Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de stabilire, pentru anul 2015, a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește, aplicabile în apele Uniunii și, pentru navele din Uniune, în anumite ape din afara Uniunii și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 779/2014 al Consiliului /* COM/2014/0670 final - 2014/0311 (NLE) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Motivele și obiectivele propunerii Este necesar ca toate regulamentele referitoare la posibilitățile de pescuit să limiteze exploatarea stocurilor de pește la niveluri care trebuie să fie în concordanță cu obiectivele generale ale politicii comune în domeniul pescuitului (PCP). În acest sens, Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind politica comună în domeniul pescuitului („regulamentul de bază al PCP”) stabilește obiectivele propunerilor anuale cu privire la limitarea capturilor și a efortului de pescuit, pentru a garanta că activitățile de pescuit desfășurate în Uniune sunt sustenabile din punct de vedere ecologic, economic și social. Exercițiul de stabilire a posibilităților de pescuit reprezintă un ciclu anual de gestionare (bianual în cazul stocurilor de pești de adâncime). Această frecvență anuală nu exclude însă introducerea unor abordări pe termen lung în materie de gestionare. Uniunea a înregistrat progrese substanțiale în acest sens, iar principalele stocuri de interes comercial fac în prezent obiectul unor planuri multianuale de gestionare. Capturile totale admisibile (TAC) și plafoanele de efort anuale trebuie să corespundă acestor planuri. Domeniul de aplicare Prezenta propunere conține posibilități de pescuit pe care Uniunea le stabilește în mod autonom, dar cuprinde, în egală măsură, posibilități de pescuit rezultate în urma măsurilor convenite în cadrul unor acorduri sau procese bilaterale sau multilaterale în domeniul pescuitului. În aceste cazuri, Uniunea intervine pe baza unei poziții care decurge din propriile sale obiective de politică, precum și pe baza unor avize științifice. Rezultatele acestor negocieri presupun consimțământul Uniunii de a-și asuma obligații față de terți. Așadar, Uniunea nu dispune de o marjă discreționară semnificativă dincolo de repartizarea internă între statele membre în ceea ce privește implementarea unor astfel de decizii în legislația Uniunii, cu alte cuvinte prin intermediul prezentei propuneri. În ceea ce privește alocarea internă, se aplică principiul stabilității relative. Astfel, prezenta propunere se referă, în afară de stocurile autonome ale Uniunii, și la · stocurile comune, și anume stocurile gestionate în comun cu Norvegia în Marea Nordului și în Skagerrak sau cele reglementate de acordurile încheiate de statele costiere cu Comisia pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC) · Posibilitățile de pescuit care rezultă din acorduri încheiate în cadrul organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP). În prezenta propunere, anumite posibilități de pescuit sunt marcate ca „pm” (pro memoria). Acest lucru se datorează faptului că: – avizele pentru unele stocuri nu vor fi disponibile înainte de momentul în care urmează să fie adoptată propunerea; sau – anumite limitări ale capturilor și alte recomandări din partea ORGP relevante sunt în curs de examinare, deoarece reuniunile lor anuale nu au avut loc încă; sau – pentru stocurile din apele Groenlandei, precum și pentru stocurile gestionate în comun sau care fac obiectul unor schimburi cu Norvegia și cu alte țări terțe, cifrele nu sunt disponibile deocamdată, așteptându-se concluziile consultărilor care vor avea loc în noiembrie și decembrie 2014 cu aceste țări. Se propune un nou set de măsuri de protecție a stocurilor de biban-de-mare din Atlanticul de Nord-Est. În iunie 2014, Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) a publicat un aviz științific cu privire la acest stoc care se află în declin rapid din 2012 încoace. În plus, Comitetul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP) consideră că, în general, măsurile naționale în vigoare pentru protecția bibanului-de-mare s-au dovedit ineficiente. Bibanul-de-mare este o specie cu creștere lentă și maturizare târzie a cărei mortalitate cauzată de pescuit mărește în prezent de patru ori nivelurile producției maxime durabile (MSY). Având în vedere situația îngrijorătoare a acestui stoc, care ar putea ajunge aproape de epuizare, se propun posibilități de pescuit sub formă de limite ale capturilor și ale efortului de pescuit, care ar trebui să vizeze principalele surse ale mortalității prin pescuit, adică pescuitul cu traule pelagice și pescuitul de agrement. Aceasta include o nouă anexă IIE la propunerea de regulament, care va fi completată cu informații din partea statelor membre. În fine, în 2014, CSTEP a evaluat impactul măsurilor de gestionare a stocurilor de hamsie din Golful Biscaya. Comitetul a concluzionat că modificarea perioadei de gestionare și trecerea la un an calendaristic normal (din ianuarie până în decembrie) reduce considerabil riscul de diminuare a stocului sub nivelurile de siguranță a biomasei și conduce la o ușoară creștere a cantității și stabilității capturilor în comparație cu actuala perioadă de gestionare cuprinsă între lunile iulie și iunie. În urma consultărilor cu Spania, Franța și cu Consiliul consultativ pentru apele de sud-vest, fără a se aduce atingere măsurilor care urmează să fie adoptate în contextul viitoarelor planuri de gestionare, părțile interesate și-au exprimat preferința pentru stabilirea unei TAC pentru hamsie aferentă anului calendaristic 2015, pe baza unei opțiuni specifice de stabilire a TAC evaluată de CSTEP, în urma căreia riscul de epuizare a stocului este mai mic de 5 %. În urma unui an calendaristic, la fel ca majoritatea celorlalte TAC-uri din Atlantic, aceasta va reduce, totodată, sarcina administrativă legată de gestionarea acestui stoc. Pe această bază, este oportun să se abroge Regulamentul (UE) nr. 779/2014 al Consiliului[1] și, în același timp, să se introducă pentru 2015 o nouă TAC pentru stocul de hamsie din Golful Biscaya, pentru care se va păstra mențiunea „pm” în propunerea de regulament până când vor fi disponibile avizele științifice necesare, în decembrie 2014. Prezentarea generală a stocurilor Comisia a trecut, ca de obicei, în revistă situația la care trebuie să reacționeze propunerile privind posibilitățile de pescuit prin comunicarea sa anuală referitoare la consultarea privind posibilitățile de pescuit [COM (2014) 388 final, denumită în continuare „comunicarea”]. Comunicarea oferă o imagine de ansamblu asupra stării stocurilor, pe baza constatărilor avizelor științifice emise în 2013. În ceea ce privește aspectele pozitive, comunicarea evidențiază faptul că, printre stocurile pentru care este disponibilă o analiză completă, cele din care se pescuiește peste nivelurile sustenabile au scăzut de la 86 % în 2009 la 41 % în 2014. Cu toate acestea, există anumite tendințe îngrijorătoare. De exemplu, numărul stocurilor pentru care se recomandă reducerea capturilor la cel mai scăzut nivel posibil s-a înmulțit. În iulie, ca răspuns la cererea Comisiei, Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) și-a emis avizul anual privind majoritatea stocurilor de pește vizate de prezenta propunere. ICES a luat în considerare orientările prezentate de Comisie în comunicarea sa. Acest aviz a fost reexaminat de către CSTEP în cadrul unui grup de lucru la nivel de experți și în ședința sa plenară de vară. Avizele științifice puse la dispoziție de cele două organisme depind strict de datele disponibile: numai stocurile pentru care există date suficiente și fiabile pot fi evaluate în întregime pentru a se emite estimări legate de dimensiunea lor și previziuni cu privire la modul în care vor reacționa la diversele scenarii de exploatare (așa-numitele „tabele de opțiuni de captură”). Dacă sunt disponibile date suficiente, organismele științifice sunt în măsură să furnizeze estimări ale ajustărilor posibilităților de pescuit care vor determina stocul respectiv să își atingă producția maximă durabilă (maximum sustainable yield - MSY). La aceste avize se va face referire ulterior ca „avize MSY”. În alte cazuri, organismele științifice se bazează pe o abordare care are la bază principiul precauției, formulând recomandări cu privire la nivelul de dorit al posibilităților de pescuit. Metodologia urmată de ICES în acest scop este prezentată în materialele ICES publicate legate de punerea în aplicare a avizelor referitoare la stocuri cu date limitate[2]. Principala grupă de TAC-uri propuse este inclusă în Anexa IA. Această anexă cuprinde 151 de TAC-uri pentru stocuri capturate în Skagerrak, Kattegat, subzonele ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII și XIV, în apele UE din zona CECAF și în apele din Guyana Franceză. Din aceste TAC-uri, 12 sunt stabilite pe baza avizelor MSY. Pentru restul: · 12 TAC-uri sunt propuse în conformitate cu strategiile de gestionare pe termen lung, și anume planuri de gestionare care au la bază anumite reglementări PCP în vigoare, propuneri ale Comisiei de planuri de gestionare care nu au fost încă adoptate sau abordări în materie de gestionare prezentate de consiliile consultative (CC) și evaluate ca fiind „de precauție” de către organismele științifice consultative. · 47 de TAC-uri se referă la stocuri cu date limitate pentru care nu există o evaluare completă. Dintre acestea, 26 de TAC-uri sunt propuse la același nivel ca în 2014, în urma unei declarații comune a Consiliului și a Comisiei, conform căreia posibilitățile de pescuit ar urma să fie menținute la un nivel stabil, cu excepția cazurilor în care avizele științifice ar indica o deteriorare a stocului. Justificarea pe care se bazează această decizie constă în faptul că majoritatea acestor stocuri reprezintă capturi accidentale în cadrul unor activități de pescuit mixte și că modificările TAC-urilor nu au nicio incidență reală asupra evoluției stării acestora, în timp ce reducerile recurente ale TAC-urilor ar putea conduce la reglementarea aruncării înapoi în mare a capturilor. · Restul TAC-urilor sunt deocamdată indicate ca„pm” (pro memoria) deoarece avizele științifice necesare nu sunt încă disponibile, este nevoie de mai multe informații cu caracter socio-economic sau trebuie să se încheie negocieri sau acorduri internaționale ulterior în cursul acestui an (de exemplu, reuniuni ale ORGP). Pentru aceste stocuri, propunerea va trebui actualizată pe măsură ce se primesc avizele și informațiile respective. Toate posibilitățile de pescuit propuse se conformează avizelor științifice cu privire la starea stocurilor primite de Comisie, care au fost utilizate în modul prezentat în comunicare. Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii Măsurile propuse sunt concepute în conformitate cu obiectivele și normele politicii comune în domeniul pescuitului și cu politica de dezvoltare durabilă a Uniunii. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Consultarea părților interesate (a) Metodele de consultare, principalele sectoare vizate și profilul general al respondenților Comisia s-a consultat cu părțile interesate, în special prin intermediul consiliilor consultative (CC), precum și cu statele membre, în legătură cu abordarea pe care a propus-o pentru diversele sale propuneri referitoare la posibilitățile de pescuit, pe comunicării sale privind posibilitățile de pescuit pentru 2015. În plus, Comisia a urmat orientările prezentate în Comunicarea sa către Consiliu și Parlamentul European referitoare la îmbunătățirea consultării privind gestionarea pescuitului comunitar [COM(2006) 246 final], care stabilește principiile de bază ale așa-numitului proces de „anticipare”. În plus, Comisia a organizat la 26 septembrie un eveniment cu participarea părților interesate, în cadrul căruia au fost prezentate și discutate rezultatele avizelor științifice și principalele lor implicații. (b) Sinteza răspunsurilor și modul în care acestea au fost luate în considerare Reacția la sus-menționata comunicare a Comisiei privind posibilitățile de pescuit reflectă opiniile părților interesate asupra evaluării efectuate de Comisie în ceea ce privește situația resurselor și modul de asigurare a gestionării corespunzătoare a acestora. În mod particular, comitetul consultativ pentru stocurile pelagice (PELAC) speră că se fac progrese în adoptarea planurilor multianuale de gestionare. Aceasta a mai subliniat faptul că implicarea țărilor din afara UE poate complica procesul. PELAC a invitat totodată Comisia să ia în considerare planul elaborat de acesta pentru heringul din Marea Celtică atunci când propune TAC-urile pentru 2015. PELAC și-a exprimat îngrijorări legate de faptul că această comunicare este vagă, ea neprecizând modul în care atingerea obiectivului MSY pentru perioada de după 2015, urmează să fie amânată, în anumite cazuri justificate, rămânând cu alte cuvinte neclar cine trebuie să demonstreze necesitatea acestor întârzieri și modul în care se va desfășura întregul proces. În ceea ce privește obligația de debarcare pentru pescuitul speciilor pelagice, care intră în vigoare la 1 ianuarie 2015, PELAC a semnalat faptul că în comunicarea Comisiei nu se oferă detalii cu privire la modul în care se vor efectua adaptările TAC în vederea integrării capturilor aruncate înapoi în mare. CC pentru apele de sud-vest (SWWAC) a apreciat claritatea comunicării și în special descrierea metodologiei utilizate de Comisie pentru a propune nivelurile TAC-urilor pentru anul următor. Acesta a amintit că, în majoritatea cazurilor, monitorizarea nivelurilor MSY ar trebui să fie ghidată mai curând de mortalitatea prin pescuit, decât de indicatorii de biomasă. Având în vedere avizele emise de ICES pentru stocul de limbă-de-mare din Golful Biscaya și pentru stocul de bacaliar albastru, Consiliul consultativ le-a identificat ca fiind potențiale stocuri pentru care este posibil ca MSY din 2015 să nu fie fezabile. SWWAC a recunoscut totuși că nu a elaborat o metodologie pentru a evalua cazurile în care implementarea nivelurilor MSY poate fi amânată după 2015, ținând cont de efectele socio-economice. SWWAC recomandă, de asemenea, ca TAC-urile propuse să țină cont de obligația de debarcare. CC pentru apele de nord-vest (NWWAC) sprijină, în ceea ce privește obligația de debarcare, utilizarea celor mai bune cunoștințe științifice disponibile pentru determinarea oricăror ajustări de cote. Cu toate acestea, aceste ajustări nu pot aduce atingere obiectivului PCP privind MSY. CC a subliniat, în egală măsură, necesitatea de a lua în considerare efectele economice în stabilirea posibilităților de pescuit. Acesta a evidențiat, totodată, nevoia de a elabora planuri de gestionare și consideră că acest aspect trebuie să constituie o prioritate și pentru propriul său plan de lucru. NWWAC a solicitat, de asemenea, un amplu proces de consultare înainte de luarea deciziilor privind implementarea avizelor referitoare la pescuitul mixt. Obținerea și utilizarea expertizei În ceea ce privește metodologia utilizată, Comisia a consultat, după cum s-a indicat deja, Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) și Comitetul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP). Avizele ICES se bazează pe un cadru elaborat de grupurile sale de experți și de organismele cu putere de decizie și sunt emise în conformitate cu Memorandumul de înțelegere încheiat cu Comisia. CSTEP formulează avize conform termenilor de referință pe care îi primește de la Comisie. Obiectivul final este aducerea și menținerea stocurilor la niveluri care să permită o producție maximă durabilă (MSY). Acest obiectiv a fost inclus în mod expres în noul regulament de bază al PCP, în care se precizează, la articolul 2 alineatul (2, că el „trebuie să fie îndeplinit până în 2015, acolo unde este posibil, și [...] până cel târziu în 2020 pentru toate stocurile”. Această dispoziție reflectă angajamentul asumat de Uniune în raport cu concluziile Summitului mondial privind dezvoltarea durabilă desfășurat în 2002 la Johannesburg și cu planul de implementare propus cu acest prilej. După cum s-a subliniat deja, pentru anumite stocuri sunt deja disponibile informații cu privire la nivelul producției maxime durabile. Printre ele se numără stocuri foarte importante din perspectiva volumului de capturi și a valorii comerciale, cum sunt stocurile de merluciu, cod, pește-pescar, limbă-de-mare, specii de cardină, eglefin și langustină. Atingerea obiectivului privind MSY ar putea să necesite, în anumite cazuri, o reducere a ratelor de mortalitate prin pescuit și/sau o reducere a capturilor. În acest context, prezenta propunere utilizează avizele privind MSY, atunci când sunt disponibile. În conformitate cu obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului, în care sunt propuse TAC pe baza avizelor privind MSY, TAC corespunde nivelului care, conform avizelor respective, ar asigura îndeplinirea obiectivului MSY în 2015. Această abordare respectă principiile prezentate în comunicarea privind posibilitățile de pescuit pentru 2015. În cazul stocurilor cu date limitate, organismele științifice consultative emit recomandări în sensul reducerii, stabilizării sau creșterii volumului capturilor. Avizele ICES au oferit în multe cazuri orientări cantitative cu privire la astfel de variații, având la bază metodologia modificării capturilor cu maximum +/- 20 % de la un an la altul, din motive de precauție. Aceste orientări au fost utilizate pentru a stabili TAC-urile propuse. Atunci când nu au existat deloc avize științifice, s-a aplicat principiul precauției, ceea ce presupune reducerea preventivă a TAC-urilor cu 20%. Pentru unele stocuri (în principal stocuri cu distribuție largă, rechini și pisici de mare), avizul va fi emis la toamnă. Prezenta propunere va trebui să fie actualizată, după caz, imediat după primirea avizului. În cele din urmă, după cum s-a menționat mai sus, pentru anumite stocuri avizele sunt utilizate în scopul implementării planurilor de gestionare convenite. CSTEP confirmă și, în anumite cazuri, completează avizul ICES. Mijloacele utilizate pentru a face publice avizele experților Toate rapoartele CSTEP sunt disponibile pe site-ul web al DG MARE. Toate rapoartele ICES sunt disponibile pe site-ul web al ICES. Evaluarea impactului Domeniul de aplicare al regulamentului privind posibilitățile de pescuit este stabilit de articolul 43 alineatul (3) din tratat. Uniunea a adoptat o serie de planuri multianuale de gestionare a stocurilor de importanță economică majoră, printre care cele de merluciu, cod, limbă-de-mare, cambulă, langustină și altele. Înainte să fie adoptate, aceste planuri trebuie să facă obiectul unei evaluări a impactului. Odată intrate în vigoare, planurile stabilesc nivelurile TAC-urilor și ale efortului de pescuit care trebuie fixate pentru un anumit an în vederea atingerii obiectivelor pe termen lung. Comisia are obligația să își elaboreze propunerea privind posibilitățile de pescuit conform acestor planuri, atât timp cât ele rămân valabile și în vigoare. Drept urmare, numeroase posibilități de pescuit esențiale incluse în propunere sunt rezultatul evaluării impactului efectuate pentru planul care stă la baza acestora. Pentru restul, și în ciuda faptului că este posibil să nu existe planuri multianuale, propunerea încearcă să evite abordările pe termen scurt în favoarea deciziilor pe termen lung privind sustenabilitatea și ca atare ia în considerare inițiativele părților interesate și ale CC-urilor, dacă au fost evaluate favorabil de ICES și/sau CSTEP. În plus, propunerea Comisiei de reformă a PCP a fost elaborată pe baza unei evaluări a impactului [SEC (2011) 891] în contextul căreia a fost analizat obiectivul privind MSY. Concluziile sale identifică acest obiectiv ca fiind o condiție necesară pentru atingerea sustenabilității sociale, economice și de mediu. Co-legislatorii au acceptat justificarea pe care se bazează propunerea de reformă a Comisiei, iar în iunie anul trecut au ajuns la un acord politic în baza căruia obiectivul privind MSY este acum explicit și obligatoriu. În ceea ce privește stocurile și posibilitățile de pescuit ale ORGP partajate cu țări terțe, prezenta propunere transpune, în esență, măsuri convenite la nivel internațional. Orice elemente relevante pentru evaluarea potențialelor efecte ale posibilităților de pescuit sunt abordate în faza de pregătire și în faza de desfășurare a negocierilor internaționale în cadrul cărora posibilitățile de pescuit ale Uniunii sunt convenite cu părți terțe. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Temei juridic Temeiul juridic al prezentei propuneri îl constituie articolul 43 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Obligațiile Uniunii în ceea ce privește exploatarea sustenabilă a resurselor acvatice vii decurg din obligațiile prevăzute la articolul 2 din regulamentul de bază al PCP. Rezumatul propunerii Propunerea stabilește limitele capturilor și ale efortului aplicabile pescuitului din Uniune, pentru a atinge obiectivul PCP de limitare a pescuitului la niveluri ecologice și sustenabile din punct de vedere economic și social. Aplicare Dispozițiile în domeniul propunerii sunt aplicabile până la 31 decembrie 2015, cu excepția anumitor dispoziții privind limitarea eforturilor de pescuit, care sunt aplicabile până la 31 ianuarie 2016 și a anumitor TAC-uri cu cicluri sezoniere specifice sau care decurg din anumite caracteristici sezoniere specifice ale stocurilor ORGP. Principiul subsidiarității Propunerea este de competența exclusivă a Uniunii, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (d) din tratat. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică. Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următorul motiv: PCP este o politică comună. În conformitate cu articolul 43 alineatul (3) din tratat, Consiliului îi revine obligația de a adopta măsuri de stabilire și alocare a posibilităților de pescuit. Propunerea de regulament al Consiliului alocă posibilități de pescuit statelor membre. În conformitate cu articolele 16 și 17 din Regulamentul 1380/2013, statele membre procedează ulterior, la rândul lor, la alocarea acestor posibilități regiunilor și operatorilor, după cum consideră adecvat. Prin urmare, statele membre dispun de o marjă de manevră semnificativă în luarea deciziilor legate de modelul socio-economic pe care îl aleg pentru exploatarea posibilităților de pescuit care le sunt alocate. Propunerea nu are implicații financiare noi pentru statele membre. Prezentul regulament este adoptat anual de Consiliu, iar mijloacele publice și private de implementare a acestuia există deja. Alegerea instrumentelor Instrumentul propus: regulament. Obligația de debarcare introdusă prin Regulamentul (UE) nr. 1389/2013 Noul regulament de bază al PCP [Regulamentul (UE) nr. 1380/2013] a intrat în vigoare în 2014, iar obligația de debarcare pe care acesta o introduce va începe să se aplice în mod progresiv în perioada 2015-2019. În 2019, toate stocurile care fac obiectul unei TAC trebuie să fie supuse obligației de debarcare. În timpul perioadei de tranziție, însă, stocurile care fac obiectul TAC trebuie să fie debarcate numai dacă sunt capturate (fie intenționat, fie sub formă de capturi accidentale) în cadrul unor activități de pescuit care vizează anumite specii din anumite zone. Cu toate acestea, noțiunea de „stoc care face obiectul TAC” și noțiunea de „activitate de pescuit” nu se suprapun. Din acest motivul, pentru stocurile din Oceanul Atlantic și Marea Nordului reglementate de prezentul regulament, capturile vor face obiectul obligației de debarcare numai dacă sunt capturate în cadrul onor activități de pescuit în scopuri industriale și în cadrul pescuitului de macrou, hering, stavrid, putasu, caproide, hamsie, argentină mare, șprot, sardină, ton roșu, pește-spadă, ton alb, ton obez, marlin albastru și alb[3]. În plus, odată cu introducerea obligației de debarcare și în conformitate cu articolul 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, posibilitățile de pescuit propuse vor reflecta trecerea de la cantitatea debarcată la cantitatea capturată. Acest lucru se realizează pe baza avizelor științifice primite pentru stocurile de pește din cadrul activităților de pescuit menționate la articolul 15 alineatul (1) din regulamentul de bază al PCP. Posibilitățile de pescuit ar trebui totodată stabilite în conformitate cu articolul 16 alineatele (1) (referitor la principiul stabilității relative) și (4) (referitor la obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului și la regulile prevăzute în planurile multianuale). Obligația de debarcare are un impact direct asupra obiectivelor de conservare pentru anumite TAC-uri incluse în posibilitățile de pescuit propuse. Este vorba despre TAC-uri pentru elasmobranchii aflate într-o stare de conservare precară, cum ar fi rechinii, vulpile de mare și pisicile