RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 77/8

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind siguranța jucăriilor

COM(2008) 9 final — 2008/0018 (COD)

(2009/C 77/02)

La 17 martie 2008, Consiliul, în conformitate cu articolul 95 din Tratatul CE, a hotărât să consulte Comitetul Economic și Social cu privire la

Propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind siguranța jucăriilor.

Secțiunea pentru piața unică, producție și consum, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 15 iulie 2008. Raportor: dl Pegado Liz.

În cea de a 447-a sesiune plenară, care a avut loc la 17 și 18 septembrie 2008 (ședința din 18 septembrie 2008), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 49 de voturi pentru, 1 vot împotrivă și 8 abțineri.

1. Concluzii și recomandări

1.1 CESE salută inițiativa Comisiei de a revizui directiva privind siguranța jucăriilor, ale cărei unice neajunsuri sunt faptul că vine relativ târziu și că nu este suficient de ambițioasă.

1.2 CESE constată că analiza de impact care stă la baza prezentei propuneri datează din 2004 și că nu a luat în considerare ansamblul actualelor state membre ale UE.

1.3 Având în vedere creșterea numărului de alerte referitoare la jucării, așa cum reiese din ultimul raport RAPEX (2007), CESE este surprins de faptul că studiul de impact menționat nu a fost concludent în ceea ce privește relația dintre actuala directivă și accidentele cu jucării suferite de către copii, precum și asumarea ignoranței cu privire la consecințele prezentei propuneri asupra numărului și gravității accidentelor cu jucării pe viitor — consecințe care ar trebui să reprezinte, de fapt, principala preocupare și să justifice, în ultimă instanță, elaborarea prezentei directive.

1.4 Având în vedere recunoașterea de către Comisie a faptului că nu există date statistice fiabile și credibile privind accidentele cauzate de jucării în UE sau că aceste date sunt insuficiente, CESE sugerează Comisiei să creeze, în colaborare cu autoritățile competente din statele membre, un sistem adecvat de documentare statistică a accidentelor de acest tip, de un nivel cel puțin egal cu cel care există în anumite sisteme juridice și care să fie accesibil tuturor celor implicați în lanțul de producție și de comercializare, în vederea prevenirii accidentelor (1).

1.5 CESE consideră că propunerea trebuie să aibă, de preferință, ca temei juridic articolul 153 din tratat și nu numai articolul 95, având în vedere că obiectivul cel mai important în acest caz este protecția efectivă a copiilor, care are întâietate în raport cu simpla facilitare a comerțului transfrontalier cu jucării.

1.6 CESE consideră, de asemenea, că, date fiind cadrul și natura noii propuneri legislative, experiența acumulată privind punerea în aplicare a actualei directive în diferitele state membre și întrucât s-a acceptat un demers de armonizare totală, cel mai adecvat instrument juridic ar fi regulamentul, și nu directiva.

1.7 CESE salută coerența propunerii și caracterul bine structurat din punct de vedere tehnico-juridic și se declară în general de acord cu măsurile inovatoare pe care le conține, în special în ceea ce privește: — extinderea definiției „jucăriilor” și adoptarea conceptului de utilizare previzibilă în funcție de comportamentul copiilor; — întărirea controlului la nivelul statelor membre; — introducerea unor reguli adecvate de prevenire și de informare referitoare la siguranța jucăriilor — avertismente și instrucțiuni.

1.8 Cu toate acestea, CESE regretă că anumite aspecte extrem de importante în acest context nu au fost luate în considerare sau au fost insuficient abordate, de exemplu: a) o opțiune clară în favoarea principiului precauției; b) mai multă rigoare în formarea și educarea celor care răspund de îngrijirea copiilor care au contact cu jucăriile; c) precizarea anumitor concepte care rămân destul de ambigue și vagi, cum ar fi conceptul de jucărie și cel privind amploarea daunelor; d) tratamentul diferit aplicat importatorilor și reprezentanților autorizați în raport cu producătorii, ceea ce duce, în mod evident, la eliberarea de orice responsabilitate a celor implicați în lanțul de distribuție și de vânzare de jucării în ceea ce privește repararea prejudiciilor cauzate; e) faptul că procedurile de verificare a conformității nu sunt adaptate IMM-urilor.

1.9 În consecință, Comitetul îndeamnă cu insistență Comisia să-și revizuiască propunerea conform sugestiilor din prezentul aviz, astfel încât aceasta să devină un instrument mai credibil pentru protecția efectivă și pentru siguranța copiilor care utilizează jucării.

