RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU RAPORTUL ANUAL PE 2013 PRIVIND PUNEREA ÎN APLICARE A REGULAMENTULUI (CE) NR. 300/2008 PRIVIND NORME COMUNE ÎN DOMENIUL SECURITĂȚII AVIAȚIEI CIVILE /* COM/2014/0399 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU RAPORTUL ANUAL PE 2013 PRIVIND PUNEREA ÎN APLICARE A REGULAMENTULUI (CE) NR. 300/2008 PRIVIND NORME COMUNE ÎN DOMENIUL SECURITĂȚII AVIAȚIEI CIVILE Prezentul raport acoperă perioada 1 ianuarie-31 decembrie 2013 INTRODUCERE Anul 2013 poate fi descris cel mai bine ca un an de consolidare a dispozițiilor privind securitatea aeronautică și de sporire a eforturilor de punere în aplicare a viitoarelor noi norme privind transportul aerian de marfă și transportul de lichide în bagajul de mână. Singura perioadă de tranziție rămasă pentru măsurile de securitate aeronautică introduse prin Regulamentul (CE) nr. 300/2008 s-a încheiat în aprilie. Aceasta se referea la cerința ca expeditorii cunoscuți de mărfuri și poștă destinate transportului aerian să fie aprobați de către autoritățile competente în locul unei simple desemnări de către un agent abilitat afiliat. Prin urmare, în cadrul inspecțiilor efectuate de Comisie a fost pus accentul pe verificarea conformității cu noile cerințe. În afară de alertele de securitate din luna august declanșate de Statele Unite ale Americii, anul respectiv nu a impus îmbunătățiri pe termen scurt ale controalelor de securitate aeronautică în Europa. Aceste alerte de securitate au confirmat, de asemenea, nevoia de a îmbunătăți cooperarea dintre statele membre ale UE și dintre state și instituții. În cadrul raportului la nivel înalt privind consolidarea securității transportului aerian de marfă din 2010 a fost identificată deja această nevoie, însă au mai rămas de realizat și alte activități în acest domeniu. Un proiect-cheie privind securitatea aeronautică în UE constă în introducerea treptată de controale bazate pe tehnologie ale lichidelor transportate de pasageri în bagajul de mână al acestora. Operatorii aeroportuari și producătorii de echipamente de securitate au consolidat cooperarea pe parcursul anului 2013 pentru a se pregăti cât mai bine pentru ridicarea parțială a restricțiilor privind lichidele începând cu 31 ianuarie 2014. Comisia sprijină acest efort și alte proiecte de consolidare a performanței de detectare a echipamentelor aeroportuare și a măsurilor de securitate prin intermediul unei foi de parcurs tehnologice care a fost prezentată părților interesate pentru prima dată în anul 2013 și care, începând cu această dată, a fost actualizată în mod constant. În ceea ce privește transportul de mărfuri și de poștă cu destinația UE – un alt proiect important al UE privind securitatea aeronautică –, data punerii sale în aplicare, și anume 1 iulie 2014, se apropie. Pe parcursul celei de a doua jumătăți a anului 2013, Comisia a consolidat cooperarea cu statele membre și cu sectorul aviației pentru a asigura o bună punere în aplicare. În prezent se depun mai multe eforturi pentru a se explica sistemul consolidat al UE țărilor terțe și organizațiilor internaționale [Conferința Europeană a Aviației Civile (ECAC), Organizația Aviației Civile Internaționale (OACI)]. Pe parcursul anului 2013, Comisia, împreună cu statele membre, și-a continuat activitățile în materie de evaluări ale riscului în UE în diferite domenii prin extinderea și adaptarea metodologiei utilizate pentru transporturile aeriene de mărfuri la alte domenii de securitate, prima aplicare a acesteia axându-se pe riscurile legate de pasageri. Pe scena internațională, Comisia a participat în mod eficace la toate evenimentele relevante ale OACI în cadrul cărora a sporit vizibilitatea și influența UE în ceea ce privește politica de securitate aeronautică pe plan internațional. Comisia este, de asemenea, pe deplin angajată în discuții cu parteneri-cheie din țări terțe și, pe parcursul anului 2013, a organizat și a participat la mai multe reuniuni bilaterale și multilaterale. Monitorizarea punerii în aplicare a măsurilor de securitate aeronautică de către statele membre și de către operatorii relevanți prin inspecții ale UE reprezintă un alt domeniu în care a avut loc o cooperare strânsă între statele membre și Comisie pe tot parcursul anului. Nivelurile de conformitate au rămas stabile și, în anul 2013, nu a fost necesară nicio suspendare a sistemului de control de securitate unic al UE. PARTEA ÎNTÂI Inspecțiile 1. Generalități În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 300/2008, Comisia trebuie să inspecteze administrațiile statelor membre responsabile cu securitatea aeronautică („autoritățile competente”) și aeroporturile din UE. În programul Uniunii este inclusă și Elveția, în timp ce Norvegia și Islanda sunt inspectate, în baza unor dispoziții paralele, de Autoritatea AELS de Supraveghere. Pentru a-și putea desfășura activitatea de inspecție, Comisia dispune de o echipă de 10 inspectori de securitate aeronautică cu normă întreagă și cu fracțiune de normă. Activitatea de inspecție este sprijinită de un grup de controlori naționali numiți de statele membre, Islanda, Norvegia și Elveția, care s-au calificat pentru participare la inspecțiile Comisiei prin intermediul unor cursuri de formare asigurate de Comisie. Dintre acești controlori naționali, 72 au participat la inspecțiile din 2013. În anexa 1 figurează un tabel care sintetizează întreaga activitate de monitorizare a conformității desfășurată până în prezent de Comisie și de Autoritatea AELS de Supraveghere. 