[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 30.9.2010

COM(2010) 541 final

2010/0270 (NLE)

Propunere de

REGULAMENT DE PUNERE ÎN APLICARE AL CONSILIULUI

de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse la importurile de anumite roți din aluminiu originare din Republica Populară Chineză

EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONTEXTUL PROPUNERII

2. Motivele și obiectivele propunerii

Prezenta propunere se referă la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (denumit în continuare „regulament de bază”) în cadrul procedurii privind importurile de anumite roți din aluminiu originare din Republica Populară Chineză.

- Contextul general

Prezenta propunere se înscrie în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază și constituie rezultatul unei anchete care s-a desfășurat în conformitate cu cerințele de fond și de procedură prevăzute în regulamentul de bază.

- Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii

Sunt în vigoare măsuri provizorii care au fost instituite prin Regulamentul (UE) nr. 404/2010 al Comisiei din 10 mai 2010 de instituire a unei taxe antidumping provizorii la importurile de anumite roți din aluminiu originare din Republica Populară Chineză.

- Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii

Nu se aplică.

3. CONSULTAREA PăRțILOR INTERESATE șI EVALUAREA IMPACTULUI

4. Consultarea părților interesate

Părțile interesate vizate de procedură au avut posibilitatea de a-și apăra interesele în timpul anchetei, în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază.

- Obținerea și utilizarea expertizei

Nu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă.

- Evaluarea impactului

Prezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază.

Regulamentul de bază nu conține dispoziții referitoare la o evaluare generală a impactului, în schimb conține o listă exhaustivă de condiții care trebuie evaluate.

5. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

6. Rezumatul acțiunii propuse

La data de 13 august 2009, Comisia a inițiat o procedură antidumping privind importurile de anumite roți din aluminiu originare din Republica Populară Chineză.

Comisia a instituit taxe antidumping provizorii la aceste importuri prin Regulamentul (UE) nr. 404/2010.

Propunerea de regulament al Consiliului anexată se bazează pe concluziile definitive în ceea ce privește dumpingul, prejudiciul, legătura de cauzalitate și interesul Uniunii. Constatările provizorii au fost în general confirmate, dar s-au adus și unele modificări la modul de calcul al marjelor de dumping și al nivelului de eliminare a prejudiciului.

Prin urmare, se propune adoptarea de către Consiliu a propunerii de regulament anexate, care ar trebui publicată cel mai târziu la 11 noiembrie 2010.

- Temeiul juridic

Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene.

- Principiul subsidiarității

Propunerea intră în sfera competenței exclusive a Uniunii Europene. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică.

- Principiul proporționalității

Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive:

Tipul acțiunii este descris în regulamentul de bază menționat anterior și exclude luarea de decizii la nivel național.

Nu sunt necesare indicații privind măsura în care sarcina financiară și administrativă care revine Uniunii, guvernelor naționale, autorităților regionale și locale, operatorilor economici și cetățenilor este limitată la minimum și proporțională cu obiectivul propunerii.

- Alegerea instrumentelor

Instrumente propuse: regulament.

Alte instrumente nu ar fi adecvate din următorul motiv:

Alte instrumente nu ar fi adecvate deoarece regulamentul de bază nu prevede alte opțiuni.

7. IMPLICAțIILE BUGETARE

Propunerea nu are implicații asupra bugetului Uniunii.

2010/0270 (NLE)

Propunere de

REGULAMENT DE PUNERE ÎN APLICARE AL CONSILIULUI

de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse la importurile de anumite roți din aluminiu originare din Republica Populară Chineză

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene[1] (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 și articolul 14 alineatul (3),

având în vedere propunerea Comisiei Europene prezentată după consultarea comitetului consultativ,

întrucât:

8. MĂSURI PROVIZORII

9. Comisia, prin Regulamentul (UE) nr. 404/2010[2] (denumit în continuare „regulamentul provizoriu”) a instituit o taxă antidumping provizorie asupra importurilor de anumite roți de aluminiu originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”).

10. Procedura a fost inițiată în urma plângerii introduse la data de 30 iunie 2009 de către Asociația Fabricanților de Roți din Europa (EUWA) (denumită în continuare „reclamantul”) în numele unor producători care reprezintă o proporție majoră, în acest caz de peste 50%, din producția totală de anumite roți de aluminiu a Uniunii. Plângerea conținea elemente de probă care atestau existența dumpingului în ceea ce privește produsul în cauză și prejudiciile importante rezultând din acesta, care au fost considerate suficiente pentru a justifica inițierea unei proceduri.

11. PROCEDURA ULTERIOARă

12. Ulterior comunicării faptelor și considerentelor esențiale, pe baza cărora s-a decis instituirea de măsuri provizorii (denumită în continuare „comunicarea constatărilor provizorii”), mai multe părți interesate și-au exprimat în scris opiniile cu privire la constatările provizorii. Părțile interesate care au solicitat audieri au fost audiate.

13. Comisia a continuat să caute și să verifice toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru constatările sale definitive.

14. Se reamintește faptul că, astfel cum este prevăzut în considerentul (18) din regulamentul provizoriu, ancheta privind dumpingul și prejudiciul a acoperit perioada cuprinsă între 1 iulie 2008 și 30 iunie 2009 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2006 și sfârșitul PA (denumită în continuare „perioada luată în considerare”).

15. Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora se intenționează recomandarea de a institui o taxă antidumping definitivă pentru importurile de anumite roți de aluminiu originare din RPC și de a percepe definitiv sumele asigurate prin intermediul taxei provizorii. Părților li s-a acordat, de asemenea, o perioadă de timp în care să poată prezenta observații ulterioare acestei informări.

16. Observațiile orale și scrise prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare după caz.

17. Domeniul de aplicare al anchetei. Includerea importurilor din Turcia

18. Una dintre părți, reprezentând interesele producătorilor-exportatori, a susținut că importurile produsului în cauză din Turcia ar trebui incluse în domeniul de aplicare al prezentei anchete.

19. În ceea ce privește neincluderea în plângere a importurilor originare din Turcia, trebuie remarcat că în etapa de inițiere nu au existat suficiente elemente de probă care să ateste dumpingul, prejudiciul și legătura de cauzalitate pentru țara menționată pentru a justifica inițierea unei proceduri antidumping cu privire la importurile respective.

20. Dimpotrivă, reclamanții au oferit informații potrivit cărora importurile produsului în cauză din Turcia au fost efectuate la prețuri neafectate de dumping (a se vedea versiunea neconfidențială a plângerii, pagina 13, punctul 5, și anexa 5.1.a.).

21. PRODUS ÎN CAUZă șI PRODUS SIMILAR

22. În urma măsurilor provizorii, unele părți și-au reiterat argumentele referitoare la diferențele dintre roțile Fabricantului de Echipamente de Origine („FEO”) și roțile de pe piața din aval (aftermarket, „AM”), afirmând că cele două segmente ar trebui tratate ca două produse diferite. Părțile respective au susținut că roțile FEO trebuie excluse din domeniul de aplicare al prezentei anchete, deoarece roțile FEO și roțile AM sunt produse conform unor procese de producție diferite, au caracteristici tehnice și fizice diferite, sunt distribuite pe canale diferite și au chiar utilizări diferite.

23. Se reamintește că, după cum se afirmă în considerentul (21) din regulamentul provizoriu, atât roțile AM, cât și roțile FEO pot fi produse prin intermediul tuturor proceselor de producție, la toate diametrele și greutățile, având toate tipurile de finisare. Roțile FEO și roțile AM au aceleași caracteristici fizice și tehnice și sunt interschimbabile.

24. Unele părți au susținut că roțile FEO au un consumator final diferit de cel al roților AM: în cazul FEO acesta este fabricantul de automobile, iar în cazul AM este proprietarul automobilului. Această interpretare este greșită. Deși roțile FEO provin, într-adevăr, de la producători de automobile, utilizarea roților FEO și AM este aceeași: ele sunt montate pe automobile și vehicule similare. Prin urmare, acestea au același utilizator final – șoferul.

25. Argumentul cel mai des invocat a fost acela că cerințele aplicabile roților FEO diferă de cerințele aplicabile roților AM. Potrivit argumentului respectiv, nu trebuie instituite măsuri în ceea ce privește roțile FEO, deoarece nu sunt interschimbabile cu roțile AM (acestea sunt cumpărate pentru a satisface nevoile unor piețe diferite ale produsului și diferă în ceea ce privește designul, criteriile de calitate, investiția, procesul de producție, prețurile și gradul de penetrare al importurilor).

26. Un alt argument a fost acela că roțile FEO sunt produse conform specificațiilor producătorilor de automobile, în timp ce roțile AM sunt concepute și fabricate conform specificațiilor selectate de către fabricantul de roți fără luarea în considerare a cerințelor unui anumit model de automobil. Deși roțile AM nu sunt fabricate în mod oficial conform specificațiilor producătorilor de automobile, acestea vor fi montate pe diferite modele de automobile. De fapt, în cele din urmă ele vor fi montate pe exact aceleași modele de automobile pentru care au fost produse inițial roțile FEO. Faptul că specificațiile provin din surse diferite nu poate fi considerat ca atare drept o dovadă a diferențelor dintre caracteristicile fizice și tehnice ale acestora.

27. Informații suplimentare s-au primit de la producătorii și fabricanții de automobile din cadrul Uniunii. Acestea au confirmat faptul că aceleași procese de producție (turnare, deformare continuă, laminare, forjare, roți din 2-3 piese) sunt utilizate atât pentru roțile AM, cât și pentru roțile FEO. Ambele sunt produse la toate greutățile și diametrele. Inserțiile, utilizarea anumitor tipuri de finisare și tratamentul termic se aplică atât roților FEO, cât și roților AM.

28. Unele părți au susținut că diferențele tehnice dintre roțile FEO și AM se reflectă în faptul că roțile FEO utilizează aluminiu primar, în timp ce pentru producția de roți AM aluminiul este adesea extras din deșeuri. Comisia a analizat cu atenție aceste observații. De asemenea, s-au primit informații suplimentare de la fabricanții de automobile și producătorii din cadrul UE. În special acei producători UE care fabrică atât roți FEO, cât și roți AM au atestat că atât aluminiul primar, cât și aluminiul extras din deșeuri – deși acesta din urmă într-o măsură mai mică – sunt utilizate la producția ambelor tipuri de roți. Informații suplimentare obținute pe parcursul anchetei au confirmat faptul că principalul criteriu folosit pentru a face o distincție cu privire la tipul și calitatea aluminiului utilizat este procentul de siliciu (7% sau 11%). Ambele aliaje sunt utilizate în egală măsură pentru roțile FEO și cele AM.

29. Nici diferențele dintre cerințele de testare nu demonstrează cu certitudine că roțile FEO și roțile AM sunt două produse diferite. Trebuie remarcat că nu există un set omogen general de cerințe pentru roțile de aluminiu. Standardele se modifică în funcție de producător și de țară. În cele din urmă, nu se poate trasa o linie clară de separație între roțile AM și roțile FEO pe baza standardelor sau a cerințelor. Potrivit informațiilor existente la dosar, atât roțile FEO, cât și roțile AM sunt supuse unor încercări diverse [teste cu raze X, teste chimice, probe de etanșeitate, încercări de rezistență, încercări de rezistență la coroziune, teste de echilibru al roților, încercări dinamice la șoc, probe de rezistență radială, încercări la încovoiere, încercări în ceață salină, încercări de coroziune accelerată în acid acetic și clorură de cupru (Copper-Accelerated Acetic Salt Spray test – CASS)]. În plus, se pare că diferențele dintre cerințele de încercare și diferențele dintre standarde constituie mai degrabă un indiciu al unei delimitări între diferitele state membre decât între roțile FEO și AM ca două produse diferite.

30. Potrivit informațiilor existente la dosar, cerințele de calitate impuse de industria automobilelor determină un produs cu un grad ridicat de standardizare, care este ușor interschimbabil între producători la scară mondială. În cadrul segmentului AM, cerințele de calitate pot fi specificate și de către clienți, iar roțile respective trebuie să satisfacă în același timp și cerințele internaționale și naționale. În consecință, anumitor roți din ambele segmente li se pot aplica cerințe sau specificații mai riguroase, ceea ce înseamnă că unele roți AM ar putea respecta standarde mai stricte decât roțile FEO.