de mare. Acestea au fost stabilite la 0 de mulți ani, pentru a se evita ca aceste specii să fie vizate în zonele relevante. Pe lângă stabilirea la 0 a valorii TAC-urilor, anumite dispoziții specifice referitoare la TAC-uri au determinat aruncarea imediată înapoi în mare a speciilor respective dată fiind înalta lor capacitate de supraviețuire. Debarcarea acestora ar crește ratele de mortalitate. După o consultare cu experții din statele membre, desfășurată la 31 iulie 2014, s-a susținut ideea adăugării acestor specii, în zonele care fac obiectul TAC, pe lista speciilor interzise din regulamentul privind posibilitățile de pescuit. Această abordare se reflectă în propunerea de regulament: obligația eliberării, și implicit nivelul de conservare pe care aceasta îl garantează, este menținută, deoarece speciile interzise nu pot fi debarcate. Prin articolul 15 alineatul (4) litera (a), Regulamentul 1380/2013 exceptează direct de la obligația de debarcare speciile interzise. În cele din urmă, trebuie luate în considerare legăturile dintre noul regulament de bază al PCP și Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului. Acesta din urmă stabilește condiții suplimentare pentru gestionarea interanuală a TAC-urilor, inclusiv dispoziții privind flexibilitatea în temeiul articolelor 3 și 4 pentru stocurile cu TAC de precauție, respectiv pentru cele cu TAC analitice. În temeiul articolului 2 al regulamentului respectiv, atunci când stabilește capturile totale admisibile, Consiliul decide cu privire la stocurile pentru care nu se aplică articolele 3 și 4, în special în funcție de starea biologică a stocurilor. Mai recent, a fost introdus un alt mecanism de flexibilitate, prin articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. Prin urmare, pentru a evita o flexibilitate excesivă, care ar submina principiul exploatării raționale și responsabile a resurselor biologice marine vii și ar împiedica realizarea obiectivelor politicii comune în domeniul pescuitului, ar trebui clarificat faptul că articolele 3 și 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 nu se pot aplica în plus față de flexibilitatea de la an la an, prevăzută la articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul 1380/2013. 4. INFORMAȚII SUPLIMENTARE Simplificare Propunerea vizează simplificarea procedurilor administrative aflate în sarcina autorităților publice (ale Uniunii sau naționale), mai ales în ceea ce privește cerințele referitoare la gestionarea efortului de pescuit. Clauza de reexaminare/de revizuire/privind încetarea de drept a efectelor juridice Întrucât propunerea vizează un regulament anual pentru anul 2015, aceasta nu conține o clauză de revizuire. Explicarea detaliată a propunerii Propunerea se limitează la stabilirea și alocarea posibilităților de pescuit și la condițiile legate, din punct de vedere funcțional, de utilizarea acestor posibilități. În privința tendințelor actuale observate în evoluția stocurilor, se pot evidenția următoarele cazuri: Apele iberice Pe de o parte, biomasa de pește-pescar este în creștere, iar stocul este exploatat la niveluri sustenabile. Pe de altă parte, stocul de cardină s-a deteriorat și mai multe unități funcționale de langustină sunt în continuare afectate. În ceea ce privește bacaliarul albastru, biomasa continuă să crească în ciuda faptului că presiunea exercitată de pescuit se menține ridicată, fapt care, în conformitate cu planurile de gestionare relevante, determină o ușoară reducere a TAC și a efortului de pescuit corespunzător. Golful Biscaya Starea stocului de limbă-de-mare se deteriorează. În ultimii ani, cercetătorii au recomandat reduceri ale TAC-urilor. În 2013, ICES a luat în considerare măsurile de gestionare precaute pe termen lung propuse de părțile interesate. TAC-urile pentru 2014 se bazează pe acele măsuri care vizează menținerea unor TAC-uri constante, în paralel cu reducerea treptată a mortalității prin pescuit până la atingerea unor niveluri sustenabile. Întrucât în ultimii ani mortalitatea prin pescuit a crescut, TAC-urile ar trebui reduse în 2015. Marea Celtică și Canalul Mânecii Nivelurile ridicate de aruncare înapoi în mare sunt o problemă care persistă în această zonă, atât în cadrul pescuitului de păstrăv argintiu, cât și al pescuitului de pești plați. În consecință, avizele științifice recomandă reduceri semnificative ale TAC-urilor, de exemplu pentru cod și eglefin. În ceea ce privește stocurile de limbă de mare din estul Canalului Mânecii, trebuie să se acorde prioritate implementării de măsuri urgente în vederea refacerii acestor stocuri: gradul de recrutare a fost scăzut în ultimii doi ani, iar viabilitatea pe termen lung a pescuitului este în pericol. Vestul Scoției Pe baza criteriilor ICES pentru eglefin din 2014, stocul de eglefin din vestul Scoției (zonele ICES Vb și VIa) este considerat ca parte a stocului biologic evaluat în zonele ICES III și IV. Prin urmare, se furnizează un singur aviz pentru toate aceste zone. În propunerea de regulament TAC-urile trebuie să rămână sub formă de „pro memoria” (pm) până când se determină posibilitățile alocate statelor membre. În ceea ce privește stocurile de cod și merlan, ele rămân în stare proastă, capturile aruncate înapoi în mare situându-se încă în jurul nivelului de 70 % pentru ambele specii. Situația s-ar putea înrăutăți în urma avizului privind stocurile de langustină, care urmează să fie prezentat în toamnă, deoarece capturile de păstrăv argintiu aruncate înapoi în mare provin în cea mai mare parte din această activitate de pescuit. Angajamentele asumate în ceea ce privește măsurile de selectivitate nu au avut până în prezent nici un impact vizibil: ICES nu a fost în măsură să identifice schimbări în ceea ce privește mortalitatea ca urmare a acestor măsuri. Marea Irlandei Stocurile de cod și de merlan sunt în stare proastă, cu toate că, după toate aparențele, măsurile de selectivitate aplicate în cazul flotei care pescuiește langustină au avut unele rezultate pentru aceste două stocuri. Cu toate acestea, avizul ICES identifică rate ridicate ale capturilor aruncate înapoi în mare în cazul de față. Stocurile de limbă de mare fac în continuare obiectul pescuitului excesiv, iar nivelul biomasei de reproducere pentru acest stoc se situează la cel mai scăzut nivel înregistrat vreodată. Ca atare, intensitatea exploatării stocului trebuie să fie scăzută. În schimb, stocurile de cambulă, deși stabile, sunt insuficient utilizate și prezintă niveluri ridicate ale capturilor aruncate înapoi în mare. Kattegat În ceea ce privește stocurile de cod din Kattegat, avizul pentru 2015 este similar celui din 2014, și anume că, din motive de precauție, în această zonă nu ar trebui să se practice pescuitul direcționat din această specie, iar capturile accidentale și capturile aruncate înapoi în mare ar trebui reduse la minimum. ICES insistă mai ales cu privire la necesitatea îmbunătățirii selectivității ca măsură urgentă, deoarece estimările din 2013 cu privire la capturile aruncate înapoi în mare au fost cele mai ridicate care s-au înregistrat din 1997 încoace. Marea Nordului Stocurile de cod, eglefin, merlan, cod saithe, cambulă, macrou și hering din Marea Nordului sunt gestionate în comun cu Norvegia, așadar TAC-urile și cotele alocate vor fi stabilite în urma consultărilor dintre UE și Norvegia, care vor avea loc în noiembrie și decembrie. Dintre aceste stocuri, cel de cod continuă să se refacă, însă într-un ritm foarte lent. Stocurile de merlan și cod saithe sunt în scădere, biomasa de cod saithe situându-se în ultimii trei ani sub limitele de precauție. Stocul de eglefin se menține stabil, cu o mortalitate prin pescuit sub nivelul MSY, dar cu o rată modestă de recrutare în ultimii ani. Stocul de cambulă continuă să crească, iar acum se află la cel mai înalt nivel înregistrat până în prezent. În ceea ce privește stocurile care nu sunt gestionate în comun cu Norvegia și ale căror TAC-uri sunt deja precizate în prezenta propunere, stocul de limbă-de-mare cunoaște o ușoară creștere, deși mortalitatea cauzată de pescuit este puțin peste nivelurile MSY, așadar planul de gestionare aplicabil impune o ușoară reducere a TAC-urilor. Stocurile de langustină din Marea Nordului indică o creștere globală. 2014/0311 (NLE) Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de stabilire, pentru anul 2015, a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește, aplicabile în apele Uniunii și, pentru navele din Uniune, în anumite ape din afara Uniunii și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 779/2014 al Consiliului CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (3), având în vedere propunerea Comisiei Europene, întrucât: (1) În conformitate cu articolul 43 alineatul (3) din tratat, Consiliul, la propunerea Comisiei, adoptă măsurile privind stabilirea și alocarea posibilităților de pescuit. (2) Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului[4] dispune că trebuie adoptate măsuri de conservare ținând seama de recomandările științifice, tehnice și economice disponibile, inclusiv, după caz, de rapoartele elaborate de Comitetul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP). (3) Consiliului îi revine obligația să adopte măsuri privind stabilirea și alocarea posibilităților de pescuit, inclusiv, după caz, anumite condiții legate funcțional de acestea. În conformitate cu articolul 16 alineatele (1) și (4) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, posibilitățile de pescuit ar trebui alocate între statele membre într-un mod care să asigure relativa stabilitate a activităților de pescuit desfășurate de fiecare stat membru pentru fiecare stoc sau tip de pescuit și în conformitate cu obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului prevăzute la articolul 2 alineatul (2) din regulamentul respectiv. (4) Capturile totale admisibile (TAC-uri) ar trebui așadar stabilite în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 pe baza avizelor științifice disponibile, ținându-se cont de aspectele biologice și socioeconomice și asigurându-se totodată un tratament echitabil al sectoarelor de pescuit, precum și pe baza opiniilor exprimate în cadrul consultărilor cu părțile interesate, în special la reuniunile la care au participat consiliile consultative interesate. (5) Obligația de debarcare menționată la articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 este introdusă în funcție de fiecare activitate de pescuit în parte. În regiunea reglementată de prezentul regulament, atunci când o activitate de pescuit intră sub incidența obligației de debarcare, ar trebui debarcate toate speciile vizate în cadrul respectivei activități de pescuit care fac obiectul unor limite de captură. Începând cu 1 ianuarie 2015, obligația de debarcare ar trebui să se aplice pentru pescuitul de specii pelagice mici (de exemplu, pescuitul de macrou, hering, stavrid, putasu, caproide, hamsie, argentină, sardine și șprot), pentru pescuitul de specii pelagice mari (de exemplu, pescuitul de ton roșu, pește-spadă, ton alb, ton obez, marlin albastru și marlin alb) și pentru pescuitul în scopuri industriale (de exemplu, pescuitul de capelin, uvă și merluciu norvegian). Articolul 16 alineatul (2) din regulamentul respectiv prevede că, atunci când se introduce o obligație de debarcare pentru un stoc de pește, posibilitățile de pescuit se stabilesc ținându-se cont de trecerea de la stabilirea posibilităților de pescuit pentru a reflecta debarcările la stabilirea posibilităților de pescuit pentru a reflecta capturile. (6) De câțiva ani, anumite TAC-uri pentru stocurile de elasmobranchii (rechini, vulpi și pisici-de-mare) sunt stabilite la 0, existând, totodată, o dispoziție care stabilește obligația eliberării imediate a capturilor accidentale. Motivul acestui tratament special este acela că stocurile respective sunt într-o stare de conservare precară și, datorită ratelor mari de supraviețuire ale acestor specii, capturile aruncate înapoi în mare nu determină o creștere a ratelor mortalității prin pescuit în cazul acestor stocuri. Capturile aruncate înapoi în mare sunt considerate benefice pentru conservarea acestor specii. Totuși, începând cu 1 ianuarie 2015, capturile din aceste specii în cadrul pescuitului pelagic vor trebui să fie debarcate, cu excepția cazului în care acestea fac obiectul uneia sau mai multora dintre derogările de la obligația de debarcare prevăzută la articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. Articolul 15 