P8_TA(2017)0098

Uleiul de palmier și defrișarea pădurilor tropicale

Rezoluţia Parlamentului European din 4 aprilie 2017 referitoare la uleiul de palmier și defrișarea pădurilor tropicale (2016/2222(INI))

(2018/C 298/01)

Parlamentul European,

— având în vedere obiectivele de dezvoltare durabilă ale Organizației Națiunilor Unite (ODD) pentru perioada 2015-2030,

— având în vedere Acordul de la Paris încheiat în cadrul celei de a 21-a Conferințe a părților la Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (COP 21),

— având în vedere raportul tehnic al Comisiei intitulat „Impactul consumului UE asupra despăduririlor” (2013-063) (1),

— având în vedere Comunicarea Comisiei din 17 octombrie 2008 intitulată „Abordarea problemelor legate de defrișări și de degradarea pădurilor pentru a combate schimbările climatice și reducerea biodiversității” (COM(2008)0645),

— având în vedere Declarația de la Amsterdam din 7 decembrie 2015 întitulată „Către eliminarea defrișărilor din lanțul de distribuție a produselor agricole în țările europene”, care susține un lanț de aprovizionare cu ulei de palmier pe deplin durabil și stoparea defrișărilor ilegale până în 2020,

— având în vedere promisiunea celor cinci state membre și semnatare ale Declarației de la Amsterdam (Danemarca, Germania, Franța, Regatul Unit și Țările de Jos) privind acordarea unui ajutor guvernamental pentru mecanismul menit să facă industria uleiului de palmier 100 % sustenabilă până în 2020,

— având în vedere Strategia europeană pentru o mobilitate cu emisii scăzute de dioxid de carbon din iulie 2016 și propunerea Comisiei din 30 noiembrie 2016 de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile (reformare) (COM(2016)0767),

— având în vedere studiul comandat și finanțat de Comisie la 4 octombrie 2016 intitulat „Impactul biocombustibililor consumați în UE asupra destinației terenurilor: Cuantificarea impacturilor asupra terenurilor și emisiilor de gaze cu efect de seră”;

— având în vedere raportul „Globiom: baza politicii post-2020 privind biocombustibilii”,

— având în vedere Raportul special nr. 18/2016 al Curții de Conturi Europene intitulat „Sistemul UE de certificare a biocarburanților durabili”,

— având în vedere Convenția Organizației Națiunilor Unite privind diversitatea biologică (CBD),

— având în vedere Convenția privind comerțul internațional cu specii ale faunei și florei sălbatice pe cale de dispariție (CITES),

— având în vedere Protocolul de la Nagoya referitor la accesul la resursele genetice și distribuirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora la Convenția privind diversitatea biologică, care a fost adoptat la 29 octombrie 2010 la Nagoya, Japonia, și a intrat în vigoare la 12 octombrie 2014;

— având în vedere Strategia UE în domeniul biodiversității pentru 2020 și evaluarea la jumătatea perioadei aferentă (2);

— având în vedere Rezoluția sa din 2 februarie 2016 referitoare la evaluarea la jumătatea perioadei a Strategiei UE în domeniul biodiversității (3);

— având în vedere Congresul mondial pentru conservarea naturii al Uniunii Internaționale pentru Conservarea Naturii (UICN) organizat în Hawai în 2016 și propunerea sa 066 privind atenuarea impactului extinderii industriei uleiului de palmier și al activităților din domeniu asupra biodiversității,

— având în vedere Declarația Națiunilor Unite privind drepturile popoarelor indigene (UNDRIP),

— având în vedere articolul 52 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere raportul Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară și avizul Comisiei pentru dezvoltare, avizul Comisiei pentru comerț internațional și avizul Comisiei pentru agricultură și dezvoltare rurală (A8-0066/2017),

A. întrucât Uniunea Europeană a ratificat Acordul de la Paris și ar trebui să joace un rol crucial în îndeplinirea obiectivelor stabilite în domeniile ce privesc combaterea schimbărilor climatice și asigurarea protecției mediului și a dezvoltării durabile;

B. întrucât UE a avut un rol decisiv în stabilirea de obiective de dezvoltare durabilă care sunt strâns legate de problema uleiului de palmier (ODD 2, 3, 6, 14, 16, 17 și, în special, 12, 13 și 15);

C. întrucât UE și-a luat angajamentul, în temeiul Agendei pentru 2030 privind dezvoltarea durabilă, de a promova punerea în practică a unei gestionări sustenabile a tuturor tipurilor de păduri, de a opri defrișarea, de a reface pădurile afectate și de a crește în mod substanțial împădurirea și reîmpădurirea la nivel mondial până în 2020; întrucât UE și-a luat de asemenea angajamentul, în temeiul Agendei pentru 2030, de a asigura aplicarea unor modele de consum și producție sustenabile, de a încuraja companiile să adopte practici sustenabile și să integreze informațiile privind sustenabilitatea în ciclul lor de raportare, precum și de a promova practicile sustenabile de achiziții publice, în conformitate cu politicile naționale și cu prioritățile globale până în 2020;

D. întrucât există multe cauze ale defrișării la nivel mondial, printre care se numără și producția unor produse agricole precum soia, carnea de vită, porumbul și uleiul de palmier;

E. întrucât aproape jumătate (49 %) din totalul defrișărilor pădurilor tropicale recente sunt rezultatul unor defrișări ilegale în favoarea agriculturii comerciale, iar aceste distrugeri sunt determinate de cererea de peste mări de produse agricole precum uleiul de palmier, carnea de vită, soia și produsele lemnoase; întrucât se estimează că prin conversia ilegală a pădurilor tropicale în favoarea agriculturii comerciale se produc 1,47 de gigatone de carbon pe an — echivalentul a 25 % din emisiile anuale ale UE datorate combustibililor fosili (4);

F. întrucât incendiile forestiere din 2015 din Indonezia și Borneo au fost cele mai grave evenimente de acest tip observate în aproape două decenii și întrucât ele au apărut ca urmare a schimbărilor climatice, a schimbărilor legate de utilizarea terenurilor și a defrișărilor; întrucât condițiile meteo extrem de uscate din regiunile în cauză vor deveni, probabil, mai comune în viitor, cu excepția cazului în care se iau măsuri concertate pentru a preîntâmpina incendiile;

G. întrucât incendiile forestiere din Indonezia și Borneo au expus 69 de milioane de oameni unei poluări nesănătoase a aerului și sunt cauza a mii de decese premature;

