1. CONTEXT

În temeiul articolului 395 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (denumită în continuare „Directiva TVA”), Consiliul, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei, poate autoriza orice stat membru să introducă măsuri speciale de derogare de la dispozițiile directivei respective, pentru a simplifica procedura de colectare a TVA sau pentru a preveni anumite forme de evaziune fiscală sau de evitare a obligațiilor fiscale. Întrucât această procedură prevede derogări de la principiile generale în materie de TVA, în conformitate cu hotărârile constante ale Curții de Justiție a Uniunii Europene (CJUE), orice astfel de derogări trebuie să fie proporționate și să aibă un domeniu de aplicare limitat.

Prin scrisoarea înregistrată la Comisie la 10 februarie 2020, Danemarca a solicitat o autorizație de a aplica o măsură de derogare de la articolul 308 din Directiva TVA. În conformitate cu articolul 395 alineatul (2) din Directiva TVA, Comisia a informat celelalte state membre, prin scrisoarea din 10 martie 2020, cu privire la cererea înaintată de Danemarca. Printr-o scrisoare din 11 martie 2020, Comisia a înștiințat Danemarca că dispune de toate informațiile pe care le consideră necesare pentru examinarea cererii.

Ca regulă generală, baza de impozitare din cadrul regimului special pentru agențiile de turism, în conformitate cu articolul 308 din Directiva TVA, este reprezentată de marja agenției de turism, și anume de diferența dintre suma totală, fără TVA, achitată de client și costul efectiv suportat de agenția de turism pentru livrarea de bunuri sau prestarea de servicii asigurate de alte persoane impozabile, în cazul în care respectivele operațiuni sunt direct în beneficiul clientului. Scopul derogării solicitate de Danemarca este stabilirea unei reguli de determinare a costului transportului de călători care trebuie luat în considerare la calcularea marjei de profit a agenției de turism, în cazul în care există părți în lanțul de tranzacții care sunt strâns legate între ele. Acest cost va fi plata primită de ultima societate din lanțul de tranzacții care nu este strâns legată de agenția de turism.

2. REGIMUL PENTRU AGENȚIILE DE TURISM

Acest regim special de TVA stabilit la articolele 306-310 din Directiva TVA a fost înființat din cauza caracteristicilor speciale ale acestui sector. Serviciile oferite de agențiile de turism constau în general într-un pachet de servicii, în special transport și cazare, obținute de la părți terțe. Aceste pachete sunt apoi vândute de agențiile de turism clienților, în nume propriu. Acestea sunt circumstanțe care fac deosebit de dificilă aplicarea normelor obișnuite în ceea ce privește locul de impunere, baza de impunere și deducerea taxei în amonte, din cauza complexității serviciilor și a locului în care acestea sunt furnizate.

În conformitate cu articolul 307 din Directiva TVA, toate tranzacțiile efectuate de o agenție de turism pentru o călătorie sunt considerate ca fiind o prestație unică. Deoarece baza de impozitare este marja de profit realizată de agenția de turism la furnizarea unui pachet de servicii de călătorie, agenția de turism nu are dreptul de a deduce TVA-ul în amonte. Locul de impozitare a prestării efectuate de agenția de turism este locul în care agenția este înregistrată sau în care are sediul comercial fix de unde prestează serviciul unic sau, dacă nu este cazul, locul în care agentul de turism își are domiciliul stabil sau reședința.

Regimul special de TVA are două obiective:

(a) pentru a simplifica aplicarea normelor UE în materie de TVA pentru aceste prestații, în special pentru ca o agenție de turism să evite înregistrarea în scopuri de TVA în fiecare dintre statele membre în care sunt prestate serviciile achiziționate de agenția de turism;

(b) pentru a se asigura că veniturile din TVA ajung în statul membru în care are loc consumul final al fiecărei componente individuale a prestației unice, veniturile din TVA aferente serviciilor de care se beneficiază pe durata călătoriei, cum ar fi hoteluri, restaurante sau transport, revenind statului membru în care turistul beneficiază de serviciu, iar TVA pentru marja de profit a agenției de turism fiind plătită statului în care are sediul agenția de turism.

