[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 4.3.2009

COM(2009)102 final

2009/0033 (CNS)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

privind instituirea unui mecanism de evaluare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen

EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONTEXTUL PROPUNERII

- Motivele și obiectivele propunerii

Principalul obiectiv al regulamentului propus este de a stabili cadrul juridic pentru evaluarea aplicării corecte a elementelor acquis-ului Schengen care fac parte din legislația comunitară. Acesta este însoțit de propunerea de Decizie privind instituirea unui mecanism de evaluare în vederea monitorizării aplicării elementelor acquis-ului Schengen care fac parte din legislația UE. Acest mecanism de dublă evaluare este destinat să mențină încrederea reciprocă între statele membre în capacitatea lor de a aplica în mod eficace și eficient măsurile de însoțire care permit crearea unui spațiu fără frontiere interne.

Obiectivele generale ale noului mecanism ar trebui să fie asigurarea punerii în aplicare transparente, eficace și coerente a acquis-ului Schengen, reflectând totodată schimbările din situația juridică în urma integrării acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene.

- Contextul general

Spațiul fără frontiere interne care a fost creat prin acquis-ul Schengen — spațiul Schengen — a fost dezvoltat într-un cadru interguvernamental la sfârșitul anilor '80 și începutul anilor '90 de către statele membre dispuse să elimine controalele la frontierele interne și să pună în aplicare măsuri de însoțire în acest sens, precum norme comune privind controalele la frontierele externe, o politică a vizelor comună, cooperare polițienească și judiciară și instituirea Sistemului de Informații Schengen (SIS). Controalele la frontierele interne nu puteau fi eliminate într-un cadru comunitar, deoarece statele membre nu au putut ajunge la un consens în ceea ce privește necesitatea eliminării acestor controale în vederea realizării obiectivului liberei circulații a persoanelor (articolul 14 din Tratatul CE). Cu toate acestea, de-a lungul anilor, toate statele care erau membre ale UE la acea dată, cu excepția Regatului Unit și a Irlandei, au intrat în spațiul Schengen.

Acquis-ul Schengen a devenit parte integrantă a cadrului Uniunii Europene odată cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Amsterdam în 1999[1].

Spațiul Schengen se bazează pe încrederea reciprocă deplină între statele membre în capacitatea lor de a pune integral în aplicare măsurile de însoțire care permit eliminarea controalelor la frontierele interne: de exemplu, verificările la frontierele externe sunt efectuate de statele membre nu numai pentru a-și proteja propriile interese, ci și, de asemenea, în numele tuturor celorlalte state membre către care persoanele ar putea călători, odată ce au trecut frontierele externe ale spațiului Schengen.

Pentru a câștiga și menține această încredere reciprocă, statele membre Schengen au înființat un Comitet permanent în 1998. Mandatul acestuia este stabilit printr-o decizie a Comitetului Executiv Schengen [SCH/Com-ex (98) 26 def] și constă în două sarcini separate:

1. verificarea faptului că toate condițiile prealabile pentru aplicarea acquis-ului Schengen (și anume eliminarea controalelor la frontieră) au fost îndeplinite de statele membre care doresc să intre în spațiul Schengen („aplicare”);

2. verificarea aplicării corecte a acquis-ului Schengen de către statele membre care pun în aplicare acquis-ul („asigurarea respectării”).

Astfel, în spațiul Schengen se face o distincție între „aplicare” și „asigurarea respectării”. Prin urmare, trebuie efectuate, în primul rând, verificări pentru a stabili dacă au fost îndeplinite condițiile pentru înțelegerea reciprocă înainte ca acquis-ul să poată fi aplicat. În al doilea rând, trebuie menținută apoi încrederea reciprocă prin verificarea respectării acquis-ului Schengen. În faza interguvernamentală a spațiului Schengen, dispoziții specifice erau necesare pentru verificarea respectării acquis-ului.

Acquis-ul Schengen a fost integrat în cadrul Uniunii Europene fără a fi renegociat. Comitetul permanent și mandatul acestuia din 1998 au fost astfel preluate fără alte modificări decât transformarea Comitetului permanent în Grupul de lucru pentru evaluarea Schengen (SCH-EVAL) din cadrul Consiliului. Având în vedere că acquis-ul Schengen vizează măsuri atât din primul, cât și din al treilea pilon, acesta a luat naștere în temeiul articolului 66 din Tratatul CE și al articolelor 30 și 31 din Tratatul UE.

Dat fiind că evaluarea Schengen se realizează la nivel interguvernamental, aceasta a fost și este în continuare de competența exclusivă a statelor membre, Comisia participând în calitate de observator. Aceasta reprezintă în continuarea o abordare logică pentru prima parte a mandatului, deoarece nu există nimic în acquis-ul UE/Justiție și Afaceri Interne care să fie similar cu distincția dintre „aplicare” și „asigurarea respectării”. Mai mult, trebuie menționat că procedura decizională pentru eliminarea controalelor la frontierele interne și aplicarea deplină a acquis-ului Schengen a fost prevăzută, în cazul extinderilor din 2004 și 2007, în tratatele de aderare, deci în legislația primară. Actele de aderare au prevăzut o decizie a Consiliului după consultarea Parlamentului European. Nu se prevede niciun drept de inițiativă a Comisiei.

Cu toate acestea, abordarea este mai puțin logică pentru cea de-a doua parte a mandatului, în special în ceea ce privește aspectele din cadrul primului pilon. Comisia a formulat astfel o declarație, încă din perioada de integrare a acquis-ului, conform căreia „consideră că integrarea în cadrul Uniunii a Deciziei Comitetului Executiv privind înființarea unui Comitet permanent pentru punerea în aplicare a Convenției Schengen [SCH/Com-ex (98) 26 def. din 16.9.1998], nu afectează cu nimic competențele care îi revin în temeiul tratatelor și în special responsabilitatea sa de gardian al tratatelor.”

Întrucât evaluarea este fundamentală pentru statele membre în vederea câștigării încrederii reciproce, pare justificat ca aceasta să rămână în responsabilitatea statelor membre. În plus, atunci când un stat membru nu respectă recomandările formulate, nu se poate lua nicio decizie de eliminare a controalelor la frontierele interne, ceea ce reprezintă, astfel, un „stimulent” eficace pentru aplicarea integrală și corectă a acquis-ului. Comisia va continua să participe pe deplin în calitate de observator la aceste evaluări.

- Necesitatea de a îmbunătăți evaluarea aplicării corecte a acquis-ului

Programul de la Haga din 2004 invită Comisia „să prezinte, de îndată ce va fi finalizată eliminarea controalelor la frontierele interne, o propunere de completare a actualului mecanism de evaluare Schengen cu un mecanism de supraveghere, care să asigure implicarea deplină a experților din statele membre și să includă inspecții neanunțate” .

Începând cu 1999, statele membre și Comisia au purtat mai multe discuții privind sporirea eficienței mecanismului de evaluare Schengen, în special în ceea ce privește cea de-a doua parte a mandatului, și anume verificarea aplicării corecte a acquis-ului după eliminarea controalelor la frontierele interne. S-au identificat următoarele carențe principale:

1. actuala metodologie pentru mecanismul de evaluare este neadecvată. Normele privind coerența și frecvența evaluărilor nu sunt clare. Nu se practică vizitele neanunțate la fața locului;

2. este necesar să se dezvolte o metodologie pentru stabilirea priorităților pe baza analizei riscului;

3. trebuie asigurat un nivel constant al expertizei de înaltă calitate pe parcursul exercițiilor de evaluare. Experții care participă la evaluare ar trebui să posede cunoștințe juridice și experiență practică la un nivel adecvat. Trimiterea unui expert din fiecare stat membru pentru fiecare vizită la fața locului ar putea avea un impact negativ asupra eficienței exercițiului. Trebuie stabilit un număr adecvat de experți care să participe la vizite;

4. este necesară îmbunătățirea mecanismului de evaluare ex-post pentru examinarea măsurilor întreprinse în urma recomandărilor formulate după vizitele la fața locului, deoarece măsurile de remediere a deficiențelor și perioada de timp în care aceste deficiențe trebuie remediate variază de la un stat membru la altul;

5. responsabilitatea instituțională a Comisiei în calitate de gardian al tratatelor în ceea ce privește chestiunile care țin de primul pilon nu este reflectată de actualul sistem de evaluare.