H. întrucât, de regulă, incendiile din Indonezia sunt rezultatul defrișării unor terenuri pentru plantațiile de palmieri pentru ulei și alte activități agricole; întrucât 52 % din incendiile care au avut loc în Indonezia în 2015 s-au petrecut în turbăriile bogate în carbon, transformând Indonezia într-unul dintre principalii responsabili de încălzirea globală pe planetă (5);

I. întrucât lipsa unor hărți precise a terenurilor concesionate pentru producția de ulei de palmier și a unor registre publice ale terenurilor în multe țări producătoare îngreunează stabilirea responsabilității pentru incendiile forestiere;

J. întrucât, în temeiul Declarației de la New York privind pădurile, UE a fost de acord să „contribuie la îndeplinirea obiectivului sectorului privat de oprire a defrișărilor datorate producției de produse agricole precum uleiul de palmier, soia, hârtie și produse din carne de vită până în 2020 cel târziu, recunoscând că anumite întreprinderi au scopuri mai ambițioase”;

K. întrucât, în 2008, UE și-a asumat angajamentul de a reduce defrișările cu cel puțin 50 % până în 2020 și de a opri diminuarea globală a suprafețelor împădurite până în 2030;

L. întrucât ecosistemele tropicale prețioase, care acoperă doar 7 % din suprafața Terrei, sunt supuse unei presiuni crescânde provocate de defrișări; întrucât înființarea de plantații de palmieri pentru ulei determină incendii forestiere masive, secarea râurilor, eroziunea solului, drenarea turbăriilor, poluarea căilor navigabile și distrugerea generală a biodiversității, lucru care conduce, la rândul său, la pierderea multor servicii ecosistemice și are un impact major asupra climei, a conservării resurselor naturale și a conservării mediului global pentru generațiile prezente și viitoare;

M. întrucât consumul de ulei de palmier și de produse prelucrate derivate din acesta are un rol important în impactul consumului din UE asupra defrișărilor la nivel mondial;

N. întrucât cererea de uleiuri vegetale în general va crește (6), iar, potrivit estimărilor, cererea de ulei de palmier se va dubla până în 2050 (7); întrucât, din anii ’70 până acum, 90 % din creșterea producției de palmieri pentru ulei este concentrată în Indonezia și Malaysia; întrucât, în plus, cultivarea palmierilor pentru ulei câștigă în importanță și în alte țări din Asia, precum și din Africa și America Latină, unde se introduc în mod constant noi plantații, iar cele existente sunt extinse, o situație care va afecta mediul într-o măsură și mai mare; ia act, totuși, de faptul că pentru înlocuirea uleiului de palmier cu alte uleiuri vegetale sunt necesare suprafețe de teren mai mari;

O. întrucât utilizarea masivă a uleiului de palmier se datorează în principal costurilor reduse ale acestui produs, posibile ca urmare a creșterii numărului plantațiilor de palmieri pentru ulei create pe suprafețele despădurite; întrucât utilizarea uleiului de palmier în industria alimentară reprezintă răspunsul la un model de producție și de consum în masă nesustenabil, care se opune utilizării și promovării ingredientelor și produselor ecologice, de calitate și care nu implică transport;

P. întrucât uleiul de palmier este din ce în ce mai des folosit ca biocombustibil și în alimentele prelucrate, aproximativ 50 % din produsele ambalate conținând, în prezent, ulei de palmier;

Q. întrucât unele întreprinderi care comercializează uleiul de palmier nu prezintă dovezi irefutabile că uleiul de palmier din lanțul lor de aprovizionare nu este legat de defrișări, de drenarea turbăriilor sau de poluarea mediului și că acesta a fost produs prin respectarea deplină a drepturilor fundamentale ale omului și a unor standarde sociale adecvate;

R. întrucât, în temeiul celui de Al șaptelea program de acțiune pentru mediu (PAM), Comisia are obligația de a evalua impactul asupra mediului, într-un context global, al consumului de produse alimentare și nealimentare din Uniune și, dacă e cazul, de a elabora propuneri de politici care să vizeze abordarea rezultatelor acestor evaluări și să ia în calcul dezvoltarea unui plan de acțiune al Uniunii privind defrișarea și degradarea pădurilor;

S. întrucât Comisia preconizează studii privind defrișarea și uleiul de palmier;

T. întrucât nu se cunoaște volumul emisiilor totale de gaze cu efect de seră datorate schimbării utilizării terenurilor din cauza uleiului de palmier; întrucât trebuie îmbunătățite evaluările științifice în acest sens;

U. întrucât, în țările producătoare, nu există date fiabile referitoare la suprafața de teren alocată cultivării autorizate sau neautorizate a palmierilor pentru ulei; întrucât acest obstacol subminează, de la bun început, măsurile luate pentru a atesta sustenabilitatea uleiului de palmier;

V. întrucât, în 2014, sectorul energiei a fost răspunzător pentru 60 % din importurile de ulei de palmier din UE, 46 % din uleiul de palmier importat fiind utilizat drept carburant pentru transporturi (de șase ori mai mult decât în 2010) și 15 % pentru producerea energiei electrice și a energiei termice;

W. întrucât se estimează că, până în 2020, suprafața terenurilor care vor fi transformate la nivel mondial pentru producția de ulei de palmier destinată biomotorinei va fi de 1 milion de hectare, din care 0,57 milioane de hectare vor fi păduri primare din Asia de Sud-Est (8);

X. întrucât schimbările totale ale destinației date terenurilor determinate de mandatul 2020 privind consumul de biocombustibil în UE se ridică la 8,8 milioane de hectare, din care 2,1 milioane de hectare sunt transformate în Asia de Sud-Est din cauza presiunii exercitate de extinderea plantațiilor de palmieri pentru ulei, jumătate din acestea având loc în defavoarea pădurilor tropicale și a turbăriilor;

Y. întrucât defrișarea pădurilor tropicale distruge habitatele naturale a mai mult de jumătate din speciile de animale din lume și peste două treimi din speciile de plante și pune în pericol supraviețuirea acestora; întrucât pădurile tropicale sunt habitatul unora dintre cele mai rare și adesea endemice specii, care sunt incluse pe lista roșie a Uniunii Internaționale pentru Conservarea Naturii (UICN) a speciilor critic periclitate în cazul cărora se observă, se estimează, se deduce sau se suspectează că populația s-a redus cu peste 80 % în ultimii 10 ani sau în perioada de viață a 3 generații; întrucât consumatorii UE ar trebui să fie mai bine informați cu privire la eforturile depuse pentru a proteja aceste specii de plante și de animale;

