Avizul Comitetului European al Regiunilor pe tema „Tranziția ecologică – Care este echilibrul dintre acceptabilitatea socială și imperativele de mediu, din punctul de vedere al orașelor și regiunilor, pentru a construi comunități reziliente?”

(2022/C 375/06)

Raportoare: Hanna ZDANOWSKA (PL-PPE), primarul orașului Łodź Documente de referință: Sesizarea Comitetului de către Președinția Consiliului

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

Observații generale

1. salută tranziția verde ca una dintre prioritățile-cheie ale Președinției franceze, întrucât adaptarea la schimbările climatice și atenuarea efectelor acestora, refacerea și protejarea biodiversității, asigurarea rezilienței teritoriale la dezastre, promovarea unui mediu sănătos și a unei mai bune calități a vieții contribuie la construirea unei Europe mai reziliente și la realizarea obiectivelor Pactului verde european și ale Acordului de la Paris;

2. este de acord cu comunicarea publicată referitoare la noua strategie a UE privind adaptarea la schimbările climatice ( 1 ) și cu raportul special al Grupului interguvernamental privind schimbările climatice (IPCC) ( 2 ) și subliniază că tranziția verde nu este posibilă fără implicarea autorităților locale și regionale, precum și a locuitorilor, a întreprinderilor, a centrelor de inovare și a universităților;

3. este de părere că tranziția verde ar trebui să se afle în centrul oricăror opțiuni în materie de elaborare a politicilor, ca temelie pentru a construi o abordare nouă, sistemică și integrată în elaborarea și punerea în aplicare a viitoarelor politici și programe; subliniază că ea ar trebui să fie facilitată de tranziția digitală, care implică punerea în aplicare și promovarea unor instrumente digitale moderne, cu standarde ridicate de sustenabilitate, inclusiv cu garanții democratice și tehnologice, și realizarea de investiții în aceste instrumente, ca factori-cheie ai schimbării. În acest sens, este esențială și sprijinirea regiunilor mai puțin dezvoltate și a celor rurale, astfel încât ele să poată recupera rămânerea în urmă și să reducă decalajul dintre diverse zone;

4. nivelurile local și regional reprezintă piatra de temelie a consolidării rezilienței. Este important să se sporească gradul de asumare și sentimentul de apartenență la comunitate la nivel local și regional – din partea administrației publice, a autorităților locale și regionale, a locuitorilor, a operatorilor economici – a tuturor celor care participă la țesutul socioeconomic local și regional, însă acest lucru necesită un sprijin instituțional și financiar adecvat și cuprinzător;

5. solicită o consolidare substanțială a întregului sector al sănătății și îngrijirilor, în contextul crizei climatice și a celei legate de biodiversitate și în contextul războiului din Ucraina, considerând sănătatea drept unul dintre principalele motive și principala prioritate a tranziției verzi și consolidând sinergiile dintre politicile în domeniul climei și cele din domeniul sănătății, în conformitate cu recomandările celui de-al 8-lea Program de acțiune pentru mediu;

6. este de părere că o comunitate rezilientă este capabilă să facă față impactului riscurilor climatice și celorlalte perturbări, absorbindu-le consecințele și redresându-se ulterior. Prin urmare, este important să se atenueze efectele negative, dar și să se creeze o atmosferă în care societatea, mediul și economia deopotrivă să poată prospera prin introducerea unei serii de măsuri care să incite la acțiune;

7. subliniază că comunitățile reziliente pot fi construite, de asemenea, prin dezvoltarea unor sisteme politice reziliente, puse în serviciul egalității, solidarității, justiției sociale și egalității de gen, prin implicarea copiilor și tinerilor, fără a neglija pe nimeni, și cu atât mai puțin grupurile vulnerabile, și prin luarea în considerare a diversității teritoriilor – de exemplu a caracteristicilor regiunilor rurale, de coastă, montane, insulare, formate din arhipelaguri sau a celor ultraperiferice;

