[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 6.7.2007

COM(2007) 405 final

PRIMUL RAPORT CĂTRE COMITETUL EUROPEAN PENTRU VALORI MOBILIARE ŞI PARLAMENTUL EUROPEAN

privind convergenţa dintre Standardele internaţionale de raportare financiară (IFRS) şi principiile contabile naţionale general acceptate ale ţărilor terţe (GAAP) {SEC(2007) 968}

1. INTRODUCERE şI TEMEI JURIDIC

Raportul se concentrează asupra calendarului de lucru stabilit de către autorităţile naţionale din Canada, Japonia şi Statele Unite pentru convergenţa dintre Standardele internaţionale de raportare financiară (IFRS) şi principiile contabile general acceptate ale acestora (GAAP). Raportul conţine, de asemenea, unele informaţii preliminare privind eforturile de convergenţă depuse de către unele ţări terţe.

Prezentul raport cu privire la calendarul de lucru pentru convergenţă este impus de cele două măsuri juridice adoptate de Comisia Europeană la 4 decembrie 2006[1] privind utilizarea de către emitenţii din ţările terţe a informaţiilor pregătite în conformitate cu anumite standarde contabile internaţionale.

În temeiul Regulamentului 1606/2002 al Parlamentului European şi al Consiliului din 19 iulie 2002 (denumit în continuare „Regulamentul IAS”), societăţile cotate pe piaţa reglementată a oricărui stat membru şi supusă legislaţiei unui statut membru al Uniunii Europene sunt obligate să aplice IFRS, astfel cum au fost adoptate de către UE ( denumite în continuare „IFRS adoptate”), pentru conturile lor consolidate pentru exerciţiile financiare care încep în luna ianuarie 2005.

Cerinţa de a utiliza IFRS adoptate în Uniunea Europeană a fost extinsă, prin intermediul regulamentului privind prospectele[2], pentru a se aplica şi emitenţilor din ţările terţe care propun o ofertă publică de valori mobiliare în UE şi, prin intermediul directivei privind transparenţa[3], pentru a se aplica şi emitenţilor din ţările terţe care efectuează tranzacţii cu valori mobiliare pe piaţa reglementată comunitară. Această directivă prevede că emitenţii trebuie să prezinte informaţiile financiare în conformitate cu IFRS sau cu standardele de contabilitate ale unei ţări terţe (principii GAAP ale ţării terţe) care sunt „echivalente” cu IFRS adoptate. Aceste cerinţe au făcut iniţial obiectul unei scutiri tranzitorii până la 1 ianuarie 2007.

Prin urmare, având în vedere eforturile organismelor naţionale de standardizare contabilă din Canada, Japonia şi SUA, precum şi ale altor jurisdicţii, şi ţinând seama de eforturile pozitive depuse în prezent în materie de convergenţă cu IFRS, s-a convenit amânarea acestei date cu încă doi ani. De aceea, la 4 decembrie 2006, Comisia a adoptat cele două măsuri juridice menţionate mai sus, potrivit cărora emitenţii din ţările terţe pot utiliza în continuare anumite GAAP ale ţărilor terţe, în sensul regulamentului privind prospectele, în cadrul tuturor prospectelor întocmite înainte de 1 ianuarie 2009, şi, în sensul directivei privind transparenţa, pentru toate exerciţiile financiare care încep înainte de ianuarie 2009[4].

În perioada anterioară anului 2009, Comisia este obligată, în conformitate cu articolul 35 din regulamentul privind prospectele [astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1787/2006)] şi cu articolul 2 din decizia adoptată în temeiul directivei privind transparenţa, să informeze periodic Comitetul european pentru valori mobiliare şi Parlamentul European cu privire la progresele în materie de convergenţă şi la progresele realizate în eliminarea cerinţelor de reconciliere care se aplică emitenţilor din UE.

