COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 28.9.2011 
SEC(2011) 1103 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
REZUMATUL EVALU ĂRII IMPACTULUI 
care înso ţeşte documentul 
Propunere de directiv ă a Consiliului 
privind sistemul comun al taxei pe tranzac țiile financiare și de modificare a Directivei 
2008/7/EC 
 
{COM(2011) 594 final} 
{SEC(2011) 1102 final}  
 
RO 2   RO Rezumatul raportului de evaluare a impactului 
„Instrumente de impozitare a sectorului financiar” 
1. INTRODUCERE  
În comunicarea intitulat ă „Impozitarea sectorului financia r” din 7 octombrie 2010, Comisia a 
anunțat lansarea unei ample evalu ări a impactului (EI) care s ă examineze mai în profunzime 
posibilitățile de impozitare a sectorului financiar, pentru a fi în m ăsură să facă propuneri de 
politică adecvate. Prin urmare, prezenta evaluare a impactului analizeaz ă diferite regimuri 
fiscale și precizeaz ă cum trebuie conceput ă o TTF și posibilul impact al acesteia.  
2. ASPECTE PROCEDURALE șI CONSULTAREA P ĂRțILOR INTERESATE  
Respectând orient ările în materie, prezenta evaluare a impactului s-a bazat pe consultarea 
tuturor părților interesate și pe rezultatele unor studii externe ad hoc. 
3. DEFINIREA PROBLEMEI șI SUBSIDIARITATE  
3.1. Definirea problemei 
Costurile crizei În cadrul dezbaterilor publice se face des auzit ă afirmația că sectorul financiar trebuie s ă 
contribuie la suportarea costurilo r generate de criza financiar ă. Statele membre s-au angajat 
individual s ă sprijine sectorul financiar, cu o sum ă totală de aproximativ 4,6 mii de miliarde 
EUR (39% din PIB-ul UE -27 din 2009), ceea ce a condus la agravarea situa ției finanțelor 
publice. Rezultatul la care s-a ajuns este aproap e nesustenabil din punct  de vedere bugetar și 
creează o mare presiune asupra genera țiilor prezente și viitoare. 
Scutirea de TVA a serviciilor financiare 
Articolul 135 alineatul (1) din directiva priv ind TVA prevede scutirea de TVA a majorit ății 
serviciilor financiare și de asigur ări. Analiza sugereaz ă că scutirea de TVA creeaz ă un avantaj 
fiscal pentru sectorul financiar, situat în jurul valorii de 0,15% di n PIB. Astfel se ajunge la un 
tratament preferen țial al sectorului financiar în compara ție cu alte sectoare ale economiei, 
precum și la denatur ări ale prețurilor. 
Deficiențele pieței și riscurile sistemice în  sectorul financiar 
Criza a rezultat din interac țiuni complexe între deficien țe ale pieței, dezechilibre financiare și 
monetare globale, reglement ări necorespunz ătoare, o monitorizare insuficient ă și o 
supraveghere macropruden ț
ială deficitar ă. S-a susținut că taxele ar putea fi utilizate drept 
instrumente de reglementare pentru solu ționarea problemelor, cum ar fi garan țiile implicite 
sau explicite; tranzac ționarea automatizat ă (și, în sens mai general, ob ținerea de rente pe 
termen scurt); tratamentul fiscal diferit al datoriilor și al capitalului propriu; schemele de 
remunerare excesiv ă care încurajeaz ă asumarea unor riscuri; volum ele mari de instrumente 
derivate complexe și existența unor rente economice, conducând în principal la acordarea de 
prime salariale în acest sector. 
 
