RAPORT AL COMISIEI CĂTRE CONSILIUL EUROPEAN Raport privind obstacolele în calea comerțului și a investițiilor – ediția 2014 /* COM/2014/0153 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE CONSILIUL EUROPEAN Raport privind obstacolele în calea comerțului și a investițiilor – ediția 2014 1. Introducere Precum celelalte trei ediții precedente, ediția din 2014 a Raportului privind obstacolele în calea comerțului și a investițiilor (ROCI) vizează o selecție a celor mai importante obstacole cu care se confruntă întreprinderile din Uniunea Europeană (UE) pe piețele partenerilor strategici ai UE, și anume China, India, Japonia, Mercosur[1], Rusia și Statele Unite (SUA). Obiectivul principal al acestui raport este de a evidenția principalele măsuri de restricționare a comerțului și de a reafirma importanța abordării unor astfel de obstacole într-o manieră bine direcționată și concertată. Această a patra ediție a raportului privind obstacolele în calea comerțului și a investițiilor oferă o evaluare a progreselor realizate în ceea ce privește obstacolele identificate în edițiile precedente și analizează o serie de noi măsuri care constituie un motiv serios de îngrijorare. Deși s-au realizat progrese considerabile în privința multor măsuri de restricționare a comerțului, unele obstacole persistă încă, iar UE trebuie să le abordeze în continuare cu fermitate împreună cu partenerii săi strategici. Un număr semnificativ de obstacole sunt legate de cerințele în materie de conținut local care sunt stabilite adesea de țările emergente (în special China, India și Brazilia). Măsurile UE de asigurare a respectării normelor, din care face parte raportul privind obstacolele în calea comerțului și a investițiilor, completează o agendă de negocieri ambițioasă cu scopul de a se asigura că inserția industriei UE în lanțurile de aprovizionare mondiale sprijină în mod activ strategia generală a Uniunii pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă. Pe măsură ce ieșim treptat din perioada de recesiune, este extrem de important să existe condiții de piață deschise și echitabile pe piețele de export și de investiții ale partenerilor noștri strategici. De asemenea, în contextul strategiei UE de acces pe piețe, Comisia se angajează în mod activ, împreună cu un grup mult mai larg de parteneri comerciali, să amelioreze condițiile de acces la aceste piețe pentru întreprinderile din UE. Condițiile comerciale ar trebui să fie ameliorate, de asemenea, datorită încheierii „Pachetului de la Bali” în cadrul celei de-a 9-a Conferințe ministeriale a Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) din decembrie 2013, care stabilește noi măsuri multilaterale privind facilitarea schimburilor comerciale[2]. La nivel plurilateral, negocierile cu privire la un acord privind comerțul cu servicii (TISA - Trade in Services Agreement) sunt în curs de desfășurare, în timp ce negocierile cu privire la extinderea domeniului de aplicare a Acordului privind tehnologia informației (ITA - Information Technology Agreement) continuă de asemenea, însă au fost suspendate în noiembrie 2013. Cu ocazia Forumului Economic Mondial de la Davos din ianuarie 2014, UE s-a angajat, împreună cu alți 13 membri ai OMC, să lanseze negocieri plurilaterale privind liberalizarea schimburilor comerciale de produse ecologice. În paralel cu această agendă multilaterală și plurilaterală, UE gestionează o importantă și ambițioasă agendă bilaterală pentru a deschide piețele din țările terțe. În primul rând, negocierile cu SUA privind un parteneriat comercial și investițional transatlantic (TTIP - Transatlantic Trade and Investment Partnership) sunt de o importanță majoră. Un acord de parteneriat comercial și investițional transatlantic ambițios și cu implicații vaste, care include măsuri ferme cu privire la cooperarea și coerența în materie de reglementare, ar putea contribui la reducerea barierelor netarifare (BNT) cu care întreprinderile din UE încă se confruntă în SUA. De asemenea, acesta ar putea stabili standarde globale în numeroase domenii și ar putea încuraja o serie de țări terțe să-i urmeze exemplul, spre beneficiul industriei exportatoare din UE. Negocierile bilaterale cu Japonia înregistrează, de asemenea, progrese. Pe parcursul celei de-a patra runde de discuții desfășurate la Bruxelles în ianuarie 2014, ambele părți au discutat deja propunerile fiecărei părți privind textul viitorului acord de liber schimb. UE acordă în continuare o atenție sporită barierelor netarifare (BNT) care îngreunează în mod semnificativ accesul întreprinderilor din UE pe piețele