8. subliniază că strategiile politice în ce privește metodele și tehnologiile ecologice de producție trebuie, de asemenea, să îmbunătățească competitivitatea IMM-urilor locale, să permită crearea și dezvoltarea de locuri de muncă verzi și perfecționarea lucrătorilor;

9. având în vedere prețurile ridicate la energie și războiul din Ucraina, își reiterează apelul la interzicerea totală a importurilor de gaze, petrol și cărbune rusești în Europa și încurajează autoritățile locale și regionale să înceapă elaborarea unor planuri de urgență pentru a se pregăti să facă față consecințelor unor astfel de sancțiuni; consideră că planul REPowerEU reprezintă o modalitate de a accelera tranziția energetică, de a reduce dependența UE de importuri de energie și de materii prime în general și, astfel, de a reduce riscurile politice, economice și de securitate care decurg din aceste importuri. Cu toate acestea, regretă profund lipsa unei referiri clare la rolul orașelor și regiunilor, atât în depășirea actualei crize energetice, cât și în furnizarea de soluții pe termen lung la aceasta;

Alegerea mixului adecvat de politici pentru a asigura reziliența sistemelor

10. sprijină definiția unei Europe reziliente la schimbări climatice, în conformitate cu misiunea programului Orizont Europa, care combină reziliența sistemelor ecologice, sociale și economice cu un angajament față de sustenabilitatea pe termen lung, inclusiv egalitatea, justiția socială și egalitatea de gen; este important ca tinerii și copiii să fie incluși în acest demers, ca nimeni să nu fie neglijat și să se consolideze reziliența sistemelor politice în ce privește valorile comune, solidaritatea și respectul pentru diversitate, care să devină o realitate printr-o transformare socială favorabilă incluziunii;

11. subliniază, în conformitate cu Comunicarea referitoare la noua strategie UE privind adaptarea la schimbările climatice, necesitatea unui răspuns sistemic, inteligent și cât mai rapid la schimbările climatice; observă că reziliența este un concept complex care necesită soluții integrate, multisectoriale și flexibile, dezvoltate în conformitate cu o abordare teritorială și bazate pe dovezi; subliniază că construirea unor sisteme reziliente implică o selecție adecvată a priorităților, sinergii între diferitele politici care sprijină transformarea într-un teritoriu sustenabil, capabil să facă față crizelor și șocurilor, și totodată pregătit să atenueze efectele lor actuale și anticipate;

12. propune, prin urmare, ca proiectele de investiții să includă analize ale riscurilor climatice și ale vulnerabilității în raport cu schimbările climatice și ca scenariile cost-beneficiu să fie adaptate în consecință;

13. își exprimă, de asemenea, îngrijorarea cu privire la impactul regional asimetric preconizat al crizei energetice asupra orașelor și regiunilor UE, impact care reflectă capacitățile lor diferite de a reacționa la întreruperea aprovizionării cu energie și la creșterea prețurilor energiei, și invită Comisia Europeană și statele membre să țină seama în mod corespunzător de aceste asimetrii atunci când elaborează și pun în aplicare măsurile respective;

14. sprijină propunerile care vizează accelerarea introducerii unor măsuri în favoarea utilizării energiei din surse regenerabile de la nivel local și a unor măsuri în domeniul eficienței energetice pentru a proteja suveranitatea și securitatea energetică a Europei și a combate sărăcia energetică, date fiind mai ales războiul din Ucraina și consecințele sale negative în Europa asupra energiei;

15. sprijină planurile și acțiunile menite să asigure o tranziție justă și favorabilă incluziunii în zonele carbonifere, pentru a le ajuta să progreseze și să depășească orice obstacole cu care s-ar putea confrunta, a le acorda fondurile suficiente necesare în acest sens și a crea un nou model pentru dezvoltarea lor;

