Caseta 3: Analiza orientării bugetare Discuția privind orientarea bugetară reprezintă un aspect esențial al eforturilor Comisiei de a consolida dezbaterea colectivă cu privire la interesul general al zonei euro. În UE și în zona euro, politicile bugetare naționale sunt elaborate, în primul rând, în conformitate cu cadrul normativ reprezentat de tratat și de PSC. În plus, o examinare analitică a politicilor bugetare permite o evaluare pentru a stabili dacă politicile bugetare implementate creează efectiv condițiile necesare pentru o creștere durabilă puternică și pentru stabilitatea prețurilor și, mai ales, dacă marja de apreciere permisă de cadrul respectiv este folosită în cel mai bun mod. Această examinare contribuie la evidențierea consecințelor globale ale politicilor naționale și a efectelor de propagare între statele membre. Orientarea bugetară a zonei euro trebuie să realizeze un echilibru adecvat între sustenabilitate și stabilizare. Este necesar să se reducă nivelurile excesive ale datoriei și să se reconstruiască rezervele bugetare. În special, este justificată o abordare prudentă privind reducerea datoriilor, pentru ca impactul noilor șocuri să poată fi absorbit. În același timp, redresarea avansează lent, impulsionată doar de o reducere treptată a șomajului, în timp ce estimările privind inflația rămân în continuare inferioare obiectivului de stabilitate a prețurilor. Măsurarea și analizarea orientării bugetare este dificilă din punct de vedere metodologic. Orientarea bugetară este o noțiune pentru care nu există o definiție universal acceptată, ci doar o înțelegere împărtășită, în linii mari, în cadrul comunității economice. De obicei, prin orientare bugetară se înțelege orientarea conferită politicii bugetare prin deciziile discreționare ale guvernelor cu privire la impozite și cheltuieli. În mod tradițional, orientarea bugetară este reflectată de variația soldului structural primar, deși, pentru a o caracteriza. pot fi utilizați și alți indicatori. În prezenta casetă, necesitățile în materie de consolidare sunt măsurate prin indicatorul pentru S1, care este calculat ca fiind efortul bugetar necesar pentru a se asigura că datoria publică a unui stat membru va atinge 60 % din PIB în 2031. O evaluare detaliată a diferiților indicatori și a solidității acestora poate fi găsită în PSC-urile pe 2016: Horizontal Overview and Implications for the Euro Area Fiscal Stance (Imaginea orizontală și implicațiile orientării bugetare a zonei euro) (European Commission Institutional Papers nr. 34, 2016). Pentru zona euro în ansamblu, există, în conjunctura actuală, un compromis suplimentar între necesitățile în materie de sustenabilitate și cele în materie de stabilizare. Zona euro se află în sectorul sud-estic al hărții bugetare pe care este în joc un astfel de compromis, a se vedea graficul 1. Ea reflectă existența unui decalaj în materie de ajustare în raport cu o tendință care pune datoria pe o traiectorie descendentă fermă pentru viitor, combinat cu persistența unui nivel semnificativ al deficitului de cerere din economie, deși acest nivel se reduce treptat. Această concluzie este solidă din punct de vedere calitativ pentru alegerea unor indicatori alternativi, deși amplitudinile exacte pot fi diferite. Din punct de vedere economic, orientarea globală a zonei euro ar trebui diferențiată în funcție de situațiile țărilor în ceea ce privește sustenabilitatea și stabilizarea. O serie de state membre situate în partea de sud-est a hărții bugetare au în continuare nevoi importante în materie de consolidare. Sectorul de sud-vest cuprinde statele membre care au flexibilitate bugetară și ale căror economii ar beneficia de un stimul limitat. În această privință, PPB-urile ar putea fi îmbunătățite. În special planurile care sunt orientate către obiectivul de stabilizare în unele țări mari ar putea fi reechilibrate în direcția unei mai mari consolidări bugetare, în timp ce restul flexibilității bugetare ar putea fi utilizată pentru a sprijini creșterea pe termen scurt și lung, în special prin stimularea investițiilor. Graficul 1: O hartă bugetară pentru zona euro în 2016 Notă: Bazată pe previziunile Comisiei Europene din toamna anului 2016. Perioadele economice (ne)favorabile sunt măsurate în raport cu deviația PIB-ului în 2016, în % din PIB. Necesitățile în materie de consolidare sau flexibilitatea bugetară sunt măsurate în raport cu indicatorul Comisiei Europene pentru S1 privind riscurile la adresa sustenabilității, tot în % din PIB, pe baza calculelor efectuate în previziunile din toamna anului 2016, care este utilizat ca an de referință.