Z. întrucât multe investigații au descoperit abuzuri la scară largă legate de drepturile fundamentale ale omului în contextul creării și funcționării plantațiilor de palmieri pentru ulei în multe țări, inclusiv evacuări forțate, acte de violență armată, muncă în rândul copiilor, servitute pentru datorii sau discriminarea comunităților indigene;

AA. întrucât există o serie de relatări foarte îngrijorătoare (9) potrivit cărora o parte substanțială din producția mondială de ulei de palmier se realizează prin încălcarea drepturilor fundamentale ale omului și a standardelor sociale adecvate, iar cazurile de muncă în rândul copiilor sunt frecvente și există multe conflicte funciare între comunitățile locale și indigene și deținătorii de concesiuni legate de uleiul de palmier,

Considerații generale

1. reamintește faptul că agricultura sustenabilă, securitatea alimentară și gestionarea durabilă a pădurilor sunt obiectivele principale ale ODD;

2. reamintește că pădurile sunt esențiale pentru adaptarea la schimbările climatice și pentru atenuarea acestora;

3. ia act de complexitatea factorilor care determină defrișările globale, cum ar fi terenurile defrișate pentru animale sau culturi arabile, în special pentru producerea furajelor din soia pentru animalele din UE, precum și uleiul de palmier, extinderea urbană, exploatarea forestieră intensivă și alte activități agricole;

4. remarcă faptul că 73 % din despăduririle realizate la nivel mondial sunt cauzate de defrișarea terenurilor pentru produse agricole de bază, iar 40 % din toate despăduririle sunt cauzate de conversia la plantații de monoculturi de palmier la scară largă ( 10 )

5. remarcă faptul că exploatațiile de palmieri pentru ulei nu sunt singura cauză a defrișărilor, extinderea activităților de exploatare forestieră ilegale și presiunile demografice fiind, de asemenea, răspunzătoare pentru existența acestei probleme;

6. remarcă faptul că alte uleiuri din plante produse din boabe de soia, semințe de rapiță și alte culturi au o amprentă mai mare asupra mediului și implică folosirea unor suprafețe mult mai mari de terenuri decât uleiul de palmier; menționează că alte culturi destinate producției de ulei implică în mod normal utilizarea mai intensă a pesticidelor și îngrășămintelor;

7. constată cu îngrijorare că, la nivel global, cursa pentru dobândirea de terenuri este determinată de creșterea cererii mondiale de biocarburanți și de materii prime și de specula cu terenuri și cu produse agricole de bază;

8. reamintește că UE este un importator major de produse rezultate din defrișări, ceea ce are un impact devastator asupra biodiversității;

9. remarcă că aproape un sfert (ca valoare) din toate produsele agricole de bază provenite din defrișarea ilegală comercializate în cadrul comerțului internațional sunt destinate UE, inclusiv 27 % din toate produsele din soia, 18 % din toate produsele din ulei de palmier, 15 % din toate produsele din carne de vită și 31 % din toate produsele din piele ( 11 )

10. subliniază că, pentru a combate în mod eficient defrișările legate de consumul de produse agricole de bază, acțiunile UE ar trebui să ia în calcul nu numai producția de ulei de palmier, ci și toate aceste importuri de produse agricole;

11. reamintește că Malaysia și Indonezia sunt principalii producători de ulei de palmier, cu o producție estimată de 85-90 % din producția mondială, și salută faptul că suprafețele de păduri virgine din Malaysia au crescut din 1990, dar este în continuare preocupat de faptul că nivelurile actuale de defrișare din Indonezia înregistrează o pierdere totală de - 0,5 % odată la cinci ani;

12. reamintește că Indonezia a devenit recent al treilea cel mai mare poluator cu CO 2 din lume și se confruntă cu un declin al biodiversității, diverse specii de animale sălbatice amenințate fiind pe cale de dispariție;

13. reamintește că uleiul de palmier reprezintă aproximativ 40 % din comerțul mondial cu toate uleiurile vegetale și că UE, cu aproximativ 7 milioane de tone pe an, este al doilea importator la nivel mondial;

14. este alarmat de faptul că aproximativ jumătate din suprafețele împădurite defrișate în mod ilegal sunt utilizate pentru producția de ulei de palmier pentru piața UE;

15. ia act de faptul că uleiul de palmier este utilizat ca ingredient și/sau substitut în industria agroalimentară datorită productivității și proprietăților sale chimice, de exemplu din cauza ușurinței cu care este stocat, a punctului de topire și a prețului mai mic ca materie primă;

16. constată, de asemenea, că turtele din sâmburi de fructe de palmier sunt folosite în UE ca hrană pentru animale, în special pentru îngrășarea vitelor de lapte și carne;

17. subliniază, în acest context, că standardele sociale, sanitare și de mediu sunt mai stricte în UE;

18. este pe deplin conștient de complexitatea problemei legate de uleiul de palmier și subliniază importanța de a dezvolta o soluție globală bazată pe responsabilitatea colectivă a mai multor actori; recomandă cu tărie respectarea acestui principiu de către toate părțile implicate în lanțul său de aprovizionare, inclusiv: UE și alte organizații internaționale, statele membre, instituțiile financiare, guvernele țărilor producătoare, populațiile indigene și comunitățile locale, întreprinderile naționale și multinaționale implicate în procesul de producție, distribuție și prelucrare a uleiului de palmier, asociațiile de consumatori și ONG-urile este convins, de asemenea, că toți acești actori trebuie să joace un rol prin coordonarea eforturilor pe care le depun pentru soluționarea numeroaselor probleme legate de producția și consumul nesustenabile de ulei de palmier;

19. subliniază existența unei responsabilități globale comune pentru obținerea unei producții de ulei de palmier sustenabile, subliniind, de asemenea, rolul important al industriei alimentare pentru a găsi alternative produse în mod sustenabil;

20. subliniază că o serie de producători, comercianți, vânzători cu amănuntul și alți intermediari de mărfuri din lanțul de aprovizionare, inclusiv o serie de întreprinderi din Europa, și-au luat angajamentul de a desfășura activități de producție și comerț de mărfuri care să nu implice niciun demers de defrișare sau de transformare a turbăriilor bogate în carbon, dar care să respecte drepturile omului, transparența, trasabilitatea, verificarea părților terțe și practicile de gestionare responsabilă;

21. recunoaște că demersul de conservare a pădurilor tropicale și biodiversitatea la nivel mondial au un rol extrem de important pentru viitorul planetei și al umanității, dar subliniază că eforturile de conservare ar trebui să fie combinate cu instrumente ale politicii de dezvoltare rurală pentru a preveni sărăcia și a promova ocuparea forței de muncă în rândul comunităților de mici fermieri din zona în cauză;