16. subliniază că principalele obstacole în calea implementării rapide a tehnologiilor cu emisii reduse de carbon sunt legate de lipsa de resurse financiare și umane, de neajunsurile politicilor, reglementărilor și structurilor organizatorice existente, care depind încă de combustibili fosili, precum și de factori socioculturali, cum ar fi lipsa de acceptare socială, mai ales în măsura în care tranziția poate implica dispariția unor locuri de muncă și pierderi demografice, îndeosebi în regiunile miniere. Consideră, prin urmare, că inovarea ar trebui să provină din contexte locale specifice, să aibă un impact imediat asupra sistemului și a comunității în ansamblu și să contracareze procesele care generează lipsa de acceptare socială;

17. solicită sprijin pentru a facilita dezvoltarea de soluții de mobilitate și transport publice, active și cu emisii zero și cu emisii scăzute, precum și accesul la ele;

18. observă că schimbările climatice ar putea reprezenta cea mai mare amenințare la adresa sănătății globale în secolul 21 și, prin urmare, pledează pentru o cooperare multidisciplinară și multisectorială și pentru adoptarea abordării „O singură sănătate”, care să ducă la acțiuni coordonate la toate nivelurile de guvernanță în cadrul agențiilor internaționale, al ONG-urilor și al instituțiilor academice în ce privește conservarea naturii, refacerea biodiversității, refacerea habitatelor și refacerea ecosistemelor;

19. subliniază că măsurile de reducere a riscului de dezastre bazate pe o abordare ecosistemică sunt instrumente de politică eficiente din punctul de vedere al costurilor; cu toate acestea, ele nu sunt exploatate pe deplin, iar potențialul lor ar trebui consolidat în continuare la nivelul UE ( 3 )

20. pledează pentru accelerarea tranziției către o economie circulară și subliniază rolul autorităților locale și regionale în acest proces; solicită stimularea unor noi modele de afaceri și consolidarea instrumentelor, în special în cadrul serviciilor publice locale și al mecanismelor lor extinse de responsabilitate a consumatorilor sau al sistemelor de parteneriat public-privat, precum și promovarea aferentă a modelelor de consum și de producție durabile, a achizițiilor publice verzi sau durabile;

21. este în favoarea punerii în aplicare a unor soluții inovatoare de guvernanță în sectorul public, utilizând conceptul de laborator viu (living lab); subliniază că, pentru a construi comunități reziliente, este esențial ca acestea să fie sprijinite să găsească modalități eficace de soluționare a provocărilor, prin valorificarea creativității și a capacității de inovare a utilizatorilor serviciilor publice;

22. solicită ca soluțiile bazate pe natură să fie luate în considerare în procesele de investiții. Această inițiativă, ca parte a noii Strategii a UE privind adaptarea la schimbările climatice, acordă prioritate soluțiilor bazate pe natură ( 4 )

23. salută călduros inițiativele (precum Pactul primarilor sau Pactul climatic) care încurajează autoritățile locale și regionale să-și ridice nivelul de ambiție și să intensifice acțiunile transformatoare. Activitățile ambasadorilor acestor inițiative ar trebui intensificate și reproduse în alte locuri pentru a spori gradul de sensibilizare cu privire la climă în rândul autorităților locale și regionale de la toate nivelurile și pentru a accelera tranziția acestora;

24. sprijină orientările privind ajutoarele de stat pentru climă, protecția mediului și energie (CEEAG). Ele vor permite o mai mare eficacitate în atingerea obiectivelor Pactului verde european – în special în ceea ce privește renovarea clădirilor, biodiversitatea, mobilitatea curată, energia din surse regenerabile și utilizarea eficientă a resurselor pentru a sprijini tranziția către o economie circulară;

25. pledează pentru crearea unor condiții adecvate pentru dezvoltarea economiei sociale. Este esențial să se dispună de un cadru politic și juridic pentru crearea unui mediu adecvat dezvoltării economiei sociale. Acesta include un cadru pentru impozitare, achiziții publice și ajutoare de stat, care trebuie adaptat la nevoile economiei sociale;

