2.

Articolele 7, 7a și 7b se înlocuiesc cu următoarele: „Articolul 7 (1) Statele membre pot menține sau introduce tarife de trecere și/sau tarife de utilizare pe rețeaua rutieră transeuropeană sau pe orice sector al rețelei lor rutiere în care trec în general un număr important de transporturi internaționale de mărfuri , în conformitate cu condițiile stabilite la alineatele (2), (3) și (4) din prezentul articol și de articolele 7a-7j. (2) Statele membre nu vor impune pe teritoriul lor, în același timp, tarife de trecere și tarife de utilizare ▐. Cu toate acestea, un stat membru care instituie tarife de utilizare pe rețeaua lui, poate impune, de asemenea, tarife de trecere pentru utilizarea podurilor, tunelelor și pasajelor montane. (3) Tarifele de trecere și tarifele de utilizare se aplică fără discriminare, directă sau indirectă, pe motiv de naționalitate a transportatorului, stat membru sau țara terță de stabilire a transportatorului sau de înmatriculare a vehiculului ori de originea sau destinația operațiunii de transport. (4) Statele membre pot să prevadă rate reduse ale tarifelor de trecere sau ale tarifelor de utilizare sau exonerări de la plata acestora pentru vehiculele exceptate de la obligația de a instala și utiliza aparatura de înregistrare în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 3821/85 din 20 decembrie 1985 privind aparatura de înregistrare în transportul rutier (12) al Consiliului, precum și în cazurile reglementate de și sub rezerva condițiilor prevăzute la articolul 6 alineatul (2) literele (a) și (b) din prezenta directivă. (5) Până la 31 decembrie 2011, un stat membru poate decide să aplice tarife de trecere și/sau tarife de utilizare doar pentru vehiculele care au greutatea încărcată maximă admisă de minimum 12 tone. Începând cu 1 ianuarie 2012, tarifele de trecere și/sau tarifele de utilizare se aplică pentru toate vehiculele, în sensul articolului 2 litera (d), cu excepția cazului în care un stat membru consideră că o extindere la vehiculele de mai puțin de 12 tone: (13) ▐ Articolul 7a (1) Tarifele de utilizare sunt proporționale cu durata utilizării infrastructurii și sunt valabile pentru o zi, o săptămână, o lună sau un an. În special, nivelul tarifului lunar nu trebuie să depășească 10 % din nivelul tarifului anual, nivelul tarifului săptămânal nu trebuie să depășească 5 % din nivelul tarifului anual, iar nivelul tarifului zilnic nu trebuie să depășească 2 % din tariful nivelului anual . ▐ (2) Tarifele de utilizare, inclusiv costurile administrative, se stabilesc de către statele membre respective, pentru toate categoriile de vehicule, la o valoare care să nu depășească tarifele maxime stabilite în anexa II. Articolul 7b (1) Tariful de utilizare a infrastructurii are la bază principiul recuperării costurilor infrastructurii. Tariful mediu ponderat de utilizare a infrastructurii se raportează la costurile de construcție și la costurile de exploatare, întreținere, ▐ dezvoltare și garantare a standardelor privind siguranța ale rețelei rutiere respective. De asemenea, tariful mediu ponderat de utilizare a infrastructurii poate include o rentabilitate a capitalului sau o marjă de profit bazată pe condițiile pieței. (2) Tariful bazat pe costurile externe se raportează la costul poluării atmosferice și fonice datorate traficului, luate în considerare împreună sau separat. Pe sectoarele rutiere afectate de congestionare tariful bazat pe costurile externe poate include, de asemenea, costul congestionării din timpul perioadelor când acest sectoare sunt, de obicei, aglomerate. (3) Costurile luate în considerare se referă la rețea sau la partea de rețea pe care sunt impuse tarifele de trecere și la vehiculele care sunt supuse taxării. Statele membre pot să aleagă să recupereze numai un procent din aceste costuri. Articolul 7c (1) Tariful bazat pe costurile externe variază în funcție de tipul de drum și categoria de emisii EURO (anexa IIIa tabelul I) , precum și de durată, în cazurile în care tariful include costul congestionării sau costul poluării fonice datorate traficului. (2) Valoarea tarifului bazat pe costurile externe pentru fiecare combinație de categorie de vehicul, tip de drum și durată, este fixată în conformitate cu cerințele minime, cu formula comună și în funcție de costurile externe ║ maxime care pot fi tarifate din anexa IIIa. (3) Tariful bazat pe costurile externe nu se aplică vehiculelor care respectă viitoarele standarde EURO privind emisiile în mod anticipat față de datele de aplicare prevăzute în normele relevante. (4) Valoarea tarifului bazat pe costurile externe este stabilită de fiecare stat membru. În cazul în care un