22. consideră că eforturile de oprire a defrișărilor trebuie să includă consolidarea capacității locale, asistența tehnologică și schimbul de cele mai bune practici între comunități, precum și sprijinul acordat micilor agricultori pentru a utiliza în cel mai eficient mod terenurile lor cultivate existente, fără a recurge la alte conversii forestiere; subliniază, în acest context, potențialul solid al practicilor agroecologice de dezvoltare la maximum a funcțiilor ecosistemice prin tehnici mixte de plantare, de agrosilvicultură și permacultură de mare diversitate, evitând dependența de mijloacele de producție sau de monoculturi;

23. ia act de faptul că cultivarea de palmieri pentru ulei poate avea contribuții pozitive la dezvoltarea economică a țărilor și poate oferi oportunități economice viabile agricultorilor, cu condiția ca acest lucru să se desfășoare de o manieră responsabilă și sustenabilă și să se stabilească condiții stricte privind cultivarea sustenabilă;

24. ia act de existența unor tipuri diferite de sisteme de certificare voluntară, inclusiv RSPO, ISPO și MSPO, și salută rolul pe care-l joacă în promovarea cultivării sustenabile a uleiului de palmier; remarcă, totuși, că criteriile de sustenabilitate ale acestor norme fac obiectul unor critici în special cu privire la integritatea ecologică și socială; subliniază că existența unor sisteme diferite produce confuzie în rândul consumatorilor și că obiectivul final ar trebui să fie dezvoltarea unui sistem unic de certificare, lucru care ar crește vizibilitatea uleiului de palmier produs în mod sustenabil pentru consumatori; solicită Comisiei să asigure că un asemenea sistem de certificare va garanta că pe piața UE poate pătrunde doar ulei de palmier produs sustenabil;

25. observă că și partenerii noștri din afara UE trebuie să fie ajutați să devină mai conștienți de rolul ce le revine pentru a aborda chestiunile ce țin de sustenabilitate și despădurire, inclusiv în practicile lor de aprovizionare;

Recomandări

26. invită Comisia să onoreze angajamentele internaționale ale UE, printre care cele asumate în cadrul COP 21, Forumului Națiunilor Unite pentru păduri ( 12 ) , Convenției Organizației Națiunilor Unite privind diversitatea biologică (UNCBD) ( 13 ) , Declarației de la New York privind pădurile și obiectivului de dezvoltare durabilă de oprire a despăduririlor până în 2020 ( 14 )

27. ia act de potențialul unor inițiative precum Declarația de la New York privind pădurile ( 15 ) , care urmărește să contribuie la îndeplinirea obiectivelor din sectorul privat de eliminare a despăduririlor determinate de obținerea de produse agricole de bază, cum ar fi uleiul de palmier, soia, hârtia și carnea de vită până în 2020; ia act de faptul că unele întreprinderi au obiective mai ambițioase dar, deși 60 % din societățile care activează în sectorul uleiului de palmier s-au angajat să respecte astfel de inițiative, în prezent, doar 2 % dintre ele sunt capabile să traseze uleiul de palmier pe care îl comercializează până la sursă ( 16 )

28. remarcă eforturile depuse de sectorul producției alimentare pentru a se aproviziona cu UPSC; face un apel către toate ramurile industriale care folosesc ulei de palmier să își intensifice eforturile de a se aproviziona cu UPSC;

29. solicită Comisiei și tuturor statelor membre ale UE care nu au făcut încă acest lucru să își demonstreze angajamentul de a colabora în ceea ce privește instituirea unui angajament național la nivelul UE de a se aproviziona 100 % cu ulei de palmier sustenabil certificat până în 2020, printre altele prin semnarea și aplicarea Declarației de la Amsterdam întitulată „Către eliminarea defrișărilor din lanțul de distribuție a produselor agricole în țările europene”, precum și să conlucreze spre asumarea unui angajament de către industrie, printre altele prin semnarea și punerea în aplicare a Declarației de la Amsterdam „în sprijinul unui lanț de aprovizionare cu ulei de palmier pe deplin sustenabil până în 2020”;

30. solicită întreprinderilor cultivatoare de palmieri pentru ulei să adere la Acordul de la Bangkok privind abordarea unificată față de îndeplinirea angajamentelor de zero defrișare a pădurilor și să se folosească de abordarea bazată pe cantități ridicate de carbon (High Carbon Stock – HCS), care ajută la determinarea zonelor potrivite pentru plantarea cu palmieri pentru ulei, de exemplu terenuri degradate cu un nivel redus de stocare a dioxidului de carbon sau cu valoare de mediu redusă;

31. solicită UE să își mențină angajamentele, să accelereze negocierile în curs privind acordurile de parteneriat voluntar FLEGT și să garanteze că acordurile finale acoperă lemnul provenit din conversia forestieră legată de dezvoltarea de plantații de palmieri pentru ulei; subliniază necesitatea de a asigura concordanța acestor acorduri cu dreptul internațional și angajamentele privind protecția mediului, drepturile omului și dezvoltarea durabilă; subliniază, de asemenea, că aceste acorduri determină luarea unor măsuri adecvate pentru conservarea și gospodărirea sustenabilă a pădurilor, inclusiv protecția drepturilor comunităților locale și populațiilor indigene; observă că o abordare similară ar putea fi adoptată și pentru a asigura lanțuri de aprovizionare responsabile pentru uleiul de palmier; sugerează ca politicile UE în sectorul uleiului de palmier să se inspire din principiile FLEGT, și anume desfășurarea unui dialog cu participarea mai multor părți interesate și tratarea problemelor de guvernanță adânc înrădăcinate în țările producătoare, precum și instituirea unor politicile de import ale UE care să susțină acest comerț; observă că aceste măsuri pot duce la îmbunătățirea controalelor în industria palmierului din țările de destinație;

32. constată că un element important implică colaborarea cu țările producătoare prin schimbul de informații privind evoluțiile și practicile comerciale sustenabile și viabile din punct de vedere economic; sprijină țările producătoare în eforturile lor de dezvoltare a unor practici durabile care să poată contribui la o îmbunătățire a traiului și a economiei în aceste țări;

33. invită Comisia să încurajeze schimbul de bune practici cu privire la transparență și cooperare între guvernele și întreprinderile care utilizează uleiul de palmier și, împreună cu statele membre, să coopereze cu țările terțe pentru a elabora și a pune în aplicare acte legislative la nivel național și să respecte drepturile cutumiare asupra terenurilor ale comunităților, care garantează că pădurile, populația din zonele forestiere și mijloacele lor de subzistență sunt protejate;

