ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.11

Există diferențe semnificative între ratele de ocupare înregistrate în diverse state membre UE, diferențe care în 2009 oscilau între valoarea minimă în Malta (sub 60 %) și valoarea maximă în Țările de Jos (aproape 80 %), alte țări depășind, de asemenea, ținta de 75 %. Din acest motiv, creșterea ratei de ocupare în țări unde în prezent această rată este scăzută (sub media UE, în cazul majorității statelor membre, și peste media UE, dar sub 75 %) ar putea avea ca efect deplasări ale populației în interiorul UE.
2.10

Centrul de combatere a infracționalității care utilizează tehnologii de vârf (High Tech Crime Centre – HTCC) a fost instituit în cadrul Europol în 2002. El constă într-o unitate relativ mică, dar care urmează probabil să crească în viitor, fiind componenta centrală a activității Europol în acest domeniu. HTCC joacă un rol esențial de coordonare, sprijin operațional, analiză strategică și formare. Funcția de formare prezintă o importanță deosebită. În plus, Europol a înființat Platforma europeană de luptă împotriva criminalității cibernetice (European Cyber Crime Platform – ECCP). Aceasta se concentrează pe următoarele aspecte: — sistemul online de raportare a infracțiunilor pe internet (The Internet Crime Reporting Online System – I-CROS); — fișierul de lucru pentru analiză (The Analysis Work File – Cyborg); — portalul pentru expertiză internet și criminalistică (The Internet and Forensic Expertise recipient – I-FOREX).
3.6

Notificarea este necesară și atunci când pozițiile scurte se obțin prin intermediul tranzacțiilor extrabursiere (over the counter) sau al instrumentelor derivate cum ar fi opțiunile, contractele futures etc.
4.7

O complicație suplimentară o constituie și faptul că evaluarea impactului depinde de un model economic care a fost dezvoltat pe deplin pentru numai 14 din cele 15 substanțe enumerate în prezent (acidul clorhidric fiind omis în ultimul moment, iar nitratul de calciu amoniu, vândut în mod normal sub denumirea de „CAN” fiind adăugat fără comentarii sau explicații). Desigur, substanțele și piețele acestora nu sunt omogene, gama acestora variind de la hexamină, un combustibil solid special pentru fabricarea jucăriilor și a mașinilor de gătit, cu vânzări prin rețeaua de comercializare cu amănuntul în valoare de sub 10 milioane de euro, până la nitratul de amoniu (și CAN) și acetonă, vândute în cantități de milioane de tone pentru îngrășăminte chimice și produse cosmetice și menajere, reprezentând o piață de miliarde de euro.
—

în plus, pe de o parte, în prezent există posibilitatea de a obține noi progrese în ceea ce privește obiectivul global de reducere a mercurului, în măsura în care pentru marea majoritate a produselor și aplicațiilor există înlocuitori fără mercur (în condiții de fezabilitate economică), iar pe de altă parte, majoritatea întreprinderilor care fabrică produse ce conțin mercur produc în același timp un înlocuitor al acestuia, ceea ce permite: — reducerea efectelor economice și sociale (sub aspectul locurilor de muncă) ale unei reduceri drastice a consumului de mercur; — ocuparea, de către UE, a unei poziții mai avansate sub aspect economic și al inovării (progres tehnologic); — consolidarea poziției acesteia în cadrul discuțiilor de la nivel internațional sau mondial, inclusiv în contextul RIO+ 20 și al inițiativei Comisiei privind dimensiunea externă a politicii europene de mediu.
1.1

Își exprimă susținerea și aprecierea cu privire la regulamentul propus de către Comisie în vederea sprijinirii măsurilor împotriva manipulării piețelor angro de energie și în favoarea unei mai mari transparențe a acestora. Acest document se bazează pe un studiu mixt care a fost solicitat Comitetului autorităților europene de reglementare a piețelor valorilor mobiliare (Committee of European Securities Regulators – CESR) și Grupului autorităților europene de reglementare în sectorul energiei electrice și al gazului (European Regulators Group for Electricity and Gas – ERGEG) și care evidențiază existența unei reglementări insuficiente cu privire la piețele angro de energie și gaze.
2.1