alineatul (4) litera (a) din regulamentul respectiv permite astfel de derogări în cazul speciilor pentru care pescuitul este interzis și este identificat ca atare printr-un act juridic al Uniunii, adoptat în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului. Prin urmare, este necesar să se interzică pescuitul acestor specii în zonele respective. (7) În ultimii ani, TAC-urile pentru hamsie din Golful Biscaya au fost stabilite într-un regulament separat privind posibilitățile de pescuit, valabil de la data de 1 iulie a unui an până la data de 30 iunie a anului următor. În 2014, CSTEP a concluzionat că trecerea de la perioade de gestionare la ani calendaristici normali (din ianuarie până în decembrie) reduce considerabil riscurile legate de conservarea acestui stoc. În urma consultărilor cu Spania, Franța și cu consiliul consultativ pentru apele de sud-vest (SWWAC), modificarea propusă de CSTEP a fost evaluată pozitiv. Pe această bază, este oportun să se abroge Regulamentul (UE) nr. 779/2014 al Consiliului[5] și să se introducă o nouă TAC pentru stocul de hamsie din Golful Biscaya pentru anul 2015 în prezentul regulament. (8) În plus, în conformitate cu articolul 16 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, pentru stocurile care fac obiectul unor planuri multianuale specifice, TAC-urile ar trebui stabilite în conformitate cu regulile prevăzute în planurile respective. Prin urmare, TAC-urile pentru stocurile de bacaliar albastru și de langustină, de limbă-de-mare din vestul Canalului Mânecii, de cambulă și limbă-de-mare din Marea Nordului, de hering din vestul Scoției, de cod din Kattegat, din apele din vestul Scoției, Marea Irlandei, Marea Nordului, Skagerrak și estul Canalului Mânecii și de ton roșu din Oceanul Atlantic de Est și din Marea Mediterană ar trebui stabilite în conformitate cu regulile prevăzute în Regulamentele (CE) nr. 2166/2005[6], (CE) nr. 509/2007[7], (CE) nr. 676/2007[8], (CE) nr. 1300/2008[9], (CE) nr. 1342/2008[10] („Planul pentru cod”) și (CE) nr. 302/2009 ale Consiliului[11]. (9) În ceea ce privește însă stocurile de merluciu din regiunile nordice [Regulamentul (CE) nr. 811/2004 al Consiliului[12]] și de limbă-de-mare din golful Biscaya [Regulamentul (CE) nr. 388/2006 al Consiliului[13]], obiectivele minime prevăzute în planurile de gestionare și de refacere relevante au fost realizate și, prin urmare, este adecvat să se urmeze avizul științific furnizat pentru a atinge TAC-urile sau a le menține la nivel de producție maximă durabilă, după caz. (10) În cazul stocurilor pentru care nu există date suficiente sau suficient de fiabile, astfel încât să li se poată dimensiunea, măsurile de gestionare și nivelurile TAC-urilor ar trebui să urmeze abordarea precaută a gestionării pescuitului, așa cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, luându-se totodată în considerare factorii specifici fiecărui stoc, mai ales informațiile disponibile privind tendințele stocurilor și considerațiile legate de activitățile de pescuit mixt. (11) Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului[14] a introdus condiții suplimentare pentru gestionarea interanuală a TAC-urilor, inclusiv dispoziții privind flexibilitatea prevăzute la articolele 3 și 4 pentru stocurile cu TAC de precauție, respectiv pentru cele cu TAC analitice. În temeiul articolului 2 al regulamentului respectiv, atunci când stabilește capturile totale admisibile, Consiliul decide care sunt stocurile cărora nu li se aplică articolele 3 și 4, în special în funcție de starea biologică a stocurilor. De curând, a fost introdus un mecanism de flexibilitate pentru toate capturile care fac obiectul obligației de debarcare, prin articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. Prin urmare, pentru a se evita flexibilitatea excesivă, care ar submina obiectivele de conservare prevăzute de politica comună în domeniul pescuitului, și pentru a preveni efectele negative asupra stării biologice a stocurilor, articolele 3 și 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 se pot aplica TAC-urilor numai în cazul în care statele membre nu utilizează flexibilitatea interanuală prevăzută la articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. (12) Atunci când o TAC pentru un stoc este alocată unui singur stat membru, respectivului stat membru trebuie să i se atribuie competențe, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din tratat, pentru a stabili nivelul acestei TAC. Ar trebui să se adopte dispoziții prin care să se garanteze că, atunci când stabilește nivelul unei astfel de TAC, statul membru respectiv acționează în deplină conformitate cu principiile și normele politicii comune în domeniul pescuitului. (13) În iunie 2014, Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) a publicat un aviz științific privind stocul de biban-de-mare din Atlanticul de Nord-Est și a confirmat că acest stoc a cunoscut un declin rapid începând cu 2012. În plus, CSTEP a evaluat nivelul de protecție asigurat de măsurile naționale în vigoare pentru bibanul-de-mare și a ajuns la concluzia că acestea sunt, în general, ineficiente. Bibanul-de-mare este o specie cu creștere lentă și maturizare târzie a cărei mortalitate cauzată de pescuit mărește în prezent de patru ori nivelurile producției maxime durabile (MSY). Prin urmare, este oportun să se stabilească posibilități de pescuit pentru acest stoc sub forma unor limite ale efortului de pescuit și ale capturilor, care ar trebui să vizeze principalele surse ale mortalității prin pescuit, adică pescuitul cu traule pelagice și pescuitul de agrement. (14) Este necesar să se stabilească plafoanele efortului de pescuit pentru 2015 în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 2166/2005, cu articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 509/2007, cu articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 676/2007, cu articolele 11 și 12 din Regulamentul (CE) nr. 1342/2008 și cu articolele 5 și 9 din Regulamentul (CE) nr. 302/2009, ținându-se seama în același timp de Regulamentul (CE) nr. 754/2009 al Consiliului[15]. (15) În lumina celor mai recente avize științifice ale Consiliului Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) și în conformitate cu angajamentele internaționale luate în contextul Convenției privind pescuitul în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC), este necesară limitarea efortului de pescuit pentru anumite specii de adâncime. (16) Pentru unele specii, cum ar fi anumite specii de rechini, chiar și o activitate de pescuit limitată ar putea crea un risc grav pentru conservarea acestora. Prin urmare, posibilitățile de pescuit pentru astfel de specii ar trebui să fie restricționate complet printr-o interdicție generală de pescuit pentru speciile respective. (17) Utilizarea posibilităților de pescuit disponibile pentru navele din Uniune prevăzute în prezentul regulament se face în condițiile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului[16], în special la articolele 33 și 34 din respectivul regulament, referitoare la înregistrarea capturilor și a efortului de pescuit și la transmiterea datelor privind epuizarea posibilităților de pescuit. Prin urmare, este necesar să se precizeze codurile care trebuie utilizate de statele membre atunci când transmit Comisiei date cu privire la debarcarea stocurilor care fac obiectul prezentului regulament. (18) Pentru anumite TAC-uri, ar trebui să se permită statelor membre să acorde alocări suplimentare pentru navele care participă la studii privind pescuitul integral documentat. Scopul acestor studii este să testeze un sistem al cotelor de capturi pentru activitățile de pescuit care nu intră încă sub incidența obligației de debarcare stabilite în Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, adică un sistem în cadrul căruia toate capturile ar trebui să fie debarcate și scăzute din cote pentru a se evita aruncarea capturilor înapoi în mare și irosirea resurselor piscicole utilizabile pe care aceste capturi le implică. Aruncările necontrolate înapoi în mare ale capturilor de pești reprezintă o amenințare la adresa sustenabilității pe termen lung a peștilor ca bun public și, implicit, la adresa obiectivelor politicii comune în domeniul pescuitului. Pe de altă parte, sistemele de cote de capturi oferă în mod inerent pescarilor un stimulent pentru optimizarea selectivității capturilor în cadrul activităților lor. Pentru a obține o gestionare rațională a capturilor aruncate înapoi în mare, un pescuit integral documentat ar trebui să acopere toate activitățile desfășurate pe mare, nu doar debarcările în port. Prin urmare, condițiile pentru ca statele membre să poată acorda astfel de alocări suplimentare ar trebui să includă obligația de a asigura utilizarea de camere de televiziune cu circuit închis (CCTV) legate la un sistem de senzori (denumite în continuare împreună „sistem CCTV”). Acest sistem ar trebui să permită înregistrarea în detaliu a tuturor părților de capturi, atât a celor păstrate, cât și a celor aruncate înapoi în mare. Un sistem bazat pe observatori umani care acționează în timp real la bord ar fi mai puțin eficient, mai costisitor și mai puțin fiabil. În consecință, utilizarea sistemelor CCTV este, în momentul de față, o condiție prealabilă pentru realizarea unor sisteme de reducere a capturilor aruncate înapoi în mare, cum ar fi pescuitul integral documentat. Utilizarea unui astfel de sistem ar trebui să respecte cerințele Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului[17]. (19) Pentru a garanta că studiile privind pescuitul integral documentat pot evalua cu eficacitate potențialul sistemelor de cote de capturi de a controla mortalitatea prin pescuit absolută a stocurilor în cauză, este necesar ca toți peștii capturați în cadrul acestor studii, inclusiv cei care se află sub dimensiunea minimă de debarcare, să se scadă din cantitatea totală alocată ce îi revine navei participante și ca operațiunile de pescuit să înceteze atunci când această cantitate totală alocată a fost atinsă de către navă. De asemenea, este oportun să se permită transferurile de alocări între navele care participă la studiile privind pescuitul integral documentat și navele neparticipante, cu condiția să se poată demonstra că nu cresc capturile aruncate înapoi în mare de către navele neparticipante. (20) Conform avizului ICES, este oportun să se mențină un sistem specific de gestionare a speciilor de țipar în apele Uniunii din diviziunile ICES IIa și IIIa și din subzona ICES IV. Dat fiind că avizul științific al ICES este așteptat abia în februarie 2015, este adecvat să se stabilească în mod provizoriu la zero TAC-urile și cotele până la emiterea acestui aviz. (21) În conformitate cu procedura prevăzută în acordurile sau protocoalele privind relațiile în domeniul pescuitului cu Norvegia[18], Insulele Feroe[19] și Islanda[20], Uniunea a organizat consultări privind drepturile de pescuit cu partenerii respectivi. Consultările cu Norvegia și cu Insulele Feroe privind acordurile pentru 2015 nu s-au finalizat. În vederea evitării întreruperii activităților de pescuit ale Uniunii, oferindu-se în același timp flexibilitatea necesară pentru încheierea acordurilor respective la începutul anului 2015, este adecvat să se stabilească în mod provizoriu posibilitățile de pescuit pentru stocurile care fac obiectul acordurilor în cauză. Consultările cu Islanda în ceea ce privește acordurile privind pescuitul pentru 2015 nu s-au putut încheia. În conformitate cu procedura prevăzută în acordul și protocolul privind relațiile în domeniul pescuitului cu Groenlanda[21], comitetul mixt a stabilit nivelul concret al posibilităților de pescuit disponibile pentru Uniune în apele Groenlandei în 2015. [Considerent care urmează să fie modificat, ca și dispozițiile relevante la care se face trimitere, după desfășurarea noilor consultări]. (22) În cadrul reuniunii sale anuale din 2013, Comisia internațională pentru conservarea tonului din Oceanul Atlantic (ICCAT) a adoptat o prelungire cu un an a TAC-urilor și cotelor existente pentru tonul roșu și a confirmat TAC-urile și cotele pentru peștele-spadă din Atlanticul de Nord, peștele-spadă din Atlanticul de Sud și tonul alb din Atlanticul de Nord la nivelul actual pentru perioada 2014‑2016. Prin urmare, cota Uniunii pentru aceste stocuri rămâne aceeași ca în 2013. Chiar dacă TAC pentru tonul alb din Atlanticul de Sud a fost și ea menținută la nivelul actual pentru perioada 2014-2016, cotele