2. DEFINIREA ECHIVALENţEI

Elaborarea unei definiţii corespunzătoare a echivalenţei, pentru a stabili dacă GAAP ale unei ţări terţe sunt echivalente cu IFRS, este un element cheie al activităţii în acest domeniu. În conformitate cu regulamentul privind prospectele şi cu decizia adoptată în temeiul directivei privind transparenţa, Comisia este obligată să elaboreze o definiţie a echivalenţei, să stabilească o serie de mecanisme de echivalenţă şi, ulterior, să stabilească echivalenţa GAAP ale ţărilor terţe în conformitate cu un anumit calendar. Conform acestor măsuri juridice, Comisia trebuie să consulte CERVM cu privire la fiecare dintre aceste aspecte. Ca urmare a primei consultări, CERVM a propus următoarea definiţie a echivalenţei:

În scopul echivalenţei, investitorii trebuie să fie capabili să ia o decizie similară, indiferent dacă standardele folosite la prezentarea situaţiei financiare sunt standardele de contabilitate IFRS sau GAAP ale ţărilor terţe.

Această definiţie îşi are originea în recomandarea CERVM din iunie 2005 privind echivalenţa GAAP americane, canadiene şi japoneze. În această recomandare, CERVM explica faptul că echivalent nu înseamnă identic. CERVM a prevăzut că anumite diferenţe dintre GAAP ale ţărilor terţe şi IAS/IFRS nu vor conduce la luarea unor decizii diferite privind investiţiile. Pentru început, Comisia consideră că o asemenea definiţie furnizează criterii adecvate pentru definirea echivalenţei.

3. UTILIZAREA GAAP ALE ţăRILOR TERţE ÎN UNIUNEA EUROPEANă

CERVM a elaborat o listă a GAAP ale ţărilor terţe care sunt folosite la ora actuală de către emitenţii ale căror valori mobiliare sunt tranzacţionate pe o piaţă reglementată din UE. Potrivit CERVM, emitenţii ţărilor terţe care folosesc GAAP ale unei ţări terţe reprezintă aproximativ 5,8% din numărul total de emitenţi ale căror valori mobiliare sunt admise la tranzacţionare pe pieţele reglementate din UE.

La elaborarea tabelului de mai jos, CERVM a indicat că este posibil ca unii emitenţii să fi fost număraţi de mai multe ori în cazul în care valorile lor mobiliare au fost admise la tranzacţionare în mai multe ţări şi/sau în cazul în care au admise diferite tipuri de valori mobiliare admise în acelaşi stat membru sau în mai multe state membre.

GAAP naţionale ale: | Numărul emitenţilor din ţările terţe cotaţi pe o piaţă reglementată comunitară şi care folosesc GAAP |

Argentina | 5 |

Australia | 17 |

Brazilia | 4 |

Canada | 45 |

Chile | 1 |

China | 20 |

Columbia | 1 |

Egipt | 10 |

Hong Kong | 2 |

India | 70 |

Indonezia | 2 |

Israel | 8 |

Japonia | 84 |

Liban | 3 |

Malaezia | 3 |

Mexic | 2 |

Maroc | 1 |

Noua Zeelandă | 2 |

Pakistan | 1 |

Peru | 3 |

Filipine | 3 |

Rusia | 14 |

Singapore | 2 |

Africa de Sud | 9 |

Coreea de Sud | 30 |

Elveţia | 4 |

Thailanda | 4 |

Tunisia | 1 |

Turcia | 7 |

Statele Unite | 233 |

Venezuela | 1 |

Zambia | 1 |

Zimbabwe | 1 |

Total | 594 |

Sursă: CERVM

Aceste informaţii nu sunt exhaustive, având în vedere că CERVM nu a putut obţine datele relevante pentru toate pieţele reglementate comunitare[5].

4. CELE MAI RECENTE INFORMAţII PRIVIND CONVERGENţA GAAP ALE CANADEI, JAPONIEI şI SUA CU IFRS

GAAP ale SUA

Eliminarea cerinţei de reconciliere cu GAAP americane pentru emitenţii din UE reprezintă unul dintre obiectivele principale ale Comisiei. SEC a elaborat o foaie de parcurs în care stabileşte etapele care trebuie să conducă la eliminarea cerinţei de reconciliere şi a afirmat că, în timp ce urmărirea unor progrese concrete în ceea ce priveşte anumite aspecte prioritare este importantă, pentru atingerea obiectivului nu este necesar un nivel predefinit de convergenţă.

