COMISIA EUROPEANĂ Bruxelles, 3.8.2016 COM(2016) 493 final 2016/0238(COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a unui plan multianual pentru stocurile demersale din Marea Nordului și pentru activitățile de pescuit care exploatează stocurile respective și de abrogare a Regulamentului (CE) 676/2007 al Consiliului și a Regulamentului (CE) 1342/2008 al Consiliului {SWD(2016) 267 final}

{SWD(2016) 272 final}



EXPUNERE DE MOTIVE 1.CONTEXTUL PROPUNERII Motivele și obiectivele propunerii Activitățile de pescuit din Marea Nordului și zonele adiacente sunt extrem de complexe, incluzând nave din cel puțin șapte state membre costiere, precum și din Norvegia, care utilizează o largă varietate de unelte de pescuit pentru a viza o gamă largă de diferite specii de pește și crustacee. Un aspect esențial îl reprezintă faptul că multe dintre stocurile demersale importante (și anume, cele care trăiesc pe sau aproape de fundul mării) sunt capturate în cadrul pescuitului mixt. În practică, acest lucru înseamnă că, de fiecare dată când o navă își retrage uneltele de pescuit, captura sa va consta într-o combinație de diferite specii. Compoziția combinației respective se va schimba în funcție de tipul de unelte de pescuit utilizate, precum și de momentul și locul în care acestea sunt utilizate. Pentru navele care capturează stocuri de pește care fac obiectul capturilor totale admisibile (TAC), aceasta înseamnă că navele ar trebui să înceteze pescuitul odată ce cota lor pentru un anumit stoc este epuizată. Anterior adoptării Regulamentului (UE) 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind politica comună în domeniul pescuitului („regulamentul de bază”), nu era necesar ca navele să înceteze pescuitul odată ce cota pentru una dintre specii era epuizată. În schimb, acestea puteau să pescuiască în continuare alte specii-țintă și, ca urmare, continuau să captureze speciile pentru care cotele erau deja epuizate, deși nu puteau să debarce în mod legal astfel de capturi. Capturile în surplus față de cotă trebuiau să fie aruncate înapoi în mare. Odată cu introducerea obligației de debarcare prin regulamentul de bază și aplicarea ei pe deplin, devine ilegală aruncarea înapoi în mare a oricăror capturi în surplus față de cotă. În consecință, este posibil ca navele să trebuiască să înceteze pescuitul devreme în cursul anului, imediat ce cota lor pentru stocul cel mai limitat este epuizată. În acest caz, stocul cel mai limitat va deveni ceea ce este cunoscut sub denumirea de „specie de blocaj”, întrucât, odată ce cota pentru stocul respectiv a fost epuizată, aceasta va bloca posibilitățile de a continua pescuitul altor stocuri. Prin urmare, este de dorit să se ia în considerare faptul că unele stocuri sunt capturate împreună în cadrul pescuitului mixt atunci când se stabilesc capturile totale admisibile (TAC) pentru stocurile respective. O astfel de abordare ar trebui să prezinte avantaje atât pentru conservarea stocurilor, cât și pentru exploatarea stocurilor. Prezenta propunere adoptă această abordare. Regulamentul de bază are ca obiectiv soluționarea problemelor privind pescuitul excesiv și aruncarea înapoi în mare a capturilor într-un mod mai eficace decât legislația anterioară. Cu toate acestea, în lipsa unei legislații suplimentare, regulamentul de bază ar putea conduce la utilizarea insuficientă a cotei în cadrul pescuitului mixt în Marea Nordului și nu ar permite adoptarea nici unei exceptări de la obligația de debarcare după expirarea planurilor pe trei ani privind aruncarea capturilor. Prin urmare, dacă nu sunt luate măsuri corespunzătoare, regulamentul de bază ar putea avea consecințe economice și sociale negative pentru industria pescuitului în anii următori. Având în vedere interacțiunile din cadrul pescuitului mixt în zonele demersale de pescuit ale Mării Nordului, este de dorit să se determine posibilitățile de pescuit pornind de la o perspectivă de modelare a pescuitului mixt care, date fiind progresele științifice recente, este disponibilă în prezent. O astfel de abordare ar fi compatibilă totodată cu abordarea ecosistemică în gestionarea pescuitului. Primul pas către o astfel de gestionare adaptivă ar fi includerea tuturor stocurilor relevante într-un singur plan de gestionare. Acesta ar include ratele-țintă ale mortalității prin pescuit, exprimate sub formă de intervale pentru fiecare stoc, în cazul în care sunt disponibile, care ar constitui baza pentru stabilirea capturilor totale admisibile anuale pentru stocurile respective. Acest lucru ar permite flexibilitate în stabilirea capturilor totale admisibile, ceea ce ar putea contribui la concilierea dificultăților survenite în contextul pescuitului mixt. În plus, planul ar include măsuri de salvgardare în scopul de a oferi un cadru pentru refacerea stocurilor în cazul în care acestea scad sub limitele biologice sigure. Obiectivul propunerii este de a institui un plan de gestionare pentru stocurile demersale și pescuitul lor în Marea Nordului. Planul va asigura exploatarea durabilă a stocurilor respective, garantându-se exploatarea lor în conformitate cu principiile producției maxime durabile și cu abordarea ecosistemică în gestionarea pescuitului. Planul va asigura stabilitatea posibilităților de pescuit, garantând, în același timp, că gestionarea se bazează pe cele mai recente informații științifice privind stocurile, pescuitul mixt și alte aspecte ecosistemice și de mediu. Planul va facilita, de asemenea, introducerea obligației de debarcare. Propunerea nu constituie o inițiativă în cadrul Programului privind o reglementare adecvată și funcțională (REFIT). Cu toate acestea, propunerea va contribui la simplificarea legislației aplicabile a Uniunii. Se propune înlocuirea celor două planuri multianuale existente bazate pe o singură specie, adoptate prin regulamente separate,, prin reunirea tuturor planurilor multianuale pentru diferitele stocuri demersale într-un singur regulament. Introducerea acestei noi abordări ar permite realizarea obiectivelor de conservare, permițând, în același timp, eliminarea limitărilor privind efortul de pescuit, ceea ce înseamnă că numeroase obligații de raportare și de control nu vor fi necesare. Acest lucru conduce la o reducere semnificativă a sarcinii administrative. Planul se aplică tuturor navelor de pescuit ale Uniunii, indiferent de lungimea lor totală, care desfășoară activități de pescuit în Marea Nordului, aceasta fiind în conformitate cu normele politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) și în concordanță cu efectul navelor asupra stocurilor de pește vizate. De la 1 ianuarie 2014, regulamentul de bază prevede normele politicii comune în domeniul pescuitului, inclusiv dispoziții privind planurile multianuale, stabilind obligația de debarcare pentru stocurile care fac obiectul capturilor totale admisibile și așa-numita regionalizare. Dispozițiile respective din plan sunt după cum urmează: În conformitate cu principiile și obiectivele planurilor multianuale prevăzute la articolul 9 din regulamentul de bază, planul în cauză este un plan privind pescuitul mixt, bazat în principal pe obiectivul producției maxime durabile; Articolul 10 din regulamentul de bază precizează conținutul planurilor multianuale. În consecință, țintele cuantificabile corespunzătoare producției maxime durabile, în cazul în care sunt disponibile, sunt exprimate sub formă de intervale de valori recomandate de către ICES. Aceste intervale permit o gestionare bazată pe producția maximă durabilă pentru stocurile respective și par să permită adaptări în cazul modificării avizelor științifice, păstrând, în același timp, un înalt nivel de previzibilitate. Țintele respective sunt completate de dispoziții de salvgardare legate de un nivel de referință pentru conservare cu rol declanșator. Pentru stocurile de pește pentru care sunt disponibile astfel de niveluri de referință, acestea sunt exprimate sub formă de biomasă a stocului de reproducere, care este obținută de la ICES, de regulă pe baza exercițiului său de analiză comparativă. În mod similar, pentru anumite unități funcționale de langustină, astfel de niveluri de referință sunt exprimate sub formă de nivel de abundență, după caz. În absența unor recomandări privind nivelul biomasei de reproducere sau al abundenței, elementul declanșator ar trebui să fie avizele științifice care arată că un stoc este amenințat. Trebuie subliniat că, în timp ce planul este conceput pentru a ține cont de caracteristicile specifice ale stocurilor demersale din Marea Nordului și pescuitul lor, din articolul 10 din regulamentul de bază rezultă că structura și anumite elemente ale planurilor multianuale viitoare vor fi similare. În consecință, a fost urmată aceeași abordare pentru a stabili obiectivele, țintele și garanțiile planului și pentru punerea în aplicare a obligației de debarcare, astfel cum se prevede în recent-adoptatul Regulament (UE) nr. 2016/… al Parlamentului European și al Consiliului din xxx de stabilire a unui plan multianual pentru stocurile de cod, hering și șprot din Marea Baltică și pentru activitățile de pescuit care le exploatează, de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2187/2005 al Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1098/2007 al Consiliului; În conformitate cu articolul 15 din regulamentul de bază, obligația de debarcare în Marea Nordului se va aplica anumitor activități de pescuit și specii demersale care definesc activitatea de pescuit începând din anul 2016, precum și tuturor celorlalte specii care fac obiectul limitelor de captură de la 1 ianuarie 2019. În conformitate cu articolul 16 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, statele membre trebuie să aloce capturile totale admisibile (TAC) navelor care arborează pavilionul lor ținând cont de compoziția probabilă a capturii și de obligația de a debarca integral capturile. În vederea realizării acestui obiectiv, statele membre pot adopta măsuri naționale, cum ar fi păstrarea unor rezerve disponibile din capturile totale admisibile naționale sau efectuarea unor schimburi de cote cu alte state membre; În conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, statele membre cu un interes direct de gestionare pot prezenta recomandări comune, printre altele, pentru anumite măsuri care trebuie adoptate, în cazul în care Comisiei i-a fost conferită competența de a adopta acte delegate sau de punere în aplicare care vizează realizarea obiectivelor unui plan multianual. În acest scop, planul stabilește cooperarea regională dintre statele membre cu privire la adoptarea dispozițiilor pentru obligația de debarcare și a măsurilor specifice de conservare pentru anumite stocuri. În conformitate cu avizele științifice ale CSTEP, planul nu include limite anuale ale efortului de pescuit (numărul de zile pe mare). Planul nu acoperă bibanul-de-mare, o rezervă care este prezentă în Marea Nordului, întrucât această rezervă este exploatată în principal în afara Mării Nordului. Cu toate acestea, Comisia recunoaște faptul că este necesar un plan de gestionare care să includă bibanul-de-mare. Acesta trebuie să fie aplicat activităților de pescuit care exploatează rezerva respectivă în zonele ICES IVb și c, VIIa, precum și VIId–h. Acesta s-ar aplica, de asemenea, pescuitului de agrement vizând bibanul-de-mare. Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 204/585/CE1 a Consiliului stabilește cadrul general al politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) și identifică situațiile în care Consiliul și Parlamentul European adoptă planuri multianuale. Regulamentul (CE) nr. 1342/2008 al Consiliului din 18 decembrie 2008 de stabilire a unui plan pe termen lung pentru rezervele de cod și zonele piscicole care exploatează aceste rezerve și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/20042 prevede normele pentru exploatarea durabilă a stocurilor de cod din Marea Nordului și apele adiacente. Regulamentul (CE) nr. 676/2007 al Consiliului din 11 iunie 2007 de stabilire a unui plan multianual pentru zonele piscicole în care se exploatează rezerve de cambulă și limbă-de-mare din Marea Nordului3 stabilește normele de exploatare durabilă a stocurilor de cambulă și limbă-de-mare din Marea Nordului. Regulamentul (CE) nr. 850/98 al Consiliului din 30 martie 1998 pentru conservarea resurselor de pescuit prin măsuri tehnice de protecție a puietului de organisme marine definește măsuri tehnice de conservare, și anume norme privind compoziția capturilor, dimensiunea minimă a ochiurilor de plasă, dimensiunea minimă la debarcare, precum și zonele și sezoanele închise pentru anumite activități de pescuit. Regulamentul stabilește, de asemenea, o limitare a utilizării setcilor în derivă. În prezent, acesta face obiectul reexaminării și va fi înlocuit în cazul în care este adoptată Propunerea Comisiei de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind conservarea resurselor piscicole și protecția ecosistemelor marine prin măsuri tehnice, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1967/2006, (CE) nr. 1098/2007, (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și a Regulamentelor (UE) nr. 1343/2011 și (UE) nr. 1380/2013 ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 894/97, (CE) nr. 850/98, (CE) nr. 2549/2000, (CE) nr. 254/2002, (CE) nr. 812/2004 și (CE) nr. 2187/2005 ale Consiliului. Regulamentele anuale ale Consiliului de stabilire a posibilităților de pescuit și a condițiilor conexe pentru anumite stocuri de pește și grupe de stocuri de pește aplicabile în Marea Nordului stabilesc nivelurile capturilor totale admisibile pentru stocurile vizate [cel mai recent și obligatoriu în prezent este Regulamentul (UE) 2016/72 al Consiliului din 22 ianuarie 2016 de stabilire pentru anul 2016 a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește, aplicabile în apele Uniunii și, pentru navele de pescuit din Uniune, în anumite ape din afara Uniunii și de modificare a Regulamentului (UE) 2015/104]. Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 847/96, (CE) nr. 2371/2002, (CE) nr. 811/2004, (CE) nr. 768/2005, (CE) nr. 2115/2005, (CE) nr. 2166/2005, (CE) nr. 388/2006, (CE) nr. 509/2007, (CE) nr. 676/2007, (CE) nr. 1098/2007, (CE) nr. 1300/2008, (CE) nr. 1342/2008 și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1627/94 și (CE) nr. 1966/2006 (denumit în continuare „Regulamentul 1224/2009 al Consiliului”) stabilește cerințele generale de control pentru activitățile de pescuit, precum și cerințe specifice de control pentru planurile multianuale. Coerența cu alte domenii de politică a Uniunii Propunerea și obiectivele acesteia sunt compatibile cu politicile Uniunii Europene, în special politicile de mediu, sociale, de piață și comerciale. 2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA Temeiul juridic Articolul 43 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Principiul subsidiarității Propunerea conține dispoziții care se referă la conservarea resurselor biologice marine, măsuri care intră în sfera de competență exclusivă a Uniunii. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică. Principiul proporționalității Măsurile propuse respectă principiul proporționalității, întrucât acestea sunt adecvate, necesare și nu sunt disponibile alte măsuri mai puțin restrictive pentru atingerea obiectivelor dorite. Alegerea instrumentului Instrumentul propus: Regulament al Parlamentului European și al Consiliului. 3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI Consultarea s-a desfășurat la niveluri diferite, incluzând părțile interesate, cercetătorii, serviciile publice (inclusiv administrațiile publice) și serviciile Comisiei. Aceasta a urmat unui proces complet de evaluare, stabilit astfel încât sarcinile și întrebările inițiale care au trebuit abordate au fost specificate de DG MARE, dar contribuțiile-cheie în toate etapele au provenit de la cercetători și alți experți, precum și de la părțile interesate care au fost implicate în totalitate pe parcursul procesului. Consultări cu părțile interesate