stat membru desemnează o autoritate pentru realizarea acestei sarcini, din punct de vedere juridic și financiar, autoritatea este independentă de organismul responsabil de gestionarea și colectarea totală sau parțială a tarifului. ▐ Articolul 7d (1) Statele membre calculează tariful de utilizare a infrastructurii folosind o metodologie bazată pe principiile de calcul de bază stabilite în anexa III. (2) Pentru taxele de concesiune, nivelul maxim al tarifului de utilizare a infrastructurii este echivalent cu valoarea care ar fi rezultat prin folosirea unei metodologii bazate pe principiile de calcul de bază stabilite în anexa III sau inferior acestei valori. Evaluarea unei asemenea echivalențe este calculată în raport cu o perioadă de referință suficient de lungă, adecvată naturii respectivului contract de concesiune. (3) Modalitățile de tarifare aplicate deja la 10 iunie 2008 sau pentru care s-au primit propuneri sau răspunsuri la invitațiile de a negocia în cadrul procedurii negociate ca urmare a unui proces de achiziții publice înainte de 10 iunie 2008, nu sunt supuse obligațiilor prevăzute la alineatul (1) și (2), atât timp cât aceste modalități rămân în vigoare și sub rezerva ca ele să nu fie modificate substanțial. Articolul 7e (1) În cazuri excepționale privind infrastructura din regiunile montane și aglomerațiile urbane și după informarea prealabilă a Comisiei, tariful de utilizare a infrastructurii poate fi majorat printr-un tarif de trecere pentru anumite sectoare afectate de congestionare intensă sau a căror utilizare de către vehicule provoacă daune importante mediului, sub rezerva ca: (a) venitul generat din majorare să fie investit în finanțarea de proiecte menite să promoveze mobilitatea durabilă și să contribuie în mod direct la atenuarea congestionării sau la reducerea efectelor negative asupra mediului și care se referă la același coridor ca sectorul de drum pentru care se aplică majorarea; (b) majorarea să nu depășească 15 % din tariful mediu ponderat de utilizare a infrastructurii calculată în conformitate cu articolul 7b alineatul (1) și articolul 7d, cu excepția cazului în care venitul generat este investit în sectoarele transfrontaliere ale proiectelor menite să promoveze mobilitatea durabilă care vizează infrastructura din regiuni montane, caz în care majorarea nu poate depăși 25 %; (c) aplicarea majorării să nu conducă la un tratament inechitabil privind traficul comercial, în raport cu alți utilizatori ai drumurilor; (d) o descriere a locului exact unde este percepută majorarea și o dovadă a deciziei de finanțare a realizării proiectelor menționate la punctul (a) să fie transmise Comisiei anterior aplicării majorării și (e) perioada pentru care urmează să se aplice majorarea să fie definită și delimitată înainte de aplicare și să fie conformă, în privința venitului planificat care urmează să fie generat, cu planurile financiare și analiza costuri/beneficii ale proiectelor cofinanțate cu veniturile provenite din majorare. Primul paragraf se aplică noilor proiecte transfrontaliere care fac obiectul unui acord între toate statele membre implicate în proiectul respectiv. (2) După informarea Comisiei, poate fi aplicată o majorare la un sector al drumului care corespunde unei rute alternative celei pe care se aplică majorarea menționată la alineatul (1), dacă: — aplicarea unei majorări ar conduce la o deviere a unei părți semnificative a traficului către această rută alternativă și — sunt respectate condițiile prevăzute la alineatul (1) primul paragraf literele (a) –(e). (3) Un tarif de utilizare a infrastructurii care face obiectul unei variații în conformitate cu articolul 7f poate fi majorat. (4) Atunci când primește informațiile solicitate de la un stat membru care intenționează să aplice o majorare, Comisia comunică aceste informații tuturor membrilor comitetului menționat la articolul 9c. În cazul în care Comisia consideră că majorarea planificată nu satisface condițiile menționate la alineatul (1) sau că majorarea planificată va avea efecte negative semnificative asupra dezvoltării economice a regiunilor periferice, poate respinge sau poate cere modificarea planurilor de tarifare transmise de către statul membru în cauză, în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 9c alineatul (2). (5) Pe sectoarele rutiere unde sunt îndeplinite criteriile de aplicare a unei majorări în conformitate cu alineatul (1), statele membre pot percepe un tarif bazat pe costurile externe doar dacă este aplicată o majorare. ▐ Articolul 7f (1) Valoarea tarifelor de trecere care includ doar un tarif de utilizare a infrastructurii poate varia în funcție de