La începutul anului 2006, Consiliul pentru standarde de contabilitate financiară al SUA (FASB) şi Consiliul pentru standarde internaţionale de contabilitate (IASB) au încheiat un memorandum de înţelegere care defineşte un program de lucru privind convergenţa dintre GAAP ale USA şi IFRS. Memorandumul de înţelegere stabileşte două categorii principale de activităţi de convergenţă, în funcţie de calendarul previzional de realizare. Pe termen scurt, obiectivul activităţilor de convergenţă este de a stabili, până în anul 2008, dacă unele diferenţe majore într-un număr redus de domenii cheie ar trebui eliminate prin intermediul unuia sau mai multor proiecte de standardizare pe termen scurt şi, după caz, dacă programul de convergenţă să se realizeze total sau parţial în acele domenii. În general, progresele în acest domeniu par să fie satisfăcătoare. În afara proiectelor pe termen scurt, memorandumul de înţelegere prevede o colaborare strânsă dintre cele două consilii pentru a realiza progrese semnificative până în 2008 în alte domenii majore în care se consideră că practicile în vigoare sunt pot face „obiectul unor ameliorări”. În toate aceste domenii, programul de lucru în materie de convergenţă pare să înregistreze progrese într-un ritm care ar trebui să permită realizarea la timp a criteriilor stabilite de foaia de parcurs. Acest lucru este valabil şi în ceea ce priveşte proiectele de consolidare.

CERVM a furnizat informaţii preliminare privind progresele înregistrate în activităţile de convergenţă ale Canadei, Japoniei şi Statelor Unite, bazându-se pe recomandarea sa din 2005, pentru a expune atât situaţia actuală, cât şi evoluţia preconizată pentru anii 2007/2008. Cu toate acestea, raportul CERVM[6] indică în mod expres că raportul citat nu trebuie considerat ca fiind unul de evaluare sau de estimare a progreselor înregistrate în materie de convergenţă, ci mai curând ca un indicator al situaţiei actuale pe baza informaţiilor obţinute din surse publice.

Recomandarea tehnică a identificat principala diferenţă din domeniul de aplicare a consolidării (IAS 27) în care a propus drept soluţie o situaţie financiară suplimentară. Proiectul de consolidare este inclus în programul de convergenţă, iar un document de discuţie se prevede pentru vara anului 2007 şi un proiect de expunere în a doua jumătate a anului 2008.

Alte diferenţe potenţial importante identificate în recomandarea tehnică (de exemplu diferenţe în cazul cărora indicarea cantitativă a impactului a fost propusă drept soluţie) se refereau la: IFRS 3 – Combinări de întreprinderi, IAS 28 – Investiţii în entităţile asociate (uniformitatea politicilor contabile), IAS 36 – Deprecierea activelor, IAS 38 – Imobilizări necorporale (Capitalizarea costurilor de dezvoltare) şi IAS 41 - Agricultură (Diferenţa de valoare justă a unor elemente din activitatea agricolă). Combinările de întreprinderi sunt incluse în programele de activităţi de convergenţă, standardele finale fiind aşteptate la sfârşitul anului 2007. IAS 36 – Deprecierea activelor şi IAS 38 Imobilizări necorporale sunt, de asemenea, incluse în programele de activităţi de convergenţă, deşi se află, la ora actuală, în etapa de căutare de personal, fără vreo indicaţie clară în ceea ce priveşte calendarul. IAS 28 – Investiţii în entităţile asociate şi IAS 41 – Agricultura nu sunt, în prezent, incluse în programul de convergenţă.

În 2006, SEC a început examinarea primelor situaţii financiare elaborate pe baza IFSR depuse de companiile din UE. Din acel moment, funcţionarii SEC şi-au calificat observaţiile drept „căutare de informaţii”, în cazurile în care lucrurile nu le erau clare. Întrebările s-au concentrat asupra prezentării şi divulgării informaţiilor în situaţiile financiare.