Am devenit atât de dependenți, în viața noastră de zi cu zi, de serviciile furnizate de navigația prin satelit, încât, dacă acest serviciu ar fi redus sau întrerupt, perturbările care ar apărea în activitățile întreprinderilor, în sectorul bancar, în transporturi, aviație, comunicații etc., ca să dăm doar câteva exemple, ar fi extrem de costisitoare (de exemplu, scăderea veniturilor întreprinderilor, a siguranței rutiere etc.).
5.2

Un prim scenariu constă într-o evoluție preconizată în funcție de tendințele actuale. Uniunea Europeană ar rămâne într-o situație în care indicele de fertilitate s-ar situa sub pragul de înlocuire a generațiilor și ar fi diferit de la un stat membru la altul, dar s-ar constata o ușoară creștere a populației din cauza efectelor de inerție specifică logicii demografice, efecte care s-ar estompa totuși în cele din urmă, ca urmare a creșterii speranței de viață a persoanelor vârstnice și a unui sold pozitiv în materie de migrație. În acest caz, UE ar cunoaște deopotrivă o îmbătrânire accentuată a populației, în ciuda aportului migrației (efect de „structură”), o mare creștere a numărului de persoane în vârstă, așa-numita „gerontocreștere” (efect de „tendință”) și o posibilă scădere a populației active, în pofida creșterii vârstei de plecare la pensie. În plus, în aproximativ jumătate dintre țările Uniunii Europene, am putea asista la o scădere a populației.
2.2

LIFE I s-a derulat din 1992 până în 1995 și a beneficiat de un buget de 400 milioane de euro (100 de milioane de euro pe an). În urma succesului, prin Regulamentul (CE) nr. 1404/96 a fost lansată o a doua fază (LIFE II), care s-a derulat din 1996 până în 1999 și pentru care s-au pus la dispoziție în total 450 milioane de euro (112,5 milioane de euro pe an). LIFE III/Regulamentul (CE) nr. 1655/2000 s-a derulat inițial în perioada 2000-2004 (128 milioane de euro pe an), care a fost prelungită apoi prin Regulamentul (CE) nr. 1682/2004 până la sfârșitul ultimei perioade de finanțare (deci până la sfârșitul anului 2006).
4.25

În această privință, Comisia nu menționează câteva dintre cauzele principale ale aplicării defectuoase generalizate a acquis-ului comunitar în statele membre, pe care CESE le-a semnalat în repetate rânduri, singura justificare posibilă fiind faptul că este vorba de un document cu caracter exclusiv politic. Totuși, dată fiind importanța lor pentru o reglementare mai inteligentă, aceste cauze merită amintite: a) integrarea incorectă sau incompletă a normelor comunitare în legislația națională, cadru în care sunt adesea considerate indezirabile și contrare obiceiurilor și intereselor naționale; b) lipsa de voință politică a autorităților naționale de a respecta și a asigura respectarea unor norme considerate ca fiind „străine” de corpul legislației și de tradiția statului respectiv; c) tendința persistentă de a adăuga normelor comunitare noi mecanisme de reglementare inutile sau de a alege doar anumite părți ale normelor comunitare [fenomene cunoscute sub numele de „suprareglementare” (gold-plating) și „utilizare selectivă” (cherry-picking)]. Ar fi util chiar să se recomande ca, pe lângă „tabelele de corespondență” pe care trebuie să le elaboreze în conformitate cu Acordul interinstituțional (10) și cu Acordul-cadru dintre Comisie și PE, statele membre să fie obligate să indice în mod expres care dintre dispozițiile legilor lor de transpunere constituie cazuri de suprareglementare; d) anumite lacune în pregătirea specifică a autorităților naționale pentru a înțelege și a pune în aplicare acquis-ul comunitar; e) formarea specifică uneori insuficientă a anumitor judecători și a altor actori din sistemul judiciar (avocați, funcționari judiciari etc.) în materie de drept comunitar, care duce uneori la aplicarea eronată sau la neaplicarea normelor transpuse și la aplicarea unor norme „paralele” din cadrul legislațiilor naționale; f) necesitatea extinderii măsurilor de cooperare administrativă, pentru a implica organizațiile societății civile, în special asociațiile de protecție a consumatorilor; g) lipsa de prevedere și de armonizare a legislației de sancționare, care a fost lăsată la latitudinea statelor membre.
4.14

