RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 308/23

Publicarea unei cereri în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare

(2007/C 308/09)

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție la cererea de înregistrare, în temeiul articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului. Declarațiile de opoziție trebuie să parvină Comisiei în termen de șase luni de la data prezentei publicări.

FIȘĂ REZUMAT

REGULAMENTUL (CE) NR. 510/2006 AL CONSILIULUI

„PRESUNTO DE CAMPO MAIOR E ELVAS” sau „PALETA DE CAMPO MAIOR E ELVAS”

Nr. CE: PT/PGI/005/0438/24.11.2004

DOP ( ) IGP ( X )

Acest rezumat prezintă cu titlu informativ principalele elemente ale caietului de sarcini al produsului.

1. Autoritatea competentă din statul membru:

Denumire: Gabinete de Planeamento e Políticas Adresă: Rua Padre António Vieira, n.o 1, 8o P-1099-073 Lisboa Telefon (351) 213 81 93 00 Fax (351) 213 87 66 35 E-mail: gppaa@gppaa.min-agricultura.pt

2. Grup:

Denumire: ACPA — Associação de Criadores de Porco Alentejano Adresă: Rua Armação de Pêra, n.o 7 P-7670-259 Ourique Telefon (351) 286 51 80 30 Fax (351) 286 51 80 37 E-mail: acpaourique@mail.telepac.pt Componență: Producători/prelucrători ( X ) Alte categorii ( )

3. Tipul de produs:

Clasa 1.2: Produse din carne (preparată, sărată, afumată etc.)

4. Caiet de sarcini:

[rezumatul cerințelor prevăzute la articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006]

4.1. Denumire: „Presunto de Campo Maior e Elvas” sau „Paleta de Campo Maior e Elvas”

4.2. Descriere: Presuntos sau paletas obținute, respectiv, din pulpe și spete de porcine din rasa alentejana (cu excepția animalelor de reproducție), crescute conform unor norme speciale și sacrificate la vârste între 12 și 24 luni, înscrise în registrul genealogic portughez al porcinelor la secțiunea privind rasa alentejana. Etapele de sărare, post-tratare cu sare, uscare/maturare, învechire, tranșare și ambalare se efectuează în condiții speciale, conform unor reguli bine definite.

Presuntos reprezintă membrele posterioare secționate la nivelul simfizei ischio-pubiene a animalului, în timp ce paletas se obțin din membrele anterioare. Diferențele dintre presuntos și paletas sunt de ordin anatomic și muscular, ultimele fiind acoperite cu un strat de grăsime. Forma și aspectul exterior: presunto are o secțiune transversală alungită și ascuțită, îngustându-se spre capăt sau vârf, în timp ce copita și pielea exterioară (șoriciul) rămân atașate; paleta are o secțiune transversală rotunjită care se subțiază spre vârf, copita și șoriciul rămânând, de asemenea, atașate. Greutatea: peste 5 kg presunto; peste 3,5 kg paleta. În secțiune, carnea are culoarea roșie și un aspect uleios, lucios, marmorat, cu fâșii de grăsime intramusculară. Textura este moale și nu foarte fibroasă. Grăsimea este lucioasă, albă-sidefie și are un gust plăcut. Gustul este ușor sărat, persistent și agreabil, lăsând o aromă „montanheira” plăcută. Produsele se deosebesc ușor de Presunto do Alentejo, întrucât sunt mai fine și alungite, mai sărate și mai închise la culoare.

4.3. Aria geografică: Aria geografică de producere a materiei prime (respectiv în care animalele se nasc, sunt crescute, îngrășate și sacrificate, unde carcasele rezultate sunt tranșate și unde se obțin pulpele și spetele de porc) este circumscrisă în mod natural zonelor cu stejăriș („montado”) și exploatațiilor existente în aceste zone, care pot practica, în consecință, creșterea animalelor în sistem „montanheira”, respectând normele speciale de sacrificare, tranșare și obținere a picioarelor de porc din rasa alentejana. Aria cuprinde următoarele „concelhos” (municipalități) și „freguesias” (comune): Abrantes, Alandroal, Alcácer do Sal (cu excepția comunei Santa Maria do Castelo), Alcoutim, Aljezur (comunele Odeceixe, Bordeira, Rogil și Aljezur), Aljustrel, Almodôvar, Alter do Chão, Alvito, Arraiolos, Arronches, Avis, Barrancos, Beja, Borba, Campo Maior, Castelo Branco, Castelo de Vide, Castro Marim (comunele Odeleite și Azinhal), Castro Verde, Chamusca, Coruche, Crato, Cuba, Elvas (cu excepția comunei Caia e S. Pedro), Estremoz, Évora, Ferreira do Alentejo, Fronteira, Gavião, Grândola (cu excepția comunei Melides), Idanha-a-Nova, Lagos (comuna Bensafrim), Loulé (comunele Ameixial, Salir, Alte, Benafim și Querença), Marvão, Mértola, Monchique (comunele Monchique, Marmelete și Alferce), Monforte, Montemor-o-Novo, Mora, Moura, Mourão, Nisa, Odemira (cu excepția comunelor Vila Nova de Mil Fontes și S. Teotónio), Ourique, Penamacor, Ponte de Sôr, Portalegre, Portel, Redondo, Reguengos de Monsaraz, Sabugal, Santiago do Cacém (cu excepția comunei Santo André), Sardoal, São Brás de Alportel, Serpa, Sines, Silves (comunele S. Marcos, S. Bartolomeu de Messines și Silves), Sousel, Tavira, (comuna Cachopo), Vendas Novas, Viana do Alentejo, Vidigueira, Vila Velha de Ródão și Vila Viçosa.