standardele de emisii EURO (anexa IIIa tabelul I) , astfel încât niciun tarif de trecere să nu depășească cu mai mult de 100 % tariful de trecere perceput pentru vehicule echivalente care respectă cele mai stricte standarde de emisii. (2) Dacă în cazul unei verificări, un șofer nu poate prezenta documentele necesare ale vehiculului care să ateste standardele de emisii EURO, statele membre pot aplica cele mai ridicate tarife posibile , cu condiția să existe posibilitatea unei rectificări ulterioare prin care să se recupereze orice sumă plătită în plus . (3) Tarifele de trecere care includ doar un tarif de utilizare a infrastructurii pot varia, de asemenea, pentru atingerea diferitelor scopuri, precum reducerea congestionărilor, minimizarea daunelor provocate infrastructurii, optimizarea utilizării infrastructurii vizate sau promovarea siguranței rutiere, sub rezerva ca: (a) variația să fie transparentă, făcută publică și aplicabilă tuturor utilizatorilor în condiții de egalitate; (b) variația să fie aplicată în funcție de momentul zilei, de zi sau de anotimp și (c) niciun tarif să nu fie cu peste 500 % mai mare decât tariful cel mai mic perceput într-un anumit moment al zilei, o anumită zi sau anotimp. (4) Variațiile menționate la alineatele (1) și (3) nu sunt concepute să genereze venituri suplimentare din tarife. Orice creștere neprevăzută a veniturilor este compensată printr-o modificare a structurii variației care trebuie efectuată în termen de doi ani de la sfârșitul exercițiului contabil al anului în care a fost generat venitul. (5) Dacă un tarif de trecere include un tarif bazat pe costurile externe, alineatele (1) și (3) nu se aplică componentei tarifului care corespunde tarifului de utilizare a infrastructurii. Articolul 7g (1) Cu cel puțin șase luni înainte de aplicarea unui nou sistem de tarifare a utilizării infrastructurii, statele membre transmit Comisiei: (a) pentru alte sisteme de tarifare decât cele care implică taxele de concesionare: — valorile unitare și alți parametri folosiți la calcularea diferitelor elemente de cost ale infrastructurii și — informații clare privind vehiculele reglementate prin sistemele de tarifare și întinderea geografică a rețelei sau a părții rețelei, folosită pentru calculul fiecărui cost și procentul din costurile pe care intenționează să le recupereze; (b) pentru sistemele de tarifare care implică taxe de concesionare: — contractele de concesiune sau modificările importante ale acestor contracte; — cazul de bază pe care concedentul a fundamentat avizul de concesionare, astfel cum se menționează în anexa VII B la Directiva 2004/18/CE; acest caz de bază include costurile estimate, astfel cum sunt definite la articolul 7b alineatul (1) preconizate în cadrul concesiunii, traficul prognozat pe tipuri de vehicule, nivelurile preconizate pentru tarifele de utilizare și extinderea geografică a rețelei reglementate de contractul de concesiune. (2) În termen de șase luni de la primirea tuturor informațiilor necesare, în conformitate cu alineatul (1), Comisia emite un aviz cu privire la respectarea obligațiilor menționate la articolul 7d. Avizele Comisiei se pun la dispoziția comitetului menționat la articolul 9c și la dispoziția Parlamentului European . (3) Cu cel puțin șase luni înainte de aplicarea unui nou sistem de tarifare bazat pe costurile externe, statele membre transmit Comisiei: (a) informații precise care să permită localizarea sectoarelor rutiere pe care va fi perceput tariful bazat pe costurile externe și care să descrie tipurile de vehicule, de drumuri și intervalele de timp exacte în funcție de care va varia aceasta; (b) tariful mediu ponderat bazat pe costurile externe previzionat, precum și veniturile totale previzionate; (c) numele autorității desemnate în conformitate cu articolul 7c alineatul (4) să stabilească nivelul tarifului, precum și a reprezentantului acesteia și (d) parametrii, datele și informațiile necesare pentru a ilustra aplicarea metodei de calcul stabilită în anexa IIIa. (e) previziunile referitoare la alocarea tarifului bazat pe costurile externe. (f) un plan specific care să indice modalitatea în care venitul suplimentar obținut din tarifele bazate pe costurile externe urmează să fie utilizat pentru reducerea impactului negativ asupra transportului . (4) În termen de șase luni de la primirea informațiilor în conformitate cu alineatul (3), Comisia poate cere statelor membre vizate să își adapteze tariful bazat pe costurile externe propus, dacă aceasta consideră că nu sunt respectate obligațiile menționate la articolele 7b, 7c, 7i sau 9 alineatul (2). Decizia Comisiei se pune la dispoziția Comitetului menționat