La 2 august 2006, CERVM şi SEC au adoptat şi au publicat un plan de lucru comun. Acest plan de lucru reprezintă un pas important în concretizarea cooperării operaţionale şi de supraveghere între autorităţile de reglementare care să asigure o aplicare coerentă a IFSR şi a GAAP americane. În afară de aceasta, Consiliul pentru raportare financiară (FRC), SEC şi Autoritatea serviciilor financiare britanice (FSA) au semnat, la 25 aprilie 2007, un protocol de punere în aplicare a acestui plan de lucru între SEC şi CERVM în ceea ce priveşte schimbul de informaţii cu privire la aplicarea IFSR de către emitenţii cotaţi în Regatul Unit şi SUA.

În aprilie 2007, în cadrul întâlnirii la nivel înalt anuale dintre Uniunea Europeană şi Statele Unite, cele două părţi au convenit să ia măsuri în favoarea convergenţei, a echivalenţei sau a recunoaşterii reciproce, după caz, a standardelor de reglementare bazate pe principii de înaltă calitate. Accentul va fi pus în special pe promovarea unor condiţii care să permită recunoaşterea GAAP americane şi a IFSR în ambele jurisdicţii. Pentru a confirma acest acord, preşedintele Statelor Unite, preşedintele Consiliului European şi preşedintele Comisiei au semnat, la 30 aprilie, un acord care cuprinde următoarea declaraţie cu privire la raportarea financiară:

„Pieţe financiare. Promovarea şi asigurarea, până în anul 2009 sau chiar mai devreme, a condiţiilor de recunoaştere a principiilor contabile general acceptate şi a standardelor internaţionale de raportare financiară ale SUA în ambele jurisdicţii, fără a mai fi nevoie de o reconciliere[7].”

La 20 iunie 2007, în urma unui comunicat de presă din luna aprilie[8], SEC şi-a anunţat propunerea de a permite depunerea situaţiilor financiare ale emitenţilor străini elaborate pe baza IFSR fără o cerinţă de reconciliere[9]. Perioada de primire a observaţiilor a fost stabilită la 75 de zile de la data publicării în Registrul Federal.

De asemenea, în acelaşi comunicat de presă, SEC a menţionat posibilitatea de a le permite societăţilor cu sediul în SUA să utilizeze, în situaţiile lor financiare, IFSR în locul GAAP americane.

GAAP ale Japoniei

În martie 2005, Consiliul japonez privind standardele de contabilitate (ASBJ) şi IASB au lansat un proiect de convergenţă comun care urmăreşte apropierea GAAP japoneze de IFRS. În timpul desfăşurării proiectului de convergenţă, ASBJ a şi accelerat intervenţia sa în examinarea standardelor japoneze de contabilitate pentru a reduce diferenţele dintre cele două GAAP. Din acest punct de vedere, ASBJ şi IASB au identificat „proiecte pe termen scurt” şi „proiecte pe termen lung”. Finalizarea proiectelor pe termen scurt este prevăzută pentru începutul anului 2008. În cazul proiectele pe termen lung, precum recunoaşterea veniturilor, raportarea performanţelor (forma de prezentare a situaţiei financiare), imobilizările necorporale (inclusiv cheltuielile de cercetare şi dezvoltare), domeniul de aplicare a consolidării (inclusiv entităţile cu scop special [ESS]), deprecierea activelor fixe şi pensiile, ASBJ a decis să lanseze proiecte (de cercetare) pentru alinierea proiectului la proiectele gestionate de IASB şi FASB.

Ca urmare a solicitării din partea Comisiei, CERVM a prezentat informaţii preliminare privind evoluţia programelor de activităţi de convergenţă şi a expus atât situaţia actuală, cât şi evoluţiile prevăzute în 2007/2008. Anexa II la prezentul document prezintă o sinteză a problemelor identificate de CERVM sau a aspectelor care fac obiectul unui proiect de convergenţă.

Trei din cele douăzeci şi şase de probleme identificate de CERVM în anul 2005 au fost calificate ca necesitând rapoarte suplimentare. Cele trei aspecte şi evoluţia posibilă în ceea ce priveşte convergenţa sunt prezentate în continuare:

1. Combinările de întreprinderi (metoda punerii în comun a intereselor)

O echipă de lucru a fost formată în decembrie 2006. Un raport de cercetare ar trebui să fie publicat în al treilea trimestru al anului 2007. În funcţie de discuţiile pe marginea raportului de cercetare, un document de discuţie va putea fi publicat în al patrulea trimestru al anului 2007. O analiză recentă publicată de Bursa de la Tokyo arată că metoda punerii în comun a intereselor nu a fost folosită în cazul unei combinări de întreprinderi în cadrul primului semestru al exerciţiului financiar care a luat sfârşit la 30 septembrie 2006.