Odată cu folosirea criteriului de eficiență, criteriile de evaluare precizate în decizie și cadru sunt efectiv aliniate la cel de-al 4-lea criteriu al hotărârii Altmark. Aceasta riscă, în plus, să se aplice tuturor compensațiilor, inclusiv celor acordate pentru serviciile publice pe scară restrânsă, furnizate la nivel local și cu efect limitat asupra schimburilor dintre statele membre, precum și în cazul anumitor servicii sociale de interes general, pe care totuși Comisia are în vedere să le scutească de notificare și să le considere compatibile cu piața internă. Cu alte cuvinte, aceste servicii rămân supuse unui control ex post, adică unei noi incertitudini juridice.
5.8

În fine, Comisia include un nou articol vizând asigurarea „accesului la justiție în probleme de mediu”, concept apărut în Statele Unite în anii 1980, bazat pe mișcarea pentru drepturi civile care avusese loc cu 20 de ani mai devreme, în care problemele legate de culoarea pielii, sărăcie și lipsa drepturilor civile și, în consecință, o absență evidentă a „justiției”, erau strâns corelate. Aceleași principii au fost încorporate în Convenția de la Aarhus din 1998. În 2006, a fost adoptat un regulament care stabilește obligațiile ce incumbă instituțiilor UE. Avizul CESE care l-a însoțit, publicat în JO C 117, p.52, din 30.4.2004, susținea propunerea, însă exprima preocuparea acestuia cu privire la definiția restrânsă a „organismelor care promovează protecția mediului” potrivit căruia „alte organizații non-profit, cum ar fi sindicatele, organizațiile active în economia socială sau cele socio-profesionale, asociațiile de consumatori etc. joacă, de asemenea, un rol important în protecția mediului la nivel local, regional, național sau european.” Acest argument rămâne valabil și astăzi, toate segmentele societății civile organizate fiind implicate destul de bine în realizarea unor analize mai în cunoștință de cauză cu privire la aspecte relevante din perspectiva cadrului legislativ în discuție și a asigurării unei protecții adecvate a sănătății și siguranței lucrătorilor și a publicului larg din împrejurimi în eventualitatea producerii unui accident major. Potrivit rapoartelor online ale Comisiei referitoare la punerea în aplicare a regulamentului din 2006, solicitările de informații înregistrate, destul de reduse ca număr, au fost în sprijinul continuării campaniilor paneuropene în curs, și mai puțin în favoarea abordării unor chestiuni specifice ce țin de sit. În consecință, nu este clar de ce la acest punct a fost adăugată această cerință specifică și nu, spre exemplu, propuneri vizând realizarea de schimburi de bune practici, precum și recunoașterea și recompensarea lor. Acesta este un domeniu în care UE are o întârziere serioasă în comparație cu Statele Unite și în care se pot obține progrese reale în ceea ce privește siguranța proceselor și a persoanelor, în acord cu obiectivele declarate ale acestei propuneri.
—

promovarea pe scară largă, pentru elevi, în special pentru cei în situație de eșec școlar, a utilizării tehnologiei digitale la școală, în special sub formă ludică (3), bineînțeles sub îndrumarea profesorilor, în sensul unei utilizări controlate a forței imaginii, ceea ce implică noi forme de învățare și de exprimare, în special sub formă ludică (utilizarea în clasă de „smart phones”, „serious games”, tablete, cărți digitale, rețele sociale etc.);
3.3

