În 2018, ca și în anii precedenți, în cadrul activităților care intră sub incidența EU ETS s-au utilizat în continuare, într-o proporție covârșitoare, combustibili fosili. Cu toate acestea, 29 de țări au raportat, de asemenea, utilizarea biomasei în cadrul a 2 181 de instalații (20,3 % din numărul total de instalații). Două țări (LI și MT) nu au raportat nicio utilizare a biomasei. Emisiile totale provenite din biomasă s-au ridicat în 2018 la aproximativ 151 de milioane de tone de CO2 (9 % din emisiile raportate în cadrul ETS), ceea ce reprezintă o ușoară creștere față de 145 de milioane de tone de CO2 în 2017 (8 % din emisiile raportate în cadrul ETS). Din aceste emisii, 99,2 % au fost evaluate la zero. Pentru 2018, nicio țară nu a raportat utilizarea de biocombustibil de către operatorii de aeronave, în timp ce pentru 2017 doar Suedia a raportat o astfel de utilizare de către doi operatori de aeronave.

În perioada 2013-2016, domeniul de aplicare al EU ETS în sectorul aviației a fost limitat la zborurile din interiorul SEE, în așteptarea adoptării unei abordări la nivel mondial de către Organizația Aviației Civile Internaționale (OACI). În 2017, pentru a sprijini elaborarea Schemei de compensare și de reducere a emisiilor de carbon pentru aviația internațională (CORSIA), limitarea la zborurile din interiorul SEE s-a prelungit până în 2023 (a se vedea capitolul 4).

EU ETS se aplică în cele 31 de țări ale Spațiului Economic European (SEE). Sistemul limitează emisiile generate de aproape 11 000 de centrale electrice și instalații de producție, precum și de peste 500 de operatori de aeronave care efectuează zboruri între aeroporturile din SEE. Aproximativ 39 % din emisiile de GES din UE intră sub incidența sistemului.

În ceea ce privește defalcarea pe categorii de instalații în funcție de emisiile anuale , datele pentru 2018 arată că, la fel ca în anii anteriori, 72 % din instalații sunt încadrate în categoria A, 21 % în categoria B și 7 % în categoria C. S-au raportat 6 113 instalații ca fiind „instalații cu emisii reduse” (57 % din total).

În ceea ce privește activitățile EU ETS enumerate în plus pentru alte emisii decât cele de CO2, s-a raportat eliberarea de autorizații pentru aluminiu primar și perfluorocarburi (PFC) în 12 țări (DE, FR, EL, IS, IT, NL, NO, RO, SE, SI, SK, UK), iar pentru producția de acid azotic și N2O s-a raportat eliberarea de autorizații în 20 de țări (toate, cu excepția CY, DK, EE, ES, IE, IS, LI, LU, LV, MT și SI). În ceea ce privește celelalte sectoare care emit N2O, s­au raportat activități de producție de acid adipic în trei țări (DE, FR, IT) și, respectiv, activități de producție de glioxal și de acid glioxilic în două țări (DE, FR). Numai Norvegia și Austria au declarat activități de captare și stocare a CO2.

Anul trecut, șapte țări (ES, FR, HR, IS, IT, SI, UK) au recurs la posibilitatea de a exclude emițători mici din sfera de aplicare a EU ETS, în conformitate cu articolul 27 din Directiva EU ETS. Pentru 2018, emisiile excluse s-au ridicat la 2,92 milioane de tone de CO2 (aproximativ 0,17 % din totalul emisiilor verificate, comparativ cu 0,16 % pentru anul anterior).

Potrivit rapoartelor prevăzute la articolul 21 care au fost prezentate în 2019, până în prezent opt țări (BE, DK, FR, HR, HU, LI, LT, NL) au recurs la dispoziția prevăzută la articolul 13 din Regulamentul privind monitorizarea și raportarea (MRR), pentru a autoriza utilizarea de planuri de monitorizare simplificate pentru instalațiile staționare, în situații cu risc scăzut. În cazul operatorilor de aeronave cu emisii scăzute, trei țări au raportat că au recurs la această dispoziție în 2018 (BE, IS și PL).

În 2018, s-au raportat 655 de operatori de aeronave care au planuri de monitorizare (față de 541 în 2017 și 503 în 2016). 50 % (328) din operatorii raportați erau operatori comerciali, în timp ce restul de 50 % (327) erau operatori necomerciali. În total, 287 de operatori (44 %) au fost încadrați în categoria emițătorilor mici [comparativ cu 280 (52 %) în 2017 și 249 (50 %) în 2016].

2.2 Registrul Uniunii și Registrul de tranzacții al Uniunii Europene (EUTL)

Registrul Uniunii și Registrul de tranzacții al Uniunii Europene (EUTL) țin evidența informațiilor privind proprietatea asupra certificatelor generale și a certificatelor pentru sectorul aviației, înregistrând sumele deținute în conturi și tranzacțiile dintre conturi. Acestea sunt gestionate și actualizate de Comisie, iar administratorii registrelor naționale din țările participante rămân punctul de contact pentru reprezentanții conturilor (întreprinderi sau persoane fizice). În timp ce în registrul Uniunii sunt înscrise conturile pentru instalațiile staționare și pentru operatorii de aeronave, EUTL verifică, înregistrează și autorizează în mod automat toate tranzacțiile dintre conturi, asigurând astfel faptul că toate transferurile respectă normele privind EU ETS. Datele înregistrate în registrul Uniunii și în EUTL constituie o sursă importantă de informații pentru diverse tipuri de raportare în cadrul ETS, cum ar fi calcularea indicatorului de excedent din rezerva pentru stabilitatea pieței (a se vedea capitolul 3.3) și raportarea realizată de Agenția Europeană de Mediu (AEM). De asemenea, EUTL asigură transparența în ceea ce privește EU ETS, publicând* informații referitoare la respectarea dispozițiilor ETS de către instalațiile staționare și operatorii de aeronave. * Informațiile publicate de EUTL sunt disponibile la adresa: https://ec.europa.eu/clima/ets/welcome.do?languageCode=ro

Pe tot parcursul anului 2018, registrul Uniunii și EUTL au fost pe deplin operaționale timp de 365 de zile, în regim permanent, existând doar întreruperi minore, cauzate de actualizări tehnice, a căror durată totală a fost de aproximativ 26 de ore.