Acest factor trebuie să aibă o influenţă asupra reanalizării metodei punerii în comun a intereselor.

2. Sfera de aplicare a consolidării (divulgare şi consolidare sporită în cazul ESS)

Pentru această problemă s-a creat un comitet tehnic, iar deliberările cu privire la acest subiect au început deja.

În ceea ce priveşte deliberările privind divulgarea informaţiilor, ASBJ a prezentat, la 23 martie 2007, „Orientările privind divulgarea unor entităţi cu scop special”, aplicabile exerciţiilor financiare care încep la 1 aprilie 2007 sau după această dată. În ceea ce priveşte sfera de aplicare a consolidării, un document de discuţie va fi publicat la sfârşitul anului 2007.

Trebuie remarcat faptul că, în ceea ce priveşte convergenţa, au fost înregistrate progrese şi în alte domenii:

- În domeniul IAS 2 Stocuri şi în ceea ce priveşte utilizarea metodei LIFO (ultimul intrat, primul-ieşit), ASBJ a constituit o echipă de proiect în ianuarie 2007 pentru a reuşi adoptarea unei decizii până la începutul anului 2008.

- În ceea ce priveşte IAS 36 Deprecierea activelor , ASBJ a constituit o echipă de proiect în ianuarie 2007. Echipa de proiect are drept obiectiv prezentarea unui raport consiliului ASBJ până la sfârşitul anului 2007.

- În ceea ce priveşte deliberările referitoare la IAS 38 Imobilizări necorporale şi problema capitalizării costurilor de dezvoltare, ASBJ intenţionează să publice un document de discuţie până la sfârşitul anului 2007.

- Uniformitatea politicilor contabile (filialele de peste ocean şi societăţile asociate)

În urma publicării, în mai 2006, a numărului 18 al publicaţiei Practical Issues Task Force (PITF), practicile contabile aplicabile filialelor străine vor fi unificate substanţial cu cele aplicabile societăţilor-mamă. PITF nr. 18 va fi aplicată din luna aprilie 2008 (este încurajată aplicarea înainte de această dată). În ceea ce priveşte societăţile asociate, ASBJ a constituit o echipă de proiect în ianuarie 2007. Un proiect de expunere ar putea fi publicat până la sfârşitul anului 2007 pe baza deliberărilor.

În timpul primelor două şedinţe contabile dintre experţii Comisiei Europene şi cei ai autorităţii serviciilor financiare japoneze (FSA) au fost discutate progresele înregistrate în programul de lucru. Potrivit planului de proiect din ianuarie 2008, din 16 proiecte sau subproiecte 7 vor ajunge în faza finală şi 2 (eventual 5) vor ajunge în etapa de deliberare pentru finalizare la nivelul consiliului.

GAAP ale Canadei

În ianuarie 2006, Consiliul pentru standarde de contabilitate al Canadei (AcSB) a decis să adopte IFRS pentru raportarea financiară a întreprinderilor publice canadiene. Definiţia societăţilor publice cuprinde, în prezent, societăţile cotate şi entităţile care fac apel public de colectare de capital, precum băncile şi societăţile de asigurări.

Planul AcSB de punere în aplicare în scopul incorporării IFRS în GAAP canadiene, publicat la 30 iunie 2006, consideră că IFRS vor fi puse în aplicare de la 1 ianuarie 2011. Această planificare ar trebui finalizată până la 31 martie 2008, în urma unei revizuiri a progreselor în curs de desfăşurare.

