzute. Învățămintele desprinse, asociate provocărilor tot mai mari, au determinat Comisia să modifice arhitectura instrumentelor de finanțare externă și să includă în buget activitățile finanțate în prezent prin Fondul european de dezvoltare. Prin intermediul prezentei propuneri, UE va continua să joace un rol activ în domenii precum promovarea drepturilor omului, stabilizarea, dezvoltarea, securitatea, combaterea cauzelor profunde ale migrației neregulamentare, comerțul, combaterea schimbărilor climatice și protecția mediului, printre altele. UE va putea însă să facă acest lucru într-un mod mai cuprinzător, oferind, în același timp, mai multă flexibilitate pentru transferul de resurse acolo unde acestea sunt necesare având în vedere schimbările survenite în contextul internațional. Prezenta propunere prevede o dată de aplicare, de la 1 ianuarie 2021, și este prezentată pentru o Uniune cu 27 de state membre, conform notificării Regatului Unit cu privire la intenția sa de a se retrage din Uniunea Europeană și din Euratom în baza articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană, notificare primită de Consiliul European la 29 martie 2017. •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat Prezenta propunere prevede un cadru favorabil prin care pot fi puse în aplicare politicile în materie de acțiune externă și obligațiile internaționale. Printre obligațiile internaționale se numără Agenda 2030 pentru dezvoltare durabilă, Acordul de la Paris privind schimbările climatice, Agenda de acțiune de la Addis Abeba, Cadrul de la Sendai pentru reducerea riscurilor de dezastre în perioada 2015-2030 și Rezoluția 2282 (2016) a Consiliului de Securitate al ONU privind menținerea păcii. În interiorul UE, cadrul de politică include dispozițiile tratatului referitoare la acțiunea externă, care sunt expuse mai în detaliu în Strategia globală pentru politica externă și de securitate a UE, noul Consens european privind dezvoltarea, Parteneriatul reînnoit UE-Africa și politica europeană de vecinătate revizuită, printre alte documente de politică. De asemenea, regulamentul va constitui cadrul de punere în aplicare a parteneriatului care va succede actualului Acord de la Cotonou, care instituie o asociere și un parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte. •Coerența cu alte politici ale Uniunii La punerea în aplicare a prezentului regulament, se va asigura coerența cu alte domenii ale acțiunii externe și cu alte politici relevante ale UE, precum și coerența politicilor în favoarea dezvoltării. Astfel cum este prevăzut în Agenda 2030, acest lucru înseamnă luarea în considerare a impactului tuturor politicilor asupra dezvoltării durabile, la toate nivelurile: la nivel național, la nivelul UE, în alte țări și la nivel mondial. În plus, ar trebui să se încerce asigurarea sinergiei cu acțiunile din cadrul altor programe ale UE, în vederea maximizării impactului intervențiilor combinate. Interacțiunile și complementaritatea cu aceste programe ar trebui să permită consolidarea impactului Uniunii. Acțiunile finanțate în temeiul prezentei propuneri ar trebui să fie coerente cu cele desfășurate în cadrul Instrumentului de asistență pentru preaderare III, al Deciziei privind țările și teritoriile de peste mări, al Instrumentului european pentru securitate nucleară care completează Instrumentul de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională pe baza Tratatului Euratom, al politicii externe și de securitate comune și al Instrumentului european pentru pace, nou propus, care este finanțat în afara bugetului UE. Ajutorul umanitar, astfel cum este definit la articolul 214 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, nu va fi finanțat în cadrul prezentei propuneri; activitățile de ajutor umanitar vor continua să fie finanțate pe baza Regulamentului privind ajutorul umanitar. Garanția pentru acțiunea externă, finanțată prin prezentul regulament și Regulamentul IPA III, va acoperi și provizionarea asistenței macrofinanciare pentru a face față crizelor legate de balanța de plăți în țările relevante. Partea din garanția pentru acțiunea externă provizionată pentru asistența macrofinanciară ar trebui să fie proporțională pentru a putea aborda provocările politice și instabilitatea economică din țările respective, luând ca punct de referință volumul de împrumuturi anuale asupra căruia s-a convenit în evaluarea la jumătatea perioadei a cadrului financiar multianual 2014-2020. Acest sprijin neprogramabil ar trebui să fie complementar altor modalități de asistență prevăzute în prezentul regulament. Fondurile în temeiul prezentului regulament ar trebui, de asemenea, să fie utilizate pentru a finanța acțiuni legate de mobilitatea de studiu către, dinspre sau între țările terțe în cadrul programului Erasmus, precum și cooperarea și dialogul politic cu țările respective în domeniile educației și culturii, într-un mod care să fie coerent cu Regulamentul privind Erasmus și Regulamentul privind Europa creativă. 2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA •Temeiul juridic Propunerea se întemeiază pe articolele 209, 212 și 322 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Aceasta este prezentată de către Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 294 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Cadrul juridic al cooperării cu țările și regiunile partenere este prevăzut în partea a cincea, titlul III, capitolele 1 și 2 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. •Subsidiaritatea UE se află, din mai multe motive, într-o poziție unică pentru a oferi asistență externă. Statutul său de entitate supranațională îi conferă influență politică și un important efect de levier. UE este prezentă pe plan mondial prin intermediul delegațiilor sale, ceea ce îi permite să dispună de o vastă rețea de informații cu privire la evoluțiile care afectează țările din întreaga lume. UE este, de asemenea, parte la majoritatea proceselor multilaterale care vizează găsirea de soluții pentru a face față provocărilor globale. Acest lucru îi permite Uniunii să fie în permanență la curent cu noile nevoi și probleme și, astfel, să realoce resursele în consecință. Complementaritatea dintre acțiunile UE și acțiunile desfășurate de statele membre este în creștere. Acest lucru consolidează dialogul și cooperarea cu țările partenere, care au loc într-o măsură din ce în ce mai mare prin intermediul programării comune cu statele membre. De asemenea, UE este în măsură să completeze activitățile statelor membre legate de gestionarea unor situații potențial periculoase sau în cazul unor intervenții deosebit de costisitoare. În unele domenii în care statele membre nu sunt active, UE rămâne principalul și, uneori, sigurul actor care intervine. Acest lucru se întâmplă, de exemplu, în contexte sensibile cum ar fi apărarea drepturilor omului și misiunile de observare a alegerilor. UE are posibilitatea de a stabili dialogul și cooperarea cu organizațiile internaționale și regionale, de exemplu cu grupul țărilor ACP și cu Uniunea Africană. UE poate oferi valoare adăugată datorită volumului de resurse alocate prin intermediul instrumentelor sale, modurilor sale de gestiune relativ flexibile și previzibilității resurselor în cursul perioadei acoperite de cadrul financiar multianual.

UE dispune de o expertiză considerabilă în anumite domenii, aceasta avându-și originea în însăși istoria europeană (de exemplu, integrarea regională și tranziția democratică) și într-o serie întreagă de politici încununate de succes (de exemplu, expertiza în domeniul securității alimentare dobândită prin intermediul politicii agricole comune și al politicii comune în domeniul pescuitului, precum și expertiza referitoare la standardele tehnice ale pieței unice). UE se bucură de o reputație recunoscută pe plan internațional ca actor al păcii și al prevenirii conflictelor și ca susținător activ al alegerilor libere și al drepturilor omului. •Proporționalitatea În conformitate cu principiul proporționalității, regulamentul propus nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor sale. •Alegerea instrumentului În conformitate cu articolele 209 și 212 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, care prevăd utilizarea procedurii legislative ordinare pentru a adopta măsuri de punere în aplicare a cooperării cu țările terțe, propunerea ia forma unui regulament, care asigură aplicarea sa uniformă, caracterul obligatoriu în toate elementele sale și aplicabilitatea directă. 3.REZULTATELE EVALUĂRILOR RETROSPECTIVE, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI •Evaluările retrospective/verificarea adecvării legislației existente Atât raportul de evaluare la jumătatea perioadei adoptat de Comisie cu privire la 10 dintre instrumentele de finanțare externă, cât și rapoartele de evaluare ex-post privind asistența macrofinanciară și evaluarea la jumătatea perioadei privind mandatul de acordare a împrumuturilor externe al Băncii Europene de Investiții au ajuns la concluzia că instrumentele de finanțare externă sunt, în general, adecvate scopului și că se profilează tendințe pozitive în ceea ce privește atingerea obiectivelor. Rapoartele arată că este nevoie de mai multe resurse pentru instrumentele de finanțare externă, deoarece acestea și-au atins limitele în materie de posibilități financiare. Instrumentele definesc domeniul de aplicare, obiectivele și procedurile care permit punerea în aplicare a politicilor. Raportul de evaluare la jumătatea perioadei a arătat că, datorită faptului că aceste instrumente oferă mijloacele necesare pentru punerea în practică a acțiunilor, ele pot acoperi cea mai mare parte a nevoilor și obiectivelor acțiunii externe a UE. Acestea ar avea de câștigat dacă ar reflecta mai bine o serie de evoluții, cum ar fi: noul cadru de politică, inclusiv acoperirea universală a Agendei 2030, criza migrației / criza refugiaților și proiecția externă a politicilor interne. În plus, este necesar să se acorde mai multă atenție legăturilor dintre dezvoltare și securitate și nivelului global de ambiție în materie de pace și securitate în cadrul acțiunii externe. Introducerea principiului gradării în anumite instrumente (de exemplu, Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare) a lăsat o lacună în capacitatea UE de a coopera cu țările cu venituri medii superioare prin intermediul cooperării bilaterale. Întrucât este posibil ca unele situații din țările respective să necesite un astfel de sprijin (de exemplu, situațiile post-criză), s-a constatat că UE trebuie să găsească modalități inovatoare de cooperare, astfel cum se prevede în noul Consens european privind dezvoltarea, cu țările în curs de dezvoltare mai avansate și cu partenerii strategici, în conformitate cu acoperirea universală a Agendei 2030. Promovarea valorilor fundamentale și a drepturilor omului este elementul central al acestor instrumente. Cu toate acestea, în unele țări au existat dificultăți în ceea ce privește promovarea acestei agende și realizarea de progrese în acest domeniu; de asemenea, s-a constatat că spațiul de desfășurare pentru organizațiile societății civile s-a restrâns în multe țări. Această situație îngreunează activitatea legată de chestiunile respective și subliniază tensiunea dintre promovarea agendei privind drepturilor omului, pe de o parte, și propriile interese prioritare ale partenerilor, pe de altă parte. În contextul actual, caracterizat de numeroase crize și conflicte, UE trebuie să fie în măsură să reacționeze rapid la contextele schimbătoare. Cu toate acestea, în cazul anumitor instrumente, capacitatea de reacție a fost împiedicată de lipsa flexibilității financiare. Atunci când au apărut noi priorități, cum ar fi criza migrației / criza refugiaților, încercarea de a realoca fonduri în cadrul instrumentelor înscrise în buget a întâmpinat dificultăți, întrucât cantități importante de resurse fuseseră imobilizate în programe pe termen lung, ceea ce nu a permis degajarea unei marje suficiente. Astfel cum s-a afirmat în raportul de evaluare la jumătatea perioadei, flexibilitatea trebuie să fie consolidată. Este necesar să se asigure coerența între părțile componente ale unui instrument, între diferitele instrumente, precum și cu donatorii. În ansamblu, constatările raportului de evaluare la jumătatea perioadei în privința coerenței sunt împărțite. În ceea ce privește coerența în cadrul instrumentelor, constatările au fost satisfăcătoare. S-a notat un anumit grad de coerență între instrumente, însă multitudinea de programe a condus uneori la suprapunerea unor acțiuni, în special în cazul cooperării complexe cu țările în curs de dezvoltare mai avansate. În plus, interacțiunea dintre abordarea geografică și cea tematică a condus uneori la răspunsuri inconsecvente la nivel de țară. Feedbackul primit din partea delegațiilor UE a arătat că acestora le este greu să gestioneze complementaritățile și să profite de pe urma lor, precum și să creeze sinergii între instrumente. În general, s-a considerat că UE nu profită de o serie întreagă de ocazii de a realiza strategii coordonate pentru o anumită țară/regiune. În ceea ce privește coerența cu statele membre, în evaluare s-a constatat că este posibilă consolidarea într-o mai mare măsură a programării comune. Totuși, acest lucru ar necesita un angajament mai puternic în anumite cazuri, atât din partea guvernelor țărilor partenere, cât și din partea statelor membre. Raportul de evaluare la jumătatea perioadei indică apariția unor tendințe pozitive în ceea ce privește obținerea de rezultate. Cu toate acestea, măsurarea rezultatelor obținute a întâmpinat dificultăți. Informațiile disponibile cu privire la sistemele de monitorizare menționate în instrumente au fost deseori limitate. S-a constatat o lipsă de date (inclusiv de date de referință) pentru a putea evalua dacă instrumentele erau pe calea cea bună pentru a îndeplini o parte dintre obiectivele lor (în special obiectivele de nivel înalt) și s-a recunoscut faptul că numeroși factori externi (de exemplu, politicile țărilor partenere și ceilalți donatori) influențează îndeplinirea obiectivelor. În ceea ce privește integrarea priorităților UE, în ansamblul instrumentelor existente s-au constatat progrese semnificative în domeniul schimbărilor climatice, în timp ce mai multe eforturi sunt necesare pentru a face față amplorii altor provocări legate de mediu, cum ar fi pierderea biodiversității și epuizarea resurselor naturale. S-a considerat, în majoritatea cazurilor, că mai sunt multe de făcut pentru integrarea drepturilor omului, inclusiv a egalității de gen și a capacitării femeilor, guvernele partenere dând uneori dovadă de lipsă de interes sau opunând rezistență în legătură cu aceste domenii. Deși, în ansamblu, performanțele organizaționale s-au dovedit a fi eficiente, unii actori au considerat totuși punerea în aplicare a unor instrumente ca fiind împovărătoare din punct de vedere administrativ. În ceea ce privește efectul de levier, Planul de investiții externe a reușit să atragă investiții private substanțiale pentru propunerile de afaceri viabile concepute pentru a răspunde nevoilor în materie de dezvoltare durabilă, cu fonduri publice limitate. Garanția Fondului european pentru dezvoltare durabilă contribuie la creșterea investițiilor necesare în țările partenere, inclusiv în zonele și sectoarele cu risc ridicat, iar începutul acesteia a fost promițător. Fondul european pentru dezvoltare durabilă Plus (FEDD+) și garanția pentru acțiunea externă ar trebui să construiască în continuare pe baza acestei experiențe pozitive. •Consultările cu părțile interesate