31. Faptul că roțile AM nu sunt montate, de obicei, la automobilele noi și că fabricanții de automobile utilizează roți fabricate de către producători selectați sub numele mărcii lor constituie o decizie de aprovizionare care nu are relevanță pentru concluzia referitoare la caracterul interschimbabil al roților FEO și AM. În mod fizic, o roată AM, respectiv o roată care poartă numele mărcii unui anumit producător de roți, ar putea fi montată la un automobil nou.

32. Aceste concluzii sunt confirmate de faptul că producătorii de mașini se aprovizionează și vând și roți aftermarket. Unele dintre acestea sunt vândute sub numele de marcă al producătorului de automobile (Furnizorul de Echipamente de Origine, FEO), altele sub marca producătorului de roți.

33. Numeroase observații au făcut referire la cerințele impuse de către producătorii de automobile furnizorilor de roți (cum ar fi dovada existenței unui sistem de management al calității cu certificare ISO pe deplin funcțional, evaluarea performanței calitative pe baza experienței dobândite în proiecte anterioare, precum și calitatea livrărilor și a performanței în teren, evaluarea riscului de produs și a riscului de proiect). Cu toate acestea, roțile din aluminiu au aceleași caracteristici și utilizări fizice, tehnice și chimice indiferent de cerințele impuse care nu sunt relevante pentru caracteristicile respective.

34. De asemenea, se reamintește faptul că mulți fabricanți de roți produc pentru ambele segmente, iar roțile FEO și AM sunt fabricate pe aceleași linii de producție. Producătorii care activează pe un segment pot pătrunde și pe celălalt segment.

35. În final, unele părți au argumentat că roțile FEO și AM ar trebui considerate ca fiind două produse diferite deoarece se încadrează la subpoziții tarifare diferite.

36. Procedura antidumping curentă se referă la roțile din aluminiu („RA”) care se încadrează în prezent la codurile NC ex 8708 70 10 și ex 8708 70 50. Codul NC 8708 70 10 se referă la roțile pentru transport rutier și la piese și accesorii aferente acestora pentru asamblare industrială. Aceasta înseamnă că aplicarea taxei vamale mai mici prevăzute în prezentul regulament face obiectul așa-numitului control al utilizării finale. Cele două coduri NC sunt separate pentru a indica diferența de taxă vamală și pentru a permite aplicarea unei taxe mai mici pentru roțile destinate industriei de montaj. Totuși, acest lucru nu afectează definiția produsului în cauză.

37. Ca răspuns la observațiile părților, trebuie remarcat mai întâi că definiția produsului în cauză în cadrul unei proceduri antidumping nu se referă la clasificările produsului la diversele poziții tarifare. Din acest motiv, un produs vizat de o procedură antidumping se poate încadra la mai multe coduri NC. De fapt, această situație este destul de des întâlnită.

38. În al doilea rând, roțile care se încadrează la ambele coduri NC sunt identice. Singura diferență constă în modul în care sunt distribuite după importare.

39. În al treilea rând, trebuie remarcat că volumele importurilor în baza codului NC având legătură cu asamblarea industrială sunt mai mici decât volumele importurilor FEO declarate de către producătorii de automobile cooperanți. Acest fapt pare să sugereze că roțile FEO au fost vămuite în baza ambelor coduri NC. Având în vedere că producătorii de automobile par să facă importuri în baza ambelor coduri NC, diferențierea oficială în baza utilizării finale ar fi extrem de dificilă.

40. În consecință, argumentele aduse de către părțile interesate sunt respinse, iar concluziile regulamentului provizoriu se confirmă. Se consideră că roțile FEO și AM constituie un singur produs în cauză.

41. Roțile de motocicletă și remorcă

42. Produsul vizat de ancheta prezentă este reprezentat de „roțile din aluminiu pentru autovehicule încadrate la codurile NC 8701 - 8705, cu sau fără accesoriile lor, având sau nu pneuri montate, încadrate în prezent la codurile NC ex 8708 70 10 și ex 8708 70 50 (codurile TARIC 8708 70 10 10 și 8708 70 50 10)”. Această definiție este conformă cu avizul de inițiere a procedurii publicat la data de 13 august 2009 și cu plângerea care se află la originea cauzei.

43. Părțile au întrebat dacă ancheta vizează și roțile de motocicletă și de remorcă. Definiția menționată mai sus exclude în mod implicit roțile de aluminiu pentru motociclete de la poziția 8711 și pe cele pentru remorci de la poziția 8716 care sunt, în principiu, clasificate la pozițiile 87114 și respectiv 8716.

44. În ceea ce privește roțile pentru remorci, pe parcursul anchetei s-a argumentat că, în afară de codurile NC indicate în avizul de inițiere a procedurii, un alt cod ce acoperă inter alia roțile pentru remorci (cod NC 8716 90 90) ar putea fi utilizat pentru importurile în Uniune, pentru circumvenția măsurilor vizând produsul în cauză (deși se pare că respectivul cod nu este utilizat în prezent în practică în acest scop).

45. S-a propus ca ancheta actuală să vizeze și roțile de aluminiu care se încadrează la codul NC 8716 90 90.

46. Serviciile Comisiei au informat toate părțile în cauză prin intermediul unei înștiințări anexate la dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate cu privire la posibila includere a celuilalt cod NC în procedură.

47. Cu toate acestea, după cum s-a afirmat mai sus, roțile de aluminiu care sunt de la început destinate remorcilor și care se încadrează așadar la codul NC 8716 90 90 nu sunt vizate de avizul de inițiere. Prin urmare, nu se poate exclude posibilitatea ca anumiți operatori care produc sau comercializează astfel de roți să nu se fi prezentat la această anchetă de vreme ce au considerat că importurile respective nu sunt eligibile și ca atare nu aveau cunoștință de înștiințarea sus-menționată. În aceste condiții, nu este just ca aceste roți să fie incluse în procedură. Pe de altă parte, de vreme ce utilizarea codului NC sus-menționat pare să genereze un risc de circumvenție foarte ridicat, este just să se introducă un cod TARIC cu ajutorul căruia să se poată monitoriza cu exactitate evoluția nivelului importurilor de roți care se încadrează la codul respectiv. În baza articolului 14 alineatul (3) din regulamentul de bază, o prevedere în acest scop a fost inclusă în dispozitivul prezentului regulament.

48. TRATAMENTUL DE ECONOMIE DE PIAță (TEP), TRATAMENTUL INDIVIDUAL (TI) ȘI ȚARA ANALOAGĂ

49. Tratamentul de societate care func ționează în condițiile unei economii de piață (TEP)

50. Toți producătorii-exportatori incluși în eșantion au contestat constatările provizorii prevăzute în considerentele (26) - (53) din regulamentul provizoriu.

Criteriul 1

51. În primul rând, trebuie subliniat că în RPC aluminiul primar reprezintă peste 50% din costul de producție al unei roți de aluminiu. Trei dintre cele patru societăți incluse în eșantion au susținut că decizia de neacordare a TEP trebuie să fie individuală și luată în funcție de fiecare societate, pe când în cazul de față Comisia, prin faptul că a afirmat că există o intervenție a statului în luarea deciziilor privind achiziția principalei materii prime brute (aluminiu) după cum se precizează în considerentele (30) - (37) din regulamentul provizoriu, a respins acordarea TEP în mod general la nivel de țară. Acest argument nu poate fi acceptat; într-adevăr, analiza efectuată de către Comisie a fost realizată în mod individual pentru fiecare producător inclus în eșantion. Este adevărat că s-a ajuns la aceeași concluzie pentru toți cei patru producători, dar acest lucru se datorează faptului că există o intervenție a statului în procesul de luare a deciziilor la nivelul fiecăruia dintre aceștia, după cum se explică în considerentele (30) – (37) din regulamentul provizoriu. Comisia nu ar fi ajuns la aceeași concluzie pentru orice societate care funcționează în RPC și care face dovada faptului că își achiziționează cea mai mare parte din cantitatea de aliaj de aluminiu pe care o consumă la prețurile London Metal Exchange (LME) prin mecanismele uzuale folosite de orice societate din acest sector înființată în orice altă parte a lumii. Dacă lucrurile ar fi stat așa, această societate ar fi putut beneficia de TEP, deși a fost înființată în RPC, în eventualitatea îndeplinirii celorlalte criterii.

52. Având în vedere cele menționate anterior, concluziile formulate în considerentele menționate și în considerentul (48) din regulamentul provizoriu se confirmă.

53. În ceea ce privește intervenția statului în luarea altor decizii de natură comercială, niciunul dintre cele trei grupuri menționate în considerentul (38) din regulamentul provizoriu nu a oferit elemente de probă suplimentare care să poată permite tragerea altor concluzii. S-a argumentat în special că hotărârea Tribunalului în cauza Zheijiang Xinan/Consiliul[3] prevede astfel: „ noțiunea «intervenție semnificativă din partea statului» nu poate fi asimilată cu orice influență asupra activităților unei întreprinderi sau cu orice implicare în procesul decizional al acesteia, ci trebuie înțeleasă ca fiind o acțiune a autorităților publice de natură să determine incompatibilitatea deciziilor întreprinderii cu condițiile unei economii de piață”. Având în vedere această hotărâre, exportatorii susțin că instituțiile europene ar trebui să o aplice și să analizeze cu atenție în ce măsură acțiunile întreprinse de către stat în gestionarea societății sunt incompatibile cu condițiile economiei de piață. În această privință, trebuie subliniat că hotărârea respectivă face în prezent obiectul unui recurs. Prin urmare, hotărârea menționată a Tribunalului va intra în vigoare numai de la data hotărârii referitoare la recurs. În consecință, instituțiile europene se află în situația de a susține că intervenția statului identificată în cazul de față este suficientă pentru a constata neîndeplinirea criteriului 1. Având în vedere cele menționate anterior, concluziile din considerentul (38) din regulamentul provizoriu se confirmă.

Criteriul 2

54. Niciunul dintre cele două grupuri care, potrivit concluziilor formulate în stadiul provizoriu, nu a respectat cerințele criteriului 2 nu a contestat aceste concluzii provizorii. S-a confirmat așadar, conform celor indicate în considerentele (39) și (49) din regulamentul provizoriu, că cele două grupuri incluse în eșantion nu dețin situații financiare întocmite și auditate în conformitate cu standardele internaționale de contabilitate.

Criteriul 3

55. Grupul Baoding Lizhong a susținut că articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază impune în mod expres obligația ca perturbările să fie cauzate de fostul sistem de economie planificată; grupul a susținut că, întrucât a funcționat întotdeauna ca grup privat, perturbările nu pot fi rezultatul „ fostului” sistem de economie planificată, deoarece grupul nu a funcționat niciodată ca o societate deținută de stat. Acest argument nu poate fi acceptat. După cum s-a constatat în această cauză, costurile de producție și situația financiară a societăților pot face obiectul unor perturbări semnificative moștenite de la fostul sistem de economie planificată, indiferent dacă societatea a funcționat ca o societate deținută de stat sau nu.

56. În plus, grupul Baoding Lizhong, YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd și CITIC Dicastal și-au reiterat argumentele prezentate deja înainte de adoptarea regulamentului provizoriu și au insistat asupra faptului că avantajele de care s-au bucurat societățile nu au fost semnificative. Cu toate acestea, după cum s-a explicat în considerentul (50) din regulamentul provizoriu, în urma anchetei s-a descoperit că perturbările produse situației financiare a grupurilor au fost semnificative.

57. În plus, YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd a susținut că scutirile de impozit acordate societăților străine nu reprezintă o subvenție specifică și că, potrivit jurisprudenței OMC privind măsurile compensatorii, sarcina probei privind specificitatea revine autorităților anchetatoare[4]. În cuprinsul declarației sale, YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd face referire și la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază antisubvenții[5], care prevede că „orice stabilire a specificității (…) se susține în mod clar prin elemente de probă pozitive”. De asemenea, societatea menționează articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază antisubvenții (criterii sau condiții obiective de eligibilitate pentru obținerea unei subvenții, implicând faptul că nu există specificitate) și articolul 10 din Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii, care definește o taxă compensatorie ca fiind „o taxă impusă pentru a compensa orice subvenție acordată, direct sau indirect, la fabricarea, producția sau exportul unei mărfi”. În final, YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd a sugerat că „în cazul în care serviciile Comisiei doresc să compenseze subvențiile oferite de guvernul chinez, procesul corespunzător prin care pot face acest lucru îl constituie o anchetă antisubvenții”.