1.10 Comitetul solicită Parlamentului European și Consiliului să ia în considerare prezentele sugestii și recomandări și să le integreze, la rândul lor, în procesul legislativ de adoptare a noii directive.

2. Introducere: rezumatul propunerii

2.1 Comisia și-a anunțat pentru prima oară intenția de a lua măsuri legislative în domeniul siguranței jucăriilor în anii '70, înaintând o serie de propuneri care au fost ulterior retrase din cauza lipsei de consens politic. În final, în urma Rezoluției Consiliului din 23 iunie 1986 (2) privind protecția și siguranța consumatorului, o nouă propunere a Comisiei a indicat, în termeni mai consensuali, necesitatea unei armonizări la nivel european a definiției jucăriilor, a standardelor de fabricare a acestora, a principalelor cerințe de siguranță, a condițiilor de introducere pe piață și a garanțiilor pentru utilizarea lor fără riscuri de către copii.

2.2 Directiva 88/378/CE din 3 mai 1988, publicată în aceeași perioadă (3), este una dintre primele inițiative legislative din cadrul „noii abordări” în domeniul armonizării și standardizării tehnice, întemeiată pe Rezoluția Consiliului din 7 mai 1985 (4).

2.3 CESE a elaborat un aviz, în urma consultării obligatorii, privind propunerea de directivă prezentată la acea dată (5), care saluta propunerea, dar exprima totodată regretul față de lungile întârzieri în pregătirea acesteia și, bazându-se pe afirmația că „toate jucăriile trebuie să fie sigure, iar copiii sunt vulnerabili la riscuri și necesită o atenție specială”, sublinia necesitatea ca problema siguranței jucăriilor să fie abordată „ca parte a domeniului mai larg al directivei privind răspunderea pentru produsele cu defect” (6).

2.4 În același timp, directiva din 1988 a făcut obiectul câtorva rectificări (7), al unei modificări importante prin Directiva 93/68/CEE din 22 iulie 1993 (8) și al unei comunicări a Comisiei privind punerea sa în aplicare (9).

2.5 În 1992 și 2001 au fost adoptate și publicate două directive privind siguranța produselor reglementând, de o manieră generală, și siguranța jucăriilor (10), cea de-a doua punând un accent deosebit pe „schimbările aduse tratatului, în special la articolele 152 privind sănătatea publică și 153 privind protecția consumatorilor și în lumina principiului precauției”.

2.6 La douăzeci de ani de la publicarea directivei din 1988, Comisia propune o nouă directivă în domeniu, realizând că legislația în vigoare este depășită, că domeniul său de aplicare și conceptele utilizate trebuie să fie clarificate și puse în concordanță cu circumstanțele actuale, că este nevoie în mod urgent să se garanteze că prevederile sale sunt în concordanță cu cadrul legislativ general propus recent privind comercializarea produselor (11) și că, mai ales, în urma transpunerii și a punerii în aplicare a directivei, au apărut deficiențe și diferențe serioase în diferite state membre la nivelul aplicării, situație care trebuie rezolvată.

2.7 Propunerea de față se bazează pe trei studii tehnice importante, care trebuie considerate o parte integrantă a acesteia. Două dintre ele se referă la cerințele în vigoare și la utilizarea în procesul de fabricație a jucăriilor a unor substanțe considerate periculoase; cel de-al treilea reprezintă un studiu de impact general, al cărui raport final datează din 2004.

2.8 Pe scurt, prin această propunere, Comisia vizează următoarele obiective: A) cerințe de siguranță crescute, în special în ceea ce privește: a) utilizarea substanțelor periculoase; b) avertismentele și informațiile pentru consumatori și utilizatori; c) riscurile de asfixie și sufocare; d) prezența jucăriilor în produsele alimentare; e) definirea obligației generale de siguranță; B) o aplicare mai eficientă și mai coerentă a directivei, prin diferite măsuri, printre care: a) măsuri consolidate de supraveghere a pieței în statele membre; b) informații privind substanțele chimice în dosarul tehnic; c) aplicarea marcajului CE; d) evaluarea siguranței; C) alinierea directivei la cadrul legislativ general privind comercializarea produselor; D) clarificarea domeniului de aplicare și o mai bună definire a conceptelor utilizate.