În cursul elaborării documentelor de evaluare care au contribuit la raportul de evaluare la jumătatea perioadei, au fost organizate trei tipuri de consultări cu părțile interesate. Evaluatorii au realizat aproximativ o mie de interviuri structurate sau semistructurate cu funcționari ai Uniunii Europene și cu reprezentanți ai instituțiilor UE, ai statelor membre și ai țărilor partenere. Au fost organizate mai multe ateliere tehnice, pentru a prezenta și a discuta proiectele de evaluări cu participanți din partea Parlamentului European, grupurilor de lucru ale Consiliului, comitetelor statelor membre și organizațiilor societății civile și autorităților locale. În 2017, a avut loc o consultare publică deschisă. Scopul acesteia a fost obținerea de feedback de la părțile interesate cu privire la constatările evaluărilor la care au fost supuse instrumentele și cu privire la viitoarele instrumente de finanțare externă de după 2020. Principalele mesaje provenite de la părțile interesate care au fost consultate sunt rezumate în cele ce urmează. Flexibilitatea: Părțile interesate au fost de acord cu faptul că noile instrumente de finanțare ar trebui să fie mai flexibile pentru a putea răspunde la provocări și crize neprevăzute. În special, acestea au subliniat nevoia de a facilita transferarea de fonduri de la o regiune la alta și între modalitățile de acordare a ajutorului. Însă s-a subliniat, de asemenea, faptul că sporirea flexibilității nu ar trebui să însemne nici scăderea previzibilității, nici o asumare mai mică a responsabilității la nivel național și nici reducerea atenției acordate realizării obiectivelor de dezvoltare pe termen lung. Pentru a asigura flexibilitatea și previzibilitatea, unii respondenți s­au exprimat în favoarea constituirii unor rezerve suficiente. Coerența: Părțile interesate au considerat că este necesar să se asigure o mai mare coerență între politicile interne și cele externe ale UE, precum și între diferitele instrumente externe. Unii respondenți au subliniat necesitatea consolidării complementarității și sinergiei dintre instrumentele geografice și cele tematice. Alții au afirmat că obiectivele de dezvoltare durabilă oferă baza cea mai adecvată pentru sporirea coerenței dintre politicile interne și cele externe. Majoritatea respondenților au recomandat ca UE să își asume un rol de lider în ceea ce privește îmbunătățirea complementarității dintre diferitele părți interesate, atât în interiorul, cât și în afara UE. Unii respondenți au subliniat riscul de suprapunere din cauza faptului că aceleași obiective politice sunt finanțate prin intermediul mai multor instrumente. De asemenea, respondenții au solicitat o delimitare clară a instrumentelor, subliniind totodată necesitatea de a se asigura că programele geografice și tematice profită de sinergiile transsectoriale și de legăturile care le unesc. Complementaritatea: În ceea ce privește structura viitoarelor instrumente, părțile interesate au fost de acord că îmbinarea programelor geografice cu cele tematice dă rezultate pozitive. Părțile interesate au subliniat că valoarea instrumentelor structurate din punct de vedere geografic rezidă în capacitatea acestora de a răspunde nevoilor specifice ale țărilor partenere într-un mod adaptat. Acest lucru este esențial având în vedere diversitatea provocărilor și a nevoilor din aceste țări. De asemenea, părțile interesate și-au exprimat aprecierea pentru intervențiile globale specifice oferite de instrumente precum Instrumentul de parteneriat și Instrumentul care contribuie la stabilitate și pace. Simplificarea: UE a fost puternic încurajată să continue simplificarea arhitecturii generale a instrumentelor. De asemenea, UE ar trebui să își continue eforturile de simplificare a procedurilor administrative și financiare greoaie. Societatea civilă și autoritățile locale au subliniat faptul că procedurile și normele în vigoare în prezent au implicații importante asupra capacității lor de a participa mai mult la cooperarea pentru dezvoltare. Efectul de levier: Părțile interesate au fost de acord că instrumentele financiare inovatoare pot juca un rol important în mobilizarea de finanțări publice și private pentru asistența externă acordată de UE. În ceea ce privește efectele de levier și adiționalitatea financiară a instrumentelor vizate, constatările pozitive din recenta evaluare a finanțării mixte sunt considerate încurajatoare. Cu toate acestea, respondenții care fac parte din societatea civilă și-au exprimat preocuparea cu privire la faptul că prioritățile sectorului privat ar putea să treacă înaintea obiectivelor de reducere a sărăciei în țările partenere. Prezenta propunere abordează majoritatea preocupărilor exprimate de părțile interesate. •Expertiza externă Raportul de evaluare la jumătatea perioadei și documentele de lucru conexe au fost, în mare măsură, bazate pe un set de rapoarte de evaluare independente întocmite în perioada 2016-2017 (o evaluare pentru fiecare instrument). În același timp, a fost elaborat și un raport independent privind ansamblul instrumentelor de acțiune externă la care se referă raportul de evaluare la jumătatea perioadei, ceea ce a permis să se desprindă din acestea învățăminte și mesaje esențiale. În afară de aceste rapoarte recente, evaluarea inter pares a cooperării pentru dezvoltare a UE, realizată în 2012 de Comitetul de asistență pentru dezvoltare al OCDE, a formulat o serie de recomandări în ceea ce privește arhitectura, normele și procedurile instrumentelor de finanțare externă ale UE. De exemplu, OCDE a solicitat UE să continue să simplifice și să modernizeze cooperarea, prin reducerea numărului de posturi bugetare, prin alinierea normelor Instrumentului de cooperare pentru dezvoltare și ale Fondului european de dezvoltare, prin raționalizarea procedurilor de aprobare și prin sporirea coerenței dintre programele regionale și cele tematice. UE a fost invitată să devină mai eficace, mai rapidă și mai flexibilă atât la nivelul programelor, cât și la nivelul întregului ansamblu de instrumente. Acest din urmă element era deosebit de necesar în situațiile de fragilitate și de criză, în legătură cu care OCDE a observat că mai pot fi aduse îmbunătățiri semnificative. •Evaluarea impactului În 2018, Comisia a efectuat o evaluare a impactului care se referă la rubrica aferentă acțiunii externe, „Europa în lume”, din cadrul financiar multianual 2014-2020; această evaluare este axată pe modificările majore propuse pentru acțiunea externă, inclusiv reorganizarea mai multor instrumente într-un singur instrument cuprinzător și integrarea în bugetul UE a activităților finanțate în prezent prin Fondul european de dezvoltare. Analiza a concluzionat că avantajele faptului de a nu continua finanțarea activităților de dezvoltare prin intermediul Fondului european de dezvoltare în afara bugetului UE ar compensa inconvenientele, dacă ar putea fi îndeplinite anumite condiții prealabile. Printre acestea se numără următoarele: –cuantumul alocat acțiunii externe nu ar trebui să fie mai mic decât suma cuantumurilor aferente FED și celorlalte instrumente de finanțare externă, luate împreună; –mecanismele de flexibilitate ale FED ar trebui să fie transferate în măsura posibilului către bugetul UE și –operațiunile militare finanțate în temeiul Instrumentului financiar pentru pace în Africa din cadrul Fondului european de dezvoltare ar trebui să continue cu ajutorul unui alt mecanism extrabugetar, Instrumentul european pentru pace, care face obiectul unei propuneri separate. De asemenea, evaluarea impactului a concluzionat că majoritatea instrumentelor, în afară de cele cu un caracter foarte specific, cum ar fi ajutorul umanitar cu principiul neutralității care îi este asociat, ar putea fuziona într-un singur instrument. Astfel, sunt vizate următoarele instrumente: Regulamentul comun de punere în aplicare, Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare, Fondul european de dezvoltare, Fondul european pentru dezvoltare durabilă, mandatul de acordare a împrumuturilor externe, Instrumentul european de vecinătate, Instrumentul european pentru democrație și drepturile omului, fondul de garantare, Instrumentul care contribuie la stabilitate și pace și Instrumentul de parteneriat. Instrumentele care ar trebui să rămână separate sunt: Instrumentul de asistență pentru preaderare; ajutorul umanitar; bugetul politicii externe și de securitate comune; țările și teritoriile de peste mări, inclusiv Groenlanda; mecanismul de protecție civilă al Uniunii; sistemul de voluntari UE pentru ajutor umanitar; sprijinul acordat comunității cipriote turce; rezerva pentru ajutoare de urgență și noul Instrument european pentru pace.

