RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 21.5.2007 
COM(2007) 262 final 
  
COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE CONSILIU ŞI PARLAMENTUL EUROPEAN 
Cooperarea Comisiei cu procesul „Mediu  pentru Europa”, ca urmare a conferin ţei 
ministeriale din 2007 de la Belgrad 
  
[SEC(2007) 633] 
 
RO 2   RO COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE CONSILIU ŞI PARLAMENTUL EUROPEAN 
Cooperarea Comisiei cu procesul „Mediu  pentru Europa”, ca urmare a conferin ţei 
ministeriale din 2007 de la Belgrad 
1. I NTRODUCERE  
Procesul „Mediu pentru Europa” (denumit în co ntinuare MpE) constituie un cadru multilateral 
informal creat în 1991 pentru a contribui la se nsibilizarea fa ţă de aspectele de protec ţie a 
mediului în ţările din Europa Central ă şi de Est, care, ca urmare a c ăderii regimurilor 
anterioare, se aflau în progres pe calea economiei de pia ţă şi a democra ţiei. Conceput cu o 
structură flexibilă, procesul se desf ăşoară sub supravegherea Comisiei Economice pentru 
Europa a Na ţiunilor Unite (UNECE). MpE nu a avut, de la crearea sa, leg ături oficiale cu 
Uniunea European ă (denumit ă în continuare UE), de şi Comisia European ă şi numeroase state 
membre au fost şi rămân donatorii şi participan ţii cei mai activi. 
Procesul „Mediu pentru Europa” avea ca scop armonizarea normelor de calitate şi a politicilor 
privind mediul pe continentul european, precum şi garantarea p ăcii, stabilit ăţii şi dezvoltării 
durabile în Europa, în contextul tranzi ţiei către economiile de pia ţă şi democra ţie. Procesul 
respectiv a c ăpătat o importan ţă deosebită la începutul an ilor 1990, prin stab ilirea unui cadru 
de ierarhizare a ac ţiunilor şi coordinare a eforturilor diferitelor p ărţi implicate la acea dat ă. 
La şaisprezece ani de la crearea procesului, pe isajul politic al continentului nostru s-a 
schimbat în mod fundamental. Majoritatea ţărilor din Europa Central ă şi de Est c ărora li se 
adresa procesul MpE au aderat între timp la Uniunea European ă, ceea ce a permis stabilirea 
unor legături mai strânse cu ţările care sunt în prezent noii vecini ai Uniunii. Rela ţiile dintre 
UE şi Rusia au evoluat c ătre un parteneriat strategic extins (care va fi reprezentat în noul 
acord-cadru dintre UE şi Rusia, pentru care este prev ăzută începerea negocierilor în curând); 
procesul de stabilizare şi asociere ofer ă posibilitatea ader ării la UE ţărilor din Sud-Estul 
Europei; adoptarea şi consolidarea Politicii  Europene de Vecin ătate1, negocierea unui nou 
acord consolidat cu Ucraina care va recunoa şte dorinţa acestei ţări de a-şi intensifica leg ăturile 
cu UE, dialogul politic UE-Asia Central ă, precum şi recenta comunicare a Comisiei privind 
Sinergia M ării Negre2, sunt toate elemente care ofer ă noi perspective de cooperare mai strâns ă 
între Uniune şi ţările zonei UNECE. 
Activităţile în materie de mediu trebuie, prin urmare, s ă se integreze în cadrul de politic ă 
externă recent consolidat şi structurat, adoptat de UE. Acesta va permite, de asemenea, 
ameliorarea coordon ării proceselor privind mediul  existente în regiune, precum şi, prin 
                                                 
1 Comunicarea Comisiei privind consolidarea Politicii Europene de Vecin ătate (COM(2006) 726 final) 
propune o serie de m ăsuri de consolidare a politicii men ţionate anterior, printre care facilitarea 
contactelor interumane , consolidarea cooper ării regionale şi dezvoltarea unei dimensiuni tematice a 
PEV care s ă cuprindă mai multe domenii, precum mediul, transporturile şi energia. Comunicarea 
subliniază importan ţa unei bune puneri în aplicare a acordurilor şi proceselor multilaterale, deja 
existente sau noi. 
2 Comunicarea Comisiei privind Sinergia M ării Negre – O nou ă iniţiativă de cooperare regional ă 
(COM(2007) 160 final) 
 