individuale ale părților contractante, inclusiv ale Uniunii, au fost reduse ușor, pentru a se acorda o cotă unei alte părți contractante. Toate aceste măsuri ar trebui să fie introduse în legislația Uniunii. [Considerent care urmează să fie modificat, ca și dispozițiile relevante la care se face trimitere, după desfășurarea reuniunii anuale]. (23) La reuniunea anuală din 2013, părțile la Comisia pentru conservarea faunei și florei marine din Antarctica (CCAMLR) au adoptat limite privind capturile atât pentru speciile țintă, cât și pentru speciile capturate accidental. Măsurile respective ar trebui să fie introduse în legislația Uniunii. [Considerent care urmează să fie modificat, ca și dispozițiile relevante la care se face trimitere, după desfășurarea reuniunii anuale]. (24) La reuniunea sa anuală din 2014, Comisia tonului din Oceanul Indian (IOTC) nu a modificat măsurile de conservare și gestionare în vigoare. (25) Cea de a treia reuniune anuală a Organizației regionale de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud (SPRFMO) va avea loc în februarie 2015. Este necesar ca măsurile actuale pentru zona Convenției SPRFMO să fie menținute provizoriu, până la încheierea reuniunii anuale susmenționate. Cu toate acestea, stocul de stavrid nu trebuie vizat înainte de stabilirea unei TAC în urma reuniunii anuale respective. (26) La cea de a 87-a sa reuniune anuală, care a avut loc în 2014, Comisia interamericană pentru tonul tropical (CITT) și-a menținut măsurile de conservare pentru tonul cu aripioare galbene, tonul obez și tonul dungat. CITT și-a menținut, de asemenea, rezoluția privind conservarea rechinilor cu înotătoare albe. Măsurile respective ar trebui să fie în continuare implementate în legislația Uniunii. (27) În cadrul reuniunii sale anuale din 2013, Organizația de Pescuit în Atlanticul de Sud-Est (SEAFO) a adoptat o recomandare pentru noile TAC bianuale pentru bacalao și crab roșu de mare adâncime pentru 2014 și 2015, rămânând în vigoare TAC curente pentru pionul portocaliu și beryx convenite pentru 2013 și 2014 în cadrul reuniunii sale anuale din 2012. Măsurile aplicabile în prezent privind repartizarea posibilităților de pescuit adoptate de SEAFO ar trebui să fie introduse în legislația Uniunii. [Considerent care urmează să fie modificat, ca și dispozițiile relevante la care se face trimitere, după desfășurarea reuniunii anuale]. (28) Cea de a 10-a reuniune anuală a Comisiei pentru pescuitul în Oceanul Pacific de Vest și Central (WCPFC) din 2013 a modificat măsurile acesteia în ceea ce privește posibilitățile de pescuit prin stabilirea unui cuantum total de zile în care se poate pescui în marea liberă și prin adaptarea interdicției pentru pescuitul cu dispozitive de atragere a peștilor (FAD). Revizuirea măsurii privind pescuitul cu FAD necesită ca Uniunea, ca parte contractantă la WCPFC, să decidă asupra uneia dintre cele două opțiuni disponibile, fie de a confirma perioada curentă de interzicere a pescuitului cu FAD, fie de a opta pentru o reducere a numărului de seturi FAD. Până în momentul adoptării acestei decizii, interdicția aplicabilă în prezent adoptată de WCPFC ar trebui să fie pusă în aplicare în continuare în legislația Uniunii. [Considerent care urmează să fie modificat, ca și dispozițiile relevante la care se face trimitere, după desfășurarea reuniunii anuale]. (29) În cadrul reuniunii sale anuale din 2013, părțile la Convenția privind conservarea și gestionarea resurselor de cod negru din Marea Bering centrală nu au modificat măsurile privind posibilitățile de pescuit. Măsurile respective ar trebui să fie introduse în legislația Uniunii. (30) La cea de a 36-a reuniune anuală a sa, care a avut loc în 2014, Organizația de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (NAFO) a adoptat o serie de posibilități de pescuit pentru 2015 privind anumite stocuri din subzonele 1‑4 ale zonei Convenției NAFO. În acest context, NAFO a adoptat un moratoriu pentru pescuitul de crevete în diviziunea 3L, a mărit TAC pentru sebastă în diviziunea 3M pentru a acoperi anumite capturi accidentale și a redeschis pescuitului de cambulă cenușie în diviziunea 3NO. (31) Anumite măsuri internaționale care creează sau restricționează posibilitățile de pescuit pentru Uniune sunt adoptate de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului relevante la sfârșitul anului și devin aplicabile înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament. Prin urmare, este necesar ca dispozițiile care pun în aplicare aceste măsuri în legislația Uniunii să se aplice retroactiv. Mai exact, deoarece sezonul de pescuit în zona Convenției CCAMLR se derulează de la data de 1 decembrie la data de 30 noiembrie și, prin urmare, anumite posibilități sau interdicții de pescuit în zona convenției CCAMLR sunt stabilite pentru o perioadă care începe la 1 decembrie 2014, este necesar ca dispozițiile corespunzătoare din prezentul regulament să se aplice de la respectiva dată. Această aplicare retroactivă nu va aduce atingere principiului așteptărilor legitime, deoarece membrilor CCAMLR le este interzis să pescuiască fără autorizație în zona care face obiectul convenției CCAMLR. (32) În conformitate cu declarația Uniunii adresată Republicii Bolivariene a Venezuelei privind acordarea de posibilități de pescuit în apele Uniunii navelor de pescuit aflate sub pavilionul Republicii Bolivariene a Venezuelei în zona economică exclusivă din largul coastei Guyanei Franceze[22], este necesară stabilirea posibilităților de pescuit pentru specii de lutianide disponibile pentru Venezuela în apele Uniunii. (33) În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru autorizarea unui stat membru de a beneficia de sistemul de gestionare a alocărilor efortului de pescuit în conformitate cu un sistem bazat pe kilowați-zile, ar trebui să se confere competențe de executare Comisiei. (34) În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei în ceea ce privește acordarea de zile suplimentare pe mare pentru încetarea permanentă a activităților de pescuit și pentru sporirea prezenței observatorilor științifici, precum și în ceea ce privește stabilirea formatelor foilor de calcul pentru culegerea și transmiterea informațiilor privind transferul de zile pe mare între navele de pescuit care arborează pavilionul unui stat membru. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011[23]. (35) Pentru a evita întreruperea activităților de pescuit și a asigura subzistența pescarilor din Uniune, prezentul regulament ar trebui să se aplice de la 1 ianuarie 2015, cu excepția dispozițiilor referitoare la limitele efortului de pescuit, care ar trebui să se aplice de la 1 februarie 2015, și a anumitor dispoziții specifice anumitor regiuni, care ar trebui să aibă o dată de aplicare specifică. Din motive de urgență, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare imediat după publicarea sa. (36) Posibilitățile de pescuit ar trebui utilizate în deplină conformitate cu dreptul aplicabil al Uniunii, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: TITLUL I DISPOZIȚII GENERALE Articolul 1 Obiect 1. Prezentul regulament stabilește posibilitățile de pescuit disponibile în apele Uniunii și, pentru navele din Uniune, în anumite ape din afara Uniunii pentru anumite stocuri de pește și grupe de stocuri de pește. 2. Posibilitățile de pescuit menționate la alineatul (1) includ: (a) limitele capturilor pentru anul 2015 și, în situațiile precizate explicit în prezentul regulament, pentru anul 2016; (b) limite ale efortului de pescuit pentru perioada 1 februarie 2015-31 ianuarie 2016, cu excepția cazului în care alte perioade pentru limitele efortului sunt stabilite la articolele 9, 29 și 31 și în anexa IIE; (c) posibilitățile de pescuit pentru perioada 1 decembrie 2014 - 30 noiembrie 2015 pentru anumite stocuri din zona Convenției CCAMLR; (d) posibilitățile de pescuit pentru anumite stocuri din zona Convenției CITT stabilite la articolul 33 pentru perioadele din 2015 și 2016 menționate în dispoziția respectivă. Articolul 2 Domeniul de aplicare Prezentul regulament se aplică următoarelor nave: (a) nave din Uniune; (b) nave ale țărilor terțe aflate în apele Uniunii; (c) nave de pescuit în scopuri de agrement, numai în sensul articolului 1 litera b), articolului 3 litera (c) și articolului 12 și al prezentului regulament. Articolul 3 Definiții În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții: (a) „navă din Uniune” înseamnă o navă de pescuit astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1380/2013; (b) „navă a unei țări terțe” înseamnă o navă de pescuit astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, care arborează pavilionul unei țări terțe și este înmatriculată în țara terță respectivă. (c) „nave de pescuit de agrement” înseamnă nave care practică pescuitul de agrement, astfel cum se menționează la articolul 4 alineatul (28) din Regulamentul (UE) nr. 1224/2009; (d) „ape ale Uniunii” înseamnă apele aflate sub suveranitatea sau sub jurisdicția statelor membre, cu excepția apelor adiacente teritoriilor enumerate în anexa II la tratat; (e) „ape internaționale” înseamnă apele care se găsesc în afara suveranității sau jurisdicției vreunui stat; (f) „stoc” înseamnă o resursă biologică marină existentă într-o anumită zonă de gestionare; (f) „captură totală admisibilă” (TAC) înseamnă: (i) în activitățile de pescuit care fac obiectul obligației de debarcare menționate la articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, cantitatea de pește care poate fi pescuită anual din fiecare stoc; (ii) în alte activități de pescuit, cantitatea care poate fi debarcată anual din fiecare stoc; (g) „cotă” înseamnă o proporție din TAC alocată Uniunii, unui stat membru sau unei țări terțe; (h) „evaluări analitice” înseamnă o evaluare cantitativă a tendințelor unui anumit stoc, bazată pe date privind biologia și exploatarea stocului și despre care s-a stabilit printr-o analiză științifică că are o calitate suficientă pentru a servi drept bază pentru avize științifice privind opțiunile viitoare în materie de capturi; (i) „abordare precaută a gestionării activităților de pescuit” înseamnă o abordare conform căreia absența unor informații științifice adecvate nu trebuie să justifice decizia de a amâna sau a nu lua măsuri de gestionare pentru conservarea speciilor vizate, a speciilor asociate sau dependente, precum și a speciilor care nu sunt vizate și a mediului acestora; (j) „dimensiunea ochiului de plasă” înseamnă dimensiunea ochiului plaselor de pescuit determinată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 517/2008[24]; (k) „registrul flotei de pescuit a Uniunii” înseamnă registrul creat de Comisie în conformitate cu articolul 24 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013; (l ) "jurnal de pescuit" înseamnă jurnalul menționat la articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009. Articolul 4 Zone de pescuit În sensul prezentului regulament se aplică următoarele definiții ale zonelor: (a) zonele ICES (Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime) sunt zonele geografice precizate în anexa III la Regulamentul (CE) nr. 218/2009[25]; (b) „Skagerrak” înseamnă zona geografică delimitată la vest de o linie trasată de la farul Hanstholm la farul Lindesnes și la sud de o linie trasată de la farul Skagen la farul Tistlarna și de la acest punct la cel mai apropiat punct de pe coasta suedeză; (c) „Kattegat” înseamnă zona geografică delimitată la nord de o linie trasată de la farul Skagen la farul Tistlarna și de la acest punct la punctul cel mai apropiat pe coasta suedeză și la sud de o linie trasată de la Hasenøre la Gnibens Spids, de la Korshage la Spodsbjerg și de la Gilbjerg Hoved la Kullen; (d) „unitatea funcțională 16 din subzona ICES VII” înseamnă zona geografică delimitată de loxodromele care unesc secvențial următoarele poziții: – 53° 30' N 15° 00' V, – 53° 30' N 11 ° 00' V, – 51 ° 30' N 11 ° 00' V, – 51 ° 30' N 13 ° 00' V, – 51 ° 00' N 13 ° 00' V, – 51 ° 00' N 15° 00' V, – 53° 30' N 15° 00' V; (e) „Golful Cádiz” înseamnă zona geografică a diviziunii ICES IXa la est de longitudinea 7° 23′ 48″ V; (f) „zonele CECAF (Comitetul pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului)” sunt zonele geografice precizate în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 216/2009 al Parlamentului European și al Consiliului[26]; (g) „zonele NAFO (Organizația de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest)” sunt