2. Inspecții la autoritățile naționale competente În 2013, Comisia a finalizat cel de al treilea ciclu de inspecții la autoritățile naționale competente și a început cel de al patrulea ciclu. În total, au fost efectuate șapte inspecții pe parcursul anului 2013, dintre care patru în cadrul noului ciclu. Pentru majoritatea statelor membre, inspecțiile au evidențiat îmbunătățiri semnificative față de situația din trecut. Deficiențele întâlnite cel mai frecvent în 2013 au fost similare celor constatate cu ocazia inspecțiilor din 2012, fiind legate mai ales de mici diferențe în alinierea integrală a programelor naționale de securitate aeronautică și a programelor naționale de control al calității la noul cadru juridic instituit de Regulamentul (CE) nr. 300/2008. În ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor de securitate aeronautică, majoritatea statelor inspectate au avut capacitatea de a detecta și de a corecta rapid deficiențele în principalele domenii de securitate. Cu toate acestea, unele state membre nu au monitorizat suficient furnizorii cunoscuți de provizii de aeroport și de bord ca urmare a lipsei de resurse cauzate de presiunea asupra bugetelor publice și de numărul mare de entități vizate. Monitorizarea periodică a transportatorilor aerieni străini a necesitat, de asemenea, îmbunătățiri într-un număr limitat de state membre inspectate. Procesul de rectificare, atunci când au fost identificate deficiențe, a fost în mare parte adecvat și toate statele membre au avut la dispoziție posibilitatea de a aplica sancțiuni. 3. Inspecții inițiale la aeroporturi În 2013, au fost efectuate douăzeci și șase de inspecții inițiale la aeroporturi, cu trei inspecții mai mult decât în 2012, în special datorită faptului că au fost efectuate mai multe inspecții ale mărfurilor și că au fost vizate o serie de aeroporturi mai mici, ambele tipuri de inspecții necesitând un număr mai redus de inspectori. Au fost acoperite toate capitolele (deși nu în cursul fiecărei inspecții). În 2013, procentul general al măsurilor esențiale constatate a fi conforme a fost de 80 %, adică aproape același ca în anii anteriori. În general, deficiențele depistate în domeniul măsurilor tradiționale[1] au fost în principal generate, ca și în trecut, de aspecte legate de factorul uman. Acestea s-au referit mai ales la calitatea controlului de securitate al personalului, precum și la anumite cerințe de securitate a mărfurilor. În special, menținerea unei calități înalte a controalelor manuale la efectuarea controlului de securitate al personalului continuă să fie o problemă. În ceea ce privește mărfurile, cele mai multe cazuri de neconformitate au vizat cerința de a aplica întotdeauna cea mai adecvată metodă de control de securitate luând în considerare natura transportului. Aceste aspecte legate de factorul uman trebuie soluționate printr-o mai bună formare și supraveghere. În plus, anumite măsuri suplimentare introduse în temeiul noului cadru de reglementare instituit de Regulamentul (CE) nr. 300/2008 nu au fost încă puse în aplicare în mod satisfăcător în aeroporturile inspectate în 2013. Au fost constatate neconformități în ceea ce privește metodele și standardele de control de securitate al mărfurilor și poștei cu risc ridicat, precum și al proviziilor de aeroport, al proviziilor de bord și al formării. Anumite cerințe din domeniul securității aeronavelor necesită atenție, de asemenea, în cadrul controlului calității la nivel național. Autoritățile competente din statele membre ar trebui să urmărească în mod activ punerea în aplicare a acestor dispoziții mai recente. În plus, pe parcursul anului 2013 au fost pregătite revizuiri ale legislației pentru îmbunătățirea clarității și a coerenței în unele dintre aceste domenii și urmează să fie adoptate în cursul anului 2014. Acestea ar trebui să îmbunătățească în mod semnificativ nivelurile de conformitate. 4. Inspecții subsecvente În conformitate cu articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 72/2010 al Comisiei[2], Comisia efectuează în mod regulat un număr limitat de inspecții subsecvente. Se va programa o inspecție subsecventă în cazurile în care s-au identificat mai multe deficiențe grave pe parcursul inspecției inițiale, precum și în mod aleatoriu pentru a verifica acuratețea activităților de monitorizare a conformității la nivel național și a raportării. În cursul anului 2013, au fost desfășurate cinci astfel de activități și, în mare parte, s-a confirmat remedierea adecvată a deficiențelor identificate. 5. Evaluări În cursul anului, a fost efectuată o inspecție la un aeroport croat înainte de aderarea Croației la UE. În plus, a fost efectuată o evaluare a unui aeroport din Statele Unite ale Americii în cadrul acordului de lucru încheiat cu SUA. Au fost efectuate evaluări suplimentare ale unui aeroport canadian, precum și ale unor aeroporturi selectate din Groenlanda, Insulele Feroe, Guernsey, Jersey și Insula Man, în contextul unei includeri prevăzute a anumitor aeroporturi situate în aceste țări[3] în sistemul de control de securitate unic al Uniunii. 