Analiști experți au estimat că în anul 2010, emisiile de gaze cu efect de seră au crescut cu 4 % și că instalațiile industriale în cadrul ETS al UE au raportat o creștere de 3,2 %. În 2009, emisiile globale au scăzut cu 1,1 % față de anul 2008: UE (-6,4 %), SUA (-6,5 %) și Japonia (-11,8 %, fără comercializarea emisiilor) au raportat scăderi, în timp ce China a raportat o creștere de 9,1 % (Richard N. Cooper, Harvard University, Europe's Emission Trading System – „Sistemul european de comercializare a emisiilor”, iunie 2010; Christian Egenhofer, CEPS, Bruxelles, The EU ETS and Climate Policy Towards 2050 – „Sistemul european de comercializare a emisiilor (EU ETS) și politica în materie de climă pentru anul 2050”, ianuarie 2011). Este evident că scăderea nivelului de emisii înregistrată între 2008 și 2009 în țările dezvoltate a fost, în primul rând, rezultatul recesiunii economice. Rezultatele preliminare din 2010 confirmă că nivelurile de emisii cresc și scad concomitent cu nivelul activității întreprinderilor.
—

Cazuri similare au implicat fondul de investiții speculative Long Term Capital Management, Bank of Credit and Commerce International (BCCI), colapsul băncilor de economii din SUA și prăbușirile frauduloase ale Enron, Worldcom, Tyco etc și Lehman Brothers (3);
—

În acest context trebuie menționat în mod special un indicator pentru reducerea considerabilă a numărului acelor tineri care nu sunt nici încadrați în muncă și nici nu urmează un program de educație sau formare („NEET - not in employment, education or training).
4.1.1

Natura empirică a legăturii dintre comerț și dezvoltare impune elaborarea unei abordări pragmatice a politicilor comerciale, într-un context de experimentare și învățare. Nu se poate stabili sau afirma ex ante dacă un acord comercial este bun sau nu pentru dezvoltare. CESE reiterează recomandarea exprimată într-un aviz anterior, de a înscrie studiile de impact asupra dezvoltării durabile în cadrul unui ciclu mai amplu de evaluare a consecințelor politicilor comerciale, de la stadiul ex ante la cel ex post, care să țină seama de obiectivele europene ale Strategiei Europa 2020.
4.7.2

În plus, potențialul de ocupare în „economia verde” este supus fluctuațiilor conjuncturii economice, sectoarele respective fiind instabile. Într-o primă fază, tranziția către economia ecologică va duce chiar la pierderi de locuri de muncă în sectoarele tradiționale. Aceste pierderi de locuri de muncă trebuie făcute astfel încât să fie suportabile din punct de vedere social, capacitatea de muncă a lucrătorilor ar trebui sprijinită prin programe de recalificare. Ecologizarea economiei ar putea stimula cererea de locuri de muncă cu calificare înaltă, medie sau redusă, așa cum arată Comisia Europeană în documentul intitulat „Creșterea ecologică” (17). Per ansamblu iau naștere efecte de substituire, motiv pentru care CESE are dubii dacă bilanțul privind ocuparea forței de muncă se ridică la nivelul presupus de Comisie. În plus, există domenii ale tehnologiei ecologice care pot înregistra creșteri spectaculoase într-un interval de timp scurt (de exemplu în construcții), în timp ce ocuparea pe termen lung a forței de muncă se va regăsi mai degrabă în sfera activităților cu înaltă calificare. Și acești lucrători au nevoie de protecție socială; tranzițiile trebuie concepute într-un mod durabil.
1.4

