[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 2.7.2009

COM(2009) 330 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

privind aplicarea acquis-ului în domeniul protecției consumatorilor

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

privind aplicarea acquis-ului în domeniul protecției consumatorilor(Text cu relevanță pentru SEE)

1. INTRODUCERE

Cei 493 de milioane de consumatori din UE reprezintă un element esențial pentru funcționarea eficientă a pieței interne. Deoarece cheltuielile de consum generează jumătate din bogăția Uniunii Europene, consumatorii au un rol crucial în ceea ce privește realizarea obiectivelor Agendei de la Lisabona, și anume consolidarea creșterii, a ocupării forței de muncă și a concurenţei.

Sentimentul că normele comunitare în materie de protecție a consumatorilor sunt aplicate cu rapiditate contribuie la consolidarea încrederii consumatorilor și are un efect disuasiv pentru întreprinderile care încearcă să se sustragă acestor norme, ceea ce favorizează crearea de condiții echitabile pentru toți actorii în cauză. Prin urmare, aplicarea eficientă reprezintă o prioritate pentru politica privind protecția consumatorilor. Aceasta este, de asemenea, o componentă-cheie a politicii Comisiei privind piața unică, având în vedere faptul că punerea în aplicare și asigurarea respectării normelor sunt indispensabile pentru concretizarea avantajelor pieței unice pentru cetățeni.

Printre activitățile care vizează asigurarea respectării normelor de protecție a consumatorilor, acțiunea autorităților publice ocupă un loc preponderent, deoarece reprezintă baza pentru toate celelalte strategii și constituie o condiție prealabilă pentru reușita lor. Eficiența acestei acțiuni a autorităților publice și a supravegherii pieței descurajează foarte mult comercianții care ar putea fi tentați să se sustragă normelor și favorizează adoptarea altor măsuri de îmbunătățire a funcționării piețelor și a comportamentului comercianților. Vizibilitatea activităților de aplicare a normelor și rezultatul lor au contribuție fundamentală la realizarea acestui obiectiv. Încrederea consumatorilor nu poate fi consolidată decât dacă aceștia sunt informați cu privire la ceea ce se întâmplă pe piețe și dacă aceștia au certitudinea că întreprinderile care nu respectă normele vor fi sancționate. De asemenea, campaniile de informare nu vor avea impactul dorit decât în cazul în care consumatorii își pot exercita drepturile având convingerea că amenințarea cu sancțiunile le consolidează poziția.

În contextul actualei crize economice mondiale, aplicarea fermă și coerentă a normelor este și mai importantă, deoarece criza duce la creșterea vulnerabilității consumatorilor și o diminuare a vigilenței în ceea ce privește respectarea normelor ar putea reprezenta o nouă sursă de prejudiciu pentru consumatori. De asemenea, aplicarea eficientă a normelor consolidează încrederea consumatorilor fragilizată de criză, contribuind astfel la creșterea cheltuielilor consumatorilor, un adevărat motor pentru relansare. Este esențială consolidarea mecanismelor de supraveghere a pieței și a mecanismelor de asigurare a respectării normelor pentru a favoriza încrederea consumatorilor, deoarece cheltuielile consumatorilor vor constitui un factor important pentru relansarea economică. Criza economică actuală generează, de asemenea, noi dificultăți pentru autoritățile responsabile cu asigurarea respectării normelor, care pot fi confruntate cu o diminuare a resurselor de care dispun și care trebuie să își stabilească prioritățile cu grijă și să optimizeze rezultatele activității lor.

De asemenea, consumatorii europeni rămân reticenți în legătură cu posibilitatea de a profita de avantajele oferite de integrarea pieței, în parte deoarece aceștia nu sunt siguri că beneficiază de aceeași protecție a drepturilor lor atunci când efectuează cumpărături în străinătate[1]. În cadrul unei piețe unice, consumatorii nu ar trebui să se preocupe de locul în care își are sediul un comerciant, deoarece acest aspect nu ar trebui să influențeze nivelul de protecție împotriva practicilor comerciale neloiale. Prin urmare, o provocare deosebită pentru UE este garantarea în mod constant a unui grad înalt de respectare a normelor pe întregul său teritoriu. Prezenta comunicare vizează realizarea unui bilanț al activităților Comisiei aflate în desfășurare și examinarea posibilităților de noi inițiative în contextul unei analize aprofundate a activităților conexe de asigurare a respectării normelor.

2. PROVOCăRILE LEGATE DE ASIGURAREA EFICIENTă A RESPECTăRII NORMELOR

2.1. Principii: asigurarea respectării normelor prin corelarea măsurilor de control adoptate de autoritățile publice cu alte tipuri de măsuri

În domeniul politicii pentru protecția consumatorilor, asigurarea respectării normelor include o serie de activități întreprinse de diverși actori, utilizând diferite instrumente, pentru a garanta că drepturile consumatorilor sunt respectate. Printre aceste activități se numără procedurile formale de asigurare a respectării normelor, adoptate în principal de autoritățile publice competente, care sunt vizate de prezenta comunicare, dar și acțiunile consumatorilor care încearcă să își apere drepturile prin intermediul procedurilor individuale de execuție și al altor mecanisme de soluționare a litigiilor. O acțiune eficientă în domeniul asigurării respectării normelor combină activitățile care promovează respectarea normelor prin informarea consumatorilor și a întreprinderilor, cu măsuri mai formale în acest domeniu.

Asigurarea eficientă a respectării normelor depinde de disponibilitatea datelor care le permit autorităților competente să își concentreze eforturile asupra piețelor care nu răspund așteptărilor consumatorilor și care oferă elemente concrete pe care se pot baza acțiunile de asigurare a respectării normelor. Date similare ar trebui colectate cu privire la impactul și eficacitatea combinațiilor de măsuri de asigurare a respectării normelor.