6. Dosare nesoluționate, cauze în temeiul articolului 15 și proceduri judiciare Dosarele de inspecție rămân deschise până când Comisia se declară mulțumită de aplicarea acțiunilor corective corespunzătoare. În 2013 au fost închise 45 de dosare (32 referitoare la aeroporturi și 13 referitoare la autorități competente). În total, la sfârșitul anului rămăseseră deschise 9 dosare de inspecție referitoare la autorități competente și 20 de dosare de inspecție referitoare la aeroporturi. Dacă deficiențele constatate la un aeroport sunt considerate atât de grave încât să constituie o amenințare semnificativă pentru nivelul general al securității aviației civile din Uniunii, Comisia va aplica articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 72/2010 al Comisiei. Aceasta înseamnă că toate celelalte autorități competente sunt avertizate în legătură cu situația respectivă și că trebuie să se ia în considerare aplicarea unor măsuri suplimentare în legătură cu zborurile de la aeroportul în cauză. În anul 2013 nu a fost necesară deschiderea niciunei cauze în temeiul articolului 15. Cealaltă măsură posibilă de aplicare a legislației în special în cazurile cele mai grave sau în cazul necorectării deficiențelor o lungă perioadă de timp sau al reapariției deficiențelor este inițierea procedurii de constatare a neîndeplinirii obligațiilor. În 2013 a fost inițiată o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în urma inspecției efectuate la o administrație națională. Statul membru vizat nu a asigurat disponibilitatea unui număr suficient de controlori pentru realizarea de activități regulate de monitorizare a conformității și nu a informat Comisia cu privire la măsurile de securitate alternative aplicate la aeroporturile mici care derogă de la standardele de bază comune. Această cauză era încă pe rol la sfârșitul anului 2013. 7. Evaluări proprii ale statelor membre Punctul 18.1 din anexa II la Regulamentul 300/2008, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 18/2010 al Comisiei[4], prevede obligația statelor membre de a transmite Comisiei, până la sfârșitul lunii martie a fiecărui an, un raport anual privind rezultatele monitorizării naționale a conformității pentru perioada ianuarie-decembrie a anului anterior. Contribuțiile statelor membre pentru perioada de raportare ianuarie-decembrie 2012 au fost prezentate la timp și toate au urmat modelul furnizat de Comisie. Principalele deficiențe identificate au fost legate de faptul că unele state membre nu au reușit să acopere toate măsurile de securitate, nu au efectuat suficiente testări discrete și ar trebui să își consolideze în continuare activitățile de monitorizare și regimul de aplicare a legislației. Mai mult, s-a identificat lipsa controlului calității la nivel național în ceea ce privește furnizorii cunoscuți. PARTEA A DOUA Legislația și instrumentele suplimentare 1. Legislația Incidentele recente[5] și evaluările permanente ale riscului confirmă faptul că aviația civilă continuă să fie vizată de amenințări prin modalități noi și inventive, care trebuie abordate cu ajutorul unor măsuri de protecție adecvate și bazate pe risc. Prin urmare, Comisia și statele membre adaptează în mod constant măsurile de reducere a riscurilor pentru a atinge cel mai înalt nivel de securitate, în același timp reducând la minimum efectele adverse asupra operațiunilor. Noile acte legislative privind securitatea aeronautică adoptate în 2013 au urmărit, în primul rând, să completeze și să îmbunătățească și mai mult cadrul juridic instituit prin Regulamentul (CE) nr. 300/2008 și, în al doilea rând, să definească noi standarde de bază comune privind controlul de securitate al pasagerilor, eliminarea treptată a restricțiilor privind transportul lichidelor în bagajul de mână, securitatea transportului aerian de marfă și validarea UE de securitate a aviației în țări terțe. În ceea ce privește controlul de securitate al pasagerilor, noile norme adoptate la începutul anului 2013 permit utilizarea unei metode inovatoare de control de securitate utilizând echipamente de detectare a urmelor de explozibili în combinație cu detectoare portabile de metale pentru controlul de securitate al anumitor părți ale pasagerilor pentru care un control manual poate fi considerat insuficient și/sau nedorit cum ar fi anumite articole de acoperit capul, mulaje de ghips sau proteze. Referitor la restricțiile privind transportul la bord în bagajul de mână al lichidelor, aerosolilor și gelurilor, s-a conturat cu claritate în cursul anului 2012 faptul că înlocuirea acestor restricții cu controlul de securitate până la termenul de 29 aprilie 2013 nu ar fi fezabilă. Acest lucru a fost cauzat în primul rând de dificultățile operaționale legate de echipamentele de control, care ar fi avut ca rezultat un risc semnificativ de inconveniențe suplimentare pentru pasagerii transportului aerian. Legislația pentru revizuirea abordării