58. Cu referire la această interpretare a legislației antidumping, trebuie spus că ea este incorectă, deoarece criteriile regulamentului de bază antisubvenții nu se pot aplica în contextul unei analize TEP. Regulamentul de bază antidumping prevede efectuarea unei analize care să stabilească în ce măsură costurile de producție și situația financiară a firmelor fac obiectul unor perturbări semnificative moștenite din perioada fostului sistem de economie planificată, precum și, după cum s-a arătat mai sus, în ce măsură acțiunile care presupun implicarea statului în modelarea mediului de afaceri prin măsuri caracteristice economiei planificate ar trebui considerate o influență a statului moștenită din perioada fostului sistem de economie planificată.

59. Având în vedere cele menționate anterior, concluziile din considerentele (40) - (44) și (50) - (52) din regulamentul provizoriu se confirmă.

Alte considerații

60. Exportatorii și-au reiterat afirmațiile formulate în considerentele (46) – (47) din regulamentul provizoriu, potrivit cărora, conform articolului 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază, se determină dacă producătorii îndeplinesc sau nu criteriile în vederea acordării TEP în termen de trei luni de la inițierea anchetei, în timp ce, în cazul de față, acest lucru a fost determinat după expirarea termenului de trei luni. În sprijinul argumentului lor, exportatorii au citat sentința Tribunalului în cauza T-299/05[6]. Exportatorii au subliniat în special faptul că, la momentul transmiterii comunicării privind TEP, Comisia primise toate răspunsurile la chestionarele antidumping trimise exportatorilor, precum și răspunsurile la chestionarele transmise societăților înființate în țara analogă; fiind, prin urmare, în posesia datelor cuprinse în răspunsurile la respectivele chestionare, serviciile Comisiei dețineau toate informațiile necesare în vederea calculării marjei de dumping conform metodologiei uzuale și metodologiei țării analoage. Exportatorii au ajuns la concluzia că, așadar, Comisia se afla în situația de a cunoaște efectul pe care decizia sa privind TEP îl va avea în ceea ce privește calcularea marjei de dumping. Având în vedere cele menționate anterior, exportatorii nu exclud faptul că decizia privind TEP a fost luată pe baza efectelor dumpingului.

61. Acest argument nu poate fi acceptat. În primul rând, contrar celor afirmate, la momentul transmiterii comunicării privind TEP, Comisia nu deținea toate informațiile necesare pentru calcularea marjei de dumping. Într-adevăr, în circumstanțele acestui caz, informațiile cuprinse în răspunsurile la chestionarele antidumping și în chestionarele transmise societăților înființate în țara analoagă nu au fost nici complete, nici corecte, și ca atare Comisia nu se afla în situația de a putea calcula marjele de dumping la momentul respectiv. Într-adevăr, a fost nevoie să se efectueze vizite de verificare în vederea culegerii informațiilor și datelor necesare pentru un calcul corect al marjelor de dumping. Aceste vizite au demarat la mai mult de două săptămâni de la transmiterea comunicării privind TEP. Prin urmare, în lipsa datelor obținute în timpul vizitelor de verificare, Comisiei îi era practic imposibil să efectueze calcule referitoare la dumping înainte de transmiterea comunicării privind TEP și să ia decizia privind TEP pe baza efectelor dumpingului.

62. În al doilea rând, exportatorii nu au prezentat niciun fel de elemente de probă pentru a demonstra că decizia privind TEP ar fi fost diferită dacă ar fi fost adoptată în cadrul termenului de trei luni.

63. Concluzie

64. Constatarea potrivit căreia tuturor societăților care au solicitat acordarea TEP trebuia să li se refuze TEP, după cum se stabilește în considerentul (53) din regulamentul provizoriu, se confirmă.

65. Tratamentul individual (TI)

66. Ambele grupuri incluse în eșantion cărora li s-a refuzat în mod provizoriu acordarea TI din cauza intervenției statului, constatată a fi de așa natură încât permitea circumvenția măsurilor în cazul în care exportatorilor individuali li se acordau rate diferite au contestat constatarea provizorie prevăzută în considerentul (55) din regulamentul provizoriu. Baoding Lizhong susține că nu există intervenție din partea statului și afirmă, de asemenea, că din textul articolului 9 alineatul (5) literele (c) și (e) nu rezultă că este suficient să existe intervenție din partea statului într-o anumită măsură pentru a se refuza acordarea TI și că formularea explicită a articolului 9 alineatul (5) permite existența unei intervenții a statului într-o anumită măsură și în același timp acordarea TI, cu condiția să existe suficientă independență față de stat și ca intervenția statului să nu fie de așa natură încât să permită circumvenția. Aceasta s-ar întâmpla numai în situația în care funcționarii statului ar deține majoritatea funcțiilor cheie și ar putea interveni în deciziile comerciale zilnice.

67. Al doilea grup a susținut că majoritatea acțiunilor sale aparțin unor persoane particulare și că riscul de circumvenție este inexistent, deoarece grupul aprovizionează exclusiv fabricanți de automobile de pe piața FEO, iar pentru fiecare model de roată contractul încheiat cu fabricantul de automobile prevede în mod explicit locația de producție care este auditată atât înainte de încheierea contractului, cât și pe durata acestuia.

68. În ceea ce privește cererile prezentate de către Baoding Lizhong, riscul de circumvenție a fost reanalizat. Intervenția statului nu este de așa natură încât să permită circumvenția. În consecință, TI poate fi acordat lui Baoding Lizhong.

69. În ceea ce privește CITIC Dicastal, aceasta este o societate deținută de stat și controlată în mod direct de către stat (majoritatea acțiunilor sale aparțin statului). Intervenția statului este de așa natură încât permite circumvenția măsurilor, în cazul în care obține o taxă diferită. Cu alte cuvinte, producția altor societăți controlate de către stat ar putea fi redirecționată prin CITIC Dicastal. În ceea ce privește celălalt argument oferit de CITIC Dicastal, faptul că aprovizionează exclusiv fabricanți de automobile de pe piața FEO nu o împiedică să aprovizioneze alți clienți în viitor. Așadar, se poate concluziona că lui CITIC Dicastal trebuie să i se refuze acordarea TI.

70. Țară analoagă

71. Mai multe părți interesate au contestat alegerea Turciei ca țară analoagă. Argumentele acestora nu pot fi acceptate: în primul rând, deoarece observațiile au sosit la mult timp după expirarea termenului legal de depunere a observațiilor privind alegerea țării analoage (termenul-limită a expirat la 24 august 2009) și în al doilea rând deoarece nu pot fi luate în considerare din considerente de fond.

72. Aceste argumente pot fi rezumate după cum urmează:

1) Una dintre societățile cooperante din Turcia (Hayes Lemmerz) este afiliată unui producător din UE și ambele societăți cooperante sunt membre ale EUWA (asociația care îi reprezintă pe producătorii europeni și care a formulat plângerea). Această afirmație nu poate fi acceptată. Faptul că una dintre societățile din țara analoagă este afiliată unei societăți din UE și că ambele societăți sunt membre ale aceleiași asociații ca și reclamanții nu poate fi considerat un criteriu relevant pentru a respinge statutul de țară analoagă al Turciei, având în vedere că criteriile ce trebuie luate în calcul atunci când se analizează eligibilitatea unei țări analoage trebuie să se bazeze exclusiv pe fapte cum ar fi nivelul concurenței pe piața națională a țării analoage și inexistența unor diferențe semnificative în cadrul procesului de producție între producătorii din țara analoagă și exportatorul din țara care nu are economie de piață.

2) S-a argumentat, de asemenea, că procesul de producție în China nu este comparabil cu cel din Turcia, deoarece societățile din China au acces la materii prime mai ieftine. Această afirmație nu poate fi luată în considerare. Pe de o parte, accesul la aluminiu mai ieftin se datorează unei perturbări a prețurilor cauzate de intervenția statului. După cum s-a explicat mai sus, RPC beneficiază de o situație unică pe plan mondial în ceea ce privește accesul la cele mai scăzute prețuri pentru materiile prime și nicio altă situație comparabilă nu poate fi identificată în alte țări. Pe de altă parte, ancheta a demonstrat că procesul de producție din China este practic identic cu cel din Turcia.

3) În final, s-a susținut că nu există suficientă concurență la nivel intern, deoarece producția internă este destinată în principal exporturilor și există bariere de intrare la importurile din afara UE. Aceste afirmații nu pot fi luate în considerare. Într-adevăr, piața UE este de cel puțin șase ori mai mare decât piața turcă și nu există bariere la intrarea pe piață; prin urmare, este rezonabil ca Turcia să trimită în UE o parte semnificativă a producției sale. Mai mult, există suficientă concurență pe piața națională a Turciei, deoarece există cel puțin cinci producători naționali și nu există bariere la importurile din UE.

73. Având în vedere cele menționate anterior, concluzia provizorie conform căreia Turcia constituie o țară analoagă adecvată și rezonabilă, prevăzută în considerentul (63) din regulamentul provizoriu, se confirmă.

74. DUMPINGUL

75. Metoda de calcul

76. Doi producători-exportatori au contestat constatările provizorii prevăzute în considerentele (57) - (77) din regulamentul provizoriu. S-a susținut că, potrivit articolului 2 alineatul (11) din regulamentul de bază antidumping, calculele privind dumpingul trebuie să se bazeze pe „toate exporturile către Comunitate”; cu alte cuvinte, aceștia consideră că 100% din tranzacții trebuie luate în calcul atunci când se calculează marjele de dumping. De asemenea, s-a argumentat că cele mai costisitoare tranzacții, în special pentru una dintre societățile supuse anchetei, nu au fost luate în considerare la calcularea marjelor de dumping.

77. În legătură cu argumentul privind numărul tranzacțiilor ce trebuie luate în considerare, s-a subliniat că articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază antidumping stabilește luarea în considerare, pentru calculul dumpingului, a „tuturor exporturilor către Comunitate”, dar „sub rezerva dispozițiilor pertinente care reglementează compararea echitabilă”. Aceasta înseamnă că, în cazul în care nu se poate ajunge la o corespondență rezonabilă pentru 100% din produse, nu se vor putea lua în calcul 100% din exporturi. Acest fapt este considerat rezonabil, cu condiția ca respectivele calcule să se bazeze pe un procent suficient de important din exporturile totale. În cazul de față, aproximativ 85% din tranzacții au fost luate în calcul.

78. În ceea ce privește afirmația potrivit căreia cele mai costisitoare tranzacții nu au fost luate în calcul, s-a efectuat un nou calcul privind dumpingul, pentru a le lua și pe acestea în considerare. S-a adăugat un număr suplimentar de tipuri de produse celor deja utilizate pentru calculul provizoriu. Aceasta a permis includerea în calcule a cât mai multor tranzacții posibile, garantând, de asemenea, și că prețul unitar mediu ponderat al tuturor exporturilor pe societate exportatoare este cât mai apropiat cu putință de prețul unitar mediu ponderat al exporturilor (respectivei societăți) utilizat la calcularea marjei de dumping. În acest mod s-a ținut seama de valoarea tuturor exporturilor, inclusiv a celor mai costisitoare. Valorile normale pentru aceste tipuri suplimentare de produse au fost calculate folosind metodologia explicată în considerentul (70) din regulamentul provizoriu. În urma acestui nou calcul, marjele de dumping au scăzut, în special pentru YHI.

79. Metodologia aplicată la stabilirea valorii normale, a prețului de export și a comparației este aceeași cu cea descrisă în considerentele (64) - (75) din regulamentul provizoriu. Singurele modificări pentru noile calcule se referă la creșterea numărului de tranzacții luate în calcul și la luarea în considerare a faptului că prețul mediu al tranzacțiilor de export utilizate la calcularea dumpingului pentru orice societate dată nu trebuie să difere în mod substanțial de prețul de export mediu al tuturor tranzacțiilor respectivei societăți.