De asemenea, aceasta presupune existența unor organisme competente care au atribuțiile necesare pentru a asigura aplicarea normelor, ceea ce implică căi de atac și sancțiuni proporționale, accesibile și disuasive.

Concepția tradițională a aplicării normelor în materie de protecție a consumatorilor a fost că autoritățile publice aplică legislația în vigoare. În prezent există alternative care le permit consumatorilor să obțină despăgubiri în mod direct. De asemenea, au început să apară noi forme de asigurare a respectării normelor. Mecanismele de soluționare alternativă a litigiilor ( Alternative Dispute Resolution - ADR) sau mecanismele de soluționare extrajudiciară pot constitui o alternativă practică și atractivă pentru consumatorii care nu au reușit să soluționeze un litigiu cu un comerciant pe cale amiabilă.

Măsurile de coreglementare și de autoreglementare pot permite atât consolidarea angajamentului profesioniștilor în vederea garantării unui nivel înalt de respectare a normelor (de exemplu, Pactul pentru siguranța jucăriilor și Forumul cetățenilor pentru energie), cât și oferirea unei alternative la legislația formală sau completarea acesteia (masa rotundă cu privire la publicitate sau codul de conduită cu privire la schimbarea băncii). În acest ultim caz. este esențial ca măsura să nu stabilească doar standardele dorite, ci și să includă mecanisme de monitorizare și o procedură de soluționare a plângerilor.

Prin urmare, acțiunile publice de asigurare a respectării normelor și acțiunile de asigurare a respectării normelor întreprinse de organismele de autoreglementare se pot completa reciproc: primele pot furniza baza juridică și judiciară, iar cele din urmă, resursele suplimentare pentru cazurile cele mai simple.

Directiva privind practicile comerciale neloiale[2] ilustrează bine această complementaritate deoarece confirmă faptul că autoreglementarea poate susține asigurarea la nivel judiciar și administrativ a respectării normelor și clarifică rolul pe care îl pot avea responsabilii cu codurile de conduită în cadrul asigurării respectării normelor. Statele membre se pot baza pe măsuri de soluționare a litigiilor care decurg din autoreglementare pentru a spori nivelul de protecție a consumatorilor și a maximiza respectarea legislației. Cu toate acestea, directiva stipulează în mod clar faptul că autoreglementare nu poate înlocui mijloacele judiciare sau administrative de asigurare a respectării normelor. Ea ameliorează eficiența codurilor de conduită solicitându-le statelor membre să asigure respectarea normelor de autoreglementare de către comercianții care au ales să se conformeze codurilor.

Prin urmare, organismele responsabile cu aplicarea codurilor de autoreglementare pot maximiza impactul resurselor limitate, cu condiția să îndeplinească criteriile de eficacitate, legitimitate, responsabilitate și coerență.

2.2. Provocările

Piețele de consum evoluează rapid, creând noi provocări pentru autoritățile responsabile cu asigurarea respectării normelor. În primul rând, deoarece produsele, serviciile și canalele de vânzări devin din ce în ce mai sofisticare, iar consumatorii trebuie să facă alegeri din ce în ce mai complexe care au drept rezultat un risc mai mare de prejudiciu, tehnicile de asigurare a respectării normelor trebuie adaptate în consecință. După caz, se poate dovedi necesară și o revizuire a cadrului de reglementare, pentru a completa eventualele lacune.

În al doilea rând, dimensiunea transfrontalieră a piețelor de consum crește rapid, odată cu emergența comerțului electronic. Factori cum ar fi extinderea pieței interne și creșterea globalizării comerțului contribuie, de asemenea, la amplificarea dimensiunii transfrontaliere a piețelor de consum. Aceasta creează noi provocări pentru autoritățile responsabile cu asigurarea respectării normelor, care sunt constrânse de frontierele jurisdicției lor.

În al treilea rând, politica de asigurare a respectării normelor la nivel transfrontalier este împiedicată de fragmentarea cadrului de reglementare care rezultă din clauzele de armonizare minime conținute în multe dintre directivele comunitare privind protecția consumatorilor. Asigurarea respectării normelor la nivel transfrontalier necesită un acord cu privire la principiile care definesc legislația aplicabilă și cu privire la reconcilierea diferitelor capacități administrative și tradiții privind asigurarea respectării normelor în statele membre.

În al patrulea rând, asigurarea eficientă a respectării normelor este realizată prin optimizarea utilizării instrumentelor aflate la dispoziția autorităților competente. Selectarea domeniilor care vor face obiectul unei anchete ar trebui să se efectueze pe baza unui ansamblu coerent de criterii care să includă, în special, importanța problemelor dintr-un anumit sector (pe baza numărului de plângeri înregistrate, de exemplu), consecințele ameliorărilor asupra bunăstării consumatorilor și prejudiciul potențial pentru consumatori în cazul absenței măsurilor.

În ultimul rând, atingerea unui nivel înalt de asigurarea a respectării normelor este un mijloc de a oferi un semnal clar pieței, cu privire la faptul că există efectiv un risc de a fi reperat, de a face obiectul unei anchete și de a suporta sancțiuni. Această abordare trebuie însoțită de sancțiuni proporționale și disuasive.

2.3. Rolul Comisiei

Articolul 153 din Tratatul CE stabilește rolul Comunității în promovarea interesului consumatorilor și prevede obiectivul de a asigura un nivel înalt de protecție a consumatorilor. Asigurarea respectării de către comercianți a acquis-ului în materie de protecție a consumatorilor ține de responsabilitatea statelor membre și acțiunile principale în acest domeniu se desfășoară la nivel național.

