RO    RO  
 COMISIA  
EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 13.6.2013  
COM(2013) 343 final 
  
Proiect de propunere de 
 
DIRECTIV Ă A CONSILIULUI 
de modificare a Directivei 2009/71/EURATOM de instituire a unui cadru comunitar 
pentru securitatea nuclear ă a instala țiilor nucleare 
{SWD(2013) 199 final} 
{SWD(2013) 200 final} 
{SWD(2013) 201 final}  
 
 EXPUNERE DE MOTIVE  
1. CONTEXTUL  PROPUNERII 
1.1. Contextul general 
Accidentul de la centrala nuclear ă Fukushima Daiichi din a nul 2011 a cauzat importante 
daune ecologice, economice și sociale și a provocat preocup ări cu privire la posibilele efecte 
asupra sănătății popula ției afectate din Japonia. De și accidentul a fost declan șat de un 
cutremur și un tsunami de o amploare considerabil ă, investiga țiile privind cauzele acestuia 
indică o serie de factori previzibili, a c ăror acțiune combinat ă a produs un rezultat catastrofal. 
Analiza accidentului nuclea r de la Fukushima eviden țiază probleme tehnice destul de 
importante și recurente, precum și deficien țe instituționale persistente, similare celor care 
rezultă din evalu ările ulterioare accidentelor nucleare produse cu câteva decenii în urm ă la 
Three Mile Island și la Cernobâl. Acest ultim accident nuclear a subminat înc ă o dată 
încrederea publicului în securi tatea energiei nucleare, cu atât  mai mult cu cât a survenit într-
un moment în care utilizarea en ergiei nucleare este supus ă dezbaterilor ca o posibil ă opțiune 
pentru a r ăspunde nevoilor energetice globale într-un mod durabil.  
Accidentul nuclear de la Fukushima a readus în aten ție importan ța capitală a asigurării celor 
mai solide niveluri de securitate nuclear ă în UE și la nivel mondial. 
În UE, energia nuclear ă acoperă în prezent aproape 30 % din consumul total de energie 
electrică și aproximativ dou ă treimi din consumul de energie electric ă produsă cu emisii 
reduse de carbon. UE are 132 de reactoare în func țiune, care reprezint ă aproximativ o treime 
din cele 437 de reactoare nucleare aflate în func țiune la nivel mondial. Multe dintre centralele 
nucleare din UE au fost cons truite deja cu trei pân ă la patru decenii în urm ă, pe baza unor 
proiecte și dispoziții de securitate care sunt actualizate în permanen ță de atunci.  
Securitatea nuclear ă prezintă o importan ță vitală pentru UE și pentru cet ățenii săi. Efectele 
accidentelor nucleare nu se opresc la frontierele na ționale și pot avea urm ări nefaste pentru 
sănătatea lucr ătorilor și a cetățenilor, dar și o gamă largă de implica ții economice. Prin 
urmare, este esen țial pentru societate și economie s ă se reduc ă riscul unui accident nuclear 
într-un stat membru al UE, prin aplicarea unor standarde ridicate de securitate nuclear ă și prin 
garantarea unui înalt nivel de ca litate a supravegherii reglement ărilor.  
În urma accidentului nuclear de la Fukushima, interven ția UE a fost imediat ă. 
Pe baza unui mandat acordat de Consiliul European  în cadrul reuniunii sale din 24-25 martie 
20111, Comisia European ă, împreun ă cu Grupul european al autorit ăților de reglementare în 
domeniul securit ății nucleare (ENSREG), a lansat evalu ări cuprinz ătoare de risc și securitate 
ale centralelor nuclear e („teste de rezisten ță”) la nivelul UE. Testele de rezisten ță au fost 
definite ca fiind o reevaluare specific ă a marjelor de securitate ale centralelor nucleare, având 
în vedere evenimentele de  la Fukushima, în situa ții de fenomene naturale  extreme care solicit ă 
în mod deosebit sistemele cu func ții de securitate ale centralelor . Toate cele paisprezece state 
membre ale UE în care func ționează centrale nucleare2, plus Lituania3, au participat la aceste 
evaluări. Elveția, Ucraina și Croația au participat integral la testele de rezisten ță și la procesul 
                                                 
1 Concluziile Consiliului European EUCO 10.1.2011.  
2 Belgia, Bulgaria, Republica Ceh ă, Finlanda, Fran ța, Germania, Ungaria, Țările de Jos, România, 
Republica Slovac ă, Slovenia, Spania, Suedia, Regatul Unit. 
3 Centrala nuclear ă Ignalina se afl ă în curs de dezafectare. 
 