3. Observații generale

3.1 CESE salută inițiativa Comisiei, al cărei neajuns este că vine relativ târziu, dat fiind faptul că directiva pe care o revizuiește are o vechime de peste 20 de ani și că parametrii și metodele de producție și comercializare a jucăriilor au suferit între timp modificări importante, la fel ca și gusturile și obiceiurile utilizatorilor cărora le sunt destinate în mod normal. CESE consideră, de altfel, că propunerea de față ar putea avea obiective mai ambițioase și că prevederile acesteia ar putea ține seama de preocupările provocate de anumite evenimente recente care au fost denunțate în mod public și care au fost, mai mult, reflectate (12) nu numai în discursuri și poziții ferm exprimate de către comisarul pentru protecția consumatorilor, dar și în Rezoluția PE din septembrie 2007, al cărei conținut este reluat de CESE. De aceea, CESE regretă că la discuții nu a participat și DG SANCO, care nu a fost implicată direct în pregătirea propunerii.

3.2 CESE este surprins că evaluarea de impact pe care se bazează prezenta propunere are o vechime de peste 4 ani și nu tratează situația din toate statele membre. Nu este clar nici modul în care s-a ținut seama de reprezentanții consumatorilor și ai familiilor sau în ce măsură aceștia au fost implicați în pregătirea propunerii.

3.3 În legătură cu criticile formulate de Comisie față de presupusele erori în transpunerea și aplicarea directivei, CESE este surprins că aceste critici nu au fost însoțite de inițiative ale Comisiei pentru asigurarea respectării în totalitate a actului normativ comunitar.

3.4 Este dificil de înțeles cum se pot trage concluzii corecte privind atât situația actuală care trebuie modificată, cât și eficacitatea măsurilor propuse, dată fiind lipsa sau insuficiența datelor statistice — recunoscută de Comisie. Cu toate acestea, se știe că piața de desfacere a jucăriilor în Europa, estimată la 17,3 miliarde EUR la prețul cu amănuntul din 2002 și cu un volum de importuri de peste 9 miliarde EUR, este un sector prosper, în care activează circa 2 000 de întreprinderi, în marea lor majoritate IMM-uri, și în care lucrează direct peste 100 000 de angajați (13).

3.5 CESE este de părere că natura propunerii în cauză necesită ca nu numai articolul 95, ci, în mod obligatoriu, și articolul 153 să fie luat ca temei juridic, întrucât domeniul de aplicare al acesteia nu se referă doar la realizarea pieței interne, ci privește, mai degrabă, o categorie deosebit de vulnerabilă de consumatori, care nu pot fi în nici un fel asimilați cu „consumatorul obișnuit”.

3.6 În plus, nu copiii cumpără jucării — ei fiind consumatori indirecți —, ci părinții sau ceilalți adulți care le pun jucăriile la dispoziție, ceea ce ar trebui să determine Comisia să adopte o abordare mai riguroasă pentru a garanta că necesitatea de a informa și de a educa această categorie de consumatori este reflectată corespunzător în formularea dispozițiilor propunerii.

3.7 CESE înțelege opțiunea Comisiei pentru armonizare totală în acest caz, însă își reiterează convingerea că, în astfel de situații, cea mai bună soluție ar fi alegerea regulamentului ca instrument de reglementare, în defavoarea directivei, cu avantaje evidente în ceea ce privește securitatea juridică și fără riscul unor transpuneri întârziate sau defectuoase și al diferențelor în aplicare care ar decurge din acestea, deficiențe pe care Comisia le recunoaște în legătură cu directiva actuală (14).

3.8 Dată fiind natura subiectului, evoluția continuă a situației actuale și posibilitatea apariției unor incidente pe parcurs, după cum arată clar cazurile Mattel și Fisher Price și creșterea îngrijorătoare a numărului de alerte referitoare la jucării, așa cum rezultă din ultimul raport anual RAPEX (2007), fiind vorba în mod categoric de sectorul cu cel mai mare număr de notificări (31 %) (15), s-ar fi putut spera ca propunerea de față să tragă toate învățămintele din evenimentele care au avut loc, în special din eșecul sistemului „Post Market Surveillance” (control posterior comercializării), elaborând o directivă mai ușor de pus în practică și de aplicat, care să ducă la creșterea siguranței pe piața jucăriilor. Aceasta ar însemna ca, dacă există vreo îndoială și atâta timp cât nu există încă un nivel corespunzător de certitudine, să se interzică orice obiect care ar putea fi în mod rezonabil suspectat ca prezentând un pericol, chiar minor, pentru utilizarea ca jucărie de către copii, ținând seama de comportamentul imprevizibil al acestora; nu se constată însă acest lucru.