În acest context de aplicare descentralizată, sarcina Comisiei[3] este de a garanta faptul că, la nivelul UE, cadrul de reglementare atinge cel mai înalt standard posibil de protecție a consumatorilor și favorizează încrederea atât a consumatorilor, cât și a întreprinderilor, pentru a crea o piață unică pe deplin integrată.

În virtutea rolului său de gardian al tratatului, Comisia monitorizează transpunerea și implementarea directivelor de către statele membre, precum și implementarea normelor direct aplicabile. În cazul în care un stat membru nu își îndeplinește obligațiile de asigurare a respectării normelor, Comisia, după caz, inițiază proceduri privind încălcarea dreptului comunitar în temeiul articolului 226 din Tratatul CE.

De asemenea, Comisia contribuie la abordarea dificultăților cu care se confruntă autoritățile competente, garantând stabilirea unor mecanisme eficiente la nivelul UE pentru a asigura soluționarea rapidă a cazurilor transfrontaliere. Comisia își utilizează rolul de facilitator pentru a iniția și coordona acțiuni comune de asigurare a respectării normelor la nivelul UE. De asemenea, ea are un rol central în schimbul de bune practici și oferă sprijin suplimentar prin intermediul acțiunilor de formare și prin furnizarea de sprijin financiar pentru activitățile comune de supraveghere a pieței și de asigurare a respectării normelor întreprinse de autoritățile naționale competente.

La articolul 153 alineatul (3) litera (b) din Tratatul CE se prevede, de asemenea, rolul Comunității de a sprijini, completa și monitoriza politicile naționale în materie de protecție a consumatorilor. Monitorizarea și evaluarea comparativă a asigurării respectării normelor este un element important pentru crearea unei piețe interne eficiente pentru consumatori. Este necesară evaluarea ulterioară a instrumentelor de care dispune Comisia pentru a susține și a completa măsurile de ameliorare a transparenței. O mai mare transparență poate fi importantă în special în cazul în care prejudiciul suportat de consumator nu se limitează la un stat membru sau la situații transfrontaliere, practicile unei anumite întreprinderi afectând consumatori din mai multe state membre sau chiar din toate statele membre. În astfel de cazuri cu o dimensiune europeană, poate fi util ca Comisia să ia inițiativa de a aborda problema și de a încerca să identifice o soluție.

Dispoziția menționată anterior poate constitui, de asemenea, o bază pentru viitoare instrumente juridice care i-ar permite Comisiei să susțină și să completeze mai bine activitățile de asigurare a respectării normelor întreprinse de statele membre.

3. TRECEREA LA O VITEZă SUPERIOARă

Abordarea provocărilor cu care se confruntă autoritățile responsabile cu asigurarea respectării normelor este esențială pentru a le permite consumatorilor să obțină beneficii concrete. Pentru a realiza acest obiectiv, Comisia a identificat cinci domenii de acțiune prioritare:

( dezvoltarea la nivel transfrontalier a unor mecanisme de cooperare mai solide și mai eficiente de asigurare a respectării normelor;

( consolidarea transparenței și vizibilității activităților de supraveghere a pieței și de asigurare a respectării normelor;

( îmbunătățirea schimbului de cunoștințe și dezvoltarea unei înțelegeri comune a normelor;

( ameliorarea monitorizării pieței – dezvoltarea unei abordări mai solide bazate pe date concrete;

( intensificarea cooperării internaționale.

3.1. Dezvoltarea la nivel transfrontalier a unor mecanisme de cooperare mai solide și mai eficiente de asigurare a respectării normelor

Experiența arată că o cooperare activă între autoritățile responsabile cu asigurarea respectării normelor este unul dintre mijloacele cele mai eficiente de a aborda provocările cu care se confruntă acestea. Schimbul de informații, asistența în materie de anchete, notificarea și coordonarea supravegherii pieței și acțiunile de asigurare a respectării normelor reprezintă elemente-cheie ale unei cooperări eficiente între autorități.

Mai multe instrumente comunitare sectoriale au stabilit astfel de cadre de cooperare și prezenta comunicare se va concentra asupra următoarelor:

( directiva privind siguranța generală a produselor[4] și noul cadru legislativ[5] , care stabilesc un cadru comunitar de supraveghere a pieței, pentru a ajuta autoritățile naționale să monitorizeze produsele în cadrul pieței, și un sistem de avertizare rapidă (RAPEX) între autoritățile de supraveghere a pieței, prin intermediul căruia acestea trebuie să se informeze reciproc în cazul în care sunt adoptate măsuri împotriva unor produse de consum care prezintă un risc grav pentru sănătatea și siguranța consumatorilor.

( regulamentul privind cooperarea în materie de protecție a consumatorilor (CPC)[6] , care organizează cooperarea între autoritățile naționale responsabile cu asigurarea respectării acquis-ului comunitar în materie de protecție a consumatorilor. Rețeaua CPC oferă autorităților mijloacele de a împiedica întreprinderile să desfășoare activități transfrontaliere care sunt în detrimentul consumatorilor. Ea stabilește un cadru comun de cooperare între aceste autorități și prevede atribuții minime de anchetă și de asigurare a respectării normelor.

Activitățile privind securitatea produselor, care au fost inițiate în 2002, sunt mai dezvoltate decât CPC. Comisia profită de experiența prețioasă dobândită prin intermediul directivei privind siguranța generală a produselor pentru a dezvolta și consolida rețeaua CPC, care a început să funcționeze la sfârșitul anului 2006.