Astfel cum a observat Comisia și cum a fost confirmat în feedbackul primit de la parteneri în timpul consultării publice deschise, actuala arhitectură a instrumentelor de finanțare externă este prea complexă. Raționalizarea unei serii de instrumente, în vederea regrupării lor într-un singur instrument cuprinzător, ar oferi ocazia de a raționaliza sistemele de gestionare și de supraveghere ale acestora, reducând astfel sarcina administrativă care grevează statele membre. Un sistem de supraveghere simplificat le-ar permite instituțiilor relevante să aibă o viziune mai bună și mai cuprinzătoare asupra cheltuielilor externe ale UE. Un instrument mai amplu ar oferi o abordare mai cuprinzătoare din punct de vedere geografic și tematic, ceea ce ar facilita punerea în aplicare transregională, multisectorială și globală a diferitelor politici. UE ar facilita oferirea de răspunsuri coerente și sinergiile, prin eliminarea compartimentărilor tematice și geografice. Suprapunerile ar fi eliminate, în special cele dintre actualul Instrument de parteneriat și actualul Instrument de cooperare pentru dezvoltare, în ceea ce privește metodele inovatoare de cooperare cu țările în curs de dezvoltare mai avansate, precum și cele dintre programele geografice și tematice (de exemplu, programe geografice din cadrul Fondului european de dezvoltare și programele tematice din cadrul Instrumentului de cooperare pentru dezvoltare). La 25 aprilie 2018, evaluarea impactului a fost examinată de Comitetul de analiză a reglementării și a primit un aviz pozitiv cu rezerve, fiind menționat faptul că evaluarea ar trebui să fie ajustată pentru a integra recomandările formulate de comitet cu privire la anumite aspecte. Prin urmare, evaluarea a fost revizuită cu scopul: –de a furniza mai multe informații cu privire la structura de guvernanță a noului instrument, inclusiv informații cu privire la procedurile decizionale; –de a aduce explicații suplimentare cu privire la mai multe aspecte legate de finanțare, inclusiv finanțarea de bază, dedicarea finanțării către anumite regiuni și domenii tematice și cheia de contribuție a statelor membre la Fondul european de dezvoltare; și –de a detalia modul în care urmează să funcționeze viitoarele sisteme de monitorizare și evaluare. Avizul comitetului și modificările conexe aduse evaluării impactului sunt descrise în detaliu în anexa 1 la evaluarea impactului. •Simplificarea Una dintre prioritățile Comisiei în cadrul financiar multianual este simplificarea mediului său de reglementare. Raționalizarea mai multor instrumente, în vederea regrupării lor într-un singur instrument cuprinzător, va oferi ocazia de a raționaliza sistemele de gestionare și de supraveghere ale acestora, reducând astfel sarcina administrativă care grevează instituțiile UE și statele membre. În loc să se concentreze pe mai multe procese de programare, dezbaterile ar fi axate într-o mai mare măsură pe obiectivele politice și pe angajamentul față de partenerii externi. În plus, acțiunile care primesc finanțări cumulative din diferite programe ale Uniunii sunt auditate o singură dată, auditul respectiv acoperind toate programele implicate și normele aplicabile fiecăruia. Simplificarea nu presupune reducerea nivelului de control sau de răspundere. Echilibrul interinstituțional ar fi pe deplin conservat. Din contră, competențele bugetare și de control ale Parlamentului European ar fi extinse prin includerea în bugetul UE a activităților finanțate în prezent prin Fondul european de dezvoltare. În ceea ce privește alinierea normelor, datorită integrării unor dispoziții ale Regulamentului comun de punere în aplicare, acest nou instrument va dispune de un set coerent de principii în toate componentele sale, astfel încât va fi mai ușor de înțeles pentru parteneri și agenții responsabili cu punerea în aplicare. •Drepturile fundamentale UE este întemeiată pe un angajament puternic de a promova și de a proteja drepturile fundamentale, drepturile omului, democrația și statul de drept. UE sprijină în mod activ aceste drepturi și principii atât pe teritoriul său, cât și în relațiile cu țările terțe. Prezentul regulament înlocuiește actualul Instrument european pentru democrație și drepturile omului și sprijină intervențiile în domeniile drepturilor omului, libertăților fundamentale și democrației în țările terțe. De asemenea, propunerea este concepută astfel încât să sprijine societatea civilă, considerată a fi o forță eficace în slujba reformelor politice și a apărării drepturilor omului. 4.IMPLICAȚIILE BUGETARE În comunicarea sa din 2 mai 2018, Comisia Europeană a propus alocarea sumei de 89 200 000 000 EUR (în prețuri curente) pentru Instrumentul de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională pentru perioada 2021-2027. 5.ALTE ELEMENTE •Contribuția regulamentului propus la angajamentul Uniunii de a combate schimbările climatice

În contextul angajamentelor asumate în Acordul de la Paris, precum și al obiectivelor de dezvoltare durabilă ale Organizației Națiunilor Unite, prezentul regulament ar trebui să contribuie la integrarea politicilor climatice în politicile Uniunii. Combaterea schimbărilor climatice este una dintre cele mai mari provocări cu care se confruntă întreaga lume și pentru care este urgent nevoie de acțiune la nivel național și la nivel internațional. În acest context, obiectivul Uniunii este de a consacra cel puțin 25 % din bugetul său pentru combaterea schimbărilor climatice. Pentru a contribui la acest obiectiv, se așteaptă ca acțiunile întreprinse în temeiul prezentului regulament să contribuie cu 25 % din pachetul financiar global aferent regulamentului la atingerea obiectivelor legate de climă. •Planurile de punere în aplicare și măsurile de monitorizare, evaluare și raportare În mod regulat, Comisia își va monitoriza acțiunile și va evalua progresele înregistrate în direcția obținerii de rezultate. În conformitate cu punctele 22 și 23 din Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016, prin care cele trei instituții au confirmat faptul că evaluările legislației și politicilor existente ar trebui să stea la baza evaluărilor impactului diferitelor opțiuni privind viitoarele acțiuni, Comisia va efectua o evaluare intermediară și o evaluare finală. Evaluările vor examina efectele instrumentului pe teren pe baza indicatorilor relevanți și vor oferi o analiză detaliată a măsurii în care instrumentul poate fi considerat relevant, eficace și eficient și a măsurii în care acesta oferă suficientă valoare adăugată europeană și este coerent cu alte politici ale UE. Evaluările vor include învățămintele desprinse pentru a identifica eventualele probleme sau eventualul potențial de îmbunătățire suplimentară a acțiunilor sau a rezultatelor acestora și pentru a contribui la optimizarea impactului acestora. Concluziile evaluărilor, însoțite de observații, vor fi comunicate Parlamentului European și Consiliului. Progresele vor fi monitorizate pe baza unor indicatori aliniați cu obiectivele propunerii. Începând cu anul 2022, Comisia va transmite Parlamentului European și Consiliului un raport anual privind realizarea obiectivelor stabilite prin prezentul regulament. Evaluările vor fi efectuate în timp util pentru a putea contribui la procesul de luare a deciziilor. Instrumentul de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională ar trebui să fie evaluat după ce au fost puse la dispoziție suficiente informații cu privire la performanța acestuia. •Sfera geografică și participarea țărilor terțe Propunerea de regulament are o acoperire geografică mondială. Din acest motiv, o mare diversitate de actori din statele membre și din afara Uniunii pot avea acces la fondurile UE și/sau pot deveni parteneri la punerea lor în aplicare. În ceea ce privește destinatarii fondurilor situați în afara Uniunii, entitățile din țările și teritoriile în curs de dezvoltare, care sunt principalele beneficiare ale prezentului regulament, sunt eligibile pentru a primi finanțare din partea Uniunii. Alte țări terțe pot fi, de asemenea, eligibile, în condițiile prevăzute la articolul 24 din prezenta propunere, care sunt conforme angajamentelor internaționale ale Uniunii privind eficacitatea ajutorului, în special Recomandării OCDE privind necondiționarea ajutorului și Forumului la nivel înalt de la Nairobi din 2016. Articolul 24 prevede, ca regulă generală, faptul că entitățile din țările terțe dezvoltate nu pot fi destinatare ale fondurilor în temeiul prezentului regulament decât pe baza reciprocității accesului la propria asistență pentru dezvoltare, recunoscută printr-o decizie a Comisiei. Programele pentru stabilitate și pace și pentru drepturile omului și democrație, precum și acțiunile de răspuns rapid, sunt deschise entităților din toate țările datorită interesului Uniunii de a dispune de oferta cea mai largă posibil, având în vedere dimensiunea globală a acțiunilor, circumstanțele dificile în care se furnizează asistență și necesitatea de a acționa rapid. Organizațiile internaționale sunt, de asemenea, eligibile. În ceea ce privește alegerea partenerilor din afara Uniunii, Comisia poate decide, de asemenea, să colaboreze cu organizații internaționale, cu țări partenere sau cu entități din alte țări terțe în cadrul gestiunii indirecte pentru punerea în aplicare a unei acțiuni specifice, atunci când acest lucru este în interesul Uniunii și al obiectivelor acțiunii în cauză, și sub rezerva respectării normelor și condițiilor prevăzute în Regulamentul financiar. Această alegere ar presupune o decizie a Comisiei. În plus, statele membre și țările terțe pot contribui la garanția pentru acțiunea externă și, prin urmare, entitățile acestora ar putea deveni contrapărți potențial eligibile pentru punerea în aplicare a acestei garanții. În ceea ce privește țările terțe, altele decât părțile contractante la Acordul privind Spațiul Economic European, aceste contribuții trebuie să fie aprobate în prealabil de Comisie. Condițiile unei astfel de contribuții ar trebui să figureze într-un acord încheiat între Comisie și țara terță respectivă. •Explicarea detaliată a dispozițiilor specifice ale propunerii TITLUL I: DISPOZIȚII GENERALE Obiect – articolul 1 definește instrumentul instituit prin regulament, care este unul dintre programele UE de acțiune externă. Definiții – articolul 2 conține definițiile termenilor de bază utilizați în regulament. Obiective – articolul 3 stabilește obiectivul general, aplicabil tuturor celor trei piloni ai instrumentului, precum și obiectivele specifice. Domeniu de aplicare și structură – articolul 4 descrie diferitele componente ale instrumentului: componenta geografică, componenta tematică și componenta de răspuns rapid. În acest articol se stabilește domeniul de aplicare geografic și material al fiecărei componente și se explică relația dintre componente.