5. ACTIVITăţI DE CONVERGENţă ALE ALTOR ţăRI TERţE

GAAP ale Chinei

În februarie 2006, Ministerul de Finanţe al Republicii Populare Chineze („MdF”) a anunţat oficial publicarea standardelor de contabilitate pentru întreprinderi („ASBE”). Aceste ASBE cuprind aproximativ toate titlurile din IFRS actuale, cu unele excepţii. Aceste standarde, care au intrat în vigoare la 1 ianuarie 2007, sunt obligatorii pentru toate întreprinderile chineze cotate. Celelalte întreprinderi chineze sunt, de asemenea, încurajate să aplice aceste standarde.

MdF al Chinei şi IASB au recunoscut că procesul de convergenţă este continuu. MdF a identificat o serie de aspecte contabile care ar putea contribui la furnizarea de informaţii utile pentru IASB în scopul soluţionării problemelor referitoare la proiectele IFRS în desfăşurare în domeniul divulgării tranzacţiilor cu părţi afiliate, în special în ceea ce priveşte „scutirile acordate întreprinderilor controlate de stat” – (IASB publicat în proiectul de expunere la 22 februarie 2007), combinările de întreprinderi formate din entităţi aflate sub control comun şi evaluarea valorii juste.

În noiembrie 2006, Ministerul chinez de Finanţe a publicat orientările privind punerea în aplicare pentru 32 din cele 38 de standarde de contabilitate pentru întreprinderi (ASBE), care au fost adoptate în februarie 2006 şi sunt în vigoare pentru situaţia financiară din anul 2007 a întreprinderilor chineze cotate. În momentul de faţă, orientările MdF sunt disponibile numai în limba chineză.

GAAP ale Indiei

În martie 2006, primul-ministru al Indiei a anunţat că guvernul său va introduce o nouă legislaţie în domeniul societăţilor comerciale, care va include alinierea standardelor de contabilitate ale Indiei la IFRS. Această legislaţie va înlocui vechea legislaţie indiană a societăţilor comerciale, adoptată în urmă cu 50 de ani, şi are drept obiectiv promovarea unei transparenţe sporite şi a unei guvernanţe eficiente.

Institutul indian al experţilor contabili (ICAI) a instituit un grup operativ în vederea examinării posibilităţii de a adopta, integral şi fără modificare, toate standardele internaţionale de raportare financiară drept standarde naţionale în India. Institutul în cauză va prezenta un document de reflecţie (concept paper) privind adoptarea IFRS în India.

GAAP ale Rusiei

Decizia guvernului de adoptare a IFRS de către societăţile ruseşti cotate la bursă a fost luată în 2002. În acest context, societăţile cotate la bursa din Rusia li s-a solicitat să prezinte o situaţie financiară consolidată utilizând IFRS începând cu anul 2004. Situaţiile financiare individuale ale societăţilor făcând parte dintr-un grup vor fi întocmite în continuare folosind GAAP ruseşti. În sectorul bancar, şi băncilor individuale li s-a solicitat să pregătească situaţii financiare folosind IFRS, pe lângă situaţiile întocmite pe baza GAAP ruseşti. În prezent, numai băncilor li se solicită întocmirea conturilor consolidate folosind IFRS, iar conturile individuale folosind GAAP naţionale. Din 2005 nu s-au înregistrat progrese în ceea ce priveşte obligaţia societăţilor cotate la bursă de a întocmi conturile folosind IFRS; societăţile îşi întocmesc conturile pe baza GAAP naţionale (ruseşti), care încă mai prezintă unele diferenţe faţă de IFRS. Pe lângă GAAP prevăzute de lege, unele societăţi cotate mai folosesc, la întocmirea conturilor, şi IFRS (sau GAAP americane) cu titlu voluntar.

6. CONCLUZII

În acest prim raport, Comisia îşi exprimă mulţumirea faţă de faptul că termenele privind realizarea programului de convergenţă au fost respectate de către autorităţile Canadei, Japoniei şi SUA.