Părțile interesate au fost consultate în mod direcționat în timpul exercițiului de delimitare și prin consultarea cu Consiliul consultativ pentru Marea Nordului (NSAC). Consiliile consultative sunt organizații ale părților interesate, instituite prin reforma anterioară a politicii comune în domeniul pescuitului din 2002, care reunesc industria (sectoarele de pescuit, prelucrătoare și de comercializare) și alte grupuri interesate, cum ar fi organizațiile de mediu și ale consumatorilor. Consiliile consultative sunt separate în funcție de bazinele maritime. Anexa III la regulamentul de bază prevede un consiliu consultativ pentru zona Mării Nordului – Consiliul consultativ pentru Marea Nordului (NSAC) – și delimitează zona sa exactă de acoperire la subzona ICES IV și diviziunea ICES IIIa. Două ateliere de evaluare au fost organizate de către DG MARE. Primul s-a desfășurat la Bruxelles, la 27 februarie 2014. Printre participanți s-au numărat experți științifici invitați și reprezentanți ai statelor membre de la Marea Nordului, precum și Consiliul consultativ pentru Marea Nordului și Consiliul consultativ pentru stocuri pelagice. Atelierul a inițiat discuția privind dezvoltarea și punerea în aplicare a unui plan multianual privind pescuitul mixt pentru Marea Nordului. Un al doilea atelier de evaluare s-a desfășurat ulterior la Bruxelles în perioada 29-30 septembrie 2014. Printre participanți s-au numărat experți științifici invitați, reprezentanți ai statelor membre de la Marea Nordului și Consiliul consultativ pentru Marea Nordului. Principalele obiective ale acestuia au fost de a ajunge la o înțelegere comună cu privire la noul cadru juridic și politic pentru planurile multianuale, de a discuta o schiță de proiect privind viitorul plan multianual pentru Marea Nordului, precum și, prin intermediul unor grupuri de lucru mai mici, de a duce mai departe ideile comune privind posibilele „elemente constitutive” ale viitorului plan. În plus, au avut loc discuții cu Consiliul consultativ pentru Marea Nordului, prin intermediul grupului său tematic privind pescuitul mixt, la reuniunile organizate în octombrie 2015 la Amsterdam și în martie 2015 la Copenhaga11. O consultare publică amplă pe internet a fost efectuată în perioada 9 februarie - 4 mai 2015. S-au primit în total un număr de 25 de contribuții detaliate de la statele membre, consiliile consultative (AC), organizațiile reprezentative ale industriei, ONG-uri, precum și de la publicul larg. Principalele concluzii au fost următoarele: Planurile de gestionare actuale sunt prea prescriptive și prea complexe. Acestea trebuie să fie înlocuite cu o legislație bazată pe obiective strategice și principii generale; Orice planuri de gestionare noi ar trebui să țină cont de interacțiunile din cadrul pescuitului mixt; Obligația de debarcare prezintă o provocare principală, nu doar pentru industria pescuitului, ci și pentru statele membre în alocarea cotelor pentru nave; Normele detaliate ar trebui să fie gestionate la nivel regional, dar trebuie să existe coerență cu planurile de gestionare pentru zonele învecinate; Mulți participanți sunt de acord să considere codul, eglefinul, codul saithe, merlanul, limba-de-mare, cambula și langustina drept specii-țintă principale. Există diverse puncte de vedere privind includerea unor specii-țintă suplimentare și privind nivelul de protecție al altor specii. În general, statele membre și industria pescuitului sunt în favoarea axării pe speciile-țintă principale, în timp ce ONG-urile doresc obiective specifice pentru fiecare specie exploatată în Marea Nordului; Măsurile tehnice introduse pe baza planului de gestionare ar trebui să fie convenite la nivel regional. Obținerea și utilizarea expertizei Cea mai mare parte din activitatea și consultarea necesare pentru a acoperi evaluarea legislației existente au fost efectuate de către cercetătorii care lucrează sub egida Comitetului științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP) și a Consiliului Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (International Council for the Exploration of the Sea- ICES), precum și a Grupului de Evaluare a Resurselor Marine (Marine Resources Assessment Group - MRAG) în baza unui contract-cadru cu Comisia. Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente CSTEP, ICES și MRAG au efectuat o serie de evaluări ale actualului plan de gestionare pentru stocurile de cod2 (denumit în continuare „planul pentru cod”) și ale planului de gestionare pentru limba-de-mare și cambula din Marea Nordului3 (denumit în continuare „planul pentru pești plați”) anterior reformei politicii comune în domeniul pescuitului. În cazul planului pentru pești plați, o evaluare a impactului opțiunilor de la prima „etapă de reconstituire” la a doua „etapă de gestionare” a planului a fost efectuată de către MRAG în anul 2009, întrucât o astfel de evaluare este prevăzută chiar în planul respectiv odată ce se observă că ambele stocuri se încadrează în limitele biologice sigure timp de doi ani consecutivi. Un grup de specialiști din partea CSTEP reunit la Vigo în octombrie 2010 a evaluat, de asemenea, planul pentru peștii plați. Două reuniuni au avut loc în anul 2011 pentru a efectua o reexaminare retrospectivă a unei serii de planuri de gestionare, inclusiv planul pentru cod2: și anume, reuniunea unui grup combinat de specialiști CSTEP/ICES la Copenhaga în februarie/martie 2011, urmată de o reuniune ulterioară la Hamburg în iunie 20115. Ambele reuniuni au fost deschise participanților din partea Consiliului consultativ pentru Marea Nordului și a administrațiilor statelor membre. Analizele acestora au concluzionat, printre altele, că planul pentru cod2 ar avea beneficii în urma legăturii cu planurile pentru langustină și eglefin, merlan, cod saithe, limbă-de-mare și cambula din Marea Nordului și că planul nu a controlat mortalitatea prin pescuit astfel cum s-a avut în vedere. Serviciile Comisiei nu au luat măsuri pentru a revizui niciunul dintre planuri la momentul respectiv din cauza unei dispute interinstituționale privind competențele de gestionare. Odată ce un grup operativ interinstituțional pentru soluționarea disputei și-a prezentat concluziile și în urma adoptării noii politici comune în domeniul pescuitului, a fost posibil ca activitatea privind evaluările să ia în considerare noul context politic. În anul 2014, un grup de specialiști CSTEP s-a reunit la Varese, Italia, în perioada 10-14 martie, pentru a pregăti o evaluare retrospectivă a planului pentru pești plați7. Evaluarea a fost examinată ulterior de către CSTEP la reuniunea sa plenară de la Bruxelles în martie 2014. Planurile de gestionare actuale sunt considerate de către statele membre, de industria pescuitului, de cercetători,,,,,,,,,, precum și de organizațiile de mediu ca fiind ineficiente, prea prescriptive, inutil de împovărătoare și dăunătoare din punct de vedere economic pentru industria pescuitului din UE. În special, regimul de „zile pe mare” a fost în centrul criticilor. În evaluarea sa privind planul pentru cod2, CSTEP a concluzionat că planul nu a controlat mortalitatea prin pescuit astfel cum s-a avut în vedere și că efectele economice pe termen scurt ale planului de gestionare nu au fost clare. În ceea ce privește planul pentru pești plați, CSTEP a concluzionat că era improbabil ca reconstituirea observată a stocurilor de limbă-de-mare și cambulă să rezulte din limitările privind zilele pe mare25. Planul pentru cod2 a fost, de asemenea, foarte criticat pentru faptul că prevedea în continuare restricții, chiar dacă stocul de cod din Marea Nordului a început să se reconstituie în ultimii ani. Efectul acestuia a fost nu doar de a limita pescuitul de cod în Marea Nordului, care reprezintă aproximativ 5 % din peștele debarcat, dar și de a împiedica navele de pescuit să părăsească portul inclusiv în cazul în care dețin cotă de pescuit pentru 95 % din alți pești. Această situație a fost criticată ca fiind extrem de inechitabilă și disproporționată în întreg sectorul pescuitului.