RO 3   RO Aspecte legate de pia ța internă 
Ca urmare a crizei financia re, statele membre au reac ționat prin impunerea de taxe și impozite 
asupra sectorului financiar. Atare m ăsuri unilaterale pot duce la delocalizare și la denaturarea 
concurenței în interiorul pie ței unice și necesită măsuri mai coordonate. Coordonarea se 
justifică și din cauza riscului de dubl ă impozitare. 
3.2. Dreptul de a ac ționa al UE și subsidiaritatea 
Dreptul UE de a ac ționa în ceea ce prive ște taxele aplicate sectorului financiar se bazeaz ă pe 
articolele 113 și 115 din Tratatul privind func ționarea Uniunii Europene (TFUE). Principala 
justificare pentru ac țiunea la nivelul UE este faptul c ă funcționarea pie ței interne ar avea de 
suferit dac ă statele membre ar decide s ă acționeze unilateral în acest domeniu. Cel pu țin 12 
state membre au introdus sau analizeaz ă posibilitatea de a impozita institu țiile financiare. 
Această introducere necoordonat ă a taxelor în sectorul  financiar fragmenteaz ă piața financiar ă 
a UE, denatureaz ă concuren ța și crește riscurile de delocalizare a activit ăților financiare, atât 
în interiorul, cât și în afara UE. De asemenea, este posibil s ă crească riscul ca sectorul 
financiar s ă fie supus dublei impozit ări, fapt care, la rândul s ău, ar putea împiedica exercitarea 
libertăților fundamentale protejate de TFUE.  
Prin urmare, trebuie concluzionat c ă acțiunea la nivelul UE respect ă principiul subsidiarit ății, 
dat fiind c ă obiectivele politice nu pot fi atinse în mod satisf ăcător prin ac țiuni ale statelor 
membre și pot fi realizate mai bine la nivelul UE. 
4. OBIECTIVE  
Pot fi definite urm ătoarele obiective generale: 
• Creșterea veniturilor și o contribu ție adecvat ă a sectorului financiar la 
veniturile fiscale; 
• Limitarea comportamentului nedorit pe pia ță și, în consecin ță, stabilizarea 
piețelor; 
• Asigurarea func ționării pieței interne (evita rea dublei impozit ări și a denatur ării 
concurenței). 
Aspecte de ordin 
general Probleme specifice Obiective ge nerale Obiective specifice 
(1) identificarea unor noi 
surse de venituri  
(2) Recuperarea costurilor 
generate de recenta criz ă 
financiară 
(3) Acoperirea costurilor 
bugetare ale poten țialelor 
crize financiare viitoare  Costurile crizei 
(consolidare fiscal ă) 
Avantaj fiscal pentru 
sectorul financiar  Masivul sprijin financiar 
public și alte efecte 
bugetare ale crizei 
financiare au condus la 
necesitatea consolid ării 
bugetare 
 
Scutirea de TVA a 
serviciilor financiare  Obținerea de venituri 
 
Contribuție adecvat ă 
(corectă și substan țială) 
din partea sectorului 
financiar  
(4) Compensarea scutirii 
 
RO 4   RO de TVA a serviciilor 
financiare  
(1) Comportamentul de 
piață nedorit, din cauza 
unor garan ții implicite 
(hazard moral)  Reducerea stimulentelor 
care favorizeaz ă asumarea 
unor riscuri excesive  
(2) Administrarea și 
supravegherea deficitar ă a 
tranzacțiilor automate  Diminuarea unor riscuri 
specifice generate de tranzacționarea 
automatizat ă
 
(3) Denatur ări ale opțiunii 
datorii-capital propriu: 
Reducerea gradului de 
îndatorare 
(4) Scheme de 
compensare excesiv ă a 
directorilor, care 
încurajeaz ă asumarea unor 
riscuri  Reducerea 
comportamentului de piață nedorit și, prin 
urmare, stabilizarea 
piețelor 
 Reducerea gradului de 
îndatorare – raportul datorii-capitaluri proprii
 
(5) Produse complexe și 
riscul de contraparte  Evitarea denatur ărilor în 
interiorul UE, asigurarea 
eficienței măsurilor și 
protejarea pozi ției 
concurențiale relative în 
interiorul UE  Deficiențele pieței și 
riscurile sistemice din 
sectorul financiar 
 
(6) Rente economice  Asigurarea func ționării 
pieței interne prin 
coordonarea m ăsurilor 
care trebuie introduse  
Evitarea dublei impozit ări 
5. OPțIUNI DE POLITIC Ă 
Opțiunile de politic ă analizate în evaluarea impact ului, respectiv taxa pe tranzac țiile 
financiare (TTF) și taxa pe activit ățile financiare (TAF) sunt  evaluate prin compara ție cu 
scenariul de referin ță.  
Acest scenariu de referin ță pornește de la premisa c ă nu se vor introduce taxe. Este 
caracterizat de scutirea de la plata TVA a sect orului financiar, care constituie principala 
diferență de tratament fiscal di ntre sectorul financiar și alte sectoare ale ec onomiei, de niveluri 
ridicate ale compensa ției directorilor din sectorul financiar, de recentele ac țiuni unilaterale 
întreprinse de statele membre pent ru implementarea taxelor pentru b ănci, cât și de o serie de 
impozite na ționale aplicate sectorului sau tranzac țiilor financiare, de riscurile de dubl ă 
impozitare și de multe ini țiative recente focalizate pe reglementarea sectorului. 
Acest scenariu de referin ță ia în considerare și anumite m ăsuri de reglementare adresate 
sectorului financiar, care sunt propuse în prezent și care urm ăresc totodat ă unele dintre 
obiectivele definite mai sus. Mai pr ecis, evaluarea impactului pleac ă de la ipoteza adopt ării 
măsurilor de reglementare care vizeaz ă diminuarea riscului individual și a riscului sistemic 
din sectorul financiar prin cre șterea capitaliz ării și a rezervelor de capital, atât în cazul 
instituțiilor financiare, cât și al sistemului financia r în ansamblu. Alte op țiuni de politic ă 
precum reglementarea suplimentar ă, eliminarea scutirii de TVA sau abordarea diferen țelor de 
impozitare între capitalul împrumutat și capitalul propriu prin modificarea mecanismelor de 
 
RO 5   RO impozitare a profitului au fost eliminate din cauza faptului c ă nu vizeaz ă într-o m ăsură 
suficientă problemele identificate. 
 