Autoritățile locale și regionale ca actori-cheie ai tranziției verzi

26. solicită un cadru de guvernanță pe mai multe niveluri care să funcționeze bine, de la nivelul local, metropolitan și regional și până la nivelul național, european și mondial. Schimbările radicale și de durată ale stilului de viață, necesare pentru crearea unei societăți echitabile, durabile și cu emisii scăzute de dioxid de carbon, necesită atât o cooperare ascendentă, cât și o cooperare descendentă;

27. subliniază că autoritățile locale și regionale sunt „actori principali” în domeniul tranziției verzi, întrucât pun în aplicare 70 % din întreaga legislație a UE, 70 % din măsurile de atenuare a schimbărilor climatice, 90 % din strategiile de adaptare la schimbările climatice și 65 % din obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD) și efectuează o treime din cheltuielile publice și două treimi din investițiile publice. Ele cunosc cel mai bine provocările de pe teren și, prin urmare, ar trebui să dispună de instrumentele necesare pentru a găsi soluții sistemice care să corespundă cel mai bine scenariului local. Această calitate nu înseamnă însă că responsabilitatea le revine în mod exclusiv. Nivelurile superioare de guvernare au obligația de a sprijini autoritățile locale și regionale în toate eforturile pe care le depun în acest sens;

28. încurajează o mai bună punere în aplicare a guvernanței participative (dezbateri, bugete etc.) și a guvernanței multipartite, deoarece în acest mod cresc șansele unor investiții ecologice optime în micile localități rurale, în orașe și regiuni; subliniază că autoritățile locale și regionale sprijină procesul decizional în toate etapele și asigură un sprijin activ în cadrul strategiilor politice;

29. subliniază că principiul „a gândi la nivel global și a acționa la nivel local” reprezintă singura modalitate de a atinge obiectivele ambițioase în materie de climă stabilite în Acordul de la Paris. În acest context, invită CCONUSC să implice în mod activ și semnificativ autoritățile locale și regionale ca partener credibil al COP în acțiunile în domeniul climei;

30. încurajează autoritățile locale și regionale să organizeze summituri locale privind clima, care au un impact pozitiv asupra integrării acestor autorități în chestiunile legate de adaptarea la schimbările climatice și de tranziția energetică și oferă posibilitatea de a pregăti recomandările Comitetului Regiunilor pentru conferințele anuale ale ONU privind schimbările climatice;

Dimensiunea socială a consolidării rezilienței

31. subliniază că implicarea comunităților locale în procesele decizionale este esențială pentru orice tranziție; solicită un angajament mai ferm față de capacitare, incluziune, valori comune și solidaritate, implicând toți actorii în construirea unor comunități mai reziliente. Implicarea tinerilor este, de asemenea, esențială în acest sens;

32. solicită dezvoltarea unor instrumente care să motiveze gospodăriile să se implice în procesele de tranziție și a diverse forme de sprijin, în special pentru categoriile cele mai vulnerabile de cetățeni și teritorii; salută, în acest context, instituirea Fondului pentru atenuarea impactului social al acțiunilor climatice și solicită acordarea de sprijin financiar prin intermediul unui sistem de gestiune partajată care să respecte principiile parteneriatului și guvernanței pe mai multe niveluri;

33. solicită capacitarea prosumatorilor și a consumatorilor în tranziția verde prin intermediul unei legislații care să reducă dezinformarea ecologică (așa-numitul fenomen de greenwashing) și să promoveze alegerile efectuate în cunoștință de cauză;

34. solicită facilitarea și stimularea inițiativelor relevante și reducerea barierelor din calea creării unor comunități locale de energie din surse regenerabile, întrucât ele reprezintă instrumente-cheie de promovare a utilizării pe scară largă a surselor regenerabile de energie și de realizare a unui sistem energetic descentralizat, furnizând, în același timp, beneficii economice și sociale la nivel local;