CESE salută obiectivul noului proiect de regulament de a simplifica și reduce sarcina administrativă generată de gestionarea asistenței financiare. Cu toate acestea, CESE are rezerve cu privire la abordarea sectorială legată de alocarea mijloacelor de asistență. Acest mecanism ar trebui utilizat în mod rațional, în funcție de situația specifică din fiecare țară beneficiară, ținându-se seama de faptul că asistența pentru preaderare este menită să contribuie la pregătirea țărilor candidate și potențial candidate pentru viitorul statut de membru. IPA oferă țărilor posibilitatea de a „testa” obligațiile ce le revin ca membri, înainte de a adera, precum și modul de gestionare a fondurilor structurale, de coeziune, de dezvoltare agricolă și rurală. De aceea, abordarea sectorială ar trebui aplicată doar în cazul în care sunt în vigoare norme și proceduri adecvate (de exemplu, în ceea ce privește reglementările în domeniul achizițiilor publice, conflictelor de interese etc.), iar planul de cheltuieli din bugetul public este destul de cuprinzător și nu este stabilit doar pe o perioadă de un an. De obicei, abordarea sectorială are în vedere sectoare precum cel al sănătății, al educației etc., în timp ce asistența IPA se concentrează și asupra acțiunilor anticorupție și de consolidare a capacităților administrației publice, ceea ce este mai puțin probabil să corespundă unei astfel de abordări, deoarece beneficiarul nu este o singură instituție, ci mai multe organisme.
1.5.1

Noțiunea-cheie de „disfuncționalitate a pieței” utilizată de Comisie pare de asemenea să merite o definiție mai precisă, întrucât sensul său variază în funcție de situație – acces la credite, finanțarea rețelelor în bandă largă, viabilizarea în scopuri comerciale a unor situri industriale, accesul la inovare, formare, dezvoltarea activităților antreprenoriale în rândul femeilor etc. În plus, aceste disfuncționalități pot fi legate de diverse cauze: externalități negative, informații imperfecte, probleme de coordonare, existența unei puteri de piață etc.
5.3.2

Evaluarea probabilistică a securității diferă „considerabil de la un stat membru la altul” [COM(2012) 571 final]. Este necesară o armonizare și să se aleagă abordarea cea mai strictă. Nu trebuie să ne complăcem în ideea că probabilitățile sunt minime, întrucât un accident este în general rezultatul unei înlănțuiri de mici deficiențe care se succed sau, mai rău, se suprapun. În plus, analiza accidentului de la Fukushima a demonstrat că riscul de cutremur și de tsunami a fost subestimat, în ciuda avertizărilor specialiștilor care afirmau că aceste fenomene nu numai că sunt posibile, ci s-au și produs în anii '30. Se înclina să se creadă că anumite accidente erau „imposibile”. Cu toate acestea, accidentul de la Three Mile Island a demonstrat deja că nucleul unui reactor se poate topi. În plus, prin verificările realizate la mai mulți ani de la accident, s-a putut constata că vasul reactorului, deși era crăpat, a rezistat. În schimb, la Cernobâl, lava (corium) s-a răspândit pretutindeni, iar la Fukushima, cele 3 nuclee (1, 2 și 3) s-au topit parțial și, probabil, au atacat anvelopele.
3.1.2

Data și frecvența inspecțiilor. Pentru vehiculele destinate transportului de persoane (categoria M1), prima ITP are loc după patru ani de la înmatriculare, a doua – după alți doi și apoi în fiecare an. (Vehiculele din categoria M sunt cele care au cel puțin 4 roți, sunt destinate transportului de persoane și sunt împărțite în trei clase, în funcție de numărul de locuri și de masa maximă: M1 sunt cele cu 9 locuri, M2 au mai mult de 9 locuri și masa mai mică de 5 tone, M3 au mai mult de 9 locuri și mai mult de 5 tone. Vehiculele din categoria N au cel puțin 4 roți și sunt destinate transportului de marfă. Și în această categorie există trei clase, în funcție de masă: N1 < 3,5 tone, N2 < 12 tone, iar N3 > 12 tone. Categoria O cuprinde remorcile și semiremorcile, iar categoria T – tractoarele pe roți.) Automobilele și autovehiculele ușoare pentru transportul de mărfuri (N1) care parcurseseră la data primului control mai mult de 160 000 km trebuie să fie controlate în fiecare an (sistemul 4-1-1 în loc de sistemul actual 4-2-1), acest lucru fiind valabil și pentru motociclete. Statele membre care prevăd deja aceste cadențe pot impune termene mai scurte pentru controale. Statele membre au, de asemenea, posibilitatea de a alege frecvența inspecțiilor pentru vehiculele de interes istoric, cuprinzând aici și motocicletele, toate acestea nefăcând însă obiectul noului regulament. Pentru vehiculele din categoriile M2, M3, N2, N3, O3, O4 și T5, prima inspecție va trebui însă să aibă loc la un an după înmatriculare. Același lucru este valabil și pentru vehiculele din categoria M1 înregistrate ca taxiuri sau ambulanțe.
4.6.2