RO 6   RO 6. COMPARAREA OP țIUNILOR DE POLITIC Ă 
6.1. Creșterea veniturilor și o contribu ție adecvat ă a sectorului financiar la 
veniturile fiscale 
Identificarea unor noi surse de venit Ambele instrumente fiscale, TTF și TAF, ar putea constitui noi  surse de venit pentru c ă au 
potențialul de a genera venituri fiscale semnifi cative la bugetele publice. Cu toate acestea, 
persistă o mare incertitudine în privin ța potențialului de generare a unor venituri reale, 
deoarece estim ările recurg la un num ăr semnificativ de variabile necunoscute și de ipoteze.  
În cazul TAF, veniturile ob ținute în urma impozit ării cu o rat ă de 5% fluctueaz ă între 9,3 
miliarde EUR și 30,3 miliarde EUR, în func ție de ipotezele referi toare la delocalizare și de 
caracteristicile taxei.  
TTF are un poten țial mai mare de colectare a veniturilor. Estim ările pot varia între 16,4 
miliarde EUR și 400 miliarde EUR, în func ție de ipotezele privind sc ăderea volumului 
tranzacțiilor, de sfera pr oduselor vizate și de cotele de impozitare (0,01% la prima estimare și 
0,1% la a doua). Ipoteza delocaliz ării ar acoperi migra ția tranzac țiilor și reducerea volumului 
de activitate, în special în ceea ce prive ște tranzac țiile de mare vitez ă. 
Recuperarea costurilor generate  de crizele financiare recente și viitoare 
Impunerea unor noi taxe asupra sectorului financ iar ar contribui la recuperarea costului 
bugetar al crizei recente dac ă
 se admite c ă întregul sector a benefici at indirect de ajutoarele 
financiare acordate anumitor institu ții financiare. Prin extensie, a șa-numitul principiu 
„poluatorul pl ătește” ar justifica impunerea cerin ței ca sectorul financiar s ă contribuie mai 
mult la bugetul de stat, cu scopul de a acoperi  costurile generate de  crizele vi itoare care 
depășesc mecanismele de rezolu ție.  
6.2. Compensarea scutirii de TVA a serviciilor financiare 
Deși TAF stabilit ă prin metoda însum ării ar remedia par țial problema scutirii de TVA a 
sectorului financiar, în evalua rea impactului se concluzioneaz ă că această problemă ar putea fi 
soluționată la nivel optim în contextul C ărții verzi privind TVA. 
6.3. Corectarea comportamentului de pia ță nedorit și stabilizarea pie țelor financiare 
Reducerea stimulentelor pentru asumarea unor riscuri excesive  
Măsurile de reglementare care s ă vizeze mai direct sursele risc ului sistemic s-ar putea dovedi 
mai potrivite pentru descurajarea asum ării unor riscuri excesive. 
TTF ar putea fi îns ă un mijloc adecvat de a reduce asumarea unor riscuri excesive, în m ăsura 
în care tranzac ționarea pe termen scurt și tranzacționarea instrumentelor derivate cu un 
coeficient ridicat de  îndatorare creeaz ă riscuri sistemice, iar TAF ar fi doar o m ăsură indirectă 
pentru combaterea asum ării de riscuri.  
Reducerea riscurilor specifice pe care le prezint ă tranzacționarea automatizat ă 
 