35. observă că potențialul de economisire a energiei este insuficient valorificat în Planul REPowerEU și invită Comisia și statele membre să ia în considerare măsuri precum campanii de sensibilizare a cetățenilor și de încurajare a acestora să-și schimbe anumite comportamente;

Educația și învățarea în serviciul consolidării rezilienței

36. subliniază că tranziția verde nu este posibilă fără consolidarea capitalului de cunoștințe prin asigurarea unei educații în domeniul climei la toate nivelurile de învățământ, precum și prin calificare și recalificare profesională ( skilling and reskilling );

37. subliniază că Pactul climatic ar trebui să accelereze punerea în aplicare a angajamentelor deja asumate la nivel local de către actorii locali (IMM-uri, școli, autorități locale, universități etc.) și să genereze noi angajamente, pentru a face din Europa primul continent neutru din punct de vedere climatic până în 2050;

38. sprijină obiectivele, principiile și orientările programului Orizont Europa și solicită consolidarea cerințelor de sustenabilitate referitoare la proiecte și monitorizarea efectelor lor;

39. subliniază importanța acțiunilor de promovare, extindere și finanțare a inițiativelor existente și noi care sprijină schimbul de cunoștințe și de bune practici între rețelele europene, naționale, regionale și locale și cooperarea între orașe, cum ar fi activitățile de învățare reciprocă, vizitele de studiu, îndrumarea și consilierea între parteneri;

40. invită autoritățile locale și regionale să depună toate eforturile pentru a încuraja cooperarea reciprocă și internațională între administrații în punerea în aplicare a proiectelor de tranziție, inclusiv cooperarea interregională, intercomunală și transfrontalieră în întreaga UE;

41. propune utilizarea celor mai bune practici în lupta împotriva schimbărilor climatice la nivel local și regional, practici generate de inițiative precum Convenția primarilor, Coaliția Under2, misiunile UE etc. Scopul este de a valorifica datele colectate în cadrul elaborării strategiilor climatice pe termen lung și de a face schimb de experiență cu privire la metodologiile de succes, la soluțiile inovatoare și la învățămintele valoroase desprinse din astfel de inițiative;

42. invită Comisia Europeană să ia în considerare instituirea unui instrument specific de asistență tehnică și schimb de informații între autoritățile locale și regionale care se confruntă cu provocări similare în tranziția ecologică și în construirea unor comunități reziliente, oferind sprijin financiar pentru schimbul de bune practici la nivelul UE (vizite de studiu);

43. subliniază importanța cooperării dintre generații, a integrării perspectivelor tinerilor și a sprijinului din partea programului „Tineri politicieni aleși”; pledează pentru construirea unui ecosistem de inovare prin proiecte, programe și acțiuni care să se adreseze tinerilor talentați, pentru a permite valorificarea potențialului tineretului în contextul tranziției verzi;

44. solicită crearea de centre climatice locale/regionale care să acționeze ca punct de informare și să mobilizeze comunitățile locale pentru a realiza tranziția verde; aceste centre au potențialul de a lansa inițiative ascendente, proiecte care să mobilizeze și să încurajeze interacțiunea dintre utilizatorii din orașe și regiuni – fie ei deja activi, sceptici sau încă neimplicați în nicio acțiune;

Consolidarea sensibilizării publicului și monitorizarea schimbărilor

45. subliniază că sensibilizarea publicului cu privire la schimbările climatice, la cauzele și consecințele acestora este o condiție prealabilă pentru o politică eficace în domeniul climei. Utilizarea instrumentelor tehnologice moderne (teledetecție, telematică în domeniul transporturilor, drone, TIC) consolidează în mod semnificativ punerea în practică a politicilor din domeniul climei;

46. o societate conștientă de schimbările climatice demonstrează o mai mare solidaritate în acceptarea unor acțiuni dificile și adesea costisitoare. Informațiile actualizate și fiabile stau la baza acțiunilor întreprinse și a acceptării acestora de către comunitățile locale și regionale;

47. subliniază că succesul tranziției verzi depinde de implicarea a numeroși parteneri locali. Comunicarea continuă și în termeni clari cu privire la procesul de tranziție este importantă, ca de altfel și dialogul, în special în legătură cu subiecte dificile, cum ar fi limitarea transportului individual și instalarea unor echipamente în domeniul serviciilor publice locale pe care cetățenii nu le acceptă cu ușurință;

Acțiunea operatorilor economici pentru consolidarea rezilienței

48. subliniază că întreprinderile și industria ar trebui să sprijine eforturile de adaptare la schimbările climatice și că, pentru a evita internalizarea de către populația locală a costurilor externalităților negative ale activităților comerciale, ar trebui puse la dispoziție mijloace juridice și financiare;

49. solicită să se dinamizeze producția sustenabilă cu ajutorul reglementării, prin intermediul răspunderii extinse a producătorilor, pentru un număr tot mai mare de grupe de produse și etape ale ciclului lor de viață;

50. salută revizuirea Directivei privind emisiile industriale, a cărei menire este nu numai de a contribui la prevenirea și controlul poluării, ci și de a stimula inovarea, de a recompensa întreprinderile fruntașe și de a contribui la crearea unor condiții de concurență echitabile pe piața UE;

51. subliniază că trebuie dezvoltate mai multe proiecte și infrastructuri transfrontaliere în domeniul energiei durabile dacă dorim să obținem un sistem energetic complet integrat și fără emisii de dioxid de carbon în UE. Barierele existente trebuie eliminate, iar cooperarea transfrontalieră în domeniul surselor de energie regenerabile și cu emisii scăzute de dioxid de carbon trebuie consolidată;

52. subliniază necesitatea de a stimula piața internă a produselor pentru construcții printr-un cadru de reglementare adecvat, pentru a dinamiza punerea în aplicare a „valului de renovări” și a stimula investițiile în construcții în spiritul edificării unor clădiri durabile;

Un consum durabil

53. solicită măsuri legislative pentru ca toate bunurile fizice de pe piața UE să devină mai ecologice, să aibă un caracter mai circular și să fie mai eficiente din punct vedere energetic pe tot parcursul ciclului lor de viață, de la proiectare până la utilizarea lor de zi cu zi, la afectarea lor unor alte scopuri și la reutilizare;

54. solicită modificări legislative pentru ca eforturile de a combate risipa de alimente să devină mai eficiente, inclusiv prin stimularea dezvoltării unui sector alimentar sustenabil (Strategia „De la fermă la consumator”) și prin reducerea impactului asupra mediului al sectorului prelucrării alimentelor și al comerțului cu amănuntul, luând măsuri în ceea ce privește transportul, depozitarea, ambalarea alimentelor și prevenirea risipei de alimente și pentru a stimula consumul alimentar durabil;

55. este în favoarea acțiunilor Comisiei de sprijinire a dezvoltării unei economii sociale europene, care poate soluționa cu adevărat provocările legate, printre altele, de risipa de alimente și de ciclurile scurte de viață ale produselor și poate dezvolta noi acțiuni în favoarea mediului;

56. subliniază că, în vremurile actuale de criză și în contextul provocărilor aferente, autoritățile locale și regionale sunt obligate să își revizuiască în mod constant obiectivele, să identifice riscurile și să răspundă în mod dinamic la constrângerile emergente în materie de dezvoltare, care pot împiedica punerea în aplicare a unor acțiuni transformatoare într-un mod continuu și cuprinzător;