3.9 În ceea ce privește marcajul CE, CESE se limitează la menționarea și repetarea punctului de vedere exprimat într-un aviz anterior privind un cadru comun pentru comercializarea produselor, și anume că „o lipsă de credibilitate a marcajului CE reprezintă o lipsă de credibilitate a întregului sistem, care se răsfrânge asupra autorității de supraveghere a pieței, asupra producătorilor, laboratoarelor și organismelor de certificare și, în ultimă instanță, chiar asupra caracterului adecvat al legislației Noii Abordări” (16). În acest context, CESE face apel la Comisie să armonizeze textul final al propunerii de față cu textul adoptat pentru toate propunerile privind cadrul comun menționat mai sus (17).

3.10 CESE sprijină pe deplin propunerea PE de introducere a unei etichete europene pentru siguranța jucăriilor, care să fie acordată de organisme terțe independente, și regretă că propunerea nu răspunde pe deplin tuturor sugestiilor din Rezoluția PE din septembrie 2007; CESE înțelege totuși îngrijorarea IMM-urilor, nu pentru că jucăriile produse și comercializate de acestea ar fi mai puțin sigure ci, așa cum se preciza și în avizul menționat anterior, în legătură cu proporționalitatea mijloacelor utilizate pentru respectiva evaluare a conformității, în special pentru produsele care nu sunt realizate în serie, sau sunt produse în serie mică (18).

3.11 CESE consideră că toate substanțele considerate în mod justificat potențial periculoase trebuie să fie eliminate complet din procesul de fabricație al jucăriilor, prin intermediul unui cadru proporțional, echilibrat și fezabil pentru producătorii responsabili și a cărui respectare să poată fi asigurată de către autorități.

3.12 CESE își exprimă satisfacția în legătură cu recenta decizie a Comisiei privind „jocurile magnetice”, dar este surprins că acest aspect nu a fost nici măcar menționat în prezenta propunere de directivă, reacția Comisiei față de pericolele grave și de accidentele care au avut deja loc cu acest tip de jucării nefiind suficient de fermă, întrucât s-a concretizat printr-un simplu „îndemn” adresat statelor membre de a include un „avertisment”, conform modalității alese de fiecare stat.

3.13 CESE consideră că este necesară o definire mai exactă a nivelului și naturii sancțiunilor, așa cum a făcut deja Comisia în domenii în care prejudiciul cauzat de un comportament necorespunzător este mai mic din punct de vedere social.

3.14 În general, CESE regretă faptul că, în acest caz, nu s-a profitat de ocazia de a asigura un nivel de protecție a copiilor din Europa cel puțin egal cu cel care este garantat — chiar din inițiativa producătorilor — în anumite state membre ale UE, precum și în alte țări, care interzic pur și simplu anumite tipuri de jucării, așa cum se arată într-un studiu foarte recent realizat la cererea PE (19).

3.15 CESE este conștient de concurența acerbă la nivel internațional din industria jucăriilor. De aceea, solicită Comisiei Europene, Parlamentului European și Consiliului să țină seama de competitivitatea sectorului în momentul introducerii de modificări în cursul procesului legislativ de adoptare a prezentei directive. Nu se propune relaxarea normelor de siguranță a jucăriilor în detrimentul protecției consumatorului, în special a copiilor, ci respectarea strictă a normelor comerțului internațional, astfel încât întreprinderile europene să poată concura în condiții egale.

3.16 În sfârșit, CESE solicită Comisiei să aibă în vedere aspectele sociale legate de fabricarea jucăriilor, mai ales în țări terțe, unde copii mici lucrează timp îndelungat și în condiții de muncă îngrozitoare, având de a face zilnic cu produse toxice, foarte periculoase, și să adopte o poziție fermă în favoarea „jucăriilor ecologice” și a „jucăriilor etice”.

4. Observații specifice

4.1 Articolul 1 și anexa I — Lista produselor care nu sunt considerate jucării

CESE constată intenția Comisiei de a actualiza definiția jucăriei astfel încât să poată fi aplicată tuturor produselor care nu sunt destinate în exclusivitate unor scopuri ludice.

Cu toate acestea, CESE dorește să evidențieze faptul că definiția actuală a jucăriei nu este suficientă pentru a acoperi obiectivele propuse, deoarece nu numai că nu permite actualizarea necesară pentru a ține pasul cu evoluțiile de pe piața tehnologiilor, ci stabilește o listă de produse care nu intră în domeniul de aplicare a directivei. Este îndoielnic dacă prezența unor astfel de produse este potrivită (în special obiectele decorative pentru festivități și ceremonii, imitațiile de bijuterii, jocurile care utilizează proiectile cu vârful ascuțit, produsele destinate activităților educaționale în școli și altor contexte pedagogice și echipamentele sportive).