Următoarele puncte vizează soluționarea acestor carențe:

Metodologia pentru evaluări

Prezenta propunere introduce o programare clară, prevăzând programe multianuale și anuale de vizite la fața locului atât anunțate, cât și neanunțate. Statele membre vor fi în continuare evaluate în mod regulat pentru a se asigura aplicarea generală corectă a acquis-ului. Toate părțile din acquis-ul Schengen al căror temei juridic se regăsește în Tratatul de instituire a Comunității Europene pot face obiectul evaluării.

Această evaluare poate fi bazată pe răspunsuri la chestionare, vizite la fața locului sau o combinație a acestor două măsuri. În acest caz, vizitele pot avea loc la scurt timp după primirea răspunsurilor la chestionare.

În ultimii ani, statele membre nu au considerat că este necesar să efectueze evaluări la fața locului în ceea ce privește cooperarea judiciară în materie penală, arme și droguri. Nici protecția datelor nu a făcut întotdeauna obiectul evaluărilor la fața locului.

Cu toate acestea, vizitele la fața locului nu se limitează la frontierele externe și la vize, ci pot viza toate părțile acquis-ului Schengen, inclusiv dispozițiile privind eliminarea controalelor la frontierele interne. Cu toate acestea, în ceea ce privește armele, trebuie remarcat faptul că la integrarea acquis-ului în cadrul UE dispozițiile relevante ale acquis-ului Schengen au fost înlocuite de Directiva 91/477/CEE a Consiliului din 18 iunie 1991 privind controlul achiziționării și deținerii de arme[2]. Verificarea transpunerii corecte a acestei directive a fost încredințată Comisiei, în conformitate cu Tratatul CE. Dat fiind că statele membre nu au considerat niciodată că este necesar să efectueze evaluări la fața locului, nu se impune includerea în prezenta propunere a verificării transpunerii corecte a directivei respective.

Necesitățile concrete în materie de vizite la fața locului vor fi stabilite de Comisie după consultarea statelor membre, luând în considerare modificările survenite în legislația, procedurile sau organizarea statelor membre în cauză, precum și analiza riscului furnizată de Frontex în ceea ce privește frontierele externe și vizele.

În plus, dacă este cazul, programul anual poate include și evaluări tematice sau regionale.

Pe lângă aceste evaluări regulate, pot fi efectuate vizite neanunțate la fața locului, pe baza analizei riscului furnizate de Frontex sau de orice altă sursă care indică necesitatea unei vizite neanunțate.

Atât programele multianuale, cât și cele anuale pot fi oricând adaptate, dacă este cazul.

Expertiza statelor membre

Experții din statele membre sunt implicați, de asemenea, în verificarea aplicării corecte a altor domenii ale dreptului comunitar, de exemplu securitatea aeriană și maritimă. Dat fiind că punerea în aplicare corectă a măsurilor de însoțire care permit eliminarea controalelor la frontierele interne are o importanță fundamentală pentru securitatea internă a statelor membre, experții din statele membre vor continua să joace un rol important în procesul de evaluare. Aceștia vor participa atât la vizitele anunțate, cât și la cele neanunțate și vor acorda consultanță Comisiei în ceea ce privește elaborarea programelor multianuale și anuale.

Pentru a garanta o expertiză de înaltă calitate, statele membre trebuie să se asigure că experții dispun de calificările adecvate, inclusiv de cunoștințe teoretice solide și de experiență practică în domeniile care fac obiectul evaluării, precum și de cunoștințe temeinice privind principiile, procedurile și tehnicile care guvernează vizitele la fața locului.

Ar trebui asigurată o formare profesională adecvată de către organismele relevante (de exemplu, Frontex) și ar trebui puse la dispoziția statelor membre fonduri pentru inițiativele care vizează formări specifice în domeniul evaluării acquis-ului Schengen (de exemplu, prin includerea formării profesionale printre prioritățile acțiunilor Comisiei adoptate în conformitate cu normele stabilite de Fondul pentru frontierele externe)[3].

Dată fiind necesitatea de a reduce numărul experților participanți pentru a asigura eficiența evaluării la fața locului, numărului experților care participă la vizitele anunțate trebuie limitat la opt. Având în vedere că punerea la dispoziție de experți pentru vizitele neanunțate în timp scurt ar putea fi mai dificilă, numărul experților care participă la astfel de vizite ar trebui limitat la șase.

Punerea în aplicare corectă a măsurilor în vederea asigurării liberei circulații a persoanelor în conformitate cu articolul 14 din Tratatul CE nu afectează securitatea internă a celorlalte state membre, ceea ce permite ca evaluarea eliminării controalelor la frontierele interne să fie încredințată integral Comisiei. Trebuie menționat faptul că verificarea eliminării controalelor la frontierele interne nu face parte din mandatul interguvernamental.

Măsuri ulterioare evaluării

Pentru a soluționa eficient carențele și lacunele identificate, fiecare constatare a raportului ar trebui încadrată în una din cele trei categorii. În termen de două săptămâni, statul membru în cauză ar trebui să transmită observațiile sale privind raportul, iar în termen de șase săptămâni să prezinte un plan de acțiune pentru remedierea carențelor. Statul membru va avea obligația de a prezenta, în termen de șase luni, un raport privind punerea în aplicare a planului său de acțiune. În funcție de carențele identificate, Comisia poate programa și efectua vizite anunțate sau neanunțate la fața locului, pentru a verifica punerea în aplicare corectă a planului de acțiune. În cazul unor deficiențe grave, Comisia trebuie să informeze fără întârziere Consiliul.

Acest lucru nu afectează capacitatea Comisiei de a iniția o procedură privind încălcarea dreptului comunitar în orice stadiu al evaluării. Un stat membru poate încălca acquis-ul, de exemplu atunci când refuză intrarea pe teritoriul său a persoanelor care sunt în posesia unei vize Schengen valide emise de un alt stat membru. În astfel de cazuri, deși securitatea internă a statului membru nu este în pericol, acesta încalcă legislația comunitară.

Integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene

Date fiind responsabilitățile care îi revin Comisiei în temeiul Tratatului CE, este esențial ca aceasta să preia în sarcina sa procesul de evaluare Schengen în vederea evaluării aplicării corecte a acquis-ului după eliminarea controalelor la frontierele interne. Cu toate acestea, expertiza statelor membre este, de asemenea, importantă pentru a permite verificarea respectării la fața locului, precum și pentru a menține încrederea reciprocă între statele membre.

Costurile participării experților statelor membre vor fi suportate de la bugetul UE.

De asemenea, trebuie reamintit că, în ceea ce privește dispozițiile care urmează să fie aplicate de statele membre după aderare, Comisia își menține competențele în calitate de gardian al tratatelor. Noul mecanism de evaluare nu vizează aplicarea corectă a acestor dispoziții, deoarece aceasta trebuie să fie evaluată, mai întâi, de către Consiliu, pentru a stabili dacă se pot elimina controalele la frontierele interne.

- Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii

Decizia Comitetului executiv de înființare a Comitetului permanent pentru punerea în aplicare a Convenției Schengen [SCH/Com-ex (98) 26 def. din 16.9.1998].

- Coerența cu celelalte politici și obiective ale Uniunii

Prezenta propunere este coerentă cu politicile și obiectivele Uniunii Europene, în special cu obiectivul creării și menținerii unui spațiu de libertate, securitate și justiție.

2. CONSULTAREA PăRțILOR INTERESATE

Din 1999, au avut loc mai multe discuții în cadrul Grupului de lucru al Consiliului „Evaluarea Schengen” în scopul eficientizării mecanismului de evaluare Schengen. Grupul a convenit, de exemplu, să limiteze numărul experților care participă la evaluări. Cu toate acestea, acest acord nu este obligatoriu din punct de vedere juridic și fiecare stat membru are în continuare dreptul să trimită un expert la vizitele de evaluare, ceea ce uneori îngreunează asigurarea bunei derulări a acestor vizite. În plus, frecvența și metodologia evaluărilor au fost, de asemenea, discutate.