din Japonia în numeroase sectoare. Negocierile cu Canada privind un acord economic și comercial cuprinzător (CETA) s-au încheiat, la nivel politic, la 18 octombrie 2013. Acordul comercial cu Peru și Columbia a fost aplicat cu titlu provizoriu în Peru și în Columbia, de la 1 martie 2013 și, respectiv, de la 1 august 2013. Pilonul comercial al Acordului de asociere între UE și America Centrală s-a aplicat cu titlu provizoriu din 2013. La 29 noiembrie 2013, Georgia și Moldova au parafat acorduri de asociere, inclusiv acorduri de liber schimb aprofundate și cuprinzătoare cu UE, în timp ce Ucraina și Armenia au decis, dimpotrivă, să nu parafeze încă acorduri de asociere. De asemenea, UE este angajată în negocieri privind acorduri de liber schimb (ALS) cu o serie de țări și regiuni terțe, și anume Mercosur, India, Malaysia, Vietnam, Thailanda și Maroc. UE și Singapore au parafat un acord de liber schimb la 20 septembrie 2013; în ceea ce privește Indonezia și Filipine, UE se află încă în primele etape ale lucrărilor pregătitoare destinate explorării domeniului de aplicare și a nivelului de ambiție al viitoarelor negocieri privind un acord de liber schimb. Sunt în desfășurare discuții exploratorii cu Mexic în legătură cu o posibilă modernizare a acordurilor de liber schimb existente. De asemenea, UE continuă eforturile pentru a asigura o punere în aplicare completă și fără probleme a Acordului de liber schimb dintre UE și Coreea de Sud, care a intrat în vigoare la 1 iulie 2011[3]. Având în vedere agenda de negocieri cuprinzătoare a UE, este cu atât mai important să se asigure că oportunitățile comerciale create în urma negocierilor sunt efectiv transpuse în fluxuri comerciale reale pe teren. În acest context, ROCI 2014 evidențiază cele mai importante obstacole în calea accesului pe piețe care au fost create de partenerii noștri strategici. În plus, strategia UE de acces pe piețe abordează măsurile respective printr-un proces continuu de selecție și de prioritizare a principalelor obstacole, care a avut ca rezultat identificarea a 220 de bariere pe piețele din 32 de țări terțe. Recent, Comisia s-a angajat într-un exercițiu de cuantificare a ratei de succes a UE în ceea ce privește eliminarea principalelor obstacole. Potrivit analizei realizate, începând cu octombrie 2012, dintr-un total de 220 de obstacole principale, s-au înregistrat rezultate pozitive în 70 de cazuri, care au generat beneficii totale pentru UE în valoare de aproximativ 2 miliarde EUR anual. În cele din urmă, Comisia publică în mod regulat un „raport privind măsurile cu potențial de restricționare a comerțului”[4]. Cel de-al zecelea astfel de raport de evaluare a evoluțiilor din perioada cuprinsă între mai 2012 și mai 2013 a indicat introducerea a 154 de măsuri noi de către membrii G20, în timp ce numai 18 măsuri au fost eliminate. În ansamblu, se estimează că numărul total de măsuri cu potențial de restricționare a comerțului a crescut la 688. În ceea ce privește investițiile, evoluțiile recente din țările terțe indică tendințe îngrijorătoare pentru investitorii europeni într-un număr din ce în ce mai mare de țări. Foarte frecvent, astfel de cazuri includ nerespectarea acordurilor bilaterale existente privind promovarea și protejarea reciprocă a investițiilor (BIT) încheiate cu diferite state membre ale UE, în special prin acte echivalente cu exproprierea investitorului, dar și prin renaționalizarea de facto sau chiar de jure a întreprinderilor gestionate cu succes de către un investitor străin. O serie de reclamații au fost înaintate jurisdicției internaționale, cum ar fi în cazul Argentinei sau al Rusiei, iar unele dintre acestea au înregistrat rezultate pozitive (a se vedea Argentina/Repsol la punctul 2.1). În plus, denunțarea sau planurile de denunțare a acordurilor privind promovarea și protejarea reciprocă a investițiilor au un efect negativ asupra climatului de investiții din anumite țări, precum și asupra atractivității acestora ca destinație de investiție pentru întreprinderile din UE. Decizia Africii de Sud de a denunța acordurile privind promovarea și protejarea reciprocă a investițiilor încheiate cu statele membre ale UE și proiectul de legislație planificat în prezent de înlocuire a acordurilor respective, care nu le-ar putea garanta investitorilor un nivel de securitate juridică și de previzibilitate comparabil cu cel de care s-au bucurat până în prezent, constituie motive de îngrijorare deosebită. 