Pentru a facilita cooperarea în cadrul stabilit de directiva privind siguranța generală a produselor și de regulamentul CPC, Comisia furnizează instrumente IT specifice (RAPEX și CPCS) pentru a favoriza schimbul de informații. Acestea sunt în curs de ameliorare pentru a asigura o prelucrare mai rapidă a tuturor notificărilor și solicitărilor.

Punerea în aplicare a acestor două instrumente face obiectul unei reexaminări periodice. Ultimele reexaminări au avut loc în 2008. Ambele rapoarte au concluzionat că instrumentele erau în măsură să le ofere consumatorilor un nivel înalt de protecție în măsura în care normele erau aplicate în mod corespunzător. Au fost identificate unele lacune, cum ar fi lipsa unor resurse adecvate, dificultăți legate de instrumentul IT și probleme referitoare la legislația aplicabilă. Pentru mai multe detalii, pot fi consultate rapoartele respective[7].

De asemenea, Comisia susține activitățile de cooperare ale statelor membre oferind contribuții financiare pentru activități comune transfrontaliere. Unul dintre principalele avantaje ale acestor activități comune este că rezultatele aduc beneficii tuturor membrilor rețelei. În domeniul siguranței produselor, acestea au dus la lansarea a treisprezece acțiuni comune de supraveghere a pieței vizând anumite categorii de produse, în special brichetele, ghirlandele luminoase și echipamente pentru terenuri de joacă. De asemenea, Comisia a contribuit financiar la două proiecte comune de asigurare a respectării normelor legate de CPC: unul consacrat ofertelor privind falsele cluburi de vacanță și celălalt tarifelor companiilor aeriene.

În domeniul siguranței produselor, Comisia a inițiat următoarele măsuri în vederea consolidării impactului acțiunii sale:

(a) revizuirea cadrului legislativ pentru comercializarea produselor (noul cadru legislativ) a permis consolidarea funcționării pieței interne și, în acest context, a sporit nivelul de siguranță a produselor și a consolidat supravegherea pieței și trasabilitatea mărfurilor.

(b) orientările utilizate de sistemul de avertizare rapidă, RAPEX, sunt în curs de revizuire, în vederea îmbunătățirii funcționării sistemului.

(c) o nouă abordare legată de supravegherea pieței este în prezent în curs de apariție: ea introduce controale mai sistematice în amonte, la nivelul lanțurilor de producție și de distribuție, controale specifice la punctele de intrare pe piața internă și o cooperare consolidată între autoritățile vamale și autoritățile de supraveghere a pieței. Se va realiza un proiect-pilot pentru o selecție de bunuri/sectoare cu risc ridicat.

Cadrul comunitar de supraveghere a pieței promovează, de asemenea, cooperarea între autoritățile naționale de supraveghere care îmbracă, în principal, două forme. În primul rând autoritățile publice și operatorii economici recurg la instrumente convenite de comun acord, cum ar fi coduri de conduită[8] sau orientări privind aplicarea măsurilor voluntare[9]. În al doilea rând, autoritățile statelor membre interacționează îndeaproape cu operatorii economici în cazul măsurilor „voluntare”, furnizând orientări înaintea notificării și după notificare sau convenind cu operatorii economici asupra aplicării unor astfel de măsuri[10]. Experiența dobândită cu sistemul RAPEX arată că această supraveghere a pieței în cooperare are o importanță crucială pentru punerea în aplicare adecvată a măsurilor corective.

În ceea ce privește rețeaua CPC, prioritatea actuală a Comisiei este de a consolida funcționarea acesteia. Principalul obiectiv este de a garanta faptul că este atins un nivel comparabil de punere în aplicare în toate statele membre.

Reexaminarea privind rețeaua CPC indică faptul că există dificultăți în abordarea cazurilor transfrontaliere din cauza capacităților administrative ale autorităților, în special în ceea ce privește lipsa resurselor disponibile. Criza economică actuală riscă să agraveze și mai mult situația într-un moment în care este mai important ca niciodată să se asigure aplicarea coerentă a legislației. Comisia dialoghează cu statele membre pentru a examina modul în care se pot obține resursele adecvate în vederea respectării obligațiilor existente în temeiul Regulamentului CPC. În cazul în care un stat membru nu își îndeplinește aceste obligații, Comisia, după caz, inițiază proceduri privind încălcarea dreptului comunitar în temeiul articolului 226 din Tratatul CE.

Comisia a inițiat o serie de acțiuni pentru a ameliora funcționarea rețelei CPC:

(a) Acțiuni concertate de asigurare a respectării normelor se desfășoară anual. În cadrul anchetelor specifice (inspecții), autoritățile naționale examinează simultan respectarea legislației comunitare într-un anumit sector și iau măsurile adecvate de asigurare a respectării normelor. Două inspecții de acest tip au fost deja efectuate de rețea: prima în 2007, pe site-uri de vânzări online de bilete de avion și cea de-a doua în 2008, pe site-uri care propun sonerii pentru telefoane mobile. Având în vedere experiența pozitivă dobândită în urma acestor două experiențe, rețeaua analizează în prezent modalități de a combina aceste inspecții cu alte instrumente, cum ar fi activitățile legate de „cumpărăturile sub acoperire” ( mystery shopping );

(b) Rețeaua adoptă un plan de acțiune anual cu privire la asigurarea respectării normelor . Comisia preconizează să ajungă la un acord cu statele membre asupra unui cadru multianual la nivel înalt pentru aceste planuri de acțiune. Ar trebuie, de asemenea, să se acorde o atenție sporită fondării deciziilor referitoare la alegerea sectoarelor-țintă pe un ansamblu coerent de criterii pentru stabilirea priorităților, inclusiv evaluarea riscurilor. Un grup de autorități lucrează la consolidarea acestei abordări axate pe riscuri în cadrul unei activități comune din 2008. Recomandările proiectului vor fi utilizate pentru a îmbunătăți procedurile de programare ale rețelei. De asemenea, rețeaua va beneficia de datele oferite de tabloul de bord al piețelor de consum și de indicatorii privind asigurarea respectării normelor.