Temeiul pentru stabilirea unui regim special pentru protecția utilizatorilor unui produs depinde, de fapt, de natura utilizatorilor și, în special, de vulnerabilitatea acestora. Utilizatorii pot să nu își dea seama de destinația prevăzută pentru fiecare obiect care le este prezentat — în multe situații produsele înseși sunt considerate jucării de către copii, părinți sau chiar de către comercianți, care le cataloghează și le vând ca atare. În consecință, Comitetul nu înțelege de ce jucăriile utilizate în scopuri educaționale în școli nu sunt incluse în domeniul de aplicare al directivei, din moment ce nu există nici o diferență în ceea ce privește natura utilizatorului.

CESE subliniază necesitatea ca toate echipamentele și produsele care sunt accesibile minorilor de până la 14 ani și care pot fi folosite ca jucării de către aceștia să fie incluse în domeniul de protecție al directivei, conform principiului precauției.

De aceea, CESE solicită Comisiei să revizuiască definiția din articolul 1 și lista, astfel încât acestea să fie compatibile între ele.

4.2 Articolele 2-5

CESE dezaprobă în totalitate distincția dintre producători și importatori, întrucât Directiva Parlamentului European și a Consiliului nr. 2001/95/CE privind siguranța generală a produselor pune importatorii pe picior de egalitate cu producătorii, în cazul în care aceștia din urmă nu au un reprezentant în statele membre. Menținerea acestei distincții nu numai că nu asigură protecția dreptul utilizatorului la compensații pentru prejudiciul cauzat (deoarece răspunderea cade în totalitate în sarcina producătorului), dar nici nu armonizează corespunzător legislația comunitară, aducând inevitabil atingere principiului securității juridice.

Din aceste motive, CESE consideră că, în sensul aplicării prezentei directive, reprezentanții autorizați și importatorii (atunci când nu există reprezentanți oficiali ai producătorului) ar trebui să fie considerați producători, contrar prevederilor acestei directive, care îi pune pe picior de egalitate doar în situația în care jucăriile sunt comercializate în numele lor sau utilizează marca lor comercială sau când importatorii/distribuitorii au modificat natura produsului, chiar dacă procesul de fabricație rămâne neschimbat.

CESE se opune distincției, în ceea ce privește răspunderea, care se face între reprezentanții autorizați și producători. CESE se teme că păstrarea acestei norme ar putea împiedica protecția drepturilor consumatorilor și, în special a dreptului la compensații pentru prejudiciul cauzat, în situațiile în care în statul membru respectiv există doar un reprezentant autorizat.

CESE susține, în general, păstrarea acelor prevederi din directiva în vigoare care împart răspunderea în ceea ce privește siguranța jucăriilor între toți cei implicați în lanțul de distribuție.

În ceea ce privește definiția prejudiciilor, Comitetul consideră că noțiunea trebuie să cuprindă și situațiile care pot interveni pe termen lung ca urmare directă a unor accidente confirmate.

4.3 Articolul 9

CESE salută modificarea adusă alineatului 2 al acestui articol, care prevede că, pentru a evalua riscurile unei jucării, se va avea în vedere utilizarea sa previzibilă, ținând seama de comportamentul copiilor (deși este de remarcat faptul că al 16-lea considerent ar putea fi interpretat în sens contrar).

Cu toate acestea, CESE consideră că ar trebui ca producătorii să fie obligați să prevadă posibilele utilizări ale propriilor produse care ar putea fi inadecvate, dar în același timp considerate acceptabile de către copii. În plus, păstrarea criteriului previzibilității este contradictorie, întrucât memorandumul explicativ subliniază nevoia de a se ține seama la conceperea jucăriilor de comportamentul adeseori imprevizibil al copiilor.

CESE nu este de acord cu formularea alineatului (3), întrucât prevederea nu numai că stabilește o prezumție evidentă, dar introduce și criterii vagi și nedefinite, cum ar fi noțiunile de „previzibil” și „normal”, care, în final, elimină orice obligație a producătorului de a ține pasul cu experimentele științifice și tehnice din domeniul său de specialitate pe perioada în care produsul se găsește pe piață, obligație care reprezintă un corolar al menținerii siguranței generale a jucăriilor (20).

În realitate, îndatorirea de a împiedica existența unor defecte ale produselor nu încetează odată cu plasarea acestora pe piață. Producătorul — sau reprezentantul său autorizat, dacă există — are obligația de a urmări și observa jucăriile în mod continuu, astfel încât să se poată descoperi defectele care erau necunoscute și care nu puteau fi cunoscute la momentul intrării în circulație a acestora, precum și defectele cauzate de deteriorare, uzare sau de îmbătrânirea prematură a jucăriei.