2. Rezultatele acțiunilor UE întreprinse în 2013 cu privire la accesul pe piețe și obstacolele în calea investițiilor Numeroasele obstacole identificate în ROCI 2013 pe piețele partenerilor strategici au fost considerate priorități principale ale relațiilor noastre bilaterale din cauza importanței lor majore pentru mediul de afaceri al UE și a impactului lor adeseori sistemic. Prin urmare, Comisia și statele membre le-au adus în discuție în mod sistematic în toate reuniunile bilaterale, adesea până la cel mai înalt nivel politic. În ceea ce privește un număr însemnat de obstacole evidențiate în ROCI 2013, s-au obținut progrese considerabile sau parțiale. În cazurile respective, acțiunea UE, întreprinsă sub auspiciile strategiei de acces pe piețe, a jucat un rol principal. În alte cazuri, nu s-a putut înregistra niciun progres, în pofida eforturilor noastre deosebite. În special, în ceea ce privește Rusia, un număr considerabil de aspecte legate de accesul pe piețe persistă în pofida aderării acesteia la OMC în august 2012. La fel precum în anii precedenți, ROCI 2014 prezintă, de asemenea, o selecție a noilor obstacole importante. 2.1 Acțiuni UE de succes în 2013 Un număr semnificativ de obstacole în calea accesului pe piețe, evidențiate în cele trei ediții precedente ale ROCI, au fost înlăturate complet sau parțial în 2013. China China a întreprins măsuri importante pentru a adopta o politică de investiții mai favorabilă pentru întreprinderi. La 27 septembrie 2013, Consiliul de Stat a emis avizul Guo Fa nr. 38 din 2013, prin care s-a instituit zona de liber schimb a Chinei (Shanghai). Deși este un experiment restrâns și focalizat în cadrul procesului de deschidere și reformare, acesta are potențialul de a deveni un prim pas în reducerea restricțiilor privind investițiile. În trecut, astfel de experimente restrânse au pregătit terenul pentru reforme mai de amploare. În cadrul celui de-al 16-lea summit UE-China din 21 noiembrie 2013, ambele părți au lansat oficial negocierile privind un acord bilateral de investiții cuprinzător, care acoperă atât protecția investițiilor, cât și accesul pe piață. Propunerea de acord de investiții între UE și China va constitui prima ocazie pentru UE de a negocia un acord exclusiv de investiții pe baza noilor competențe acordate de Tratatul de la Lisabona. China a confirmat faptul că va aplica o abordare bazată pe „liste negative” în negocierile sale privind investițiile cu UE. China a pus în aplicare decizia pozitivă a raportului organului de apel OMC din 31 ianuarie 2012 cu privire la restricțiile privind exportul de materii prime. În ceea ce privește a doua cauză referitoare la restricțiile Chinei cu privire la exporturile de pământuri rare, wolfram și molibden, care a fost lansată la 13 martie 2012, procedura OMC este în prezent în curs de desfășurare. Raportul final al grupului OMC este preconizat pentru începutul anului 2014. În ceea ce privește practica Chinei de a scuti de TVA aeronavele de transport regional produse intern, Ministerul de Finanțe al Chinei a notificat Uniunea Europeană la 9 septembrie 2013 cu privire la abrogarea Circularei 51, emisă în 2000, precum și a Circularei 97 din 2002, prin care se acorda o scutire de TVA pentru comercializarea anumitor modele de aeronave de transport regional produse intern, pe teritoriul Chinei. Dacă acest lucru se confirmă, aceasta ar putea constitui o evoluție pozitivă în direcția soluționării unei vechi discriminări la adresa importurilor de aeronave de transport regional. UE a solicitat Chinei să furnizeze dovezi documentate ale măsurilor anunțate pentru a asigura securitatea juridică pentru operatorii economici din UE. Grupul de lucru internațional pentru creditele la export (IWG - International Working Group on Export Credits) a organizat 3 reuniuni în 2013, reuniunea din septembrie fiind găzduită de UE. Grupul de lucru IWG discută condițiile de finanțare a exporturilor și acordarea de subvenții, un subiect de o importanță deosebită în relațiile UE-China. Grupul a început negocierea orientărilor privind acordarea de credite pentru sectorul construcției de nave și pentru sectorul de echipamente medicale, prin care se urmărește stabilirea de orientări internaționale privind finanțarea exporturilor în conformitate cu cele mai bune practici internaționale. La 24 mai 2013, China a introdus măsuri vamale și de impozitare discriminatorii care afectează industria de logistică și industria de transport maritim, prin emiterea de către Ministerul de Finanțe (MF) și Administrația de Stat pentru Impozite (ASI) a unei noi circulare cu privire la regimul TVA aplicabil industriei transporturilor, care a extins actualul program pilot privind trecerea de la impozitul pe profit la TVA (B2V) la nivelul întregii națiuni. Circulara 37 a intrat în vigoare la 1 august 2013. Expeditorii de mărfuri nu mai au dreptul de a deduce, din baza lor de impozitare, anumite elemente de cost, cum ar fi prețul transportului internațional de mărfuri, și li s-a impus să aplice o cotă TVA de 6 % și o suprataxă suplimentară locală de 0,8 % pentru veniturile brute (inclusiv costurile de transport) încasate de la clienți. Reprezentanții industriei străine estimează costurile potențiale ale acestei măsuri pentru interesele lor comerciale în sectorul transporturilor ca depășind, săptămânal, 2 milioane EUR. UE, împreună cu partenerii locali, s-a angajat într-un dialog constructiv cu autoritățile chineze pentru a soluționa această gravă problemă. La 12 decembrie 2013, o circulară comună a fost emisă de către Ministerul de Finanțe și Administrația de Stat pentru Impozite, care corectează efectele discriminatorii ale Circularei 37 și scutește din nou, de TVA și suprataxe, industria de logistică. India În India, punerea în aplicare a politicilor preferențiale în domeniul achizițiilor de bunuri pentru produse electronice și de telecomunicații de fabricație autohtonă, din motive de securitate, stabilite în 2012, a fost suspendată de către guvern. Dispozițiile planificate și cele deja adoptate prevedeau că, în cazul produselor electronice și de telecomunicații cu implicații în ceea ce privește securitatea, preferința autohtonă ar trebui aplicată în mod obligatoriu atât pentru entitățile contractante din sectorul public, cât și, mai ales, pentru cele din sectorul privat (de exemplu, operatorii de servicii de telecomunicații). Aceasta ar fi constituit o povară semnificativă pentru întreprinderi. În timp ce, în domeniul achizițiilor publice, politicile în cauză nu sunt anulate, însă fac obiectul unui proces de revizuire, anunțul din iulie 2013 elimină în mod explicit cerințele privind fabricația autohtonă (bazate pe procente sau altele) în sectorul privat și din motive de securitate. În ceea ce privește produsele electronice, la 23 decembrie 2013, India a adoptat o nouă politică preferențială care, într-adevăr, renunță la motivele de securitate și vizează numai achizițiile publice. UE susține în continuare retragerea măsurilor nejustificate privind conținutul local. De asemenea, India a amânat de două ori îndeplinirea cerinței privind testarea obligatorie și certificarea elementelor componente ale rețelelor de telecomunicații, din motive de securitate, stabilind în cele din urmă data de 1 iulie 2014 în acest scop. Cu toate acestea, UE va insista în continuare ca India să-și fundamenteze cerințele pe standarde internaționale relevante privind securitatea echipamentelor de telecomunicații, precum și pe acceptarea rapoartelor de evaluare și a certificatelor emise de laboratoare calificate din străinătate. În ceea ce privește conformitatea obligatorie a produselor siderurgice cu noile standarde naționale și certificarea de către Biroul de standarde indiene (BIS), data intrării în vigoare a cerințelor obligatorii privind certificarea anumitor produse siderurgice a fost amânată pentru aprilie 2014. În plus, în august 2013, unele produse furnizate direct pentru proiectele importante care se supun anumitor condiții (din sectoarele de infrastructură, petrol, fabricarea de produse care implică utilizarea tehnologiilor înalte, reactoare nucleare, apărare, substanțe chimice, petro-chimice și fertilizatori) au fost exceptate de la programul de certificare. Cu toate acestea, persistă unele dificultăți legate de procesul de înregistrare. De asemenea, India a prelungit oficial perioada de grație pentru înregistrarea obligatorie a 15 categorii de bunuri de tehnologia informației (IT) și bunuri electronice de consum, până la 3 ianuarie 2014 (data inițială era 3 aprilie 2013). Un aviz din mai 2013 a permis acceptarea testărilor efectuate de către organismele internaționale de certificare care sunt membre ale programului IECEE pentru organismele de certificare[5] sau de către laboratoarele care dețin acreditare internațională în temeiul mențiunii „până la noi dispoziții” din Acordul de recunoaștere reciprocă al ILAC[6]. Va fi important să se asigure că nu se vor solicita, în practică, testări obligatorii ulterioare de către laboratoarele din India, întrucât acestea ar putea determina întârzieri importante în ceea ce privește autorizarea comercializării unor cantități masive de bunuri electronice exportate în India și ar implica costuri suplimentare semnificative, precum și presiuni privind timpul de comercializare