(c) Sunt organizate ateliere consacrate unor teme specifice în vederea stabilirii unei abordări comune pentru a răspunde problemelor identificate de autoritățile CPC. De exemplu, în 2009, au fost organizate ateliere cu privire la legislația aplicabilă și la modul în care poate fi optimizată funcționarea rețelei.

În prezent, abordarea Comisiei se bazează pe realizarea potențialului de model descentralizat inerent directivei privind siguranța generală a produselor și regulamentului CPC. Ar putea fi de dorit să se revizuiască ulterior arhitectura administrativă, pentru a favoriza sinergii mai mari, în conformitate cu evoluțiile recente din alte domenii ale reglementării europene.

3.2. Consolidarea transparenței și vizibilității

Vizibilitatea rezultatelor supravegherii pieței și a acțiunilor de asigurare a respectării normelor este un element esențial al unei strategii coerente de aplicare a legislației. Ea permite sensibilizarea actorilor pieței la existența efectivă a unui risc de a fi reperat, de a face obiectul unei anchete și de a suporta sancțiuni. Această vizibilitate este indispensabilă atât pentru consolidarea încrederii consumatorilor în guvernanța pieței, cât și pentru obținerea unui efect disuasiv. Prin urmare, ea este esențială pentru buna funcționare a pieței. În acest context, Comisia a adoptat următoarele măsuri:

( a instituit o rețea de comunicatori cu reprezentanții statelor membre pentru a elabora o strategie comună de comunicare în ceea ce privește activitățile rețelei CPC;

( prin intermediul unor activități mediatice specifice , a sporit vizibilitatea la nivelul UE a acțiunilor de asigurare a respectării normelor întreprinse de autoritățile naționale competente, pentru a maximiza impactul acestora.

Experiența practică rezultată din acțiunile concertate de asigurare a respectării normelor a demonstrat complexitatea juridică legată de publicarea rezultatelor. Activitățile mediatice privind prima acțiune comună consacrată site-uri de vânzări online de bilete de avion în 2007 a arătat diferențe importante în ceea ce privește normele juridice și practicile administrative ale statelor membre și abordarea lor cu privire la comunicare. Activitatea de anchetă a autorităților responsabile cu asigurarea respectării normelor face adesea obiectul unor norme stricte de confidențialitate. De asemenea, Comisia se confruntă cu constrângeri juridice în ceea ce privește publicarea rezultatelor propriilor sale activități de sprijinire a politicilor naționale în materie de protecție a consumatorilor.

Având în vedere necesitatea ameliorării transparențe și securității juridice în acest domeniu, Comisia va analiza modalitățile de comunicare a informațiilor referitoare la piață pentru a le permite consumatorilor să facă alegeri în cunoștință de cauză. Obiectivul oricărei inițiative viitoare a Comisiei ar fi facilitarea publicării rezultatelor viitoarelor studii și controlul aplicării legislației, inclusiv defalcarea acestor rezultate per întreprindere. O astfel de inițiativă ar lua în considerare interesele legitime ale întreprinderilor în cauză și faptul că Comisia nu este abilitată să se pronunțe oficial asupra existenței unei încălcări a dreptului comunitar.

3.3. Îmbunătățirea schimbului de cunoștințe și dezvoltarea unei înțelegeri comune a normelor

Unul dintre principalele avantaje ale rețelelor de cooperare descrise anterior este acela că ele creează un mediu privilegiat, propice schimbului de bune practici între autorități. Această punere în comun a cunoștințelor contribuie la obținerea unui standard mai ridicat de protecție a consumatorilor, precum și la o abordare mai uniformă a acțiunilor de asigurare a respectării normelor la nivel comunitar.

Experiența confirmă faptul că asistența acordată activităților transfrontaliere s-a dovedit a fi esențială pentru stimularea progresului în acest domeniu. Încurajarea unor astfel de schimburi este o prioritate pentru Comisie, care intervine în calitate de facilitator:

( elaborând orientări și ghiduri în cooperare cu statele membre, pentru a asigura buna funcționare a rețelelor existente (de exemplu, orientările RAPEX[11]);

( creând baze de date pentru a stoca documente-cheie, cum ar fi orientări, ghiduri, legislație și jurisprudență. Exemple: Compendiul de drept comunitar în materie de protecție a consumatorilor, care stabilește raporturile între directivele care fac obiectul reexaminării; jurisprudența Curții de Justiție a Comunităților Europene; măsurile naționale de transpunere și jurisprudențele naționale, precum și noua bază de date privind practicile comerciale neloiale care se află în curs de dezvoltare și care va permite schimbul de informații cu privire la normele naționale, deciziile de aplicare, jurisprudența națională și comunitară și alte tipuri de documente, cum ar fi articole științifice, studii și orientări naționale;

( susținând financiar proiecte comune care stabilesc un cadru pentru schimbul de bune practici și de metode de lucru comune.

Proiectul „ Intensificarea supravegherii pieței cu ajutorul celor mai bune practici ” ( Enhancing Market Surveillance through Best Practice – EMARS), este un exemplu de cooperare important în domeniul securității produselor. Această acțiune comună, care s-a derulat timp de trei ani și s-a încheiat în 2008, a avut o mare varietate de rezultate care cărora li se va da curs în cadrul unui proiect lansat în 2009: o bază de cunoștințe și un forum de consiliere rapidă, un ghid de bune practici și o nouă strategie de formare, aceasta din urmă vizând completarea schemelor de formare pentru supravegherea pieței la nivel național. Un alt proiect, efectuat de rețeaua CPC, avea drept obiectiv dezvoltarea unei metodologii comune pentru realizarea de inspecții pe internet, care va fi testată în cadrul activităților comune din 2009.