În aprilie 2008, Comisia a organizat o reuniune a experților. Statele membre au fost de acord cu evaluarea carențelor, astfel cum au fost identificate de către Comisie. În timp ce statele membre au recunoscut nevoia de a schimba mecanismul actual, unele state membre au exprimat îndoieli cu privire la rolul instituțional al Comisiei în cadrul unui nou mecanism de evaluare Schengen.

3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

- Rezumatul acțiunii propuse

Instrumentul prevede un nou mecanism de evaluare Schengen pentru a asigura punerea în aplicare transparentă, eficientă și coerentă a acquis-ului Schengen. De asemenea, instrumentul reflectă evoluțiile legale după integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene

- Temeiul juridic

Articolul 66 din Tratatul de instituire a Comunității Europene. Mandatul interguvernamental a avut drept temei juridic articolul 66 din Tratatul CE (precum și articolele 30 și 31 din Tratatul UE pentru elementele din cadrul celui de-al treilea pilon), iar domeniile de evaluare rămân aceleași.

- Subsidiaritate și proporționalitate

În conformitate cu principiul subsidiarității, obiectivul instrumentului propus, și anume eficientizarea actualului mecanism de evaluare Schengen, de care răspunde, în prezent, Consiliul, poate fi realizat numai la nivel comunitar.

Prezenta propunere se menține în cadrul actual, limitând totodată numărul experților participanți și sporind eficiența. Propunerea nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului său.

- Alegerea instrumentului juridic

Un mecanism de evaluare pentru asigurarea aplicării corecte a dreptului comunitar nu poate impune, prin însăși natura sa, nicio acțiune din partea statelor membru pentru a-l transpune în dreptul lor intern, instrumentul ales fiind, astfel, un regulament.

4. IMPLICAțIILE BUGETARE

Comisia a pregătit o fișă financiară legislativă comună care se aplică și deciziei propuse în temeiul titlului VI din Tratatul UE. Această fișă este anexată prezentului regulament. Resursele umane și financiare adecvate vor trebui alocate Comisiei, care va fi responsabilă de noul mecanism de evaluare Schengen. Costurile suportate de experții statelor membre vor fi, de asemenea, rambursate.

5. INFORMAțII SUPLIMENTARE

Consecințele diferitelor protocoale anexate la tratate și consecințele acordurilor de asociere încheiate cu țări terțe

Întrucât temeiul juridic al prezentei propuneri este titlul IV din Tratatul CE, se aplică sistemul „geometriei variabile” prevăzut de protocoalele privind poziția Regatului Unit, a Irlandei și a Danemarcei, precum și de Protocolul Schengen.

Prezenta propunere se bazează pe acquis-ul Schengen. Prin urmare, trebuie luate în considerare următoarele consecințe legate de diferite protocoale:

Regatul Unit și Irlanda : Prezentul regulament prevede un mecanism de evaluare care vizează părți din acquis-ului Schengen la care Regatul Unit și Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen, precum și cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen. Prin urmare, Regatul Unit și Irlanda participă la adoptarea prezentului regulament care este obligatoriu pentru acestea și li se aplică numai în măsura în care mecanismul de evaluare vizează părțile din acquis-ul Schengen la care participă Regatul Unit și Irlanda, cum ar fi, de exemplu, răspunderea transportatorului și drogurile.

Danemarca : În conformitate cu Protocolul privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul UE și la Tratatul CE, Danemarca nu participă la adoptarea, de către Consiliu, a măsurilor în temeiul titlului IV din Tratatul CE, cu excepția „măsurilor prin care se stabilesc țările terțe ai căror resortisanți trebuie să posede o viză la trecerea frontierelor externe ale statelor membre și măsurilor privind instituirea unui model tip de viză”.

Prezenta propunere se bazează pe acquis-ul Schengen și, în conformitate cu articolul 5 din protocol, „în termen de șase luni de la adoptarea de către Consiliul a unei măsuri referitoare la o propunere sau la o inițiativă care urmărește dezvoltarea acquis-ului Schengen în temeiul dispozițiilor prevăzute la titlul IV din Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca decide cu privire la transpunerea măsurii respective în legislația sa internă”.

Consecințe pentru noile state membre ale procedurii în două etape de punere în aplicare a instrumentelor care se întemeiază pe acquis-ul Schengen (Bulgaria, Cipru și România):

Articolul 3 alineatul (1) din Actul de aderare din 2003[4] și articolul 4 alineatul (1) din Actul de aderare din 2005[5] prevăd că dispozițiile acquis-ului Schengen și ale actelor care se întemeiază pe acesta sau care sunt conexe acestora, enumerate în anexa I și, respectiv, în anexa II la aceste acte, vor fi obligatorii și aplicabile în noile state membre de la data aderării. Dispozițiile și actele care nu sunt menționate în anexe, deși sunt obligatorii pentru noile state membre de la data aderării, se vor aplica într-un nou stat membru numai în temeiul unei decizii adoptate de Consiliu în acest sens, în conformitate cu aceste articole.

Aceasta este o procedură de punere în aplicare în două etape, prin care anumite dispoziții ale acquis-ului Schengen sunt obligatorii și aplicabile de la data aderării la Uniunea Europeană, în timp ce altele, în special dispozițiile legate în mod intrinsec de eliminarea controalelor la frontierele interne, sunt obligatorii de la data aderării, dar sunt aplicabile în noile state membre numai după adoptarea de către Consiliul a unei decizii în acest sens.

Acest instrument precizează modul în care trebuie asigurată respectarea acquis-ului în urma eliminării controalelor la frontierele interne.

Trebuie subliniat faptul că, în cazul dispozițiilor care se aplică după aderare, Comisia își menține competențele în calitate de gardian al tratatelor. Cu toate acestea, mecanismul de evaluare introdus prin prezentul instrument se aplică acestor dispoziții numai după ce Consiliul a efectuat evaluarea Schengen pentru a stabili dacă pot fi eliminate controalele la frontierele interne.

Norvegia și Islanda: În ceea ce privește Norvegia și Islanda, prezenta propunere constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[6].

Elveția: În ceea ce privește Elveția, prezenta propunere constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[7].

Liechtenstein: În ceea ce privește Liechtenstein, prezenta propunere constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Protocolului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein cu privire la aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care intră sub incidența domeniilor prevăzute la articolul 1 punctele A - G din Decizia 1999/437/CE a Consiliului, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/261/CE a Consiliului[8].

Trebuie subliniat faptul că încălcările identificate în aplicarea acquis-ului Schengen de către Islanda, Norvegia, Elveția și Liechtenstein trebuie prezentate comitetelor mixte instituite în temeiul acordurilor menționate anterior și se aplică dispozițiile corespunzătoare privind soluționarea litigiilor.

Participarea experților din statele membre care nu aplică încă integral acquis-ul sau care pot aplica doar părți din acquis:

În ceea ce privește Cipru, Bulgaria și România, experții acestora pot participa la evaluarea părților din acquis pe care le aplică deja, în conformitate cu actele de aderare corespunzătoare (de exemplu, cooperarea polițienească, cu excepția SIS).

În ceea ce privește Regatul Unit și Irlanda, experții acestora pot participa numai la evaluările părților din acquis pe care le-au aplicat deja.

2009/0033 (CNS)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

privind instituirea unui mecanism de evaluare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 66,

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Parlamentului European,

întrucât:

(1) Programul de la Haga[9] a invitat Comisia „să prezinte, de îndată ce va fi finalizată eliminarea controalelor la frontierele interne, o propunere de completare a actualului mecanism de evaluare Schengen cu un mecanism de supraveghere, care să asigure implicarea deplină a experților din statele membre și să includă inspecții neanunțate”.

(2) Prin decizia Comitetului executiv din 16 septembrie 1998[10], a fost înființat un Comitet permanent pentru evaluarea și punerea în aplicare a Convenției Schengen. Comitetul permanent a primit mandatul, în primul rând, de a stabili dacă condițiile preliminare pentru eliminarea controalelor la frontierele interne cu un stat candidat au fost îndeplinite și, în al doilea rând, de a se asigura că acquis-ul Schengen este aplicat în mod corespunzător de statele care au pus deja integral în aplicare acquis-ul.