Aria geografică de prelucrare (de producție, tranșare, feliere și ambalare) este la rândul său circumscrisă în mod natural localităților Campo Maior și Elvas, întrucât microclimatul acestora (continental, cu veri foarte călduroase și ierni foarte reci și lipsite de precipitații) diferă semnificativ de restul regiunii Alentejo și conduce în mod inevitabil la metode diferite de preparare, sărare, învechire și tratare a cărnii. Aceste diferențe au drept consecință diferențe în ceea ce privește trăsăturile organoleptice ale produselor finite. Presuntos și paletas au o secțiune transversală mai subțire și mai alungită, sunt mai închise la culoare și, atunci când sunt tăiate, prezintă o textură mai puțin fragedă și mai puțin suculentă, au un gust mai puțin delicat și ușor sărat, precum și o aromă mai puțin suavă, mai acrișoară și persistentă.

4.4. Dovada originii: Porcinele din rasa alentejana trebuie să se nască și să fie crescute în exploatații înregistrate și supuse controalelor. Animalele sunt înregistrate la naștere în registrul genealogic corespunzător. Sacrificarea, tranșarea, prelucrarea, felierea și ambalarea trebuie efectuate în spații aprobate de organismul de gestionare, localizate în aria geografică menționată și supuse controalelor. Acordarea unei autorizații pentru aceste spații depinde de rezultatul verificării prealabile a condițiilor de producție și fabricație, în special privind originea, modul de obținere și caracteristicile materiilor prime utilizate și privind condițiile de prelucrare, tranșare, feliere, ambalare și caracteristicile produsului final. Au fost adoptate specificații și norme de control corespunzătoare, care se aplică întregului lanț de producție și tuturor agenților implicați.

Există, de asemenea, un sistem complet de trasabilitate, pus în aplicare de producătorii înșiși, care permite monitorizarea întregului circuit de producție, de la materia primă la produsul final (așa-numitul „Sistema da Mesa ao Montado”, „de la masă la montado”), respectiv stabilirea unei legături între numărul marcajului de certificare aplicat pe bucata întreagă sau pe ambalajele de carne feliată și numărul crotaliei animalelor sacrificate pentru obținerea produsului respectiv.

La terminarea procesului de producție, marcajul de certificare, sigla și denumirea de „Presunto de Campo Maior e Elvas — IGP” sau „Paleta de Campo Maior e Elvas — IGP” pot fi aplicate numai pe acele produse care îndeplinesc toate cerințele caietului de sarcini și care au făcut obiectul unor verificări adecvate și documentate, inclusiv controale, analiza unor probe de laborator și testarea de către un comitet de degustare.

4.5. Metoda de obținere: Porcinele din rasa alentejana sunt crescute în sisteme de producție extensivă și semi-extensivă, în special în aer liber, în spații cu minimum 40 de stejari din varietățile Quercus ilex rotundifolia și Quercus suber la hectar și cu o densitate maximă a animalelor de un exemplar la hectar de montado. Animalele sunt crescute în special în sistem extensiv, „în câmp” și se hrănesc cu nutrețuri de pe miriște și cu resturi de cereale, cu ierburi, cu plante leguminoase (de exemplu, mazăre și măzăriche), precum și cu mamifere mici și păsări, cu ouă, reptile, moluște, viermi etc., ca orice animale omnivore. Animalelor li se pot administra suplimente alimentare din afara regiunii (acestea reprezentând maximum 30 % din dieta lor totală), exclusiv în cazurile în care nu există suficientă hrană pe câmp. Animalele trec în mod obligatoriu printr-o etapă finală de 60 până la 90 de zile în care sunt hrănite în sistem montanheira (cu ghinde, jir și alte nutrețuri din montado), trebuind să câștige în greutate cel puțin 3 arrobas (respectiv 45 kg) din acest tip de alimentație. Porcinele sunt sacrificate la vârste cuprinse între 12 și 24 de luni, fiind admise numai carcase de cel puțin 90 kg. Presuntos și paletas sunt marcate individual prin aplicarea unei plăcuțe numerotate. Presuntos și paletas trebuie să cântărească cel puțin 7,5 kg, respectiv 5 kg fiecare, fără a înlătura copita. În funcție de greutatea pulpelor și a spetelor, grăsimea de sub piele poate fi decupată. Procesul de prelucrare a picioarelor posterioare și anterioare, prin metode locale, autentice și neschimbate, în conformitate cu know-how-ul local, trece prin diferite etape, respectiv: tranșare, sărare, clătire, post-tratare cu sare (transpirare), uscare/maturare și învechire. Pe parcursul acestui proces, presuntos și paletas dobândesc treptat aspectul, culoarea, aroma și textura care le conferă unicitatea.