Comisia dezvoltă un serviciu de consiliere și orientare prin organizarea de discuții în cadrul unor ateliere, precum și prin publicarea unor orientări interpretative privind legislația comunitară în materie de protecție a consumatorilor. De exemplu, Comisia a lansat un proiect vizând elaborarea de orientări interpretative privind noile concepte introduse de directiva privind practicile comerciale neloiale. Tratarea cotidiană a cazurilor de către rețeaua CPC a arătat complexități și o lipsă de consens în ceea ce privește interpretarea legislației comunitare în materie de protecție a consumatorilor. Acestea au contribuit la încetinirea procesării cazurilor transfrontaliere.

Pentru a remedia această lacună, Comisia va stabili un mecanism prin care se poate ajunge la un consens , pe baza unei înțelegeri comune a cadrului de reglementare în domeniul protecției consumatorilor. Acesta poate lua forma unor instrumente on-line care să permită tratarea centralizată a întrebărilor legate de transpunere și interpretare, a vademecumurilor, a întrebărilor frecvente sau a ghidurilor electronice sau pe hârtie. Obiectivul este de a propune orientări autorităților naționale responsabile cu asigurarea respectării normelor, pentru a stabili o înțelegere comună a normelor. Ca un prim pas, în 2009 au fost organizate o serie de ateliere adresate comitetelor CPC.

3.4. Ameliorarea monitorizării pieței (dezvoltarea unei abordări mai solide bazate pe date concrete)

Politicile care dau rezultate în practică se bazează pe date și cifre obiective care servesc la elaborarea de politici în vederea punerii la punct a unor strategii de aplicare, stabilirii de priorități și evaluării eficienței aplicării.

O abordare bazată pe elemente concrete este deosebit de importantă atunci când resurse limitate trebuie împărțite între diferite priorități. Permițând abordarea aspectelor adecvate folosind măsurile corespunzătoare, datele și analizele contribuie la concentrarea eforturilor de asigurare a respectării normelor și, în acest fel, la optimizarea utilizării resurselor disponibile. Ele generează o cultură a evaluării inter pares cu privire la analiza comparativă, pentru a stimula dezvoltarea unei culturi solide a asigurării respectării normelor. O astfel de abordare este în egală măsură eficientă în ceea ce privește evaluarea impactului normelor juridice obligatorii și a măsurilor voluntare adoptate prin intermediul autoreglementării.

Comisia a elaborat noi instrumente pentru a monitoriza performanțele pieței și pentru a efectua o analiză comparativă a mediului consumatorilor în ceea ce privește respectarea dispozițiilor, asigurarea respectării normelor și autonomizarea consumatorilor prin intermediul unor indicatori specifici care vor detecta lacunele și deficiențele care necesită acțiuni ulterioare de anchetă și/sau corective. Printre aceste instrumente se numără cele descrise mai jos:

( tabloul de bord al piețelor de consum[12] , instituit în 2008, monitorizează piețele din perspectiva consumatorilor și furnizează o evaluare anuală a eficienței funcționării acestor piețe prin intermediul unui proces în două etape. Prima etapă, analiza piețelor , se desfășoară pe baza a cinci indicatori-cheie de performanță: plângerile, satisfacția, prețurile, schimbarea furnizorilor și siguranța. Acești indicatori pot fi folosiți și pentru a identifica domenii în care ar putea fi necesară o analiză de anchetă ulterioară. Aceste date furnizează, de asemenea, indicații cu privire la problemele care ar putea fi folosite pentru identificarea priorităților la nivel național și/sau comunitar;

( a doua etapă a mecanismului tabloului de bord al piețelor de consum, analiza aprofundată , examinează piețele mai detaliat din perspectiva consumatorului și se concentrează asupra unor aspecte specifice, care, conform primelor indicații din tabloul de bord, nu răspund așteptărilor consumatorilor. Obiectivul este identificarea motivelor aflate în spatele problemelor detectate în legătură cu politica și acquis-ul în materie de protecție a consumatorilor. Tabloul de bord al piețelor de consum completează și alimentează un exercițiu mai general de monitorizare a pieței, în cadrul căruia Comisia consideră că o analiză aprofundată a piețelor în integralitatea lor este necesară ca urmare a unei examinări complete a tuturor elementelor funcționării pieței din perspectiva principiului cererii și ofertei. Pe această bază, se vor propune soluții adecvate;

( elaborarea unei metode armonizate de clasificare a plângerilor din partea consumatorilor va furniza un cadru comun pentru înregistrarea plângerilor și va facilita comparabilitatea datelor. Această metodă urmează a fi utilizată pe o bază voluntară;

( anchete detaliate ale experienței consumatorilor și comercianților cu amănuntul au drept obiectiv identificarea problemelor generale legate de respectarea normelor. Aceste activități vor fi consolidate odată cu dezvoltarea unor noi indicatori privind asigurarea respectării normelor , prin intermediul unui nou instrument de monitorizare a atenției mijloacelor mass media și a datelor naționale privind resursele și rezultatele. Tabloul de bord al piețelor de consum din 2009 conținea o primă serie de indicatori care vor furniza criterii pentru evaluarea aplicării normelor în ansamblul UE.