34. invită Comisia să evalueze necesitatea de a institui mecanisme de soluționare a problemei transformării pădurilor în scopuri legate de agricultura comercială în cadrul planului de acțiune FLEGT, care prevede acorduri de parteneriat voluntar (APV), și să acorde, în același timp, un rol mai important organizațiilor societății civile, comunităților locale și proprietarilor de terenuri;

35. solicită UE să creeze, ca element suplimentar al acordurilor de parteneriat voluntar, acte legislative pe baza acestor acorduri privind uleiul de palmier, în spiritul Regulamentului UE privind lemnul, care să aibă drept obiect atât întreprinderile, cât și instituțiile finanțatoare; ia act de faptul că UE a reglementat lanțurile de aprovizionare cu lemn, pește și minereuri provenite din zonele de conflict, dar nu a reglementat încă niciun lanț de aprovizionare cu produse agricole de bază ce pun în pericol pădurile; îndeamnă Comisia și statele membre să depună mai multe eforturi pentru punerea în aplicare a Regulamentului privind lemnul cu scopul de a evalua eficacitatea sa și de a stabili dacă și în ce măsură poate fi luat drept model pentru elaborarea unui nou act legislativ al Uniunii menit să prevină vânzarea în cadrul UE a uleiului de palmier nesustenabil;

36. invită Comisia ca, în cooperare cu toate părțile implicate relevante, atât din sectorul public, cât și din cel privat, să lanseze campanii de informare și să ofere consumatorilor informații cuprinzătoare privind consecințele pozitive ecologice, sociale și politice ale producției sustenabile de ulei de palmier; invită Comisia să se asigure că se furnizează consumatorilor informații care confirmă că un produs este sustenabil prin intermediul unui semn care să poată fi recunoscut imediat pentru toate produsele care conțin ulei de palmier și recomandă insistent ca acest semn să fie inclus pe produs sau pe ambalaj sau să fie ușor accesibil prin intermediul dispozitivelor tehnologice;

37. solicită Comisiei să coopereze îndeaproape cu alți consumatori semnificativi de ulei de palmier, precum China, India și țările producătoare, pentru a le face să devină mai conștiente de problema despăduririlor tropicale și a degradării pădurilor și a căuta soluții comune;

38. așteaptă cu interes studiile Comisiei privind defrișările și uleiul de palmier, care vor fi probabil prezentate de îndată ce vor fi finalizate;

39. invită Comisia să furnizeze informații complete privind utilizarea și consumul de ulei de palmier în Europa și importul acestuia în UE;

40. invită Comisia să accelereze cercetarea pentru a aduna informații privind impactul consumului și investițiilor europene asupra procesului de despădurire, a problemelor sociale, a speciilor pe cale de dispariție și a poluării mediului în țările terțe și să facă apel la partenerii comerciali din afara UE să adopte aceeași strategie;

41. invită Comisia să dezvolte tehnologii și să prezinte un plan de acțiune concret, care să includă campanii de informare, pentru a reduce impactul consumului și investițiilor europene asupra defrișărilor în țările terțe;

42. recunoaște contribuția pozitivă a sistemelor de certificare existente, dar constată cu regret că RSPO, ISPO, MSPO și restul principalelor sisteme de certificare recunoscute nu interzic efectiv membrilor lor să convertească pădurile tropicale sau turbăriile în plantații de palmier; consideră, prin urmare, că aceste sisteme de certificare majore nu reușesc să limiteze efectiv emisiile de gaze cu efect de seră în procesul de creare și funcționare a plantațiilor și, prin urmare, nu au fost în măsură să împiedice incendiile masive în păduri și turbării; invită Comisia să asigure auditarea și monitorizarea independentă a acestor sisteme de certificare pentru a garanta că uleiul de palmier introdus pe piața UE îndeplinește toate normele necesare și este sustenabil; remarcă faptul că problema sustenabilității în sectorul uleiului de palmier nu poate fi abordată doar prin măsuri și politici voluntare, iar întreprinderile producătoare de ulei de palmier ar trebui să se supună și ele unor norme obligatorii și unui sistem de certificare obligatoriu;

43. solicită UE să introducă criterii minime de sustenabilitate pentru uleiul de palmier și produsele care conțin ulei de palmier care intră pe piața UE, pentru a se asigura că uleiul de palmier în UE: — nu a condus la o degradare a ecosistemelor, cum ar fi defrișarea unor păduri primare și secundare și distrugerea sau degradarea turbăriilor sau a altor habitate valoroase din punct de vedere ecologic, în mod direct sau indirect, și nu provoacă o pierdere a biodiversității, în primul rând în ceea ce privește toate speciile de animale și plante pe cale de dispariție, — nu a generat schimbări ale practicilor de amenajare a teritoriului care au efecte negative asupra mediului, — nu a condus la apariția unor probleme sau conflicte economice, sociale, și de mediu, inclusiv și în special munca copiilor, munca forțată, acapararea terenurilor sau strămutarea comunităților indigene sau locale, — respectă pe deplin drepturile fundamentale ale omului și cele sociale și este în deplină conformitate cu standarde sociale și de muncă adecvate, concepute pentru a garanta siguranța și bunăstarea lucrătorilor, — permite cultivatorilor de ulei de palmier la scară mică să fie incluși în sistemul de certificare și garantează că aceștia beneficiază de o cotă echitabilă din profituri, — este cultivat pe plantații care sunt gestionate utilizând tehnici agro-ecologice moderne pentru a sprijini conversia la practici agricole durabile, astfel încât să se reducă la minimum efectele negative sociale și de mediu;

44. constată că sunt deja disponibile standarde bine definite pentru producția responsabilă de ulei de palmier, inclusiv cele elaborate de Grupul pentru inovare în materie de ulei de palmier (POIG), dar că ele nu au fost încă adoptate pe scară largă de întreprinderi și sistemele de certificare, cu excepția RSPO Next;

45. subliniază că este important ca toți actorii din lanțul de aprovizionare să poată face distincția între uleiul de palmier provenit din culturi sustenabile și cel provenit din culturi nesustenabile și reziduurile și produsele secundare ale acestuia; specifică faptul că trasabilitatea mărfurilor și transparența în toate etapele lanțului de aprovizionare joacă un rol important;