pentru întreprinderile străine. În plus, impunerea unor perioade (scurte) de valabilitate a rapoartelor de evaluare întocmite ar agrava suplimentar problema. În pofida acceptării rezultatelor evaluărilor străine, programul pare să fie prea împovărător, având în vedere riscurile reduse privind siguranța asociate cu produsele vizate. În sfârșit, India a introdus unele modificări în ceea ce privește normele privind investițiile și a lansat posibilitatea existenței proprietății străine în procent de 100 % în sectorul de telecomunicații. De asemenea, a existat o evoluție pozitivă a investițiilor pentru vânzarea cu amănuntul de mărci unice. După deschiderea sectorului, unele întreprinderi europene au solicitat deja și au primit licențe. De asemenea, o întreprindere europeană a solicitat o licență pentru vânzarea cu amănuntul de mărci multiple, aceasta fiind o premieră pentru o întreprindere străină în India. Brazilia/Argentina În ceea ce privește Brazilia, pot fi raportate progrese cu privire la lista celor 100 de excepții temporare de la Tariful extern comun (TEC). Aplicarea listei, care a început în septembrie 2012, a fost încetată până la sfârșitul lui octombrie 2013. Și mai important, o nouă listă cu 100 de excepții de la Tariful extern comun, elaborată la începutul lui 2013, nu a mai fost, în cele din urmă, aplicată. În ceea ce privește avantajele fiscale discriminatorii pe care Brazilia le acordă, în special, producătorilor autohtoni de autovehicule și de produse electronice care îndeplinesc anumite cerințe în materie de conținut local, la 19 decembrie 2013, UE a lansat o cerere de inițiere a procedurilor de soluționare a litigiilor în cadrul OMC[7]. În Argentina, licențele neautomate au fost eliminate (cu excepția celor pentru biciclete) în ianuarie 2013, însă alte măsuri de restricționare a comerțului/importurilor sunt în continuare aplicabile, în special cerința ca importatorul să completeze o „declarație anticipată sub jurământ de import (DJAI)” pentru toate importurile. La solicitarea UE, a SUA și a Japoniei, a fost instituit un comitet OMC de soluționare a litigiilor în mai 2013, pentru a analiza disputa cu privire la DJAI și alte măsuri neoficiale de restricționare a importurilor, cum ar fi cerințele pentru importatori de echilibrare a importurilor[8]. Argentina menține, de asemenea, restricțiile cu privire la transferul de valută străină, dividende și redevențe, care au devenit o parte importantă a politicii sale economice și sunt utilizate, de exemplu, pentru a gestiona cursurile de schimb valutar. În plus, Argentina aplică restricții în sectorul serviciilor de reasigurare. În aprilie 2012, guvernul argentinian a expropriat 51 % din acțiunile YPF, unitatea argentiniană a întreprinderii petroliere spaniole Repsol, fără a oferi o compensație adecvată și în timp util. În urma exproprierii, Repsol a solicitat o compensație pentru pierderea unei părți însemnate din capacitatea sa de producție de petrol și din rezervele sale. Spre sfârșitul lui noiembrie 2013, un acord de principiu pentru compensație a fost încheiat între Argentina și Repsol cu privire la suspendarea acțiunilor în justiție și la un proces pentru stabilirea unei valori a compensațiilor. Negocierile privind detaliile unui acord final au fost inițiate. Statele Unite ale Americii Statele Unite ale Americii au extins lista statelor membre ale UE sau a regiunilor acestora care sunt considerate neafectate de pesta porcină clasică (PPC), gripa aviară, boala de Newcastle și, parțial, de boala veziculoasă a porcului (BVP). O decizie finală privind encefalopatia spongiformă bovină (ESB) a fost publicată la sfârșitul anului 2013 după mai mulți ani de discuții. UE se așteaptă la reluarea în curând a exporturilor către SUA de carne de vită. Cu toate acestea, sunt așteptate în continuare evaluările cu privire la bolile animalelor pentru anumite state membre ale UE care au același statut în ceea ce privește bolile în conformitate cu legislația armonizată a UE. În loc să trateze statele membre în mod individual, condițiile de import ale SUA ar trebui să reflecte realitatea entității unice și a pieței unice reprezentate de UE și să ia în considerare deciziile cu privire la gestionarea sănătății animalelor adoptate de către UE în timp util și dispozițiile existente ale organismelor de standardizare internaționale [spre exemplu Oficiul Internațional de Epizootii (Office international des épizooties)]. Cererile UE de exportare a produselor de origine animală se confruntă cu lungi întârzieri, spre exemplu în ceea ce privește produsele lactate de