 de evaluare inter pares  la nivelul UE, în timp ce alte țări învecinate care au fost de acord s ă 
aplice aceea și metodologie (precum Turcia, Belarus și Armenia) deruleaz ă activități după 
calendare diferite. Testele de rezisten ță au fost începute în 2011 prin efectuarea unor 
autoevalu ări de către operatorii nucleari și prin întocmirea unor rapoarte na ționale de c ătre 
autoritățile naționale de reglementare. Constat ările preliminare au fost prezentate într-o 
Comunicare a Comisiei priv ind un raport interimar asupra testelor de rezisten ță4 în noiembrie 
2011, iar în perioada ianuar ie-aprilie 2012 a fost desf ășurat un amplu proces de evaluare inter 
pares  la nivelul UE. Comitetul de evaluare inter pares  al ENSREG a elaborat un raport de 
evaluare5 care a fost avizat de ENSREG . În plus, ENSREG a convenit și asupra unui Plan de 
acțiune6 pentru monitorizarea punerii în aplicare a recomand ărilor formulate în urma evalu ării 
inter pares . În octombrie 2012, Comisia a emis o Co municare privind raportul final asupra 
testelor de rezisten ță7. În prezent, în conf ormitate cu cerin țele Planului de ac țiune al 
ENSREG, au fost elaborate Planuri na ționale de ac țiune8 ținând seama de experien ța 
acumulată în urma evenimentelor de la Fukushima și de recomand ările din cadrul evalu ării 
inter pares  a testelor de rezisten ță; conținutul și stadiul punerii în aplicare a acestor planuri 
naționale de ac țiune au fost revizuite în  cadrul unui atelier desf ășurat în aprilie 2013. Raportul 
de sinteză al atelierului urmeaz ă a fi prezentat în cadrul celei de-a doua conferin țe ENSREG 
privind securitatea nuclear ă în Europa, care va avea loc în 20139. În plus, în procesul de 
asigurare a unei monitoriz ări adecvate a testelor de rezisten ță, Comisia va elabora, în strâns ă 
cooperare cu ENSREG, un raport consolidat  asupra stadiului pun erii în aplicare a 
recomand ărilor formulate în urma testelor de rezisten ță, a cărui publicare este prev ăzută 
pentru iunie 2014 și care va fi transmis Consiliului European.  
În domeniul legislativ, Comisia European ă a primit un mandat clar din partea Consiliului 
European în martie 2011 conform c ăruia „va revizui cadrul juridic și de reglementare existent 
pentru securitatea instala țiilor nucleare” și va propune orice îmbun ătățiri care ar putea fi 
necesare.  
Parlamentul European a încurajat, de asemenea, o revizuire a legisla ției. În Rezolu ția din 2011 
referitoare la priorit ățile în domeniul infrastructurii energetice ante și post 202010, Parlamentul 
European a declarat c ă „inițiativele legislative viitoare de  instituire a unui cadru comun 
privind securitatea nuclear ă sunt esen țiale pentru îmbun ătățirea continu ă a standardelor de 
siguranță în Europa”. În plus, în Rezolu ția sa din 2011 referitoare la  programul de lucru al 
Comisiei pe anul 201211, Parlamentul a solicitat „o revizuire urgent ă a Directivei privind 
siguranța nucleară, în sensul consolid ării ei prin luarea în consider are a rezultatelor testului la 
stres implementat în urma accidentului de la Fukushima”.  Mai recent, în Rezolu ția sa din 
2013 privind testele de rezisten ță12, Parlamentul a solicitat ca revizuirea „s ă aibă un caracter 
ambițios” și să introducă îmbunătățiri majore în domenii precum „procedurile și cadrele de 
securitate, în speci al prin definirea și implementarea unor st andarde privind siguran ța nucleară 
obligatorii, care s ă oglindeasc ă cele mai avansate practici din UE sub aspect tehnic, normativ 
și operațional, dar și rolul și resursele autorit ăților de reglementare din domeniul nuclear și, în 
                                                 
4 COM 784 final. 
5 Raport de evaluare inter pares  – Stress Tests performed on European nuclear power plants  (Testele de 
rezistență efectuate la centralele nucleare europene), www.ensreg.eu  
6 Planul de ac țiune ENSREG privind monitorizarea evalu ării inter pares  a testelor de rezisten ță realizate 
la centrale nucleare europene. 
7 COM(2012) 571, 4.10.2012. 
8 Pe pagina de internet a ENSREG   sunt disponibile 17 planuri na ționale de ac țiune. 
9 http://www.ensreg.eu /ensreg-conferences  
10 P7_TA(2011) 0318. 
11 P7_TA(2011) 0327. 
12 P7_TA(2013) 0089. 
 