Directiva propune ca acele costuri ale rezoluției care nu sunt acoperite de acționari și creditori să fie puse la dispoziție prin finanțare suplimentară din partea sectorului financiar; sistemele de garantare a depozitelor pot fi utilizate în acest sens ori de câte ori este necesar. CESE salută introducerea unor reguli armonizate bazate pe contribuții ex ante pentru sistemele de garantare a depozitelor și fondurile de rezoluție. Criteriile pentru contribuția ex ante la finanțarea rezoluției par a fi adecvate și realiste în situația actuală; cu toate acestea, condițiile economice și financiare pot suferi modificări neașteptate, după cum s-a putut vedea în ultimii ani. Ținând seama de faptul că un fond de rezoluție ar avea nevoie de zece ani pentru acoperirea integrală a costurilor, CESE propune introducerea unei reguli, în virtutea căreia criteriile de contribuție ex ante să poată fi revizuite periodic.
—

Să se ia în considerare propunerea profesorilor Eric A. Posner și E. Glen Weyl de la Universitatea din Chicago [An FDA for Financial Innovation: Applying the Insurable Interest Doctrine to Twenty-First-Century Financial Markets (Un organism similar Food and Drug Administration pentru inovare financiară: aplicarea doctrinei interesului asigurabil la piețele financiare ale secolului XXI) – 23.2.2012] ca orice produs nou să dispună – înainte de a fi lansat – de aprobare guvernamentală, care să i se acorde dacă produsul este în serviciul economiei reale și să i se refuze dacă scopul produsului este pur și simplu unul speculativ.
1.18

Per ansamblu, se poate constata că Europa are nevoie de un nou model de creștere, aflat sub semnul luptei împotriva șomajului inacceptabil, care să acorde o marjă de manevră suficientă pentru investiții în viitor precum și în investiții sociale și ecologice generatoare de creștere și cerere economică. Restructurările bugetare și garantarea unei baze de venituri suficiente, cu respectarea unei repartizări echitabile trebuie să ducă la consolidarea sistemelor sociale, pentru a crește astfel puterea productivă și a stabiliza cererea și nivelul de încredere. Un asemenea model de creștere permite și consolidarea durabilă a bugetelor publice.
1.4

În paralel și în completarea acțiunilor de facilitare a utilizării CC și plecând de la exemplul reușitei SUA în materie de CC, Comitetul recomandă Comisiei să depună eforturi pentru a încuraja producția europeană de energie digitală, altfel spus apariția și consolidarea furnizorilor europeni de infrastructură CC (IaaS – Infrastructure as a Service). În acest scop, se pot lua în considerare mai multe căi: — încurajarea actorilor europeni pentru a-i face să se mobilizeze și să investească în proiecte de producție de energie digitală. Printre întreprinderile vizate s-ar putea număra, în special, operatorii din domeniul telecomunicațiilor, editorii de programe etc.; — consolidarea alocărilor din fondurile structurale sau privilegierea recurgerii la subvenții, pentru a se încuraja emergența unor centre de date CC gestionate și operate de actori europeni; finanțarea la nivel european a benzii largi ar putea fi un model de urmat pentru finanțarea CC; — lansarea de proiecte europene în cadrul cărora o serie de consorții europene să poată prezenta oferte competitive, consolidându-și astfel activitățile, serviciile și produsele. Obiectivul este de a valorifica actualele condiții favorabile (gradul ridicat de protecție a datelor în Europa, temerile utilizatorilor în ce privește furnizorii aflați la prea mare distanță, necesitatea unor garanții puternice în materie de securitate etc.), pentru a permite emergența unor furnizori de CC europeni, fie ei locali, naționali (cloud suveran) sau transfrontalieri (consorții care să acopere mai multe state membre).