(3) Dată fiind necesitatea de a menține un nivel ridicat de încredere reciprocă între statele membre care fac parte dintr-un spațiu fără frontiere interne și de a asigura standarde ridicate unitare în aplicarea concretă a acquis-ului Schengen este necesar un mecanism specific de evaluare pentru a verifica aplicarea acquis-ului Schengen. Un astfel de mecanism ar trebui să se bazeze pe cooperarea strânsă dintre Comisie și acele state membre, fără a aduce atingere competențelor care îi revin Comisiei în temeiul articolului 226 din Tratatul de instituire a Comunității Europene.

(4) Mecanismul de evaluare înființat în 1998 ar trebui, în consecință, să fie revizuit, în ceea ce privește a doua parte a mandatului încredințată Comitetului permanent. Prima parte a mandatului primit de către Comitetul permanent ar trebui să se aplice în continuare, astfel cum se prevede în partea I a deciziei din 16 septembrie 1998.

(5) Acquis-ul Schengen conține deopotrivă dispoziții care intră sub incidența Tratatului de instituire a Comunității Europene și dispoziții care intră sub incidența Tratatului privind Uniunea Europeană. Experiența acumulată în timpul evaluărilor anterioare demonstrează nevoia de a menține un mecanism de evaluare coerent, care să reglementeze ambii piloni.

(6) Prezentul regulament constituie temeiul juridic necesar pentru punerea în aplicare a mecanismului de evaluare în ceea ce privește aspectele care intră în domeniul de aplicare al Tratatului de instituire a Comunității Europene. Decizia XXXX/XXX/JAI a Consiliului din… de instituire a unui mecanism de evaluare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen constituie temeiul juridic necesar pentru punerea în aplicare a mecanismului de evaluare în ceea ce privește aspectele care intră în domeniul de aplicare al Tratatului privind Uniunea Europeană.

(7) Faptul că temeiul juridic necesar pentru înființarea mecanismului de evaluare constă în instrumente separate nu afectează principiul potrivit căruia toate evaluările ar trebui să fie puse în aplicare ca parte a unui mecanism unic. Prin urmare, anumite dispoziții ale acestor instrumente ar trebui să fie identice.

(8) Mecanismul de evaluare ar trebui să stabilească norme transparente, eficiente și clare privind metodologia aplicabilă evaluărilor, utilizarea experților de înaltă calificare pentru vizitele la fața locului și măsurile care trebuie întreprinse ca urmare a constatărilor desprinse din evaluări. În special, metodologia ar trebui să prevadă vizite neanunțate la fața locului care să completeze vizitele anunțate la fața locului, în special în ceea ce privește controalele la frontieră și vizele.

(9) Domeniul de aplicare al mecanismul de evaluare ar trebui să includă, de asemenea, verificarea legislației relevante privind eliminarea controalelor la frontierele interne și verificări pe teritoriile naționale. Având în vedere caracterul specific al acestor dispoziții, care nu afectează securitatea internă a statelor membre, vizitele relevante la fața locului ar trebui să fie încredințat exclusiv Comisiei.

(10) Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene[11] (denumită în continuare „Frontex”) ar trebui să sprijine punerea în aplicare a mecanismului, în special în domeniul analizei riscului referitor la frontierele externe. Mecanismul ar trebui să poată recurge, în mod regulat, la expertiza agenției pentru efectuarea vizitelor la fața locului la frontierele externe.

(11) Statele membre ar trebui să se asigure că experții puși la dispoziție pentru vizitele la fața locului au experiența necesară și au urmat o formare specifică în acest scop. Ar trebui asigurată o formare profesională adecvată de către organismele relevante (de exemplu, Frontex) și ar trebui puse la dispoziția statelor membre fonduri pentru inițiativele care vizează formări specifice în domeniul evaluării acquis-ului Schengen, prin intermediul instrumentelor financiare existente și a actelor de dezvoltare a acestora.

(12) Prezentul regulament și decizia Comitetului executiv din 16 septembrie 1998, în măsura în care nu este abrogată de prezentul regulament, nu aduc atingere competențelor care îi revin Comisiei în temeiul Tratatului de instituire a Comunității Europene în ceea ce privește aplicarea dispozițiilor acquis-ului Schengen menționate la articolul 3 alineatul (1) din Actul de aderare din 2003, în cazul Republicii Cipru, și la articolul 4 alineatul (1) din Actul de aderare din 2005, în cazul Republicii Bulgaria și României.

(13) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament care, prin urmare, nu este obligatoriu pentru aceasta și nu i se aplică. Având în vedere faptul că prezentul regulament completează acquis-ul Schengen, în temeiul dispozițiilor prevăzute în titlul IV din partea a treia a Tratatului de instituire a Comunității Europene, Danemarca ar trebui să decidă, în conformitate cu articolul 5 din respectivul protocol, în termen de șase luni de la data adoptării prezentului regulament, dacă îl va transpune în dreptul său intern.

(14) Prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit participă în măsura în care acquis-ul Schengen care face obiectul evaluării este inclus în Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen[12], precum și în Decizia ulterioară 2004/926/CE a Consiliului din 22 decembrie 2004 privind punerea în aplicare a unor părți din acquis-ul Schengen de către Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord[13]. Prin urmare, Regatul Unit participă la adoptarea prezentului regulament, care este obligatoriu pentru acesta și i se aplică numai în această măsură.

(15) Prezentul regulament reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda participă în măsura în care acquis-ul Schengen care face obiectul evaluării este inclus în Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen[14]. Prin urmare, Irlanda participă la adoptarea prezentului regulament, care este obligatoriu pentru aceasta și i se aplică numai în această măsură.

(16) În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezentul regulament reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[15], dezvoltare care intră sub incidența domeniilor menționate la articolul 1 punctele A-G din Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite modalități de aplicare a acestui acord[16], cu excepția articolului 13 alineatul (7) și a articolului 16 a treia liniuță.

(17) În ceea ce privește Elveția, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[17], dezvoltare care intră sub incidența domeniului prevăzut la articolul 1 punctele A-G din Decizia 1999/437/CE a Consiliului, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului[18] din 27 februarie, cu excepția articolului 13 alineatul (7) și a articolului 16 a treia liniuță.

(18) În ceea ce privește Liechtenstein, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Protocolului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein cu privire la aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care intră sub incidența domeniilor prevăzute la articolul 1 punctele A - G din Decizia 1999/437/CE a Consiliului, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/261/CE a Consiliului[19] din 26 martie 2008, cu excepția articolului 13 alineatul (7) și a articolului 16 a treia liniuță.

(19) În ceea ce privește Ciprul, prezentul regulament constituie un act întemeiat pe acquis-ul Schengen sau care se raportează la acesta în sensul articolului 3 alineatul (2) din Actul de aderare din 2003.

(20) În ceea ce privește Bulgaria și România, prezentul regulament constituie un act care întemeiat pe acquis-ul Schengen sau care se raportează la acesta în sensul articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005.

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Obiectivul și domeniul de aplicare

Prezentul regulament instituie un mecanism de evaluare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen în statele membre cărora acquis-ul Schengen li se aplică integral și în statele membre care au fost autorizate de Consiliu să participe la unele dintre dispozițiile acquis - ului Schengen.

Statele membre care au fost autorizate să participe la unele dintre dispozițiile Schengen participă numai la evaluarea dispozițiilor care sunt reglementate de autorizație și pe care le aplică deja.

Statele membre care nu aplică încă integral acquis-ul participă numai la evaluarea acelor părți din acquis pe care le aplică deja.

Articolul 2

Defini ții

În sensul prezentului regulament, se aplică următoarea definiție:

„acquis Schengen” înseamnă dispozițiile acquis-ului Schengen, astfel cum au fost integrate în cadrul Uniunii Europene prin protocolul anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, precum și actele care se întemeiază pe acestea sau care se raportează la acestea, în măsura în care temeiul juridic al acestor dispoziții și acte se regăsește în Tratatul de instituire a Comunității Europene.

Articolul 3

Responsabilită ți

1. Comisia este responsabilă de punerea în aplicare a acestui mecanism de evaluare. Acest mecanism este coordonat de un grup, denumit în continuare „grupul de coordonare”, care este alcătuit din reprezentanți ai statelor membre și ai Comisiei. Grupul este prezidat de un reprezentant al Comisiei. Comisia poate invita agenția Frontex să participe la grupul de coordonare.