80. S-a susținut că analiza Comisiei Europene nu ia în considerare evoluția ratelor de schimb, în special aprecierea dolarului american în raport cu euro, și nici costurile aluminiului primar și ale transportului internațional de mărfuri. Această afirmație nu este întemeiată, deoarece serviciile Comisiei Europene, conform practicilor lor, au inclus toate tipurile de costuri verificabile în analiza pieței produsului în cauză pe parcursul PA.

81. Producătorul chinez YHI a afirmat că pentru a calcula marja sa de dumping individuală s-a efectuat un calcul greșit al ajustărilor. Comisia a acceptat această afirmație și a efectuat un nou calcul, din care a rezultat o marjă de dumping de 23,81%, și anume cu 2,14% mai puțin decât cea calculată anterior.

82. Marjele de dumping definitive

Societatea | Marjă de dumping definitivă |

YHI Manufacturing (Shanghai) Co. Ltd | 23,81% |

Zhejiang Wanfeng Auto Wheel Co. Ltd | 60,29% |

Baoding Lizhong | 67,66% |

Alte societăți cooperante | 44,23% |

Toate celelalte societăți | 67,66% |

83. PREJUDICIUL

84. Comisia a primit observații referitoare la constatările provizorii privind prejudiciul. Unele dintre aceste observații au repetat observațiile abordate deja în regulamentul provizoriu.

85. Argumentele prezentate ca răspuns la observațiile deja abordate în regulamentul provizoriu nu sunt repetate în prezentul regulament.

86. Importurile din RPC

87. Părțile au susținut că metodologia de calcul a importurilor nu a fost suficient explicată. Aceste critici nu au fost totuși întemeiate.

88. Se reamintește că, în etapa provizorie, metodologia s-a bazat pe plângere, dar a fost contraverificată cu alte surse (date oferite de către producătorii cooperanți, utilizatori, exportatori). În lumina observațiilor prezentate de către părți, aceste date au fost analizate încă o dată, iar concluziile provizorii se confirmă.

89. Se reamintește faptul că trei înștiințări prin care se comunicau informații detaliate privind metodele de calcul al producției, importurilor și vânzărilor au fost incluse în dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate în ziua publicării regulamentului provizoriu.

90. Deoarece codurile NC vizate de prezenta anchetă conțin și alte produse în afara produsului în cauză, majoritatea observațiilor s-au referit la metodologia utilizată de Comisie pentru a exclude produsele care nu sunt în cauză din volumele raportate.

91. Codul NC 8708 70 50 acoperă roți din aluminiu și piese și accesorii ale acestora din aluminiu. Datele corespondente au fost extrase din Comext, exprimate în tone, fără a se efectua vreo altă ajustare în acest stadiu, plecându-se de la prezumția sugerată în plângere că piesele de schimb și accesoriile au o importanță minoră.

92. Codul NC 8708 70 10 acoperă, printre altele, roți din aluminiu și piese și accesorii ale acestora din aluminiu. Și aici datele corespondente au fost extrase din Comext, exprimate în tone, și au fost ajustate în mod corespunzător, conform metodologiei descrise în plângere.

93. Observațiile depuse de către părți au conținut în mare parte critici la adresa acestei abordări, fără a sugera totuși o alternativă mai adecvată sau mai fiabilă. Criticile au vizat în principal faptul că părțile, neștiind ce metodă urma să fie aplicată de către Comisie, nu au putut depune observații. Se reamintește că versiunea neconfidențială a plângerii, în care se prezintă în detaliu metodologia de excludere, a fost disponibilă în dosarul neconfidențial încă din momentul inițierii procedurii. Comisia a contraverificat datele furnizate în plângere și nu a constatat niciun factor care ar putea submina caracterul rezonabil al metodei alese. În plus, având în vedere că părțile nu au propus o metodă alternativă de excludere, observațiile acestora au fost considerate neîntemeiate.

94. Un al doilea set de observații s-a referit la metoda de conversie a volumelor exprimate inițial în tone în unități pentru cele două coduri NC. Și în acest caz, Comisia a urmat metoda sugerată în plângere și a coroborat-o ulterior cu răspunsurile la chestionarele trimise exportatorilor chinezi. Respectiva metodologie sugerează că greutatea medie pe unitate importată din China este de aproximativ 9 kg pe roată. Greutatea unitară a produselor importate din alte țări terțe a fost estimată la aproximativ 10 kg pe unitate conform plângerii, dar a fost contraverificată cu informațiile puse la dispoziție pe parcursul anchetei curente de diferite părți.

95. În cuprinsul observațiilor ulterioare etapei provizorii, părțile au susținut că ar trebui să se ia în considerare 10 kg în loc de 9 kg ca greutate medie, deoarece aceasta ar trebui să fie greutatea medie a roților FEO importate. După cum s-a precizat în regulamentul provizoriu, greutatea medie de 9 kg s-a bazat pe datele furnizate de către producătorii-exportatori incluși în eșantion. În consecință, se concluzionează că aceasta este cea mai rezonabilă metodă de conversie care reflectă greutatea medie a importurilor din China. În orice caz, conversia bazată pe 10 kg pentru roțile FEO a demonstrat că nu ar exista niciun impact asupra concluziilor finale.

96. Concluziile din considerentele (86) – (88) din regulamentul provizoriu se confirmă.

97. Volumul și prețurile importurilor din RPC

98. Concluziile stabilite, printre altele, pe baza datelor Eurostat raportate în considerentele (86) – (89) din regulamentul provizoriu au fost confirmate de răspunsurile oferite la chestionare de către producătorii-exportatori. Având în vedere că datele provin din surse diferite, este firesc ca tendințele să varieze ușor, în funcție de segment și de societate. În orice caz, acestea au confirmat nivelul scăzut al prețurilor, care, combinat cu nivelul ridicat de subcotare și cu creșterea abruptă a volumelor importurilor din RPC, subliniază acuratețea concluziei generale în acest caz.

99. Datele și tendințele au fost verificate și pentru segmentele FEO și AM luate separat. Regulamentul provizoriu prevedea în mod eronat în considerentul (89) că prețurile pentru anii 2006 - 2008 trebuie să se bazeze pe datele Eurostat deoarece chestionarele exportatorilor nu au furnizat date pertinente. Afirmația ar fi trebuit corelată cu separarea tranzacțiilor FEO de tranzacțiile AM. Separarea poate fi constatată numai pe baza unor liste individuale pentru fiecare tranzacție în parte furnizate de către exportatori.

100. În ceea ce privește prețurile unitare AM, datele arată niveluri mai mult sau mai puțin constante, cu o ușoară creștere la sfârșitul perioadei. Acestea au variat între 25 și 34 EUR în 2006, între 24 și 32 EUR în 2007, între 25 și 29 EUR în 2008 și între 26 și 36 EUR pe durata PA. Din motive de confidențialitate, aceste variații au fost modificate în sus sau în jos cu cel mult 15%.

Variația de preț pentru importurile AM din China (pe baza exportatorilor incluși în eșantion) | +/- 15% | +/- 15% |

2006 | 25 | 34 |

2007 | 24 | 32 |

2008 | 25 | 29 |

PA | 26 | 36 |

101. Prețurile unitare FEO la importurile din RPC demonstrează o scădere cu peste 15% pe parcursul perioadei luate în considerare. Nu se pot divulga mai multe detalii din motive de confidențialitate, după cum se explică în secțiunea privind calculul nivelului de eliminare a prejudiciului de mai jos.

102. O parte a susținut că prețurile la importul din China au crescut între 2008 și PA atunci când majoritatea indicatorilor referitori la prejudiciu au înregistrat un declin semnificativ. Într-adevăr, a existat o creștere nominală a prețurilor la importurile din China (deși cu numai 1,6%).[7] Trebuie subliniat, totuși, că pe parcursul întregii perioade analizate acestea au scăzut cu 8%.

103. În ansamblu, nivelurile scăzute ale prețurilor au fost confirmate pentru ambele segmente, care, combinate cu gradul ridicat de subcotare și creșterea abruptă a importurilor din RPC, confirmă concluziile din acest caz.

104. Analiza separată a prejudiciului pe segmentele FEO și AM

105. Una dintre observațiile principale primite după instituirea măsurilor provizorii s-a referit la faptul că ar fi trebuit efectuată o analiză separată a tuturor indicatorilor privind prejudiciul pentru segmentele FEO și AM.

106. Una dintre părți a făcut trimitere, în acest sens, la Regulamentul (CE) nr. 1888/2006 al Comisiei[8], precum și la Regulamentul (CE) nr. 682/2007 al Consiliului[9] privind importurile de porumb dulce originar din Thailanda, susținând că în cazurile respective s-a efectuat o astfel de analiză pe segmente. Partea respectivă a mai susținut că prin nerespectarea metodologiei aplicate în procedura privind porumbul dulce, Comisia a încălcat cerințele OMC.

107. În procedura privind porumbul dulce s-a făcut referire la dispozițiile pertinente ale OMC în care se afirmă că, potrivit organului de apel, „dacă autoritățile de anchetă întreprind analiza unui sector național, acestea ar trebui să analizeze, în principiu, într-o manieră similară toate celelalte părți care alcătuiesc sectorul respectiv, precum și sectorul în ansamblul său”.[10] Această cauză demonstrează cu claritate că abordarea din cazul de față este în conformitate cu practica de până acum a instituțiilor și cu Acordul antidumping al OMC.[11] Analiza pe segmente este posibilă, însă trebuie să fie însoțită de o analiză a întregului sector.

108. Se reamintește că în cadrul procedurii curente, în etapa provizorie, cele două segmente au fost luate în considerare împreună; totuși, unii indicatori au fost analizați separat pentru roțile FEO și AM (subcotare, consum, cote de piață). În lumina observațiilor prezentate de către părți, Comisia a efectuat o analiză ulterioară, iar unii indicatori suplimentari au fost analizați la nivel de segment (a se vedea mai jos). După cum se arată în continuare, această analiză confirmă faptul că tendințele pentru produsul în cauză luat în ansamblu corespund, în general, cu cele pentru segmentele FEO și AM considerate separat.

109. Consum

110. Tabelul de mai jos demonstrează dezvoltarea consumului de roți de aluminiu la nivelul Uniunii pe segmentele FEO și AM considerate separat. Mai multe informații detaliate privind separarea în funcție de importuri FEO sau AM au fost furnizate mai sus, în secțiunea privind importurile. Datele referitoare la separare s-au bazat pe mai multe surse de informații, respectiv producători UE cooperanți, utilizatori și producători-exportatori din țara în cauză.

Unități (în 000) | 2006 | 2007 | 2008 | PA |

Consum total Uniune | 58 607 | 62 442 | 58 313 | 49 508 |

Indice 2006 = 100 | 100 | 107 | 99 | 84 |

Consum FEO | 43 573 | 44 009 | 42 076 | 34 915 |

Indice 2006 = 100 | 100 | 101 | 97 | 80 |

Consum AM | 15 033 | 18 432 | 16 237 | 14 592 |

Indice 2006 = 100 | 100 | 123 | 108 | 97 |

111. Consumul total la nivelul Uniunii a scăzut cu 16% pe parcursul perioadei analizate de la 58,6 milioane unități la 49,5 milioane unități. Aceeași tendință se poate observa la nivelul ambelor segmente. Consumul de roți FEO a scăzut cu 20% de la 43,5 milioane unități la 34,9 milioane unități, în timp ce consumul de roți AM a scăzut cu 3% de la 15 la 14,5 milioane unități.

112. Importurile din RPC și cotele de piață pentru segmentele FEO și AM

113. Multe observații au făcut referire la constatările Comisiei privind dimensiunea segmentelor FEO și AM pe piața roților de aluminiu a UE, în special în ceea ce privește cota de piață a importurilor. Părțile au argumentat cu precădere că au fost efectuate calcule greșite de către Comisie în ceea ce privește cota de piață a importurilor FEO. În urma acestor observații, s-au derulat anchete suplimentare cu privire la cota de piață a importurilor de roți FEO și AM. Se reamintește faptul că în regulamentul provizoriu se specificau cotele de piață ale importurilor de FEO și AM din RPC. Aceste cote de piață au fost specificate pe baza informațiilor existente la dosar în etapa provizorie, pe baza datelor oferite de către producătorii UE, de către exportatori, precum și de către fabricanții de autovehicule. Pe această bază, s-a stabilit o cotă de piață a importurilor FEO de aproximativ 3% (calcul prudent), însă aceasta putea ajunge la 6%.