 special, ar trebui s ă consolideze independen ța, deschiderea și transparen ța acestora, sporind 
totodată monitorizarea și evaluarea  inter pares ”. 
Comitetul Economic și Social European și-a exprimat, în cadrul Avizului referitor la 
Comunicarea Comisiei priv ind raportul final asupr a testelor de rezisten ță din 201213, sprijinul 
pentru Comisie „în demersul s ău de revizuire ambi țioasă a Directivei privind securitatea 
nucleară”. 
Ca răspuns la mandatul primit din partea Consiliului European și în urma solicit ărilor primite 
din partea celorlalte institu ții și organisme ale UE, Comisia s-a lansat într-un amplu proces de 
analiză și colectare de opinii, cu sc opul de a identifica domeniile și mecanismele adecvate de 
intervenție legislativ ă. Acest proces a inclus o consultare public ă online deschis ă (decembrie 
2011-februarie 2012), completat ă de un amplu dialog cu p ărțile implicate. 
Comunicările din 2011 și 2012 privind testele de rezisten ță indică domeniile care ar putea fi 
supuse unei îmbun ătățiri legislative. În acest context,  având în vedere actuala Directiv ă 
2009/71/Euratom a Consiliului de instituire a unui cadru comunitar pentru securitatea 
nucleară a instala țiilor nucleare14 (denumit ă în continuare „Directiva privind securitatea 
nucleară”), comunicarea din 2012 eviden țiază următoarele domenii: procedurile și sistemele 
de securitate, rolul și mijloacele autorit ăților de reglementare în domeniul nuclear, 
deschiderea și transparen ța, monitorizarea și verificarea.  
În plus, serviciile Comisiei au  elaborat în cursul anului 2012 o evaluare a impactului bazat ă pe 
o gamă largă de surse de informa ții și luând în considerare evolu țiile înregistrate în domeniul 
nuclear la nivelul UE și în plan interna țional după evenimentele de la Fukushima. 
Pe aceast ă bază, a fost elaborat un proiect  de propunere de Directiv ă de modificare a 
Directivei privind securitatea nuclear ă, care beneficiaz ă de contribu țiile și experien ța grupului 
de experți în domeniul științific instituit în temeiul artico lului 31 din Tratatul Euratom, 
precum și de un vast proces de consultare cu reprezentan ții la nivel înalt ai autorit ăților 
naționale de reglementare în domeniul nuclear reuni ți în cadrul ENSREG. 
1.2. Motivele și obiectivele propunerii 
Actuala Directiv ă privind securitatea nuclear ă a reprezentat un progres esen țial. Cu toate 
acestea, în spiritul viziunii asupra securit ății nucleare ca domeniu ce necesit ă o îmbunătățire 
continuă și, prin urmare, în dorin ța de a ține seama, printre altele, de experien ța dobândit ă în 
urma accidentului nuclear de la Fukushima și de concluziile testelor de rezisten ță care au 
urmat, a fost necesar ă o reexaminare a caracterului suficient al dispozi țiilor existente.  
Accidentul nuclear de  la Fukushima a ar ătat că învățămintele binecunoscute acumulate în 
urma accidentelor produse cu câteva decenii în urm ă nu au fost, în mod voluntar, asimilate de 
către o parte din industria de profil și aplicarea lor nu a fost impus ă într-o măsură suficientă de 
autoritățile de reglementare, chiar și la nivelul unei țări – Japonia – despre care se considera 
că are standarde deosebit de ridicate în domeniul securit ății industriale și nucleare. Problemele 
tehnice și organizatorice eviden țiate de analiza aces tui accident sunt, prin urmare, relevante 
pentru o examinare mai profund ă. 
În Europa, testele de rezisten ță au confirmat existen ța în continuare a unor diferen țe între 
statele membre în asigurarea identific ării și gestionării depline și transparente a aspectelor 
                                                 
13 TEN/498. 
14 JO L 172, 2.7.2009. 
 
 esențiale legate de securitate. De asemenea, testele de rezisten ță au arătat în mod clar 
avantajele mecanisme lor de cooperare și coordonare între toate p ărțile care de țin 
responsabilit ăți în materie de securitate nuclear ă, cum ar fi evalu ările inter pares .  
În plus, în cursul reuniunilor publice desf ășurate în contextul testelor de rezisten ță, au fost 
înregistrate solicit ări de a extinde evaluarea și asupra m ăsurilor de preg ătire și interven ție în 
situații de urgen ță. 
Comisia consider ă că este, prin urmare, oportun s ă se modifice, s ă se consolideze și să se 
completeze Directiva privind securitatea nuclear ă, printr-o combina ție între îmbun ătățirile 
tehnice și abordarea unor aspecte mai largi priv ind securitatea, cum ar fi guvernan ța, 
transparen ța și măsurile de preg ătire și interven ție pe amplasament  în situa ții de urgen ță. 
Modificările propuse urm ăresc îmbun ătățirea cadrului de reglemen tare pentru securitatea 
nucleară în UE, în special prin: 
– consolidarea rolului și a independen ței efective a autorit ăților naționale de 
reglementare; 
– îmbunătățirea transparen ței în materie de securitate nuclear ă; 
– consolidarea principiilor existente și introducerea unor noi obiective și cerințe 
generale de secu ritate nuclear ă, care să abordeze aspectele tehnice specifice ale 
întregului ciclu de via ță al instala țiilor nucleare, în special al centralelor 
nucleare; 
– consolidarea monitoriz ării și a schimbului de experien ță, prin instituirea unui 
sistem european de evalu ări inter pares ; 
– instituirea unui mecanism pentru elaborarea de orient ări privind securitatea 
nucleară armonizate la nivelu l Uniunii Europene. 
1.3. Legisla ția UE existent ă în domeniul securit ății nucleare 
După recunoașterea de c ătre Curtea de Justi ție a UE în cauza 29/9915 a legăturii intrinseci 
dintre protec ția împotriva radia țiilor și securitatea nuclear ă și, astfel, a competen ței 
Comunității Euratom de a legifera în domeniul securit ății nucleare, Directiva privind 
securitatea nuclear ă este primul instrument cu caracter juridic obligatoriu la nivelul întregii 
UE în acest domeniu16. Directiva instituie un cadru cu caracter juridic obligatoriu, având la 
bază principii și obligații recunoscute, cuprinse în principalele instrumente interna ționale 
disponibile, cum sunt Conven ția privind securitatea nuclear ă17 și Principiile fundamentale de 
securitate18 instituite de Agen ția Interna țională pentru Energie Atomic ă (AIEA).  
1.4. Coeren ța cu alte domenii de politic Ă 
Având în vedere c ă scopul s ău final este de a asigura protec ția lucrătorilor și a popula ției 
împotriva pericolelor prezentate de radia țiile ionizante, legisla ția Euratom din domeniul 
securității nucleare este în principal legat ă de corpusul Euratom de legi din domeniul 
                                                 
15 Hot ărârea Curții de Justi ție din 10 decembrie 2002 , Rep. 2002, p. I-11221. 
16 Anterior nu au existat decât dou ă rezoluții ale Consiliului, f ără caracter juridic oblig atoriu, din 22 iulie 
1975 și 18 iunie 1992, privind problemele tehnologice din domeniul securit ății nucleare. 
17 INFCIRC 449/5.7.1994. 
18 IAEA Safety Standard Series  nr. SF-1 (2006). 
 