prin introducerea treptată a controlului de securitate, începând cu cel al lichidelor, aerosolilor și gelurilor și cel al produselor necesare pentru un regim alimentar special scutite de taxe vamale, până la 31 ianuarie 2013 a fost, prin urmare, adoptată în primul trimestru al anului 2013. În iulie 2013, Comisia a adoptat norme suplimentare pentru validarea conformității lanțurilor de aprovizionare securizate pentru transporturi aeriene de mărfuri care provin din afara UE. Aceste norme suplimentare au făcut parte din eforturile Comisiei de a asista statele membre și operatorii în vederea respectării termenului din iulie 2014. Până la acea dată, transportatorii aerieni care doresc să transporte mărfuri în UE de pe un aeroport străin trebuie să obțină validarea operațiunilor care vizează securitatea mărfurilor/poștei destinate transportului aerian în vederea obținerii sau a menținerii desemnării ca ACC3 (transportator aerian de marfă sau poștă care efectuează operațiuni dintr-un aeroport al unei țări terțe către Uniune). Pe parcursul anului 2013, statele membre au creat o rețea de validatori UE de securitate a aviației aprobați care dețin competențele și experiența necesare pentru a executa validări. O listă cu toate actele legislative adoptate este prezentată în anexa 2. Actele legislative respective au fost finalizate pe parcursul a 5 reuniuni periodice ale Comitetului de reglementare a securității aviației civile, pe parcursul a 5 reuniuni ale Grupului consultativ al părților interesate de securitatea aeronautică, precum și pe parcursul mai multor reuniuni dedicate ale grupului de lucru în care au fost implicate atât statele membre, cât și sectorul aviației. 2. Baza de date a Uniunii privind securitatea lanțului de aprovizionare (UDSCS) De la 1 iunie 2010, „baza de date europeană a agenților abilitați și a expeditorilor cunoscuți”[6] este singurul instrument juridic primar care trebuie consultat de agenții abilitați atunci când acceptă transporturi de la un alt agent abilitat sau de la un expeditor cunoscut. De la 1 februarie 2012, aceasta a fost extinsă mai mult în vederea includerii listei transportatorilor aerieni autorizați să transporte mărfuri și poștă înspre UE de pe aeroporturi ale unor țări terțe. În 2013, această bază de date a fost extinsă legal în scopul de a conține și date privind entități din lanțul de aprovizionare securizat din alte domenii decât mărfuri și poștă, precum și lista validatorilor UE de securitate a aviației aprobați de statele membre. Prin urmare, baza de date respectivă a fost redenumită „baza de date a Uniunii privind securitatea lanțului de aprovizionare”[7]. Baza de date este operată în temeiul unui contract-cadru al Comisiei. Baza de date UDSCS conținea, la sfârșitul anului 2013, aproximativ 16 500 de înregistrări de agenți abilitați, expeditori cunoscuți (cu validare UE de securitate a aviației) și entități ACC3. Rata de disponibilitate de 99,5 % convenită prin contract a fost respectată în mod constant și în anul 2013. 3. Inspecții la aeroporturile UE - manuale Regulamentul (CE) nr. 300/2008 și Regulamentul (UE) nr. 72/2010 al Comisiei impun ca monitorizarea de către serviciile Comisiei a conformității privind cerințele de securitate în domeniul aviației civile să fie obiectivă și să utilizeze o metodologie standard. Pentru a contribui la realizarea acestui obiectiv, Comisia a elaborat și ține la zi două manuale cuprinzătoare conținând indicații și orientări detaliate pentru inspectorii UE din domeniu. Unul dintre manuale acoperă inspecțiile din domeniul securității transportului aerian de marfă, în timp ce al doilea manual este dedicat inspecțiilor la aeroporturi. În martie 2013, ambele manuale au fost revizuite pentru a ține seama de cele mai recente modificări introduse cu privire la normele de punere în aplicare și pentru a adăuga indicații și orientări suplimentare pentru inspectori. Pentru a sprijini statele membre să pună în aplicare standardele de bază comune, aceste manuale sunt puse, de asemenea, la dispoziția controlorilor naționali. PARTEA A TREIA Testări, studii și inițiative noi 1. Testări O „testare” în sensul legislației UE în domeniul securității aeronautice se efectuează atunci când un stat membru hotărăște, de comun acord cu Comisia, că va utiliza un anumit mijloc sau o anumită metodă nerecunoscut(ă) în temeiul legislației pentru a înlocui, pentru o perioadă de timp limitată, unul dintre controalele de securitate recunoscute, cu condiția ca testarea să nu aibă un efect negativ asupra nivelurilor generale de securitate. Din punct de vedere juridic, termenul nu se aplică atunci când un stat membru sau o entitate desfășoară o evaluare a unui nou control de securitate utilizat în plus față de cel sau cele deja prevăzut(e) de lege. Pe parcursul anului 2013 s-au desfășurat testări și evaluări în Luxemburg, Franța, Țările de Jos și Regatul Unit. Acestea au vizat utilizarea de camere-simulatoare de zbor cu capacitate de detecție a urmelor integrată (pentru mărfuri și poștă), detectoare de metale pentru controlul articolelor de încălțăminte, utilizarea de echipamente de nouă generație pentru controlul de securitate al bagajului de mână fără a fi nevoie ca laptopurile, aparatele electrice grele și lichidele să fie înlăturate, precum și utilizarea combinată a detectoarelor portabile de metale și a echipamentelor de detectare a urmelor de explozibili pentru controlul pasagerilor în cazuri specifice. 