Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a unor condiții specifice privind pescuitul stocurilor de specii de adâncime din Atlanticul de Nord-Est și a unor dispoziții referitoare la pescuitul în apele internaționale din zona Atlanticului de Nord-Est și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2347/2002 /* COM/2012/0371 final - 2012/0179 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Pescuitul de adâncime în Atlanticul de Nord-Est este parțial dominat de flotele costiere tradiționale (Portugalia) și de marile traulere nomade (Franța, Spania). În total, acestea reprezintă circa 1 % din debarcările provenite din Atlanticul de Nord-Est, deși viabilitatea economică a numeroase comunități pescărești depinde într-o anumită măsură de pescăriile de adâncime. Activitățile de pescuit se desfășoară în apele Uniunii și în apele internaționale reglementate prin acorduri în cadrul Comisiei pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC). Stocurile de specii de adâncime sunt stocurile de pește capturate în apele din afara zonelor de pescuit principale de pe platourile continentale. Acestea se află de-a lungul pantei continentale sau populează munții submarini. Pescuitul de adâncime este supus unei gestionări detaliate în funcție de posibilitățile de pescuit (captură totală admisibilă, efort de pescuit maxim) din anul 2003. Înainte, pescuitul s-a dezvoltat în mare măsură nereglementat și prezenta, în parte, simptomele tipice ale așa-numitei „competiții pentru pescuit”, conducând la epuizarea stocurilor. De la inițierea gestionării în funcție de posibilitățile de pescuit, au fost introduse o serie de măsuri tehnice care restricționează utilizarea anumitor unelte în ape mai adânci sau interzic pescuitul în anumite zone cu un nivel ridicat de biodiversitate pe fundul mării. Aceste închideri ale zonelor reprezintă acțiuni întreprinse în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) ca urmare a desemnării de către statele membre a siturilor Natura 2000, în temeiul Directivei privind habitatele[1], sau sunt măsuri de precauție generale. Măsurile NEAFC în domeniul pescuitului de adâncime care au fost adoptate și transpuse în legislația Uniunii cuprind interzicerea setcilor, zonele închise pentru protejarea habitatelor bentonice, care reprezintă principalele surse de biodiversitate (ecosisteme marine vulnerabile), limitarea efortului de pescuit anual total și inventarierea activității de pescuit existente, astfel încât noile activități de pescuit să fie condiționate de o evaluare prealabilă a impactului asupra mediului. Înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, acestea și alte măsuri tehnice recomandate de către NEAFC erau puse în aplicare printr-un regulament anual al Consiliului cu privire la posibilitățile de pescuit; ulterior, a intrat în vigoare un regim tranzitoriu[2] pentru întregul Atlantic de Nord-Est, care include măsurile adoptate în cadrul NEAFC. Pentru apele internaționale care nu sunt reglementate de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului, Uniunea a adoptat un regulament specific care interzice utilizarea uneltelor de pescuit de fund în marea liberă fără o evaluare prealabilă a impactului [Regulamentul (CE) nr. 734/2008], ca răspuns la rezoluția Adunării generale a ONU 61/105[3] privind gestionarea durabilă a pescăriilor de adâncime. Începând cu 2002, Uniunea dispune de un regim specific de acces [Regulamentul (CE) nr. 2347/2002] pentru navele de pescuit care desfășoară activități de pescuit de adâncime în Atlanticul de Nord-Est, alcătuit din patru componente: restricții privind capacitatea, colectarea datelor, monitorizarea efortului și controlul. Măsurile adoptate până în prezent nu au rezolvat în mod eficient problemele principale ale pescuitului, și anume: (1) vulnerabilitatea ridicată a acestor stocuri la pescuit; multe dintre aceste stocuri pot să reziste numai unei presiuni scăzute exercitate de pescuit pe o perioadă mai lungă de timp, lucru care nu este viabil din punct de vedere economic; (2) pescuitul cu traule de fund reprezintă cel mai mare risc de distrugere cu unelte de pescuit a unor ecosisteme marine vulnerabile și de neînlocuit. Proporția distrugerii care a avut loc deja este necunoscută; (3) pescuitul cu traule în cazul speciilor de adâncime presupune niveluri ridicate de capturi nedorite de specii de adâncime (în medie între 20 % și 40 % din greutatea totală, cu valori de vârf individuale la niveluri mult mai ridicate); (4) determinarea, prin intermediul consultanței științifice, a nivelului durabil de presiune exercitată de pescuit este deosebit de dificilă. Din cauza vulnerabilității ridicate la pescuit a stocurilor de specii de adâncime, epuizarea stocurilor poate avea loc într-o perioadă scurtă de timp, iar recuperarea acestora poate dura foarte mult sau poate eșua. Starea biologică a stocurilor este în mare măsură necunoscută. Unele sunt considerate epuizate, altele au început să se stabilizeze la niveluri scăzute de exploatare. În general, pescăriile nu sunt sustenabile. Posibilitățile de pescuit au scăzut în mod constant de la începutul reglementării lor. Datele biologice din anchetele științifice vor continua să fie probabil insuficiente pentru a permite evaluări analitice complete ale stocurilor în următorii ani. Comisia caută modalități de a îmbunătăți sistemul de studii științifice și de colectare a datelor în ceea ce privește speciile de adâncime pentru următoarea perioadă de programare. Pentru moment, conceptul de gestionare care vizează o producție maximă durabilă (MSY) nu poate fi aplicat stocurilor de specii de adâncime din cauza lipsei de informații. Un proiect științific important („deepfishman”) este în desfășurare până în 2012. Acest proiect încearcă să dezvolte norme de exploatare bazate pe indicatori secundari, având în vedere că indicatorii primari (mortalitatea prin pescuit și dimensiunea stocurilor) nu sunt cunoscuți (DEEPFISHMAN[4] Ref 227390) Obligația statelor membre, în conformitate cu Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”, de a obține sau de a menține o bună stare ecologică a ecosistemelor marine până în 2020[5] încurajează o evaluare critică a condițiilor de desfășurare a pescuitului de adâncime, inclusiv a aspectelor legate de mediu și de biodiversitate. Obiectivul general al propunerii este de a asigura într-o cât mai mare măsură exploatarea durabilă a stocurilor de specii de adâncime, reducând în același timp impactul pescuitului de adâncime asupra mediului, și de a îmbunătăți baza de informații în scopul evaluării științifice. Atâta timp cât datele și metoda nu au atins nivelul