3. CEREREA

În temeiul articolului 395 din Directiva TVA, Danemarca solicită Consiliului ca, la propunerea Comisiei, să autorizeze aplicarea de către Danemarca a unei măsuri speciale de derogare de la prevederile articolului 308 din Directiva TVA în ceea ce privește stabilirea bazei de impozitare aplicabile în temeiul regimului special pentru agenții de turism atunci când părțile implicate în tranzacțiile obținute de agenția de turism sunt strâns legate. În aceste cazuri, costul transportului de pasageri care trebuie luat în considerare la calcularea marjei de profit a agenției de turism nu este considerat a fi plata către persoana impozabilă cu care există o legătură strânsă, ci plata primită de ultima societate din lanțul de tranzacții care nu este strâns legată de agenția de turism.

Danemarca susține că introducerea măsurii de derogare este necesară pentru combaterea fraudei care apare în sectorul agențiilor de turism. Mai multe agenții de turism și-au redus plata TVA prin înființarea de filiale care cumpără bilete de avion de la companiile aeriene, pentru a le vinde agenției de turism la un preț ridicat în mod artificial. Aceasta are ca rezultat diminuarea profiturilor agenției de turism și, prin urmare, o bază de impozitare mai mică. În schimb, filiala obține marje de profit neobișnuit de mari. Cu toate acestea, achiziționarea și vânzarea de bilete de avion internaționale sunt operațiuni de transport de persoane neimpozitate în Danemarca. Din acest motiv, filiala nu are TVA de declarat sau de plătit pentru aceste achiziții și vânzări.

Agenția fiscală daneză estimează că pierderile de TVA datorate acestor practici au crescut de la 3,5 milioane DKK la 25,0 milioane DKK în 2017. Această pierdere va crește probabil și mai mult în următorii ani. În plus, această practică abuzivă conferă un avantaj concurențial agențiilor de turism care au făcut deja uz de această practică, obligând alte agenții de turism să adopte aceeași practică abuzivă pentru a rămâne competitive.

Prin stabilirea faptului că plata primită de ultima societate din lanțul de tranzacții care nu este strâns legată de agenția de turism este costul utilizat pentru calcularea marjei de profit a agenției de turism, Danemarca ar frâna această practică abuzivă care are loc în sectorul agențiilor de turism.

4. OPINIA COMISIEI

Atunci când Comisia primește cereri în conformitate cu articolul 395 din Directiva TVA, acestea sunt analizate pentru a se verifica dacă sunt îndeplinite condițiile de bază pentru acordarea unei derogări, și anume dacă măsura specifică propusă simplifică procedurile pentru persoanele impozabile și/sau administrația fiscală sau dacă propunerea previne anumite tipuri de evaziune fiscală sau de fraudă. În acest context, Comisia a adoptat întotdeauna o abordare prudentă, restrictivă, pentru a se asigura că derogările nu subminează funcționarea sistemului general al TVA, că ele au un domeniu de aplicare limitat și că sunt necesare și proporționate.

Orice derogare de la normele stabilite pentru regimul agențiilor de turism nu poate fi, prin urmare, decât o soluție de ultimă instanță și o măsură de urgență și trebuie să ofere garanții în ceea ce privește necesitatea și caracterul excepțional al derogării acordate.

Din cerere rezultă că măsura urmărește să combată practica abuzivă de reducere a unei marje de profit care servește ca bază de impozitare pentru tranzacțiile care fac obiectul regimului special pentru agențiile de turism. Această reducere este cauzată de faptul că furnizarea de bilete de avion internaționale este neimpozitată în Danemarca și, prin urmare, pentru aceste operațiuni nu este declarată și plătită TVA. Cu alte cuvinte, aceste operațiuni nu ar fi acoperite de regimul special pentru agențiile de turism din Danemarca. Serviciile Comisiei nu sunt de acord cu evaluarea potrivit căreia aceste operațiuni nu ar fi acoperite de regimul special pentru agențiile de turism și, prin urmare, ar putea beneficia de scutirea aplicabilă transportului de călători.