4. INTENSIFICAREA COOPERăRII INTERNAțIONALE

Într-o societate din ce în ce mai globalizată, principiul unei cooperări sporite între autoritățile responsabile cu asigurarea respectării normelor este, de asemenea, valabil în ceea ce privește relațiile cu autoritățile țărilor terțe, în special cu cele care întrețin deja relații economice strânse cu UE. Din ce în ce mai multe bunuri sunt produse în afara UE și importate din întreaga lume, în special din China. Asigurarea siguranței produselor care circulă în cadrul pieței interne necesită, de asemenea, colaborarea cu autorități și/sau operatori economici din țări terțe. Abordarea Comisiei combină diferite instrumente pentru a promova standarde comunitare de protecție a consumatorilor:

( Eforturi de stabilire a unor acorduri formale cu autorități responsabile cu asigurarea respectării normelor din țări terțe.

Regulamentul CPC oferă o bază juridică pentru încheierea de acorduri de cooperare internațională. Contactele cu autoritățile americane și elvețiene sunt intensificate pentru a analiza opțiune de cooperare cu rețeaua CPC.

Relațiile de lucru practice cu autoritățile responsabile cu asigurarea respectării normelor din Statele Unite și China sunt bine stabilite în domeniul siguranței produselor. Acest fapt a permis stabilirea câtorva acorduri administrative de cooperare[13], precum și îmbunătățiri practice substanțiale în ceea ce privește abordarea Chinei față de siguranța consumatorilor.

( Promovarea colaborării la nivel mondial a autorităților responsabile cu asigurarea respectării normelor prin diseminarea de bune practici[14].

5. SUSțINEREA APLICăRII LEGISLAțIEI

Pentru ca o politică în domeniul protecției consumatorilor să fie eficientă, consumatorii și întreprinderile trebuie să își cunoască drepturile și obligațiile în cadrul legislației existente și trebuie să fie capabili să le aplice în cadrul tranzacțiilor lor comerciale. Existența unei posibilități credibile de asigurare a respectării normelor de către autoritățile publice fiind indispensabilă și stimulând puternic comercianții să respecte normele, măsurile descrise în prezenta secțiune contribuie la a le permite consumatorilor să își apere drepturile și să faciliteze aplicarea normelor.

5.1. Consumatorii informaţi sunt consumatori cu capacitate de acţiune

Consumatorii informați, care au capacitatea de a recunoaște și de a denunța încălcările normelor și care știu unde să apeleze în cazul unei astfel de încălcări, reprezintă elemente importante pentru detectarea comportamentelor neconforme. Prin urmare, Comisia acordă o mare importanță garantării faptului că consumatorii sunt conștienți de drepturile lor și completează politicile statelor membre pentru a informa și a educa consumatorii în diverse moduri, cum ar fi campaniile de informare în statele membre, site-urile de internet ușor de folosit[15], de exemplu eYouGuide, un ghid on-line ușor de folosit care prezintă drepturile consumatorilor în mediul digital[16], Ziua europeană a consumatorilor, un eveniment anual care asigură promovarea drepturilor consumatorilor în întreaga Uniune Europeană printr-o serie de activități coordonate.

De asemenea, Comisia cofinanțează Rețeaua centrelor europene pentru consumatori ( European Consumer Centres Network : ECC-Net)[17], care oferă informații practice și consiliere cu privire la drepturile consumatorilor, precum și asistență în cazul plângerilor transfrontaliere.

Comisia acordă importanță, de asemenea, colaborării cu organizațiile de consumatori și susținerii activității esențiale pe care acestea o desfășoară. Organizațiile de consumatori dețin un rol important și prin activitatea lor legată de testarea comparativă a produselor, precum și prin activitățile lor de supraveghere a pieței. Acțiuni specifice, cum ar fi activitățile de formare destinate organizațiilor naționale de consumatori, au drept obiectiv îmbunătățirea capacității acestora de a acționa mai eficient la nivel comunitar și național.

5.2. Mijloace adecvate de a obține despăgubiri

Obiectivul final al politicii Uniunii Europene în materie de protecție a consumatorilor este de a crea un mediu în care consumatorii să poată cumpăra bunuri și servicii fără a se preocupa de frontiere și având siguranța faptului că există măsuri corective eficiente și adecvate în cazul în care ar fi confruntați cu o problemă.

Diverse mecanisme au fost instituite la nivelul UE, printre care: o procedură privind cererile de despăgubire cu valoare redusă[18] pentru litigiile transfrontaliere care, începând cu 2009, simplifică, accelerează și reduce costurile procedurilor de soluționare a litigiilor referitoare la cereri care nu depășesc 2 000 EUR; o directivă referitoare la anumite aspecte ale medierii în materie civilă și comercială[19], vizează consolidarea utilizării medierii în statele membre și Directiva privind acțiunile în încetare[20] stabilește o procedură comună pentru a permite unui organism calificat dintr-un stat membru să intenteze o acțiune într-un alt stat membru pentru a solicita încetarea unei încălcări a normelor.

De asemenea, Comisia încurajează instituirea de mecanisme de soluționare alternativă a litigiilor și încearcă să le promoveze prin adoptarea a două recomandări[21] care stabilesc principiile, procedurile și criteriile de calitate aplicabile organismelor competente în domeniu.

De asemenea, Comisia facilitează accesul consumatorilor la proceduri extrajudiciare pentru litigiile transfrontaliere prin diferite rețele. Rețeaua ECC-Net acționează ca punct de contact și de informare pentru cele 400 de organisme competente în materie de soluționare alternativă a litigiilor, notificate de statele membre. De asemenea, ea cooperează cu alte rețele europene cum ar fi FIN-Net[22], un dispozitiv de soluționare extrajudiciară a plângerilor pentru serviciile financiare și SOLVIT[23], care abordează probleme generate de aplicarea necorespunzătoare a normelor pieței interne.

Comisia examinează, de asemenea, problema recursului colectiv[24] pentru cazurile în care un grup de consumatori a fost afectat de o încălcare identică sau similară a normelor de către un singur comerciant. Mecanismele de recurs colectiv pot oferi o alternativă în cazul în care consumatorii decid că o acțiune individuală nu este fezabilă, adesea deoarece cheltuielile judiciare pot fi disproporționale în raport cu valoarea cererii de despăgubire.

6. CONCLUZII

O politică eficientă de asigurare a respectării legislației în domeniul protecției consumatorilor este fundamentală pentru funcționarea pieței interne și reprezintă o prioritate a Comisiei pentru anii următori. În calitatea sa de gardian al tratatelor, Comisia va continua să ofere facilitare, sprijin și asistență statelor membre în îndeplinirea acestui obiectiv. De asemenea, Comisia va analiza opțiunile de revizuire a mecanismelor formale și informale de aplicare a legislației în materie de CPC.

Pentru asigura aplicarea corectă a acquis-ului în materie de protecție a consumatorilor, Comisia va continua activitățile sale de verificare a transpunerii și de monitorizare a respectării normelor. După caz, ea va iniția proceduri privind încălcarea dreptului comunitar împotriva oricărui stat membru care nu își îndeplinește obligațiile în temeiul normelor relevante.

Chiar și în contextul economic actual, este posibil să se depășească dificultățile în materie de asigurare a respectării normelor, prin: utilizarea gamei largi de instrumente aflate la dispoziția autorităților competente și prin stabilirea unor mecanisme transfrontaliere solide și eficiente, capabile să se adapteze și să funcționeze eficient într-un mediu de piață care evoluează rapid; dezvoltarea unei înțelegeri comune a normelor care trebuie aplicate; îmbunătățirea mijloacelor de monitorizare a piețelor, precum și a transparenței informațiilor colectate în acest context și a vizibilității activităților de asigurare a respectării normelor, precum și prin intensificarea cooperării internaționale cu țările terțe.

Atât Comisia, cât și autoritățile naționale responsabile cu asigurarea respectării normelor trebuie să își intensifice eforturile pentru a face față provocărilor complexe actuale, în vederea atingerii obiectivului de a obține cel mai înalt nivel de protecție a consumatorilor în cadrul Uniunii Europene și de a le insufla consumatorilor încrederea de care au nevoie pentru a exploata pe deplin potențialul pieței unice.

[1] În 2008, 33% dintre europeni au efectuat cumpărături on-line, însă doar 7% dintre aceștia au realizat tranzacții transfrontaliere (Eurobarometru special 298: octombrie 2008).

[2] JO L 149, 11.6.2005.

[3] În conformitate cu obligațiile care îi revin în temeiul articolului 211 din Tratatul CE.

[4] JO L 11, 15.1.2002.

[5] JO L 218, 13.8.2008. Noul cadru legislativ, și anume Regulamentul (CE) nr. 765/2008 și Decizia nr. 768/2008/CE, revizuieşte dispozițiile orizontale existente în ceea ce privește libera circulație a mărfurilor. Acesta introduce o serie de norme europene pentru acreditare, stabilește dispozițiile esențiale pentru un sistem eficient și solid de supraveghere a pieței și ameliorează dispozițiile orizontale existente.

[6] JO L 364, 27.10.2004.

[7] Directiva privind siguranța generală a produselor: COM(2008)905; Regulamentul CPC: COM(2009)336 final.

[8] http://ec.europa.eu/consumers/safety/projects/docs/tie_voluntary_agreement.pdf http://ec.europa.eu/consumers/safety/projects/docs/safety_vol_agr_retailers-importers.pdf

[9] http://ec.europa.eu/consumers/cons_safe/action_guide_en.pdf

[10] JO L 381, 28.12.2004 .

[11] JO L 381, 28.12.2004.

[12] Prima și a doua ediție ale Tabloului de bord al piețelor de consum - COM (2008) 31 și COM (2009) 25 final.

[13] Memorandumul de înțelegere între Comisia Europeană și Administrația generală pentru controlul calității, inspecție și carantină ( Administration for Quality Supervision, Inspection and Quarantine - AQSIQ) și Foaia de parcurs pentru jucării mai sigure, semnată de Comisia Europeană și AQSIQ.

[14] Rețeaua internațională de protecție a consumatorilor și de asigurare a respectării normelor ( International Consumers Protection and Enforcement Network – ICPEN) – Comisia are un statut de observator și majoritatea membrilor rețelei CPC fac parte și din această rețea.

[15] http://www.isitfair.eu/ și http://ec.europa.eu/eyouguide

[16] Concentrându-se în special asupra comerțului electronic și asupra mediului electronic, Comisia a pus recent la dispoziția consumatorilor eYouGuide, un site de informații care vizează clarificarea drepturilor existente aplicabile on line și garantate la nivelul UE. Pentru consumatorii care doresc să își exercite drepturile sau să obțină despăgubiri, acest site oferă link-uri către autoritățile competente și organizațiile de consumatori.

[17] Raport anual 2007 al ECC-Net: http://ec.europa.eu/consumers/reports/reports_en.htm#ecc-net

[18] JO L 199, 31.7.2007.

[19] JO L 136, 24.5.2008.

[20] JO L 166, 11.6.1998.

[21] JO L 115, 17.4.1998 și JO L 109, 19.4.2001.

[22] http://ec.europa.eu/internal_market/finservices-retail/finnet/index_en.htm

[23] http://ec.europa.eu/solvit/

[24] Cartea verde privind recursul colectiv pentru consumatori - COM(2008) 794