 protecției împotriva radia țiilor, al c ărui pilon principal este constituit de Directiva privind 
normele de securitate de baz ă19. Nu este posibil s ă se asigure protec ția lucrătorilor și a 
populației împotriva pericolelo r prezentate de radia țiile ionizante f ără un control asupra 
surselor poten țial dăunătoare ale acestor radia ții. 
Securitatea nuclear ă este, de asemenea, de o importan ță capitală pentru m ăsurile generale de 
prevenire, preg ătire și interven ție în caz de dezastre naturale în statele membre. Directiva 
privind securitatea nuclear ă este, prin urmare, strâns legat ă de mecanismul de protec ție civilă 
al Uniunii20, care asigur ă cadrul de cooperare la nivelul UE în acest domeniu, inclusiv 
măsurile de interven ție în situa ții de urgen ță radiologic ă, atât în interiorul, cât și în afara 
Uniunii. 
2. REZULTATELE  CONSULT ĂRILOR  CU PĂRȚILE  INTERESATE  ȘI ALE  
EVALUĂRII  IMPACTULUI 
2.1. Consultarea p ărților interesate 
În perioada care a urmat acciden tului nuclear de la Fukushima , Comisia s-a angajat într-un 
proces amplu și transparent de dialog cu diferitele p ărți implicate și cu publicul, care a inclus 
lansarea unei consult ări online deschise, în conformitate cu standardele minime ale Comisiei 
în materie de consultare21.  
Ca răspuns la consultarea public ă online având drept scop ob ținerea de opinii cu privire la 
domenii de consolidare a cadrului legislativ  existent al Euratom în domeniul securit ății 
nucleare, s-au primit contribu ții din partea autorit ăților de reglementare din domeniul nuclear, 
a altor autorit ăți publice, întreprinderi, organiza ții neguvernamentale, precum și din partea 
unor persoane fizice. Aceast ă consultare a eviden țiat o gam ă largă de opinii ale p ărților 
implicate. Concluziile generale arat ă că peste 90 % dintre responden ți recunosc importan ța 
unui cadru Euratom în domeniul securit ății nucleare care s ă stabileasc ă norme comune pentru 
statele membre ale UE, iar 76 % su nt de acord cu necesitatea de  a consolida cadrul legislativ 
existent în domeniul securit ății.  
Comisia a primit, de asemenea, contribu ții scrise sau furnizate în ca drul unor reuniuni de la 
mai multe p ărți implicate, de exemplu, de la autorit ățile de reglementare din domeniul nuclear 
și de la alte autorit ăți publice, întrep rinderi, asocia ții industriale și organiza ții 
neguvernamentale. În plus, Comisia a organi zat, în colaborare cu ENSREG, conferin țe și 
dezbateri publice, cu participarea unei game largi de p ărți implicate, inclusiv a unor 
organizații neguvernamentale, cu privire la desf ășurarea testelor de rezisten ță și la rezultatele 
intermediare și finale ale acestora22.  
                                                 
19 Directiva 96/29/Euratom a Consiliului de stabilire a normelor de securitate de baz ă privind protec ția 
sănătății lucrătorilor și a popula ției împotriva pericolelor prezentate de radia țiile ionizante.  
20 Propunerea Comisiei de Decizie a Parlamentului European și a Consiliului privind un mecanism de 
protecție civilă al Uniunii (COM/2011/934 final), care urm ărește, printre altele, înlocuirea Deciziei 2007/779 a 
Consiliului din 8 noiembrie 2007 de ins tituire a unui mecanism comunitar de protec ție civilă (reformă). 
21 COM(2002) 704 final. 
22 De exemplu, prima conferin ță ENSREG desf ășurată în perioada 28-29 iunie 2011, conferin ța părților 
implicate privind evalu ările inter pares  desfășurată la 17 ianuarie 2012, dezbaterea public ă privind testele de 
rezistență și rezultatele evalu ării inter pares  desfășurată la 8 mai 2012. A doua conferin ță ENSREG este 
programat ă pentru iunie 2013. 
 
 Au fost, de asemenea, consulta ți partenerii sociali europeni di n cadrul Comisiei de dialog 
social sectorial în domeniul energiei electrice. În r ăspunsul lor, partener ii sociali subliniaz ă 
rolul unui cadru legislativ Euratom în domeniul securit ății nucleare pentru instituirea de 
norme comune pentru statele membre.  
Un rol special a fost conf erit ENSREG, care reprezint ă un punct focal al competen țelor, 
întrucât reune ște reprezentan ții la nivel înalt ai autorit ăților naționale de reglementare în 
domeniile nuclear și nenuclear, din toate statele membre. A fost primit ă și luată în considerare 
o contribu ție detaliat ă a ENSREG.  
În cele din urm ă, în conformitate cu procedura prev ăzută în Tratatul Euratom, Comisia a 
consultat grupul de exper ți în domeniul științific instituit în temeiul articolului 31 din acest 
tratat. În avizul lor, exper ții au salutat propunerea Comisiei de  modificare a Directivei privind 
securitatea nuclear ă și au inclus mai multe sugestii pentru consolidarea leg ăturii cu legisla ția 
privind protec ția împotriva radia țiilor.  
2.2. Evaluarea impactului 
În 2012 a fost elaborat ă o evaluare a impactului. Documentul analizeaz ă provocările asigur ării 
unor niveluri suficiente de securitate nuclear ă în UE. Acesta define ște obiectivele generale și 
specifice pentru îmbun ătățirea prevenirii și atenuării efectelor accidentelor nucleare. Sunt 
propuse și analizate o serie de op țiuni de politic ă, de la men ținerea situa ției actuale, la reforme 
mai profunde. Fiecare op țiune a fost evaluat ă din punctul de vedere al impactului s ău estimat 
în materie de securitate, precum și în plan economic, ecologic și social. 
3. ELEMENTELE  JURIDICE  ALE  PROPUNERII 
3.1. Temei juridic 
Orice modificare legislativ ă ar trebui s ă aibă la bază prezenta Directiv ă privind securitatea 
nucleară și să dezvolte abordarea utilizat ă de aceasta. Prin urmare, articolele 31 și 32 din 
Tratatul Euratom constituie în continuare temeiul juridic. 
3.2. Subsidiaritate și proporționalitate 
Propunerea vizeaz ă consolidarea sporit ă a rolului și independen ței autorit ăților de 
reglementare competente, întrucât este evident faptul c ă operarea în condi ții de securitate a 
instalațiilor nucleare poate fi supravegheat ă și asigurată la nivelul UE numai de c ătre autorit ăți 
de reglementare puternice, învestite cu toate competen țele necesare și a căror independen ță 
este garantat ă. Sunt încurajate cooperarea strâns ă și schimbul de informa ții între autorit ățile de 
reglementare, ținând seama de posibilele efecte transfr ontaliere ale unui accident nuclear.  
Date fiind consecin țele ample ale unui accident nuclear și, în special, necesitatea de informare 
a publicului într-un astfel de caz, este esen țială o abordare la nivelul UE a problemelor legate 
de transparen ță. Aceasta poate asigura informarea în mod corespunz ător a publicului cu 
privire la toate aspectele relevante în domeniul securit ății nucleare, indiferent de frontierele de 
stat. Dispozi țiile în vigoare ale directivei sunt modificate în acest sens. 
În Europa, testele de rezisten ță au confirmat existen ța în continuare nu numai a unor diferen țe 
între statele membre în asigurarea identific ării și gestion ării depline și transparente a 
aspectelor esen țiale legate de securitate, dar și a unor decalaje. Prin ur mare, Directiva privind 
securitatea nuclear ă este consolidat ă pentru a include o serie de  obiective comune, în vederea 
 
 armonizării la nivelul UE a abord ării în materie de securitate nuclear ă. În plus, experien ța 
dobândită în urma accidentului nuclear de la Fukushima și informațiile valoroase furnizate de 
testele de rezisten ță au arătat în mod clar c ă schimbul de informa ții și evaluările inter pares  
reprezintă un element esen țial pentru a asigura punerea în aplicare eficient ă și continuă a 
oricărui regim de securitate.  
În conformitate cu principiul propor ționalității, măsurile legislative propuse nu dep ășesc 
acțiunile necesare pentru îndeplinirea obiectivelor stabilite. În plus, ținând seama de diferitele 
situații din statele memb re, este conturat ă o abordare flexibil ă și proporțională în ceea ce 
privește nivelul de aplicabilitate. Este definit un mecanism de elaborare în comun de c ătre 
statele membre a unor orient ări tehnice la nivelul UE, cu acordarea unei aten ții speciale 
principiului propor ționalității, prin utilizarea cuno ștințelor și experien ței practice a exper ților 
în materie de reglementare.  
Aplicabilitatea și sfera de cuprindere a dispozi țiilor propunerii variaz ă în funcție de tipul de 
instalații nucleare. Prin urmare, la punerea în aplicare a dispozi țiilor respective, statele 
membre ar trebui s ă urmeze o abordare propor țională, ținând seama de riscurile aferente 
fiecărui tip de instala ții nucleare. 
3.3. Elementele juridice ale propunerii 
Propunerea introduce dispozi ții noi sau consolideaz ă dispozițiile existente ale Directivei 
privind securitatea nuclear ă, cu obiectivul general de îmbun ătățire continu ă a securit ății 
nucleare și a reglement ării acesteia la nivelul UE. În c ontinuare sunt prezentate informa ții 
specifice cu privire la principalele modific ări propuse ale Directivei  privind securitatea 
nucleară. 
Obiective 
Articolul 1 este completat cu un nou obiectiv care vizeaz ă să garanteze evitarea eliber ărilor 
radioactive în toate et apele ciclului de via ță al instala țiilor nucleare (alegerea 
amplasamentului, proiectarea, construc ția, punerea în func țiune, exploatarea, dezafectarea). 
Definiții 
La articolul 3 sunt introduse noi defini ții corespunz ătoare termenilor utiliza ți în noile 
dispoziții, cum ar fi „accident”, „eveniment anormal”, „baz ă de proiect”, „accident de baz ă de 
proiect”, „accident care dep ășește baza de proiect”, „evaluare periodic ă de securitate”. Aceste 
definiții sunt armonizate cu terminologia interna țională, cum ar fi glosarul AIEA privind 
securitatea. 
Cadrul legislativ, de reglementare și organiza țional 
Articolul 4 se modific ă în vederea clarific ării suplimentare a elementelor principale ale 
cadrului na țional. De exemplu, se precizeaz ă că cerințele naționale de securitate men ționate la 
articolul 4 alineatul (1) litera (a) ar trebui s ă includă toate etapele ciclului de via ță al 
instalațiilor nucleare.  
Autoritatea de reglementare competent ă (independen ța efectivă, rolul de reglementare)  
Directiva privind securitatea nuclear ă conține, la articolul 5 alin eatul (2), numai dispozi ții 
minime care stau la baza independen ței autorit ății de reglementare competente la nivel 
național.  Aceste dispozi ții sunt consolidate în conformitate cu cele mai recente orient ări 
 
 internaționale23, prin definirea unor criterii de referin ță puternice și eficiente și a unor cerin țe 
care să garanteze independen ța efectivă a autorit ăților de reglementare. Noile cerin țe includ 
asigurarea unei independen țe efective în procesul de luare a deciziilor, fonduri bugetare 
proprii adecvate și autonomie în punerea în aplicare, cerin țe clare pentru numirea și 
concedierea personalului, evitarea și soluționarea conflictelor de interese și asigurarea de 
personal având calific ările, experien ța și cunoștințele necesare. 
Directiva privind securitatea nuclear ă prezintă, la articolul 5 alineatul (2), o list ă generală a 
principalelor atribu ții ale autorit ăților de reglementare competente.  În propunerea de 
modificare, aceste dispozi ții sunt detaliate suplimentar pentru a asigura un nivel corespunz ător 
al competen țelor autorit ăților de reglementare, care s ă le permit ă desfășurarea unei 
supravegheri stricte a reglement ării. În acest scop, la actuala list ă a atribu țiilor de 
reglementare se adaug ă atribuția principal ă a autorității de reglementare competente, și anume 
aceea de a defini cerin țele naționale de securitate nuclear ă.  
Transparen ță  
Dispozițiile existente ale articolului 8 din Directiva privind securitatea nuclear ă sunt limitate 
la cerințe generice privind informa țiile publice. În plus, aces t articol nu prevede nicio 
obligație a deținătorului de autoriza ție, care are responsabilitatea principal ă pentru securitatea 
nucleară. Pentru a elimina aceste lacune, propunerea de modificare extinde și detaliaz ă 
dispozițiile existente. Astfel, se impune atât autorit ății de reglementare competente, cât și 
deținătorului de autoriza ție să elaboreze o strategie de transparen ță care să acopere furnizarea 
de informa ții în condi ții normale de func ționare a instala țiilor nucleare, precum și 
comunicarea în caz de accidente sau evenimente anormale. Rolul publicului este pe deplin 
recunoscut prin cerin ța de participare efectiv ă a acestuia la procesul de autorizare a 
instalațiilor nucleare. Schimburile de exper ți în domeniu24 organizate recent au confirmat 
rolul foarte important exercitat de public prin implicarea efectiv ă în procesul decizional și 
necesitatea lu ării în considerare a punctelor sale de  vedere, în conformitate cu dispozi țiile 
Convenției de la Aarhus25.  
Obiective de securitate nuclear ă  
Actuala Directiv ă privind securitatea nuclear ă nu include cerin țe specifice pentru diferitele 
etape din ciclul de via ță al instala țiilor nucleare. Astfel, dispozi țiile prezentei directive nu 
identifică și nu abordeaz ă în mod suficient, de exemplu, tipul  de riscuri lega te de aspectele 
identificate în analiza accidentului de la Fukushima și în cadrul testelor de rezisten ță 
ulterioare, printre care:  
• necesitatea de a evalua oportunitat ea alegerii amplasamentului pentru 
instalațiile nucleare în te meiul unor considera ții privind modalit ățile de a evita, 
dacă este posibil, și de a reduce la minimum impa ctul unor pericole externe; 
                                                 
23 De exemplu, Governmental, Legal and Regulatory Framework for Safety - General safety requirements  
(Cadrul guvernamental, legislativ și de reglementare pentru securitate – Cerin țe generale de securitate) – IAEA 
safety standards series  nr. GSR partea 1. 
24 O serie de ateliere interna ționale în perioada 2009-2013, cu participarea DG ENER, DG ENV din partea 
Comisiei și, din partea Fran ței, a Asocia ției naționale a comitetelor și comisiilor locale de informa ții – 
(„Comisiile locale de informa ții” - CLI) și a Federa ției naționale a acestora (ANCCLI).  
25 Conven ția privind accesul la informa ții, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justi ție 
în domeniul mediului, ratificat ă la 17 februarie 2005 prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului. 
 