RO 7   RO TTF, care duce de fapt la cre șterea costurilor tranzac țiilor de pe pie țele financiare, ar putea fi 
utilizată drept măsură de reducere a tranzac ționării automatizate și în special a subcategoriei 
tranzacțiilor foarte frecvente. Efect ele unor costuri de tranzac ționare suplimentare ar putea fi 
deosebit de puternice pe anumite segmente de pia ță caracterizate de spre aduri foarte înguste. 
TAF nu are impact direct asupr a comportamentului de tranzac ționare pe pie țele financiare. 
Reducerea gradului de îndatorare –raportul datorii-capital propriu  
Nici TTF, nici TAF nu permit corectarea proble melor legate de denaturarea deciziilor de 
finanțare și de stimulentele pentru îndatorarea excesiv ă create de tratamentul diferit aplicat 
capitalului împrumutat și capitalului propriu în cadrul actualelor mecanisme de impozitare a 
profitului. M ăsurile de reglementare sunt mai adecvate în acest scop. 
Impozitarea rentelor economice – S ă se introduc ă măsuri pentru impozitarea valorii 
adăugate în sectorul financiar? 
TTF s-ar dovedi limitat ă în chip de tax ă pe rentele economice. TAF poate fi conceput ă în mod 
specific pentru impozitarea rentelor economice, de și eficacitatea sa va depinde de 
aplicabilitatea no țiunii de venituri normale la baza de impozitare.  
6.4. Asigurarea func ționării pieței interne  
Pentru a asigura func ționarea pie ței interne și pentru a reduce la minimum denatur ările 
economice în interiorul UE, ambele instrumente fiscale ar trebui intr oduse, într-un scenariu 
ideal, cu un grad înalt de armonizare a bazelor impozabile și a cotelor de impozitare. Mai 
precis, atât TTF, cât și TAF ar trebui introduse în mod armonizat pentru a se evita dubla 
impozitare sau neimpozitarea. 
6.5. Efecte cumulative 
Deși efectul cumulativ al taxei și al modific ărilor de reglementare este mai u șor de măsurat în 
cazul FAT decât în cazul TTF, se poate spune c ă impactul amândurora asupra majorit ății 
variabilelor economice (costul credit ului, variabilele macroeconomice și parametrii sectoriali) 
nu face decât s ă se adauge la efectele m ăsurilor de reglementare propuse în prezent.  
6.6. Rezumat și observa ții finale 
Analiza a ar ătat că ambele instrumente – TTF și TAF – sunt fezabile din punct de vedere 
tehnic și că alegerea unuia în defavoarea celuilalt reprezint ă în principal un compromis între 
diferitele obiective urm ărite și depinde în egal ă măsură de caracteristicile intrinseci ale taxei.  
Deși ambele taxe par s ă poată genera importante venituri fiscale din part ea sectorului 
financiar, se estimeaz ă că în cazul TTF veniturile ob ținute ar fi mai mari. 
TTF aduce cu sine un risc mai mare de  delocalizare sau de diminuare a tranzac țiilor, în special 
în ceea ce prive ște tranzac țiile frecvente pe termen scurt. În aceast ă privință, tranzacțiile 
automatizate de pe pie țele financiare ar putea fi afectate de cre șterea indus ă de taxă a 
costurilor per tranzac ție, în sensul c ă aceste costuri ar eroda semn ificativ profitul marginal, 
afectând modelul de afaceri al tranzac țiilor foarte frecvente. 
 
RO 8   RO Se estimeaz ă că ambele taxe vor avea efecte mici, f ără a fi însă neglijabile, asupra PIB-ului și 
a ocupării forței de munc ă, efectele negative ale TTF fiind probabil ceva mai mari. Motivul 
acestor efecte negative este cre șterea costului capitalului prin faptul c ă persoanele impozitate 
vor încerca s ă transfere taxa asupra clien ților lor, ceea ce va afecta negativ investi țiile. La 
nivel de distribu ție, implica țiile taxei aplicate sectorului fina nciar sunt în general progresive, 
adică taxa afecteaz ă mai mult p ăturile mai bogate ale societ ății decât pe cele mai s ărace, 
prima categorie utilizând și beneficiind mai mult de pe urma serviciilor prestate de sectorul 
financiar. Aceast ă afirmație este valabil ă în special pentru TTF limitat ă la tranzac țiile cu 
instrumente financiare precum ac țiunile, obliga țiunile și instrumentele derivate. 
La 29 iunie 2011, Comisia European ă a prezentat o propunere pentru cadrul financiar 
multianual 2014-2020. În acest context, Comisia a propus introducerea unei TTF în UE ca 
prim pas, luând în considerare poten țialul de generare a veniturilor și impactul acestei taxe 
asupra asum ării unor riscuri specifice ex cesive. Documentul de lucr u al serviciilor Comisiei1 
care însoțește propunerea semnaleaz ă mai multe elemente care trebuie luate în considerare 
pentru a reduce riscul delocaliz ării cu ocazia implement ării TTF la nivelul UE. Aceste 
elemente sunt analizate în sec țiunea urm ătoare.  
7. ANALIZA EFECTELOR PRODUSE DE DIFERITELE VARIANTE ALE UNEI TTF   
7.1. Produsele și tranzacțiile vizate 
Opțiunile de politic ă fac distinc ția între o tax ă pe (i) tranzac țiile la vedere (spot) cu 
valută și tranzac țiile cu instrumente derivate, (ii) tranzac țiile cu titluri pe pie țele 
primare și pe piețele secundare și o taxă pe (iii) pie țele instrumentelor derivate, cu 
excepția instrumentelor derivate pe valut ă. Taxa vizeaz ă atât piețele reglementate, cât și 
tranzacțiile extrabursiere (OTC). 
Taxa pe tranzac țiile valutare (TTV) 
Colectarea ar urma s ă aibă loc la nivel central, în cadrul  sistemelor de schimb valutar, și 
anume prin decontare brut ă în timp real (sistem RTGS). Pentru tranzac țiile care sunt urm ărite 
în astfel de sisteme, ar putea fi perceput ă o taxă la nivel central. Trebuie remarcat c ă această 
opțiune ridic ă mari probleme de ordin juridic.  Prin urmare, se face distinc ție între pie țele 
valutare la vedere (spot) și piețele instrumentelor derivate pe valuta. 
Taxa pe tranzac țiile cu titluri (TTT), cu excep ția instrumentelor financiare derivate și a 
tranzacțiilor valutare 
Această formulă corespunde unei taxe cu  aplicabilitate restrâns ă, care ar impozita doar 
tranzacțiile la vedere cu ac țiuni și obligațiuni (pe pie țele primare și secundare). Este o op țiune 
similară taxei de timbru aplicate în Re gatul Unit atunci când se combin ă cu principiul 
emisiunilor pe pie țele interne. Ca alternativ ă, s-ar putea exclude pie țele primare pentru a se 
evita creșterea costurilor legate de majorarea capitalului. O astfel de tax ă pe tranzac țiile cu 
titluri ar urma s ă fie perceput ă numai pe tranzac țiile cu ac țiuni și obligațiuni pe pie țele 
secundare. 
Taxa pe instrumentele financiare derivate 
                                                 