46. invită UE să stabilească un cadru de reglementare cu caracter obligatoriu care să asigure trasabilitatea în cadrul tuturor lanțurilor de aprovizionare ale importatorilor de produse agricole de bază până la originea materiilor prime;

47. invită Comisia să îmbunătățească trasabilitatea uleiului de palmier importat în UE și, până în momentul aplicării sistemului unic de certificare, să examineze posibilitatea de a aplica sisteme diferite de taxe vamale care să reflecte cu mai multă acuratețe costurile reale legate de efectele asupra mediului; solicită Comisiei să analizeze, de asemenea, posibilitatea de a se introduce și aplica bariere tarifare și netarifare nediscriminatorii pe baza amprentei de carbon a uleiului de palmier; cere să se aplice pe deplin principiul „poluatorul plătește” în raport cu despăduririle;

48. invită Comisia să definească în mod clar sancțiunile în cazul nerespectării, menținând totodată relațiile comerciale cu țările terțe;

49. invită Comisia, în acest sens, să inițieze o reformă a nomenclaturii Sistemului armonizat (SA) în cadrul Organizației Mondiale a Vămilor care ar permite realizarea unei distincții între uleiul de palmier certificat sustenabil și cel nesustenabil, precum și între derivații acestuia;

50. invită Comisia să includă, fără întârziere, angajamente obligatorii din punct de vedere juridic în capitolele privind dezvoltarea durabilă din acordurile sale comerciale și de cooperare în materie de dezvoltare, cu scopul de a preveni defrișările, inclusiv, în special, o garanție împotriva defrișării în acordurile comerciale cu țările producătoare, cu scopul de a se prevedea măsuri stricte, a căror aplicare poate fi asigurată, pentru a combate practicile nesustenabile din domeniul silviculturii în țările producătoare;

51. invită Comisia și statele membre să se concentreze pe dezvoltarea de instrumente care să faciliteze o mai bună integrare a aspectelor legate de conservare în cooperarea pentru dezvoltare; ia act de faptul că o astfel de abordare va contribui la asigurarea faptului că activitățile de dezvoltare nu conduc la probleme de mediu nedorite, ci că sunt în sinergie cu activitățile de conservare;

52. constată că sistemele cadastrale deficitare din țările producătoare constituie un obstacol major în calea controlării expansiunii plantațiilor de ulei de palmier, limitând, totodată, posibilitățile micilor fermieri de a accesa creditele de care au nevoie pentru a îmbunătăți condițiile de sustenabilitate de pe plantații; constată faptul că întărirea guvernanței și a instituțiilor silvice la nivel local și național este o precondiție pentru o politică de mediu eficientă; îi cere Comisiei să ofere asistență tehnică și financiară țărilor producătoare pentru ca acestea să-și îmbunătățească sistemele cadastrale și să crească sustenabilitatea ecologică a plantațiilor de palmieri de ulei; subliniază că cartografierea în țările producătoare, inclusiv cea efectuată prin satelit și tehnologiile geospațiale, este singura cale prin care se pot monitoriza concesiunile de palmieri de ulei și institui strategii specifice pentru împădurire, reîmpădurire și crearea de coridoare ecologice; solicită Comisiei să sprijine țările producătoare să implementeze sisteme de prevenire a incendiilor;

53. sprijină moratoriul recent introdus de guvernul Indoneziei cu privire la turbării, care ar trebui sa prevină extinderea plantațiilor pe turbării împădurite; susține crearea unei Agenții de refacere a turbăriilor, al cărui scop să fie refacerea a 2 milioane de hectare de turbării afectate de incendii;

54. invită Comisia și statele membre să promoveze, ca parte a dialogului cu aceste țări, necesitatea de a se bloca suprafața alocată cultivării palmierilor pentru ulei, inclusiv prin introducerea unui moratoriu privind noile concesiuni, cu scopul de a proteja pădurile tropicale rămase;

55. își exprimă îngrijorarea cu privire la faptul că tranzacțiile funciare pot încălca principiul consimțământului liber, prealabil și în cunoștință de cauză al comunităților locale, stabilit prin Convenția nr. 169 a OIM; invită UE și statele sale membre să garanteze că investitorii europeni respectă în totalitate standardele internaționale privind investițiile responsabile și durabile în agricultură, în special orientările Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură (FAO)-OCDE pentru lanțuri de aprovizionare agricole responsabile, orientările facultative ale FAO privind proprietatea funciară, principiile directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului și orientările OECD privind întreprinderile multinaționale; subliniază necesitatea de a se adopta măsuri pentru a se asigura că victimele abuzurilor întreprinderilor au acces la căi de atac;

56. invită, prin urmare autoritățile competente din țările de origine să respecte drepturile omului, inclusiv drepturile funciare ale locuitorilor din zonele forestiere, și să consolideze angajamentele în materie de mediu, sănătate și securitate socială, ținând seama de orientările voluntare ale FAO privind proprietatea funciară ( 17 )

57. îndeamnă UE să sprijine microîntreprinderile, întreprinderile mici și familiale locale, din mediul rural, și să promoveze înregistrarea legală la nivel local și național a proprietății sau a posesiei de terenuri;

58. subliniază ratele scăzute de defrișare a terenurilor indigene care fac parte din sisteme cutumiare și sigure de proprietate funciară și gestionare a resurselor, fapt ce prezintă un potențial crescut pentru reducerea eficientă din punctul de vedere al costurilor a emisiilor și asigurarea serviciilor ecosistemice globale; solicită utilizarea fondurilor internaționale pentru dezvoltare și climă pentru a proteja terenurile indigene și comunitare și pentru a sprijini populațiile și comunitățile indigene care investesc în protejarea terenurilor lor;

59. reamintește că femeile sărace din mediul rural sunt deosebit de dependente de resursele forestiere pentru a se putea întreține; subliniază necesitatea de a integra considerentele legate de gen în politicile forestiere și instituțiile silvice naționale, astfel încât să se promoveze, de exemplu, accesul egal al femeilor la proprietatea asupra terenului și asupra altor resurse;

60. reamintește Comisiei comunicarea ei intitulată „Abordarea problemelor legate de defrișări și de degradarea pădurilor pentru a combate schimbările climatice și reducerea biodiversității” (COM(2008)0645), care insistă asupra unei abordări holistice a defrișării pădurilor tropicale, care să țină seama de toate cauzele defrișării, inclusiv de producția de ulei de palmier; reamintește Comisiei de obiectivul negocierilor COP 21 privind oprirea reducerii, la nivel mondial, a suprafețelor împădurite până cel târziu în 2030 și reducerea până în 2020 a defrișărilor brute ale pădurilor tropicale cu cel puțin 50 % față de nivelurile actuale;