2. Studii și rapoarte La sfârșitul lunii noiembrie 2013, Comisia a primit raportul final al unui studiu privind diferențierea pasagerilor intitulat „agendă pentru viitor - controlul de securitate al pasagerilor și al bagajului de mână”. Acest studiu a fost realizat de consultantul Leigh Fisher, contractat de Comisie, și s-a axat în principal pe diferite aspecte ale diferențierii pasagerilor cum ar fi pe conceptele de pasageri cunoscuți, liste de persoane aflate sub supraveghere și profiluri de risc, precum și de evaluare în timp real a aeroporturilor. Studiul a analizat aceste concepte în ceea ce privește practicabilitatea operațională, mecanismele de schimb de date, provocările de natură juridică, protecția datelor și a vieții private, precum și raportul cost-beneficii. Deși studiul nu conținea nicio recomandare cu privire la calea de urmat, acesta a evidențiat totuși numeroase dificultăți legate de punerea în aplicare în Europa a oricărui tip de concept de diferențiere a pasagerilor bazată pe identitate. 3. Noi inițiative Unul dintre principalele dosare aflate în curs în ceea ce privește reglementările în domeniul securității aeronautice îl reprezintă modificarea legislației UE privind restricțiile pentru transportul lichidelor, gelurilor și aerosolilor. Ridicarea restricțiilor respective este un obiectiv urmărit de mulți ani și a făcut obiectul unor revizuiri anterioare ale legislației. În 2012, un studiu detaliat a condus la concluzia potrivit căreia începerea controlului complet al lichidelor prevăzută pentru luna aprilie 2013 nu era fezabilă, întrucât echipamentele necesare nu începuseră să fie instalate în aeroporturile din UE. În iulie 2012, Comisia a înaintat Consiliului și Parlamentului European un raport privind aceste concluzii și propunerile sale referitoare la calea de urmat. Ca răspuns, la sfârșitul anului 2012, Comitetul de reglementare pentru securitatea aviației civile a emis un aviz pozitiv în legătură cu propunerile Comisiei privind punerea în aplicare a unei prime etape a controlului de securitate pentru lichide, geluri și aerosoli până cel târziu la 31 ianuarie 2014. Aceasta a prevăzut obligația controlului de securitate al lichidelor, aerosolilor și gelurilor scutite de taxe vamale aflate în pungi prevăzute cu elemente de probare a integrității și al medicamentelor și alimentelor pentru bebeluși pentru utilizare pe durata călătoriei. Legislația relevantă a fost adoptată de Comisie în luna martie 2013. La începutul anului 2013, Comisia a pus la dispoziția statelor membre modele pentru a le permite acestora să transmită rapoarte cu privire la situația punerii în aplicare a legislației privind lichidele. Exercițiul a arătat că noul termen de 31 ianuarie 2014 a rămas fezabil, deși unele state membre au raportat întârzieri în plasarea comenzilor pentru echipamentele necesare. Pentru a facilita comunicarea către pasageri, Comisia a elaborat un anunț de informare privind introducerea noilor norme. Ulterior, în 2014, controlul de securitate al lichidelor, aerosolilor și gelurilor a început astfel cum a fost prevăzut, fără a fi raportată nicio perturbare la punctele de control de securitate al pasagerilor. Pentru a îmbunătăți apărarea împotriva explozibililor purtați de persoane pe corp, în al doilea semestru al anului 2013 au fost elaborate modificări suplimentare ale actelor de punere în aplicare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 300/2008. Propunerile respective au contribuit la consolidarea utilizării unor mijloace sau metode specializate de detectare a explozibililor, cum ar fi utilizarea echipamentelor de detectare a urmelor de explozibili pentru controlul pasagerilor. Normele consolidate au fost adoptate la începutul anului 2014 și vor intra în vigoare până la 1 septembrie 2015 cel târziu. În conformitate cu planul de acțiune al UE privind securitatea transportului aerian de mărfuri[8], Comisia și-a extins acțiunile în domeniu instituind cadrul de reglementare pentru mărfurile și poșta transportate înspre Uniune dinspre țări terțe și un sistem al UE de validare de securitate a aviației aplicabil, de asemenea, în aeroporturile din afara Uniunii Europene. Prima etapă a intrat în vigoare la 1 februarie 2012. Începând cu această dată, transportatorii aerieni care doresc să transporte de pe aeroporturi din țări terțe marfă și poștă având ca destinație Uniunea Europeană trebuie să fie desemnați ca „ACC3”[9] de către autoritatea competentă a unui stat membru al UE. Pentru a armoniza și a facilita înregistrarea aferentă și mecanismul de consultare atât pentru statele membre, cât și pentru Comisie, în ultimul trimestru al anului 2012 au fost puse în aplicare noi funcționalități privind transportatorii ACC3 în „baza de date a Uniunii privind securitatea lanțului de aprovizionare” (redenumită). După data de 1 iulie 2014, transportatorii aerieni care doresc să transporte marfă și poștă având