necesar care să permită gestionarea bazată pe producția maximă durabilă, pescăriile trebuie să fie gestionate în conformitate cu abordarea precaută a gestionării pescuitului. În vederea reducerii impactului distrugător asupra ecosistemului marin, utilizarea traulelor de fund trebuie să fie eliminată treptat din acest tip de pescuit, deoarece aceste unelte sunt cele mai dăunătoare pentru ecosistemele marine vulnerabile și prezintă niveluri ridicate de capturi nedorite de specii de adâncime. Restricțiile tranzitorii privind utilizarea setcilor de fund în activitățile de pescuit desfășurate la o adâncime mai mare de 600 de metri și la adâncimi cuprinse între 200 și 600 de metri trebuie să fie însoțite de o interdicție de a viza specii de adâncime. Propunerea ține seama, de asemenea, de posibilitatea de a simplifica sistemul de gestionare al acestor stocuri, care fac în prezent obiectul unui instrument dublu: limitări ale capturilor și limitări ale capacității/efortului. În cazul în care această duplicare nu este necesară în vederea atingerii obiectivelor prezentului regulament, se prezintă propuneri pentru reglementarea pescăriilor în cauză prin intermediul unui singur instrument de gestionare. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Ca urmare a Comunicării către Parlamentul European și către Consiliu privind revizuirea regimului de acces din 2002[6], Comisia a realizat o evaluare a impactului opțiunilor de politică viitoare, împreună cu statele membre și cu consiliile consultative regionale (CCR). De asemenea, Comisia a consultat Comitetul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP) cu privire la anumite aspecte tehnice legate de gestionarea pescăriilor de adâncime. Răspunsurile la consultare au indicat un consens larg cu privire la necesitatea de a îmbunătăți regimul de acces din 2002. Cu toate acestea, opiniile părților interesate au fost diferite în mod semnificativ cu privire la măsurile care trebuie puse în aplicare: Statele membre au subliniat valoarea limitată a raportării privind efortul, gestionarea efortului și gestionarea capacității în actuala configurare, în special având în vedere că, de fapt, capacitatea înregistrată (bazată pe autorizațiile eliberate) nu corespunde situației reale a pescăriei. Prea multe nave par să aibă o autorizație de pescuit pentru specii de adâncime care reprezintă doar o mică proporție din totalul capturilor acestora. Aceste nave nu ar trebui, de fapt, să desfășoare un métier de adâncime. De asemenea, statele membre au fost critice cu privire la aruncarea înapoi în mare a capturilor, despre care au afirmat că este parțial determinată de reglementările privind pescuitul, și au subliniat importanța adaptării regimului de acces la noul cadru de control. Statele membre au fost precaute în legătură cu predefinirea abordării privind gestionarea, cel puțin înainte de a fi stabilite concluziile proiectului științific „DEEPFISHMAN”, aflat în desfășurare. Cu privire la lista speciilor reglementate, statele membre au recunoscut necesitatea unor criterii coerente, dar au subliniat că orice modificare va avea consecințe asupra modelelor de pescuit și asupra gestionării pescuitului. Mai mult, statele membre au subliniat importanța respectării drepturilor dobândite în temeiul principiului stabilității relative. În cele din urmă, în ceea ce privește obligațiile speciale privind colectarea de date, statele membre s-au opus unei acoperiri științifice mai extinse prin intermediul unor observatori prezenți la bord și au sprijinit integrarea colectării datelor specifice de adâncime în cadrul mai amplu de colectare a datelor, conform căruia unele métier-uri vizând speciile de adâncime sunt deja supuse eșantionării. Au fost exprimate unele îndoieli cu privire la justificarea costurilor asociate trecerii la o evaluare analitică a stocurilor, având în vedere nivelul scăzut al activității și a fost favorizată o abordare de gestiune precaută bazată pe tendințele observate ale stocurilor. Au fost consultate consiliile consultative regionale pentru apele din nord-vest și din sud-vest ale Uniunii, care au subliniat necesitatea unei definiții coerente a pescuitului de adâncime și au susținut orientarea măsurilor de gestionare spre acele nave care sunt specializate în respectivul métier. Cu toate acestea, consiliile au sugerat să nu se interzică revenirea la pescărie a navelor care au avut antecedente în pescăria respectivă, iar apoi au contribuit la refacerea stocurilor prin orientarea spre alte pescării în vremuri mai recente. A fost propusă gestionarea efortului în funcție de métier, care ar funcționa în mod diferit pentru grupurile mai mici de nave de capacitate mare care desfășoară métier-uri multiple în comparație cu grupurile formate din numeroase nave de dimensiuni mici. Consiliile au făcut un apel pentru intensificarea acțiunilor care vizează protejarea ecosistemelor marine vulnerabile și pentru un sistem de acordare, reînnoire și retragere a autorizațiilor de pescuit. O alianță a organizațiilor neguvernamentale (Deep-sea Conservation Coalition) a arătat necesitatea introducerii unor condiții pentru utilizarea traulelor de fund similare celor folosite în marea liberă și a subliniat problema nesoluționată a capturilor nedorite de specii de adâncime în cazul pescuitului cu traule. Evaluarea impactului diferitelor opțiuni de politică s-a concentrat pe cinci opțiuni. Trei dintre ele au fost abandonate deoarece nu reprezentau abordări de gestionare semnificative, prezentând mult mai multe dezavantaje decât avantaje, și anume: (a) să se mențină actualul regim, modificându-l numai prin actualizări necesare; (b) să se interzică complet pescuitul de specii de adâncime, și (c) să se reducă implicațiile regimului până la transformarea acestuia într-un instrument de transpunere a măsurilor adoptate în cadrul NEAFC și de aplicare a acestor măsuri și în apele Uniunii. Cele două opțiuni cu avantaje relative au fost: (d) eliminarea treptată a utilizării celor mai dăunătoare unelte de pescuit care vizează speciile de adâncime, sau (e) introducerea, pentru apele Uniunii, a unor standarde de gestionare care au fost elaborate pentru pescuitul de fund în marea liberă. Opțiunea (d) a fost păstrată, fiind un instrument mai eficient și mai simplu, în timp ce opțiunea (e) ar conduce la impunerea suplimentară a unor cerințe de reglementare mai ample și a constrângerilor inerente acestora asupra investițiilor într-o pescărie aflată deja în declin. Ținând seama de reducerile care, din cauza măsurilor de austeritate bugetară, afectează administrațiile din domeniul pescuitului, nu se poate asigura la un nivel suficient aplicarea efectivă a unor măsuri suplimentare și ample. În ceea ce privește simplificarea, actualul sistem de raportare privind efortul de pescuit pentru anumite specii trebuie suprimat. Monitorizarea efortului de pescuit poate deveni mai ușor o activitate regulată prin intermediul solicitărilor de date anuale în temeiul cadrului pentru colectarea datelor[7], însoțite de solicitări ad hoc de raportare administrativă din partea Comisiei, acestea din urmă fiind utilizate, de exemplu, în cazul în care există îndoieli cu privire la conformitatea cu limitele de efort sau atunci când calitatea datelor este insuficientă. Domeniul de aplicare al regulamentului a fost redefinit pentru a se garanta că prezentul regulament vizează întru totul navele care pescuiesc specii de adâncime și, în același timp, că navele care au aceste specii în captura lor accidentală nu extind sfera activităților de pescuit. Mai mult, normele specifice privind colectarea datelor vor fi aliniate la cadrul pentru colectarea datelor, garantându-se astfel că statele membre utilizează aceleași standarde statistice și introduc datele colectate într-un sistem unic de stocare și prelucrare. Nerespectarea standardelor pentru colectarea datelor științifice ar conduce la pierderea ulterioară a posibilităților de pescuit, ca măsură de gestionare precaută. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Prezenta propunere stabilește un regulament-cadru privind exercitarea activității de pescuit care vizează specii de adâncime în apele Atlanticul de Nord-Est, cuprinzând apele Uniunii, inclusiv regiunile ultraperiferice ale Spaniei și Portugaliei și apele internaționale. Articolul 43 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene constituie temeiul juridic. Propunerea este de competența exclusivă a Uniunii, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (d) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică. Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului stabilește cadrul general pentru PCP. În conformitate cu articolul 4 din regulamentul menționat, trebuie să fie stabilite măsuri de reglementare ale Uniunii privind accesul la ape și resurse și exercitarea durabilă a activităților de pescuit. Propunerea respectă principiul proporționalității. Statele membre pot să elaboreze măsuri destinate flotelor proprii care să conducă la o gestionare mai durabilă a resurselor de adâncime. Cu toate acestea, multe stocuri de specii de adâncime sunt exploatate în comun de către statele membre (în anumite cazuri, flota unui stat membru este prezentă predominant în apele unui alt stat membru), ceea ce duce la reticența acestora de a-și supune propriile flote unor măsuri restrictive dacă flotelor învecinate nu li se aplică norme identice sau echivalente. Instrumentul de acțiune ales este un regulament la nivelul Uniunii. Autoreglementarea nu reprezintă o opțiune. Având în vedere experiența dobândită în cursul dezvoltării pescăriilor de adâncime nereglementate, nu există suficiente garanții că sectorul s-ar dezvolta și ar pune în aplicare propriul său cod de conduită pentru a asigura exploatarea durabilă a acestor resurse. 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE Propunerea nu are implicații asupra bugetului Uniunii. 2012/0179 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a unor condiții specifice privind pescuitul stocurilor de specii de adâncime din Atlanticul de Nord-Est și a unor dispoziții referitoare la pescuitul în apele internaționale din zona Atlanticului de Nord-Est și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2347/2002 PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2), având în vedere propunerea Comisiei Europene[8], după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[9], hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Conform Regulamentului (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului[10], trebuie instituite măsuri comunitare de reglementare a accesului la ape și resurse și a exercitării durabile a activităților de pescuit, necesare pentru asigurarea exploatării raționale și responsabile a resurselor în mod durabil. Articolul 2 din respectivul regulament prevede aplicarea abordării ecosistemice și a principiului precauției la momentul luării unor măsuri pentru reducerea la minimum a impactului activităților de pescuit asupra ecosistemelor marine. (2) Uniunea s-a angajat să pună în aplicare rezoluțiile adoptate de Adunarea generală a Organizației Națiunilor Unite, în special Rezoluțiile 61/105 și 64/72, care solicită statelor și organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului să asigure protejarea ecosistemelor marine de adâncime vulnerabile de impactul distrugător al uneltelor de pescuit de fund, precum și exploatarea durabilă a stocurilor de pești de adâncime. (3) Comisia a examinat Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 de stabilire a cerințelor specifice de acces și a condițiilor asociate care se aplică pescuitului rezervelor de specii de adâncime[11]. Comisia a constatat[12], în special, că dimensiunea flotei în cauză era prea mare, că exista o lipsă de orientare privind controlul în porturile desemnate și privind programele de eșantionare și că raportarea de către statele membre a nivelului efortului de pescuit era de o calitate mult prea variabilă. (4) Pentru a se menține reducerile necesare ale capacității de pescuit obținute până în prezent în cazul pescăriilor de adâncime, este indicat să se prevadă ca pescuitul speciilor de adâncime să fie condiționat de obținerea unei autorizații de pescuit care limitează capacitatea navelor eligibile să descarce specii de adâncime. Pentru ca măsurile de gestionare să se concentreze asupra părții flotei celei mai relevante pentru pescăriile de adâncime, autorizațiile de pescuit trebuie emise în funcție de speciile țintă sau de capturile accidentale. (5) Titularii unei autorizații de pescuit care permite capturarea unor specii de adâncime trebuie să coopereze în cadrul activităților de cercetare științifică care conduc la o îmbunătățire a evaluării stocurilor de specii de adâncime și a ecosistemelor de adâncime. (6) Atunci când vizează alte specii în zonele de pe panta continentală care sunt, de asemenea, autorizate pentru pescuitul de adâncime, armatorii trebuie să dețină o autorizație de pescuit care să permită capturi accidentale de specii de adâncime. (7) Pescuitul de adâncime cu traule de fund prezintă cele mai mari riscuri pentru ecosistemele marine vulnerabile în comparație cu celelalte unelte utilizate și raportează cele mai mari procentaje de capturi nedorite de specii de adâncime. Traulele