RO 3   RO urmare, contribu ţia la punerea în aplicare de c ătre UE şi ţările partenere a unei abord ări mai 
globale, care s ă defineasc ă priorităţile. 
Procesul „Mediu pentru Europa” se afl ă în prezent la r ăscruce de drumuri. Preg ătirile pentru 
următoarea conferin ţă ministerial ă MpE care va avea loc în Belgrad în octombrie 2007 sunt în 
curs. Momentul este, prin urmare, oportun pentru reflec ţia asupra viitorului procesului 
„Mediu pentru Europa” şi a modalit ăţilor de participare a Comisiei la activit ăţile multilaterale 
în zona paneuropean ă, ca urmare a conferin ţei de la Belgrad. 
Prezenta comunicare expune punctul de vedere al Comisiei Europene privind viitorul 
procesului „Mediu pentru Europa”, precum şi implicarea acesteia în activit ăţile legate de 
MpE, ca urmare a conferin ţei de la Belgrad. Comunicarea reprezint ă o contribu ţie la discu ţiile 
conferinţei ministeriale din 2007, în cadrul c ăreia viitorul procesului MpE va constitui una din 
temele principale. 
2. REALIZ ĂRILE  PROCESULUI  „MEDIU  PENTRU  EUROPA” 
Pe parcursul anilor, procesul MpE a fo st apreciat pentru complexitatea sa şi pentru c ă a oferit 
tuturor ţărilor membre posibilitatea de a se exprima în cadrul forumurilor multilaterale. A 
creat un cadru pentru ac ţiunile menite s ă amelioreze poticile şi condiţiile de mediu în zona 
UNECE. Cu toate acestea, de şi, pe de o parte, aceste eforturi au fost continuate în mod direct 
de UE la momentul ader ării ţărilor candidate din Europa Central ă şi de Est în 2004 şi al 
Bulgariei şi României în 2007, în ţările din Europa de Est din spa ţiul post-sovietic, pe de alt ă 
parte, progresul realizat în elaborarea politicilor de mediu a fost lent, datorit ă constrângerilor 
interne grave de ordin politic şi economic. 
Procesul MpE a permis realiz ări importante, precum contribu ţia grupului de lucru pentru 
evaluarea şi monitorizarea mediului din cadrul UNECE ( Working Group on Environmental 
Monitoring and Assessment  WGEMA) la preg ătirea rapoartelor paneur opene de evaluare a 
mediului, produse pentru fiecare conferin ţă ministerial ă (sub conducerea Agen ţiei Europene 
de Mediu).  
Strategia privind mediul pentru ţările din Europa de Est, Caucaz şi Asia Central ă (denumite în 
continuare EECAC) care are ca obiectiv g ăsirea unor solu ţii la problemele comune de mediu 
din ţările EECAC3 pe baza unei colabor ări strânse, constituie unul din „stindardele” 
procesului MpE. Adoptat ă cu ocazia conferin ţei ministeriale de la Kiev din 2003, aceast ă 
strategie are atât sus ţinători, cât şi critici. Sus ţinătorii subliniaz ă, în cele mai multe cazuri, c ă 
strategia ofer ă un cadru comun pentru solu ţionarea problemelor de mediu în ţări cu un trecut 
comun (mo ştenirea fostei Uniuni Sovietice) şi, în absen ţa unor obiective şi a unui calendar 
definite în mod clar, se refer ă la aceasta ca la un „document de inspira ţie”, mai degrab ă decât 
ca la un cadru normativ. Într-adev ăr, puţine elemente arat ă până la aceast ă dată că se 
întreprind eforturi serioase la nivel na ţional pentru punerea în aplic are a strategiei EECAC. 
                                                 
3 Europa de Est, Caucaz şi Asia Central ă: Armenia, Azerbaidjan, Belarus, Georgia, Kazahstan, 
Kârgâzstan, Republica Moldova, Federa ţia Rusă, Tadjikistan, Turkmenist an, Ucraina, Uzbekistan. 
 