Componenta geografică cuprinde programe geografice pentru vecinătatea europeană, Africa Subsahariană, Asia și Pacific și America și zona Caraibilor. Țările din vecinătatea UE sunt enumerate în anexa I; lista servește drept bază pentru stabilirea țărilor din zonele limitrofe. Celelalte țări se încadrează în zonele geografice standard. Domeniul de aplicare material al programelor geografice și domeniile de cooperare vizate sunt prevăzute în anexa II. Componenta tematică se concentrează asupra provocărilor globale, mai ales prin intermediul programelor tematice dedicate privind drepturile omului și democrația, privind organizațiile societății civile, privind stabilitatea și pacea și privind provocările globale. Printre aspectele vizate de această componentă se numără sănătatea, educația și formarea, femeile și copii, munca decentă și protecția socială, cultura, migrația, mediul și schimbările climatice, energia durabilă, creșterea economică durabilă și favorabilă incluziunii, sectorul privat și autoritățile locale. Aceste programe sunt complementare programelor geografice și au acoperire mondială. Domeniul de aplicare material al programelor tematice și, în special, domeniile de intervenție vizate sunt prevăzute în anexa II. Componenta de răspuns rapid este dedicată capacității de răspuns rapid pentru gestionarea crizelor, prevenirea conflictelor și consolidarea păcii; aceasta vizează consolidarea rezilienței și crearea unei legături între acțiunile umanitare și acțiunile pentru dezvoltare și abordarea nevoilor și priorităților acțiunilor de politică externă. Și această componentă are acoperire mondială. Domeniile de intervenție sunt definite în anexa IV. În cadrul acestei componente nu este nevoie de programare; punerea în aplicare se realizează prin adoptarea directă a unor măsuri excepționale de asistență, planuri de acțiune și măsuri individuale excepționale. Coerență, consecvență și complementaritate – articolul 5 explică relația dintre acest instrument și alte instrumente din cadrul acțiunii externe, precum și legăturile acestuia cu programele interne ale UE și coerența sa cu acestea. Buget – articolul 6 se referă la pachetul financiar global alocat instrumentului și prezintă o defalcare detaliată pe zone geografice, programe tematice și acțiuni de răspuns rapid. Acesta se referă, de asemenea, la „rezerva pentru provocările și prioritățile emergente”, care ar putea permite majorarea sumelor menționate în articol. Cadrul de politică – articolul 7 se referă la cadrul general de politică pentru punerea în aplicare a instrumentului. Acordurile, strategiile, concluziile, rezoluțiile și alte documente similare existente determină politica pe care ar urma să se bazeze punerea în aplicare a instrumentului. Principii generale – articolul 8 enumeră diferitele principii aplicabile întregului instrument, cum ar fi democrația, statul de drept și respectarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, o abordare bazată pe drepturi, cooperarea, dialogul, parteneriatul, eficacitatea dezvoltării, integrarea schimbărilor climatice, protecția mediului și egalitatea de gen. De asemenea, articolul subliniază necesitatea cooperării cu statele membre. Este inclusă o obligație de a informa Parlamentul European și de a avea schimburi periodice cu acesta, ceea ce le-ar permite Comisiei și Parlamentului European să poarte cu regularitate discuții privind orientarea politică și punerea în aplicare a instrumentului. Consolidarea capacităților actorilor militari în sprijinul dezvoltării și al securității pentru dezvoltare – articolul 9 urmărește să delimiteze activitățile legate de securitate care ar putea fi susținute prin acest instrument de activitățile care nu pot fi finanțate din bugetul UE. TITLUL II – PUNEREA ÎN APLICARE A INSTRUMENTULUI În cadrul titlului II sunt grupate capitolele legate de punerea în aplicare a acestui instrument, care include programarea multianuală.

Capitolul I – Programare (articolele 10-15) se referă la o serie întreagă de dispoziții privind programarea multianuală, în special abordarea generală, principiile specifice pentru programele geografice, conținutul documentelor de programare pentru programele geografice și programele tematice, precum și procedura de adoptare a acestora. Articolul 15 stabilește modul în care funcționează rezerva pentru provocările și prioritățile emergente. Capitolul II – Dispoziții specifice pentru vecinătatea UE (articolele 16-18) conține norme specifice pentru vecinătatea UE, în special în ceea ce privește criteriile de alocare, abordarea bazată pe performanță și cooperarea transfrontalieră. Capitolul III – Planuri de acțiune, măsuri și metode de punere în aplicare (articolele 19-25) conține dispoziții care completează Regulamentul financiar, având în vedere natura specifică a acțiunii externe. Articolul 25 conține dispozițiile necesare pentru importarea elementelor de flexibilitate ale FED. Capitolul IV – FEDD+, garanții bugetare și asistență financiară acordată țărilor terțe (articolele 26-30) fuzionează și înlocuiește dispozițiile existente referitoare la Fondul european pentru dezvoltare durabilă, mandatul de acordare a împrumuturilor externe și Fondul de garantare pentru acțiuni externe. Capitolul V – Monitorizare, raportare și evaluare (articolele 31-32) conține dispoziții cu privire la indicatorii și cadrele de rezultate utilizate în procesul de monitorizare și evaluare a acțiunii externe, precum și cu privire la raportul anual și la rapoartele de evaluare intermediar și final. TITLUL III – DISPOZIȚII FINALE Titlul III (articolele 33-41) urmează în mare măsură dispozițiile programelor de politică internă referitoare la aspecte instituționale, informare, comunicare și publicitate, abrogare și intrare în vigoare. Sunt incluse o derogare cu privire la vizibilitate, o clauză referitoare la Serviciul European de Acțiune Externă, precum și o serie de dispoziții privind participarea unei țări sau a unui teritoriu care nu intră sub incidența regulamentului. Articolul 34 de la acest titlu se referă la exercitarea delegării de competențe în ceea ce privește rata de provizionare [delegarea de competențe prevăzută la articolul 26 alineatul (3)], domeniile de cooperare și de intervenție din anexele II, III și IV [delegarea de competențe prevăzută la articolul 4 alineatul (6)], domeniile prioritare ale operațiunilor din cadrul FEDD+ și guvernanța acestuia menționate în anexele V și VI [delegarea de competențe prevăzută la articolul 27 alineatul (9)]; indicatorii menționați în anexa VII și instituirea unui cadru de monitorizare și de evaluare [delegarea de competențe prevăzută la articolul 31 alineatul (9)]. O altă chestiune de fond se referă la procedura comitetului: articolul 35 instituie „Comitetul pentru vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională”, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 182/2011. Acest comitet este însărcinat cu emiterea unui aviz cu privire la documentele de programare multianuală și programele anuale de lucru (planurile de acțiune și măsurile). Propunerea are șapte anexe, după cum urmează: - Anexa I – Lista țărilor și teritoriilor din zona de vecinătate a UE - Anexa II – Domenii de cooperare pentru programele geografice - Anexa III – Domenii de intervenție pentru programele tematice - Anexa IV – Domenii de intervenție pentru acțiunile de răspuns rapid

- Anexa V – Domeniile prioritare ale operațiunilor din cadrul FEDD+ - Anexa VI – Guvernanța FEDD+ - Anexa VII – Lista indicatorilor-cheie de performanță 2018/0243 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI de instituire a Instrumentului de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 209 și 212 și articolul 322 alineatul (1), având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European, având în vedere avizul Comitetului Regiunilor, având în vedere avizul Curții de Conturi, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1)Obiectivul general al programului „Instrumentul de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională” (denumit în continuare „Instrumentul”) ar trebui să fie susținerea și promovarea valorilor și intereselor Uniunii în întreaga lume, pentru a urmări realizarea obiectivelor și principiilor acțiunii externe a Uniunii, astfel cum este prevăzut la articolul 3 alineatul (5) și la articolele 8 și 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană. (2)În conformitate cu articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană, Uniunea urmărește să asigure coerența între diferitele domenii ale acțiunii sale externe, precum și între acestea și celelalte politici ale sale și acționează pentru asigurarea unui nivel înalt de cooperare în toate domeniile relațiilor internaționale. Gama largă de acțiuni pe care le permite prezentul regulament ar trebui să contribuie la obiectivele stabilite în articolul menționat din tratat. (3)În conformitate cu articolul 8 din Tratatul privind Uniunea Europeană, Uniunea dezvoltă relații privilegiate cu țările învecinate în vederea stabilirii unui spațiu de prosperitate și de bună vecinătate, întemeiat pe valorile Uniunii și caracterizat prin relații strânse și pașnice, bazate pe cooperare. Prezentul regulament ar trebui să contribuie la acest obiectiv. (4)Obiectivul principal al politicii de cooperare pentru dezvoltare a Uniunii, astfel cum se prevede la articolul 208 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, este reducerea și, pe termen lung, eradicarea sărăciei. Politica de cooperare pentru dezvoltare a Uniunii contribuie, de asemenea, la obiectivele acțiunii externe a Uniunii, în special promovarea dezvoltării durabile pe plan economic, social și de mediu a țărilor în curs de dezvoltare, cu scopul primordial de a eradica sărăcia, astfel cum se prevede la articolul 21 alineatul (2) litera (d) din Tratatul privind Uniunea Europeană.