Regimul de zile pe mare a fost, de asemenea, criticat de către unele părți interesate pentru că a avut efecte negative care au dăunat mediului în loc să conserve stocurile de pește, de exemplu deoarece navele cu un buget limitat de zile de pescuit trebuie să pescuiască aproape de țărm, acolo unde se concentrează puietul de pește. În mod similar, industria pescuitului din Marea Nordului a susținut în consultarea publică pentru această inițiativă faptul că restricțiile grave privind timpul pe care navele îl pot petrece pe mare face mai dificilă căutarea de zone de pescuit cu o abundență mai redusă de cod, astfel încât restricțiile amplifică problema capturilor de cod nedorite în pescuitul mixt. În plus, sistemul de gestionare a zilelor pe mare a creat o sarcină administrativă semnificativă pentru Comisie și autoritățile statelor membre. Evaluarea impactului Evaluarea impactului pentru planul multianual al Mării Nordului a avut loc în contextul noii politici comune în domeniul pescuitului și al reformulării regulamentelor privind măsurile tehnice. Noua politică comună în domeniul pescuitului include, printre altele, o nouă obligație de debarcare, un calendar pentru realizarea producției maxime durabile și regionalizarea. În acest context, o serie de rapoarte, studii și contracte au furnizat un cadru pentru aceste aspecte. Acestea includ: reforma politicii comune în domeniul pescuitului;24 impactul introducerii obligației de debarcare;25,26 dimensiunile socio-economice ale politicii comune în domeniul pescuitului;27,28 elaborarea unui nou regulament privind măsurile tehnice;29 chestiunile privind pescuitul mixt în UE30, inclusiv abordarea efectelor speciilor de blocaj;31 considerente privind zonele de gestionare pentru noile planuri multianuale;32 considerente privind gestionarea utilizând producția maximă durabilă.33 Au fost examinate în detaliu două opțiuni legislative: (Opțiunea 1 – gestionarea utilizând regulamentul de bază și Opțiunea 2 – stabilirea unui plan multianual unic pentru pescuitul mixt). În plus, s-au luat în considerare mai multe subopțiuni pentru opțiunea 2, în ceea ce privește: (i) delimitarea zonelor, (ii) alegerea metodei pentru facilitarea introducerii obligației de debarcare, (iii) alegerea intervalelor FMSY, (iv) alegerea speciilor vizate de plan, (v) data până la care trebuie realizat FMSY, precum și (vi) calendarul pentru refacerea stocurilor la nivelurile de precauție. Opțiunea preferată pentru primele 4 variabile a putut fi aleasă pe baza analizei calitative. Ultimele două variabile au fost examinate cu ajutorul unei analize calitative a impactului și au fost comparate cu opțiunea 1. Opțiunea preferată este opțiunea 2 (un plan multianual unic pentru pescuitul mixt), în cadrul căreia FMSY este realizat până în anul 2020 cel mai târziu și stocurile sunt reconstituite rapid la nivelurile de precauție. Odată ce FMSY a fost realizat pentru un anumit stoc, exploatarea nu ar trebui să depășească FMSY pentru stocul respectiv. Opțiunea preferată (un plan multianual unic pentru pescuitul mixt pentru zonele demersale de pescuit din Marea Nordului) este mult mai eficace în realizarea oricăruia dintre obiectivele prezentei inițiative decât opțiunea 1 (regulamentul de bază). Opțiunea 2 are un impact de mediu pozitiv comparativ cu opțiunea 1. În medie, impactul economic și social este, de asemenea, pozitiv comparativ cu opțiunea 1. Efectele pozitive sunt sporite și mai mult de subopțiunile preferate constând în „ realizarea FMSY până în anul 2020 cel mai târziu” și „perioada rapidă de reconstituire”. Din punct de vedere economic, în medie, profitabilitatea va crește, în principal datorită costurilor variabile reduse și datorită disponibilității resurselor de pește. Din punct de vedere social, sarcina administrativă a IMM-urilor va scădea și locurile de muncă vor fi păstrate. Din punct de vedere al mediului, o „perioadă rapidă de reconstituire” reduce riscul epuizării stocurilor și crește biomasa medie. În plus, eliminarea regimului nepopular al zilelor pe mare și cerința privind o zonă unică de pescuit vor conduce la simplificarea cadrului juridic și vor reduce sarcina administrativă pentru statele membre și industria de profil. Adecvarea reglementărilor și simplificarea Deși planul propus nu este legat de REFIT, acesta reduce sarcinile de reglementare, întrucât va abroga două regulamente care vor fi integrate în plan. Regulamentul (CE) nr. 1342/2008 al Consiliului din 18 decembrie 2008 de stabilire a unui plan pe termen lung pentru rezervele de cod și zonele piscicole care exploatează aceste rezerve și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2004 prevede normele pentru exploatarea durabilă a rezervelor de cod din Marea Nordului și apele adiacente2. Regulamentul (CE) nr. 676/2007 al Consiliului din 11 iunie 2007 de stabilire a unui plan multianual pentru zonele piscicole în care se exploatează rezerve de cambulă și limbă-de-mare din Marea Nordului prevede normele de exploatare durabilă pentru stocurile de cambulă și limbă-de-mare din Marea Nordului3. Marea majoritate (98 %) a întreprinderilor din sectorul de capturare și de prelucrare a speciilor demersale din Marea Nordului sunt IMM-uri sau microîntreprinderi. Sistemul actual impune un cost economic important întreprinderilor și, în special, IMM-urilor; respectivele pierderi sunt cauzate de reglementarea complexă și vor fi evitate în viitor (beneficii directe ale simplificării). Exploatarea durabilă va oferi o profitabilitate mai ridicată, care va conduce la o performanță economică îmbunătățită. Pescarii vor avea mai mare libertate de a hotărî unde și când vor pescui. Odată cu eliminarea regimului efortului de pescuit, va fi redusă nu doar sarcina administrativă a industriei, inclusiv raportarea greoaie, ci și sarcina administrațiilor naționale de prelucrare și monitorizare a unor astfel de rapoarte. Drepturile fundamentale Nu se aplică.