Presuntos și paletas de Campo Maior e Elvas pot fi comercializate întregi, pe bucăți sau feliate, cu sau fără os. Tăierea și/sau felierea bucăților, precum și operația de dezosare se efectuează în spații situate în aria geografică de producție menționată anterior, unde s-a dezvoltat un know-how deosebit pentru aceste operații, în ceea ce privește forma, delicatețea aromelor și complexitatea gustului acestor produse. Înainte de a se alege o anumită bucată pentru tăiere și feliere, specialiști din regiune determină momentul optim din etapa de tratare care trebuie ales, iar un degustător — cunoscător și instruit — realizează o testare organoleptică și efectuează, cu instrumente adecvate, o analiză senzorială aprofundată asupra produsului, pentru a aprecia dacă acesta este potrivit pentru tăiere. Pentru ca fiecare bucată să dea un randament economic ridicat, operațiunea de tăiere este efectuată exclusiv de către specialiști bine instruiți, capabili să realizeze decupaje excelente și să exploateze integral mușchii din fiecare bucată, în fâșii extrem de fine, astfel încât să pună în valoare toate trăsăturile organoleptice ale produsului. Grăsimea din aceste bucăți — care, între altele, se caracterizează printr-un gust, o aromă, o culoare și o strălucire specifice — râncezește cu ușurință în contact cu aerul sau dacă este expusă la temperaturi ridicate. Din motivele menționate anterior, aceste operațiuni se efectuează exclusiv în spații corespunzătoare, atât din punct de vedere microbiologic, cât și privind temperatura și umiditatea, pentru a nu dăuna gustului delicat al acestor produse și pentru a permite ambalarea imediată a acestora, evitând astfel contactul prea îndelungat cu aerul. Trebuie adăugat faptul că aceste operațiuni sunt însoțite de teste organoleptice efectuate, de asemenea, de persoane special instruite în acest sens. Aceste măsuri au drept scop asigurarea unei trasabilități complete a produselor respective, evitând orice denaturare a acestora — în special în ceea ce privește particularitățile lor de ordin senzorial, pentru a nu înșela așteptările consumatorului, furnizând un produs autentic, obținut și pregătit în regiunea sa de origine — și permițând verificarea întregului circuit productiv.

4.6. Legătură: Presuntos și paletas de Campo Maior e Elvas se produc într-o regiune cu soluri sărace și cu o climă care este deosebit de călduroasă și uscată vara și rece și uscată iarna. Singurele elemente de floră care rezistă în aceste condiții și care sunt profitabile din punct de vedere economic sunt pădurile de stejari din varietățile Quercus suber și Quercus ilex rotundifolia, respectiv așa-numitul „montado” și vegetația asociată. Porcinele din rasa alentejana sunt animalele care reușesc să profite cel mai bine de condițiile naturale existente, întrucât pot fi crescute în aer liber și li se permite să se hrănească, în special, cu produse naturale de „montado” (ierburi, jir, cereale, plante leguminoase și animale mici), în cadrul unui sistem specific numit „montanheira”.

Acest tip de creștere și alimentație conferă cărnii acestor porcine caracteristici speciale, atât privind mușchii, cât și privind învelișul de grăsime.

Condițiile climatice din regiunea Campo Maior și Elvas au determinat dezvoltarea unui know-how specific, care, întrucât permite uscarea naturală a cărnii de porc, fără a recurge la afumare sau orice alt agent extern cu excepția sării, conferă produselor o serie de particularități, în special privind:

tranșarea și forma de prezentare a bucăților de carne,

timpul de sărare a acestora,

durata diferitelor etape tehnologice.