de fund trebuie, prin urmare, să fie permanent interzise pentru pescuitul de specii de adâncime. (8) În prezent, Regulamentul (CE) nr. 1288/2009 al Consiliului de stabilire a unor măsuri tehnice tranzitorii pentru perioada 1 ianuarie 2010 - 30 iunie 2011 restricționează utilizarea setcilor de fund în pescăriile de adâncime[13]. Având în vedere impactul ecologic al uneltelor pierdute sau abandonate și procentajele ridicate de capturi nedorite atunci când aceste unelte au fost utilizate într-un mod care nu este durabil în apele adânci, respectivele unelte trebuie, de asemenea, să fie permanent interzise pentru pescuitul de specii de adâncime. (9) Cu toate acestea, pentru a oferi pescarilor timp suficient de adaptare la noile cerințe, autorizațiile actuale de pescuit pentru pescuitul cu traule de fund și setci de fund trebuie să fie valabile pentru o perioadă de timp determinată. (10) În plus, navele care trebuie să își schimbe uneltele pentru a continua să desfășoare pescuitul de adâncime trebuie să fie eligibile pentru asistență financiară din Fondul european pentru pescuit, cu condiția ca noile unelte să reducă impactul pescuitului asupra speciilor necomerciale și, de asemenea, cu condiția ca programul operațional național să permită contribuția la aceste măsuri. (11) Navele care pescuiesc specii de adâncime cu alte unelte de fund nu trebuie să își extindă gama și domeniul operațiunilor permise pe baza autorizației lor în apele Uniunii, cu excepția cazului în care se poate determina că extinderea nu prezintă un risc semnificativ de impact negativ asupra ecosistemelor marine vulnerabile. (12) Consultanța științifică privind anumite stocuri de pește care se găsesc în apele adânci indică faptul că aceste stocuri sunt deosebit de vulnerabile la exploatare și că, pentru respectivele stocuri, pescuitul trebuie limitat sau redus ca măsură de precauție. Posibilitățile de pescuit pentru stocurile de specii de adâncime nu trebuie să depășească nivelurile de precauție stabilite ca atare prin consultanță științifică. În cazul în care, din cauza informațiilor insuficiente cu privire la stocuri sau la specii, avizul științific lipsește, nu trebuie alocate posibilități de pescuit. (13) Consultanța științifică indică, de asemenea, că limitele efortului de pescuit sunt un instrument adecvat de stabilire a posibilităților de pescuit pentru pescăriile de adâncime. Având în vedere varietatea foarte mare de unelte și modele de pescuit utilizate în pescăriile de adâncime, precum și necesitatea de a elabora măsuri însoțitoare care să abordeze punctele slabe din punct de vedere ecologic ale fiecărei pescării, limitele de captură trebuie înlocuite cu limitele efortului de pescuit numai în cazul în care există garanții că acestea din urmă sunt adaptate pescăriilor specifice. (14) Pentru a garanta o gestionare adaptată a pescăriilor specifice, statele membre în cauză trebuie să fie împuternicite să ia măsuri de conservare însoțitoare și să evalueze anual concordanța dintre nivelurile de efort și avizele științifice privind exploatarea durabilă. Limitele de efort adaptate la nivel regional trebuie, de asemenea, să înlocuiască limita globală existentă pentru efortul de pescuit convenită în cadrul Comisiei pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC). (15) Dat fiind că informațiile biologice pot fi cel mai bine colectate prin intermediul standardelor armonizate de colectare a datelor, este oportun să se integreze colectarea datelor privind métier-urile de adâncime în cadrul general pentru colectarea datelor științifice, asigurându-se în același timp furnizarea informațiilor suplimentare necesare pentru înțelegerea dinamicii pescăriilor. În scopul simplificării, raportarea efortului în funcție de specii trebuie să fie întreruptă și înlocuită cu analiza solicitărilor periodice de date științifice către statele membre, care conțin un capitol specific privind métier-urile de adâncime. (16) Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului din 20 noiembrie 2009 de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului[14] stabilește cerințele privind controlul și punerea în aplicare a planurilor multianuale. Speciile de adâncime, prin natura lor vulnerabile la pescuit, trebuie să beneficieze de aceeași atenție în materie de control ca și celelalte specii conservate în cazul cărora a fost aprobat un plan de gestionare multianual. (17) Dacă nu se conformează măsurilor de conservare relevante, titularii unei autorizații de pescuit care permite capturarea speciilor de adâncime trebuie să își piardă autorizația în ceea ce privește capturile de specii de adâncime. (18) Convenția privind viitoarea cooperare multilaterală pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est a fost aprobată prin Decizia 81/608/CEE și a intrat în vigoare la 17 martie 1982. Respectiva convenție prevede un cadru adecvat pentru cooperarea multilaterală în domeniul conservării și gestionării raționale a resurselor piscicole în apele internaționale din Atlanticul de Nord-Est. Măsurile de gestionare adoptate în cadrul NEAFC cuprind măsuri tehnice de conservare și gestionare a speciilor reglementate de către NEAFC și de protecție a habitatelor marine vulnerabile, inclusiv măsuri de precauție. (19) Se delegă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, pentru a specifica măsurile ce însoțesc limitele de efort anuale, dacă statele membre nu reușesc să ia astfel de măsuri sau dacă măsurile adoptate de statele membre sunt considerate incompatibile cu obiectivele prezentului regulament sau sunt insuficiente în raport cu obiectivele indicate în prezentul regulament. (20) Se delegă Comisiei competența de a adopta acte delegate în temeiul articolului 290 din TFUE care ar putea fi necesare pentru modificarea sau suplimentarea elementelor neesențiale cuprinse în prezentul regulament în cazul absenței sau insuficienței măsurilor de însoțire adoptate de statele membre și legate de limitele anuale ale eforturilor, atunci când acestea înlocuiesc limitele de captură. (21) Prin urmare, trebuie să se instituie noi norme care să reglementeze pescuitul stocurilor de specii de adâncime din Atlanticul de Nord-Est și să se abroge Regulamentul (CE) nr. 2347/2002. (22) Atunci când se pregătește și elaborează acte delegate, Comisia trebuie să asigure transmiterea simultană, promptă și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu. ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: CAPITOLUL I DISPOZIȚII GENERALE Articolul 1 Obiective Obiectivele prezentului regulament sunt următoarele: (a) să asigure exploatarea durabilă a speciilor de adâncime, reducând, în același timp, impactul activităților de pescuit de adâncime asupra mediului marin; (b) să amelioreze cunoștințele științifice privind speciile de adâncime și habitatele acestora, în scopurile menționate la litera (a); (c) să pună în aplicare măsuri tehnice privind gestionarea pescuitului, recomandate de Comisia pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC). Articolul 2 Domeniu de aplicare Prezentul regulament se aplică activităților de pescuit desfășurate sau activităților de pescuit preconizate a se desfășura în următoarele ape: (a) apele Uniunii din subzonele II – XI ale Consiliului Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) și din zonele 34.1.1, 34.1.2 și 34.2 ale Comitetului pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului (CECAF), (b) apele internaționale din zonele CECAF 34.1.1, 34.1.2 și 34.2 și (c) zona de reglementare a NEAFC, Articolul 3 Definiții 1. În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile prevăzute la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 și la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 734/2008 al Consiliului[15]. 2. De asemenea, se aplică următoarele definiții: (a) „zonele ICES” sunt zonele definite în Regulamentul (CE) nr. 218/2009 al Parlamentului European și al Consiliului[16]; (b) „zonele CECAF” sunt zonele definite în Regulamentul (CE) nr. 216/2009 al Parlamentului European și al Consiliului[17]; (c) „zonă de reglementare a NEAFC” înseamnă apele care intră sub incidența Convenției privind viitoarea cooperare multilaterală pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est, care se situează dincolo de apele aflate, în ceea ce privește pescuitul, sub jurisdicția părților contractante ale respectivei Convenții; (d) „specii de adâncime” înseamnă speciile enumerate în anexa I; (e) „cele mai vulnerabile specii” înseamnă speciile de adâncime menționate în a treia coloană intitulată „Cele mai vulnerabile (x)” din tabelul din anexa I; (f) „métier” înseamnă activități de pescuit care vizează anumite specii cu ajutorul unor unelte specifice într-o zonă specifică; (g) „métier de adâncime” înseamnă un métier care vizează specii de adâncime în conformitate cu indicațiile stabilite la articolul 4 alineatul (1) din prezentul regulament. (h) „centru de monitorizare a pescuitului” înseamnă un centru operațional înființat de un stat membru de pavilion și dotat cu echipamente și programe informatice care permit recepționarea și prelucrarea automată a datelor și transmiterea electronică a acestora; (i) „organism științific consultativ” înseamnă un organism științific internațional în domeniul pescuitului care îndeplinește standardele internaționale în materie de consultanță științifică bazată pe cercetare. (j) „producție maximă durabilă” înseamnă captura maximă care poate fi efectuată dintr-o resursă halieutică pe perioadă nedeterminată. CAPITOLUL II AUTORIZAȚII DE PESCUIT Articolul 4 Tipuri de autorizații de pescuit 1. Activitățile de pescuit care vizează specii de adâncime desfășurate de o navă de pescuit aparținând Uniunii trebuie să facă obiectul unei autorizații de pescuit care indică specii de adâncime ca specii vizate. 2. În sensul alineatului (1), se consideră că activitățile de pescuit vizează specii de adâncime dacă: (a) speciile de adâncime sunt marcate drept țintă în calendarul de pescuit al navei sau (b) o unealtă care este utilizată doar pentru a captura specii de adâncime este adusă la bordul navei sau utilizată în zona de operare sau (c) comandantul navei înregistrează în jurnalul de bord un procentaj de specii de adâncime egal cu sau mai mare cu 10% din greutatea totală a capturii în ziua de pescuit în cauză. 3. Activitățile de pescuit desfășurate de o navă de pescuit a Uniunii care nu vizează specii de adâncime, dar prin care sunt capturate specii de adâncime sub formă de capturi accidentale, fac obiectul unei autorizații de pescuit care indică speciile de adâncime sub formă de capturi accidentale. 4. Cele două tipuri de autorizații de pescuit menționate la alineatele (1) și (3) trebuie să poată fi distinse cu claritate în baza de date electronică menționată la articolul 116 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009. 5. Fără a aduce atingere alineatelor (1) și (3), navele de pescuit pot captura, reține la bord, transborda sau debarca orice cantitate de specii de adâncime fără a deține o autorizație de pescuit dacă respectiva cantitate este sub pragul stabilit de 100 kg din orice combinație de specii de adâncime pentru fiecare campanie de pescuit. Articolul 5 Gestionarea capacității Capacitatea de pescuit cumulată, măsurată în tonaj brut și în kilowați, a tuturor navelor de pescuit care dețin o autorizație de pescuit eliberată de un stat membru care permite capturarea speciilor de adâncime, ca specii țintă sau sub formă de capturi accidentale, nu trebuie să depășească sub nicio formă capacitatea de pescuit cumulată a navelor respectivului stat membru care au debarcat cel puțin 10 tone de specii de adâncime în oricare din cei doi ani calendaristici care precedă intrarea în vigoare a prezentului regulament, oricare ar fi anul care prezintă cifra cea mai ridicată. Articolul 6 Cerințe generale pentru cererile de eliberare a autorizațiilor de pescuit Toate cererile pentru eliberarea unei autorizații de pescuit care să permită capturarea speciilor de adâncime, ca specii țintă sau sub formă de capturi accidentale, sau pentru reînnoirea acesteia trebuie să fie însoțite de o descriere a zonei de operațiuni în care se are în vedere desfășurarea activităților de pescuit, a tipului uneltelor utilizate, a adâncimilor la care se vor desfășura activitățile și a fiecărei specii vizate. Articolul 7 Cerințe specifice aplicabile cererilor și eliberării de autorizații de pescuit care să permită utilizarea uneltelor de fund în activitățile de pescuit care vizează specii de adâncime 1. În plus față de cerințele stabilite la articolul 6, fiecare cerere pentru o autorizație de pescuit pentru resursele halieutice de adâncime vizate în temeiul articolului 4 alineatul (1) care să permită utilizarea uneltelor de fund în apele Uniunii menționate la articolul 2 litera (a) trebuie însoțită de un plan de pescuit detaliat care să precizeze în special următoarele: (a) locurile unde se vor desfășura activitățile de pescuit care vizează specii de adâncime în métier-ul de adâncime. Locul sau locurile sunt definite prin coordonate conform World Geodetic System (WGS84 – Sistemul Geodezic Mondial) din 1984; (b) dacă este cazul, locurile unde s-au desfășurat activități în métier-ul de adâncime în cursul ultimilor trei ani calendaristici compleți. Locurile respective trebuie definite cu ajutorul unor coordonate în conformitate cu Sistemul Geodezic Mondial din 1984, care trebuie să delimiteze activitățile de pescuit cu cea mai mare acuratețe posibilă. 