În Hong Kong, aplicarea reformelor în piața instrumentelor OTC se realizează în două etape. Cadrul de reglementare este prevăzut de legislația primară și anume, de Ordonanța privind valorile mobiliare și contractele futures (de modificare) 2014, care modifică Ordonanța inițială privind valorile mobiliare și contractele futures (Securities and Futures Ordinance - SFO) din 2002. Aceasta este urmată de legislația secundară (norme), care stabilește cerințe detaliate cu privire la obligațiile privind raportarea, compensarea și tranzacționarea, emisă de Comisia pentru Valori Mobiliare și Contracte Futures (Securities and Futures Commission - SFC) cu avizul Autorității Monetare din Hong Kong (Hong Kong Monetary Authority - HKMA) și după consultarea Secretarului financiar.

Aplicarea reformelor privind piața instrumentelor OTC se desfășoară în două procese paralele. Agenția de Supraveghere a Instituțiilor Financiare (Office of the Superintendent of Financial Institutions – OSFI), autoritatea de reglementare prudențială din Canada, stabilește cerințe generale pentru instituțiile financiare reglementate la nivel federal (federally regulated financial institutions – FRFI), prin intermediul unor ghiduri. Apoi, provinciile și teritoriile sunt responsabile pentru reglementarea pieței din jurisdicțiile proprii. Asociația autorităților de reglementare în domeniul valorilor mobiliare, din provinciile și teritoriile canadiene, numită Administratorii Valorilor Mobiliare din Canada (Canadian Securities Administrators – CSA), este responsabilă pentru coordonarea și armonizarea reglementărilor privind piețele de capital din Canada. Aceasta elaborează reglementări care sunt apoi promulgate și puse în aplicare de provincii.

Regulile generale privind tranzacțiile cu instrumente OTC sunt prevăzute de „Normele privind efectuarea de tranzacții cu instrumente financiare derivate” (Circulara nr. 4/2012), cu modificările ulterioare, emise de Banca Centrală a Mexicului (Banco de México – BdM) în martie 2012. Unele norme specifice (de exemplu, înregistrarea CPC) au fost emise în comun de către BdM, Ministerul de Finanțe (SHCP) și Comisia Națională pentru Activitate Bancară și Valori Mobiliare (CNBV).

Obligația privind compensarea

Circulara 4/2012 prevede ca tranzacțiile cu instrumente financiare derivate standardizate realizate între băncile sau societățile de brokeraj interne și anumite alte entități (interne sau externe) trebuie să fie decontate prin intermediul caselor de compensare înregistrate în conformitate cu normele emise în comun de BdM, SHCP și CNBV sau prin intermediul instituțiilor externe care activează ca CPC și sunt recunoscute de BdM. Obligația privind compensarea se aplică din aprilie 2016 pentru tranzacțiile dintre contrapărți interne și, începând cu noiembrie 2016, pentru tranzacțiile executate între contrapărți interne și contrapărți externe. Modificările recente ale Circularei 4/2012 stabilesc criteriile pe baza cărora instrumentele OTC sunt identificate ca fiind standardizate și care, astfel, fac obiectul cerințelor privind compensarea la nivel central.

Obligația privind raportarea

Circulara 4/2012 prevede ca toate băncile, societățile de brokeraj, fondurile de investiții și sofomes (instituții financiare cu obiect de activitate multiplu) interne să raporteze BdM tranzacțiile cu instrumente financiare derivate. Normele emise în comun de către BdM, SHCP și CNBV prevăd ca și CPC interne să raporteze acestor autorități toate contractele primite în vederea compensării sau să raporteze în mod voluntar și alte tranzacții. Obligația privind raportarea către BdM se referă la toate clasele de active și atât la instrumentele OTC, cât și la instrumentele financiare derivate tranzacționate la bursă. Cu toate acestea, doar contrapărțile stabilite în Mexic au obligația legală de a asigura raportarea tranzacțiilor.

Tehnicile de minimizare a riscurilor

Începând din aprilie 2016, toate băncile, societățile de brokeraj, fondurile de investiții, instituțiile financiare de tip antrepozit (general deposit warehouses) și sofomes interne sunt obligate să aplice cel puțin următoarele tehnici de minimizare a riscurilor în ceea ce privește tranzacțiile cu instrumente OTC care nu sunt compensate la nivel central: confirmare, evaluare zilnică, reconciliere, proceduri de soluționare a litigiilor și evaluare periodică a oportunității de a participa la comprimări de portofoliu. Cerințe de reglementare suplimentare pentru băncile și societățile de brokeraj interne în ceea ce privește minimizarea riscurilor aferente tranzacțiilor sunt prevăzute de „Normele pentru bănci” și „Normele pentru societățile de brokeraj” emise de către CNBV.

4.5.Singapore

Cadrul legal pentru instrumentele OTC cuprinde două niveluri: cadrul legal general adoptat de Parlament și normele specifice adoptate de Autoritatea Monetară din Singapore (Monetary Authority of Singapore – MAS).

Obligația privind compensarea

Partea VIB (Compensarea și contractele cu instrumente financiare derivate) din Legea privind valorile mobiliare și contractele futures (Securities and Futures Act – SFA), în vigoare din noiembrie 2012, stabilește cadrul legal necesar privind cerințele de compensare a instrumentelor financiare derivate. În prezent, MAS este în curs de finalizare a reglementărilor privind compensarea obligatorie. Adoptarea acestora este planificată pentru prima jumătate a anului 2017. Noile dispoziții vor prevedea compensarea contractelor swap pe rata dobânzii denominate în dolar singaporez și în dolar american.

Obligația privind raportarea

Cadrul legal referitor la obligația privind raportarea a fost stabilit în Partea VIA (Raportarea contractelor cu instrumente financiare derivate) din SFA. Prevederi specifice referitoare la raportare au fost prevăzute ulterior de Regulamentul privind valorile mobiliare și contractele futures (Raportarea contractelor cu instrumente financiare derivate) 2013 [Securities and Futures (Reporting of Derivatives Contracts) Regulations 2013 – SF(RDC)R], care a intrat în vigoare în octombrie 2013. Prevederile impun obligația ca anumite entități autorizate (specified persons) să raporteze tranzacțiile cu instrumente financiare derivate pe riscul de rata dobânzii, de credit și de curs de schimb valutar. Cerințele privind raportarea sunt în vigoare integral din noiembrie 2015.

Tehnicile de minimizare a riscurilor

Normele privind tehnicile de minimizare a riscurilor sunt în curs de finalizare. Normele propuse prevăd ca entitățile autorizate de MAS implicate în contracte cu instrumente OTC să aplice următoarele tehnici de minimizare a riscurilor în ceea ce privește tranzacțiile cu acest tip de instrumente care nu sunt compensate: confirmare, proceduri de soluționare a litigiilor, evaluare zilnică, reconciliere a portofoliului și comprimare a portofoliului. MAS estimează că cerințele privind minimizarea riscurilor vor intra în vigoare în 2017.

4.6.Elveția

Cadrul de reglementare privind tranzacțiile cu instrumente OTC are la bază Legea privind infrastructura pieței financiare (Financial Market Infrastructure Act – FMIA), care stabilește reguli referitoare la conduita în afaceri în cazul tranzacționării instrumentelor financiare derivate, și ordinele ulterioare de punere în aplicare a acesteia, în special Ordinul privind infrastructura pieței financiare (Financial Market Infrastructure Ordinance – FMIO) care prevede reguli și cerințe specifice detaliate. Atât FMIA, cât și FMIO au intrat în vigoare în ianuarie 2016.