4.4 Articolul 10

CESE salută intenția Comisiei de a solicita afișarea avertismentelor în mod clar, vizibil și lizibil la locul de vânzare, pentru a se garanta că utilizatorii dispun efectiv, în prealabil, de informațiile respective. Comitetul consideră, totodată, că avertismentele trebuie să figureze nu numai pe ambalaj, ci și pe produs ca atare.

Cu toate acestea, Comitetul consideră că mesajele de atenționare afișate în anumite puncte de vânzare ar trebui să conțină nu numai informații privind vârsta minimă și maximă a utilizatorilor, ci și indicații cu privire la greutatea pe care trebuie să o aibă copiii pentru a utiliza anumite jucării, precum și la necesitatea ca produsul să fie utilizat numai sub supravegherea persoanelor în grija cărora se află aceștia.

Comitetul subliniază, de asemenea, că redactarea avertismentelor trebuie să fie adaptată utilizatorilor respectivi și să țină seama de sensibilitatea lor specifică.

CESE își reînnoiește îndemnul de a organiza acțiuni de formare destinate părinților și celor care se ocupă de copii pentru a-i sensibiliza cu privire la precauțiile și riscurile care decurg din utilizarea jucăriilor. Cu toate acestea, faptul că siguranța copiilor ține, în ultimă instanță, de răspunderea părinților, tutorilor, educatorilor, profesorilor, etc. nu poate servi drept pretext pentru a reduce responsabilizarea producătorilor, importatorilor și comercianților cu amănuntul în ceea ce privește siguranța absolută a jucăriilor.

Ținând seama de faptul că etichetele sunt adesea formulate în alte limbi decât limba națională, CESE este de părere că alineatul (3) ar trebui să facă obligatorie scrierea etichetelor în limba oficială a statului membru în care sunt introduse pe piață jucăriile și nu să prevadă o simplă posibilitate în acest sens, așa cum face textul actual.

4.5 Articolele 12 și 26

Deși acceptă necesitatea de a reține prezumția de conformitate, CESE consideră că inversarea sarcinii probei în cazul unui incident vătămător ar fi mai potrivită circumstanțelor actuale.

4.6 Articolul 17

CESE subliniază decizia Comisiei de a impune producătorilor obligația de a efectua o analiză a pericolelor care pot rezulta din utilizarea jucăriei, în loc de a accepta ca analiza să se limiteze la riscurile inerente utilizării acesteia. Cu toate acestea, CESE consideră că această analiză ar trebui să acopere întregul ciclu de viață al jucăriei, indiferent dacă apar sau nu situații prejudiciabile, pentru a se evita astfel situațiile de tipul cazului Mattel.

4.7 Articolul 18

CESE consideră că procedura de evaluare a conformității ar trebui să se aplice tuturor categoriilor de jucării și nu doar în situațiile enumerate la alineatul (3), asigurând astfel utilizarea unor criterii uniforme și introducând o etichetă europeană privind siguranța, așa cum a propus PE (21).

În plus, dat fiind faptul că acesta este un domeniu tehnic în care lipsesc cunoștințele practice specifice sau statisticile privind accidentele cauzate de utilizarea produselor, CESE subliniază faptul că este necesar ca, în această propunere, Comisia să pună în aplicare principiul precauției, exact în același mod în care a făcut-o în cadrul Cărții albe privind siguranța alimentară din 2000 (22).

4.8 Anexa II — Cerințe speciale de siguranță

Partea I — Proprietăți fizice și mecanice

CESE consideră că domeniul de aplicare al paragrafului al treilea de la punctul 4 ar trebui să fie extins la copiii mai mici de 60 de luni, deoarece la această vârstă se poate încă întâmpla ca jucăria să fie utilizată fără atenția și precauția necesară și să fie introdusă în gură, chiar dacă nu aceasta a fost intenția producătorului în faza de proiectare.

CESE consideră, de asemenea, că următoarele aspecte nu au fost reglementate:

— ambalarea produsului și, în special, situațiile în care jucăriile sunt ambalate în pungi de plastic;

— posibilitatea ca anumite componente ale jucăriilor să se desprindă și să fie înghițite de copii;

— proprietățile jucăriilor în situația în care acestea se sparg.