61. invită Comisia să depună eforturi suplimentare pentru a dezvolta un plan de acțiune al UE privind defrișarea și degradarea pădurilor care să includă o serie de măsuri de reglementare concrete prin care să se garanteze că niciun lanț de aprovizionare și nicio tranzacție financiară legată de UE nu duc la defrișare sau la degradarea pădurilor, în conformitate cu Al șaptelea program de acțiune pentru mediu, precum și un plan de acțiune al UE privind uleiul de palmier; invită Comisia să adopte o definiție unitară a conceptului de „zero defrișări”;

62. îndeamnă statele membre și Comisia să conceapă o definiție a pădurilor care să includă diversitatea biologică, socială și culturală, astfel încât să prevină acapararea terenurilor și distrugerea pădurilor tropicale cauzată de monoculturile extinse de palmieri folosiți pentru producerea de ulei de palmier, întrucât acest lucru ar pune în pericol angajamentele UE privind schimbările climatice; subliniază nevoia de a acorda prioritate speciilor indigene, asigurând astfel protecția ecosistemelor, a habitatelor și a comunităților locale;

63. invită Comisia să elaboreze un plan de acțiune al UE privind comportamentul responsabil în afaceri.

64. insistă ca instituțiile financiare active în domeniul dezvoltării să se asigure că politicile lor de protecție socială și a mediului sunt obligatorii și complet aliniate la legislația internațională privind drepturile omului; solicită o mai mare transparență în ceea ce privește finanțarea instituțiilor financiare private și a organismelor financiare publice;

65. cere statelor membre să introducă cerințe obligatorii care să favorizeze uleiul de palmier din surse sustenabile în toate procedurile naționale de achiziții publice;

66. constată cu îngrijorare că agricultura comercială rămâne un factor important al defrișării la nivel global și că aproximativ jumătate din toate defrișările de păduri tropicale începând din anul 2000 s-au produs din cauza transformării ilegale a pădurilor în scopuri legate de agricultura comercială, care poate atrage după sine un risc de conflict; solicită o coordonare mai bună a politicilor forestiere, a politicilor din domeniul agriculturii comerciale, precum și a celor privind amenajarea teritoriului și dezvoltarea rurală în vederea îndeplinirii ODD și a angajamentelor privind schimbările climatice; subliniază nevoia de coerență a politicilor în favoarea dezvoltării (CPD) și în acest sector, inclusiv în ceea ce privește politica UE în domeniul energiei din surse regenerabile;

67. atrage atenția asupra problemelor privind procesele de concentrare a terenurilor și schimbarea utilizării terenurilor, care apar atunci când sunt create monoculturi de tipul plantațiilor pentru producerea uleiului de palmier;

68. invită Comisia să susțină noi cercetări privind efectele schimbării destinației terenurilor, inclusiv despăduriri și producția de bioenergie, asupra emisiilor GES;

69. invită Comisia să dea un exemplu altor țări prin instituirea în legislația UE a unor norme de contabilizare pentru emisiile de gaze cu efect de seră din zonele umede gestionate și pentru schimbările utilizării terenurilor din zonele umede;

70. ia act de efectele marilor monoculturi de ulei de palmier, care măresc prezența dăunătorilor, poluarea apei cauzată de produse agrochimice și eroziunea solului și afectează capacitatea absorbanților de carbon și a ecologiei din întreaga regiune, împiedicând migrarea speciilor de animale;

71. remarcă faptul că din ultimele cercetări reiese că policulturile agroforestiere aplicate în cazul plantațiilor de palmieri pentru ulei pot oferi avantaje combinate în materie de biodiversitate, productivitate și rezultate de natură socială pozitive;

72. invită Comisia să asigure coerența politicii agricole comune (PAC) și a altor politici ale UE, precum și să asigure sinergiile dintre acestea, și să se asigure că punerea lor în aplicare se desfășoară într-un mod compatibil cu programele de combatere a despăduririlor în țările în curs de dezvoltare, cum ar fi REDD; solicită Comisiei să se asigure că reforma PAC nu duce, direct sau indirect, la intensificarea fenomenului de despădurire și că aceasta susține obiectivul de a pune capăt defrișărilor globale; solicită, de asemenea, Comisiei și statelor membre să se asigure că problemele de mediu legate de despăduririle apărute din cauza cultivării palmierilor pentru ulei sunt examinate și în lumina obiectivelor care au fost stabilite în strategia Uniunii Europene în domeniul biodiversității pentru 2020, care ar trebui să fie o parte integrantă a acțiunii externe a Uniunii în acest domeniu;

73. invită Comisia să ofere sprijin organizațiilor care se axează în principal pe conservarea in situ dar și ex situ a tuturor speciilor de animale afectate de pierderea habitatelor din cauza despădurii legate de cultivarea de palmieri pentru ulei;

74. solicită intensificarea cercetării la nivelul UE în domeniul hranei durabile pentru animale, cu scopul de a dezvolta alternative la produsele din ulei de palmier pentru agricultura europeană.

75. remarcă faptul că 70 % din biocombustibilii consumați în UE sunt cultivați/produși în UE, iar dintre biocombustibilii importați în UE, 23 % reprezintă uleiul de palmier din Indonezia, în principal, iar 6 % soia ( 18 )

76. remarcă efectele indirecte ale cererii de biocombustibili în UE asociate cu distrugerea pădurilor tropicale;

77. constată faptul că, odată ce se ține seama de schimbarea indirectă a utilizării terenurilor (ILUC), biocarburanții obținuți din culturi pot avea drept rezultat, în unele cazuri, chiar o creștere netă a emisiilor de gaze cu efect de seră, de exemplu incendierea habitatelor cu stoc ridicat de carbon, precum pădurile tropicale și turbăriile; este preocupat de faptul că impactul pe care îl are ILUC nu este inclus de Comisie în evaluarea schemelor voluntare;

78. invită instituțiile UE să includă, în cadrul reformării Directivei privind energia din surse regenerabile și în sistemul voluntar prevăzut de aceasta, proceduri specifice de verificare privind conflictele legate de proprietatea funciară, munca copiilor/munca forțată, condițiile precare de muncă ale fermierilor și pericolele pentru sănătate și siguranță; invită, de asemenea, UE să țină seama de impactul ILUC și să includă cerințe de responsabilitate socială în cadrul reformei Directivei privind energia din surse regenerabile;