1 Comisia European ă, SEC(2011) 876 final, p. 29-30. 
 
RO 9   RO Această taxă ar viza toate instrumentele financiare de rivate direct sau i ndirect din produsele 
tranzacționate pe pie țele reglementate sau în sistem extrabursier. Pot fi vizate instrumentele 
financiare derivate pe valut ă, pe titluri sau pe m ărfuri, instrumentele financiare derivate pe 
riscul de credit sau pe cota dobânzii și toate celelalte instrumente financiare derivate (precum 
acțiunile și obligațiunile), care nu sunt tranzac ții ferme la vedere ori tranzac ții pentru 
majorarea de capital. 
 
RO 10   RO Taxa pe tranzac țiile financiare 
Această opțiune ar viza toate tranzac țiile financiare, dup ă cum s-a subliniat anterior, sau o 
subcategorie a acestora. O atare subcategorie ar putea, de exemplu, s ă excludă impozitarea 
tranzacțiilor ferme la vedere pe pia ța valutară și să elimine impozitarea major ării de capital 
prin emisiuni de obliga țiuni sau ac țiuni. 
Avantajele și dezavantajele diferitelor op țiuni 
Directiva privind pie țele instrumentelor financiare con ține deja o clasificare consacrat ă a 
instrumentelor și produselor financiare, care este considerat ă punctul de plecare pentru 
definirea sferei de aplica re a TTF propuse cu privir e la produsele care urmeaz ă să fie vizate.  
Toate produsele care definesc pie țele financiare și tranzacțiile financiare, precum și toate 
produsele care pot reprezenta substituen ți ar trebui s ă facă parte din gama de produse vizate 
de această taxă. Adoptarea unor defini ții mai restrânse ar favoriza evaziunea fiscal ă pe scară 
largă. Astfel, o TTF care s ă vizeze toate titlurile și toate derivatele acestora pare s ă fie cea mai 
bună variantă de acoperire a produselor impozabile. 
În ceea ce prive ște tranzac țiile valutare, s-ar putea crea un poten țial conflict între obiectivul de 
a obține venituri suplimentare și obiectivul de a nu impune restric ții în calea liberei circula ții a 
capitalurilor. Acest lucru este valabil în special pentru tranzac țiile valutare la vedere. Se 
consideră în general c ă impozitarea tranzac țiilor valutare cu diferite valute din UE încalc ă 
articolul 63 din TFUE, îns ă impozitarea tranzac țiilor valutare cu valute ale țărilor din afara 
UE ar putea deveni compatibil ă cu tratatul dac ă Consiliul decide în acest sens prin aplicarea 
articolului 64 alineatul (3) din TFUE. 
7.2. Eveniment impozabil 
Evenimentul impozabil ar putea fi bazat pe contab ilitatea de angajamente sau pe contabilitatea 
de casă. Pentru unele tranzac ții o astfel de distinc ție este irelevant ă, întrucât ambele 
evenimente se petrec în acela și timp, mai ales atunci când tranzac țiile sunt efectuate pe cale 
electronic ă. Acest lucru este în general valabil în cazul pie țelor financiare. Totu și, dacă se 
optează pentru o abordare de cas ă, actorii de pe pia ță pot fi stimula ți să amâne pl ățile pentru a 
beneficia de un avantaj substan țial de lichiditate. De asemenea, evenimentul impozabil ar 
continua s ă se produc ă și în cazurile în care nu are loc schimbul de instrumente. În ceea ce 
privește instrumentele derivate, evenimentul impozabil ar fi, de regul ă, momentul încheierii 
contractului. Evaluar ea impactului sugereaz ă că cea mai bun ă opțiune ar fi combinarea 
principiilor contabilit ății de angajamente și de casă, în funcție de produsele avute în vedere. 
7.3. Locul impozit ării 
Pentru definirea tranzac țiilor financiare pe care fiecare jurisdic ție ar avea dreptul s ă le 
impoziteze în cadrul TTF, ar putea fi  utilizate principii diferite (re ședința părților, locul 
tranzacției și locul emiterii instrumentului financiar). Aceste abord ări prezint ă provocări 
diferite cu privire la mecanismele de  colectare a impozitelor, aplicarea taxei și repartizarea 
veniturilor. Evaluarea impactului concluzioneaz ă că principiul re ședinței este sugerat ca fiind 
cea mai bun ă opțiune, luând în considerare necesitatea de a reduce riscurile de delocalizare și 
cerințele pentru un sistem simplu de administrare fiscal ă. 
 
RO 11   RO 7.4. Contribuabilii 
Dintre multiplele op țiuni discutate, TTF ar putea fi aplicat ă instituțiilor financiare care sunt 
părți sau care intervin în numele unei p ărți la o tranzac ție. Acest lucru are avantajul c ă vizează 
incidența juridică asupra sectorului financiar și că evită problema posibilit ății generării unor 
costurilor administrative mari  legate de o TTF aplicat ă actorilor nefinanciari . Pentru a include, 
de asemenea, activit ățile de finan țare intragrup și sectorul bancar din umbr ă (shadow-
banking ), se sugereaz ă ca toate întreprinderile care dep ășesc un anumit prag al activit ăților 
financiare s ă facă obiectul TTF. 
Evaluarea impactului sugereaz ă că opțiunea de a obliga p ărțile la o tranzac ție stabilite în UE 
să plătească taxa datorat ă atunci când fac tranzac ții cu institu ții financiare din afara UE este o 
modalitate adecvat ă de a lupta împotriva evaziunii fiscale.  
7.5. Baza impozabil ă 
Definirea bazei impozabile pentru tranzac țiile la vedere nu ar trebui s ă pună probleme 
serioase. De și unele instrumente financiare derivate  au propria lor valoare în momentul 
contractării, în multe cazuri singura valoare de referin ță disponibil ă care ar putea servi ca baz ă 
impozabil ă este valoarea instrumentului sau activului subiacent. Evaluarea impactului 
sugerează să se foloseasc ă (i) valoarea brut ă a tranzac ției în cazul tranzac țiilor la vedere și (ii) 
valoarea activului care st ă la baza unui contract pe instrumente derivate (adic ă valoarea 
noțională). 
7.6. Cota taxei 
Impozitarea forfetar ă legală la o cotă redusă va fi esen țială pentru ca s ă se evite un impact 
negativ puternic asupra pie țelor și să se garanteze colect area veniturilor, de oarece stimulentele 
pentru evaziune cresc propor țional cu cota de impozitare. Evaluarea impactului sugereaz ă de 
asemenea c ă diferențierea cotei pe categorii de produse este o bun ă modalitate de a reduce 
riscurile de delocalizare și că asigură totodată venituri adecvate. 
7.7. Concluzii referitoare la concept 
Pentru o aplicare eficient ă a oricăror versiuni a TTF în UE, se recomand ă cu precădere o 
definiție comună a sferei de aplicare a taxei, a cotelo r de impozitare, a bazelor de impozitare 
și a altor componente esen țiale ale taxei. În primul rând, pentru a se evita  substituirile și 
lacunele, exist ă justificări economice solide în favoarea realiz ării unui grad înalt de 
armonizare și de coordonare. În al doilea rând, exist ă și argumente de ordin tehnic. Unele 
piețe bursiere na ționale au fuzionat în ultimii ani și utilizeaz ă aceeași infrastructur ă tehnică. 
Aceste sisteme sunt foarte bine integrate și este de dorit s ă se asigure coordonarea gestion ării 
și aplicării taxei între aceste țări. Din nou, aplicarea principiului re ședinței după cum s-a 
explicat mai sus ar putea atenua aceste probleme. Prin urmare, op țiunea preferat ă pentru o 
TTF armonizat ă este o tax ă bazată pe principiul re ședinței, aplicat ă la tranzac ționarea de c ătre 
instituțiile financiare a instrumentelor financiare și a instrumentelor deriva te din acestea, care 
să vizeze ac țiunile, obliga țiunile și instrumentele derivate as ociate – la valoarea no țională . 
Includerea tranzac țiilor valutare la vedere este condi ționată de fezabilitatea sa juridic ă. Piețele 
primare de obliga țiuni și acțiuni ar urma s ă fie exceptate pentru a se  atenua impactul direct 
asupra finan țării întrepri nderilor în economia real ă.  
 
RO 12   RO 7.8. Impactul TTF 
Estimări ale veniturilor 
Estimările veniturilor pentru o TTF la o cot ă de impozitare stabilit ă de exemplu la 0,01% se 
situează între 16,4 miliarde EUR (cu o elasticitate de -2 și o scădere mare a volumului) și 
43,4 miliarde EUR (cu o elasticitate de 0 și o scădere mică a volumului) (0,13% - 0,35% din 
PIB), cu condi ția să se ia în considerare toate sursele și să se echivaleze valoarea activului 
care stă la baza tranzac ției cu baza impozabil ă. În cazul în care cota cre ște la 0,1%, veniturile 
estimate totale se situeaz ă între 73,3 miliarde EUR (cu o elasticitate de -2 și o scădere mare a 
volumului) și 433,9 miliarde EUR (cu o elasticitate de 0 și o scădere mică a volumului) 
(0,60% - 3,54% din PIB).  
Delocalizarea 
Estimările veniturilor pentru versiunile TTF depind substan țial de ipotezele privind sc ăderea 
volumului și de elasticitatea volumului de tranzac ționare rămas. Evaluarea impactului a 
reținut două ipoteze de lucru în cazul sc ăderii volumului (inclusiv delocalizarea și dispariția), 
dintre care una (70% sc ădere a volumului) este bazat ă pe studiile având ca tem ă reacțiile 
manifestate pe pia ța instrumentelor financiare derivate, iar a doua (90% sc ădere a volumului) 
este bazat ă pe experien ța suedeză. Aceste ipoteze se bazeaz ă și pe dezvoltarea tranzac ționării 
de înaltă frecvență, care reprezint ă în prezent aproximativ 40% din pie țele de capital și ar fi 
grav afectat ă de o TTF. Evaluarea impactului sugereaz ă că anumite componente intrinseci ale 
taxei precum locul impozit ării (determinat pe baza principiului re ședinței) și nivelul ratelor 
sunt elementele cu cel mai mare poten țial de reducere a riscurilor de delocalizare. 
Introducerea unor taxe suplimentare prezint ă riscul imanent ca agen ții să își delocalizeze 
activitățile pentru a reduce sarcina fiscal ă. Delocalizarea se poate ma nifesta prin deplasarea 
activităților relevante în jurisdic ții în care sunt impozitate mai pu țin sau prin transferarea la 
produse/furnizori din afara sferei de ap licare a taxei în in teriorul aceleia și jurisdicții. Evident, 
cu cât cre ște aria geografic ă și sfera de aplicare a acestor taxe , riscul de delocalizare fizic ă a 
piețelor/actorilor de pe pia ță este mai mic. 
Impactul macroeconomic și ocuparea for ței de munc ă 
Modelul utilizat pentru a analiza impactul macroeconomic sugereaz ă că, la o cotă de 0,1%, o 
taxă pe tranzac țiile cu titluri ar putea, f ără aplicarea efectelor atenuante, s ă reducă creșterea 
ulterioară a PIB-ului pe termen  lung cu 1,76% din PIB și, la o cot ă de 0,01%, cu 0,17% din 
PIB. Aceste rezultate trebuie îns ă interpretate cu pruden ță, având în vedere anumite limit ări 
ale modelelor de baz ă. De exemplu, modelul ia în consid erare doar efectele unei TTF asupra 
unei surse de finan țare, și anume emisiunea de capital. Efect ele asupra cost urilor de finan țare 
prin împrumut nu sunt luat e în considerare. Datorit ă acestei limit ări, modelul ar putea 
supraestima efectele negative ale taxei asupra PIB-ului. De asemenea, nu exist ă niciun model 
disponibil pentru a evalua ef ectele de atenuare a riscului  propuse (de exemplu excluderea 
piețelor primare, excluderea majorit ății tranzac țiilor care nu implic ă cel puțin o institu ție 
financiară etc.) și modalit ățile prin care acest ti p de efecte influen țează variabilele 
macroeconomice. Singura abordare disponibil ă este așadar găsirea unor valori de substitu ție, 
cu rezervele și incertitudinile pe care le prezint ă un astfel de exerci țiu. În ipoteza c ă toate 
efectele de atenuare au succes dep lin, pierderile la nivel de produc ție din scenariul f ără efecte 
de atenuare ar putea fi redus e de la 1,76% la 0,53% din cre șterea ulterioar ă a PIB. În 
scenariile modelate, cotele de 0,01% și 0,1% ale taxelor pe tranzac țiile cu titluri ar avea efecte 
 