4.IMPLICAȚIILE BUGETARE Nu are implicații bugetare. 5.ALTE ELEMENTE Planurile de punere în aplicare și mecanismele de monitorizare, evaluare și raportare Regulamentul 1224/2009 al Consiliului10 prevede cadrul legislativ de control, inspecție și aplicare a legislației pentru asigurarea conformității cu normele politicii comune în domeniul pescuitului. În conformitate cu articolul 43 din regulament, planurile multianuale trebuiau să prevadă praguri a căror depășire antrenează obligația de debarcare într-un port desemnat a stocurilor care fac obiectul planurilor multianuale. În plus, planul introduce normele specifice zonei și activităților de pescuit în ceea ce privește cerințele de notificare prealabilă prevăzute la articolul 17 din Regulamentul 1224/2009 al Consiliului. Planul prevede o evaluare periodică a impactului său asupra stocurilor în cauză, bazată pe avize științifice. Este extrem de important să se identifice o perioadă corespunzătoare pentru o astfel de evaluare: și anume, o perioadă care permite ca măsurile regionalizate să fie adoptate, puse în aplicare și să producă efecte asupra stocurilor și activității de pescuit. Ar trebui să se țină cont, de asemenea, de metoda de lucru a organismelor științifice, inclusiv analiza comparativă regulată a acestora. Recent, avizele științifice nu au putut fi furnizate din cauza datelor sau tendințelor insuficiente care trebuiau evaluate, atunci când evaluarea viza o perioadă de trei ani. În consecință, planul ar trebui să fie evaluat la fiecare cinci ani. În această privință, trebuie să se constate că evaluarea periodică a impactului planului nu împiedică legiuitorii să modifice planul, dacă acest lucru este necesar datorită noilor evoluții științifice, politice sau socio-economice. Explicații detaliate cu privire la prevederile specifice ale propunerii În conformitate cu obiectivul general al politicii comune în domeniul pescuitului cu privire la conservarea resurselor piscicole și având în vedere în special dispozițiile articolelor 9 și 10 din regulamentul de bază care prevăd elaborarea unor planuri multianuale, principalele elemente ale planului sunt: Planul vizează stocurile demersale și activitățile de pescuit care exploatează respectivele stocuri în Marea Nordului; Obiectivele și țintele (atingerea unor rate de mortalitate prin pescuit compatibile cu principiului producției maxime durabile). În conformitate cu articolul 10 din regulamentul de bază, țintele ar trebui să fie cuantificabile. Țintele propuse sunt exprimate sub formă de intervale de mortalitate prin pescuit în jurul FMSY, astfel cum sunt recomandate de către ICES. Aceste intervale FMSY permit o gestionare bazată pe producția maximă durabilă pentru stocurile în cauză și par să permită adaptări în caz de modificări ale avizelor științifice, păstrând în același timp un nivel înalt de previzibilitate; Nivelurile de referință pentru conservare, exprimate în tone de biomasă a stocului de reproducere sau abundență a stocurilor, incluse în plan sunt stabilite de către ICES, de regulă printr-un exercițiu de analiză comparativă. În absența unor recomandări privind nivelurile de referință pentru biomasa stocului de reproducere sau pentru abundență, ar trebui luate măsuri atunci când avizele științifice arată că un stoc este amenințat. Măsurile de conservare specifice și de salvgardare sunt legate de nivelurile de referință pentru conservare. Atunci când avizele științifice arată că oricare dintre stocurile în cauză este sub nivelul prevăzut, capturile totale admisibile pentru stocul respectiv ar trebui reduse. Această măsură poate fi completată, dacă este necesar, de măsuri, cum ar fi măsurile tehnice, măsurile de urgență ale Comisiei sau ale statelor membre. Dispozițiile legate de obligația de debarcare care trebuie adoptate în contextul regionalizării sunt necesare pentru permiterea unor posibile exceptări viitoare de la obligația de debarcare pentru speciile în cazul cărora dovezile științifice demonstrează o rată de supraviețuire ridicată, precum și exceptări „de minimis” în conformitate cu evoluția avizelor științifice. Sunt prevăzute dispoziții de control cu privire la notificările prealabile, jurnalele de bord și porturile desemnate. Pentru cerințele privind notificarea prealabilă și jurnalul de bord este necesară adaptarea normelor generale din Regulamentul 1224/2009 la particularitățile Mării Nordului și ale pescuitului demersal. În ceea ce privește porturile desemnate, Regulamentul 1224/2009 prevede ca planurile multianuale să adopte praguri a căror depășire antrenează debarcarea capturilor de stocuri demersale numai în porturi cu un control sporit. Evaluarea periodică a planului, bazată pe avize științifice: planul ar trebui să fie evaluat din cinci în cinci ani. Această perioadă permite, inițial, punerea integrală în aplicare a obligației de debarcare, precum și adoptarea și punerea în aplicare a unor măsuri regionalizate și materializarea efectelor asupra stocurilor și asupra activității de pescuit. Aceasta reprezintă, de asemenea, o perioadă minimă solicitată de organismele științifice. Recent, avizele științifice nu au putut fi furnizate din cauza datelor sau tendințelor insuficiente care trebuiau evaluate, atunci când evaluarea viza o perioadă de trei ani. 2016/0238 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a unui plan multianual pentru stocurile demersale din Marea Nordului și pentru activitățile de pescuit care exploatează stocurile respective și de abrogare a Regulamentului (CE) 676/2007 al Consiliului și a Regulamentului (CE) 1342/2008 al Consiliului