 • necesitatea de a reevalua în continuu probabilitatea unor astfel de riscuri și 
impactul acestora în cursul evalu ărilor periodice de securitate și de a efectua o 
revizuire corespunz ătoare a bazei de proiect pentru fiecare instala ție nuclear ă, 
inclusiv în vederea unei eventu ale prelungiri a duratei de via ță; 
• necesitatea de a utiliza pentru evalu ările de risc, inclusiv pentru cele privind 
evenimentele exterioare, metode ce reflect ă progresele înregistrate în domeniul 
științific și permit, astfel, îmbun ătățirea continu ă și eficace a securit ății.  
În conformitate cu principiul îmbun ătățirii continue a securit ății nucleare, propunerea de 
modificare introduce obiective generale  de securitate pentru instala țiile nucleare (articolul 8a), 
care reflect ă progresele realizate la nivelul WENRA în  stabilirea obiectivelor de securitate 
pentru centralele nucleare noi.  
În vederea atingerii acestor obi ective de securitate de nivel înalt sunt introduse dispozi ții mai 
detaliate pentru diferitele etape ale ciclului de via ță al instala țiilor nucleare (articolul 8b).  
De asemenea, pentru a promova punerea în aplicare coerent ă a acestora, la articolul 8c sunt 
prevăzute cerin țe metodologice privind alegerea ampl asamentului, proiectarea, construc ția, 
punerea în func țiune, exploatarea și dezafectarea instala țiilor nucleare. 
Această abordare asigur ă cadrelor na ționale o anumit ă flexibilitate, prin stabilirea unor 
obiective de nivel înalt care trebuie s ă fie îndeplinite de legisla ția națională în conformitate cu 
principiul îmbun ătățirii continue a securit ății nucleare. De exemplu, abordarea men ționată 
asigură statelor membre posibilitatea de a selec ționa, pe baza experien ței acumulate în urma 
unor accidente grave, una dintre solu țiile tehnice existente de modernizare a instala țiilor lor 
nucleare din punctul de vedere al securit ății, cum ar fi necesitatea de  a permite depresurizarea 
în condiții de securitate a anvelope i unui reactor în caz de accident (de exemplu, printr-un 
sistem de ventila ție filtrată a acesteia).  
Măsuri de preg ătire și interven ție pe amplasament în situa ții de urgen ță 
Propunerea de modificar e include dispozi ții privind unele m ăsuri de preg ătire și interven ție pe 
amplasament în situa ții de urgen ță, întrucât directiva actual ă nu prevede astfel de m ăsuri. 
Noile dispozi ții includ orient ări asupra m ăsurilor de planificare și organizatorice care ar trebui 
să fie prevăzute de de ținătorul de autoriza ție (articolul 8d). Printre noile cerin țe, propunerea 
de modificare prevede, spre exemplu, existen ța unui centru de interven ție pe amplasament în 
situații de urgen ță pentru o instala ție nuclear ă, care să beneficieze de o protec ție suficient ă 
împotriva efectelor unor evenimente exterioare și ale unor accidente grav e, inclusiv împotriva 
accidentelor radiologice, și care să fie dotat cu echipamentul necesar pentru atenuarea 
efectelor provocate de accidentele grave.  
Evaluări inter pares  
Dispozițiile existente ale articolului 9 alineatul (3 ) din Directiva privi nd securitatea nuclear ă 
includ obligativitatea desf ășurării de autoevalu ări periodice ale cadrului na țional și ale 
autorităților de reglementare competente din statele membre, precum și necesitatea de a lansa 
o invitație în vederea unei evalu ări inter pares  la nivel interna țional a segmentelor relevante. 
Acest concept r ămâne neschimbat în propunere și este cuprins la articolul 8e alineatul (1). 
Propunerea de modificare  introduce noi dispozi ții privind autoevalu ările și evaluările inter 
pares  ale instala țiilor nucleare, care au la baz ă anumite teme legate de securitatea nuclear ă, 
 
 selectate de c ătre statele membre  în comun și în strâns ă colaborare cu Comisia pentru întregul 
ciclu de via ță al instala țiilor nucleare (un exemplu ar putea fi depresurizarea men ționată a 
anvelopei în caz de accident grav, pentru evitarea exploziei în urma acumul ării de hidrogen). 
În cazul în care statele membre nu selecteaz ă în comun cel pu țin o temă, Comisia European ă 
ar trebui s ă selecteze temele care urmeaz ă să facă obiectul evalu ărilor inter pares . În plus, 
fiecare stat membru trebuie s ă defineasc ă o metodologie pentru punerea în aplicare a 
recomand ărilor tehnice din procesul de evaluare inter pares . În cazul în care identific ă abateri 
sau întârzieri substan țiale în punerea în aplicare a recomand ărilor tehnice din procesul de 
evaluare inter pares , Comisia ar trebui s ă invite autorit ățile de reglementare competente din 
statele membre neimplicate s ă organizeze și să efectueze o misiune de  verificare pentru a 
obține o imagine de ansamblu asupra situa ției și pentru a informa statul membru implicat cu 
privire la posibilele m ăsuri de remediere a deficien țelor identificate. 
În cazul unui accident cu consecin țe în afara amplasamentului, ar trebui asigurat ă o evaluare 
inter pares  specială.  
Acest nou mecanism obligatoriu și periodic de evaluare inter pares  la nivelul UE [articolul 8e 
alineatele (2)-(5)] vizeaz ă verificarea nivelului de conformitate tehnic ă față de obiectivele 
privind securitatea în fiecare stat membru. 
Noile dispozi ții prin care se instituie mecanismul de evaluare inter pares  nu afecteaz ă normele 
care reglementeaz ă procedura de constatare  a neîndeplinirii obliga țiilor în cazul în care un stat 
membru nu î și îndepline ște o obliga ție care îi revine în temeiul tratatelor, astfel cum se 
prevede la articolele 258, 259 și 260 din Tratatul privind func ționarea Uniunii Europene 
(TFUE).  
Punerea în aplicare propor țională a directivei modificate 
Propunerea de modificare recunoa ște faptul c ă aplicabilitatea și sfera de cuprindere a 
dispozițiilor sale variaz ă în funcție de tipul de instala ție nuclear ă. Prin urmare, la punerea în 
aplicare a prezentelor dispozi ții, statele membre ar trebui s ă urmeze o abordare propor țională, 
ținând seama de riscurile aferente fiec ărui tip de instala ție nuclear ă pe care o planific ă sau o 
exploateaz ă. 
Raportarea cu privire la punerea în  aplicare a directivei modificate 
Dispozițiile legate de raportare ale Directivei privind securitatea nuclear ă nu sunt modificate 
prin prezenta propunere, astfel încât data pentru prima raportare r ămâne 22 iulie 2014, dat ă la 
care statele membre trebuie s ă prezinte un raport privind punerea în aplicare a dispozi țiilor în 
vigoare ale directivei. Cu  toate acestea, în cadrul celei de-a doua raport ări asupra punerii în 
aplicare, statele membre ar trebui s ă prezinte, pân ă la 22 iulie 2017, un raport privind punerea 
în aplicare a Directivei privind securitatea nuclear ă, astfel cum este modificat ă prin prezenta 
propunere. 
4. IMPLICA ȚIILE  BUGETARE   
Propunerea nu are implica ții asupra bugetului UE. 
 