Partea a III-a — Proprietăți chimice

Deși salută modificările propuse, CESE subliniază totuși necesitatea aplicării imediate a principiului precauției în ceea ce privește proprietățile chimice, dat fiind că studiile Organizației Mondiale a Sănătății au demonstrat că expunerea copiilor la aceste produse ar putea provoca anumite afecțiuni cronice care persistă, în cazul copiilor, și după vârsta de 3 ani.

Astfel, Comitetul subliniază necesitatea interzicerii tuturor substanțelor CMR, inclusiv cele din categoria 3, cu condiția ca acestea să fi fost în mod justificat recunoscute ca potențial periculoase, nu numai în conceperea produsului ca atare, ci și în materialele interne care îl compun, în conformitate cu Directiva privind produsele cosmetice. Pe de altă parte, CESE atrage atenția Comisiei în legătură cu permisivitatea excesivă care există la ora actuală, nu numai în ceea ce privește limitele de migrare admise, cât și referitor la perturbatorii funcțiilor endocrine, care pot împiedica dezvoltarea normală a copilului.

În ceea ce privește utilizarea substanțelor alergene, CESE recomandă Comisiei interzicerea recurgerii la orice fel de parfumuri și substanțe sensibilizante, dat fiind că acestea pot conține nu numai substanțe alergene, a căror utilizare ar trebui să fie complet interzisă, ci și alte substanțe care au consecințe directe asupra sistemului imunitar al copiilor.

Pentru a da dovadă de realism în ceea ce privește fezabilitatea și având în vedere structura industriei jucăriilor, compusă în mare majoritate din IMM-uri, precum și schimbările considerabile pe care le introduce această directivă, în special în domeniul proprietăților chimice, CESE dorește să recomande o perioadă de tranziție de cinci ani.

În final, CESE subliniază că prezenta propunere trebuie să fie compatibilă cu regulamentul privind siguranța alimentară, în special în ceea ce privește materialele utilizate la fabricarea jucăriilor pentru copiii cu vârsta mai mică de 36 de luni. Astfel, Comitetul solicită ca, în ceea ce privește conceperea jucăriilor, Comisia să autorizeze numai substanțele a căror utilizare este permisă la fabricarea materialelor care intră în contact direct cu produse alimentare.

Partea a IV-a — Proprietăți electrice

CESE consideră că prezenta anexă ar trebui să conțină norme specifice privind produsele care necesită utilizarea de baterii și în special de baterii cu mercur.

4.9 Anexa V — Avertismente

CESE consideră că ar trebui să existe avertismente specifice pentru situațiile speciale ale copiilor care prezintă anumite handicapuri fizice sau mentale, astfel încât părinții sau îngrijitorii să fie conștienți în prealabil de riscurile inerente utilizării jucăriei.

În ceea ce privește asocierea jucăriilor cu produsele alimentare, CESE consideră că ar trebui să existe o indicație specifică afișată vizibil și care să nu se poată șterge, precizând că produsul alimentar conține o jucărie, ceea ce ar permite vizualizarea jucăriei indiferent de modul în care este ambalat produsul.

Bruxelles, 18 septembrie 2008 Președintele Comitetului Economic și Social European Dimitris DIMITRIADIS

(1) National Electronic Injury Surveillance System (NEISS), gestionat de Consumer Product Safety Commission (CPSC), în SUA.

(2) JO C 167, 5.7.1986, p. 1.

(3) JO L 187, 16.7.1988, p. 1. Avizul CES: JO C 232, 31.8.1987, p. 22.

(4) JO C 136, 4.6.1985, p. 1.

(5) COM(1986) 541 final (JO C 282, 8.11.1986, p. 4).

(6) Avizul CES 639/87. Raportor: dna Williams (JO C 232, 31.8.1987, p. 22).

(7) JO L 281 din 14.10.1988, p. 55; JO L 37, 9.2.1991, p. 42.

(8) JO L 220, 30.8.1993, p. 1. Avizul CES în JO C 14, 20.1.1992, p. 15 și JO C 129, 10.5.1993, p. 3.

(9) JO C 297, 9.12.2003, p. 18.

(10) Directiva 92/59/CEE din 29 iunie 1992 (JO L 228, 11.8.1992, p. 24 — Avizul CES: JO C 75, 26.3.1990, p. 1) și Directiva 2001/95/CE din 3 decembrie 2001 (JO L 11, 15.1.2002, p. 4); Avizul CES 1008/2000 din 20 septembrie 2000, raportor: dna Williams (JO C 367, 20.12.2000, p. 34), privind propunerea pentru ultima directivă, COM(2000) 139 final. Un aviz din proprie inițiativă pe aceeași temă fusese elaborat anterior de dna Williams și adoptat de CESE la 8 decembrie 1999 (CES 1131/99 — JO C 51, 23.2.2000, p. 67).