În ceea ce priveşte Statele Unite, Comisia remarcă progresele înregistrate în materie de convergenţă. În plus, Comisia salută declaraţiile funcţionarilor SEC conform cărora „nu încearcă să impună anumite interpretări ale IFRS”[10] şi observă că, la revizuirea situaţiilor financiare depuse de emitenţii europeni pe baza IFRS în primul exerciţiu, aceştia s-au axat pe aspecte de prezentare şi divulgare. În afară de înţelegerea încheiată între SUA şi UE la 30 aprilie, Comisia salută totodată propunerea de modificare a normelor anunţată de SEC, pentru a permite depunerea situaţiilor financiare elaborate pe baza IFSR fără o cerinţă de reconciliere. Comisia acordă o atenţie deosebită contribuţiei SEC la foaia sa de parcurs privind eliminarea cerinţei de reconciliere pentru GAAP americane, acest aspect fiind de importanţă majoră în raportul Comisiei din aprilie 2008. Deoarece calendarele UE şi americane în materie de echivalenţă au fost aliniate, ambele părţi au acum posibilitatea de a monitoriza îndeaproape progresele din cealaltă jurisdicţie. În acest context, este în mod evident necesară aprofundarea cooperării dintre Comisia Europeană şi SEC.

De asemenea, realizarea unor progrese constante în vederea eliminării necesităţii de reconciliere depinde în mare măsură de încrederea şi comunicarea existente între autorităţile de reglementare. Este necesară ameliorarea cooperării şi a schimbului de informaţii dintre autorităţile de reglementare, astfel încât Comisia să poată sprijini pe deplin planul de lucru al SEC şi al CERVIM, care include dialogul privind punerea în aplicare a IFSR. Recunoscând că IFSR sunt standarde bazate pe principii, autorităţile de reglementare ar trebui să ţină seama de deplin de poziţiile omologilor lor internaţionali în ceea ce priveşte aplicarea IFSR şi ar trebui să depună toate eforturile pentru a evita concluziile conflictuale.

În ceea ce priveşte Japonia, se salută publicarea, în octombrie 2006, a „planului de proiect al ASBJ” orientat spre proiectele care vizează în mod specific convergenţa. Publicarea planului de proiect al ASBJ a avut drept obiectiv principal definirea activităţilor care trebuie realizate până la sfârşitul anului 2007 şi, de asemenea, clarificarea perspectivelor privind convergenţa de la începutul anului 2008. S-a acordat prioritate iniţiativelor referitoare la cele 26 de probleme ale căror soluţii au fost recomandate de CERVM în recomandarea sa către Comisie din 2005. Aceste evoluţii pozitive sunt calificate drept încurajatoare de către Comisie, dar aceasta subliniază că este necesar să se menţină (în unele domenii chiar să se accelereze) ritmul activităţilor de convergenţă. Pentru a atinge obiectivele fixate în programul de lucru, autorităţile japoneze trebuie să menţină un nivel foarte înalt al activităţii de convergenţă şi să furnizeze informaţii exacte şi complete cu privire la progresele realizate, inclusiv cu privire la eventualele întârzieri. Deşi programul este ambiţios, realizarea obiectivelor sale constituie o bază importantă pentru decizia de echivalenţă.

Comisia salută anunţul făcut de autorităţile canadiene, în 2006, cu privire la adoptarea IFRS pentru raportarea financiară a întreprinderilor publice canadiene şi faptul că această schimbare va fi pusă în aplicare de la 1 ianuarie 2011. Comisia speră că această dată sau chiar o dată anterioară pentru trecerea la IFRS sau pentru încorporarea IFRS în GAAP canadiene vor fi confirmate în 2008.

În ceea ce priveşte China, publicarea ASBE care acoperă aproape toate titlurile din IFRS existente (deşi au fost constatate, totuşi, unele excepţii de la IFRS) reprezintă o etapă pozitivă. Comisia încurajează autorităţile chineze să continue activităţile în domeniul convergenţei şi ar dori elaborarea unui calendar detaliat care să indice etapele cheie care ar trebui realizate în viitorul apropiat.

În cazul Indiei, este încurajatoare decizia de a alinia standardele contabile indiene la IFRS, la care se adaugă crearea unui nou grup operativ care să sondeze posibilitatea adoptării integrale a IFRS. Comisia salută orice informaţie suplimentară privind aceste proiecte de adoptare, fără modificări, a IFRS şi, în special în ceea ce priveşte calendarul previzional de realizare a etapelor cheie de realizat în viitorul apropiat.