2. Statele membre cooperează cu Comisia în cadrul grupului de coordonare pentru a permite Comisiei să realizeze sarcinile conferite în temeiul prezentului regulament. Statele membre cooperează, de asemenea, cu Comisia pe parcursul diverselor etape ale evaluării: pregătirea, vizitele la fața locului, raportarea și măsurile de urmărire.

Articolul 4

Evaluări

1. Evaluările pot consta în chestionare și vizite la fața locului. Ambele forme pot fi completate de prezentări efectuate de statul membru care face obiectul evaluării cu privire la domeniul vizat de evaluare. Vizitele la fața locului și chestionarele pot fi utilizate independent sau împreună, referitor la anumite state membre și domenii specifice. Vizitele la fața locului pot fi anunțate sau neanunțate.

2. Domeniile specifice care pot fi supuse evaluărilor sunt enumerate în anexa la prezentul regulament, în măsura în care aceste domenii se referă la acte sau dispoziții al căror temei juridic se regăsește în Tratatul de instituire a Comunității Europene. Anexa conține o listă neexhaustivă a acestor domenii.

Articolul 5

Programul multianual

1. Un program de evaluare multianual care vizează o perioadă de cinci ani va fi stabilit de Comisie, în strânsă cooperare cu grupul de coordonare, cu cel puțin trei luni înainte de începutul următoarei perioade de cinci ani.

2. Programul multianual conține lista statelor membre care vor fi evaluate în fiecare an. Fiecare stat membru va fi evaluat cel puțin o dată pe parcursul fiecărei perioade de cinci ani. Ordinea în care vor fi evaluate statele membre va avea la bază o analiză a riscului care ia în considerare presiunea exercitată de migrație, timpul scurs de la evaluarea anterioară și echilibrul dintre diversele părți ale acquis-ului Schengen care trebuie evaluate.

3. Un chestionar standard va fi atașat programului multianual.

4. Programul multianual poate fi adaptat, dacă este cazul, în strânsă cooperare cu grupul de coordonare.

Articolul 6

Analiza riscului

1. Cel târziu la data de 30 septembrie a fiecărui an, Frontex va prezenta Comisiei o analiză a riscului luând în considerare presiunea exercitată de migrație, alături de recomandări privind prioritățile pentru evaluările din anul următor. Recomandările se vor referi la sectoare specifice ale frontierelor externe și la puncte de trecere a frontierei specifice care urmează să fie evaluate în anul următor în cadrul programului multianual. Comisia pune această analiză a riscului la dispoziția statelor membre.

2. În același termen prevăzut la alineatul (1), Frontex prezintă Comisiei o analiză a riscului separată, însoțită de recomandări privind prioritățile evaluărilor care urmează să fie puse în aplicare prin intermediul vizitelor neanunțate la fața locului în anul următor. Aceste recomandări pot viza orice regiune sau zonă specifică și conțin o listă de cel puțin zece secțiuni specifice al frontierelor externe și zece puncte specifice de trecere a frontierei.

Articolul 7

Programul anual

1. Ținând seama de analiza riscului furnizată de Frontex în conformitate cu articolul 6, Comisia va stabili un program anual de evaluare, până cel târziu la data de 30 noiembrie a anului anterior. Programul poate asigura evaluarea următoarelor elemente:

- aplicarea acquis-ului de către un stat membru, astfel cum se precizează în programul multianual;

și suplimentar, dacă este cazul:

- aplicarea unor părți specifice din acquis în mai multe state membre (evaluări tematice);

- aplicarea acquis-ului de un grup de state membre (evaluări regionale).

2. Într-o primă secțiune a programului, stabilită de Comisie în strânsă cooperare cu grupul de coordonare, vor fi enumerate statele membre care vor face obiectul evaluărilor în anul următor, în conformitate cu programul multianual. Această secțiune conține o listă a domeniilor supuse evaluării și cuprinde un chestionar care trebuie comunicat statelor membre în cauză. În cazul în care este posibilă o evaluare în acel stadiu, programul conține o listă a vizitelor la fața locului care vor fi efectuate.

Comisia decide, în urma analizării răspunsurilor la chestionar, dacă se va desfășura sau nu o vizită la fața locului.

Vizita la fața locului nu se desfășoară la mai puțin de patru luni după ce Comisia va fi comunicat chestionarul statului membru în cauză.

3. Comisia elaborează o a doua secțiune a programului, care conține o listă a vizitelor la fața locului neanunțate care urmează să fie desfășurate în anului următor. Această secțiune este considerată confidențială și nu este comunicată statelor membre.

4. Programul multianual poate fi adaptat, dacă este cazul, în conformitate cu dispozițiile alineatelor (2) și (3).

Articolul 8

Lista exper ților

1. Comisia stabilește o listă de experți desemnați de statele membre pentru a participa la vizitele la fața locului. Această listă este comunicată grupului de coordonare.

2. Statele membre indică domeniile de expertiză corespunzătoare fiecărui expert în funcție de domeniile enumerate în anexa la prezentul regulament. În cel mai scurt timp, orice modificări sunt notificate Comisiei de către statele membre.

3. Statele membre precizează ce experți pot fi puși la dispoziție pentru vizitele la fața locului neanunțate în conformitate cu cerințele prevăzute la articolul 9 alineatul (5).

4. Experții dispun de calificările corespunzătoare, inclusiv cunoștințe teoretice solide și experiență practică în domeniile reglementate de mecanismul de evaluare, precum și cunoștințe temeinice privind principiile, procedurile și tehnicile de evaluare, și sunt în măsură să comunice eficient într-o limbă comună.

5. Statele membre se asigură că experții pe care i-au desemnat îndeplinesc cerințele menționate la alineatul anterior, inclusiv prin indicarea cursurilor de formare urmate de aceștia. În plus, statele membre se asigură că experții beneficiază de formare continuă pentru a îndeplini în continuare aceste cerințe.

Articolul 9

Echipele responsabile de vizitele la fa ța locului

1. Vizitele la fața locului sunt efectuate de echipele numite de Comisie. Echipele sunt formate din experți desemnați din lista de experți menționată la articolul 8 și unul sau mai mulți funcționari ai Comisiei. Comisia asigură echilibrul geografic și competența experților care participă la fiecare echipă. Experții statelor membre nu pot participa la o vizită la fața locului în statul membru în care sunt angajați.

2. Comisia poate invita Frontex să numească un reprezentant al agenției care să participe la vizitele la frontierele externe în calitate de observator.

3. Numărul experților care participă la vizitele de evaluare nu poate depăși opt persoane pentru vizitele la fața locului anunțate și șase persoane pentru vizitele la fața locului neanunțate.

4. În cazul vizitelor anunțate, statele membre ai căror experți au fost numiți în conformitate cu alineatul (1) sunt notificate de către Comisie cu cel târziu 4 săptămâni înainte de data la care este programată vizita la fața locului. Statele membre confirmă disponibilitatea experților în termen de o săptămână.

5. În cazul vizitelor neanunțate, statele membre ai căror experți au fost numiți în conformitate cu alineatul (1) sunt notificate de către Comisie cu cel târziu o săptămână înainte de data la care este programată vizita la fața locului. Statele membre confirmă disponibilitatea experților în termen de 48 de ore.

6. Expertul responsabil de coordonarea vizitelor la fața locului este un funcționar al Comisiei.

Articolul 10

Efectuarea vizitelor la fa ța locului

1. Echipele care efectuează vizite la fața locului desfășoară toate activitățile de pregătire necesare pentru a asigura eficiența, acuratețea și coerența vizitelor la fața locului.

2. Înainte de vizitele la fața locului statele membre vor fi notificate:

- cu cel puțin 2 luni înainte de data la care este programată o vizită la fața locului anunțată;

- cu cel puțin 24 de ore înainte de data la care are loc o vizită la fața locului neanunțată.

3. Fiecare membru al echipei care efectuează vizite la fața locului deține documente de identificare care îl autorizează să desfășoare aceste vizite în numele Comisiei.