zonele geografice precizate în anexa III la Regulamentul (CE) nr. 217/2009 al Parlamentului European și al Consiliului[27]; (h) „zona Convenției SEAFO (Organizația de Pescuit în Atlanticul de Sud-Est)” este zona geografică definită în Convenția privind conservarea și gestionarea resurselor piscicole din sud‑estul Oceanului Atlantic[28]; (i) „zona Convenției ICCAT (Comisia Internațională pentru Conservarea Tonului din Oceanul Atlantic)” este zona geografică definită în Convenția internațională pentru conservarea tonului din Oceanul Atlantic[29]; (j) „zona Convenției CCAMLR (Comisia pentru conservarea faunei și florei marine din Antarctica)” este zona geografică definită la articolul 2 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 601/2004[30]; (k) „zona Convenției CITT (Comisia inter-americană pentru tonul tropical)” este zona geografică definită în Convenția pentru întărirea Comisiei inter‑americane pentru tonul tropical instituite prin Convenția din 1949 între Statele Unite ale Americii și Republica Costa Rica („Convenția de la Antigua”)[31]; (l) „zona Convenției IOTC (Comisia Tonului din Oceanul Indian)” este zona geografică definită în Acordul de instituire a Comisiei Tonului din Oceanul Indian[32]; (m) „zona Convenției SPRFMO (Organizația regională pentru gestionarea pescuitului în sudul Pacificului)” este zona de mare liberă situată la sud de 10o N, la nord de zona Convenției CCAMLR, la est de zona Convenției SIOFA, definită în Acordul privind pescuitul în sudul Oceanului Indian[33], și la vest de zonele de pescuit aflate sub jurisdicția statelor din America de Sud; (n) „zona Convenției WCPFC (Comisia privind pescuitul în Oceanul Pacific de Vest și Central )” este zona geografică definită în Convenția privind conservarea și gestionarea rezervelor de pești mari migratori din Oceanul Pacific de Vest și Central[34]; (o) „zona de mare liberă din Marea Bering” înseamnă zona geografică de mare liberă din Marea Bering dincolo de 200 de mile marine de la liniile de bază de la care este măsurată lățimea mării teritoriale a statelor costiere la Marea Bering; (p) „zona de suprapunere dintre CITT și WCPFC” înseamnă zona geografică definită prin următoarele limite: – longitudine 150° V; – longitudine 130° V; – latitudine 4º S; – latitudine 50° S. TITLUL II POSIBILITĂȚI DE PESCUIT PENTRU NAVELE DIN UNIUNE Capitolul I Dispoziții generale Articolul 5 Capturi totale admisibile (TAC) și alocări 1. TAC-urile pentru navele din Uniune aflate în apele Uniunii sau în anumite ape din afara Uniunii, precum și alocarea acestor TAC-uri diferitelor state membre și, după caz, condițiile legate funcțional de acestea sunt stabilite în anexa I. 2. Navele Uniunii sunt autorizate să efectueze capturi, în cadrul TAC-urilor stabilite în anexa I, în apele care intră, în ceea ce privește pescuitul, sub jurisdicția Insulelor Feroe, a Groenlandei, a Islandei și a Norvegiei, precum și în zona de pescuit din jurul insulei Jan Mayen, sub rezerva condițiilor stabilite la articolul 19 și în anexa III la prezentul regulament și în Regulamentul (CE) nr. 1006/2008 al Consiliului[35] și în dispozițiile de punere în aplicare a acestuia. 3. În vederea respectării condiției speciale prevăzute în anexa IA, pentru stocul de uvă în apele Uniunii din zonele ICES IIa, IIIa și IV, se aplică zonele de gestionare definite în anexa IID. Articolul 6 TAC-urile care trebuie stabilite la nivelul statelor membre 1. TAC-urile pentru anumite stocuri de pește se stabilesc de statul membru în cauză. Aceste stocuri sunt identificate în anexa I. 2. TAC-urile care urmează să fie stabilite de un stat membru: (a) respectă principiile și normele politicii comune în domeniul pescuitului, în special principiul exploatării durabile a stocului; și (b) conduc: (i) dacă sunt disponibile evaluări analitice, la exploatarea stocului în conformitate cu producția maximă durabilă începând cu 2015, în modul cel mai probabil cu putință; (ii) dacă nu sunt disponibile evaluări analitice sau dacă acestea sunt incomplete, la exploatarea stocului în conformitate cu abordarea precaută a gestionării activităților de pescuit. 3. Până la 15 martie 2015, fiecare stat membru vizat transmite Comisiei următoarele informații: (a) TAC-urile adoptate; (b) datele colectate și evaluate de statul membru respectiv pe care se fundamentează TAC-urile adoptate, (c) detalii privind conformitatea TAC-urilor adoptate cu dispozițiile de la alineatul (2). Articolul 7 Condiții referitoare la debarcarea capturilor și a capturilor accidentale 1. Peștii din stocurile pentru care sunt stabilite TAC-uri, capturați în cadrul activităților de pescuit menționate la articolul 15 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, fac obiectul obligației de debarcare prevăzute de regulamentul respectiv. 2. Peștii din alte stocuri pentru care sunt stabilite TAC-uri sunt reținuți la bord sau debarcați numai în cazul în care: (a) capturile au fost efectuate de nave care navighează sub pavilionul unui stat membru care deține o cotă, iar această cotă nu este epuizată; sau (b) capturile constau într-o fracțiune a unei cote a Uniunii care nu a fost alocată sub formă de cote între statele membre, iar această cotă a Uniunii nu a fost epuizată. 3. Stocurile de specii nevizate, aflate în limitele biologice de siguranță menționate la articolul 15 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, sunt identificate în anexa I în sensul derogării de la obligația de a scădea capturile din cotele relevante, prevăzută la articolul respectiv. Articolul 8 Limite ale efortului de pescuit Se aplică următoarele măsuri privind efortul de pescuit: (a) Anexa IIA pentru gestionarea anumitor stocuri de cod, limbă de mare și cambulă de Baltica din Kattegat, Skagerrak, partea din diviziunea ICES IIIa neacoperită de Skagerrak și Kattegat, subzona ICES IV și diviziunile ICES VIa, VIIa și VIId, precum și în apele Uniunii din diviziunile ICES IIa și Vb; (b) Anexa IIB pentru refacerea stocurilor de merluciu și de langustină din diviziunile ICES VIIIc și IXa, cu excepția Golfului Cádiz; (c) Anexa IIC pentru gestionarea stocurilor de limbă-de-mare din diviziunea ICES VIIe; (d) Anexa IIE pentru gestionarea stocurilor de biban-de-mare din diviziunea ICES VIIe. Articolul 9 Limite de captură și de efort pentru pescuitul la mare adâncime 1. Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2347/2002[36] care stabilește obligația de a deține un permis de pescuit de adâncime se aplică și în cazul stocurilor de halibut negru. Operațiunile de capturare, reținere la bord, transbordare și debarcare a halibutului negru se desfășoară în condițiile prevăzute la articolul respectiv. 2. Statele membre se asigură că nivelurile efortului de pescuit pentru 2015, măsurate în kilowați-zile de absență din port, ale navelor care dețin permise de pescuit de adâncime menționate la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 nu depășesc 65 % din efortul de pescuit anual mediu realizat de navele statului membru în cauză în 2003 cu ocazia campaniilor de pescuit pentru care navele dețineau permise de pescuit de adâncime sau în cursul cărora au fost capturate speciile de adâncime enumerate în anexele I și II la regulamentul respectiv. Prezentul alineat se aplică numai campaniilor de pescuit în care au fost capturate peste 100 kg de specii de adâncime, altele decât argentina mare. Articolul 10 Dispoziții speciale privind alocarea posibilităților de pescuit 1. Alocarea posibilităților de pescuit între statele membre conform prezentului regulament nu aduce atingere: (a) schimburilor efectuate în conformitate cu articolul 16 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013; (b) deducerilor și alocărilor efectuate în temeiul articolului 37 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009; (c) realocărilor efectuate în temeiul articolului 10 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1006/2008; (d) debarcărilor suplimentare autorizate în temeiul articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 și al articolului 15 alineatul (9) din Regulamentul 1380/2013; (e) cantităților reținute în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96; (f) deducerilor efectuate în conformitate cu articolele 105, 106 și 107 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009; (g) transferurilor sau schimburilor de cote în temeiul articolului 20 din prezentul regulament; (h) alocărilor suplimentare în temeiul articolului 14 din prezentul regulament. 2. Cu excepția cazurilor în care există dispoziții contrare în anexa I la prezentul regulament, articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 se aplică stocurilor care fac obiectul unor TAC-uri de precauție, iar articolul 3 alineatele (2) și (3) și articolul 4 din regulamentul respectiv se aplică stocurilor care fac obiectul unor TAC-uri analitice. Articolele 3 și 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 ar trebui să se aplice TAC-urilor numai în cazul în care statele membre nu utilizează flexibilitatea interanuală prevăzută la articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. Articolul 11 Perioadele de interdicție a pescuitului 1. Se interzice pescuitul sau reținerea la bord a oricăreia dintre următoarele specii din Porcupine Bank în perioada 1 mai - 31 mai 2015: cod, specii de cardină, pește-pescar, eglefin, merlan, merluciu, langustină, cambulă de Baltica, polac, cod saithe, vulpi și pisici de mare, limbă-de-mare comună, brosme, mihalț-de-mare albastru, mihalț-de-mare și câine-de-mare. În sensul prezentului alineat, Porcupine Bank cuprinde zona geografică delimitată de loxodromele care unesc secvențial următoarele poziții: Punct || Latitudine || Longitudine 1 || 52° 27' N || 12° 19' V 2 || 52° 40' N || 12° 30' V 3 || 52° 47' N || 12° 39.600' V 4 || 52° 47' N || 12° 56' V 5 || 52° 13,5' N || 13 ° 53.830' V 6 || 51 ° 22' N || 14 ° 24' V 7 || 51 ° 22' N || 14 ° 03' V 8 || 52° 10' N || 13 ° 25' V 9 || 52° 32' N || 13 ° 07.500' V 10 || 52° 43' N || 12° 55' V 11 || 52° 43' N || 12° 43' V 12 || 52° 38.800' N || 12° 37' V 13 || 52° 27' N || 12° 23' V 14 || 52° 27' N || 12° 19' V Prin derogare de la primul alineat, tranzitul prin Porcupine Bank, transportând la bord speciile menționate la alineatul respectiv, este permis în conformitate cu articolul 50 alineatele (3), (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009. 2. Pescuitul comercial de uvă cu traule de fund, cu năvoade sau cu unelte tractate similare cu dimensiunea ochiului de plasă mai mică de 16 mm este interzis în diviziunile ICES IIa, IIIa și în subzona ICES IV de la 1 ianuarie la 31 martie 2015 și de la 1 august la 31 decembrie 2015. Interdicția prevăzută la primul paragraful se aplică și navelor din țări terțe autorizate să pescuiască uvă în apele Uniunii din subzona ICES IV. Articolul 12 Pescuitul de agrement de biban-de-mare Pentru pescuitul de agrement în diviziunile ICES IVb, IVc, VIIa, VIId, VIIe, VIIf, VIIg și VIIh, se aplică o limită zilnică de un biban-de-mare pe persoană. Articolul 13 Interdicții 1. Se interzice navelor din Uniune să pescuiască, să rețină la bord, să transbordeze sau să debarce următoarele specii: (a) de vatos spinos (Amblyraja radiata) în apele Uniunii din diviziunile ICES IIa, IIIa și VIId și din în subzona ICES IV; (b) rechin pelerin (Cetorhinus maximus) și rechin alb (Carcharodon carcharias) în toate apele; (c) complexul de specii (Dipturus batis) de vulpe neagră (Dipturus cf. flossada și Dipturus cf. intermedia) în apele Uniunii din diviziunea ICES IIa și din subzonele ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX și X; (d) rechin neted (Galeorhinus galeus) și micul rechin lanternă (Etmopterus pusillus) în apele Uniunii din diviziunea ICES IIa, în subzona ICES IV și în toate apele din subzonele ICES I, V, VI, VII, VIII, XII și XIV; (e) rechin focă (Dalatias licha), câine de mare abisal (Deania calcea), rechin catifelat (Centrophorus squamosus), marele rechin lanternă (Etmopterus princeps) și rechin portughez (Centroscymnus coelolepis) în apele Uniunii din diviziunea ICES IIa, în subzona ICES IV și în toate apele din subzonele ICES I și XIV; (f) rechinul scrumbiilor (Lamna nasus) în toate apele; (g) diavol de mare (Manta birostris) în toate apele; (h) vulpe de mare (Raja clavata) în apele Uniunii din diviziunea ICES IIIa; (i) Raja (Dipturus) nidarosiensis în apele Uniunii din diviziunile ICES VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh și VIIk; (j) pisică de mare marmorată (Raja undulata) în apele Uniunii din subzonele ICES VI și X și vulpe-de-mare albă (Raja alba) în apele Uniunii din subzonele ICES VI, VII, VIII, IX și X; (k) Rhinobatidae în apele Uniunii din subzonele ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X și XII; (l) câine de mare cu spini (Squalus acanthias) în apele Uniunii din diviziunea ICES IIa, în subzona ICES IV și în toate apele din subzonele ICES I, V, VI, VII, VIII, XII și XIV; (m) rechinul călugăr (Squatina squatina) în apele Uniunii. 