la articolul 9c și la dispoziția Parlamentului European . Article 7h (1) Statele membre nu diminuează și nu acordă reduceri niciunui utilizator în ceea ce privește elementul de tarifare a costurilor externe al unui tarif de trecere. (2) Statele membre pot diminua tariful de trecere sau acorda reduceri la prețul tarifului privind infrastructura, cu condiția ca: (a) structura de tarifare rezultată să fie proporțională, publică și aplicabilă tuturor utilizatorilor în condiții de egalitate și să nu conducă la costuri suplimentare sub forma unor tarife mai mari pentru alți utilizatori și (b) ca asemenea reduceri sau diminuări să conducă la economii reale privind costurile administrative și să nu depășească 13 % din tariful de utilizare a infrastructurii achitat de vehicule similare care nu pot beneficia de reducere sau diminuare. (3) Sub rezerva condițiilor prevăzute la articolul 7f alineatul (3) litera (b) și la articolul 7f alineatul (4), în cazuri excepționale privind proiecte specifice de interes european ridicat în domeniul transportului de marfă , nivelurile tarifelor de trecere pot fi supuse altor forme de variație pentru a asigura viabilitatea comercială a acestor proiecte, în cazul în care ele sunt expuse concurenței directe cu alte moduri de transport de vehicule. Structura de tarifare rezultată este liniară, proporțională, publică, accesibilă pentru toți utilizatorii în condiții de egalitate și nu conduce la costuri suplimentare transmise altor utilizatori sub forma unor tarife mai mari. Comisia verifică respectarea acestor condiții anterior punerii în aplicare a structurii de tarifare în cauză. Articolul 7i (1) Aplicarea, colectarea și monitorizarea plății tarifelor de trecere și de utilizare a infrastructurii se fac astfel încât să afecteze cât mai puțin fluiditatea traficului și să se evite orice controale și verificări obligatorii exercitate la frontierele interne ale Comunității. În acest scop, statele membre cooperează pentru a stabili metode care să permită transportatorilor rutieri să plătească tarifele de utilizare 24 de ore din 24, cel puțin la punctele de vânzare importante, utilizând toate mijloacele obișnuite de plată, în interiorul și exteriorul statelor membre în care se aplică acestea. Statele membre pun la dispoziție facilitățile adecvate la punctele de plată a tarifelor de trecere și de utilizare a infrastructurii, astfel încât să se mențină standardele normale de siguranță rutieră. (2) Modalitățile de colectare a tarifelor de trecere și a tarifelor de utilizare nu îi dezavantajează în mod nejustificat, din punct de vedere financiar sau din alt punct de vedere, pe utilizatorii ocazionali ai rețelei rutiere față de cei care folosesc modalități alternative de plată . În special, în cazul în care un stat membru percepe tarife de trecere sau tarife de utilizare exclusiv prin intermediul unui sistem care necesită folosirea unei unități aflate la bordul vehiculului, statul membru asigură că unitățile de bord adecvate, conform cu cerințele Directivei 2004/52/CE a Parlamentului European și a Consiliului (14), pot fi obținute de toți utilizatorii în condiții administrative și financiare rezonabile. (3) În cazul în care un stat membru percepe un tarif de trecere în cazul unui vehicul, cuantumul total al tarifului respectiv, cuantumul tarifului pentru utilizarea infrastructurii și cuantumul tarifului bazat pe costurile externe sunt indicate într-un document care este furnizat transportatorului , folosind, dacă este posibil, mijloace electronice . (4) Un tarif bazat pe costurile externe este perceput și colectat prin intermediul unui sistem electronic care respectă cerințele de la articolul 2 alineatul (1) din Directiva 2004/52/CE. De asemenea, statele membre cooperează pentru a se asigura că folosesc sisteme electronice interoperabile, care să poată fi folosite pe teritoriul fiecăruia, cu mențiunea că, dacă este necesar, nivelurile tarifelor pot fi ajustate. (5) Imediat ce se asigură din punct de vedere tehnic operabilitatea serviciilor de colectare a tarifelor de trecere bazate pe sistemul de poziționare a sateliților Galileo, tarifele bazate pe costurile externe sunt percepute și colectate de un sistem european interoperabil de tarifare rutieră electronică în conformitate cu Directiva 2004/52/CE. Articolul 7j Prezenta directivă nu afectează libertatea statelor membre care introduc un sistem de tarife de trecere și/sau tarife de utilizare a infrastructurii de a oferi o compensație adecvată pentru aceste tarife, fără a aduce atingere articolelor 87 și 88 din tratat , chiar dacă suma rezultată percepută ar scădea sub valorile minime stabilite în anexa I .