4. Statul membru în cauză se asigură că echipa de experți se poate adresa în mod direct persoanelor competente. Acesta asigură accesul echipei la toate zonele, sediile și documentele necesare pentru evaluare. Acesta se asigură că echipa poate să își exercite mandatul de verificare a activităților aferente domeniilor care vor fi evaluate.

5. Statul membru în cauză asistă echipa, prin orice mijloace care țin de competențele sale juridice, în îndeplinirea misiunii sale.

6. În cazul vizitelor la fața locului anunțate, Comisia transmite statului membru în cauză numele experților din echipă, în prealabil. Statul membru în cauză desemnează un punct de contact pentru luarea măsurilor practice privind vizita la fața locului.

7. Statele membre sunt responsabile de luarea măsurilor necesare pentru transportul și cazarea experților lor. Costurile de deplasare și cazare ale experților care participă la vizite sunt rambursate de către Comisie.

Articolul 11

Chestionar

1. Chestionarele se referă la legislația relevantă și la mijloacele organizaționale și tehnice disponibile pentru punerea în aplicare a acquis-ului Schengen și la datele statistice pentru fiecare domeniu al evaluării.

2. Statele membre transmit Comisiei răspunsurile la chestionar în termen de șase săptămâni de la comunicarea acestuia.

Articolul 12

Verificarea liberei circula ții a persoanelor la frontierele interne

Fără a aduce atingere articolului 9, echipele care efectuează vizite la fața locului neanunțate pentru a verifica absența controalelor la frontierele interne sunt alcătuite exclusiv din funcționari ai Comisiei.

Articolul 13

Rapoarte de evaluare

1. După fiecare evaluare, se întocmește un raport. Raportul se bazează pe constatările vizitei la fața locului și pe chestionar, după caz.

6. În cazul în care evaluarea se bazează exclusiv pe chestionar sau pe o vizită neanunțată, raportul este întocmit de către Comisie.

7. În cazul vizitelor la fața locului anunțate, raportul este întocmit de echipă în timpul vizitei. Funcționarul Comisiei își asumă responsabilitatea generală pentru întocmirea raportului, precum și pentru asigurarea integrității și calității acestuia.

2. Raportul analizează aspectele calitative, cantitative, operaționale, administrative și organizaționale, după caz, și conține o listă a oricăror lipsuri sau carențe constatate în timpul evaluării. Raportul conține recomandări pentru acțiuni de remediere, precum și termenele corespunzătoare de punere în aplicare a acestora.

3. Una din următoarele clasificări se aplică pentru fiecare constatare a raportului:

8. conform;

9. conform, dar se impune o ameliorare;

10. neconform, cu deficiențe grave.

4. Raportul este comunicat de către Comisie statului membru în cauză în termen de patru săptămâni de la vizita la fața locului sau de la primirea răspunsurilor la chestionar, după caz. Statul membru în cauză își prezintă observațiile cu privire la raport în termen de două săptămâni.

În termen de șase săptămâni de la primirea raportului, statul membru în cauză transmite Comisiei un plan de acțiune cu privire la modalitățile de remediere a oricăror carențe identificate.

5. Raportul și răspunsul statului membru în cauză este prezentat de către expertul Comisiei grupului de coordonare. Comisia prezintă evaluarea sa privind nivelul de adecvare al planului de acțiune. Statele membre sunt invitate să formuleze observații privind raportul, precum și planul de acțiune.

6. Statul membru în cauză prezintă Comisiei un raport privind punerea în aplicare a planului de acțiune în termen de șase luni de la primirea raportului și continuă apoi să prezinte un raport la fiecare trei luni, atât timp cât planul de acțiune nu este pus în aplicare pe deplin. În funcție de gravitatea carențelor identificate și de măsurile luate pentru remedierea acestora, Comisia poate programa vizite la fața locului pentru a verifica punerea în aplicare a planului de acțiune.

7. Alineatele (1) – (6) nu aduc atingere competențelor care îi revin Comisiei în temeiul articolului 226 din Tratatul de instituire a Comunității Europene.

8. În cazul în care o vizită la fața locului evidențiază o deficiență gravă, considerată a avea un impact semnificativ asupra nivelului general de securitate al unui stat membru sau al mai multor state membre care aplică integral acquis-ul Schengen, Comisia informează Consiliul în cel mai scurt timp.

Articolul 14

Informa ții sensibile

Echipele consideră drept confidențiale orice informații pe care le obțin în cadrul îndeplinirii sarcinilor lor. Rapoartele întocmite ulterior efectuării vizitelor la fața locului se clasifică drept documente cu acces limitat. Comisia, după consultarea statului membru în cauză, hotărăște asupra părții din raport care poate fi făcută publică.

Articolul 15

Dispozi ții tranzitorii

1. Primul program multianual în conformitate cu articolul 5 și primul program anual în conformitate cu articolul 7 se stabilesc în termen de șase luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament. Datele de începere a ambelor programe sunt la un an de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.

2. Prima analiză a riscului care trebuie prezentată de Frontex în conformitate cu articolul 6 este transmisă Comisiei în termen de cel mult trei luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.

3. Statele membre își desemnează experții în conformitate cu articolul 8, în termen de cel mult trei luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.

Articolul 16

Raportul prezentat Parlamentului European și Consiliului

Comisia prezintă Consiliului și Parlamentului European un raport anual privind evaluările efectuate în temeiul prezentului regulament. Raportul este făcut public și conține informații privind:

- evaluările efectuate în anul anterior;

- concluziile referitoare la fiecare evaluare și la stadiul acțiunilor de remediere și

- orice proceduri privind încălcarea dreptului comunitar inițiate de Comisie în urma evaluărilor.

Articolul 17

Abrogare

În măsura în care se referă la acquis-ul Schengen, astfel cum a fost definit la articolul 2, partea II din Decizia Comitetului executiv din 16 septembrie 1998 de înființare a Comitetului permanent pentru evaluarea și punerea în aplicare a Convenției Schengen [SCH/Com-ex (98) 26 def.], intitulat „Comitetul de punere în aplicare pentru statele care aplică deja convenția”, se abrogă în termen de un an de la intrarea în vigoare a prezentului regulament.

Articolul 18

Intrarea în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a 20-a zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre, în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene.

Adoptat la Bruxelles,

Pentru Consiliu

Președintele

ANEXĂ

- Frontierele interne:

- Eliminarea controalelor la frontierele interne

- Eliminarea obstacolelor la frontierele interne

- Frontierele externe:

- Strategia și structura organizațională și funcțională a serviciilor de frontieră

- Analiza riscului, servicii de informații și gestionarea fluxului de date

- Readmisia, expulzarea și imigrația ilegală, inclusiv răspunderea transportatorilor

- Dispoziții privind desfășurarea controalelor la punctele de trecere a frontierei

- Infrastructura punctelor de trecere a frontierei

- Mijloacele tehnice disponibile la frontierele externe pentru controlul frontierelor

- Numărul polițiștilor de frontieră și pregătirea acestora

- Sistemul de supraveghere a frontierelor

- Formele de cooperare existente cu țările terțe învecinate

- Vize:

- Dispozițiile privind eliberarea vizelor

- Consultarea Sistemului de Informații Schengen și Sistemului de Informații privind Vizele

- Securitatea sediilor consulare

- Dispozițiile și măsurile practice privind achiziționarea autocolantelor de viză Schengen și condițiile de depozitare

- Numărul personalului consular și pregătirea acestuia

- Echipamentele informatice de detectare a documentelor false și falsificate

- Cooperarea consulară

- Protecția datelor

- Aspectele juridice, organizaționale și tehnice ale protecției datelor personale

- Măsurile de prevenire a accesului la sistemele de informații și la datele stocate

- Drepturile persoanelor la care se referă datele și gestionarea reclamațiilor

- Rolul de supraveghere (vizitele la fața locului)

- Protecția datelor în legătură cu eliberarea vizelor

- Cooperarea cu alte autorități pentru protecția datelor (DPA)

- Sistemul de Informații Schengen (SIS) / Sirene

- Securitatea datelor

- Securitatea sistemelor și a rețelelor informatice de prelucrare a datelor

- Securitatea sediilor

- Dispozițiile legislative și de reglementare cu privire la SIS

- Gestionarea datelor, introducerea, modificarea, ștergerea semnalărilor, măsurile privind calitatea datelor