RO 4   RO Convenţiile UNECE în domeniul mediului4 nu fac parte din procesul  MpE propriu-zis, sunt 
însă citate des drept „reu şite” ale acestuia. Cu toate acestea, pu ţine ţări, în special ţările 
EECAC, au ratificat şi au pus în aplicare unele dintre cele cinci conven ţii UNECE privind 
mediul şi protocoalele acestora, ceea ce r ămâne un fapt îngrijor ător.  
Conferinţe ministeriale au loc odat ă la patru sau cinci ani, pentru a da un nou impuls 
acţiunilor întreprinse în zon ă. Cu toate acestea, s-a observat în trecut tendin ţa de a include pe 
ordinea de zi a conferin ţelor un num ăr prea mare de teme privind mediul, dintre care unele 
erau tratate la alte forumuri interna ţionale multilaterale, astfel încât rezultatele discu ţiilor nu 
au fost întotdeauna atât de productive pe cât se a ştepta. De exemplu, la Kiev, o mare parte din 
negocieri a fost consacrat ă unor aspecte precum schimb ările climatice, organismele 
modificate genetic (OMG-uri) şi siguranţa nucleară, deşi deciziile privind aceste aspecte nu au 
fost şi nu sunt de competen ţa procesului MpE, acestea fiind tratate în mod eficient de c ătre 
alte organisme interna ţionale. 
3. DE  LA KIEV  LA BELGRAD 
Cu ocazia conferin ţei ministeriale anterioare de la Kiev din 2003, Comisia European ă s-a 
exprimat în leg ătură cu viitorul procesului şi relaţiile cu acesta într-o  comunicare intitulat ă 
„Cooperarea paneuropean ă în domeniul mediului ca urmare a conferin ţei de la Kiev din 2003” 
(COM (2003) 62 final).  
În documentul respectiv, Comisia subliniaz ă faptul că noul peisaj politic  creat cu ocazia 
extinderii UE trebuie s ă influenţeze orientarea şi modalităţile viitoare ale procesului MpE. 
Prin urmare, Comisia a propus  în 2003 ca procesul MpE s ă-şi orienteze activit ăţile viitoare 
către iniţiative strategice în zona EECAC, în care experien ţa şi expertiza ar putea aduce o 
valoare ad ăugată în cadrul cooper ării bilaterale cu ţările donatoare sau cu UE.  
Declaraţia ministerial ă de la Kiev a luat în considerare aceast ă „orientare spre Est”, acceptând 
formal ca procesul MpE s ă se concentreze în continuare pe zona EECAC. S-a convenit, de 
asemenea, asupra fuzion ării activit ăţilor grupului operativ pent ru punerea în aplicare a 
programului de ac ţiune pentru mediu, PAM, (grupul director politic) şi a activit ăţilor 
comitetului responsabil cu preg ătirea proiectelor, CPP, (grupul director financiar), în scopul 
de a raţionaliza resursele limitate di sponibile din cadrul procesul ui. Cu toate acestea, se 
constată că alegerea ora şului Belgrad ca ora ş gazdă a următoarei conferin ţe ministeriale nu a 
reflectat schimbarea de orientare geografic ă convenită la Kiev. 
Situaţia şi tendinţele identificate de Comisie în comuni carea sa din 2003 s-au identificat în 
anii precedând conferin ţa ministerial ă de la Belgrad din 2007. Trei dintre tendin ţele respective 
merită o atenţie deosebit ă, în măsura în care acestea justific ă existenţa procesului MpE şi rolul 
acestuia în viitor: 
                                                 
4 Conven ţia privind poluarea atmosferic ă transfrontalier ă pe distan ţe lungi (CLRAP); Conven ţia privind 
evaluarea impactului asupra mediului în context transfrontalier („Conven ţia Espoo”); Conven ţia privind 
protecţia şi utilizarea cursurilor de ap ă transfrontaliere şi a lacurilor interna ţionale; Conven ţia privind 
efectele transfrontaliere ale accidentelor industriale; Conven ţia privind accesul la informa ţie, 
participarea publicului la luarea deciziei şi accesul la justi ţie în probleme de mediu („Conven ţia de la 
Aarhus”) 
 
RO 5   RO • În primul rând, extinderea progresiv ă a UE spre Est: a cincea extindere a UE a avut ca 
rezultat faptul c ă 27 din cei 56 de membri UNECE fac în prezent parte din UE, iar al ţi trei 
(Croaţia, Turcia şi fosta Republic ă Iugoslav ă a Macedoniei) sunt candida ţi la UE. Mai 
mult, alţi patru (Albania, Bosnia-Her ţegovina, Serbia şi Muntenegru) particip ă la procesul 
de stabilizare şi asociere şi sunt candida ţi potenţiali pentru aderarea la UE. În sfâr şit, 
punerea în aplicare a Politic ii Europene de Vecin ătate (care se adreseaz ă Armeniei, 
Azerbaidjanului, Belarusului, Georgiei, Moldovei şi Ucrainei, la Est) şi parteneriatul 
strategic cu Rusia au modificat profund contextul rela ţiilor UE cu majoritatea partenerilor 
MpE; 
• În al doilea rând, politica ţărilor EECAC, atât pe plan intern, cât şi în relaţiile cu ţările 
partenere, se diversific ă din ce în ce mai mult. Pertinen ţa abordării potrivit c ăreia toate 
ţările EECAC sunt cons iderate drept o zon ă omogenă, este pus ă din ce în ce mai mult sub 
semnul îndoielii; şi,  
• În al treilea rând, Rusia şi câteva alte ţări EECAC, precum Kazahstan, au înregistrat o 
creştere economic ă rapidă, începând cu sfâr şitul anilor 1990, şi devin tot mai pu ţin 
dependen ţi de ajutorul extern pentru investi ţiile în favoarea protec ţiei mediului şi 
consolidarea capacit ăţilor în domeniul mediului. Cei mai mul ţi donatori au redus 
semnificativ fondurile alocate în  cadrul programelor de asisten ţă. 
Următoarea conferin ţă ministerial ă MpE de la Belgrad va oferi ocazia de a întocmi un bilan ţ 
al realizărilor procesului şi de a reflecta asupra poten ţialului rol viitor al acestuia într-un nou 
context geopolitic. 
Majoritatea statelor membre UE şi Comisia European ă au fost şi sunt pe deplin angajate în 
procesul MpE. Cu toat e acestea, voci s-au f ăcut recent auzite, cerând o eficacitate crescut ă şi 
o intensificare a eforturilor privind activit ăţile cu cel mai mare poten ţial benefic pentru mediu, 
de exemplu, prin punerea în aplicare mai degrab ă a instrumentelor existente, decât prin 
discuţii privind crearea altora  noi. Comisia European ă şi-a exprimat sprijinul acestor puncte 
de vedere. 
4. ETAPELE VIITOARE PROPUSE 
În opinia Comisiei, proces ul MpE a adus o contribu ţie important ă începând cu 1991 tranzi ţiei 
în domeniul mediului a ţărilor ECE/ESE/EECAC. Cu toate a cestea, rolul procesului s-a 
diminuat în mod progresiv, pe m ăsură ce s-au dezvoltat alte cadre şi iniţiative.  
În prezent, legisla ţia şi normele comunitare în  domeniul mediului r ăspund nevoilor normative 
ale statelor membre UE  din Europa Central ă şi de Est. Marea majoritate a celorlalte ţări din 
zona UNECE au stabilit leg ături solide cu UE prin intermed iul acordurilor de preaderare, al 
proceselor de stabilizare şi asociere, precum şi al planurilor de ac ţiune din cadrul Politicii 
Europene de Vecin ătate; toate acestea încurajeaz ă protecţia mediului printr-o mai bun ă 
guvernare în domeniul mediului , în special prin legisla ţie şi instituţii. Cooperarea bilateral ă în 
zona UNECE, între ţările membre UE şi cele care nu sunt membre  UE, constituie, potrivit 
Comisiei, un instrument mai direct pentru ab ordarea aspectelor în domeniul mediului din 
fiecare ţară şi canalizarea asisten ţei UE, favorizând în acela şi timp coordonarea proceselor 
privind mediul existente, care reprezint ă o valoare ad ăugată evidentă. 
UE susţine în mod deschis şi participă în mod activ la diferitele forumuri multilaterale în 
domeniul mediului, în care sunt dezb ătute aspectele înscrise pe  ordinea de zi a conferin ţei de 
 
RO 6   RO la Belgrad. Un exemplu de acest fel îl constituie biodiversitatea, de o importan ţă prioritară 
pentru UE; Comisia sus ţine pe scena interna ţională consolidarea considerabil ă a Conven ţiei 
privind diversitatea biologic ă şi creşterea volumului finan ţărilor Fondului mondial pentru 
mediu5. 
Un alt exemplu este consumul şi producţia durabile şi în special strategia tematic ă UE privind 
utilizarea durabil ă a resurselor naturale a c ărei dimensiune extern ă prevede, printre altele, 
constituirea unei comisii interna ţionale pentru utilizarea durabil ă a resurselor naturale, în 
cooperare cu Programul Organiza ţiei Naţiunilor Unite pentru Mediu (PNUM). Comisia 
respectivă va emite avize ştiinţifice independente privind pr incipalele efecte ale utiliz ării 
resurselor asupra mediului. Aceasta va fi, de asemenea, îns ărcinată să contribuie la strategiile 
destinate s ă reducă efectele asupra mediului  în economiile în cre ştere rapid ă, în special prin 
modificarea modelelor de consum şi producţie nedurabile, şi să contribuie la dezvoltarea 
cunoştinţelor şi capacităţilor în ţările în curs de dezvoltare.  
Ţinând cont, pe de o parte,  de intensificarea rela ţiilor bilaterale ale UE în domeniul mediului 
şi, pe de alt ă parte, de globalizarea în cre ştere a cooper ării în domeniul mediului, Comisia 
consideră că, după conferinţa de la Belgrad, rolul central al UNECE ar trebui s ă faciliteze 
punerea în aplicare în zon ă a conven ţiilor Naţiunilor Unite în domeniul mediului, în special în 
ceea ce prive şte implica ţiile transfrontaliere al e acestora. Comisia estimeaz ă, de asemenea, c ă 
UNECE trebuie s ă continue s ă joace un important rol de coor donare în punerea în aplicare la 
nivel regional a planului de ac ţiune de la Johannesburg din 2002, precum şi să continue 
lucrările de reexaminare a rezultatelor  în domeniul mediului, care ofer ă ţărilor implicate 
asistenţă utilă pentru elaborarea politicilor, precum şi o prezentare general ă pentru donatorii 
potenţiali. 
În acest sens, Comisia î şi propune ca, dup ă conferin ţa de la Belgrad, s ă-şi concentreze 
eforturile depuse în cadrul procesului MpE înspre ini ţiative şi activităţi ale căror obiective nu 
au putut fi atinse prin intermediul cooper ării bilaterale a UE. 
În sens mai larg, pentru a evita suprapunerea unor activit ăţi, a garanta coeren ţa cu lucrările 
bilaterale ale UE şi a ameliora alocarea resurselor, Comi sia va acorda prior itate, în ceea ce 
priveşte procesul MpE, urm ătoarelor ac ţiuni: 
• Participarea activ ă la lucrările de punere în aplicare a conven ţiilor UNECE existente în 
domeniul mediului; 
• Contribuţia la lucrările de reexaminare a rezultatel or în domeniul mediului UNECE; 
• Promovarea şi susţinerea reţelei centrelor regionale pent ru mediu din zona EECAC (cu 
condiţia ca acestea s ă poată juca un rol important în consolidarea capacit ăţilor în ţările 
vecine, precum şi în statele din Asia Central ă);  
• Participarea la anumite ini ţiative subregionale relevante pe ntru procesul MpE, în special 
cele axate pe Asia Central ă; 
• Contribuţia, împreun ă cu statele membre UE, la amelio rarea sectorului apei în zona 
EECAC, în scopul realiz ării obiectivelor Ini ţiativei UE privind apele (EUWI). 
                                                 
5 Comunicarea Comisiei: „Stoparea pierderii biodiversit ăţii până în 2010 – şi ulterior. Sus ţinerea 
serviciilor ecosistemice pentru bun ăstarea oamenilor” COM(2006) 216 final