2. Toate autorizațiile de pescuit eliberate în baza unei cereri făcute în temeiul alineatului (1) trebuie să specifice uneltele de fund care vor fi folosite și să limiteze activitățile de pescuit autorizate la zona în care se suprapun activitatea de pescuit avută în vedere, conform alineatului (1) litera (a) și activitatea de pescuit curentă, conform alineatului (1) litera (b). Cu toate acestea, o extindere a activității de pescuit avute în vedere dincolo de zona în care se desfășoară activitatea de pescuit curentă se autorizează doar în cazul în care statul membru a evaluat și documentat, pe baza consultanței științifice, faptul că această extindere nu ar avea efecte nocive semnificative asupra ecosistemelor marine vulnerabile. Articolul 8 Participarea navelor la activitățile de colectare a datelor privind pescuitul de adâncime Statele membre includ în toate autorizațiile de pescuit eliberate în temeiul articolului (4) condițiile necesare pentru a garanta că nava în cauză participă, în colaborare cu institutul științific relevant, la orice sistem de colectare a datelor a cărui sferă de aplicare include activitățile de pescuit pentru care se eliberează autorizații. Articolul 9 Expirarea autorizațiilor de pescuit care vizează specii de adâncime pentru navele care utilizează traule de fund sau setci de fund Autorizațiile de pescuit prevăzute la articolul 4 alineatul (1) pentru navele care folosesc traule de fund sau setci de fund expiră cel târziu după doi ani de la data intrării în vigoare a prezentului regulament. După acea dată, nu se vor mai elibera nici reînnoi autorizații de pescuit care vizează specii de adâncime cu respectivele unelte. CAPITOLUL III POSIBILITĂȚI DE PESCUIT ȘI MĂSURI DE ÎNSOȚIRE Secțiunea 1 Dispoziții generale Articolul 10 Principii 1. Posibilitățile de pescuit trebuie să fie stabilite la o rată de exploatare a speciilor de adâncime în cauză care să fie compatibilă cu producția maximă durabilă. 2. În cazul în care, pe baza celor mai bune informații științifice disponibile, nu este posibil să se determine rate de exploatare care să fie compatibile cu producția maximă durabilă, posibilitățile de pescuit trebuie stabilite după cum urmează: a) în cazul în care cele mai bune informații științifice disponibile identifică rate de exploatare în conformitate cu abordarea precaută a gestionării pescuitului, posibilitățile de pescuit pentru perioada de gestionare a pescuitului relevantă nu pot fi stabilite la un nivel mai mare decât ratele respective; b) în cazul în care cele mai bune informații științifice disponibile nu identifică rate de exploatare care corespund abordării precaute a gestionării pescuitului din cauza lipsei de date suficiente cu privire la un anumit stoc sau la anumite specii, nu se poate aloca nicio posibilitate de pescuit pentru pescuitul în cauză. Secțiunea 2 Gestionare în funcție de limitele efortului de pescuit Articolul 11 Determinarea posibilităților de pescuit numai prin intermediul limitelor efortului de pescuit 1. Consiliul, acționând în conformitate cu tratatul, poate decide să treacă de la fixarea posibilităților anuale de pescuit pentru speciile de adâncime în funcție de limitele efortului de pescuit și de limitele de captură la fixarea limitelor efortului de pescuit numai pentru anumite pescării, 2. În sensul alineatului (1), nivelurile efortului de pescuit pentru fiecare métier de adâncime care sunt utilizate ca nivel de referință pentru eventualele ajustări necesare în scopul respectării principiilor prevăzute la articolul 10 sunt nivelurile efortului de pescuit evaluate, pe baza informațiilor/datelor științifice, ca fiind corespunzătoare capturilor efectuate prin métier-urile de adâncime relevante în ultimii doi ani calendaristici. 3. Limitele efortului de pescuit stabilite în temeiul alineatelor (1) și (2) trebuie să indice: (a) métier-ul de adâncime specific căruia i se aplică limita efortului de pescuit în raport cu uneltele de pescuit reglementate, speciile țintă și zonele ICES sau zonele CECAF în cadrul cărora efortul permis poate fi mobilizat; și (b) unitatea de efort de pescuit care urmează a fi utilizată în scopul gestionării. Articolul 12 Măsuri de însoțire 1. În cazul în care limitele efortului anual au înlocuit limitele de captură în temeiul articolului 11 alineatul (1), statele membre trebuie să mențină sau să pună în aplicare, în ceea ce privește navele aflate sub pavilioanele lor, următoarele măsuri de însoțire: (a) măsuri de evitare a unei creșteri a capacității globale de capturare a navelor vizate de limitele de efort; (b) măsuri de evitare a unei creșteri a capturilor accidentale din speciile cele mai vulnerabile; și (c) condiții pentru prevenirea eficientă a aruncării capturilor înapoi în mare. Respectivele condiții au ca obiectiv debarcarea întregii cantități de pește aduse la bord, cu excepția cazului în care acest lucru contravine normelor în vigoare în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului. 2. Măsurile rămân în vigoare atât timp cât este necesar pentru a preveni sau reduce riscurile identificate la alineatul (1) literele (a), (b) și (c). 3. Comisia evaluează eficiența măsurilor de însoțire adoptate de statele membre în momentul adoptării lor. Articolul 13 Măsurile Comisiei în cazul absenței sau insuficienței măsurilor de însoțire adoptate de statele membre 1. Se delegă Comisiei competența de a adopta acte delegate care specifică măsurile care însoțesc limitele anuale de efort după cum se prevede la articolul 12 alineatul (1) literele (a), (b) sau (c) și în conformitate cu articolul 20: (a) dacă statul membru vizat nu notifică Comisiei măsurile adoptate în temeiul articolului 12 în termen de trei luni de la data intrării în vigoare a limitelor efortului de pescuit. (b) dacă măsurile adoptate în temeiul articolului 12 încetează să mai fie în vigoare chiar dacă se păstrează necesitatea de a preveni sau reduce riscurile identificate la articolul 12 alineatul (1) literele (a), (b) și (c). 2. Se delegă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 20, pentru a specifica măsurile de însoțire a limitelor anuale de efort prevăzute la articolul 12 alineatul (1) literele (a), (b) sau (c) dacă, pe baza unei evaluări efectuate în temeiul articolului 12 alineatul (3), (a) măsurile luate de statul membru sunt considerate incompatibile cu obiectivele prezentului regulament; sau (b) măsurile luate de statul membru sunt considerate insuficiente în raport cu obiectivele menționate la articolul 12 alineatul (1) literele (a), (b) sau (c). 