ca destinație Uniunea Europeană trebuie să fie validați de un validator al UE de securitate a aviației înainte de această dată în vederea redesemnării ca ACC3. Alte entități vor trebui, de asemenea, să dețină o validare UE de securitate a aviației dacă doresc să fie implicate în lanțul de aprovizionare securizat conex al unei țări terțe. În acest scop, au fost adoptate, la jumătatea anului 2013, liste de verificare detaliate ale lanțului de aprovizionare securizat conex din țările terțe ca ultimă etapă pregătitoare cu privire la partea legislativă. Pentru a sprijini o lansare solidă și armonizată a activităților de validare conexe, Comisia a organizat, în a doua jumătate a anului 2013, mai multe reuniuni de lucru cu statele membre, cu părțile interesate și cu validatorii UE de securitate a aviației. S-a continuat o cooperare suplimentară strânsă cu autoritățile vamale în ceea ce privește armonizarea sistemului de agenți economici autorizați (AEO) cu sistemele de validare de securitate a aviației pentru agenții abilitați și expeditorii cunoscuți de marfă și poștă. Obiectivul acestui exercițiu îl reprezintă evitarea validării duble pentru agenții economici în cazul în care activitățile lor principale care se înscriu în aceste două cadre de reglementare se suprapun în mare măsură și, în același timp, identificarea posibilelor lacune care ar putea diminua securitatea mărfurilor transportate pe cale aeriană și propunerea de măsuri corespunzătoare pentru a le elimina. Sunt prevăzute a fi adoptate la începutul anului 2014 modificări conexe ale actelor legislative ale UE în domeniul vamal și în cel al securității aeronautice. În plus, s-a convenit în urma cooperării cu autoritățile vamale asupra unui studiu privind așa‑numitele „informații prealabile privind mărfurile (PRECISE)” care vizează agenții de expediție și transportatorii aerieni tradiționali cu operațiuni cu mărfuri, pe baza unui model elaborat cu industria de curierat rapid. PARTEA A PATRA Dialogul cu organismele internaționale și cu țările terțe 1. Generalități Comisia cooperează pe deplin cu organismele internaționale și cu partenerii-cheie din țările terțe și este reprezentată periodic la reuniunile internaționale, în cadrul cărora coordonează în general poziția UE, realizând adesea prezentări sau prezentând documente. De asemenea, după caz, au loc și dialoguri cu țări terțe individuale pe teme de interes local sau comun. Astfel de contacte permit UE să se mențină la curent cu bunele practici și să le disemineze, precum și să influențeze luarea deciziilor la nivel mondial. 2. Organismele internaționale Comisia participă la reuniunea anuală a grupului pentru securitatea aeronautică al OACI. În cadrul reuniunii acestuia din 2013 (8-12 aprilie 2013), au fost prezentate patru documente în care au fost descrise punctele de vedere ale UE (două documente care au furnizat informații referitoare la revizuirea normelor UE privind lichidele și, respectiv, mărfurile, un document privind posibile norme internaționale pentru securitatea transportului aerian de marfă și un document privind măsurarea eficacității consolidării capacităților). Aceste documente au fost bine primite. UE și OACI au încheiat un memorandum de cooperare care furnizează un cadru îmbunătățit pentru cooperare[10]. Memorandumul identifică securitatea ca fiind unul dintre domeniile în care se va stabili o cooperare între părți, ea urmând să facă obiectul unei anexe specifice la memorandum, dedicate securității aeronautice. În luna martie 2013, Comitetul mixt UE-OACI a luat decizia, în baza memorandumului de cooperare[11], să adopte anexa respectivă, care este în prezent parte integrantă din memorandumul de cooperare, contribuind astfel la consolidarea securității aeronautice internaționale și a cooperării care, printre altele, va lua forma schimbului de informații relevante în materie de securitate, a detașării de experți și a finanțării de acțiuni specifice în materie de securitate. Comisia a depus eforturi pentru furnizarea de informații privind validarea UE de securitate a aviației în domeniul transportului de mărfuri și poștă având ca destinație Uniunea. Acest lucru a fost realizat prin participarea și rolul activ în cadrul mai multor foruri internaționale și sub auspiciile OACI și ale altor organizații internaționale și regionale. De asemenea, Comisia ia parte în mod regulat la reuniunile Forumului ECAC pe probleme de securitate și ale grupurilor de lucru ale acestuia. Concluziile la care au ajuns fiecare dintre aceste grupuri au constituit ulterior baza discuțiilor din cadrul reuniunilor Comitetului de reglementare pentru securitatea aviației civile și ale grupurilor de lucru asociate acestuia. În cadrul unui acord de cooperare încheiat la sfârșitul anului 2012, s-a făcut schimb de informații clasificate privind securitatea aeronautică între ECAC și Comisie. La sfârșitul anului 2013 a fost semnat un memorandum de înțelegere suplimentar între Comisie și Autoritatea AELS de Supraveghere care desfășoară activități de monitorizare a conformității cu normele în materie de securitate aeronautică în Islanda, Liechtenstein și Norvegia. În cadrul acestui memorandum de înțelegere, Autoritatea AELS de Supraveghere și Comisia au început să facă schimb de rapoarte privind inspecțiile încheiate. În fine, a fost creată o interfață între platforma informatică a Eurocontrol și „Baza de date a Uniunii privind securitatea lanțului de aprovizionare” menționată anterior în acest raport. Această interfață va permite unui sistem de alertă să informeze statele membre la timp cu privire la avioane care sosesc de la aeroporturi situate în țări terțe în care transportatorul aerian nu a fost desemnat ca ACC3. 