(11) Pachetul de propuneri COM(2007) 36, 37, și 53 final din 14 februarie 2007, care au făcut obiectul Avizului CESE INT/352/353/354 al CESE (CESE 1693/2007, din 13 decembrie 2007), al cărui raportor a fost dl. PEZZINI.

(12) Conform declarației dnei comisar Kuneva către PE din 12 septembrie 2007, a declarațiilor acesteia la întâlnirile pe care le-a avut cu vicepreședintele Mattel International la 20 septembrie 2007 și cu o delegație a producătorilor de jucării, inclusiv Hornby, Lego și Mattel, la 9 aprilie 2008, precum și la conferința de presă din 22 noiembrie 2007. A se vedea, de asemenea, Rezoluția PE Doc P6-TA (2007)0412 din 26 septembrie 2007.

(13) Datele provin de pe site-ul internet al Comisiei.

(14) Directiva 88/378/CEE a Consiliului din 3 mai 1988 (JO L 187, 16.7.1988, p. 1). Este important să se ia în considerare că, spre deosebire de prezenta propunere, în propunerea privind produsele cosmetice [COM(2008) 49 final/2 din 14 aprilie 2008], Comisia a preconizat pe bună dreptate înlocuirea directivei, ca instrument juridic, cu regulamentul. Trebuie adăugat că modificarea protocolului privind subsidiaritatea în Tratatul de reformă, constând în eliminarea „preferinței” pentru directive, reprezintă un argument suplimentar în sprijinul acestei abordări în viitor.

(15) Conform raportului menționat, numai în vara anului 2007 au fost retrase de pe piață peste 18 milioane de jucării, deoarece conțineau magneți, precum și aproximativ 2 milioane de alte jucării, din cauza prezenței de plumb în vopsea.

(16) Avizul CESE 1693/2007 din 13 decembrie 2007 — raportor: dl Pezzini (INT/352-353-354), punctul 5.2.11; la punctul 5.2.12, se mai adaugă, pe drept cuvânt, următoarele:

„Cea mai bună modalitate de consolidare a statutului și semnificației marcajului CE, astfel cum a fost definit în Decizia Consiliului 93/465/CEE, trebuie obținută printr-o reformă radicală a marcajului însuși:

— clarificarea faptului că marcajul nu trebuie folosit și considerat un sistem de marcare sau de etichetare în scop de consum și nici o garanție de calitate sau o certificare sau aprobare din partea unor părți terțe independente, ci doar o declarație de conformitate și o documentație tehnică, pe care producătorul sau importatorul trebuie să le furnizeze în conformitate cu cerințele produsului și cu deplină responsabilitate față de autorități și de consumator;

— raționalizarea diferitelor proceduri de evaluare a conformității;

— consolidarea protecției juridice a marcajului CE, prin înregistrarea sa ca marcaj colectiv, care să permită autorităților publice să intervină rapid și să elimine abuzurile, dar să permită existența marcajelor naționale suplimentare;

— consolidarea mecanismelor de supraveghere a pieței și a controalelor vamale la frontieră;

— inițierea unui studiu care să examineze, din perspectiva producătorilor și consumatorilor, aspectele pozitive și negative ale unui eventual cod voluntar de conduită privind eficiența proliferării marcajelor și a etichetelor de calitate europene și naționale — voluntare sau nu — și raporturile acestora cu marcajul CE”.

(17) COM(2007) 36, 37 și 53 final, 14 februarie 2007.

(18) Avizul citat la nota 14, punctele 5.2.7.1 și 5.2.9. A se vedea, de asemenea, Avizul CESE privind măsurile politice în favoarea IMM-urilor (INT/390) (raportor: dl Cappellini), Avizul CESE privind produsele cosmetice (INT/424) — raportor: dl Krawczyk.

(19) „Study on Safety and Liability Issues Relating to Toys” (PE 393.523, ai cărui autori sunt AA Frank Alleweldt — director de proiect; Anna Fielder — autor principal; Geraint Howells — jurist; Senda Kara, Kristen Schubert și Stephen Locke).

(20) A se vedea în acest sens hotărârea din 29 mai 1997 a Curții de Justiție a Uniunii Europene (Cauza C-300/95 culegerea de jurisprudență 1997, p. I-02349).

(21) Rezoluția PE din 19.9.2007 privind jucăriile periculoase [documentul P6-TA(2007)0412 din 26.9.2007].

(22) COM(1999) 719 final, 12 ianuarie 2000.