(5)Uniunea asigură coerența politicilor din domeniul dezvoltării în conformitate cu articolul 208 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Uniunea ar trebui să țină seama de obiectivele cooperării pentru dezvoltare în politicile care sunt susceptibile să afecteze țările în curs de dezvoltare, acesta urmând să fie un element crucial al strategiei care vizează îndeplinirea obiectivelor de dezvoltare durabilă stabilite în Agenda 2030 pentru dezvoltare durabilă (denumită în continuare „Agenda 2030”) adoptată de Organizația Națiunilor Unite în septembrie 2015. Pentru a asigura coerența politicilor în favoarea dezvoltării durabile, astfel cum este prevăzut în Agenda 2030, este necesar să fie luat în considerare impactul tuturor politicilor asupra dezvoltării durabile, la toate nivelurile - la nivel național, la nivelul Uniunii, în alte țări și la nivel mondial. (6)Acest instrument prevede acțiuni în sprijinul obiectivelor menționate și al politicilor din domeniul acțiunii externe și se bazează pe acțiunile sprijinite anterior în temeiul Regulamentului (UE) nr. 233/2014, al Acordului intern privind cel de al 11-lea Fond european de dezvoltare (FED) și al Regulamentului de punere în aplicare, al Regulamentului (UE) nr. 232/2014, al Regulamentului (UE) nr. 230/2014, al Regulamentului (UE) nr. 235/2014, al Regulamentului (UE) nr. 234/2014, al Regulamentului (Euratom) nr. 237/2014, al Regulamentului (UE) nr. 236/2014, al Deciziei nr. 466/2014/UE, al Regulamentului (CE, Euratom) nr. 480/2009 și al Regulamentului (UE) 2017/1601. (7)Contextul global de acțiune este încercarea de a realiza o ordine globală bazată pe norme, al cărei principiu fundamental să fie multilateralismul și în centrul căreia să se afle Organizația Națiunilor Unite. Agenda 2030, împreună cu Acordul de la Paris privind schimbările climatice și Agenda pentru acțiune de la Addis Abeba, reprezintă răspunsul comunității internaționale la provocările și tendințele globale în materie de dezvoltare durabilă. Agenda 2030, care are în centrul ei obiectivele de dezvoltare durabilă, constituie un cadru transformator pentru eradicarea sărăciei și realizarea dezvoltării durabile la nivel mondial. Agenda 2030 are aplicabilitate universală, oferind un cadru comun de acțiune cuprinzător care se aplică Uniunii, statelor sale membre și partenerilor săi. Aceasta asigură un echilibru între dimensiunile economice, sociale și de mediu ale dezvoltării durabile, recunoscând corelațiile esențiale dintre obiectivele și țintele sale. Agenda 2030 are obiectivul de a nu lăsa pe nimeni în urmă. Punerea în aplicare a Agendei 2030 se va face în strânsă coordonare cu celelalte angajamente internaționale relevante ale Uniunii. Acțiunile întreprinse în temeiul prezentului regulament ar trebui să acorde o atenție deosebită corelațiilor dintre diversele obiective de dezvoltare durabilă și acțiunilor integrate care pot genera beneficii conexe și care pot îndeplini mai multe obiective în mod coerent. (8)Punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui să fie ghidată de cele cinci priorități stabilite în Strategia globală pentru politica externă și de securitate a Uniunii (denumită în continuare „Strategia globală”), prezentată la 19 iunie 2016, care reprezintă viziunea Uniunii și constituie cadrul pentru o acțiune externă unită și responsabilă, desfășurată în parteneriat cu ceilalți, în scopul promovării valorilor și intereselor Uniunii. Uniunea ar trebui să consolideze parteneriatele, precum și să promoveze dialogul politic și răspunsurile colective la provocările de interes global. Acțiunile întreprinse de Uniune ar trebui să sprijine interesele și valorile sale în toate aspectele lor, inclusiv menținerea păcii, prevenirea conflictelor, consolidarea securității internaționale, combaterea cauzelor profunde ale migrației neregulamentare și acordarea de asistență populațiilor, țărilor și regiunilor care se confruntă cu dezastre naturale sau provocate de om, susținerea politicii comerciale, diplomația economică și cooperarea economică, promovarea soluțiilor și tehnologiilor digitale, precum și întărirea dimensiunii internaționale a politicilor Uniunii. Atunci când își apără interesele, Uniunea ar trebui să aplice și să promoveze principiile de respectare a unor standarde sociale și de mediu ridicate, a statului de drept, a dreptului internațional și a drepturilor omului. (9)Noul Consens european privind dezvoltarea (denumit în continuare „Consensul”), semnat la 7 iunie 2017, oferă cadrul pentru o abordare comună a politicii de cooperare pentru dezvoltare din partea Uniunii și a statelor sale membre pentru a pune în aplicare Agenda 2030 și Agenda de acțiune de la Addis Abeba. Eradicarea sărăciei, combaterea discriminării și a inegalităților, principiul de a nu lăsa pe nimeni în urmă și consolidarea rezilienței se află în centrul politicii de cooperare pentru dezvoltare. (10)Pentru a pune în aplicare noul cadru internațional stabilit prin Agenda 2030, prin Strategia globală și prin Consens, prezentul regulament ar trebui să vizeze sporirea coerenței și asigurarea eficacității acțiunii externe a Uniunii, prin concentrarea eforturilor prin intermediul unui instrument raționalizat, scopul fiind îmbunătățirea punerii în aplicare a diferitelor politici din domeniul acțiunii externe. (11)În conformitate cu Strategia globală și Cadrul de la Sendai pentru reducerea riscurilor de dezastre în perioada 2015-2030, astfel cum a fost adoptat la 18 martie 2015, ar trebui să se recunoască necesitatea de a trece de la o abordare axată pe răspunsul în situații de criză și pe menținerea crizei sub control la o abordare mai structurală, pe termen lung, care să ofere soluții mai eficace pentru situațiile de fragilitate, pentru dezastrele naturale și cele provocate de om și pentru crizele prelungite. Este necesar să se acorde o mai mare importanță reducerii, prevenirii și atenuării riscurilor, precum și gradului de pregătire pentru riscuri, să se adopte abordări colective în această privință și să se intensifice eforturile pentru a îmbunătăți răspunsul rapid și pentru a permite o redresare durabilă. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să contribuie la consolidarea rezilienței și la asigurarea legăturii dintre ajutorul umanitar și acțiunile pentru dezvoltare prin intermediul acțiunilor de răspuns rapid. (12)În conformitate cu angajamentele internaționale ale Uniunii privind eficacitatea dezvoltării, astfel cum au fost adoptate la Busan în 2011, reînnoite în cadrul Forumului la nivel înalt de la Nairobi din 2016 și reamintite în Consens, cooperarea pentru dezvoltare a Uniunii ar trebui să aplice principiile eficacității dezvoltării, și anume însușirea priorităților de dezvoltare de către țările în curs de dezvoltare, concentrarea pe rezultate, parteneriatele incluzive pentru dezvoltare, precum și transparența și asumarea răspunderii. (13)În conformitate cu obiectivele de dezvoltare durabilă, prezentul regulament ar trebui să contribuie la consolidarea monitorizării și raportării, punând accentul pe rezultate, ceea ce acoperă realizările, efectele și impactul în țările partenere care beneficiază de asistență financiară externă din partea Uniunii. În special, astfel cum s-a convenit în Consens, se preconizează că acțiunile întreprinse în temeiul prezentului regulament vor contribui pentru ca un procent de 20 % din asistența oficială pentru dezvoltare finanțată în temeiul prezentului regulament să fie alocat incluziunii sociale și dezvoltării umane, inclusiv egalității de gen și capacitării femeilor. (14)Ori de câte ori este posibil și adecvat, rezultatele acțiunii externe a Uniunii ar trebui să fie monitorizate și evaluate pe baza unor indicatori definiți în prealabil, transparenți, specifici fiecărei țări și măsurabili, adaptați particularităților și obiectivelor instrumentului și, de preferință, bazați pe cadrul de rezultate al țării partenere. (15)Prezentul regulament ar trebui să contribuie la obiectivul colectiv al Uniunii de a furniza 0,7 % din venitul național brut ca asistență oficială pentru dezvoltare în perioada la care se referă Agenda 2030. În această privință, un procent de cel puțin 92 % din finanțarea prevăzută în temeiul prezentului regulament ar trebui să contribuie la acțiuni care sunt concepute în așa fel încât să îndeplinească criteriile pentru acordarea de asistență oficială pentru dezvoltare stabilite de Comitetul de asistență pentru dezvoltare al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică. (16)Pentru a asigura faptul că resursele ajung acolo unde nevoile sunt cele mai mari, în special la țările cel mai puțin dezvoltate și țările în situații de fragilitate și conflict, prezentul regulament ar trebui să contribuie la atingerea obiectivului colectiv de a consacra 0,20 % din venitul național brut al Uniunii țărilor cel mai puțin dezvoltate în perioada la care se referă Agenda 2030. (17)Prezentul regulament ar trebui să reflecte necesitatea de a se concentra asupra priorităților strategice, atât din punct de vedere geografic (vecinătatea UE și Africa, precum și țările fragile și care au cel mai mult nevoie de ajutor), cât și din punct de vedere tematic (securitatea, migrația, schimbările climatice și drepturile omului). (18)Prezentul regulament ar trebui să susțină punerea în aplicare a politicii europene de vecinătate, astfel cum a fost revizuită în 2015, și punerea în aplicare a cadrelor de cooperare regională, cum ar fi cooperarea transfrontalieră și aspectele externe ale strategiilor și politicilor macroregionale și referitoare la bazinele maritime relevante. Aceste inițiative oferă cadre politice pentru aprofundarea relațiilor cu și între țările partenere, fiind bazate pe principiile răspunderii reciproce, asumării și responsabilității comune. (19)Politica europeană de vecinătate, astfel cum a fost revizuită în 2015, înscrie stabilizarea țărilor din vecinătatea UE și consolidarea rezilienței acestora, în special prin stimularea dezvoltării economice, printre principalele priorități politice ale Uniunii. Pentru a-și atinge obiectivul, politica europeană de vecinătate revizuită s-a axat pe patru domenii prioritare: buna guvernanță, democrația, statul de drept și drepturile omului, cu un accent deosebit pe sporirea sprijinului acordat societății civile; dezvoltarea economică; securitatea; migrația și mobilitatea, inclusiv abordarea cauzelor profunde ale migrației neregulamentare și ale strămutării forțate a populației. Politica europeană de vecinătate se caracterizează prin diferențiere și printr-o asumare reciprocă sporită a responsabilității; în cadrul acestei politici sunt recunoscute diferite niveluri de angajare și sunt luate în considerare interesele fiecărei țări cu privire la natura parteneriatului său cu Uniunea și la elementele pe care trebuie să se concentreze acest parteneriat. (20)Prezentul regulament ar trebui să susțină punerea în aplicare a unui acord de asociere modernizat cu grupul statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP) și să permită UE și partenerilor ACP să dezvolte în continuare alianțe puternice cu privire la provocările globale majore. Mai precis, prezentul regulament ar trebui să sprijine continuarea cooperării instituite între Uniunea Europeană și Uniunea Africană, în conformitate cu Strategia comună Africa-UE, și să se sprijine pe viitorul acord UE­ACP pentru perioada de după 2020, inclusiv prin intermediul unei abordări continentale în ceea ce privește Africa. (21)Uniunea ar trebui să urmărească un nivel maxim de eficiență în utilizarea resurselor disponibile, pentru a optimiza impactul acțiunii sale externe. Pentru a realiza acest lucru, ar trebui să se asigure coerența între instrumentele de finanțare externă ale Uniunii și complementaritatea acestora, fiind vizate, în special, Instrumentul de asistență pentru preaderare III, Instrumentul pentru ajutor umanitar, Decizia privind țările și teritoriile de peste mări, Instrumentul european pentru securitate nucleară care completează Instrumentul de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională pe baza Tratatului Euratom, politica externă și de securitate comună și Instrumentul european pentru pace, nou propus, care este finanțat în afara bugetului Uniunii, și ar trebui să fie create sinergii cu alte politici și programe ale Uniunii. Aceasta include coerența și complementaritatea cu asistența macrofinanciară, acolo unde este cazul. Pentru a maximiza impactul acțiunilor combinate în vederea atingerii unui obiectiv comun, prezentul regulament ar trebui să permită combinarea formelor de finanțare cu alte programe ale Uniunii, atât timp cât contribuțiile nu acoperă aceleași costuri. (22)Finanțarea în temeiul prezentului regulament ar trebui să fie utilizată pentru acțiunile care se înscriu în dimensiunea internațională a programului Erasmus, a căror punere în aplicare ar trebui să se desfășoare în conformitate cu Regulamentul privind Erasmus. (23)Acțiunile finanțate în temeiul prezentului regulament ar trebui să se desfășoare în principal prin intermediul programelor geografice, pentru a maximiza impactul asistenței Uniunii și pentru a apropia cât mai mult acțiunea Uniunii de țările partenere și de populațiile acestora. Această abordare generală ar trebui să fie completată cu programe tematice și cu acțiuni de răspuns rapid, dacă este cazul. (24)Conform Consensului, Uniunea și statele sale membre ar trebui să consolideze programarea în comun pentru a-și spori impactul colectiv, prin punerea în comun a resurselor și a capacităților lor. Programarea în comun ar trebui să se bazeze pe faptul că țările partenere se angajează în acest proces, și-l însușesc și își asumă responsabilitatea. Uniunea și statele sale membre ar trebui să încerce să ofere sprijin țărilor partenere prin intermediul unei puneri în aplicare în comun ori de câte ori este cazul.