114. Ținând seama de criticile formulate de către părțile interesate, toate datele au fost verificate din nou, iar această verificare a confirmat concluziile provizorii. O explicație detaliată a tuturor pașilor anchetei și a tuturor surselor de informare utilizate la stabilirea cotei ambelor segmente de importuri, nu numai din țara în cauză, ci și din alte țări terțe a fost inclusă în înștiințarea atașată la dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate. Această înștiințare demonstrează varietatea surselor utilizate în vederea obținerii informațiilor pertinente.

115. În plus, ca răspuns la observațiile părților potrivit cărora cota de piață de 3% era mică, s-a subliniat că o cotă de piață chiar și de 3% nu poate fi considerată mică pe o piață sensibilă la factorul preț, cum este cea analizată. Acest lucru este adevărat în special având în vedere criza prețurilor descrisă mai jos în considerentul (116). În plus, a existat și o creștere semnificativă a volumelor și cotei de piață a importurilor din RPC.

Volumele importurilor în 000 unități FEO | 2006 | 2007 | 2008 | PA |

RPC | 455 | 476 | 508 | 1 183 |

Indice 2006 = 100 | 100 | 105 | 112 | 260 |

Cotă de piață (%) | 1% | 1% | 1% | 3% |

Volumele importurilor în 000 unități AM | 2006 | 2007 | 2008 | PA |

RPC | 3 247 | 4 667 | 5 301 | 4 954 |

Indice 2006 = 100 | 100 | 144 | 163 | 153 |

Cotă de piață (%) | 22% | 25% | 33% | 34% |

116. Subcotarea prețurilor

117. Se reamintește faptul că, în etapa provizorie, subcotarea a fost calculată pentru produsul în cauză considerat atât în ansamblu, cât și la nivelul segmentelor. Separarea s-a bazat pe listele aferente fiecărei tranzacții în parte, furnizate de către producătorii și exportatorii UE incluși în eșantion, prin identificarea vânzărilor către fabricanții de autovehicule.

118. Variațiile subcotării prezentate în considerentele (95) și (98) din regulamentul provizoriu au fost recalculate, în principal din cauza unor modificări ale modului de calcul al dumpingului (a se vedea mai sus). Acestea au fost, de asemenea, ajustate din perspectiva tarifului vamal aplicat, respectiv în etapa provizorie s-a aplicat o taxă vamală uniformă de 4,5%. Această abordare a fost urmată în etapa finală de calculul subcotării generale (pentru ambele segmente). Aceasta s-a datorat faptului că nu toate importurile FEO au fost declarate în baza codului NC corelat cu o taxă vamală mai mică de 3%.

119. Unele părți și-au reiterat observațiile potrivit cărora nivelul subcotării ar trebui calculat numai prin raportare la componenta de valoare adăugată a prețului (excluzând costul aluminiului). După cum se susține în considerentul (96) din regulamentul provizoriu, utilizarea unei astfel de metodologii ar crește, într-adevăr, nivelul subcotării. De vreme ce nivelul subcotării constatat prin raportare la prețul integral (exprimat ca procent) era deja substanțial, această metodă nu a mai fost dezvoltată ulterior.

120. Subcotarea calculată pentru produsul în cauză analizat în ansamblu variază între 20% și 38%. Subcotarea rămâne substanțială pentru ambele segmente (între 15% și 29% pentru FEO și 49% și 63% pentru AM).

121. SITUAțIA INDUSTRIEI DIN UNIUNE

122. Definiția industriei din Uniune și indicatorii de prejudiciu macro și micro

123. Una dintre părți a susținut că au fost folosite incorect de către Comisie definițiile industriei din Uniune și a producției din Uniune și că evaluarea prejudiciului trebuia să se bazeze pe informații referitoare doar la reclamanți și susținătorii reclamației, și nu pe baza producției totale din Uniune.

124. Industria din Uniune a fost definită în conformitate cu articolul 4 aliniatul (1) din regulamentul de bază. Evaluarea situației întregii producții din Uniune respectă regulamentul de bază. Prin urmare, argumentul conform căruia evaluarea prejudiciului s-a bazat pe o definiție greșită a industriei din Uniune trebuie respins. În consecință, toate argumentele privind evoluția tendințelor indicatorilor de prejudiciu pentru care au fost folosite, ca bază pentru analiză, date de la producători incluși în eșantion și de la producători cooperanți au trebuit să fie respinse.

125. O altă observație de ordin general a fost aceea că variantele neconfidențiale ale chestionarelor și mini-chestionarelor producătorilor prezentau lacune. Comisia a examinat în detaliu aceste observații și a solicitat îmbunătățirea versiunilor neconfidențiale, acolo unde se impunea. Acestea au fost incluse în dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate, permițându-se astfel în totalitate apărarea corespunzătoare a drepturilor.

126. Unele părți au susținut că unii producători din UE ar fi trebuit să fie excluși deoarece nu au furnizat informații complete cu privire la activitățile lor. Aceste părți au afirmat, de asemenea, că excluderea ar fi avut un impact asupra reprezentativității. Totuși, aceste afirmații nu sunt sprijinite de fapte, întrucât producătorii UE în discuție au furnizat într-adevăr toate informațiile relevante. Prin urmare, acestea trebuie să fie respinse.

127. Unul dintre importatori a afirmat, de asemenea, că ar fi trebuit să fie clasificat drept producător din UE deoarece își externalizase procesul de producție în țara în cauză, în timp ce multe alte activități se realizau în UE (de exemplu proiectarea). Societatea respectivă și-a externalizat procesul de producție, păstrând în Uniune anumite activități, precum încercările roților. Cu toate acestea, având în vedere că procesul de producție are loc în țara în cauză, acest importator nu poate fi considerat drept producător din UE în procedura antidumping. În lumina celor de mai sus, această afirmație a trebuit să fie respinsă.

128. Unele părți au realizat o analiză a indicatorilor de prejudiciu în funcție de societate. O astfel de abordare trebuie respinsă, întrucât analiza prejudiciului se realizează pentru întreaga industrie din UE.

129. Indicatori macroeconomici

130. Vânzări și cote de piață

131. Ulterior publicării regulamentului provizoriu, părțile au solicitat date separate pentru segmentele FEO și AM. Tabelul de mai jos prezintă datele privind vânzările și cota de piață cu separarea între segmentele FEO și AM:

2006 | 2007 | 2008 | PA |

Volumul vânzărilor în întreaga industrie FEO din Uniune, în mii de unități | 36 820 | 36 240 | 34 932 | 28 719 |

Indice 2006 = 100 | 100 | 98 | 95 | 78 |

Volumul vânzărilor în întreaga industrie AM din Uniune, în mii de unități | 8 626 | 10 443 | 7 962 | 7 075 |

Indice 2006 = 100 | 100 | 121 | 92 | 82 |

Cota de piață FEO (%) (cota producătorilor din UE din total consum FEO) | 84,5% | 82,3% | 83% | 82,3% |

Indice 2006 = 100 | 100 | 97 | 98 | 97 |

Cota de piață AM (%) (cota producătorilor din UE din total consum AM) | 57,4% | 56,7% | 49% | 48,5% |

Indice 2006 = 100 | 100 | 99 | 85 | 84 |

132. Au fost folosite surse de informații diferite pentru a stabili separarea, în special datele furnizate în cursul anchetei de producătorii din UE, datele furnizate de reclamant, precum și datele culese înaintea inițierii procedurii.

133. Tabelul de mai sus prezintă o tendință descrescătoare în ceea ce privește vânzările și cotele de piață, atât pentru segmentul FEO, cât și pentru cel AM.

134. Context contractual

135. După cum s-a precizat în considerentul (112) din regulamentul provizoriu, Comisia a continuat să analizeze licitațiile adjudecate în cursul PA, care, totuși, vor fi puse în aplicare după aceasta. Datele deja existente la dosar au fost suplimentate cu informații noi primite de la fabricanții de roți și de la producătorii de autoturisme. Aceste date au confirmat ordinele de mărime ale achizițiilor și tendințele cu privire la cotele de piață ale furnizorilor europeni și chinezi. Acestea sunt susținute de argumentele aduse de producătorii de autoturisme conform cărora cota importurilor din China a crescut datorită competitivității, a calității crescute și a productivității sporite a proceselor de producție.

136. Indicatori microeconomici

137. Costul producției

138. Una dintre părți a susținut că datele privind rentabilitatea raportate în considerentul (117) din regulamentul provizoriu nu corespund cu cele privind vânzările și costurile de producție prezentate în considerentele (89) și (122) din regulamentul provizoriu. Acest lucru se datorează unei erori materiale la calcularea costului de producție, ceea ce a condus la folosirea unui set de date eronat. Această eroare a fost corectată, iar cifrele costului de producție sunt prezentate în tabelul de mai jos.

În euro | 2006 | 2007 | 2008 | PA |

Costul mediu de producție (pe unitate) | 48,1 | 49,4 | 48,7 | 49,1 |

139. Corectura nu a afectat tendința stabilită înaintea inițierii procedurii. Costul mediu de producție a rămas stabil în cursul perioadei examinate.

140. Rentabilitatea

141. Ca răspuns la solicitările părților de a furniza date separate pentru FEO și AM, rentabilitatea a fost calculată separat pentru segmentele FEO și cele AM. Tendințele și ordinele de mărime au fost confirmate.

În % | 2006 | 2007 | 2008 | PA |

Total rentabilitate | 3,2 | 0,7 | -1,5 | -5,4 |

Rentabilitate FEO | 3,1 | 0,4 | -1,4 | -5,7 |

Rentabilitate AM | 5,2 | 5,7 | -3,3 | -2,4 |

142. Așa cum s-a prezentat în tabelul de mai sus, rentabilitatea a fost afectată atât pentru segmentul FEO, cât și pentru cel AM. Aceasta a scăzut cu 8,8 puncte procentuale în cursul perioadei examinate pentru FEO și cu 7,6 puncte procentuale pentru segmentul AM. În consecință, ordinele de mărime și tendințele pentru segmentele FEO și AM examinate separat coincid cu cele pentru produsul în cauză considerat în ansamblu (o scădere cu 8,7 puncte procentuale).

143. Randamentul investițiilor

144. Părțile au atras atenția asupra posibilelor inexactități în calculul randamentului investițiilor. Cifrele raportate țin cont de toate elementele care compun randamentul investițiilor, inclusiv amortizarea. Prin urmare, afirmațiile au trebuit să fie respinse.

145. Concluzie privind prejudiciul

146. Concluziile privind prejudiciul menționate în considerentele (80) – (123) din regulamentul provizoriu sunt, prin urmare, confirmate. Industria din Uniune a suferit prejudicii importante, care s-au reflectat, în special, în scăderea rentabilității. O serie de indicatori de prejudiciu au fost examinați separat pentru segmentele FEO și AM. Tendințele și ordinele de mărime ale evoluției acestor indicatori corespund celor stabilite pentru întregul produs în cauză.

147. CAUZALITATE

148. Impactul importurilor din RPC

149. Unele părți au susținut că declinul producției industriei din Uniune și al vânzărilor a fost rezultatul scăderii consumului (care se presupune că a determinat scăderea capacității). Într-adevăr, regulamentul provizoriu nu contestă faptul că pe piața Uniunii s-a produs o contracție a consumului. Deși este posibil ca alți factori decât importurile din RPC care fac obiectul unui dumping (criza economică și importurile din Turcia) să fi contribuit la prejudiciul suferit de industria din UE, impactul acestor factori nu este de natură să afecteze legătura de cauzalitate menționată în considerentele (136) – (152) din regulamentul provizoriu. În orice caz, așa cum este evidențiat în considerentul (126) și următoarele din regulamentul provizoriu, există o legătură evidentă între creșterea semnificativă a volumelor importurilor din China la prețuri scăzute și prejudiciul suferit de industria din Uniune. În plus, așa cum este evidențiat în considerentul (103) din regulamentul provizoriu și contrar afirmațiilor părților, capacitatea s-a menținut stabilă în cursul perioadei examinate (în special între 2006 și 2008, cu o scădere de 4% între 2008 și PA).

150. Unele părți au făcut trimitere la declarațiile publicate de producătorii din Uniune pe site-urile lor internet și la faptul că importurile din RPC care fac obiectul unui dumping nu erau menționate printre cauzele prejudiciului. Indiferent de orice declarație publică a producătorilor din Uniune (care nu exclud, în nici un caz, importurile din China drept cauză posibilă a prejudiciului), datele aflate la dosar demonstrează în mod clar că există o legătură cauzală între prejudiciul suferit de industria din Uniune și importurile din RPC care fac obiectul unui dumping.

151. Unele părți au susținut că pierderea rentabilității s-a datorat scăderii volumelor de producție. În consecință, producătorii nu și-au putut amortiza costurile fixe prin numărul mai redus de roți produse. Cu toate acestea, scăderea producției s-a datorat pierderii cotei de piață care a avut la bază pătrunderea importurilor din China.

152. Unele părți au susținut că importurile din RPC nu ar fi putut fi cauza prejudiciului suferit de industria din Uniune deoarece anul 2007 a cunoscut o scădere a rentabilității în ciuda prețurilor și a vânzărilor stabile. Trebuie reamintit că între 2006 și 2007 s-a înregistrat o creștere a cotei de piață a importurilor din RPC și o creștere în volum cu 40%. Pentru aceste motive, afirmația a trebuit să fie respinsă.

153. Concluziile menționate în considerentele (126) – (130) din regulamentul provizoriu sunt, prin urmare, confirmate.

154. Efectele altor factori

155. Segmentarea

156. Părțile și-au reiterat afirmația că prejudiciul industriei din Uniune, care își canalizează majoritatea vânzărilor către segmentul FEO, nu ar fi putut fi determinat de importurile din China, care se concentrează în mod preponderent pe segmentul AM și au o prezență FEO limitată. Se reamintește că aceste observații au fost abordate în considerentele (131) – (135) din regulamentul provizoriu.

157. După instituirea măsurilor provizorii, unele părți au făcut trimitere la considerentul (133) din regulamentul provizoriu, care preciza că „există indicii că producătorii de autoturisme utilizează prețurile din China pentru a diminua prețurile industriei UE”. Aceste părți au afirmat că instituțiile nu își pot baza constatările pe indicii, ci doar pe dovezi concludente. Părțile au mai evidențiat că nu a fost pusă la dispoziție nicio informație din dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate care să dovedească această afirmație.

158. Trebuie subliniată încă de la început sensibilitatea comercială ridicată a acestui tip de informații. Pe lângă informațiile aflate la dispoziția Comisiei, au mai fost furnizate informații suplimentare de către părți. Aceste informații suplimentare au confirmat concluziile bazate pe dovezi aflate la dispoziția Comisiei înainte de inițierea procedurii, prezentând un model clar de presiune pentru reducerea prețurilor. Comisia a continuat constituirea dosarului cu privire la aspectul presiunii asupra prețurilor. O prezentare detaliată a fost furnizată de către producătorii din Uniune. Aceasta a oferit Comisiei o mai bună înțelegere a detaliilor procedurii de cerere de oferte și a confirmat concluziile cu privire la presiunea pentru reducerea prețurilor și la folosirea ofertelor din China ca valoare de referință pentru exercitarea unei astfel de presiuni. Într-adevăr, în unele cazuri prețul de referință stabilit de către producătorii de autoturisme (care constituie punctul de plecare al negocierilor) a fost stabilit deja sub costurile producătorilor din Uniune, devenind astfel de nesusținut încă de la început. În unele cazuri, nici chiar ofertele sub acest nivel nu au avut succes.

159. În conformitate cu informațiile aflate la dispoziția Comisiei, unii producători de autoturisme doar le precizează ofertanților că ar trebui să reducă prețurile la nivelul ofertelor din China; alții folosesc cotații de la societăți care nu participau la licitații; iar alții, în sfârșit, nici măcar nu impun restricții la licitații și oricine poate licita (chiar și cei care nu ar fi îndeplinit niciodată cerințele).

160. Producătorii de autoturisme au afirmat că prețul nu este un factor determinant în deciziile lor cu privire la aprovizionare. Într-adevăr, informațiile din dosar arată faptul că pot fi alte considerente, dar totuși prețul joacă un rol predominant.

161. Concluziile menționate în considerentele (131) – (135) din regulamentul provizoriu sunt, prin urmare, confirmate.

162. Impactul importurilor din Turcia

163. Părțile au afirmat că a fost subestimat de către Comisie impactul importurilor din Turcia ca și cauză a prejudiciului suferit de industria din Uniune. Se reamintește că regulamentul provizoriu a recunoscut, în considerentele (136) – (137), faptul că prețurile scăzute ale importurilor din Turcia ar fi putut să aibă un oarecare impact negativ asupra situației industriei din Uniune, dar nu astfel încât să afecteze, singure, legătura cauzală dintre importurile din RPC care fac obiectul unui dumping și prejudiciul suferit de industria din Uniune.

164. Impactul importurilor din Turcia a fost, de asemenea, luat în considerare pe segmente. S-a stabilit că ¾ din importurile din Turcia erau FEO. S-a confirmat că tendințele și ordinele de mărime stabilite pentru segmentele FEO și AM luate în considerare împreună corespundeau celor pentru ambele segmente luate în considerare separat. În conformitate cu informațiile din dosar (furnizate de părți cooperante diferite), prețurile AM ale importurilor din Turcia au scăzut în cursul perioadei analizate. Cât privește prețurile pentru importurile FEO din Turcia, acestea au rămas relativ stabile.

165. Părțile au evidențiat că prețurile la importurile din Turcia au scăzut semnificativ între 2008 și PA. Cu toate acestea, astfel cum se arată în considerentul (137) din regulamentul provizoriu, diferența de preț a fost semnificativ mai scăzută decât cea dintre prețurile importurilor din China și prețurile producătorilor din UE.

166. Ca urmare a observațiilor uneia dintre părți că Turcia ar fi trebuit să fie inclusă în plângere [a se vedea considerentul (9) și următoarele de mai sus], trebuie remarcat faptul că neincluderea Turciei nu afectează legătura de cauzalitate dintre exporturile chineze ale produsului în cauză și prejudiciul suferit de industria din Uniune.

167. Prin urmare, din aceste motive, cererile înaintate de părți trebuie respinse. Având în vedere cele menționate anterior și în lipsa altor observații, considerentele (136) – (137) din regulamentul provizoriu sunt confirmate.

168. Impactul importurilor din alte țări

169. Unele părți au afirmat că între 2006 și 2008 a crescut cota de piață a importurilor din țări terțe altele decât RPC. Trebuie remarcat faptul că, înregistrând mici variații în jurul a 1%, cota importurilor din țări terțe a rămas stabilă. Prin urmare, această afirmație a trebuit să fie respinsă.

170. Unele țări au menționat că la prejudiciul suferit de industria din Uniune au contribuit importurile din Africa de Sud din cauza volumului și/sau prețurilor acestora. Astfel cum s-a precizat în considerentul (99) din regulamentul provizoriu, cota de piață a importurilor sud-africane, chiar dacă a crescut ca volum, a fost stabilă începând cu 2007 (la nivelul de 1,4% cu o creștere de 0,6% între 2006 și 2007). Comisia a fost informată că majoritatea acelor importuri erau destinate pieței FEO. În ceea ce privește prețurile importurilor FEO sud-africane, Comisia a primit informații contradictorii. Pe baza datelor Eurostat se poate concluziona că acestea au crescut de la 43 la 51 Euro. Aceste date ar trebui, de asemenea, să fie în conformitate cu informațiile furnizate de unul dintre producătorii din UE. Prin urmare, afirmația cu privire la impactul importurilor sud-africane a trebuit să fie respinsă.

171. Concluziile regulamentului provizoriu expuse în considerentele (136) – (138) cu privire la importurile din țări terțe, luate împreună sau izolat, sunt, prin urmare, confirmate.

172. Impactul crizei economice

173. Părțile și-au reiterat argumentele cu privire la impactul crizei financiare. Aceste observații, în special scăderea producției de autoturisme, au fost abordate în regulamentul provizoriu.

174. Astfel cum s-a menționat în considerentul (142) din regulamentul provizoriu, tendința de scădere a început cu mult înainte de criza economică și a coincis cu pătrunderea pe piață a importurilor din RPC.

175. Concluziile menționate în considerentele (139) – (144) din regulamentul provizoriu sunt, prin urmare, confirmate.

176. Concurența dintre producătorii din Uniune și concentrarea pe piața UE

177. Părțile au afirmat că structura industriei din Uniune a contribuit la prejudiciul suferit de aceasta. Totuși, după cum s-a precizat în considerentele (146) și (147) din regulamentul provizoriu, datele culese în cursul anchetei arată că au fost afectate în mod similar și societățile mari, și cele mici.

178. Hotărâri administrative ale producătorilor din Uniune

179. Unele părți au afirmat că hotărârile administrative greșite ale producătorilor din Uniune reprezintă cauzele prejudiciului. Aceste observații făceau trimitere la producătorii menționați în considerentul (124) din regulamentul provizoriu, care fie au închis, fie au intrat în insolvență. Se reamintește faptul că regulamentul provizoriu menționează 30 de societăți, în timp ce observațiile părților se referă doar la 4. În general, aceste observații nu au fost confirmate. În orice caz, datele aflate la dosar demonstrează în mod clar legătura cauzală dintre prejudiciul suferit de industria din Uniune și importurile din RPC. Această concluzie este susținută și de faptul că, în ciuda închiderilor, cota de piață a societăților rămase nu a crescut.

180. Importuri ale industriei din UE din țări terțe

181. Unele părți au susținut că un producător din UE a oferit roți mai ieftine din țări terțe, contribuind astfel la prejudiciul suferit de industria din UE. Aceste afirmații, totuși, nu au fost confirmate prin dovezi. Mai mult, nu a fost clar dacă aceste importuri ar fi afectat orice cantități semnificative. Prin urmare, afirmația a trebuit să fie respinsă.

182. Prețurile la aluminiu și contractele de furnizare ale industriei din Uniune

183. S-a afirmat că, în ciuda schimbărilor prețului aluminiului, costul mediu de producție a rămas stabil. Părțile au afirmat că pierderile suferite de producătorii din Uniune au fost cauzate de faptul că aceștia au încheiat contracte pe termen lung pentru furnizarea de aluminiu, ceea ce nu le-a permis să ajusteze prețul în conformitate cu scăderea prețurilor LME. Informațiile din dosar, transmise de producători cooperanți din Uniune, au contrazis aceste afirmații. Prin urmare, acestea au trebuit să fie respinse.

184. Fluctuațiile cursului de schimb

185. S-a argumentat, de asemenea, că prejudiciul suferit de producătorii din Uniune ar putea să se reducă în urma aprecierii CNY față de euro. Fluctuația monedei ar urma să conducă la creșterea prețurilor importurilor supuse dumpingului care sunt comercializate în euro, eliminând astfel diferența de preț între importurile supuse dumpingului și prețurile producătorilor din Uniune.

186. Trebuie observat, în acest context, că ancheta trebuie să stabilească dacă importurile care fac obiectul unui dumping (în materie de prețuri și de volume) au cauzat (sau ar putea cauza) un prejudiciu important industriei din Uniune, sau dacă un astfel de prejudiciu important (sau probabilitatea acestuia) se datorează altor factori. În acest sens, articolul 3 alineatul (6) din regulamentul de bază prevede că este necesar să se arate că nivelul prețului importurilor care fac obiectul unui dumping cauzează un prejudiciu. Prin urmare, se referă doar la o diferență între nivelurile prețurilor și, astfel, nu există obligația de a analiza factorii care influențează nivelul acestor prețuri.

187. Efectul probabil al importurilor care fac obiectul unui dumping asupra prețurilor industriei din Uniune se examinează, în principal, prin stabilirea subcotării prețurilor, a scăderii prețurilor și a blocării prețurilor. În acest scop, sunt comparate prețurile de export care au făcut obiectul unui dumping și prețurile de vânzare ale industriei din Uniune, iar prețurile de export utilizate pentru calcularea prejudiciului ar putea, în unele cazuri, să necesite convertirea într-o altă monedă pentru a dispune de o bază comparabilă. Prin urmare, utilizarea cursurilor de schimb în acest context garantează doar că diferența de preț se stabilește pe o bază comparabilă. Din cele menționate anterior reiese clar că, în principiu, cursul de schimb nu poate fi un alt factor al prejudiciului.

188. Cele de mai sus sunt confirmate, de asemenea, de textul articolului 3 alineatul (7) din regulamentul de bază, care face referire la factorii cunoscuți, diferiți de importurile care fac obiectul unui dumping. Lista celorlalți factori cunoscuți în articolul respectiv nu menționează niciun alt factor care afectează nivelul prețului importurilor care fac obiectul unui dumping.

189. Cu toate acestea, chiar și în cazul în care acest factor ar fi luat în considerare, este puțin probabil ca, având în vedere presiunea probabilă asupra prețurilor de consum în contextul unei reduceri a cererii, importatorii care își achiziționează mărfurile din țările în cauză să poată majora prețurile de vânzare cu amănuntul ca urmare a aprecierii CNY. În plus, cursul de schimb ca atare este foarte dificil de previzionat. În final, aprecierea CNY față de euro a fost constatată după PA. Toate aceste elemente nu permit să se concluzioneze că fluctuațiile monedei vor avea un efect de creștere asupra prețurilor importurilor din țara în cauză care fac obiectul unui dumping.

190. Având în vedere cele menționate anterior, nu se poate concluziona că evoluția cursului de schimb ar putea reprezenta un alt factor cauzator de prejudicii.

191. Creșterea cererii pentru roți din oțel

192. Unele părți au afirmat că prejudiciul suferit de industria din Uniune se datora faptului că, în perioadă de criză economică, consumatorii s-au orientat către roțile din oțel, mai puțin costisitoare, sau către autoturismele mai mici care, s-ar spune, sunt mai frecvent dotate cu roți din oțel. Acest argument se presupunea a fi susținut de faptul că schemele de ajutor introduse de diferite țări europene stimulau vânzările de autoturisme mai mici. Pe de altă parte, alte părți afirmau că, deși schemele de ajutor ar fi putut într-adevăr să stimuleze vânzările de autoturisme mai mici, acele autoturisme erau mai bine echipate și dotate cu roți de aluminiu.

193. A fost realizată o analiză suplimentară pe baza datelor disponibile, întrucât nu există statistici generale privind roțile de oțel. Date privind nivelul cererii de roți de oțel ar putea fi obținute prin compararea datelor privind producția de autoturisme în UE [considerentul (141) din regulamentul provizoriu] și cererea de roți FOE [a se vedea considerentul (85) de mai sus].

2006 | 2007 | 2008 | PA |

Producția de autoturisme în UE (în mii de unități) | 16 198 | 17 103 | 15 947 | 13 443 |

Numărul de roți folosit în producția de autoturisme (producție*4,5 roți) | 72 891 | 76 963 | 71 761 | 60 493 |

Cererea de roți FOE din aluminiu în UE (în mii de unități) | 43 573 | 44 009 | 42 076 | 34 915 |

Cererea de roți din oțel în UE (în mii de unități) | 29 318 | 32 954 | 29 685 | 25 578 |

Cota roților FOE din aluminiu | 59% | 57% | 58% | 57% |

Cota roților din oțel | 40% | 42% | 41% | 42% |

194. Tabelul demonstrează că, între 2008 și PA, cererea de roți din oțel a scăzut cu 12%. Cota roților din aluminiu în producția de autoturisme noi a scăzut, între 2008 și PA (perioadă afectată de criza economică), cu un punct procentual. În aceeași perioadă, cota roților de oțel în producția de autoturisme noi în UE a crescut cu 1 punct procentual.

195. Se poate concluziona că, în producția de autoturisme noi, cotele roților din aluminiu și din oțel au rămas stabile. În plus, tendințele cererii și producției roților de aluminiu nu sprijină argumentul de mai sus. Prin urmare, acesta a trebuit să fie respins.

196. Concluzie privind legătura de cauzalitate

197. Niciunul dintre argumentele prezentate de către părțile interesate nu demonstrează că impactul altor factori, în afară de importurile din RPC care fac obiectul unui dumping, este probabil să afecteze legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectului unui dumping și prejudiciul constatat. Prin urmare, concluziile privind legătura de cauzalitate din regulamentul provizoriu se confirmă.

198. INTERESUL UNIUNII

199. Având în vedere observațiile părților, Comisia a întreprins o analiză ulterioară a tuturor argumentelor referitoare la interesele Uniunii. Au fost examinate toate elementele și concluziile regulamentului provizoriu s-au confirmat.

200. Interesul importatorilor

201. După cum se menționează în considerentul (160) din regulamentul provizoriu, Comisia a investigat în continuare impactul taxelor asupra societăților care importă și revând roți din aluminiu sub marcă proprie, a căror producție a fost externalizată în RPC. S-a stabilit că, deși impactul asupra acestor societăți ar fi, probabil, mai mare decât asupra altor tipuri de importatori, astfel cum sunt definiți în considerentele (159) – (160) din regulamentul provizoriu, totuși nu ar fi disproporționat ținând cont de efectele globale asupra ansamblului industriei din Uniune.

202. Pe baza prețurilor furnizate pentru PA de către un importator cooperant (furnizor extern de servicii) s-a stabilit că marja de profit obținută de o astfel de societate ar fi suficientă pentru a susține efectele taxelor. Marjele obținute de acea societate erau mai mari decât taxele propuse.

203. Interesul utilizatorilor

204. După instituirea măsurilor provizorii, părțile și-au reiterat observațiile generale cu privire la impactul mare al măsurilor asupra costurilor fără a furniza dovezi în sprijinul acestor afirmații. Trebuie reamintit faptul că analiza impactului asupra costurilor s-a bazat pe datele furnizate de către producătorii de automobile cooperanți. Doar trei societăți au furnizat astfel de date înainte de instituirea măsurilor provizorii și doar aceste date ar putea sta la baza concluziilor Comisiei.

205. Astfel cum s-a menționat în considerentul (165) din regulamentul provizoriu, impactul măsurilor asupra costurilor este limitat (un impact asupra costurilor de maxim 0,223% (dacă se admite că nivelurile tuturor prețurilor ar crește cu 22,3%). Cu toate acestea, chiar și acest impact maxim asupra costurilor apare ca fiind limitat dacă se ia în considerare cifra de afaceri realizată de producătorii de autoturisme.

206. Unele părți au afirmat că, în cazul creșterii costurilor ca urmare a măsurilor, ar fi forțate să își delocalizeze producția. Cu toate acestea, având în vedere impactul limitat asupra costurilor, o decizie privind delocalizarea producției de autoturisme, menționată de unii producători de autoturisme, ar părea disproporționată față de impactul demonstrat asupra costurilor. Prin urmare, afirmația a trebuit să fie respinsă.

207. Trebuie, de asemenea, precizat faptul că argumentele cu privire la impactul mare asupra costurilor întră în contradicție cu observațiile anumitor producători de autoturisme referitor la faptul că aceștia se bazează pe produsele chinezești doar într-o măsură foarte limitată.

208. Concluziile regulamentului provizoriu cu privire la impactul asupra costurilor sunt, prin urmare, confirmate.

209. Varietatea surselor de aprovizionare

210. Reclamantul a arătat că instituirea măsurilor nu ar fi în interesul industriei autoturismelor. Asigurându-se faptul că industria din Uniune rămâne operațională, s-ar asigura o varietate de surse de aprovizionare.

211. Alte părți, în special utilizatorii, și-au reiterat argumentele cu privire la concurența pe piața UE. De asemenea, aceștia au afirmat că importurile din RPC sunt esențiale pentru a face față cererii de pe piața UE, producătorii din UE neputând asigura capacități suficiente. Întrucât în anii 2006 și 2007 rata de utilizare a capacității a rămas la nivelul de 92%, s-a constatat o scădere dramatică, la 84% în 2008 și la 73% în PA. Aceste date demonstrează în mod clar faptul că există, mai ales în momentul de față, suficiente capacități disponibile care ar putea fi utilizate pentru creșterea producției. În plus, argumentul capacităților insuficiente din partea industriei din Uniune intră în contradicție cu celelalte afirmații ale industriei autoturismelor, și anume cele privind reducerea substanțială a cererii pentru roți FOE. Prin urmare, afirmațiile au trebuit să fie respinse.

212. Una dintre părți a mai afirmat că producătorii chinezi nu produceau aceleași tipuri ca producătorii europeni de roți din aluminiu. Aceste afirmații au trebuit să fie respinse având în vedere nivelul de NCP echivalente identificate în acest caz (în funcție de calculul efectuat, conform explicațiilor din considerentul (93), raportul de echivalență ar fi de 92% pentru calculul subcotării produsului în cauză, considerat în ansamblu, și 77% pentru segmentele FOE și AM considerate separat).

213. Concluziile menționate în considerentul (166) din regulamentul provizoriu sunt, prin urmare, confirmate.

214. Coreea de Sud

215. Părțile și-au reiterat observațiile cu privire la impactul negativ al taxelor în cazul de față când sunt combinate cu alți factori, precum avantajul competitiv acordat producătorilor de autoturisme din Coreea de Sud în temeiul Acordului de liber schimb. Aceste observații nu au fost susținute de nicio dovadă nouă. Ar trebui reținut faptul că nu există nicio dovadă că ALS ar aduce prejudicii industriei de autoturisme și că, în orice caz, este disponibil ca remediu un instrument de salvgardare în temeiul ALS în discuție. Concluziile expuse în considerentele (167) și (168) din regulamentul provizoriu sunt, prin urmare, confirmate.

216. Concluzie privind interesul Uniunii

217. Concluziile expuse în considerentele (153) – (171) din regulamentul provizoriu se confirmă.

218. MăSURI PROVIZORII

219. Nivelul de eliminare a prejudiciului

220. Majoritatea observațiilor primite se referă la calcularea nivelului de eliminare a prejudiciului. Părțile au pus sub semnul întrebării metodologia de calcul în sine și au reclamat comunicarea insuficientă.

221. Informarea părților

222. Se reamintește faptul că metodologia de calcul a nivelului de eliminare a prejudiciului a fost prezentată în detaliu în nota inclusă în dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate la data publicării măsurilor provizorii. De asemenea, toate părțile interesate au primit această notă împreună cu scrisoarea de informare transmisă în aceeași zi.

223. O a doua notă a fost inclusă în dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate ca răspuns la observațiile transmise după instituirea măsurilor provizorii.

224. Se reamintește faptul că NCP-urile utilizate la calculul per producător de autoturisme au fost clar identificate în nota anterior menționată. Cu toate acestea, date exacte cu privire la elementele de preț și de volum nu au putut fi divulgate, din motive de confidențialitate.

225. În ceea ce privește importurile din China, datele cu privire la cantitățile exportate, la valoarea CIF la granița Uniunii și media ponderată a prețurilor unitare de vânzare nu au putut fi divulgate deoarece se bazau pe tranzacții efectuate de doi exportatori. Divulgarea ar încălca deci cerințele de confidențialitate prevăzute în regulamentul de bază.

226. În ceea ce privește tranzacțiile efectuate de către producătorii din Uniune pe piața UE, furnizarea unor informații mai detaliate ar avea sens doar dacă ar fi furnizate individual pentru fiecare dintre producători. Aceasta nu este totuși posibil, întrucât ar încălca cerințele de confidențialitate menționate anterior.

227. Prin urmare, din aceste motive, se consideră că informațiile detaliate cu privire la metodologia folosită pentru calcularea taxei (inclusiv, printre altele, NCP-ul utilizat și separat pe producător de autoturisme) au furnizat părților informații suficiente pentru a le permite să își exercite pe deplin dreptul la apărare, cu respectarea cerințelor de confidențialitate prevăzute de regulamentul de bază.

228. Metodologia

229. Se reamintește faptul că subcotarea prețurilor de referință a fost calculată pe baza datelor în legătură cu achizițiile de roți din aluminiu realizate de producătorii de autoturisme. Din motivele stabilite în special în considerentele (174) – (177) din regulamentul provizoriu, această abordare include doar roțile din aluminiu destinate segmentului FOE. Producătorii de autoturisme care cooperează în anchetă au confirmat că au achiziționat roți din aluminiu ca urmare a unor licitații. Dată fiind natura licitațiilor, modelele care au „sursă dublă” trebuie să fie la fel din toate punctele de vedere, indiferent dacă sunt achiziționate din RPC sau din UE. Pentru a se asigura cel mai ridicat nivel posibil de comparație între produsele de import chinezești și cele din UE, s-a efectuat comparația NCP cu NCP, separat pentru fiecare mare producător de autoturisme identificat în datele furnizate atât de producătorii din UE incluși în eșantion, cât și de exportatorii cooperanți din China. Contrar afirmațiilor unora dintre părți, acest nivel al taxelor nu reprezintă sub nicio formă o consecință a ajustării, însă identifică faptul că taxa trebuie stabilită la un nivel adecvat pentru remedierea prejudiciului suferit de industria din Uniune.

230. Informații utilizate ca bază de calcul

231. Părțile au afirmat că nivelul de eliminare a prejudiciului s-a calculat pe baza licitațiilor, deși informațiile cu privire la licitații nu au fost solicitate nici în cursul anchetei, nici nu au fost puse la dispoziție în dosarul deschis pentru consultare de către părțile interesate.

232. Cu toate că în descrierea metodologiei utilizate pentru calcularea nivelului taxei au fost menționate licitațiile, această trimitere a fost doar o referință la tipul procedurilor de achiziție utilizate de producătorii de autoturisme care garantau că roțile provenite din sursă dublă urmau să fie la fel și că putea fi obținut un nivel mai ridicat de comparabilitate. Nu a fost o trimitere la sursele de informații pe baza cărora s-au realizat calculele.

233. Dimpotrivă, calculele s-au realizat în conformitate cu practica uzuală bazată pe liste tranzacție cu tranzacție furnizate de producătorii-exportatori incluși în eșantion și de producătorii din UE. Echivalența NCP s-a realizat la nivel de producător de autoturisme, respectiv în cadrul unui grup de tranzacții identificate ca vânzări ale exportatorilor și ale producătorilor din UE către producătorul de autoturisme în cauză. Aceste date au fost confirmate pe deplin.

234. Ajustări

235. Observațiile părților s-au axat în continuare pe ajustările făcute calculelor. Comisia a acceptat unele dintre aceste observații.

236. Se reamintește faptul că prețurile CIF ale exportatorilor chinezi au fost ajustate în sus prin adăugarea a 7,6%: 4,5% taxe vamale plus 3,1% alte costuri de import. Pentru a construi un cost țintă pe baza prețului de vânzare curent al producătorilor din UE, trebuie făcute două adaosuri:

1. adăugarea a 5,4% pe baza cifrei de afaceri pentru a ajunge la nivelul costului de producție (a se reține că aceasta este pierderea medie ponderată pentru producătorii de roți din UE determinată pentru PA),

2. adăugarea a 3,2% pe baza cifrei de afaceri la costul de producție [calculat la punctul (1)] pentru a se asigura un profit rezonabil și pentru a se ajunge la prețul țintă. Cei 3,2% corespund profitului obținut de industria din UE în 2006, primul an al perioadei considerate, când rezultatele financiare ale producătorilor din Uniune nu erau încă afectate de dumpingul prejudiciabil.

237. În ceea ce privește taxele vamale, înainte de inițierea procedurii, prețurile de import au fost ajustate în sus cu 4,5 %. Această taxă corespunde taxei vamale aplicate codului NC 8708 70 50. Cu toate acestea, codul NC 8708 70 10 este cel care vizează, în principiu, roțile de aluminiu pentru industria de montaj (respectiv FOE), și nu codul NC 8708 7050. Importurilor aferente acestui cod le este aplicabilă o taxă de 3%. Dată fiind metodologia utilizată pentru determinarea nivelului de eliminare a prejudiciului, care se bazează pe segmentul FOE, și ținând cont de observațiile părților după instituirea măsurilor provizorii, se consideră adecvat, pentru a se asigura coerența în abordare, să se utilizeze taxa vamală de 3%.

238. Cu privire la profitul țintă, părțile au afirmat că această marjă de profit a fost calculată atât pentru producătorii FOE, cât și pentru cei AM și ar putea să urce calculele care au la bază doar tranzacții FOE. Având în vedere observațiile părților, Comisia a ajustat aceste calcule aplicând coeficienți de pierdere și de profit calculați doar pentru roțile FOE [-5,7% și respectiv 3,1%, a se vedea considerentul (106) și următoarele de mai sus].

239. Pe de altă parte, părțile au argumentat că nivelul profitului ar trebui ajustat în jos pentru a reflecta impactul crizei. Cu toate acestea, este o practică frecventă aplicarea unei marje de profit pe care industria ar obține-o în absența practicilor de dumping. Alte cauze ale prejudiciului, chiar dacă au o contribuție, nu au fost individualizate în calculul profitului țintă.

240. Anumite părți au afirmat că metodologia utilizată pentru calculul nivelului de eliminare a prejudiciului a încălcat metodologia dispusă de regulamentul de bază. Cu toate acestea, regulamentul de bază nu dispune nicio metodă anume pentru stabilirea nivelului de eliminare a prejudiciului. Metoda pentru stabilirea acestui nivel trebuie analizată în funcție de elementele specifice ale cazului. Așa cum s-a explicat în regulamentul provizoriu și în altă parte a prezentului regulament, elementele cazului vin în sprijinul utilizării metodologiei folosite de instituții. Mai mult, trebuie remarcat faptul că nivelurile de subcotare din regulamentul provizoriu și din considerentul (93) de mai sus reprezintă un indiciu al faptului că nivelurile de subcotare a prețurilor de referință care folosesc abordarea sugerată de unele dintre părți ar fi mult mai mari.

241. Ținând cont de aceste modificări, valoarea taxei vamale se ridică la 22,3%.

242. Aplicabilitatea „taxei FOE” pentru vânzările AM

243. Una dintre părți a afirmat că nu era adecvat să se calculeze nivelul de eliminare a prejudiciului doar pe baza vânzărilor FOE, atâta timp cât taxa era aplicabilă și roților AM. Cu toate acestea, așa cum s-a explicat mai sus [precum și la punctele (174) – (177) din regulamentul provizoriu], această abordare este adecvată pentru prezentul caz, în special deoarece 85% dintre vânzările producătorilor din Uniune au legătură cu segmentul FOE.

244. Abordarea utilizată de Comisie prin care calcularea elementului de eliminare a prejudiciului a fost limitată doar la FOE a fost cea mai potrivită. O abordare diferită nu părea a fi potrivită deoarece ar fi condus la o situație în care un set de date privind exporturile axat mai mult pe AM ar fi fost comparat cu cele ale industriei din UE care vinde predominant pe segmentul FOE.

245. Abordarea utilizată este justificată și rezonabilă dat fiind că scopul măsurii este de a elimina prejudiciul adus industriei din UE. Aceasta garantează faptul că taxa nu a fost stabilită la un nivel mai mare decât era necesar pentru a elimina prejudiciul.

246. Caracterul neaplicabil și obligația de a stabili o taxă individuală pentru acei operatori cărora li s-a acordat TI

247. Una dintre părți a afirmat că, spre deosebire de primul paragraf al articolului 9 alineatul (5) din regulamentul de bază, al doilea paragraf nu prevede posibilitatea de a nu preciza taxa individuală. Drept urmare, aceasta argumenta că excepția în legătură cu caracterul impracticabil nu ar putea fi aplicată în cazul de față și că obligația de a stabili o taxă vamală individuală pentru acei exportatori cărora li s-a acordat TI rămâne valabilă.

248. Anumite părți au afirmat, de asemenea, că acest caracter impracticabil se datora doar metodologiei utilizate; astfel, acesta a fost „autoindus” de către Comisie. Părțile au afirmat că toate datele transmise de către producătorii-exportatori AM s-ar fi aflat la dispoziția Comisiei, permițându-i să includă vânzările AM în calculul nivelului de eliminare a prejudiciului.

249. În sfârșit, anumite părți au afirmat că, întrucât Comisia a putut calcula subcotarea separat pentru segmentele FOE și AM, aceasta trebuie să poată calcula și subcotarea prețurilor de referință. Un argument final a fost că prețurile AM ar putea fi comparate cu prețurile FOE deoarece construcția NCP nu face distincție între cele două segmente.

250. În ceea ce privește primul argument, este adevărat că articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază pleacă de la premiza că, dacă unui operator i s-a acordat TI, va fi posibil să se precizeze o taxă individuală pentru acesta. Cu toate acestea, în acest caz particular, o astfel de precizare ar fi nerealizabilă și/sau inadecvată. Motivul este că, așa cum s-a explicat mai sus, pentru determinarea nivelului de eliminare a prejudiciului este necesar să se concentreze asupra vânzărilor FOE. Mai mult decât atât, cu referire la toți producătorii cărora li s-a acordat TI, o taxă bazată și pe vânzările lor AM ar fi nepotrivit de mare, respectiv ar depăși ceea ce le-ar fi garantat în circumstanțele acestui caz particular pentru a elimina prejudiciul. Aceasta pentru că, așa cum s-a explicat mai sus, un nivel de eliminare a prejudiciului de 22,3% este suficient pentru a proteja producătorii din Uniune și piața lor primară (FOE). O taxă care s-ar baza și pe vânzările AM ale producătorilor respectivi – care, în toate cele trei cazuri de producători cărora li s-a acordat TI, ar fi mai mare – ar fi astfel nejustificat de mare.

251. Trebuie, de asemenea, menționat că referința la lipsa datelor de încredere din considerentul (182) din regulamentul provizoriu nu are legătură cu calitatea datelor furnizate, ci cu tipul de date utilizate în calcule (echivalența NCP per producător de autoturisme, respectiv compararea modelelor aprovizionate din RPC și din UE de către un anumit producător de autoturisme). Tipul procedurii utilizate pentru aprovizionarea cu roți pe segmentul FOE a oferit posibilitatea obținerii unui nivel mai mare de comparabilitate. Același tip de date, datorită faptului că sunt utilizate proceduri diferite, nu ar fi putut fi furnizat pentru vânzările AM.

252. Practica de stabilire a prejudiciului în temeiul articolului 3 din regulamentul de bază este separată din punct de vedere legal de stabilirea nivelului taxei. Această a doua practică se realizează odată ce prejudiciul a fost stabilit și are ca scop fixarea unui nivel al taxei care ar fi suficient pentru remedierea prejudiciului. Drept urmare, Comisia a realizat acest calcul în conformitate cu metodologia aleasă. De asemenea, faptul că structura NCP nu includea criteriul canalelor de vânzări nu are legătură cu metodologia utilizată când s-a stabilit nivelul de eliminare a prejudiciului.

253. Argumentele părților referitoare la aplicarea excepției de caracter impracticabil, precum și la caracterul necondiționat al obligației de a stabili o taxă vamală individuală trebuie să fie respinse.

254. Reprezentativitatea tranzacțiilor utilizate

255. Criticile părților s-au referit, de asemenea, la faptul că a fost arbitrar calculul nivelului de eliminare a prejudiciului deoarece a selectat doar câteva tranzacții nereprezentative.

256. Înainte de toate, părțile au afirmat că acest calcul s-a bazat doar pe un volum nereprezentativ al tranzacțiilor de import din RPC. Se spune că o astfel de abordare contravine Acordului antidumping al OMC[12] deoarece nu poate fi considerată a fi întemeiată pe dovezi concludente. Reclamantul a argumentat că faptul că cea mai mare parte a vânzărilor industriei din UE constau în FOE nu era important, deoarece scopul calculării vânzărilor efectuate sub nivelul prețului de referință este acela de a determina valoarea medie cu care prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping ar trebui crescută pentru a nu determina prejudicii. Calcularea vânzărilor efectuate sub nivelul prețului de referință trebuie să fie reprezentativă pentru importurile care fac obiectul unui dumping, și nu pentru vânzările industriei din UE. O altă parte a afirmat că o astfel de abordare este în contradicție cu propria practică a instituțiilor deoarece, în mod obișnuit, subcotarea și vânzările sub nivelul prețului de referință individuale se ponderează per NCP mai curând pe baza cotei cantităților exportate subcotate și vândute sub nivelul prețului de referință decât pe ba