categoria A, moluștele bivalve vii și produsele obținute de la rumegătoare mici. De asemenea, UE este preocupată în continuare de întârzierile extrem de mari în tratarea altor cereri sanitare și fitosanitare de export transmise de UE, spre exemplu pentru mere, pere, fructe sâmburoase și gogoșari. Negocierile actuale cu SUA privind un parteneriat comercial și investițional transatlantic (TTIP) oferă oportunitatea de a discuta aspectele sanitare și fitosanitare (SFS) într-un nou context. Japonia De la începutul negocierilor cu privire la un acord de liber schimb cuprinzător cu Japonia în aprilie 2013, au avut loc patru runde de discuții. S-au înregistrat o serie de progrese, însă sunt necesare eforturi suplimentare. Discuțiile cu privire la barierele netarifare în contextul acordului de liber schimb continuă. În ceea ce privește unele dintre barierele respective (de exemplu, alimentele organice, acordarea de licențe de vânzare cu ridicata a spirtoaselor), Japonia și-a respectat deja angajamentul convenit pe parcursul etapei pregătitoare de dinainte de lansarea negocierilor privind acordul de liber schimb (așa-numita „sferă de cuprindere”), în timp ce, în ceea ce privește alte bariere, discuțiile cu privire la sfera de cuprindere și la acordul de liber schimb au produs progrese parțiale (de exemplu, discuțiile privind produsele farmaceutice, aditivii alimentari, carnea de vită, certificarea echipamentelor radio și de telecomunicații, procedurile de autorizare a dispozitivelor medicale). De exemplu, în ceea ce privește aditivii alimentari, 38 dintre cele 46 de substanțe solicitate de UE au fost deja aprobate, două urmează a fi autorizate în iunie 2014, iar restul de șase sunt, în prezent, supuse unei evaluări a riscurilor. De asemenea, s-au realizat progrese în ceea ce privește accesul UE pe piața cărnii de vită prin faptul că Japonia a autorizat deja trei state membre să exporte carne de mai puțin de 30 de luni, iar cererile altor câteva state membre sunt în curs de aprobare. 2.2 Obstacole nesoluționate în calea accesului pe piețe, care necesită acțiuni suplimentare ale UE Din nefericire, mai multe obstacole evidențiate în cele trei ediții precedente ale ROCI persistă și continuă să îngreuneze semnificativ accesul pe piețe al operatorilor din UE[9]. Vor fi derulate mai multe acțiuni ale UE în cadrul strategiei de acces pe piețe pentru a asigura realizarea de progrese privind aspectele respective. Acestea vizează, în special, următoarele măsuri de restricționare a comerțului: China Ø „politica privind inovarea autohtonă” Ø cerințele în materie de conținut local Ø obstacolele în calea securității informațiilor, inclusiv revizuirea reglementărilor privind criptarea comercială Ø reglementările privind produsele cosmetice India Ø regimul de certificare BIS (Biroul de standarde indiene) a pneurilor Ø aspecte sanitare și fitosanitare (spre exemplu carnea de porc, materialul genetic din specia bovină, plantele și produsele din plante) Brazilia/Argentina Ø Argentina: cerințele în materie de conținut local Ø Brazilia și Argentina: măsuri care împiedică furnizarea de servicii maritime între țările Mercosur 2.3 Focalizare – Rusia la un an de la aderarea la OMC Deși a aderat la OMC în august 2012, Rusia nu a pus încă în aplicare în totalitate angajamentele OMC. UE rămâne preocupată de numeroasele obstacole care continuă să îngreuneze accesul operatorilor economici din UE pe piața din Rusia. Pentru o listă cu peste 150 de produse, inclusiv carne, confecții, frigidere, autovehicule rulate, caroserii, produse din hârtie și produse de tehnologia informației, Rusia a pus în aplicare în mod incorect tarifele prevăzute de OMC. În timp ce unele linii tarifare au fost corectate la 1 septembrie 2013, rămân încă o serie de aspecte nerezolvate privind, de exemplu, produsele din hârtie, caroseriile și produsele agricole. La 9 iulie 2013, UE a lansat prima sa procedură de soluționare a unui litigiu cu Rusia în cadrul OMC având ca obiect o taxă de reciclare pentru autovehicule aplicată automobilelor importate. La 15 octombrie 2013, Duma a adoptat un amendament care solicită producătorilor autohtoni de automobile să plătească aceeași taxă de reciclare precum producătorii străini, eliminând astfel elementele discriminatorii conținute în legea inițială. Cu toate acestea, punerea în aplicare a proiectului de lege respectiv, precum și posibilele măsuri de compensare pentru producătorii autohtoni de automobile trebuie să fie monitorizate în continuare cu mare atenție în următoarele luni. În ceea ce privește cotele tarifare (CT) pentru lemn în temeiul Acordului bilateral UE-Rusia privind lemnul, încheiat în contextul aderării Rusiei la OMC, s-au obținut recent o serie de progrese ca urmare a eliminării, la 4 noiembrie 2013, a „listei de exportatori” discriminatorii menținută anterior de către Rusia. Aceasta limitase în mod considerabil eligibilitatea întreprinderilor pentru export în temeiul cotelor tarifare pentru lemn. În domeniul măsurilor sanitare și fitosanitare, procedurile de control și de aprobare netransparente, discriminatorii și disproporționate, cerințele excesiv de stricte privind reziduurile antibiotice, alinierea insuficientă a criteriilor microbiologice și a reziduurilor de pesticide la Acordul OMC privind aplicarea măsurilor sanitare și fitosanitare și la alte standarde și practici internaționale reprezintă sursa multor dificultăți. Rezultatele inspecțiilor sau constatările în urma controalelor la frontiere privind produsele agricole și plantele continuă să creeze, zilnic, obstacole în calea comerțului. Mai multe state membre sunt vizate de către Rusia prin măsuri specifice, spre exemplu în ceea ce privește carnea refrigerată și suspendarea exporturilor de la anumite categorii de producători, în timp ce anumite interdicții sunt impuse la nivelul întregii UE, ca urmare a constatării unor neconformități în anumite state membre. Astfel de constrângeri privind importurile afectează, de asemenea, în mod negativ operațiunile de vânzare cu amănuntul și cu ridicata și împiedică o gestionare eficientă a lanțurilor de aprovizionare. Începând din martie 2012, sunt în vigoare restricții privind importurile de bovine și rumegătoare (din cauza virusului Schmallenberg), precum și de porcine vii destinate sacrificării. În cadrul Uniunii Vamale (UV), Rusia a adoptat procese de reglementare a alinierii reglementărilor sale tehnice sanitare și fitosanitare la standardele și practicile internaționale. UE a transmis o listă de cereri de armonizare partenerilor Uniunii Vamale. Cu toate acestea, până în prezent nu există nicio dovadă a punerii în aplicare, cu excepția domeniului pesticidelor. În ceea ce privește barierele tehnice în calea comerțului (BTC), operatorii economici din UE se confruntă în continuare în Rusia cu numeroase obstacole în calea comerțului, orizontale și specifice sectoarelor, din cauza reglementărilor tehnice împovărătoare, a aplicării netransparente a cerințelor, a coexistenței mai multor proceduri, care se suprapun parțial, și a procedurilor excesive de certificare, de evaluare a conformității și de autorizare, care rămân în mare parte incompatibile cu normele și standardele moderne internaționale. Reglementările tehnice sunt adoptate în prezent la nivelul Uniunii Vamale Eurasiatice (Rusia, Belarus, Kazahstan). Adeseori, astfel de reglementări tehnice nu se bazează pe standarde internaționale și stabilesc cerințe extrem de împovărătoare privind certificarea, notificarea și etichetarea. Exemple recente includ reglementarea tehnică a Uniunii Vamale privind siguranța bunurilor de consum și a bunurilor destinate copiilor și adolescenților (relevante, printre altele, pentru textile, îmbrăcăminte și încălțăminte) și proiectul de reglementare tehnică a Uniunii Vamale privind siguranța produselor alcoolice. În plus, de la detectarea pestei porcine africane (PPA) la mistreți în apropierea frontierei Republicii Belarus, la data de 24 ianuarie 2014, Federația Rusă a interzis, de facto, exporturile de porci vii și de produse din carne de porc provenite de oriunde de pe teritoriul UE. Această măsură pare a fi disproporționată și nejustificată. 3. Noi obstacole importante care au apărut în 2013 Exporturile UE de spirtoase și vin s-au confruntat cu un nou obstacol în calea accesului pe piețe după ce autoritățile chineze au decis în februarie 2013 să testeze sau să solicite rezultatele testării conținutului de ftalați din astfel de produse. Principala preocupare este ca produsele respective exportate să respecte legislația UE și să protejeze în mod eficient sănătatea și siguranța consumatorilor din Europa. Între timp, autoritățile chineze au redus cerințele privind testarea pentru fiecare transport. Cu toate acestea, China nu și-a finalizat încă evaluarea riscurilor în scopul stabilirii unei limite legale pentru conținutul de ftalați din produsele alimentare. De asemenea, în iunie 2013, China a demarat o investigație antidumping, precum și o investigație antisubvenție privind vinurile importate din UE. Comisia urmărește îndeaproape investigația aflată în curs de desfășurare și va face tot posibilul pentru a preveni impunerea unor măsuri