Dimensiunea financiară a consolidării rezilienței

57. subliniază insistent că cele mai importante fonduri (pentru politica de coeziune a UE, cele din cadrul Mecanismului de redresare și reziliență, Fondul pentru o tranziție justă, Fondul pentru modernizare etc.), inclusiv cele dedicate direct nivelului local și regional (LIFE, MIE etc.), care vizează sprijinirea tranziției verzi sunt programate la nivel național și că domeniul de aplicare al proiectelor autorităților locale și regionale depinde de orientările guvernamentale centrale. Ar trebui instituite proceduri care să garanteze că autoritățile locale și regionale sunt implicate cât mai mult posibil – în funcție de nevoile lor – în programarea și punerea în aplicare a fondurilor UE;

58. subliniază că planul REPowerEU prezentat de Comisia Europeană, care vizează creșterea economiilor de energie, diversificarea surselor de aprovizionare, accelerarea dezvoltării surselor regenerabile de energie, reducerea consumului de combustibili fosili și promovarea investițiilor inteligente, ar trebui să prevadă acordarea de sprijin financiar autorităților locale și regionale pentru punerea sa în aplicare și alocarea de fonduri UE existente sau noi în acest scop; invită statele membre să redirecționeze fondurile neutilizate din Mecanismul de redresare și reziliență pentru a sprijini planificarea securității energetice la nivel local și investițiile în surse regenerabile de energie și în eficiența energetică;

59. reamintește rolul jucat de dispozițiile Tratatului în finanțarea activităților autorităților locale și regionale, în special în domeniul protecției climei. Introducerea schimbărilor trebuie adaptată la realitățile și posibilitățile societăților locale, astfel încât schimbările să poată fi aduse în mod eficace și fără a impune o sarcină excesivă asupra populației. Prin urmare, solicită Comisiei Europene să revizuiască normele privind finanțarea serviciilor publice locale, astfel încât să poată fi puse în aplicare soluții mai bune pentru finanțarea celor mai urgente nevoi din acest domeniu, întrucât este influențat astfel și impactul asupra mediului;

60. solicită simplificarea normelor privind ajutoarele de stat, inclusiv sprijinirea soluțiilor de finanțare și întreținere a sistemelor esențiale pentru gestionarea deșeurilor, în special crearea de oportunități de finanțare pentru ca autoritățile locale și regionale să asigure funcționarea acestor sisteme, precum și acordarea de sprijin pentru gestionarea crizelor și sprijinirea operatorilor economici, inclusiv a microîntreprinderilor;

61. subliniază necesitatea de a combate sărăcia energetică și sărăcia în materie de mobilitate prin măsuri de eficiență energetică și punerea în aplicare pe scară mai largă a surselor regenerabile de energie, precum și necesitatea ca statele membre să ofere sprijin în acest sens la nivel local și regional; consideră, prin urmare, că este esențial să se reducă povara costurilor inițiale ale măsurilor privind eficiența energetică și sursele regenerabile de energie, în special pentru gospodării, microîntreprinderi și întreprinderile mici și consumatorii vulnerabili;

62. subliniază că finanțarea prevăzută în cadrul revizuirii actualului ETS este insuficientă pentru a asigura o tranziție cu adevărat justă și că ar trebui să se aibă în vedere ca Fondul pentru atenuarea impactului social al acțiunilor climatice să beneficieze de alte venituri în afară de cele care provin din ETS privind transporturile și construcțiile (ETS II); propune ca reunirea veniturilor destinate Fondului pentru atenuarea impactului social al acțiunilor climatice să înceapă înaintea punerii în aplicare a ETS II;

63. consideră că Fondul pentru atenuarea impactului social al acțiunilor climatice ar trebui să contrabalanseze efectele negative asupra gospodăriilor, a microîntreprinderilor, a întreprinderilor mici și a celor mai vulnerabili utilizatori de soluții de mobilitate și să asigure totodată o dezvoltare durabilă din punct de vedere social;

64. încurajează sectorul privat (printre altele, prin răspunderea extinsă a producătorilor) să se implice într-o măsură mai mare în consolidarea rezilienței orașelor și regiunilor;