2. Atunci când sunt capturate accidental, speciile menționate la alineatul (1) nu trebuie să fie vătămate. Exemplarele capturate trebuie eliberate imediat. Articolul 14 Transmiterea datelor Atunci când, în conformitate cu articolele 33 și 34 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, statele membre transmit Comisiei date privind debarcările de stocuri capturate, acestea utilizează codurile stocurilor prevăzute în anexa I la prezentul regulament. Capitolul II Alocări suplimentare pentru navele care participă la studii privind pescuitul integral documentat Articolul 15 Alocări suplimentare 1. Pentru anumite stocuri, un stat membru poate acorda o alocare suplimentară navelor care navighează sub pavilionul său și care participă la studii privind pescuitul integral documentat. Aceste stocuri sunt identificate în anexa I. 2. Alocarea suplimentară menționată la alineatul (1) nu depășește limita totală prevăzută în anexa I ca procent din cota alocată statului membru respectiv. Articolul 16 Condiții pentru alocări suplimentare 1. Alocarea suplimentară menționată la articolul 15 trebuie să respecte următoarele condiții: (a) nava trebuie să utilizeze camere de televiziune cu circuit închis (CCTV) conectate la un sistem de senzori (ansamblu denumit în continuare „sistem CCTV”) pentru a înregistra toate activitățile de pescuit și prelucrare de la bordul navei; (b) alocarea suplimentară acordată unei anumite nave care participă la studii privind pescuitul integral documentat nu trebuie să depășească următoarele limite: (i) 75 % din capturile din stocul respectiv aruncate înapoi în mare, conform estimărilor statului membru vizat, efectuate de tipul de navă căruia îi aparține nava care a primit alocarea suplimentară; (ii) 30 % din alocarea acordată navei respective înainte de participarea la studii. (c) toate capturile navei respective din stocul care face obiectul alocării suplimentare, inclusiv capturile de pește care se află sub dimensiunea minimă de debarcare, potrivit definiției din anexa XII la Regulamentul (CE) nr. 850/98 al Consiliului[37], se scad din alocarea individuală a navei care rezultă din toate alocările suplimentare acordate în temeiul articolului 14. (d) după ce nava utilizează integral alocarea individuală pentru un stoc care face obiectul alocării suplimentare, nava în cauză trebuie să înceteze orice activitate de pescuit în zona în care se aplică respectiva TAC. (e) în ceea ce privește stocurile în cazul cărora se poate utiliza prezentul articol, statele membre pot permite transferuri ale alocărilor individuale sau ale unor părți din respectivele alocări de la navele care nu participă la studii privind pescuitul integral documentat la navele care participă la astfel de studii, cu condiția să se poată demonstra că nu crește nivelul capturilor aruncate înapoi în mare de către navele neparticipante. 2. Fără a se aduce atingere prevederilor de la de la alineatul (1) litera (b) punctul (i), un stat membru poate acorda, în mod excepțional, unei nave aflate sub pavilionul său o alocare suplimentară care depășește 75 % din capturile estimative din stocul respectiv aruncate înapoi în mare efectuate de tipul de navă căruia îi aparține nava care a primit alocarea suplimentară, cu condiția ca: (a) rata capturilor din stocul respectiv aruncate înapoi în mare, estimată pentru tipul de navă vizat, să nu depășească 10 %; (b) includerea tipului respectiv de navă să fie importantă pentru a evalua potențialul sistemului CCTV în ceea ce privește controlul; (c) să nu se depășească o limită generală de 75 % din capturile estimative din stocul respectiv aruncate înapoi în mare efectuate de ansamblul navelor care participă la studiile respective. 3. Înainte de a acorda alocarea suplimentară menționată la articolul 14, un stat membru transmite Comisiei următoarele informații: (a) lista navelor aflate sub pavilionul său care participă la studii privind pescuitul integral documentat; (b) specificațiile echipamentului electronic de monitorizare la distanță instalat la bordul navelor respective; (c) capacitatea, tipul și specificațiile uneltelor de pescuit utilizate de navele respective; (d) capturile aruncate înapoi mare estimate pentru fiecare tip de navă care participă la studii; (e) cantitatea capturilor din stocul care face obiectul TAC relevante realizate în 2014 de navele care participă la studii. Articolul 17 Prelucrarea datelor cu caracter personal În măsura în care înregistrările obținute în conformitate cu articolul 16 alineatul (1) litera (a) implică prelucrarea de date cu caracter personal în sensul Directivei 95/46/CE, directiva menționată se aplică prelucrării datelor respective. Articolul 18 Retragerea alocărilor suplimentare În cazul în care un stat membru constată că o navă care participă la studii privind pescuitul integral documentat nu respectă condițiile prevăzute la articolul 16, statul membru în cauză retrage imediat alocarea suplimentară acordată navei respective și o exclude de la participarea la aceste studii pentru restul anului 2015. Articolul 19 Analiza științifică a capturilor aruncate înapoi în mare Comisia poate solicita oricărui stat membru care se prevalează de prezentul articol să transmită estimarea capturilor aruncate înapoi în mare defalcată pe tipuri de nave unui organism științific consultativ pentru evaluare, în vederea monitorizării implementării cerinței prevăzute la articolul 16 alineatul (1) litera (b) punctul (i) În absența unei evaluări care să confirme respectivele capturi aruncate înapoi în mare, statul membru în cauză ia toate măsurile necesare pentru a asigura conformitatea cu această cerință și informează Comisia în acest sens. Capitolul III Autorizații de pescuit în apele țărilor terțe Articolul 20 Autorizații de pescuit 1. Numărul maxim de autorizații de pescuit pentru navele din Uniune care pescuiesc în apele unei țări terțe este stabilit în anexa III. 2. În cazul în care un stat membru transferă o cotă altui stat membru („schimb de cote”) în zonele de pescuit stabilite în anexa III, în baza articolului 16 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, transferul include un transfer corespunzător de autorizații de pescuit și este notificat Comisiei. Totuși, nu trebuie depășit numărul total de autorizații de pescuit pentru fiecare zonă de pescuit, astfel cum este stabilit în anexa III. Capitolul IV Posibilități de pescuit în apele organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului Articolul 21 Transferuri și schimburi de cote 1. În cazurile în care, în temeiul regulamentului unei organizații regionale de gestionare a pescuitului (ORGP), sunt permise transferuri și schimburi de cote între părțile contractante la ORGP, un stat membru (denumit în continuare „statul membru în cauză”) poate discuta cu o parte contractantă la organizația regională de gestionare a pescuitului și, după caz, elabora o eventuală propunere privind transferul sau schimbul de cote avut în vedere. 2. Atunci când Comisia este notificată de statul membru în cauză, aceasta poate aproba propunerea privind transferul sau schimbul de cote avut în vedere, discutat de statul membru cu o parte contractantă relevantă la ORGP. În acel moment, Comisia dă și obține acordul părții contractante relevante la ORGP, fără întârziere, pentru asumarea obligațiilor în virtutea unui astfel de transfer sau schimb de cote. Comisia notifică ulterior respectivul transfer sau schimb de cote convenit secretariatului ORGP, în conformitate cu regulamentul acelei organizații. 3. Comisia informează statele membre cu privire la transferul sau schimbul de cote convenit. 4. Posibilitățile de pescuit primite sau transferate de la sau către partea contractantă relevantă la ORGP în cadrul transferului sau schimbului de cote vor fi considerate cote alocate sau scăzute din cotele alocate statului membru respectiv, începând cu momentul din care intră în vigoare transferul sau schimbul de cote, în conformitate cu termenii acordului convenit cu partea contractantă relevantă la ORGP sau în conformitate cu normele ORGP respective, după caz. O astfel de alocare nu modifică metoda de distribuție existentă în vederea alocării posibilităților de pescuit statelor membre în conformitate cu principiul stabilității relative a activităților de pescuit. SECȚIUNEA 1 ZONA CONVENȚIEI ICCAT Articolul 22 Limitări ale capacității de pescuit, de creștere și de îngrășare a tonului roșu 1. Numărul navelor cu platformă și paragate și al navelor cu undițe tractate ale Uniunii autorizate să pescuiască activ în Oceanul Atlantic de Est ton roșu cu o greutate/lungime cuprinse între 8 kg/75 cm și 30 kg/115 cm se limitează conform anexei IV punctul 1. 2. Numărul navelor Uniunii de pescuit artizanal de coastă autorizate să pescuiască activ în Marea Mediterană ton roșu cu o greutate/lungime cuprinse între 8 kg/75 cm și 30 kg/115 cm se limitează conform anexei IV punctul 2. 3. Numărul navelor de pescuit ale Uniunii autorizate să pescuiască activ în Marea Adriatică, în scopul creșterii, ton roșu cu o greutate/lungime cuprinse între 8 kg/75 cm și 30 kg/115 cm se limitează conform anexei IV punctul 3. 4. Numărul și capacitatea totală, ca tonaj brut, a navelor de pescuit autorizate să pescuiască, să rețină la bord, să transbordeze, să transporte sau să debarce ton roșu în Atlanticul de Est și în Marea Mediterană se limitează conform anexei IV punctul 4. 5. Numărul de capcane utilizate pentru pescuitul de ton roșu în Atlanticul de Est și în Marea Mediterană se limitează conform anexei IV punctul 5. 6. Capacitatea de creștere a tonului roșu, capacitatea de îngrășare a acestuia și volumul maxim al intrărilor de ton roșu sălbatic capturat repartizat fermelor piscicole din Oceanul Atlantic de Est și din Marea Mediterană se limitează conform anexei IV punctul 6. Articolul 23 Pescuitul sportiv și de agrement Statele membre alocă o cotă specifică pescuitului sportiv și de agrement al tonului roșu din cotele care le-au fost alocate conform anexei ID. Articolul 24 Rechini 1. Se interzic reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de rechin-vulpe (Alopias superciliosus) în orice activitate de pescuit. 2. Pescuitul direcționat al speciilor de rechini-vulpe din genul Alopias este interzis. 3. Se interzic reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de rechin-ciocan din familia Sphyrnidae (cu excepția Sphyrna tiburo) în activitățile de pescuit din zona Convenției ICCAT. 4. Se interzic reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de rechin cu înotătoare albe (Carcharhinus longimanus) capturat în orice activitate de pescuit. 5. Se interzice reținerea la bord a rechinilor catifelați (Carcharhinus falciformis) capturați în orice activitate de pescuit. SECȚIUNEA 2 ZONA CONVENȚIEI CCAMLR Articolul 25 Interdicții și limite de captură 1. Pescuitul direcționat al speciilor enumerate în anexa V partea A este interzis în zonele și în perioadele prevăzute în respectiva anexă. 2. Pentru pescuitul experimental, TAC-urile și limitele capturilor accidentale stabilite în anexa V partea B se aplică în subzonele stabilite în respectiva anexă. Articolul 26 Pescuitul experimental 1. În 2015, numai statele membre care sunt membre ale Comisiei CCAMLR pot participa la pescuitul experimental cu paragate de Dissostichus spp. în subzonele FAO 88.1 și 88.2, precum și în diviziunile 58.4.1, 58.4.2 și 58.4.3a, în afara zonelor de jurisdicție națională. Dacă unul dintre aceste state membre intenționează să participe la astfel de activități de pescuit, acesta informează Secretariatul CCAMLR în conformitate cu articolele 7 și 7a din Regulamentul (CE) nr. 601/2004 și în orice caz până la 1 iunie 2015 cel târziu. 2. În ceea ce privește subzonele FAO 88.1 și 88.2 și diviziunile 58.4.1, 58.4.2 și 58.4.3a, TAC-urile și limitele capturilor accidentale pe subzonă și pe diviziune, precum și distribuția acestora între unitățile de cercetare la scară mică (SSRU) din fiecare dintre acestea, sunt stabilite în anexa V partea B. Pescuitul în orice SSRU încetează atunci când captura raportată atinge TAC-ul specificat, iar SSRU respectivă se închide pentru pescuit pentru restul sezonului. 3. Pescuitul are loc într-o zonă geografică și batimetrică cât se poate de întinsă pentru a obține informațiile necesare în vederea determinării potențialului de pescuit și pentru a evita concentrarea excesivă a capturilor și a efortului de pescuit. Cu toate acestea, pescuitul în subzonele FAO 88.1 și 88.2, precum și în diviziunile 58.4.1, 58.4.2 și 58.4.3a este interzis la adâncimi mai mici de 550 m. Articolul 27 Pescuitul de krill în cursul sezonului de pescuit 2015/2016 1. Numai statele membre care sunt membre ale Comisiei CCAMLR pot pescui krill (Euphausia superba) în zona Convenției CCAMLR în sezonul de pescuit 2015/2016. Dacă unul dintre aceste state membre intenționează să pescuiască krill în zona Convenției CCAMLR, acesta informează, cel târziu la 1 iunie 2015, Secretariatul CCAMLR, în conformitate cu articolul 5a din Regulamentul (CE) nr. 601/2004, și Comisia, utilizând în acest scop modelul prevăzut în anexa V partea C din prezentul regulament, cu privire la intenția sa de a pescui krill. 2. Notificarea menționată la alineatul (1) din prezentul articol trebuie să includă informațiile prevăzute la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 601/2004 pentru fiecare navă care urmează să fie autorizată de statul membru să participe la pescuitul de krill. 3. Un stat membru care intenționează să pescuiască krill în zona Convenției CCAMLR își notifică intenția în acest sens în legătură cu navele autorizate care navighează sub pavilionul său în momentul notificării sau care navighează sub pavilionul altui membru CCAMLR și despre care se presupune că, la momentul desfășurării pescuitului, vor naviga sub pavilionul respectivului stat membru. 4. Statele membre pot autoriza participarea la pescuitul de krill a altor nave decât cele notificate Secretariatului CCAMLR în conformitate cu alineatele (1), (2) și (3) de la prezentul articol, dacă o navă autorizată nu poate participa la pescuit din motive operaționale întemeiate sau în caz de forță majoră. În această situație, statele membre în cauză informează de îndată secretariatul CCAMLR și Comisia, furnizând: (a) toate detaliile legate de nava/navele înlocuitoare, inclusiv informațiile prevăzute la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 601/2004; (b) o relatare completă a motivelor care justifică înlocuirea și orice dovadă sau referințe justificative pertinente. 5. Statele membre nu autorizează participarea la pescuitul de krill a navelor care se află pe oricare dintre listele CCAMLR de nave care practică pescuitul ilegal, nedeclarat și nereglementat (IUU). SECȚIUNEA 3 ZONA CONVENȚIEI IOTC Articolul 28 Limitarea capacității de pescuit a navelor care pescuiesc în zona Convenției IOTC 1. Numărul maxim de nave din Uniune care pescuiesc specii de ton tropical în zona Convenției IOTC și capacitatea corespondentă, exprimată ca tonaj brut, sunt stabilite în anexa VI punctul 1. 2. Numărul maxim de nave din Uniune care pescuiesc pește-spadă (Xiphias gladius) și ton alb (Thunnus alalunga) în zona Convenției IOTC și capacitatea corespondentă, exprimată ca tonaj brut, sunt stabilite în anexa VI punctul 2. 3. Statele membre pot reafecta navele autorizate să desfășoare una din cele două activități de pescuit menționate la alineatele (1) și (2) celeilalte activități de pescuit, cu condiția să poată demonstra Comisiei că schimbarea nu duce la o creștere a efortului de pescuit în ceea ce privește stocurile de pește în cauză. 4. Statele membre se asigură că, în cazul unei propuneri de transfer de capacitate către flota lor, navele care urmează să fie transferate sunt incluse în registrul IOTC al navelor sau în registrul navelor altor organizații regionale pentru pescuitul de ton. Mai mult, nicio navă care figurează pe lista navelor care desfășoară activități de pescuit INN (nave INN) a oricărei organizații regionale de gestionare a pescuitului nu poate fi transferată. 5. Pentru a ține seama de implementarea planurilor de dezvoltare transmise către IOTC, statele membre își pot majora capacitatea de pescuit peste plafoanele menționate la alineatele (1) și (2) numai în limitele stabilite în planurile respective. Articolul 29 Rechini 1. Se interzic reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi din orice specie din familia Alopiidae în orice activitate de pescuit. 2. Sunt interzise reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de rechin cu înotătoare albe (Carcharhinus longimanus) în cadrul oricărei activități de pescuit, cu excepția navelor sub 24 de metri lungime, angajate exclusiv în operațiuni de pescuit în zona economică exclusivă (ZEE) a statului membru de pavilion și cu condiția ca destinația capturilor pe care le efectuează să fie exclusiv consumul local. 3. Atunci când sunt capturate accidental, speciile menționate la alineatul (1) și (2) nu trebuie vătămate. Exemplarele capturate trebuie eliberate imediat. SECȚIUNEA 4 ZONA CONVENȚIEI SPRFMO Articolul 30 Pescuitul pelagic - limitarea capacității Statele membre care au desfășurat, în mod activ, activități de pescuit pelagic în zona Convenției SPRFMO în 2007, 2008 sau 2009 limitează nivelul total al tonajului brut al navelor aflate sub pavilionul lor care pescuiesc stocuri pelagice în 2015 la nivelul total al Uniunii, de 78 600 tonaj brut în zona respectivă. Articolul 31 Pescuit pelagic – TAC-uri 1. Numai statele membre care au desfășurat, în mod activ, activități de pescuit pelagic în zona Convenției SPRFMO în 2007, 2008 sau 2009, în conformitate cu articolul 30, pot pescui stocuri pelagice în această zonă în conformitate cu TAC-urile stabilite în anexa IJ. 2. Posibilitățile de pescuit prevăzute în anexa IJ pot fi utilizate numai cu condiția ca statele membre să transmită Comisiei, în scopul comunicării către secretariatul SPRFMO, lista navelor care pescuiesc în mod activ sau sunt angajate în operațiuni de transbordare în zona Convenției SPRFMO, înregistrări ale sistemelor de monitorizare a navelor (VMS), rapoarte lunare privind capturile și date privind escalele, dacă acestea sunt disponibile, cel târziu până în a cincea zi a lunii următoare. Articolul 32 Pescuitul de fund Statele membre care au un istoric în ceea ce privește efortul sau capturile aferente activităților de pescuit de fund în zona Convenției SPRFMO în perioada 1 ianuarie 2002 - 31 decembrie 2006 își limitează în 2015 efortul sau capturile aferente activităților de pescuit de fund în zona convenției la acele părți din zona convenției în care au avut loc activități de pescuit de fund în acea perioadă și la un nivel care nu depășește nivelurile medii anuale ale parametrilor de captură sau de efort în perioada 1 ianuarie 2002 - 31 decembrie 2006. SECȚIUNEA 5 ZONA CONVENȚIEI CITT Articolul 33 Pescuitul cu plase pungă 1. Pescuitul de ton cu aripioare galbene (Thunnus albacares), de ton obez (Thunnus obesus) și de ton dungat (Katsuwonus pelamis) de către navele de pescuit cu plase-pungă este interzis: (a) în perioada 29 iulie-28 septembrie 2015 sau în perioada 18 noiembrie 2015-18 ianuarie 2016 în zona definită de următoarele limite: – coastele pacifice ale Americilor; – longitudine 150° V; – latitudine 40º N; – latitudine 40º S; (b) în perioada 29 septembrie-29 octombrie 2015 în zona definită de următoarele limite: – longitudine 96° V; – longitudine 110° V; – latitudine 4º N; – latitudine 3° S. 2. Statele membre în cauză informează Comisia cu privire la perioada de interdicție aleasă dintre cele menționate la alineatul (1) înainte de 1 aprilie 2015. Toate navele de pescuit cu plasă-pungă ale statelor membre în cauză trebuie să înceteze pescuitul cu plase-pungă în zonele definite la alineatul (1) în perioada aleasă. 3. Navele de pescuit cu plasă-pungă care pescuiesc ton în zona Convenției CITT rețin la bord și apoi debarcă sau transbordează toate cantitățile de ton cu aripioare galbene, de ton obez și de ton dungat capturate. 4. Alineatul (3) nu se aplică în următoarele cazuri: (a) atunci când peștele este considerat impropriu pentru consumul uman din alte motive decât dimensiunea; sau (b) în ultima parte a unei campanii de pescuit, atunci când spațiul poate fi insuficient pentru stocarea întregii cantități de ton capturate în această parte a campaniei. Articolul 34 Interzicerea pescuitului de rechin cu înotătoare albe 1. Se interzic pescuitul de rechin cu înotătoare albe (Carcharhinus longimanus) din zona Convenției CITT și reținerea la bord, transbordarea, stocarea, oferirea spre vânzare, vânzarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de rechin cu înotătoare albe în respectiva zonă. 2. Atunci când sunt capturate accidental, exemplarele din speciile menționate la alineatul (1) nu trebuie să fie vătămate. Ele trebuie să fie eliberate imediat de către operatorii navelor, care, de asemenea: (a) înregistrează numărul exemplarelor eliberate, indicând starea (moarte sau vii); (b) raportează informațiile menționate la litera (a) statului membru ai cărui resortisanți sunt. Statele membre transmit Comisiei informațiile colectate în cursul anului precedent până la data de 31 ianuarie a anului în care prezentul regulament intră în vigoare. SECȚIUNEA 6 ZONA CONVENȚIEI SEAFO Articolul 35 Interzicerea pescuitului de rechini de adâncime În zona Convenției SEAFO este interzis pescuitul direcționat al următorilor rechini de adâncime: – batoizi (Rajidae), – câine-de-mare cu spini (Squalus acanthias); – rechini din specia Etmopterus bigelowi; – rechini din specia Etmopterus brachyurus; – marele rechin lanternă (Etmopterus princeps); – micul rechin lanternă (Etmopterus pusillus); – rechini din specia Apristurus manis; – rechini din specia Scymnodon squamulosus; – rechini de adâncime din ordinul superior Selachimorpha. SECȚIUNEA 7 ZONA CONVENȚIEI WCPFC Articolul 36 Condiții pentru pescuitul de ton obez, ton cu aripioare galbene, ton dungat și ton alb din Pacificul de Sud 1. Statele membre se asigură că numărul de zile de pescuit alocat navelor de pescuit cu plasă-pungă care pescuiesc ton obez (Thunnus obesus), ton cu aripioare galbene (Thunnus albacares) și ton dungat (Katsuwonus pelamis) în partea din zona Convenției WCPFC situată în marea liberă, între 20 N și 20 S, nu depășește 403 zile. 2. Navele UE nu trebuie să vizeze stocuri de ton alb (Thunnus alalunga) din Pacificul de Sud în zona Convenției WCPFC la sud de 20°S. Articolul 37 Zona închisă pentru pescuitul cu FAD 1. În partea din zona Convenției WCPFC situată între 20° N și 20° S, activitățile de pescuit ale navelor cu plasă-pungă care utilizează dispozitive de atragere a peștilor (fish aggregating device – FAD) sunt interzise între 1 iulie 2015 ora 00:00 și 31 octombrie 2015 ora 24:00. În cursul acestei perioade, navele cu plasă-pungă pot desfășura operațiuni de pescuit în acea parte a zonei Convenției WCPFC doar dacă la bordul acestora este prezent un observator care verifică faptul că, în niciun moment, nava: (a) nu lansează sau nu utilizează un FAD ori un dispozitiv electronic similar; (b) nu pescuiește bancuri de pești cu ajutorul FAD-urilor. 2. Toate navele cu plasă-pungă care pescuiesc în partea zonei Convenției WCPFC menționată la alineatul (1) rețin la bord și debarcă sau transbordează toate cantitățile de ton obez, de ton cu aripioare galbene și de ton dungat capturate. 3. Alineatul (2) nu se aplică în următoarele cazuri: (a) în ultima parte a unei campanii de pescuit, atunci când spațiul este insuficient pentru stocarea întregii cantități; (b) atunci când peștele este impropriu pentru consumul uman din alte motive decât dimensiunea; sau (c) în cazul unei defecțiuni grave a echipamentului de congelare. Articolul 38 Zona de suprapunere între CITT și WCPFC 1. Navele înscrise exclusiv în registrul WCPFC aplică măsurile prevăzute la articolele 34 și 38 atunci când pescuiesc în zona de suprapunere dintre CITT și WCPFC definită la articolul 4 litera (p). 2. Navele înscrise deopotrivă în registrul WCPFC și în cel al CITT, precum și navele înscrise exclusiv în registrul CITT aplică măsurile stabilite la articolul 33 alineatul (1) litera (a) și alineatele (2)-(4) și la articolul 34 atunci când pescuiesc în zona de suprapunere dintre WCPFC și CITT definită la articolul 4 litera (p). Articolul 39 Limitarea numărului de nave din Uniune autorizate să pescuiască pește-spadă Numărul maxim de nave din Uniune autorizate să pescuiască pește-spadă (Xiphias gladius) în zo