79. solicită includerea în politica UE privind biocombustibilii a unor criterii eficiente de sustenabilitate care să protejeze terenurile bogate în biodiversitate, cu stocuri ridicate de carbon și turbăriile și care includ criterii sociale;

80. ia la cunoștință ultimul raport ( 19 ) al Curții de Conturi Europene care, analizând sistemele de certificare actuale pentru biocombustibili, a constatat că sunt aspecte importante ale sustenabilității neluate în calcul de aceste sisteme, precum efectele indirecte ale cererii și lipsa verificărilor, așa că nu se poate garanta că biocombustibilii certificați nu provoacă despăduriri sau efecte socioeconomice conexe negative; este conștient de preocupările legate de transparența evaluării sistemelor de certificare; invită Comisia să îmbunătățească transparența sistemelor de asigurare a sustenabilității, inclusiv prin redactarea unei liste corespunzătoare a aspectelor care ar trebui verificate, cum ar fi rapoartele anuale și posibilitatea de a solicita audituri, care să fie efectuate de terțe părți independente; cere să i se confere Comisiei competențe lărgite pentru verificarea și monitorizarea sistemelor, rapoartelor și activităților;

81. solicită ca recomandările curții să fie puse în aplicare, astfel cum au fost convenite de către Comisie;

82. ia act cu îngrijorare de faptul că 46 % din uleiul de palmier importat de UE este utilizat pentru producția de biocombustibili, ceea ce presupune utilizarea a aproximativ un milion de hectare de terenuri tropicale; invită Comisia să ia măsuri pentru a elimina treptat utilizarea de uleiuri vegetale care conduce la despădurire, inclusiv a uleiului de palmier, ca o componentă a biocombustibililor, de preferință până în 2020;

83. constată că simpla interzicere sau eliminare treptată a uleiului de palmier poate duce la înlocuirea lui cu alte uleiuri vegetale tropicale pentru producția de biocombustibili, care ar fi foarte probabil produse în aceleași regiuni sensibile din punct de vedere ecologic ca și uleiul de palmier și care pot avea un impact mult mai mare asupra biodiversității, utilizării terenurilor și emisiilor de gaze cu efect de seră chiar decât uleiul de palmier; recomandă găsirea și promovarea unor alternative mai sustenabile la utilizarea de biocombustibili, precum uleiurile obținute în țările europene din semințe de rapiță sau floarea soarelui;

84. invită Comisia și statele membre să sprijine concomitent dezvoltarea în continuare a biocombustibililor de a doua și a treia generație pentru a reduce riscul de schimbare indirectă a destinației terenurilor în Uniune și a stimula tranziția către biocombustibili avansați în conformitate cu Directiva (UE) 2015/1513 și cu ambițiile Uniunii în materie de economie circulară, eficiență a folosirii resurselor și mobilitate cu emisii reduse;

o

o o

85. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, precum și guvernelor și parlamentelor statelor membre.

(1) http://ec.europa.eu/environment/forests/pdf/1.%20Report%20analysis%20of%20impact.pdf

(2) Comunicarea Comisiei întitulată „Asigurarea noastră de viață, capitalul nostru natural: o strategie a UE în domeniul biodiversității pentru 2020” (COM(2011)0244).

(3) Texte adoptate, P8_TA(2016)0034.

(4) Sursa: Forest Trends: Consumer Goods and Deforestation: An Analysis of the Extent and Nature of Illegality in Forest Conversion for Agriculture and Timber Plantations (http://www.forest-trends.org/documents/files/doc_4718.pdf).

(5) Sursa: World Resources Institute (http://www.wri.org/blog/2015/10/indonesia%E2%80%99s-fire-outbreaks-producing-more-daily-emissions-entire-us-economy).

(6) http://www.fao.org/docrep/016/ap106e/ap106e.pdf (FAO, Agricultura mondială în perspectiva perioadei 2030/2050: revizuirea din 2012).

(7) http://wwf.panda.org/what_we_do/footprint/agriculture/palm_oil/ (WWF).

(8) Sursa: Globiom report (https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/Final%20Report_GLOBIOM_publication.pdf).

(9) De exemplu: Amnesty International – The Great Palm Oil Scandal (Marele scandal legat de uleiul de palmier, https://www.amnesty.org/en/documents/asa21/5243/2016/en/) și Rainforest Action Network – The Human Cost of Conflict Palm Oil (Costul uman al uleiului de palmier conflictual, https://d3n8a8pro7vhmx.cloudfront.net/rainforestactionnetwork/pages/15889/attachments/original/1467043668/The_Human_Cost_of_Conflict_Palm_Oil_RAN.pdf?1467043668).

(10) Impactul consumului din UE asupra defrișărilor: Analiză cuprinzătoare privind impactul consumului UE asupra defrișărilor, 2013, Comisia Europeană, http://ec.europa.eu/environment/forests/pdf/1.%20Report%20analysis%20of%20impact.pdf (p. 56).

(11) Sursă: FERN: Stolen Goods The EU’s complicity in illegal tropical deforestation (Produse furate – Complicitatea UE în defrișarea ilegală a pădurilor tropicale, http://www.fern.org/sites/fern.org/files/Stolen%20Goods_EN_0.pdf).

(12) Concluziile Forumului Națiunilor Unite pentru păduri.

(13) Convenția Organizației Națiunilor Unite privind diversitatea biologică, obiectivele Aichi: https://www.cbd.int/sp/targets/

(14) Obiectivele de dezvoltare durabilă, articolul 15 alineatul (2), obiectivul de oprire a despăduririlor https://sustainabledevelopment.un.org/sdg15

(15) Summitul ONU privind clima 2014

(16) http://forestdeclaration.org/wp-content/uploads/2015/09/2016-NYDF-Goal-2-Assessment-Report.pdf

(17) Orientările voluntare privind guvernanța responsabilă a proprietății funciare, a locurilor de pescuit și a pădurilor în contextul securității alimentare la nivel național ale Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură, Roma, 2012, http://www.fao.org/docrep/016/i2801e/i2801e.pdf

(18) EUROSTAT – Furnizarea, transformarea și consumul de energie din surse regenerabile; date anuale (nrg_107a), studiul Globiom „Impactul schimbării destinației terenurilor pentru biocarburanții consumați în UE”, 2015, http://www.fediol.be/

(19) Sursa: Curtea de Conturi Europeană: Certifying biofuels: weaknesses in recognition and supervision of the system (Certificarea biocarburanților: există deficiențe la nivelul sistemului de recunoaștere și de supraveghere) (http://www.eca.europa.eu/ro/Pages/NewsItem.aspx?nid=7171).