3. Țările terțe În cadrul mai multor foruri, în special în cadrul Grupului de cooperare UE-SUA privind securitatea transporturilor, Comisia a continuat în mod activ dialogul cu Statele Unite ale Americii referitor la aspecte legate de securitatea aeronautică. Grupul de cooperare UE-SUA privind securitatea transporturilor vizează promovarea cooperării într-o serie de domenii de interes comun și asigurarea funcționării continue a sistemelor de control de securitate unice[12] și a recunoașterii reciproce a regimurilor pentru transportul aerian de marfă și poștă din UE și SUA. De asemenea, Comisia a intervenit cu mai multe ocazii atunci când statele membre au exprimat motive deosebite de îngrijorare legate de solicitările făcute de acestea către propriii transportatori aerieni de a aplica măsuri de securitate suplimentare pentru zborurile către anumite țări terțe. Comisia și statele membre au colaborat în vederea asigurării faptului că la punerea în aplicare a acestor măsuri au fost luate în considerare măsurile existente ale UE în materie de securitate aeronautică în vederea reducerii impactului operațional. Un exemplu îl reprezintă sistemul de emitere de amendamente de urgență utilizat de SUA care, în 2013, a impus transportatorilor aerieni să pună în aplicare măsuri suplimentare în termen scurt și fără consultare prealabilă, cauzând adesea în acest fel dificultăți operaționale semnificative. De asemenea, Comisia a colaborat strâns cu Canada în ceea ce privește încheierea de acorduri cu privire la sistemul de control de securitate unic pentru zboruri între UE și Canada. În acest scop, s-a făcut schimb de informații privind cerințele în materie de securitate a aviației civile și a fost realizată o evaluare a unui aeroport canadian de către Comisie. CONCLUZIE În UE continuă să se asigure un nivel ridicat de securitate. Inspecțiile Comisiei au evidențiat un nivel stabil de conformitate cu principalele dispoziții de reglementare. În ceea ce privește măsurile de bază, deficiențele constatate referitoare la cerințele privind controalele de securitate ale personalului și ale mărfurilor au părut să fie determinate în marea lor majoritate de aspecte legate de factorul uman. Alte deficiențe constatate în cazul măsurilor de punere în aplicare adoptate mai recent în temeiul cadrului juridic instituit de Regulamentul (CE) nr. 300/2008 au fost legate de controalele de securitate ale mărfurilor și poștei cu risc ridicat, precum și ale proviziilor de aeroport/de bord și ale formării. Recomandările Comisiei privind măsurile corective au fost în general urmate în mod satisfăcător, însă constatările inspectorilor confirmă importanța unui sistem solid de inspecție la nivelul UE și a unui sistem adecvat de asigurare a calității la nivelul statelor membre. Comisia își va continua eforturile pentru a se asigura că toate cerințele legale sunt aplicate integral și corect și va iniția, dacă este necesar, proceduri oficiale de constatare a neîndeplinirii obligațiilor. Pe plan legislativ, în 2013 au fost adoptate norme detaliate suplimentare de punere în aplicare pentru a se asigura aplicarea cadrului instituit prin Regulamentul (CE) nr. 300/2008 într-un mod armonizat și care să reducă amenințările existente și pe cele în evoluție. [1] Măsurile sunt definite drept „tradiționale” dacă sunt deja aplicabile în temeiul cadrului juridic reprezentat de Regulamentul abrogat (CE) nr. 2320/2002. [2] Regulamentul (UE) nr. 72/2010 al Comisiei din 26 ianuarie 2010 de stabilire a procedurilor de efectuare a inspecţiilor Comisiei în domeniul securităţii aeronautice, JO L 23, 27.1.2010, p. 1. [3] Realizate pentru Groenlanda și Insulele Feroe în al doilea semestru al anului 2013. [4] Regulamentul (UE) nr. 18/2010 al Comisiei din 8 ianuarie 2010 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 300/2008, JO L 7, 12.1.2010, p. 3. [5] Incidentul din perioada Crăciunului anului 2009 implicând un atacator cu dispozitiv exploziv ascuns în lenjeria de corp, incidentul de la sfârșitul anului 2010 cu bombele din avioanele de marfă provenind din Yemen, cel de al doilea incident, în 2012, implicând un atacator cu dispozitiv exploziv ascuns în lenjeria de corp. [6] Comisia a instituit această bază de date, a cărei utilizare este obligatorie pentru actorii din lanţul de aprovizionare, prin Regulamentul (UE) nr. 185/2010 şi Decizia C(2010) 774. [7] Regulamentul (UE) nr. 1116/2013 al Comisiei din 6 noiembrie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010, JO L 299, 9.11.2013, p. 1 [8] Document 16271/1/10, Rev 1, limité, Consiliul Uniunii Europene. [9] Regulamentul (UE) nr. 859/2011 al Comisiei din 25 august 