(25)În timp ce democrația și drepturile omului, inclusiv egalitatea de gen și capacitarea femeilor, ar trebui să fie luate în considerare în cursul punerii în aplicare a prezentului regulament, asistența acordată de Uniune în cadrul programelor tematice pentru drepturile omului și democrație și pentru organizațiile societății civile ar trebui să joace un rol complementar și suplimentar specific, în virtutea naturii sale globale și a faptului că această asistență nu este dependentă de acordul guvernelor și autorităților publice din țările terțe vizate. (26)Organizațiile societății civile ar trebui să cuprindă o gamă largă de actori cu roluri și mandate diferite, printre care se numără toate structurile nestatale, non-profit, nepartizane și non-violente, în cadrul cărora oamenii se organizează pentru a urmări obiective și idealuri comune, indiferent dacă acestea sunt politice, culturale, sociale sau economice. Acționând de la nivel local până la nivel național, regional și internațional, acestea cuprind organizații urbane și rurale, formale și informale. (27)Prezentul regulament stabilește un pachet financiar pentru acest instrument, care urmează să constituie principala valoare de referință în înțelesul punctului 17 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară, pentru Parlamentul European și Consiliu pe durata procedurii bugetare anuale. (28)Reflectând importanța combaterii schimbărilor climatice în concordanță cu angajamentele Uniunii de a pune în aplicare Acordul de la Paris și de a îndeplini obiectivele de dezvoltare durabilă ale Organizației Națiunilor Unite, prezentul regulament ar trebui să contribuie la integrarea acțiunilor climatice în politicile Uniunii, precum și la atingerea țintei globale ca 25 % din cheltuielile de la bugetul Uniunii să sprijine obiectivele legate de climă. Se așteaptă ca acțiunile întreprinse în temeiul prezentului regulament să contribuie cu 25 % din pachetul financiar global aferent regulamentului la atingerea obiectivelor legate de climă. Acțiunile relevante vor fi identificate în cursul punerii în aplicare a prezentului regulament, iar contribuția totală adusă de prezentul regulament ar trebui să facă parte din evaluările și din procesele de revizuire relevante. (29)Este esențial să se continue intensificarea cooperării cu țările partenere în ceea ce privește migrația, pentru a beneficia de avantajele pe care le prezintă migrația legală și bine gestionată și pentru a aborda în mod eficace migrația neregulamentară. Această cooperare ar trebui să contribuie la asigurarea accesului la protecție internațională, la abordarea cauzelor profunde ale migrației neregulamentare, la îmbunătățirea gestionării frontierelor și la continuarea eforturilor de combatere a migrației neregulamentare, a traficului de persoane și a introducerii ilegale de migranți, precum și la activitățile desfășurate în domeniile returnării, readmisiei și reintegrării, acolo unde este cazul, pe baza răspunderii reciproce și a respectării depline a obligațiilor umanitare și a celor legate de drepturile omului. Prin urmare, cooperarea eficace a țărilor terțe cu Uniunea în acest domeniu ar trebui să fie parte integrantă din principiile generale prevăzute de prezentul regulament. O mai mare coerență între politicile privind migrația și politicile de cooperare pentru dezvoltare este importantă pentru a asigura faptul că ajutorul pentru dezvoltare susține țările partenere în eforturile lor de gestionare a migrației într-un mod mai eficace. Prezentul regulament ar trebui să contribuie la o abordare coordonată, holistică și structurată a migrației, valorificând la maximum sinergiile și aplicând efectul de levier necesar. (30)Prezentul regulament ar trebui să îi permită Uniunii să răspundă provocărilor, necesităților și oportunităților legate de migrație, în complementaritate cu politica Uniunii privind migrația. În acest scop și fără a aduce atingere împrejurărilor neprevăzute, se preconizează că 10 % din pachetul financiar aferent acestuia ar urma să fie alocat pentru abordarea cauzelor profunde ale migrației neregulamentare și ale strămutării forțate și pentru a sprijini gestionarea și guvernanța migrației, inclusiv pentru protecția drepturilor refugiaților și migranților în cadrul obiectivelor prezentului regulament. (31)Normele financiare orizontale adoptate de Parlamentul European și de Consiliu pe baza articolului 322 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui să se aplice prezentului regulament. Aceste norme sunt prevăzute în Regulamentul financiar și definesc în special procedura de stabilire și execuție a bugetului prin granturi, achiziții publice, premii, execuție indirectă, asistență financiară, sprijin bugetar, fonduri fiduciare, instrumente financiare și garanții bugetare și prevăd controale ale responsabilității actorilor financiari. Normele adoptate pe baza articolului 322 din TFUE se referă, de asemenea, la protecția bugetului Uniunii în cazul unor deficiențe generalizate în ceea ce privește statul de drept în statele membre și în țările terțe, deoarece respectarea statului de drept este esențială pentru buna gestiune financiară și pentru finanțarea eficace din partea UE. (32)Tipurile de finanțare și metodele de punere în aplicare prevăzute în prezentul regulament ar trebui alese în funcție de capacitatea lor de a îndeplini obiectivele specifice ale acțiunilor și de a produce rezultate, luându-se în considerare, în special, costurile aferente controalelor, sarcina administrativă și eventualul risc de neconformitate. Ar trebui să fie avută în vedere utilizarea sumelor forfetare, a ratelor forfetare și a costurilor unitare, precum și finanțarea care nu este legată de costuri, astfel cum se menționează la articolul 125 alineatul (1) din Regulamentul financiar. (33)Noul Fond european pentru dezvoltare durabilă Plus (denumit în continuare „FEDD+”), care se bazează pe succesul predecesorului său, FEDD, ar trebui să constituie un dispozitiv financiar integrat care să furnizeze, la nivel mondial, capacități de finanțare sub formă de granturi, garanții bugetare și instrumente financiare. FEDD+ ar trebui să sprijine Planul de investiții externe și să combine operațiunile de finanțare mixtă cu operațiuni de garantare bugetară acoperite de garanția pentru acțiunea externă, inclusiv cele care acoperă riscuri suverane legate de operațiunile de împrumut, desfășurate anterior în cadrul mandatului de acordare a împrumuturilor externe al Băncii Europene de Investiții. Având în vedere rolul său conferit de tratate și experiența acumulată în ultimele decenii în sprijinirea politicilor Uniunii, Banca Europeană de Investiții ar trebui să rămână un partener natural pentru Comisie în ceea ce privește executarea operațiunilor în cadrul garanției pentru acțiunea externă. (34)Scopul FEDD+ ar trebui să fie sprijinirea investițiilor ca mijloc de a contribui la realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă, prin favorizarea dezvoltării economice și sociale durabile și favorabile incluziunii și prin promovarea rezilienței socioeconomice a țărilor partenere, cu un accent deosebit pe eradicarea sărăciei, pe creșterea economică durabilă și favorabilă incluziunii, pe crearea de locuri de muncă decente, pe oportunitățile economice, pe aptitudini și spirit antreprenorial, pe sectoarele socioeconomice, pe microîntreprinderi și întreprinderi mici și mijlocii, precum și prin abordarea anumitor cauze socioeconomice profunde ale migrației neregulamentare, în conformitate cu documentele indicative de programare relevante. Ar trebui să se acordă o atenție deosebită țărilor considerate fragile sau confruntate cu situații de conflict, țărilor cel mai puțin dezvoltate și țărilor sărace puternic îndatorate. (35)FEDD+ ar trebui să valorifice pe deplin adiționalitatea fondurilor, să abordeze disfuncționalitățile pieței și situațiile de investiții sub nivelul optim, să furnizeze produse inovatoare și să atragă fonduri din sectorul privat. Implicarea sectorului privat în activitatea de cooperare a Uniunii cu țările partenere prin intermediul FEDD+ ar trebui să aibă un impact măsurabil și adițional asupra dezvoltării, fără a denatura piața și ar trebui să fie eficientă din punctul de vedere al costurilor și să fie bazată pe răspunderea reciprocă și pe împărțirea costurilor și a riscurilor. FEDD+ ar trebui să funcționeze ca „ghișeu unic”, primind propuneri de finanțare de la instituțiile financiare și investitorii din sectorul public sau privat și oferind o gamă largă de sprijin financiar pentru investițiile eligibile. (36)Ar trebui să fie instituită o garanție pentru acțiunea externă pe baza actualei garanții FEDD și a Fondului de garantare pentru acțiuni externe. Garanția pentru acțiunea externă ar trebui să sprijine operațiunile FEDD+ acoperite de garanții bugetare, asistența macrofinanciară și împrumuturile acordate țărilor terțe în baza Deciziei 77/270/Euratom a Consiliului. Aceste operațiuni ar trebui să fie sprijinite prin credite alocate în temeiul prezentului regulament, precum și în temeiul Regulamentului (UE) nr. .../... (IPA III) și al Regulamentului (UE) nr. .../... (Regulamentul privind instrumentul european pentru securitate nucleară - IESN), care ar trebui să acopere, de asemenea, provizionarea și datoriile rezultate din împrumuturile de asistență macrofinanciară și, respectiv, din împrumuturile acordate țărilor terțe menționate la articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul privind IESN. În momentul finanțării operațiunilor FEDD+, ar trebui să se acorde prioritate acelor operațiuni care au un impact puternic asupra creării de locuri de muncă și ale căror raporturi între costuri și beneficii consolidează sustenabilitatea investițiilor. Operațiunile sprijinite cu ajutorul garanției pentru acțiunea externă ar trebui să fie însoțite de o evaluare ex ante aprofundată a aspectelor de mediu, financiare și sociale, după caz și în conformitate cu cerințele privind o mai bună legiferare. Garanția pentru acțiunea externă nu ar trebui să fie utilizată pentru a furniza servicii publice esențiale, acestea fiind în continuare o responsabilitate a autorităților publice. (37)Pentru a asigura o mai mare flexibilitate, pentru a spori atractivitatea pentru sectorul privat și pentru a maximiza impactul investițiilor, ar trebui să se prevadă, în ceea ce privește contrapărțile eligibile, o derogare de la normele privind metodele de execuție a bugetului Uniunii, astfel cum este prevăzut în Regulamentul financiar. De asemenea, aceste contrapărți eligibile ar putea fi atât organisme care nu sunt însărcinate cu punerea în aplicare a unui parteneriat public-privat, cât și organisme de drept privat dintr-o țară parteneră. (38)În vederea sporirii impactului garanției pentru acțiunea externă, statele membre și părțile contractante la Acordul privind Spațiul Economic European ar trebui să aibă posibilitatea de a oferi contribuții sub formă de numerar sau sub forma unei garanții. Contribuția sub formă de garanție nu ar trebui să depășească 50 % din cuantumul operațiunilor garantate de Uniune. Datoriile financiare care decurg din această garanție nu ar trebui să fie provizionate și rezerva de lichidități ar trebui să fie furnizată de fondul comun de provizionare. (39)Acțiunile externe sunt adesea puse în aplicare într-un mediu foarte volatil, care impune adaptarea permanentă și rapidă la necesitățile în continuă schimbare ale partenerilor Uniunii și la provocările globale care afectează drepturile omului, democrația și buna guvernanță, securitatea și stabilitatea, schimbările climatice și mediul, oceanele, precum și criza migrației și cauzele profunde ale acesteia. Concilierea principiului previzibilității cu necesitatea de a reacționa rapid la noile nevoi presupune așadar o adaptare a execuției financiare a programelor. Pentru a spori capacitatea UE de a reacționa la nevoi neprevăzute, pe baza experienței încununate de succes a Fondului european de dezvoltare (FED), ar trebui ca o anumită sumă să fie lăsată nealocată astfel încât să poată constitui o rezervă pentru provocările și prioritățile emergente. Aceasta ar trebui să fie mobilizată în conformitate cu procedurile stabilite în prezentul regulament. (40)Prin urmare, respectând principiul conform căruia bugetul Uniunii este stabilit în fiecare an, prezentul regulament ar trebui să păstreze totuși posibilitatea de a aplica mecanismele de flexibilitate care sunt deja autorizate prin Regulamentul financiar pentru alte politici, și anume reportările și reangajările de fonduri, pentru a asigura utilizarea eficientă a fondurilor Uniunii atât pentru cetățenii Uniunii, cât și pentru țările partenere, valorificând astfel la maximum fondurile Uniunii care sunt disponibile pentru intervențiile din cadrul acțiunii externe a Uniunii. (41)În temeiul articolului 83 din Decizia …/… a Consiliului (TTPM), persoanele și entitățile stabilite în țări și teritorii de peste mări ar trebui să fie eligibile pentru finanțare în temeiul prezentului regulament, sub rezerva regulilor și obiectivelor sale și a eventualelor mecanisme aplicabile statului membru de care aparține țara respectivă sau teritoriul respectiv. Mai mult, cooperarea dintre țările partenere și țările și teritoriile de peste mări, precum și regiunile ultraperiferice ale Uniunii în temeiul articolului 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui să fie încurajată în domeniile de interes comun. (42)În scopul de a consolida atât însușirea de către țările partenere a propriilor procese de dezvoltare, cât și sustenabilitatea ajutorului extern, Uniunea ar trebui, după caz, să favorizeze recurgerea la instituțiile, la sistemele și la procedurile proprii ale țărilor partenere pentru toate aspectele legate de ciclul de viață al proiectului de cooperare. (43)Planurile de acțiune și măsurile anuale sau multianuale menționate la articolul 19 constituie programe de lucru în sensul Regulamentului financiar. Planurile de acțiune anuale sau multianuale constau dintr-un ansamblu de măsuri regrupate într-un singur document. (44)În conformitate cu Regulamentul financiar, cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului, cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului, cu Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului și cu Regulamentul (UE) 2017/1939 al Consiliului, interesele financiare ale Uniunii trebuie protejate prin măsuri eficace și proporționale, printre care se numără prevenirea, detectarea, corectarea și investigarea neregulilor, inclusiv a cazurilor de fraudă, recuperarea fondurilor pierdute, plătite în mod necuvenit sau utilizate incorect și, acolo unde este cazul, impunerea de sancțiuni administrative. În special, în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 și cu Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96, Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații administrative, inclusiv verificări și inspecții la fața locului, pentru a stabili dacă a avut loc o fraudă, un act de corupție sau orice altă activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii. În conformitate cu Regulamentul (UE) 2017/1939, Parchetul European poate ancheta și trimite în judecată cazuri de fraudă și alte infracțiuni care afectează interesele financiare ale Uniunii, conform prevederilor Directivei (UE) 2017/1371 a Parlamentului European și a Consiliului. În conformitate cu Regulamentul financiar, orice persoană sau entitate care primește fonduri din partea Uniunii trebuie să coopereze pe deplin pentru protejarea intereselor financiare ale Uniunii și să acorde accesul și drepturile necesare Comisiei, OLAF și Curții de Conturi Europene, asigurându-se totodată că orice parte terță implicată în executarea fondurilor Uniunii acordă drepturi echivalente. Din acest motiv, acordurile cu țările și teritoriile terțe și cu organizațiile internaționale, precum și orice contract sau acord care rezultă din punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui să conțină dispoziții menite să împuternicească în mod expres Comisia, Curtea de Conturi și OLAF să efectueze audituri, controale și inspecții la fața locului, conform competențelor lor respective, și să se asigure că orice părți terțe implicate în executarea fondurilor Uniunii acordă drepturi echivalente.

(45)Pentru a se asigura condiții uniforme pentru punerea în aplicare a dispozițiilor relevante din prezentul regulament, Comisiei ar trebui să i se confere competențe de executare. Aceste competențe ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului. (46)În vederea completării sau a modificării anumitor elemente neesențiale din prezentul regulament, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește ratele de provizionare prevăzute la articolul 26 alineatul (3), domeniile de cooperare și de intervenție enumerate în anexele II, III și IV, domeniile prioritare ale operațiunilor FEDD+ enumerate în anexa V, guvernanța FEDD+ menționată în anexa VI, posibilitatea de a revizui sau de a completa indicatorii menționați în anexa VII, atunci când se consideră necesar, și posibilitatea de a completa prezentul regulament cu dispoziții privind instituirea unui cadru de monitorizare și de evaluare. (47)În temeiul punctelor 22 și 23 din Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare, este necesar ca acest program să fie evaluat pe baza informațiilor colectate cu ajutorul cerințelor de monitorizare specifice, evitând, totodată, reglementarea excesivă și sarcinile administrative, în special pentru statele membre. După caz, aceste cerințe pot include indicatori cuantificabili, care servesc drept bază pentru evaluarea pe teren a efectelor programului. Este deosebit de important ca, pe parcursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile prevăzute în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare. În special, pentru a se asigura o participare egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate. (48)Trimiterile la instrumentele Uniunii menționate la articolul 9 din Decizia 2010/427/UE a Consiliului, care sunt înlocuite prin prezentul regulament, ar trebui să fie interpretate ca trimiteri la prezentul regulament, iar Comisia ar trebui să se asigure că prezentul regulament este pus în aplicare în conformitate cu rolul SEAE, astfel cum este prevăzut în decizia respectivă. (49)Acțiunile avute în vedere, astfel cum sunt prevăzute mai jos, ar trebui să respecte cu strictețe condițiile și procedurile stabilite de măsurile restrictive ale Uniunii, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: TITLUL I

DISPOZIȚII GENERALE Articolul 1

Obiect Prezentul regulament instituie programul „Instrumentul de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională” (denumit în continuare „Instrumentul”). Acesta prevede obiectivele instrumentului, bugetul pentru perioada 2021-2027, formele de finanțare din partea Uniunii și normele pentru furnizarea finanțării respective. De asemenea, acesta instituie Fondul european pentru dezvoltare durabilă Plus (denumit în continuare „FEDD+”) și o garanție pentru acțiunea externă. Articolul 2

Definiții În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții: (1)„program la nivel de țară” înseamnă un program indicativ care acoperă o singură țară; (2)„program multinațional” înseamnă un program indicativ care acoperă mai multe țări; (3)„cooperare transfrontalieră” înseamnă cooperarea dintre unul sau mai multe state membre, pe de o parte, și unul sau mai multe state și teritorii terțe, pe de altă parte, de-a lungul frontierelor externe ale Uniunii; (4)„program regional” înseamnă un program multinațional indicativ care acoperă mai multe țări terțe din aceeași zonă geografică, astfel cum este prevăzut la articolul 4 alineatul (2); (5)„program transregional” înseamnă un program multinațional indicativ care acoperă mai multe țări terțe din zone diferite, astfel cum este prevăzut la articolul 4 alineatul (2) din prezentul regulament;

(6)„entitate juridică” înseamnă orice persoană fizică sau persoană juridică constituită și recunoscută ca atare în temeiul legislației naționale, al legislației Uniunii sau al legislației internaționale, care are personalitate juridică și care poate, acționând în nume propriu, să exercite drepturi și să fie supusă unor obligații, sau o entitate fără personalitate juridică, în conformitate cu articolul 197 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul financiar; (7)„componentă de investiții” înseamnă un domeniu specific în care garanția FEDD+ oferă sprijin portofoliilor de investiții din anumite regiuni, țări sau sectoare de activitate; (8)„contribuitor” înseamnă un stat membru, o instituție financiară internațională sau o instituție publică dintr-un stat membru, o agenție publică sau alte entități care contribuie cu numerar sau cu garanții la fondul comun de provizionare. Articolul 3

Obiective 1.Obiectivul general al prezentului regulament este de a susține și de a promova valorile și interesele Uniunii în întreaga lume, pentru a urmări realizarea obiectivelor și principiilor acțiunii externe a Uniunii, astfel cum este prevăzut la articolul 3 alineatul (5) și la articolele 8 și 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană. 2.În conformitate cu alineatul (1), obiectivele specifice ale prezentului regulament sunt următoarele: (a)sprijinirea și promovarea dialogului și a cooperării cu țările și regiunile terțe din vecinătatea UE, din Africa Subsahariană, din Asia și Pacific, precum și din America și zona Caraibilor; (b)la nivel mondial, consolidarea și sprijinirea democrației, a statului de drept și a drepturilor omului, susținerea organizațiilor societății civile, contribuirea la stabilitate și pace și abordarea altor provocări globale precum migrația și mobilitatea; (c)asigurarea unui răspuns rapid în următoarele cazuri: situații de criză, de instabilitate și de conflict; probleme de reziliență și asigurarea legăturii dintre ajutorul umanitar și acțiunile pentru dezvoltare și răspunsul la nevoile și prioritățile politicii externe. Îndeplinirea acestor obiective se măsoară pe baza indicatorilor relevanți, astfel cum sunt menționați la articolul 31. 3.Un procent de cel puțin 92 % din cheltuielile prevăzute în temeiul prezentului regulament îndeplinește criteriile pentru acordarea de asistență oficială pentru dezvoltare stabilite de Comitetul de asistență pentru dezvoltare al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică. Articolul 4

Domeniu de aplicare și structură 1.Finanțarea furnizată de Uniune în temeiul prezentului regulament este executată prin intermediul: (a)programelor geografice; (a)programelor tematice; (b)acțiunilor de răspuns rapid. 2.Programele geografice cuprind cooperarea la nivel de țară și la nivel multinațional din următoarele zone: (a)vecinătatea UE;