Începând cu 1 ianuarie 2019, Comisia a suspendat toate procesele pentru Regatul Unit referitoare la alocarea cu titlu gratuit, licitare și schimbul de credite internaționale, în conformitate cu măsurile de salvgardare , pentru a proteja integritatea de mediu a EU ETS, în cazurile în care dreptul Uniunii încetează să se aplice unui stat membru care se retrage din UE.

În martie 2019, s-a adoptat Regulamentul delegat (UE) 2019/1122 al Comisiei, care stabilește normele de funcționare a registrului Uniunii în următoarea perioadă de comercializare a EU ETS (2021-2030). Regulamentul permite registrului Uniunii să îndeplinească cerințele pentru faza 4 stabilite de Directiva EU ETS revizuită, de exemplu, prin ajustarea funcționalităților, astfel încât certificatele să fie valabile pe durată nedeterminată și să poată fi utilizate numai pentru a acoperi emisii începând cu primul an din perioada de zece ani în care au fost emise, precum și să asigure faptul că creditele internaționale nu pot fi utilizate pentru a acoperi emisii începând cu 2021. În plus, noul regulament adaptează normele care reglementează registrul Uniunii, pentru a le alinia la cerințele legislației privind piețele financiare, ca urmare a clasificării certificatelor de emisii ca „instrumente financiare” începând cu 3 ianuarie 2018, în temeiul Directivei 2014/65/UE, precum și la cerințele normelor revizuite privind protecția datelor.

3. FUNCȚIONAREA PIEȚEI CARBONULUI ÎN 2018

Prezentul capitol furnizează informații privind aspecte legate de cererea și oferta de certificate în cadrul EU ETS. Secțiunea referitoare la ofertă include informații privind plafonul, alocarea cu titlu gratuit, programul NER 300 (inclusiv pregătirile pentru viitorul Fond pentru inovare), licitarea, derogarea de la licitarea integrală pentru producția de energie electrică și de căldură (articolul 10c), utilizarea creditelor internaționale și un capitol privind schemele de compensare a costurilor indirecte ale emisiilor de carbon.

În secțiunea referitoare la cerere sunt furnizate informații cu privire la numărul de emisii verificate și la metodele de echilibrare a cererii și a ofertei de certificate pe piața carbonului prin intermediul rezervei pentru stabilitatea pieței (MSR).

3.1. Oferta: certificate puse în circulație

3.1.1. Plafonul

Plafonul este cantitatea absolută de emisii de GES care poate fi emisă de entitățile vizate pentru a se asigura îndeplinirea obiectivului de reducere a emisiilor și faptul că acesta corespunde numărului de certificate puse în circulație pe parcursul unei perioade de comercializare. În faza 3, se aplică un plafon comun la nivelul UE, care înlocuiește sistemul anterior de plafoane naționale. În 2013, plafonul pentru emisii generate de instalațiile staționare a fost stabilit la 2 084 301 856 de certificate. Acest plafon scade în fiecare an cu un factor linear de reducere de 1,74 % din cantitatea totală medie a certificatelor emise anual în perioada 2008-2012, asigurându-se astfel faptul că numărul de certificate care pot fi utilizate de instalațiile staționare va fi cu 21 % mai mic în 2020 decât în 2005. Plafonul din sectorului aviației a fost stabilit inițial la 210 349 264 de certificate pentru sectorul aviației pe an, cu 5 % sub nivelul mediu anual al emisiilor din aviație din perioada 2004-2006. La 1 ianuarie 2014, acesta a crescut cu 116 524 de certificate pentru sectorul aviației, ca urmare a aderării Croației la EU ETS. Acest plafon a fost menit să reflecte legislația din 2008*, care prevedea că toate zborurile din, spre și în interiorul SEE vor fi incluse în EU ETS. Cu toate acestea, în perioada 2013-2016, domeniul de aplicare al EU ETS a fost limitat temporar la zborurile din interiorul SEE, pentru a sprijini elaborarea unei măsuri la nivel mondial de către OACI în vederea stabilizării emisiilor din sectorul aviației internaționale la nivelurile din 2020. Prin urmare, numărul de certificate pentru sectorul aviației puse în circulație în perioada 2013-2016 a fost considerabil mai mic decât plafonul inițial. În 2017, pentru a sprijini elaborarea măsurii la nivel mondial a OACI, limitarea la zborurile din interiorul SEE s-a prelungit până în 2023 (a se vedea capitolul 4). * Directiva 2008/101/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 de modificare a Directivei 2003/87/CE pentru a include activitățile de aviație în sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității.

Tabelul 1 prezintă cifrele aferente plafonului pentru instalațiile staționare și numărul de certificate pentru sectorul aviației puse anual în circulație, pentru fiecare an din faza 3 a EU ETS.