În ceea ce priveşte Rusia, discuţiile recente cu autorităţile din Rusia confirmă că deciziile guvernului Rusiei privind adoptarea de către întreprinderile ruseşti cotate la bursă a standardelor IFRS şi de apropiere a GAAP ale Rusiei de standardele internaţionale sunt încă pe ordinea de zi. Comisia speră că obstacolele actuale care au încetinit ritmul de lucru vor fi în curând depăşite. Comisia ar dori să obţină clarificări suplimentare în ceea ce priveşte posibilităţile de relansare rapidă a activităţii şi, în consecinţă, de stabilire a unui calendar previzional de aliniere a GAAP ale Rusiei la standardele IFRS.

Comisia va continua să monitorizeze cu atenţie şi să informeze periodic Comitetul European pentru valori mobiliare şi Parlamentul European referitor la progresele înregistrate în materie de convergenţă cu privire la GAAP canadiene, japoneze şi americane, în conformitate cu articolul 35 alineatul (5A) din regulamentul privind prospectele şi articolul 2 alineatul (2) din decizia adoptată în temeiul directivei privind transparenţa. Problemele privind convergenţa fac obiectul discuţiilor din cadrul dialogului dintre autorităţile de reglementare şi, în acest sens, au loc contacte periodice între Comisie şi autorităţile ţărilor terţe în cauză. Comisia va informa în mod regulat Comitetul European pentru valori mobiliare şi Parlamentul European în ceea ce priveşte evoluţia discuţiilor dintre autorităţile de reglementare şi progresele înregistrate în materie de convergenţă cu IFRS de către alte ţări terţe menţionate la articolul 35 alineatul (5A) litera (c) din regulamentul privind prospectele şi la articolul 1 litera (c) din decizia adoptată în temeiul directivei privind transparenţa. Furnizarea în mod regulat a acestor informaţii este o obligaţie în sensul articolului 35 alineatul (5B) din regulamentul privind prospectele şi al articolului 2 alineatul (3) din decizia adoptată în temeiul directivei privind transparenţa.

UE este cea mai mare jurisdicţie care utilizează IFSR şi care este deosebit de interesată să introducă standarde mondiale. Prin urmare, Comisia salută toate iniţiativele care creează condiţiile necesare pentru ca IFSR să devină standarde mondiale.

Anexe: IASB – foaie de parcurs FASB, Plan de proiect privind dezvoltarea standardelor japoneze de contabilitate, Program de lucru al Canadei în materie de convergenţă.

[1] Regulamentul (CE) nr. 1787/2006 al Comisiei din 4 decembrie 2006 şi Decizia (CE) nr. 2006/891 a Comisiei din 4 decembrie 2006 (denumită în continuare „Decizie în conformitate cu directiva privind transparenţa”).

[2] Regulamentul (CE) nr. 809/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 (denumit „regulamentul privind prospectele”). Acest regulament pune în aplicare Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 4 noiembrie 2003 (denumită „directiva privind prospectele”).

[3] Directiva 2004/109/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 15 decembrie 2004 (denumită „directiva privind transparenţa”).

[4] A se vedea articolul 1 din Decizia 2006/891/CE a Comisiei şi articolul 35 alineatul (5A) din regulamentul privind prospectele, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) 1787/2006/CE al Comisiei.

[5] Membrii CERVM au identificat, de asemenea, în aproximativ 130 de ţări terţe, emitenţii care folosesc în prezent GAAP naţionale ale statelor membre (de exemplu GAAP ale Regatului Unit).

[6] Recomandarea CERVM pentru Comisia Europeană cu privire la programele de lucru ale organismelor de standardizare ale canadiene, japoneze şi americane, definiţia echivalenţei şi lista de GAAP ale ţării terţe care sunt utilizate în prezent pe pieţele de capital ale UE (6 martie 2006).

[7] Framework For Advancing Transatlantic Economic Integration Between The European Union And The United States Of America – anexa 2 Lighthouse Priority Projects.

[8] Reuniune deschisă a SEC, 20 iunie 2007.

[9] Comunicat de presă al SEC, 2007-72 din 24 aprilie 2007.

[10] Discursul lui John A. White, director, Departamentul de finanţare a întreprinderilor (SEC), Londra, 15 ianuarie 2007.