- Disponibilitatea tehnică și capacitatea operațională a birourilor Sirene

- Accesul utilizatorilor finali la date SIS relevante

- Formarea

- Droguri

- Punerea în aplicare a certificatelor medicale Schengen și obstacolele întâmpinate

FI ȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERILE CU IMPACT BUGETR STRICT LIMITAT LA VENITURI

1. TITLUL PROPUNERII:

Propunere de Regulament al Consiliului privind instituirea unui mecanism de evaluare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen și de Decizie a Consiliului privind instituirea unui mecanism de evaluare în vederea monitorizării aplicării acquis-ului Schengen

2. CADRU ABM / ABB (GESTIONAREA/STABILIREA BUGETULUI PE ACTIVITățI)

Domeniul de politică: Spațiul de libertate, securitate și justiție (titlul 18)

Activități: Solidaritate – Frontiere externe, politica în materie de vize și libera circulație a persoanelor (capitolul 18.02)

3. LINII BUGETARE

3.1. Linii bugetare [linii operaționale și linii conexe de asistență tehnică și administrativă (foste linii BA)], inclusiv titlurile acestora:

La capitolul 18.02 ( Solidaritate — Frontiere externe, politica în materie de vize și libera circulație a persoanelor), crearea articolului 18 02 XX - intitulat „Evaluarea Schengen”*

*Linie bugetară de creat în PPB 2010

3.2. Durata acțiunii și a implicațiilor financiare:

Se prefigurează începerea acțiunii din 2010 sau 2011. Acțiunea va fi permanentă.

3.3. Caracteristici bugetare:

Linia bugetară | Natura cheltuielilor | Nouă | Contribuție țări asociate Schengen | Contribuție țări candidate | Rubrica PF |

A se vedea 3.1 | Cheltuieli neobligatorii | CD[20] | DA | DA | NU | Nr. [3A] |

4. SINTEZA RESURSELOR

4.1. Resurse financiare

4.1.1. Sinteza creditelor de angajament (CA) și a creditelor de plată (CP)

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Natura cheltuielii | Secțiunea nr. | Anul 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | n + 4 | n + 5 și urm. | Total |

Cheltuieli operaționale[21] |

Credite de angajament (CA) | 8.1. | a | p.m. | 0.56 | 0.73 | 0.73 |

Credite de plată (CP) | b |

Cheltuieli administrative incluse în suma de referință[22] |

Asistență tehnică și administrativă – ATA (CND) | 8.2.4. | c |

SUMA TOTALĂ DE REFERINȚĂ |

Credite de angajament | a+c | p.m. | 0.56 | 0.73 | 0.73 |

Credite de plată | b+c | p.m. | 0.56 | 0.73 | 0.73 |

Cheltuieli administrative neincluse în suma de referință[23] |

Resurse umane și cheltuieli conexe (CND) | 8.2.5. | d | 0.12 | 0.61 | 0.85 | 0.85 |

Costuri administrative, altele decât resursele umane și costurile conexe, neincluse în suma de referință (CND) | 8.2.6. | e | p.m. | 0.06 | 0.1 | 0.1 |

Costul financiar indicativ total al acțiunii |

TOTAL CA, inclusiv costul resurselor umane | a+c+d+e | 0.12 | 1.23 | 1.68 | 1.68 |

TOTAL CP, inclusiv costul resurselor umane | b+c+d+e | 0.12 | 1.23 | 1.68 | 1.68 |

Detalii privind cofinanțarea

În cazul în care propunerea prevede o cofinanțare din partea statelor membre sau a altor organisme (a se specifica), este necesar să se furnizeze o estimare a nivelului cofinanțării în tabelul de mai jos (se pot adăuga rânduri suplimentare în cazul în care se prevede participarea mai multor organisme la cofinanțare):

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Organism cofinanțator | Anul n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 și urm. | Total |

…………………… | f |

TOTAL CA, inclusiv cofinanțare | a+c+d+e+f |

4.1.2. Compatibilitatea cu programarea financiară

( Propunerea este compatibilă cu programarea financiară existentă[24]. Dacă este cazul, creditele financiare pentru 2010 vor fie eliberate printr-un transfer în cadrul capitolului 18.02.

( Propunerea duce la reprogramarea rubricii respective din perspectivele financiare.

( Propunerea poate necesita aplicarea dispozițiilor Acordului interinstituțional[25] (referitoare la instrumentul de flexibilitate sau la revizuirea perspectivelor financiare).

4.1.3. Implicațiile financiare asupra veniturilor

( Propunerea are implicații financiare – efectul asupra veniturilor este următorul:

Prezenta propunere se bazează pe acquis-ul Schengen, astfel cum este definit în Decizia 1999/437/CE a Consiliului. Prin urmare, țările terțe asociate acquis-ului Schengen, și anume Islanda și Norvegia[26], precum și Elveția[27] și Liechtenstein[28] contribuie la cheltuieli.

milioane EUR (cu o zecimală)

Înainte de acțiunea [Anuln-1] | Situația după acțiune |

Număr total de resurse umane | 1 | 5 | 7 | 7 |

5. CARACTERISTICI ȘI OBIECTIVE

5.1. Obiective de îndeplinit pe termen scurt sau lung

Dată fiind originea interguvernamentală a acquis-ului Schengen, actualul mecanism de evaluare Schengen intră în responsabilitatea Consiliului. Cheltuielile survenite în cadrul evaluărilor sunt suportate din bugetul național al statelor membre ai căror experți participă la acquis-ul Schengen. După integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene, este necesar să se prevadă, de asemenea, un cadru juridic pentru desfășurarea acestor evaluări. În consecință, cheltuielile survenite prin acest mecanism, în special cele legate de participarea experților din statele membre (rambursarea cheltuielilor de deplasare și de cazare în timpul vizitelor la fața locului) vor fi suportate din bugetul UE. Diurnele experților din statele membre vor fi în continuare acoperite din bugetul statelor membre în cauză.

5.2. Valoarea adăugată a implicării comunitare, coerența propunerii cu alte instrumente financiare și eventuala sinergie

Menținerea spațiului Schengen drept spațiu al liberei circulații fără controale la frontierele interne depinde de un mecanism de evaluare eficace și eficient în ceea ce privește măsurile de însoțire care permit menținerea unui astfel de spațiu fără controale la frontierele interne. Este absolut necesară adaptarea cadrului interguvernamental de evaluare Schengen la un cadru UE, în care Comisia, în calitate de gardian al tratatelor, își exercită responsabilitățile, asigurând în același timp participarea experților din statele membre pentru a menține încrederea reciprocă. În vederea asigurării unui set coerent de evaluări, Comisia va coordona, de asemenea, evaluarea bazată pe al treilea pilon, implicând totodată pe deplin experții din statele membre.

În Programul de la Haga, Consiliul a invitat Comisia să prezinte o propunere care să completeze actualul mecanism de evaluare Schengen care implică experții din statele membre.

5.3. Obiective, rezultate preconizate și indicatori aferenți acestora care fac obiectul propunerii în cadrul gestionării pe activități (ABM)

Obiectivul general constă în aplicarea corectă a acquis-ului Schengen în toate domeniile măsurilor de însoțire, permițând menținerea unui spațiu fără controale la frontierele interne.

Acțiunea 1: Evaluare fie prin vizite la fața locului, fie pe bază de chestionare, vizând următoarele domenii de politică: frontierele externe, vizele, cooperarea polițienească la frontierele interne, Sistemul de Informații Schengen, protecția datelor, drogurile, cooperarea judiciară în materie penală.

Indicator: Evaluarea aplicării corecte a acquis-ului în rapoarte (pe deplin conform, conform, dar este de dorit o ameliorare, neconform).

Acțiunea 2: Evaluare prin intermediul vizitelor la fața locului neanunțate care vizează domeniile din primul pilon al acquis-ului Schengen.

Indicator: Evaluarea aplicării corecte a acquis-ului pentru a remedia carențe specifice. Se va elabora un raport în urma fiecărei vizite indicând conformitatea cu legislația comunitară.