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010, JO L 220, 26.8.2011, p. 9. [10] JO L 232, 9.9.2011, p. 2 și JO L 121, 8.5.2012, p. 16. [11] JO L 172, 25.06.2013, p. 49. [12] Aplicabil de la 1.4.2011 în cazul aeronavelor, al pasagerilor și al bagajelor de mână și de cală ale pasagerilor care sosesc din SUA – Regulamentul (UE) nr. 983/2010 al Comisiei din 3 noiembrie 2010 de modificare a Regulamentului (UE) 185/2010, JO L 286, 4.11.2010, p. 1. Anexa 1 Situaţia la 31.12.2013 a inspecţiilor efectuate de Comisie, Statul || Numărul de inspecţii în perioada ianuarie 2013-decembrie 2013 (inclusiv inspecţiile subsecvente) || Numărul total de inspecţii în perioada 2004-2013 (inclusiv inspecţiile subsecvente) Austria || 2 || 11 Belgia || 2 || 13 Bulgaria || 2 || 9 Croaţia || 1 || 1 Cipru || 0 || 7 Republica Cehă || 1 || 9 Danemarca || 2 || 12 Estonia || 1 || 7 Finlanda || 0 || 10 Franţa || 3 || 20 Germania || 2 || 21 Grecia || 2 || 16 Ungaria || 1 || 9 Irlanda || 3 || 12 Italia || 0 || 17 Letonia || 0 || 7 Lituania || 1 || 6 Luxemburg || 1 || 8 Malta || 1 || 4 Ţările de Jos || 0 || 10 Polonia || 2 || 12 Portugalia || 2 || 12 România || 0 || 6 Slovacia || 2 || 7 Slovenia || 0 || 5 Spania || 2 || 17 Suedia || 2 || 14 Regatul Unit || 2 || 22 State nemembre ale UE || || Elveţia || 1 || 6 TOTAL || 38 || 310 Situaţia la 31.12.2013 a inspecţiilor efectuate de Autoritatea AELS de Supraveghere Statul || Numărul de inspecţii în perioada ianuarie 2013-decembrie 2013 (inclusiv inspecţiile subsecvente) || Numărul total de inspecţii în perioada 2004-2013 (inclusiv inspecţiile subsecvente) Islanda || 1 || 10 Norvegia || 2 || 42 TOTAL || 3 || 52 Anexa 2 Legislaţie suplimentară adoptată în 2013: · Regulamentul (UE) nr. 104/2013[1] în ceea ce priveşte controlul de securitate al pasagerilor şi al persoanelor, altele decât pasagerii, cu echipamente de detectare a urmelor de explozibili (ETD) în combinaţie cu detectoare portabile de metale (HHMD); · Regulamentul (UE) nr. 189/2013[2] în ceea ce priveşte regimul expeditorilor cunoscuţi; · Regulamentul (UE) nr. 245/2013[3] în ceea ce priveşte controlul de securitate al lichidelor, aerosolilor şi gelurilor în aeroporturile din UE; · Regulamentul (UE) nr. 246/2013[4] în ceea ce priveşte controlul de securitate al lichidelor, aerosolilor şi gelurilor în aeroporturile din UE; · Regulamentul (UE) nr. 654/2013[5] în ceea ce priveşte listele de verificare utilizate în cazul entităţilor din ţări terţe pentru validarea UE de securitate a aviaţiei; · Regulamentul (UE) nr. 1103/2013[6] în ceea ce priveşte recunoaşterea echivalenţei standardelor de securitate ale ţărilor terţe; · Regulamentul (UE) nr. 1116/2013[7] în ceea ce priveşte clarificarea, armonizarea şi simplificarea anumitor măsuri specifice de securitate a aviaţiei; · Decizia C(2013) 511[8] în ceea ce priveşte controlul de securitate al pasagerilor şi al persoanelor, altele decât pasagerii, cu echipamente de detectare a urmelor de explozibili (ETD) în combinaţie cu detectoare portabile de metale (HHMD); · Decizia C(2013) 1587[9] în ceea ce priveşte controlul de securitate al lichidelor, aerosolilor şi gelurilor în aeroporturile din UE; · Decizia C(2013) 2045[10] în ceea ce priveşte controlul de securitate al lichidelor, aerosolilor şi gelurilor în aeroporturile din UE; · Decizia C(2013) 4180[11] în ceea ce privește mărfurile și poșta transportate pe calea aerului; · Decizia C(2013) 7275[12] în ceea ce priveşte clarificarea, armonizarea şi simplificarea anumitor măsuri specifice de securitate a aviaţiei. [1] Regulamentul (UE) nr. 104/2013 din 4 februarie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010, JO L 34, 5.2.2013, p. 13 [2] Regulamentul (UE) nr. 189/2013 al Comisiei din 5 martie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010, JO L 62, 5.3.2013, p. 17. [3] Regulamentul (UE) nr. 245/2013 al Comisiei din 19 martie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 272/2009, JO L 77, 20.3.2013, p. 5. [4] Regulamentul (UE) nr. 246/2013 al Comisiei din 19 martie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010, JO L 77, 20.3.2013, p. 8. [5] Regulamentul (UE) nr. 654/2013 al Comisiei din 10 iulie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010, JO L 190, 11.7.2013, p. 1. [6] Regulamentul (UE) nr. 1103/2013 al Comisiei din 6 noiembrie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010, JO L 296, 7.11.2013, p. 6. [7] Regulamentul (UE) nr. 1116/2013 al Comisiei din 6 noiembrie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010, JO L 299, 9.11.2013, p. 1. [8] Decizia C(2013)511 final, adoptată la 4 februarie 2013 și notificată ulterior tuturor statelor membre; nepublicată în JO. [9] Decizia C(2013)1587 final, adoptată la 19 martie 2013 și notificată ulterior tuturor statelor membre; nepublicată în JO. [10] Decizia C(2013)2045 final, adoptată la 17 aprilie 2013 şi notificată ulterior tuturor statelor membre; nepublicată în JO. [11] Decizia C(2013)4180 final, adoptată la 9 iulie 2013 şi notificată ulterior tuturor statelor membre; nepublicată în JO. [12] Decizia C(2013)7275 final, adoptată la 6 noiembrie 2013 și notificată ulterior tuturor statelor membre; nepublicată în JO.