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2), având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1)Convenția Națiunilor Unite din 10 decembrie 1982 asupra dreptului mării, la care Uniunea este parte contractantă, prevede obligații de conservare, inclusiv menținerea sau reconstituirea populațiilor de specii exploatate la niveluri care pot asigura producția maximă durabilă (MSY). (2)La Summitul mondial privind dezvoltarea durabilă de la New York din 2015, Uniunea și statele sale membre s-au angajat să reglementeze în mod eficace exploatarea și să elimine pescuitul excesiv, pescuitul ilegal, nedeclarat și nereglementat și practicile de pescuit distructive și să pună în aplicare planuri de gestionare bazate pe date științifice până în anul 2020, cu scopul de a reface stocurile de pește în cel mai scurt timp posibil, cel puțin la niveluri care pot asigura producția maximă durabilă (MSY), în funcție de caracteristicile biologice ale acestora. (3)Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului stabilește normele politicii comune în domeniul pescuitului (PCP), în conformitate cu obligațiile internaționale ale Uniunii. Politica comună în domeniul pescuitului este concepută să contribuie la protecția mediului marin, la gestionarea durabilă a tuturor speciilor exploatate în scop comercial și, în special, la atingerea unei stări ecologice bune până în 2020, astfel cum este prevăzut la articolul 1 alineatul (1) din Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului. (4)Obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului sunt, printre altele, să garanteze că activitățile de pescuit și de acvacultură sunt sustenabile din punct de vedere ecologic pe termen lung, să aplice abordarea precaută în gestionarea pescuitului și să pună în aplicare abordarea ecosistemică în gestionarea pescuitului. (5)Pentru realizarea obiectivelor politicii comune în domeniul pescuitului, urmează a fi adoptate o serie de măsuri de conservare corespunzătoare în orice combinație a acestora, cum ar fi planurile multianuale, măsurile tehnice, stabilirea și alocarea posibilităților de pescuit. (6)În conformitate cu articolele 9 și 10 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, planurile multianuale trebuie să se bazeze pe avize științifice, tehnice și economice și să conțină obiective, ținte cuantificabile și calendare precise, niveluri de referință pentru conservare și garanții. (7)Regulamentele (CE) nr. 1342/2008 și (CE) nr. 676/2007 ale Consiliului prevăd normele pentru exploatarea durabilă a stocurilor de cod, cambulă și limbă-de-mare din Marea Nordului și apele adiacente. Acestea și alte stocuri demersale sunt capturate în cadrul pescuitului mixt. Prin urmare, este necesar să se stabilească un plan multianual unic care să ia în considerare astfel de interacțiuni tehnice. (8)De asemenea, un astfel de plan multianual ar trebui să fie aplicat tuturor stocurilor demersale și zonelor lor de pescuit din Marea Nordului. (9)Unele stocuri demersale sunt exploatate atât în Marea Nordului, cât și în apele adiacente (stocuri transzonale). Prin urmare, domeniul de aplicare a dispozițiilor planului referitoare la țintele și garanțiile pentru stocurile care sunt exploatate în principal în Marea Nordului ar trebui să fie extins la zonele din afara Mării Nordului. În plus, pentru stocurile transzonale care sunt exploatate în principal în afara Mării Nordului, este necesar să se stabilească țintele și garanțiile în planurile multianuale pentru zonele din afara Mării Nordului unde acestea sunt exploatate în principal, cu extinderea domeniului lor de aplicare la Marea Nordului. (10)Obiectivul planului ar trebui să fie de a contribui la realizarea obiectivelor politicii comune în domeniul pescuitului și, în special, de a realiza și a menține producția maximă durabilă pentru stocurile în cauză, contribuind la punerea în aplicare a obligației de debarcare pentru stocurile demersale care fac obiectul limitelor de captură și sprijinind punerea în aplicare a abordării ecosistemice în gestionarea pescuitului. (11)Articolul 16 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 prevede ca posibilitățile de pescuit să fie stabilite în conformitate cu țintele prevăzute în planurile multianuale. (12)Este necesar să se stabilească ținta de mortalitate prin pescuit (F) care corespunde obiectivului de realizare și de menținere a producției maxime durabile sub formă de intervale de valori care sunt compatibile cu realizarea producției maxime durabile (FMSY). Respectivele intervale, bazate pe avize științifice, sunt necesare pentru a oferi flexibilitate pentru a putea ține cont de evoluțiile avizelor științifice, de a contribui la punerea în aplicare a obligației de debarcare și de a lua în considerare caracteristicile pescuitului mixt. Intervalele FMSY au fost calculate de Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) și sunt stabilite astfel încât să nu antreneze o reducere mai mare de 5 % a producției pe termen lung în comparație cu producția maximă durabilă. Limita superioară a intervalului este plafonată, astfel încât probabilitatea ca stocul să scadă sub limita nivelului biomasei (Blim) sau limita de abundență (Abundancelimit) să nu depășească 5 %. Limita superioară se conformează, de asemenea, „normei de aviz” a ICES, care prevede că, atunci când nivelul biomasei de reproducere sau al abundenței este într-o stare precară, F urmează să fie redus la o valoare care nu depășește o limită superioară egală cu valoarea punctului FMSY înmulțită cu nivelul biomasei de reproducere sau al abundenței în anul TAC, împărțită la MSY Btrigger sau Abundancelimit. ICES utilizează aceste considerente și norma de aviz atunci când emite avize științifice privind mortalitatea prin pescuit și opțiunile de captură. (13)În scopul stabilirii posibilităților de pescuit, ar trebui să existe un prag superior pentru intervalele FMSY în utilizare normală și, cu condiția ca stocul în cauză să fie considerat într-o stare bună, o limită superioară pentru anumite cazuri. Ar trebui să fie posibil să se stabilească posibilități de pescuit până la limita superioară numai dacă, pe baza avizului sau a dovezilor științifice, acest lucru este necesar pentru realizarea obiectivelor prevăzute în prezentul regulament în pescuitul mixt sau este necesar pentru a evita efectele negative asupra unui stoc cauzate de dinamica intra- sau inter-specii a stocurilor sau cu scopul de a limita variațiile de la an la an ale posibilităților de pescuit.

(14)În cazurile în care țintele legate de producția maximă durabilă nu sunt disponibile, ar trebui aplicată abordarea precaută. (15)Pentru stocurile pentru care acestea sunt disponibile și în scopul aplicării măsurilor de salvgardare, este necesar să se stabilească niveluri de referință pentru conservare exprimate sub forma nivelurilor declanșatoare ale biomasei de reproducere pentru stocurile de pește și a nivelurilor declanșatoare de abundență pentru langustină. (16)Pentru unitățile funcționale de langustină pentru care acestea sunt disponibile, este necesar să se utilizeze următoarele niveluri declanșatoare de abundență: Abundența minimă (Abundancebuffer) care corespunde cu nivelul de referință Bbuffer definit în Planul de gestionare pe termen lung pentru langustină din Marea Nordului de către Consiliul consultativ pentru Marea Nordului și limita de abundență (Abundancelimit) care corespunde cu MSY de abundență Btrigger (echivalent cu Blim) astfel cum este definită de către ICES7. (17)Ar trebui avute în vedere măsuri de salvgardare în cazul în care dimensiunea stocului scade sub nivelurile respective. Măsurile de salvgardare ar trebui să includă reducerea posibilităților de pescuit și măsuri specifice de conservare atunci când avizele științifice arată că sunt necesare măsuri de remediere. Aceste măsuri ar trebui să fie completate de toate celelalte măsuri, după caz, cum ar fi măsurile Comisiei în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 sau măsurile statelor membre în conformitate cu articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. (18)Pentru a se garanta că nu sunt depășite capturile totale admisibile alocate pentru toate stocurile în cadrul pescuitului mixt, este necesar să se adopte anumite măsuri suplimentare. (19)Este necesar să se stabilească capturile totale admisibile pentru langustina din zonele ICES IIa și IV ca suma limitelor de captură stabilite pentru fiecare unitate funcțională și a dreptunghiurilor statistice din afara unităților funcționale din cadrul respectivei zone de TAC. Cu toate acestea, aceasta nu împiedică adoptarea de măsuri pentru a proteja unitățile funcționale specifice. (20)În vederea respectării obligației de debarcare stabilită la articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, planul ar trebui să prevadă măsuri de gestionare suplimentare. (21)Data-limită pentru transmiterea recomandărilor comune ale statelor membre care au un interes direct de gestionare ar trebui stabilită, astfel cum este prevăzut de Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. (22)Pentru a asigura respectarea măsurilor descrise în prezentul regulament, ar trebui să se adopte măsuri de control specifice, în completarea celor prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului. (23)Ținând cont de faptul că în Marea Nordului numeroase vase mici efectuează campanii de pescuit de scurtă durată, utilizarea notificării prealabile astfel cum este prevăzută la articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 ar trebui extinsă la toate navele cu o lungime totală de opt metri sau mai mult, iar notificările prealabile ar trebui prezentate cu cel puțin o oră înainte de ora estimată de sosire în port. Cu toate acestea, având în vedere efectul campaniilor de pescuit care implică cantități foarte mici de pește asupra stocurilor în cauză și sarcina administrativă a notificărilor prealabile referitoare la acestea, este necesar să se stabilească un prag pentru astfel de notificări prealabile. (24)În mod similar, este necesar să se extindă utilizarea jurnalului de pescuit, astfel cum este prevăzut la articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, pentru navele cu o lungime totală mai mare sau egală cu opt metri. (25)Pentru stocurile demersale ar trebui să se stabilească praguri a căror depășire antrenează obligația navei de pescuit de a debarca într-un port desemnat sau într-un loc apropiat de țărm, în conformitate cu articolul 43 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009. În plus, atunci când desemnează astfel de porturi sau locuri apropiate de țărm, statele membre ar trebui să aplice criteriile prevăzute la articolul 43 alineatul (5) din regulamentul menționat, astfel încât să asigure controlul eficient al stocurilor vizate de prezentul regulament. (26)În conformitate cu articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, ar trebui să se prevadă dispoziții referitoare la evaluarea periodică de către Comisie a adecvării și a eficacității aplicării prezentului regulament. O astfel de evaluare ar trebui să urmeze și să se bazeze pe evaluarea periodică a planului bazat pe avize științifice: planul ar trebui să fie evaluat din cinci în cinci ani. Această perioadă permite punerea integrală în aplicare a obligației de debarcare, adoptarea și punerea în aplicare a măsurilor regionalizate și materializarea efectelor asupra stocurilor și asupra activității de pescuit. Aceasta reprezintă, de asemenea, perioada minimă solicitată de organismele științifice. (27)În vederea adaptării la progresele tehnice și științifice în timp util și în mod proporțional, precum și pentru a garanta flexibilitatea și a permite evoluția anumitor măsuri, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui să fie delegată Comisiei în vederea completării prezentului regulament în ceea ce privește măsurile de remediere și punerea în aplicare a obligației de debarcare. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare din 13 aprilie 2016. În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate. (28)Regulamentul (CE) nr. 1342/2008 al Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 676/2007 al Consiliului ar trebui abrogate. (29)În conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, posibilul impact economic și social al planului a fost evaluat în mod corespunzător înainte de redactare, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: CAPITOLUL I

OBIECT, DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII Articolul 1 Obiect și domeniu de aplicare

1. Prezentul regulament stabilește un plan multianual (denumit în continuare „planul”) pentru stocurile demersale din apele Uniunii în zonele ICES IIA, IIIa și IV (denumite în continuare „Marea Nordului”) și pentru activitățile de pescuit care exploatează respectivele stocuri. 2. În pofida alineatului (1), articolele 4, 5, 6 și 8 se aplică regiunilor cu stocuri pentru grupurile de stocuri 1-4, astfel cum sunt definite la articolul 2. Articolul 2 Definiții În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții în plus față de cele prevăzute la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului, la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului și la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 850/98 al Consiliului: (1) „stocuri demersale” înseamnă speciile pe pești rotunzi sau de pești plați și langustina care trăiesc pe sau aproape de fundul coloanei de apă; (2) „Grupul 1” înseamnă stocurile demersale pentru care țintele sub formă de intervale FMSY și garanțiile referitoare la biomasă sunt stabilite în prezentul plan, după cum urmează: (a)cod (Gadus morhua) în subzona IV și diviziunile VIId și IIIa Vest (Marea Nordului, Canalul de Est, Skagerrak), denumit în continuare cod din Marea Nordului; (b)eglefin (Melanogrammus aeglefinus) în subzona IV și diviziunile Via și IIIa Vest (Marea Nordului, vestul Scoției, Skagerrak), denumit în continuare eglefin; (c)cambula (Pleuronectes platessa) în subzona IV (Marea Nordului) și diviziunea IIIa (Skagerrak), denumită în continuare cambula din Marea Nordului; (d)cod saithe (Pollachius virens) în subzonele IV și VI și diviziunea IIIa (Marea Nordului, Rockall și vestul Scoției, Skagerrak și Kattegat), denumit în continuare cod saithe; (e)limba-de-mare (Solea solea) în subzona IV (Marea Nordului), denumită în continuare limba-de-mare din Marea Nordului; (f)limba-de-mare (Solea solea) în diviziunea IIIa și subdiviziunile 22-24 (Skagerrak și Kattegat, vestul Mării Baltice), denumită în continuare limba-de-mare din Kattegat; (g)merlan (Merlangius merlangus) în subzona IV și diviziunea VIId (Marea Nordului și estul Canalului Mânecii), denumit în continuare merlan din Marea Nordului; (3) „Grupul 2” înseamnă unitățile funcționale (FU) de langustină (Nephrops norvegicus) pentru care țintele sub formă de intervale FMSY și garanțiile referitoare la abundență sunt stabilite în prezentul plan, constând din: (i)langustină din diviziunea IIIa (FU 3-4); (ii)langustină din subzona IV (Marea Nordului) pe unitate funcțională: -langustină din Farn Deeps (FU 6); -langustină din Fladen Ground (FU 7); -langustină din Firth of Forth (FU 8);

-langustină din Moray Firth (FU 9); (4) „Grupul 3” înseamnă stocurile demersale care fac obiectul unor limite de captură altele decât cele enumerate în grupul 1 din Marea Nordului; (5) „Grupul 4” înseamnă unitățile funcționale de langustină (Nephrops norvegicus) și dreptunghiurile statistice din afara unităților funcționale din zona ICES IIa și subzona ICES IV care fac obiectul unor limite de captură altele decât cele prevăzute pentru grupul 2; (6)„Grupul 5” înseamnă stocurile demersale care nu fac obiectul unor limite de captură în Marea Nordului; (7)„Grupul 6” înseamnă speciile interzise al căror pescuit este interzis și care sunt identificate ca atare într-un act juridic al Uniunii adoptat în contextul politicii comune din domeniul pescuitului în Marea Nordului; (8) „Grupul 7” înseamnă stocurile demersale pentru care țintele sub formă de intervale FMSY și garanțiile legate de biomasă sunt stabilite în legislația Uniunii alta decât prezentul regulament; (9) „capturile totale admisibile” (TAC) înseamnă cantitatea din fiecare stoc care poate fi capturată timp de un an de zile; (10) „MSY Btrigger” înseamnă nivelul de referință privind biomasa stocului de reproducere sub care acțiunea de gestionare specifică și corespunzătoare trebuie întreprinsă pentru a asigura faptul că ratele de exploatare în combinație cu variațiile naturale refac stocurile peste nivelurile care permit atingerea producției maxime durabile pe termen lung. CAPITOLUL II

OBIECTIVE Articolul 3 Obiective 1. Planul contribuie la realizarea obiectivelor politicii comune în domeniul pescuitului prevăzute la articolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, în special prin aplicarea abordării precaute în gestionarea pescuitului și urmărește să garanteze că exploatarea resurselor biologice marine vii reconstituie și menține populațiile speciilor capturate peste nivelurile care permit atingerea producției maxime durabile. 2. Planul contribuie la eliminarea aruncării capturilor prin evitarea și reducerea, pe cât posibil, a capturilor nedorite, precum și la punerea în aplicare a obligației de debarcare stabilită la articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 pentru speciile care fac obiectul limitelor de captură și care sunt supuse prezentului regulament. 3. Planul pune în aplicare abordarea ecosistemică în gestionarea pescuitului cu scopul de a garanta că impactul negativ al activităților de pescuit asupra ecosistemului marin este redus la minimum. Acesta este compatibil cu legislația Uniunii în domeniul mediului, în special cu obiectivul de realizare a unei stări ecologice bune până în 2020, astfel cum este prevăzut la articolul 1 alineatul (1) din Directiva 2008/56/CE. 4. În special, planul urmărește: (a)să asigure faptul că sunt îndeplinite condițiile prevăzute în descriptorul 3 inclus în anexa I la Directiva 2008/56/CE; precum și (b)să contribuie la îndeplinirea altor descriptori relevanți incluși în anexa I la Directiva 2008/56/CE proporțional cu rolul jucat de activitățile de pescuit în realizarea acestora. CAPITOLUL III

ȚINTE Articolul 4 Țintele pentru grupurile 1 și 2

1. Ținta de mortalitate prin pescuit este realizată cât mai repede posibil și pe baza unei creșteri progresive până în 2020 pentru stocurile din grupurile 1 și 2 și este menținută ulterior în intervalele stabilite la anexa I. 2. În conformitate cu articolul 16 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, posibilitățile de pescuit respectă intervalele ratei-țintă de mortalitate prin pescuit prevăzute în coloana A din anexa I la prezentul regulament. 3. În pofida alineatelor (1) și (2), posibilitățile de pescuit pot fi stabilite la niveluri care corespund unor niveluri mai scăzute ale mortalității prin pescuit decât cele stabilite în coloana A din anexa I. 4. În pofida alineatelor (2) și (3), posibilitățile de pescuit pentru un stoc pot fi stabilite în conformitate cu intervalele de mortalitate prin pescuit prevăzute în coloana B din anexa I, cu condiția ca stocul în cauză să fie deasupra nivelului de referință minim al biomasei de reproducere prevăzut în coloana A din anexa II: (a)dacă, pe baza avizelor sau a dovezilor științifice, acest lucru este necesar pentru realizarea obiectivelor prevăzute la articolul 3 în cazul activităților mixte de pescuit; (b)dacă, pe baza avizelor sau a dovezilor științifice, este necesar să se evite daune grave asupra unui stoc cauzate de dinamica intra- sau inter-specii a stocurilor; sau (c)în vederea limitării variațiilor pentru posibilitățile de pescuit dintre anii consecutivi la nu mai mult de 20 %. Articolul 5 Țintele pentru grupurile 3 și 4 1. Posibilitățile de pescuit pentru stocurile din grupurile 3 și 4 sunt în concordanță cu avizele științifice referitoare la producția maximă durabilă. 2. În absența unor avize științifice privind rata mortalității prin pescuit compatibilă cu producția maximă durabilă, posibilitățile de pescuit sunt în concordanță cu avizele științifice pentru asigurarea sustenabilității stocurilor în conformitate cu abordarea precaută. Articolul 6 Țintele pentru grupul 5 Stocurile din grupul 5 sunt gestionate pe baza abordării precaute, în conformitate cu avizele științifice. CAPITOLUL IV

GARANȚII Articolul 7 Nivelurile de referință pentru conservare pentru grupurile 1 și 2 Nivelurile de referință pentru conservare pentru garantarea capacității de reproducere depline a stocurilor în cauză sunt prevăzute în anexa II: (a) nivelul minim al biomasei reproducătoare a stocului (MSY Btrigger) pentru stocurile de pește; (b) limita biomasei reproducătoare a stocului (Blim) pentru stocurile de pește;