Din aceste motive, presuntos și paletas de Campo Maior e Elva au o secțiune transversală mai subțire și mai alungită, sunt mai închise la culoare și, atunci când sunt tăiate, prezintă o textură mai puțin fragedă și mai puțin suculentă, au un gust mai puțin delicat și ușor sărat, precum și o aromă mai puțin suavă și mai puțin delicată.

Reflectând condițiile continentale din regiunea Elvas și Campo Maior, aceste produse sunt, în consecință, mai subțiri și mai alungite, mai sărate și de culoare mai închisă decât cele mai moi produse în câmpiile din zona Alentejo.

Legătura dintre aceste produse și regiune se bazează, între altele, pe următorii factori:

Factori istorici: Există numeroase referiri — unele datând cu câteva secole î.e.n. — privind rolul și importanța produselor din carne de porc în alimentația locală. Mai recent, în ultimii aproximativ patru sute de ani, au avut loc numeroase dispute între adepții agriculturii și cei ai creșterii animalelor, opunând efectele dăunătoare ale creșterii porcinelor asupra terenurilor agricole și rolul pozitiv al aceleiași îndeletniciri în asigurarea hranei necesare pentru populație. Practic fiecare municipalitate din Alto Alentejo i-a cerut regelui sau parlamentului într-un moment sau în altul să îi apere interesele. În Elvas și în Arronches, de exemplu, atât de multe porcine treceau nestingherite pe străzile din oraș, încât regele a trebuit să le interzică prezența în interiorul zidurilor orașului. Întrucât aceasta a însemnat că numeroase familii, pentru care aceasta constituia o resursă principală de venit pentru anul întreg, nu mai puteau să crească porci, regele a primit atâtea plângeri, la fel de insistente, împotriva decretului său, încât a decis să se revină la situația inițială. În ceea ce îi privește pe semnatarii plângerilor, ei înșiși au afirmat că lipsa porcilor ar fi însemnat ruina întregii populații. Campo Maior a devenit parte a teritoriului portughez abia în timpul domniei regelui Dom Diniz, prin Tratatul de la Alcanises (secolul al XIII-lea). Elvas, despre care se spune că a fost fondată de către romani, a fost recucerită pentru prima dată de la mauri în 1166, iar in 1229 a devenit definitiv parte a teritoriului portughez. Ambele sunt municipalități de graniță, în care influența spaniolă este foarte marcantă, fapt care se reflectă și în diferențele privind modul de producere a presuntos și paletas față de restul regiunii Alentejo.

Factori edafo-climatici: Într-un mediu natural caracterizat prin soluri sărace și un climat deosebit de călduros și uscat, singurele elemente de floră care rezistă și care pot da randament din punct de vedere economic sunt pădurile de stejari din varietățile Quercus suber și Quercus ilex rotundifolia („montado”), împreună cu vegetația asociată. Campo Maior și Elvas prezintă un microclimat specific, cu cantități anuale de precipitații extrem de reduse (617 mm), rămân însorite mare parte din an (2 979 de ore) și beneficiază de temperaturi maxime care vara ating cu ușurință 33-34 °C și iarna scad până la 4-5 °C; aceste condiții țin de o climă continentală și sunt excelente pentru uscarea presuntos și paletas.

Factori umani: O serie de tradiții sunt asociate cu consumul acestor produse, care nu se prezintă niciodată gătite. În Campo Maior și Elvas este foarte răspândit consumul de presunto și paleta, tăiate manual în fâșii extrem de subțiri, însoțite de un vin regional bun, după-amiaza târziu, ca aperitive pentru o cină târzie; În trecut, presuntos și paletas de Campo Maior e Elvas se consumau numai la ocazii festive și se ofereau drept cadou oaspeților de onoare.

4.7. Organism de control:

Denumire: Agricert — Certificação de Produtos Alimentares, Lda Adresă: Av. de Badajoz, n.o 3 P-7350-903 Elvas Telefon (351) 268 62 50 26 Fax (351) 268 62 65 46 E-mail: agricert@agricert.pt

Agricert se conformează standardului 45011:2001.

4.8. Etichetare: Pe eticheta produsului trebuie să apară următoarea mențiune: Presunto de Campo Maior e Elvas — IGP sau Paleta de Campo Maior e Elvas — IGP și sigla comunitară corespunzătoare. Etichetele trebuie, de asemenea să poarte marcajul de certificare, pe care să figureze în mod obligatoriu denumirea produsului și mențiunea respectivă, denumirea organismului de control și numărul de serie (codul numeric sau alfanumeric care asigură trasabilitatea produsului). Presunto de Campo Maior e Elvas și Paleta de Campo Maior e Elvas poartă următoarea emblemă, marcată la cald pe șorici: