În contextul prezentei inițiative, Comisia a examinat mai multe alternative de politică, astfel cum au fost prezentate în raportul de evaluare a impactului. Gama de alternative de politică analizate a inclus atât acțiuni fără caracter legislativ, cât și acțiuni cu caracter legislativ menite să abordeze diferitele obiective specifice, astfel cum sunt prezentate în raport: (i) asigurarea faptului că în cadrul juridic al UE sunt prevăzute norme generale de siguranță pentru toate produsele de consum și riscurile, inclusiv pentru produsele și riscurile legate de noile tehnologii; (ii) abordarea provocărilor legate de siguranța produselor în cadrul canalelor de vânzare online; (iii) luarea de măsuri pentru ca rechemările de produse să fie mai eficace și mai eficiente, astfel încât produsele nesigure să nu ajungă la consumatori; (iv) consolidarea supravegherii pieței și asigurarea unei mai bune alinieri a normelor privind produsele de consum armonizate și cele nearmonizate și, în cele din urmă, (v) abordarea problemelor de siguranță legate de produsele care imită alimentele.

Au fost evaluate o serie de opțiuni. În primul rând, Comisia a analizat modul în care ar putea răspunde obiectivelor specifice fără a revizui DSGP (opțiunea 1). Au fost luate în considerare mai multe măsuri fără caracter legislativ, în special: (i) publicarea unor documente de orientare cu privire la aplicabilitatea DSGP la noile tehnologii și la rechemările de produse și (ii) analizarea posibilității de extindere a măsurilor voluntare din cadrul Angajamentului privind siguranța produselor la vânzările online. Cu toate acestea, diferitele consultări au arătat că astfel de măsuri fără caracter juridic obligatoriu nu ar aborda deficiențele identificate.

Pentru a aborda obiectivele specifice, Comisia a luat în considerare mai multe opțiuni legislative: o revizuire legislativă specifică a DSGP (opțiunea 2), axată pe un număr limitat de modificări și o revizuire completă a DSGP, care să propună o acțiune cuprinzătoare cu privire la toate obiectivele (opțiunea 3). Evaluarea impactului arată că opțiunea 3, care este mai ambițioasă decât opțiunea 2, abordează, de asemenea, mai bine deficiențele identificate și răspunde mai bine obiectivelor specifice care trebuie abordate, menținând în același timp impacturile economice limitate. Opțiunea 4 a avut în vedere o integrare deplină a instrumentelor de supraveghere a pieței, astfel cum s-a propus în pachetul din 2013 privind siguranța produselor și supravegherea pieței, pentru a analiza dacă această opțiune ar fi în continuare valabilă după adoptarea recentă a Regulamentului (UE) 2019/1020. Evaluarea impactului a arătat că opțiunea 4, deși similară pe fond cu opțiunea 3, ar putea genera costuri mai mari pentru întreprinderile din UE. Prin urmare, Comisia a ales opțiunea 3 (revizuirea integrală a DSGP, inclusiv modificarea în regulament) ca fiind cea mai bună opțiune de politică pentru actuala propunere, deoarece aceasta abordează cel mai bine obiectivele de politică, limitând în același timp costurile pentru întreprinderi și autoritățile de supraveghere a pieței.

De asemenea, au fost luate în considerare diferite opțiuni în ceea ce privește siguranța produselor care imită alimentele. Acestea au fost: (i) menținerea unui regim separat pentru aceste produse în temeiul unei directive separate (revizuirea Directivei 87/357/CEE); (ii) integrarea în noua DSGP, cu un regim juridic specific, a dispozițiilor specifice ale actualei Directive 87/357/CEE; (iii) renunțarea la dispozițiile specifice privind produsele care imită alimentele și utilizarea dispozițiilor generale, pentru a asigura siguranța acestor produse pe baza evaluării de la caz la caz a riscurilor. Pentru primele două opțiuni, Comisia a luat în considerare, de asemenea, elaborarea de orientări pentru a soluționa problema interpretării diferite de către statele membre; cu toate acestea, în urma consultării statelor membre a reieșit că divergențele de interpretare a Directivei privind produsele care imită alimentele erau atât de mari încât era necesară o revizuire juridică a normelor pentru a se asigura aplicarea uniformă a acesteia. Comisia a ales ca cea mai bună opțiune de politică renunțarea la regimul specific pentru produsele care imită alimentele și evaluarea siguranței acestora în conformitate cu aceleași principii de evaluare a riscurilor ca și pentru celelalte produse de consum nearmonizate (aspectul privind produsele care imită alimentele va fi luat în considerare în evaluarea riscurilor produsului respectiv).

Opțiunea preferată include: a) clarificarea modului în care actul legislativ s-ar aplica riscurilor generate de noile tehnologii și de vânzarea online, b) dispozițiile care sporesc eficacitatea rechemărilor de produse, c) alinierea la normele armonizate de supraveghere a pieței și asigurarea, pentru operatorii economici și piețele online, a unor responsabilități mai bine definite în ceea ce privește siguranța produselor, d) simplificarea procedurilor de standardizare și e) integrarea dispozițiilor Directivei privind produsele care imită alimentele. Se preconizează că opțiunea preferată va avea efectele expuse în cele ce urmează.

În ceea ce privește impactul economic, se preconizează că opțiunea preferată va aduce beneficii majore pentru consumatori și societate. Estimarea prejudiciului adus consumatorilor ar trebui să scadă cu aproximativ 1,0 miliarde EUR în primul an de punere în aplicare a opțiunii preferate și cu aproximativ 5,5 miliarde EUR în următorul deceniu. Această opțiune ar trebui, de asemenea, să reducă cu peste 400 de milioane EUR pe an prejudiciile pe care rechemările ineficiente de produse le aduc consumatorilor. În plus, prin reducerea numărului de produse nesigure, măsurile propuse ar trebui să reducă, de asemenea, prejudiciile actuale suferite de consumatorii și societatea din UE din cauza accidentelor legate de produse care pot fi prevenite (prejudicii estimate în prezent la 11,5 miliarde EUR pe an) și costurile actuale ale asistenței medicale pentru vătămările cauzate de produse (estimate în prezent la 6,7 miliarde EUR pe an). Impactul exact nu a putut fi cuantificat din cauza lipsei de date privind vătămările, necesare pentru estimarea tendințelor. Economiile de costuri estimate ca urmare a reducerii diferențelor în ceea ce privește punerea în aplicare la nivel național și fragmentarea juridică sunt estimate la 59 de milioane EUR anual pentru întreprinderi și la 0,7 milioane EUR pe an pentru autoritățile de supraveghere a pieței.

Costurile totale pentru întreprinderile din UE (care își desfășoară activitatea în sectorul fabricării, al vânzării cu ridicata și al vânzării cu amănuntul de produse nearmonizate) sunt estimate la 196,6 milioane EUR, echivalentul a 0,02 % din cifra lor de afaceri în primul an de punere în aplicare. În anii următori, costurile recurente pentru întreprinderile din UE s-ar ridica la 177,8 milioane EUR. Aceste costuri sunt legate de obligațiile sporite ale întreprinderilor, în special în ceea ce privește vânzările online, vânzările de produse bazate pe noile tehnologii și rechemările de produse nesigure, precum și de alinierea normelor de supraveghere a pieței la normele aplicabile produselor armonizate. În temeiul prezentei propuneri, autoritățile de supraveghere a pieței din statele membre s-ar confrunta cu costuri recurente suplimentare totale de aproximativ 6,7 milioane EUR anual, ca urmare a competențelor sporite de supraveghere a pieței produselor nesigure, și doar cu costuri unice, relativ moderate, de adaptare și punere în aplicare.