3. Scopul măsurilor de însoțire adoptate de Comisie este de a asigura îndeplinirea obiectivelor și scopurilor stabilite în prezentul regulament. Din momentul în care Comisia adoptă actul delegat, măsurile adoptate de statele membre nu se mai aplică. CAPITOLUL IV CONTROL Articolul 14 Punerea în aplicarea a dispozițiilor de control privind planurile multianuale 1. Prezentul regulament se interpretează ca „plan multianual” în sensul Regulamentului (CE) nr. 1224/2009. 2. Speciile de adâncime sunt considerate „specii care fac obiectul unui plan multianual” și „stocuri care fac obiectul unui plan multianual” în sensul Regulamentului (CE) nr. 1224/2009. Articolul 15 Porturi desemnate Este interzisă debarcarea oricărei cantități mai mari de 100 kg de orice amestec de specii de adâncime în orice alt loc decât porturile care au fost desemnate pentru debarcarea speciilor de adâncime. Articolul 16 Notificare prealabilă Prin derogare de la articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, comandanții tuturor navelor de pescuit ale Uniunii care intenționează să debarce 100 kg sau mai mult de specii de adâncime, indiferent de lungimea navelor respective, trebuie să notifice intenția respectivă autorității competente a statului membru de pavilion. Articolul 17 Consemnarea în jurnalul de bord a datelor privind apele adânci Fără a aduce atingere articolelor 14 și 15 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, comandanții navelor de pescuit care dețin o autorizație în conformitate cu articolul 4 alineatele (1) sau (3), atunci când desfășoară un métier de adâncime sau când pescuiesc la o adâncime mai mare de 400 m: (a) trag o nouă linie în jurnalul de bord pe suport de hârtie după fiecare traulare; sau, (b) dacă utilizează un sistem electronic de înregistrare și raportare, înregistrează o intrare separată după fiecare traulare. Articolul 18 Retragerea autorizațiilor de pescuit 1. Fără a aduce atingere articolului 7 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, autorizațiile de pescuit menționate la articolul 4 alineatele (1) și (3) din prezentul regulament sunt retrase pe perioadă de cel puțin un an în următoarele situații: a) nerespectarea condițiilor stabilite în autorizația de pescuit referitoare la limitele privind utilizarea de unelte, la zonele de operare permise sau, dacă este cazul, la limitele de efort sau de capturi privind specia pentru care este permis pescuitul. sau b) nerespectarea cerinței de a lua la bord un observator științific sau de a permite eșantionarea în scopuri științifice a capturilor conform articolului 19 din prezentul regulament. 2. Alineatul (1) nu se aplică dacă nerespectările la care face referire au fost provocate de un caz de forță majoră. CAPITOLUL V COLECTAREA DATELOR Articolul 19 Norme privind colectarea și raportarea datelor 1. Statele membre colectează date cu privire la fiecare métier de adâncime în conformitate cu normele de colectare a datelor și nivelurile de precizie stabilite în programul comunitar multianual pentru colectarea, gestionarea și utilizarea datelor biologice, tehnice, de mediu și socioeconomice adoptat în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 199/2008 al Consiliului[18] și în alte măsuri adoptate în temeiul respectivului regulament. 2. Comandantul unei nave sau orice altă persoană care răspunde de operarea navei are obligația să ia la bord un observator științific pe care statul membru l-a desemnat pentru nava sa, cu excepția cazului în care acest lucru nu este posibil din motive de securitate. Căpitanul facilitează exercitarea sarcinilor observatorului științific. 3. Observatorul științific trebuie: (a) să efectueze sarcinile periodice de colectare a datelor, după cum se specifică la alineatul (1). (b) să identifice și să documenteze greutatea oricăror corali duri, corali moi, bureți sau alte organisme aparținând aceluiași ecosistem aduse la bord de uneltele navei. 4. În plus față de obligațiile menționate la alineatul (1), statele membre trebuie să îndeplinească cerințele specifice privind colectarea și raportarea datelor prevăzute în anexa II cu privire la métier-ul de adâncime. 5. Datele colectate referitoare la métier-urile de adâncime, inclusiv toate datele colectate în conformitate cu anexa II, sunt tratate conform procesului de gestionare a datelor stabilit în capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 199/2008. 6. La cererea Comisiei, statele membre trebuie să depună rapoarte lunare cu privire la eforturile depuse și/sau la capturile defalcate pe métier. CAPITOLUL V ACTE DELEGATE Articolul 20 Exercitarea competențelor delegate 1. Se conferă Comisiei competența de a adopta acte delegate, cu respectarea condițiilor stabilite în prezentul articol. 2. Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 13 se conferă Comisiei pentru o perioadă nedeterminată. 3. Delegarea competenței menționate la articolele 13 poate fi revocată în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. Decizia de revocare pune capăt delegării competenței specificate în respectiva decizie. Ea intră în vigoare în ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în aceasta. Ea nu aduce atingere validității actelor delegate deja în vigoare. 4. De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia notifică simultan acest act Parlamentului European și Consiliului. 5. Un act delegat adoptat în temeiul articolului 13 intră în vigoare doar dacă Parlamentul European sau Consiliul nu a formulat nicio obiecție în termen de două luni de la comunicarea actului către Parlamentul European și Consiliu sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, atât Parlamentul European cât și Consiliul au informat Comisia ca nu au obiecții. Termenul se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului. CAPITOLUL VI EVALUARE ȘI DISPOZIȚII FINALE Articolul 21 Evaluare 1. În termen de șase ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament, Comisia, pe baza rapoartelor statelor membre și a avizului științific solicitate în acest sens, evaluează impactul măsurilor stabilite în prezentul regulament și determină măsura în care au fost realizate obiectivele menționate la articolul 1 literele (a) și (b). 2. Evaluarea trebuie să se concentreze în special pe tendințele privind următoarele subiecte: (a) navele care au trecut la utilizarea unor unelte cu impact redus asupra fundului mării și evoluția nivelurilor capturilor aruncate înapoi în mare de aceste nave; (b) gama și domeniul operațiilor desfășurate de navele care practică fiecare métier de adâncime; (c) exhaustivitatea și fiabilitatea datelor pe care statele membre le furnizează organismelor științifice în scopul evaluării stocurilor sau Comisiei în cazul solicitărilor de date specifice; (d) stocurile de specii de adâncime pentru care avizul științific s-a îmbunătățit; (e) pescăriile care sunt gestionate exclusiv în conformitate cu limitele efortului de pescuit și eficacitatea măsurilor de însoțire în ceea ce privește eliminarea practicii de aruncare înapoi în mare a capturilor și reducerea capturilor din cele mai vulnerabile specii. Articolul 22 Măsuri tranzitorii Autorizațiile de pescuit speciale eliberate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 rămân valabile până la înlocuirea lor cu autorizații de pescuit care să permită capturi de specii de adâncime emisă în conformitate cu prezentul regulament, dar, în orice caz, nu mai sunt valabile după 30 septembrie 2012. Articolul 23 Abrogare 1. Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 se abrogă. 2. Trimiterile la regulamentul abrogat trebuie interpretate ca trimiteri la prezentul regulament în conformitate cu tabelul de corelație stabilit în anexa III la prezentul regulament. Articolul 24 Intrare în vigoare Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu Președintele Președintele […] […] Anexa I Secțiunea 1: Specii de adâncime Denumire științifică || Denumire comună || Cele mai vulnerabile (x) Centrophorus granulosus Centrophorus squamosus Centroscyllium fabricii Centroscymnus coelolepis Centroscymnus crepidater Dalatias licha Etmopterus princeps Apristuris spp Chlamydoselachus anguineus Deania calcea Galeus melastomus Galeus murinus Hexanchus griseus Etmopterus spinax Oxynotus paradoxus Scymnodon ringens Somniosus microcephalus || Sagri Rechin catifelat Câine-de-mare negru Rechin portughez Rechin negru Rechin focă Marele rechin lanternă Apristuris spp Rechin șopârlă Câine de mare abisal Rechin-pisică Galeus murinus Hexanchus griseus Sagri negru Oxynotus paradoxus Scymnodon ringens Rechin de Groenlanda || x x x x x x x x Alepocephalidae Alepocephalus Bairdii Alepocephalus rostratus || Alepocephalidae Alepocephalus Bairdii Alepocephalus rostratus || Aphanopus carbo || Sabie neagră || Argentina silus || Argentină mare || Beryx spp. || Beryx || Chaceon (Geryon) affinis || Crab roșu de mare adâncime || Chimaera monstrosa Hydrolagus mirabilis Rhinochimaera atlantica || Himeră Hydrolagus mirabilis Rhinochimaera atlantica || Coryphaenoides rupestris || Grenadier de piatră || Epigonus telescopus || Epigonus telescopus || x Helicolenus dactilopterus || Helicolenus dactilopterus || Hoplostethus atlanticus || Pion portocaliu || x Macrourus berglax || Macrourus berglax || Molva dypterigia || Mihalț-de-mare albastru || Mora moro Antimora rostrata || Mora moro Antimora albastră || Pagellus bogaraveo || Pagel argintiu || Phycis blennoides || Merlucius alb || Polyprion americanus || Meru cenușiu || Reinhardtius hippoglossoides || Halibut negru || Cataetyx laticeps || || Hoplosthetus mediterraneus || Pește pion mediteranean || Macrouridae altele decât Coryphaenoides rupestris și Macrourus berglax || Grenadieri alții decât grenadierii de piatră și Macrourus berglax || Nesiarchus nasutus || Nesiarchus nasutus || Notocanthus chemnitzii || Notocanthus chemnitzii || Raja fyllae Raja hyperborea Raja nidarosiensus || Vulpe rotundă Vulpe-de-mare arctică Raja nidarosiensus || Trachyscorpia cristulata || Pește-scorpion || Secțiunea 2: Specii reglementate și în cadrul NEAFC Brosme brosme || Brosme || Conger conger || Anghilă mare || Lepidopus caudatus || Pește-sabie argintiu || Lycodes esmarkii || Lycodes esmarkii || Molva molva || Mihalț-de-mare || Sebastes viviparus || Sebastă de mare || Anexa II Cerințele privind colectarea și raportarea datelor menționate la articolul 18 alineatul (4) 1. Statele membre se asigură că datele colectate pentru o zonă care cuprinde atât apele Uniunii, cât și apele internaționale sunt defalcate astfel încât să se refere separat fie la apele Uniunii, fie la apele internaționale. 2. În situațiile în care activitatea privind métier-ul de adâncime se suprapune cu activitatea privind un alt métier din aceeași zonă, colectarea datelor cu privire la prima activitate se face separat față de colectarea datelor cu privire la a doua activitate. 3. Capturile aruncate înapoi în mare sunt eșantionate pentru toate métier-urile de adâncime. Strategia de eșantionare pentru debarcări și capturile aruncate înapoi în mare trebuie să cuprindă toate speciile enumerate în anexa I, precum și speciile care aparțin ecosistemului de pe fundul mării, precum corali de adâncime, bureți și alte organisme aparținând aceluiași ecosistem. 4. În cazul în care planul multianual pentru colectarea datelor aplicabil necesită colectarea datelor cu privire la efortul de pescuit în funcție de orele de pescuit cu traule și de perioada de imersie pentru uneltele fixe, statul membru colectează și este pregătit să prezinte, alături de datele respective privind efortul de pescuit, următoarele date suplimentare: (a) localizarea geografică a activităților de pescuit în cazul fiecărei traulări, prin intermediul datelor transmise de navă prin sistemului de monitorizare a navelor de pescuit către centrul de monitorizare a pescuitului; (b) adâncimile de pescuit la care sunt utilizate uneltele în cazul în care nava face obiectul raportării prin intermediul jurnalului de bord electronic. Comandantul navei notifică adâncimea de pescuit în conformitate cu formatul de raportare standard. [1] Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, JO L 206, 22.7.1992, p. 7. [2] Regulamentul (CE) nr. 1288/2009, JO L 347, 24.12.2009, p 6. [3] A/RES/61/105 din 8 decembrie 2006 privind pescuitul durabil, inclusiv prin Acordul din 1995 pentru aplicarea prevederilor Convenției Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 în legătură cu conservarea și gestionarea stocurilor de pești anadromi și a stocurilor de pești mari migratori, precum și prin instrumente conexe. [4] http://cordis.europa.eu/fetch?CALLER=FP7_PROJ_ES&ACTION=D&DOC=19&CAT=PROJ&QUERY=01308a670983:f6dc:57618e7e&RCN=90982 [5] A se vedea Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”, Directiva 2008/56/CE, JO L 164, 25.6.2008, p. 19. [6] COM(2007)30 final. [7] În temeiul Regulamentului (CE) nr. 199/2008. [8] , , p.. [9] , , p.. [10] JO L 358, 31.12.2002, p. 59. [11] JO L 351, 28.12.2002, p. 6. [12] COM(2007)30 final. [13] JO L 347, 24.12.2009, p. 6. [14] JO L 343, 22.12.2009, p. 1. [15] JO L 201, 30.7.2008, p. 8. [16] JO L 87, 31.3.2009, p. 70. [17] JO L 87, 31.3.2009, p. 1. [18] JO L 60, 5.3.2008, p. 1.