(b)Africa Subsahariană; (c)Asia și Pacific; (d)America și zona Caraibilor. Programele geografice se pot referi la toate țările terțe, cu excepția țărilor candidate și potențial candidate, astfel cum sunt definite în Regulamentul (UE) nr. .../.... (IPA), precum și la țările și teritoriile de peste mări, astfel cum sunt definite în Decizia .../... (UE) a Consiliului. Programele geografice referitoare la vecinătatea UE pot acoperi orice țară menționată în anexa I. În vederea îndeplinirii obiectivelor prevăzute la articolul 3, programele geografice se bazează pe domeniile de cooperare enumerate în anexa II. 3.Programele tematice înglobează acțiunile legate de realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă la nivel mondial, în următoarele domenii: (a)drepturile omului și democrația; (b)organizațiile societății civile; (c)stabilitatea și pacea; (d)provocările globale. Programele tematice se pot referi la toate țările terțe, precum și la țările și teritoriile de peste mări, astfel cum sunt definite în Decizia .../... (UE) a Consiliului. În vederea îndeplinirii obiectivelor prevăzute la articolul 3, programele tematice se bazează pe domeniile de intervenție enumerate în anexa III. 4.Acțiunile de răspuns rapid permit o intervenție timpurie pentru: (a)a contribui la stabilitate și la prevenirea conflictelor în situații de urgență, de criză emergentă, de criză și post-criză; (b)a contribui la consolidarea rezilienței statelor, societăților, comunităților și persoanelor și la crearea unei legături între ajutorul umanitar și acțiunea pentru dezvoltare; (c)a aborda nevoile și prioritățile politicii externe. Acțiunile de răspuns rapid se pot referi la toate țările terțe, precum și la țările și teritoriile de peste mări, astfel cum sunt definite în Decizia .../... (UE) a Consiliului. În vederea îndeplinirii obiectivelor prevăzute la articolul 3, acțiunile de răspuns rapid se bazează pe domeniile de intervenție enumerate în anexa IV. 5.Acțiunile în temeiul prezentului regulament sunt puse în aplicare, în principal, prin intermediul programelor geografice.

Acțiunile puse în aplicare prin intermediul programelor tematice sunt complementare acțiunilor finanțate în temeiul programelor geografice și sprijină inițiativele mondiale și transregionale vizând îndeplinirea obiectivelor convenite pe plan internațional, în special obiectivele de dezvoltare durabilă, protejarea bunurilor publice globale sau găsirea de soluții pentru provocările globale. Acțiunile puse în aplicare prin intermediul programelor tematice pot fi întreprinse, de asemenea, în cazul în care nu există niciun program geografic sau în cazul în care acesta a fost suspendat ori în cazul în care nu există niciun acord privind acțiunea respectivă cu țara parteneră respectivă sau în cazul în care acțiunea nu poate fi abordată în mod adecvat prin programele geografice. Acțiunile de răspuns rapid sunt complementare programelor geografice și tematice. Aceste acțiuni sunt concepute și puse în aplicare astfel încât să permită, acolo unde este cazul, continuitatea lor în cadrul programelor geografice sau tematice. 6.Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 34, pentru a completa sau a modifica anexele II, III și IV. Articolul 5

Coerență, consecvență și complementaritate 1.În punerea în aplicare a prezentului regulament, se asigură atât consecvența, sinergia și complementaritatea cu alte domenii ale acțiunii externe a Uniunii și cu alte politici și programe relevante ale Uniunii, cât și coerența politicilor din domeniul dezvoltării. 2.Acțiunile care se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1257/96 al Consiliului nu sunt finanțate în temeiul prezentului regulament. 3.După caz, alte programe ale Uniunii pot contribui la acțiunile instituite în temeiul prezentului regulament, cu condiția ca respectivele contribuții să nu acopere aceleași costuri. Prezentul regulament poate contribui, de asemenea, la măsurile instituite în cadrul altor programe ale Uniunii, cu condiția ca respectivele contribuții să nu acopere aceleași costuri. În astfel de cazuri, programul de lucru care acoperă acțiunile respective stabilește care set de norme este aplicabil. Articolul 6

Buget 1.Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a prezentului regulament în perioada 2021-2027 este de 89 200 de milioane EUR în prețuri curente. 2.Pachetul financiar menționat la alineatul (1) este compus din: (a)suma de 68 000 de milioane EUR pentru programele geografice: –cel puțin 22 000 de milioane EUR pentru vecinătatea UE, –cel puțin 32 000 de milioane EUR pentru Africa Subsahariană, –10 000 de milioane EUR pentru Asia și Pacific, –4 000 de milioane EUR pentru America și zona Caraibilor; (b)suma de 7 000 de milioane EUR pentru programele tematice: –1 500 de milioane EUR pentru drepturile omului și democrație, –1 500 de milioane EUR pentru organizațiile societății civile,

–1 000 de milioane EUR pentru stabilitate și pace, –3 000 de milioane EUR pentru provocările globale, (c)4 000 de milioane EUR pentru acțiunile de răspuns rapid. 3.Rezerva pentru provocările și prioritățile emergente, în valoare de 10 200 de milioane EUR, majorează sumele menționate la alineatul (2) în conformitate cu articolul 15. 4.Pachetul financiar menționat la alineatul (2) litera (a) corespunde unui procent de cel puțin 75 % din pachetul financiar menționat la alineatul (1). Articolul 7

Cadrul de politică Acordurile de asociere, acordurile de parteneriat și cooperare, acordurile multilaterale și alte acorduri prin care se stabilește o relație cu caracter obligatoriu din punct de vedere juridic cu țările partenere, precum și concluziile Consiliului European și concluziile Consiliului, declarațiile summiturilor sau concluziile reuniunilor la nivel înalt cu țările partenere, rezoluțiile relevante ale Parlamentului European, comunicările Comisiei sau comunicările comune ale Comisiei și ale Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate constituie cadrul general de politică pentru punerea în aplicare a prezentului regulament. Articolul 8

Principii generale 1.Uniunea urmărește să promoveze, să dezvolte și să consolideze principiile democrației, statului de drept și respectării drepturilor omului și a libertăților fundamentale pe care este fondată, prin dialog și cooperare cu țările și regiunile partenere. 2.Se aplică o abordare bazată pe drepturi, care înglobează toate drepturile omului, fie ele civile și politice sau economice, sociale și culturale, scopul fiind de a integra principiile drepturilor omului, de a sprijini titularii de drepturi atunci când și le revendică, punând accentul pe grupurile mai sărace și mai vulnerabile, și de a sprijini țările partenere în punerea în aplicare a obligațiilor lor internaționale în domeniul drepturilor omului. Prezentul regulament promovează egalitatea de gen și capacitarea femeilor. 3.Uniunea sprijină, după caz, punerea în aplicare a cooperării și dialogului la nivel bilateral, regional și multilateral, a acordurilor de parteneriat și a cooperării tripartite. În ceea ce privește bunurile și provocările globale, Uniunea promovează o abordare multilaterală și bazată pe norme și cooperează cu statele membre, cu țările partenere, cu organizațiile internaționale și cu alți donatori în această privință. Uniunea încurajează cooperarea cu organizațiile internaționale și cu alți donatori. În relațiile cu țările partenere, se ține seama de rezultatele obținute de acestea în punerea în aplicare a angajamentelor, a acordurilor internaționale și a relațiilor contractuale cu Uniunea. 4.Cooperarea dintre Uniune și statele membre, pe de o parte, și țările partenere, pe de altă parte, promovează și se bazează pe principiile eficacității dezvoltării, acolo unde este cazul, și anume: însușirea priorităților de dezvoltare de către țările partenere, concentrarea pe rezultate, parteneriatele pentru dezvoltare favorabile incluziunii, transparența și răspunderea reciprocă. Uniunea promovează o mobilizare și o utilizare eficace și eficientă a resurselor. În conformitate cu principiul de parteneriat incluziv, Comisia se asigură, acolo unde este necesar, că părțile interesate relevante din țările partenere, inclusiv organizațiile societății civile și autoritățile locale, sunt consultate în mod adecvat și au acces în timp util la informațiile relevante care să le permită să joace un rol semnificativ în procesele de elaborare, de punere în aplicare și de monitorizare conexă a programelor. În conformitate cu principiul asumării responsabilității, Comisia privilegiază, acolo unde este cazul, utilizarea sistemele țărilor partenere pentru punerea în aplicare a programelor. 5.Pentru a favoriza complementaritatea și eficacitatea acțiunilor lor, Uniunea și statele membre își coordonează politicile și se consultă cu privire la programele lor de asistență, inclusiv în cadrul organizațiilor internaționale și cu ocazia conferințelor internaționale.

6.Programele și acțiunile în temeiul prezentului regulament integrează schimbările climatice, protecția mediului și egalitatea de gen și țin cont de legăturile dintre obiectivele de dezvoltare durabilă, în vederea promovării unor acțiuni integrate care pot genera beneficii conexe și care pot îndeplini obiective multiple într-un mod coerent. Aceste programe și acțiuni se bazează pe o analiză a riscurilor și vulnerabilităților, integrează abordarea privind reziliența și țin seama de conflicte. Acestea sunt ghidate de principiul de a nu lăsa pe nimeni în urmă. 7.Se urmărește o abordare mai coordonată, holistică și mai structurată cu privire la migrație cu partenerii, iar eficacitatea acesteia este evaluată cu regularitate. 8.Comisia informează Parlamentul European și realizează schimburi periodice de opinii cu acesta. Articolul 9

Consolidarea capacităților actorilor militari în sprijinul dezvoltării și al securității pentru dezvoltare 1.În conformitate cu articolul 41 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, finanțarea din partea Uniunii acordată în temeiul prezentului regulament nu este utilizată pentru a finanța achiziționarea de arme sau de muniții sau operațiunile care au implicații militare ori în materie de apărare. 2.Pentru a contribui la dezvoltarea durabilă, care necesită crearea unor societăți stabile, pașnice și favorabile incluziunii, asistența acordată de Uniune în temeiul prezentului regulament poate fi utilizată în contextul unei reforme mai ample a sectorului de securitate sau pentru a dezvolta capacitatea actorilor militari din țările partenere în circumstanțele excepționale prevăzute la alineatul (4), pentru a realiza activități de dezvoltare și activități de securitate pentru dezvoltare. 3.Asistența în temeiul prezentului articol poate include în special furnizarea de programe de consolidare a capacităților în sprijinul dezvoltării și al securității pentru dezvoltare, inclusiv formare, mentorat și consiliere, precum și furnizarea de echipamente, îmbunătățirea infrastructurii și furnizarea unor servicii direct legate de asistența respectivă. 4.Asistența în temeiul prezentului articol se acordă numai în următoarele situații: (a)în cazul în care cerințele nu pot fi satisfăcute prin recurgerea la actori nemilitari pentru a îndeplini în mod adecvat obiectivele Uniunii în temeiul prezentului regulament și în care există o amenințare la adresa existenței unor instituții de stat funcționale sau la adresa protecției drepturilor omului și