5.4. Modalități de punere în aplicare (cu titlu indicativ)

( Gestionare centralizată

( direct de către Comisie

( indirect, prin delegare către:

( agenții executive,

( organisme instituite de Comunități, prevăzute la articolul 185 din regulamentul financiar,

( organisme publice naționale/organisme cu misiune de serviciu public.

( Gestionare repartizată sau descentralizată

( cu state membre

( cu țări terțe

( Gestionare în comun cu organizații internaționale (de precizat)

Observații:

6. MONITORIZARE ȘI EVALUARE

6.1. Sistem de monitorizare

Instrumentele legislative propuse prevăd instituirea unui mecanism de evaluare a aplicării corecte a acquis-ului Schengen. Aplicarea corectă a acquis-ului va fi analizată în rapoartele de evaluare care precizează gradul de conformitate. Comisia va prezenta Parlamentului European și Consiliului un raport anual privind punerea în aplicare a acestor instrumente.

6.2. Evaluare

6.2.1. Evaluare ex-ante

6.2.2. Măsuri luate în urma unei evaluări interimare/ex-post (lecții învățate din experiențe anterioare similare)

6.2.3. Condițiile și frecvența evaluărilor viitoare

7. MăSURI ANTIFRAUDă

Pentru a combate frauda, corupția și celelalte activități ilegale, dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1037/1999 se aplică fără restricții acestei acțiuni.

8. DETALII PRIVIND RESURSELE

8.1. Obiectivele propunerii din punctul de vedere al costurilor financiare

Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)

Anul 2010 | Anul 2011 | Anul 2012 | Anul 2013 | Anul n+4 | Anul n+5 |

Funcționari sau agenți temporari[31] (XX 01 01) | A*/AD | 1 | 4 | 6 | 6 |

B*, C*/AST | 1 | 1 | 1 |

Personal finanțat[32] prin articolul XX 01 02 |

Alte tipuri de personal[33] finanțat prin articolul XX 01 04/05 |

TOTAL | 1 | 5 | 7 | 7 |

8.2.2. Descrierea sarcinilor care decurg din acțiune

8.2.3. Originea resurselor umane (statutare)

( Posturi alocate în prezent pentru gestionarea programului care urmează să fie înlocuite sau prelungite (1)

( Posturi prealocate în cadrul exercițiului financiar SPA/PPB pentru anul 2009

( Posturi care urmează să fie solicitate în cadrul următoarei proceduri SPA/PPB (2 pentru 2011 și 1 pentru 2012)

( Posturi care urmează să fie redistribuite pe baza resurselor existente în cadrul serviciului în cauză (redistribuire internă) (3)

( Posturi necesare pentru anul n, dar care nu sunt prevăzute în cadrul SPA/PPB pentru anul în cauză

8.2.4. Alte cheltuieli administrative incluse în suma de referință (XX 01 04/05 – Cheltuieli de gestiune administrativă)

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Linia bugetară (nr. și denumire) | Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Anul n+4 | Anul n+5 și anii urm. | TOTAL |

Alte tipuri de asistență tehnică și administrativă |

- intra muros |

- extra muros |

Total Asistență tehnică și administrativă |

8.2.5. Costuri financiare ale resurselor umane și costuri conexe ne incluse în suma de referință

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Tip de resurse umane | Anul 2010 | Anul 2011 | Anul 2012 | Anul 2013 | Anul n+4 | Anul n+5 și anii urm. |

Funcționari și agenți temporari (XX 01 01) | 1 | 5 | 7 | 7 |

Personal finanțat prin articolul XX 01 02 (auxiliari, END, agenți contractuali etc.) (se indică linia bugetară) |

Costul total al resurselor umane și costuri conexe (neincluse în suma de referință) | 0.37 | 0.73 | 0.85 | 0.85 |

Calcul – Funcționari și agenți temporari |

Calcul - Personal finanțat prin articolul XX 01 02 |

8.2.6. Alte cheltuieli administrative neincluse în suma de referință milioane EUR (cu 3 zecimale) |

Anul 2010 | Anul 2011 | Anul 2012 | Anul 2013 | Anul n+4 | Anul n+5 și anii urm. | TOTAL |

XX 01 02 11 01 – Misiuni |

XX 01 02 11 02 – Reuniuni și conferințe | p.m. | 0.06 | 0.1 | 0.1 |

XX 01 02 11 03 - Comitete[35] |

XX 01 02 11 04 – Studii și consultări |

XX 01 02 11 05 - Sisteme de informații |

2. Total Alte cheltuieli de gestiune (XX 01 02 11) | p.m. | 0.06 | 0.1 | 0.1 |

3. Alte cheltuieli de natură administrativă (precizați, indicând linia bugetară) |

Totalul cheltuielilor administrative altele decât cele pentru resursele umane și costurile conexe (neincluse în suma de referință) | p.m. | 0.06 | 0.1 | 0.1 |

Calcul - Alte cheltuieli administrative neincluse în suma de referință |

[1] În acest scop, s-a impus necesitatea de a defini acquis-ul Schengen (Decizia 1999/435/CE a Consiliului, JO L 176, 10.7.1999, p. 1) și de a stabili temeiul juridic din tratate pentru fiecare dintre dispozițiile sau deciziile care constituie acest acquis (Decizia 1999/436/CE a Consiliului, JO L 176, 10.7.1999, p. 17). Fiecărei dispoziții a acquis-ului i s-a atribuit un temei juridic din cadrul primului sau celui de-al treilea pilon. Dispozițiile acquis-ului Schengen pentru care nu s-a putut stabili un singur temei juridic (și anume dispozițiile SIS) au fost considerate ca parte a celui de-al treilea pilon. Toate modificările acestui acquis trebuie să aibă un temei juridic în baza tratatelor.

[2] JO L 256, 13.9.1991, p. 51.

[3] JO L 144, 6.6.2007, p. 22.

[4] JO L 236, 23.10. 2003, p. 33.

[5] JO L 157, 21.6. 2005, p. 29.

[6] JO L 176, 10.7.1999, p. 36.

[7] JO L 53, 27.2.2008, p. 52.

[8] JO L 83, 26.3.2008, p. 3.

[9] JO 53, C 3.3.2005, p. 1 (punctul 1.7.1)

[10] JO L 239, 22.9.2000, p. 138.

[11] Regulamentul (CE) nr. 2007/2004 al Consiliului din 26 octombrie 2004 (JO L 349, 25.11.2004, p. 1).

[12] JO L 131, 1.6.2000, p. 43.

[13] JO L 395, 31.12.2004, p. 70.

[14] JO L 64, 7.3.2002, p. 20.

[15] JO L 176, 10.7.1999, p. 36.

[16] JO L 176, 10.7.1999, p. 31.

[17] JO L 53, 27.2.2008, p. 52.

[18] JO L 53, 27.2.2008, p. 1.

[19] JO L 83, 26.3.2008, p. 3.

[20] Credite diferențiate.

[21] Cheltuieli care nu intră sub incidența capitolului xx 01 din titlul xx în cauză.

[22] Cheltuieli care intră sub incidența articolului xx 01 04 din titlul xx.

[23] Cheltuieli care intră sub incidența capitolului xx 01, cu excepția articolelor xx 01 04 și xx 01 05.

[24] Mecanismul de evaluare va fi în continuare pus în aplicare după exercițiul financiar 2013.

[25] A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional.

[26] Articolul 12 alineatul (1) ultimul paragraf din Acordul încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 176, 10.7.1999, 36)

[27] Articolul 11 alineatul (3) al doilea paragraf din Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 53, 27.2.2008, p. 50)

[28] Articolul 3 din Protocolul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein cu privire la aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 83, 26.3.2008, p. 3).

[29] Dacă este necesar, și anume în cazul în care durata acțiunii depășește 6 ani, se adaugă coloane suplimentare.

[30] Conform descrierii din partea 5.3.

[31] Ale cărui costuri NU sunt acoperite de suma de referință.

[32] Ale cărui costuri NU sunt acoperite de suma de referință.

[33] Ale căror costuri sunt incluse în suma de referință.

[34] Este necesar să se facă trimitere la fișa financiară legislativă specifică agenției (agențiilor) executive în cauză.

[35] Se indică tipul de comitet și grupul de care aparține.