RO 13   RO negative limitate asupra ocup ării forței de munc ă, situate la nivelul -0.03% și, respectiv, -
0.20%. 
Efecte asupra asumării riscurilor și efecte comportamentale 
Analizarea efectelor TTF asupra asum ării riscurilor și asupra comportamentului indic ă 
posibilitatea ca TTF s ă limiteze specula țiile, noise trading  și tranzacțiile tehnice și să reducă 
volatilitatea pie țelor. În timp ce literatura de specialitate consider ă că efectele TTF asupra 
volatilității sunt, în mare pa rte, neconcludente și depind de structura pie ței, această taxă ar fi 
un instrument foarte efi cace pentru limitarea tranzac ționării automatizate de înalt ă frecvență și 
a instrumentelor derivate cu un co eficient ridicat de îndatorare. 
Impactul asupra costului capitalului și asupra cre șterii  
Au fost studiate efectele pe  care taxele pe tranzac ții le exercit ă asupra costului capitalului ( și 
deci asupra comportamentului firmelor de investi ții). Se poate spune c ă, în general, cre șterea 
costurilor tranzac țiilor, inclusiv a costurilor impuse de taxele pe tranzac ții, merge mân ă în 
mână cu scăderea pre țurilor activelor, care poate cre ște costul capitalului pentru societ ăți. 
Efectele asupra pre țurilor titlurilor și asupra costului major ării de capital cresc odat ă cu cota 
taxei și sunt atenuate de o durat ă mai mare a de ținerii. Studiile empirice ale impactului taxei 
asupra pie țelor financiare confirm ă în general rezultatul teoretic. Evaluarea impactului 
sugerează faptul că excluderea pie țelor primare de obliga țiuni și acțiuni din sfera de aplicare a 
taxei ar putea fi o modalitate promi țătoare de a reduce impactul as upra costurilor capitalului. 
Incidență și efecte distribu ționale  
O mare parte a sarcinii ar reveni în seama proprietarilor direc ți și indirecți ai instrumentelor 
financiare tranzac ționate. Caracteristicile intrinseci al e unei TTF, precum cele sugerate în 
materie de definire a contribuabilulu i, ar putea atenua impactul cre șterii costurilor capitalului 
asupra sectoarelor nefinanciare. 
Impactul asupra structurilor de pia ță și efectele asupra competitivit ății 
Efectele unei taxe pe tranzac ții depind de structura pie ței. Aceast ă structură diferă de la o țară 
la alta și de la un segment de pia ță la altul. Dac ă structura este eterogen ă, taxa ar putea afecta 
piețele vizate într-un mod foarte diferit. Iat ă de ce literatura empiric ă ajunge la concluzii 
diferite atunci când evalueaz ă efectele taxelor pe tranzac ții. În timp ce majoritatea studiilor 
constată că volumul de tranzac ționare scade, efectele asupra volatilit ății și prețurilor sunt mai 
puțin clare, chiar dac ă rezultatele bazate pe datele de panel și pe abord ările estimative care 
identifică mai bine efectele costurilor par s ă identifice mai adesea o rela ție pozitiv ă între 
costurile tranzac țiilor și volatilitate.  
Efectele impozitelor asupra competitivit ății economiei reale (industrie și servicii) depind în 
mare măsură de modul în care este conceput ă taxa. Evaluarea impactului sugereaz ă că 
limitarea produselor impozabile la instrumentele financiare în se nsul directivei privind pie țele 
instrumentelor financiare (MiF ID), excluzând astfel tranzac țiile financiare obi șnuite (cum ar fi 
plata facturilor sau a salariilor) și tranzacțiile de tipul împrumuturilor acordate de b ănci 
întreprinderilor sau gospod ăriilor private (precum creditel e ipotecare sau creditele de 
consum), merge în direc ția delimit ării economiei reale de efect ele directe ale perceperii 
acestei taxe. 
 
RO 14   RO 8. MONITORIZARE șI EVALUARE  
Evaluarea consecin țelor macroeconomice și microeconomice ale aplic ării măsurii legislative 
ar putea avea loc la trei ani de la intrarea în vigoare a m ăsurilor legislative de implementare a 
directivei, dup ă care Comisia va putea prezenta Parlamentului European și Consiliului un 
raport cu privire la func ționarea tehnic ă a directivei.