antidumping sau compensatorii nejustificate privind vinurile provenite din UE. În India, taxa vamală pentru automobilele noi din segmentul superior a crescut de la 75 % la 100 %, fiind însoțită de o creștere a taxei pentru motocicletele noi cu o capacitate cilindrică de peste 800 ccm de la 60 % la 75 %. Măsurile respective, alături de creșteri ale taxelor la import pentru alte produse, par să urmeze o linie politică mai generală care este dificil de reconciliat cu angajamentul politic al Indiei în cadrul G20 de a se abține de la adoptarea oricăror măsuri protecționiste. De asemenea, noua interpretare și punere în aplicare de către India a cerințelor privind etichetarea produselor alimentare reprezintă motivul pentru care un număr însemnat de transporturi de produse alimentare importate sunt blocate. Noua abordare anunțată înseamnă că informațiile de etichetare vor trebui printate în țara de origine pe pachetul original, nemaifiind permisă utilizarea unui autocolant, și numai informațiile specifice Indiei pot fi furnizate pe un autocolant atașat în depozitele vamale. La 1 aprilie 2013, Agenția Silvică din Japonia a introdus „Programul de acordare de puncte pentru utilizarea lemnului autohton” („WUPP”), care are ca rezultat tratamentul discriminatoriu al lemnului de import față de speciile de lemn autohton. În cadrul inițiativei respective, consumatorii participanți care achiziționează locuințe noi construite cu cel puțin 50,1 % din produse din lemn autohton vor fi eligibili pentru a primi până la 300 000 de puncte pentru utilizarea lemnului autohton (cu o valoare echivalentă în yeni corespunzătoare unei sume de până la 2 250 EUR), care pot fi valorificate prin achiziționarea anumitor produse forestiere/agricole/piscicole la nivel local. Până în prezent, doar speciile de lemn japonez au fost aprobate, în timp ce toate cererile înaintate pentru speciile străine, inclusiv pentru cele din Suedia, Austria și România, au fost respinse. La 17 octombrie 2013, Agenția Silvică a adoptat noi orientări de specificare a criteriilor de eligibilitate în cadrul programului. 4. Concluzii Prezentul raport evidențiază din nou faptul că obstacolele în calea accesului pe piețele partenerilor strategici ai UE persistă în diferite moduri. Cu toate acestea, o serie de evoluții pozitive recente sugerează că progresele sunt pe cale de a fi obținute și că strategia UE de acces pe piețe oferă rezultate pe mai multe fronturi. Cu toate acestea, noi obstacole apar în mod constant, iar UE va continua să monitorizeze foarte îndeaproape piețele respective pentru a aplica o strategie eficientă și direcționată de eliminare a obstacolelor. Alături de ambițioasa noastră agendă de negocieri bilaterale, care include toți partenerii noștri strategici, strategia de acces pe piețe rămâne esențială în vederea asigurării faptului că acordurile bilaterale încheiate sunt transpuse în practică în fluxuri comerciale reale. Cooperarea strânsă între Comisie, delegațiile UE, statele membre și întreprinderi, atât la Bruxelles, cât și în țările terțe, s-a dovedit din nou a fi un instrument eficient. Elementul de parteneriat al strategiei de acces pe piețe ar trebui consolidat în continuare. Pentru a intensifica eforturile de eliminare a obstacolelor în calea comerțului din țările terțe, Comisia nu va ezita să recurgă în continuare la toate instrumentele disponibile în cadrul strategiei de acces pe piețe, inclusiv diplomația comercială, utilizarea de evenimente bilaterale la nivel înalt, precum și apelarea la comitetele OMC și aplicarea angajamentelor terților prin intermediul unor proceduri bine direcționate de soluționare a litigiilor. [1] Brazilia/Argentina. [2] A se vedea http://www.wto.org/english/news_e/news13_e/mc9_06dec13_e.htm [3] http://ec.europa.eu/trade/policy/countries-and-regions/countries/south-korea/ [4] http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2013/september/tradoc_151703.pdf [5] Sistemul internațional de testare a conformității și de certificare a echipamentelor și componentelor electrotehnice (IECEE) din cadrul Programului pentru organismele de certificare (CB): http://www.iecee.org/ [6] Acordul de recunoaștere reciprocă (MRA) privind Cooperarea internațională pentru acreditarea laboratoarelor (ILAC): https://www.ilac.org/ [7] http://www.wto.org/english/tratop_e/dispu_e/cases_e/ds472_e.htm [8] http://www.wto.org/english/tratop_e/dispu_e/cases_e/ds445_e.htm [9] O descriere a obstacolelor în cauză se poate găsi în ROCI 2013, a se vedea http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2013/march/tradoc_150742.pdf.