65. solicită o mai mare flexibilitate a legislației europene în domeniul concurenței, în special în ceea ce privește ajutoarele de stat, deoarece ea nu ia suficient în considerare natura concurenței cu care se confruntă întreprinderile europene în țările terțe în care nu se respectă aceleași norme;

66. atrage atenția asupra subestimării costurilor suportate de autoritățile locale din cauza numeroaselor crize și a primirii cu întârziere a sprijinului din partea nivelurilor superioare de guvernanță; solicită, prin urmare, să se propună soluții mai eficace;

67. solicită consolidarea sprijinului financiar pentru investițiile ecologice care generează un efect de „bulgăre de zăpadă”, mobilizând acțiuni suplimentare pentru a impulsiona tranziția verde;

68. atrage atenția că, pe lângă accesul direct la finanțare, autoritățile locale și regionale ar trebui să beneficieze de asistență tehnică și de un sprijin adecvat pentru consolidarea capacităților, astfel încât să se valorifice oportunitățile de finanțare actuale și să fie sprijinite aceste autorități în efortul de a găsi un echilibru eficace între resursele publice și private; în plus, la realizarea investițiilor ar trebui să se valorifice la maximum achizițiile publice verzi și durabile;

69. sprijină ideea integrării preocupărilor pentru mediu în procesul de stabilire a bugetelor, ca instrument de elaborare a politicilor fiscal-bugetare pentru a contribui la atingerea obiectivelor ecologice. Acesta va permite evaluarea impactului asupra mediului al politicilor bugetare sau fiscale și a coerenței lor cu punerea în aplicare a angajamentelor naționale și internaționale ( 5 )

70. solicită continuarea simplificării administrative și reducerea barierelor normative în ceea ce privește dezvoltarea și punerea în aplicare a unor tehnologii și modele de afaceri noi și inovatoare;

71. subliniază că provocările legate de punerea în aplicare a politicii în domeniul climei se răsfrâng în mare măsură asupra autorităților locale și regionale, în timp ce finanțarea potențială (de exemplu, veniturile fiscale, drepturile de emisie) alimentează mai ales bugetul central; solicită revizuirea normelor privind accesul la resurse;

Consolidarea furnizării de servicii ecosistemice

72. subliniază necesitatea de a iniția acțiuni specifice de raționalizare a gestionării apei în zonele urbane și, în special, de a gestiona resursele de apă luând în considerare legăturile cu sistemul de captare și de a stabili un program de dezvoltare a investițiilor în retenția apei la scară mică și de a înființa un fond în acest scop;

73. este îngrijorat că, în pofida domeniului larg de aplicare al legislației de mediu în UE, există încă lacune mari în protecția juridică a ecosistemelor ( 6 ) , deși refacerea lor este esențială pentru menținerea unei calități ridicate a vieții și a continuității proceselor necesare pentru dezvoltarea durabilă.

Bruxelles, 30 iunie 2022. Președintele Comitetului European al Regiunilor Vasco ALVES CORDEIRO

(1) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/?uri=COM:2021:82:FIN

(2) https://report.ipcc.ch/ar6wg2/pdf/IPCC_AR6_WGII_FinalDraft_FullReport.pdf

(3) Climate change adaptation and disaster risk reduction in Europe Enhancing coherence of the knowledge base, policies and practices (Adaptarea la schimbările climatice și reducerea riscului de dezastre în Europa. Creșterea coerenței bazei de cunoștințe, a politicilor și a practicilor) 15/2017, AEM, https://www.eea.europa.eu/publications/climate-change-adaptation-and-disaster

(4) https://climate-adapt.eea.europa.eu/eu-adaptation-policy/sector-policies/ecosystem

(5) https://www.oecd.org/environment/green-budgeting/

(6) Mapping and Assessment of Ecosystems and their Services: An EU ecosystem assessment (Cartografierea și evaluarea ecosistemelor și a serviciilor acestora: O evaluare a ecosistemului în UE), 2020 https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/handle/JRC120383