(c) nivelul minim al abundenței (Abundancebuffer) pentru langustină; (d) limita abundenței (Abundancelimit) pentru langustină. Articolul 8 Garanții pentru grupurile 1 și 2 1. Atunci când avizele științifice indică faptul că, pentru un anumit an, biomasa de reproducere a oricărui stoc din grupul 1 este sub MSY Btrigger sau că abundența oricărei unități funcționale din grupul 2 este sub nivelul Abundancebuffer prevăzut în coloana A din anexa II, sunt adoptate toate măsurile de remediere corespunzătoare pentru a asigura refacerea rapidă a stocului sau a unității funcționale în cauză la niveluri peste cele care permit atingerea producției maxime durabile. În special, prin derogare de la articolul 4 alineatul (2), posibilitățile de pescuit sunt stabilite la niveluri compatibile cu mortalitatea prin pescuit, ținând cont de scăderea biomasei sau a abundenței, care este redusă sub intervalul prevăzut în coloana A din anexa I. 2. Atunci când avizele științifice indică faptul că biomasa de reproducere a stocului pentru oricare dintre stocurile în cauză este sub Blim sau că abundența oricărei unități funcționale de langustină este sub nivelul Abundancelimit prevăzut în coloana B din anexa II la prezentul regulament, sunt adoptate măsuri de remediere suplimentare pentru a asigura refacerea rapidă a stocului sau a unității funcționale în cauză la niveluri peste cel care permite atingerea producției maxime durabile. În special, astfel de măsuri de remediere includ, prin derogare de la articolul 4 alineatele (2) și (4), suspendarea activităților de pescuit specifice vizând stocul în cauză și reducerea corespunzătoare a posibilităților de pescuit. Articolul 9 Măsuri specifice de conservare pentru grupurile 3-7 Atunci când avizele științifice indică faptul că sunt necesare acțiuni de remediere pentru conservarea oricăruia dintre stocurile demersale din grupurile 3-7 sau atunci când biomasa de reproducere a oricăruia dintre stocurile din grupul 1 sau abundența oricărei unități funcționale din grupul 2 pentru un anumit an se află sub nivelurile de referință pentru conservare prevăzute în coloana A din anexa II la prezentul regulament, Comisia este abilitată să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 18 din prezentul regulament și cu articolul 18 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 în ceea ce privește: (a)caracteristicile uneltelor de pescuit, în special dimensiunea ochiurilor de plasă, dimensiunea cârligului, construcția uneltelor, grosimea firului, dimensiunea uneltelor sau utilizarea dispozitivelor de selectivitate pentru a asigura și a îmbunătăți selectivitatea; (b)utilizarea uneltelor de pescuit, în special timpul de scufundare, adâncimea de desfășurare a uneltelor de pescuit, pentru a asigura sau a îmbunătăți selectivitatea; (c)interzicerea sau limitarea pescuitului în zone specifice pentru a proteja peștele aflat în perioada de reproducere și puietul de pește sau peștele sub dimensiunea de referință minimă pentru conservare sau speciile care nu sunt vizate; (d)interzicerea sau limitarea pescuitului sau a utilizării anumitor tipuri de unelte de pescuit în anumite perioade specifice, pentru a proteja peștele aflat în perioada de reproducere sau peștele sub dimensiunea de referință minimă pentru conservare sau speciile care nu sunt vizate; (e)dimensiunile de referință minime pentru conservare, pentru a asigura protecția puietului de organisme marine; (f)alte caracteristici legate de selectivitate. Articolul 10 Capturile totale admisibile 1. Statele membre se asigură că compoziția pe specii a cotelor disponibile pentru navele de pescuit care își desfășoară activitatea în zonele de pescuit mixt este corespunzătoare compoziției capturii pe care navele sunt susceptibile să o realizeze. 2. Fără a aduce atingere articolului 8, capturile totale admisibile pentru stocul de langustină din zonele ICES IIa și IV reprezintă suma limitelor de captură pentru unitățile funcționale și pentru dreptunghiurile statistice din afara unităților funcționale. CAPITOLUL V

DISPOZIȚII REFERITOARE LA OBLIGAȚIA DE DEBARCARE

Articolul 11 Dispoziții referitoare la obligația de debarcare pentru grupurile 1-7 Pentru stocurile demersale din grupurile 1-7, Comisia este abilitată să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 18 din prezentul regulament și cu articolul 18 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 în ceea ce privește: (a)exceptările de la aplicarea obligației de debarcare pentru speciile pentru care dovezile științifice demonstrează o rată de supraviețuire ridicată, ținând cont de caracteristicile uneltelor, ale practicilor de pescuit și ale ecosistemului, pentru a facilita punerea în aplicare a obligației de debarcare; și (b)exceptările de minimis pentru a facilita punerea în aplicare a obligației de debarcare; astfel de exceptări de minimis trebuie prevăzute pentru cazurile menționate la articolul 15 alineatul (5) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 și în conformitate cu condițiile prevăzute de acesta; (c)dispozițiile specifice privind documentația referitoare la capturi, în special în scopul monitorizării punerii în aplicare a obligației de debarcare; precum și (d)stabilirea dimensiunilor de referință minime pentru conservare, pentru a asigura protecția puietului de organisme marine. CAPITOLUL VI

REGIONALIZAREA Articolul 12 Cooperarea regională 1. Articolul 18 alineatele (1)-(6) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 se aplică măsurilor menționate la articolele 8 și 10 din prezentul regulament. 2. În sensul alineatului (1) din prezentul articol, statele membre care au un interes direct de gestionare pot trimite recomandări comune în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 pentru prima dată nu mai târziu de douăsprezece luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament și ulterior, la douăsprezece luni de la fiecare transmitere a evaluării planului în conformitate cu articolul 17. Acestea pot, de asemenea, să trimită astfel de recomandări atunci când consideră necesar, în special în cazul unei modificări subite a situației pentru oricare dintre stocurile vizate de prezentul regulament. Recomandările comune privind măsuri referitoare la un anumit an calendaristic se trimit nu mai târziu de data de 1 iulie a anului anterior. 3. Competențele acordate în temeiul articolelor 9 și 11 din prezentul regulament nu aduc atingere competențelor conferite Comisiei în temeiul altor dispoziții ale legislației Uniunii, inclusiv în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1380/2013. CAPITOLUL VII

MĂSURI DE CONTROL Articolul 13 Relația cu Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 Măsurile de control prevăzute în prezentul capitol se aplică în completarea celor prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 pentru stocurile demersale din grupurile 1-7, cu excepția cazului în care prezentul capitol prevede altfel. Articolul 14 Notificări prealabile 1. Prin derogare de la articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, notificarea prealabilă menționată la respectivul articol este prezentată cu cel puțin o oră înainte de ora estimată de sosire în port. Autoritățile competente ale statelor membre costiere pot, de la caz la caz, să permită intrarea mai devreme în port.

2. În plus față de obligația de notificare prealabilă prevăzută la articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, comandanții navelor de pescuit ale Uniunii cu o lungime totală de opt până la doisprezece metri notifică autorităților competente ale statelor membre costiere, cu cel puțin o oră înainte de ora estimată de sosire în port, informațiile prevăzute la articolul 17 alineatul (1) literele (a)-(f) din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, în cazul reținerii la bord a cel puțin uneia dintre următoarele cantități de pește: (a)Grupul 1: 1 000 kg; și/sau (b)Grupurile 2 și 4: 500 kg; și/sau (c)Grupul 3: 1000 kg; și/sau (d)Grupul 7: 1 000 kg Articolul 15

Cerințele privind jurnalul de bord pentru grupurile 1-7 Prin derogare de la articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, comandanții navelor de pescuit ale Uniunii cu o lungime totală de opt metri sau mai mare care desfășoară activități de pescuit de stocuri demersale țin un jurnal de bord al operațiunilor acestora în conformitate cu articolul 14 din respectivul regulament. Articolul 16 Porturi desemnate pentru grupurile 1, 2, 3, 4 și 7 Pragurile aplicabile greutății în viu a speciilor vizate de planul multianual, a căror depășire antrenează obligația navei de pescuit de a-și debarca capturile într-un port desemnat sau într-un loc apropiat de țărm, astfel cum se prevede la articolul 43 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, sunt următoarele: (a)Grupul 1: 2 tone; (b)Grupurile 2 și 4: 1 tonă; (c)Grupul 3: 2 tone; (d)Grupul 7: 2 tone. CAPITOLUL VIII

MĂSURI DE MONITORIZARE Articolul 17 Evaluarea planului La nu mai puțin de cinci ani după intrarea în vigoare a prezentului regulament și, ulterior, din cinci în cinci ani, Comisia asigură o evaluare a impactului planului asupra stocurilor la care se aplică prezentul regulament și asupra activităților de pescuit care exploatează stocurile respective. Comisia transmite rezultatele acestei evaluări Parlamentului European și Consiliului. CAPITOLUL IX

DISPOZIȚII PROCEDURALE Articolul 18