 5. DOCUMENTE  EXPLICATIVE 
În conformitate cu declara ția politică comună din 28 septembrie 2011 a statelor membre și a 
Comisiei cu privire la documentele exp licative, statele membre s-au angajat s ă anexeze, în 
cazuri justificate, la notificarea m ăsurilor lor de transpunere, unul sau mai multe documente 
care explic ă relația dintre componentele unei directive și părțile corespondente din 
instrumentele na ționale de transpunere. 
În ceea ce prive ște prezenta directiv ă, Comisia consider ă că este justificat ă transmiterea unor 
astfel de documente, din urm ătoarele motive: 
• Complexitatea transpunerii la nivel na țional a Directivei modificate privind 
securitatea nuclear ă  
Dispozițiile existente ale Directivei  privind securitatea nuclear ă sunt consolidate în mod 
semnificativ prin intermediul prezentei propuneri, car e introduce, de asemenea, noi dispozi ții 
importante în mai multe domenii.  Complexitatea transpunerii dir ectivei modificate este, prin 
urmare, determinat ă de faptul c ă aceasta acoper ă aspecte diverse precum cerin țele privind un 
cadru național pentru securitatea nuclear ă a instala țiilor nucleare, rolul și independen ța 
autorităților naționale de reglementare, obliga țiile deținătorilor de autoriza ții, aptitudinile în 
materie de securitate nuclear ă, transparen ța în ceea ce prive ște unele aspecte de securitate 
nucleară, obiectivele și cerințele tehnice privind securitatea nuclear ă a instala țiilor nucleare, 
măsurile de preg ătire și interven ție pe amplasament în situa ții de urgen ță, precum și 
dispozițiile cu privire la evalu ările naționale ale instala țiilor nucleare și la evalu ările inter 
pares  tematice aferente). În plus, directiva stabile ște cerințe pentru diferitele organisme din 
statele membre și pentru actorii priva ți. 
Prin urmare, diferitele obliga ții inerente directivei modificate sunt susceptibile s ă conducă la o 
complexitate a transpunerii la nivel na țional. Dispozi țiile existente ale Directivei privind 
securitatea nuclear ă au fost, în general, deja tran spuse prin adoptarea mai multor m ăsuri 
naționale de transpunere de c ătre fiecare stat membru, în unele cazuri, num ărul măsurilor fiind 
de peste 15. Este justificat s ă se preconizeze o cre ștere a num ărului măsurilor de transpunere 
notificate, având în vedere noile dispozi ții introduse prin prezenta propunere în actuala 
directivă. În plus, având în vedere specificitatea securit ății nucleare, sunt utilizate și notificate 
Comisiei m ăsuri de transpunere diverse, de  la legi, decrete guvernamentale și ordine 
ministeriale, pân ă la instruc țiuni și decizii ale autorit ăților naționale de reglementare în 
domeniul nuclear.  
În aceste condi ții este evident ă necesitatea prezent ării de documente care s ă explice rela ția 
dintre dispozi țiile Directivei modificate privind securitatea nuclear ă și părțile corespunz ătoare 
din măsurile naționale de transpunere. 
• Legislație preexistent ă la nivel na țional  
În unele state membre, exist ă deja acte legislative în domeniul vizat de modific ările aduse prin 
prezenta propunere. Transpunerea directivei  modificate ar putea, prin urmare, s ă conducă la o 
combinație între modific ările legisla ției naționale existente și adoptarea de noi ac te legislative. 
Într-o astfel de situa ție, documentele explicative ar fi necesare pentru ob ținerea unei imagini 
clare și cuprinzătoare asupra transpunerii. 
• Directiva-cadru 
 
 Modificările propuse nu schimb ă fundamental caracterul de directiv ă-cadru al Directivei 
privind securitatea nuclear ă. Directiva modificat ă include în continuare principii și cerințe 
generale. 
Pentru Comisie și pentru activitatea sa de monitorizare a transpunerii și a punerii în aplicare 
este important ă cunoașterea dispozi țiilor naționale care transpun principiile și cerințele 
generale prev ăzute de directiva modificat ă. De exemplu, propunerea introduce obiective și 
cerințe generale de securitate pentru toate tipurile de instala ții nucleare. Având în vedere 
domeniul foarte larg de ap licare a acestor noi obiective și cerințe de securitate, este extrem de 
important ca atât Comisia, cât și publicul s ă cunoască modul în care acestea sunt transpuse la 
nivel național. 
PRINCIPIUL PROPOR ȚIONALIT ĂȚII 
Cerința de a furniza documente explicative poate crea o sarcin ă administrativ ă suplimentar ă 
pentru statele membre. Aceast ă sarcină nu este îns ă dispropor ționată, date fiind obiectivele 
Directivei modificate pr ivind securitatea nuclear ă și complexitatea obiectului ei. În plus, 
Comisia trebuie s ă poată verifica efectiv transpunerea corect ă. Nu exist ă metode mai pu țin 
împovărătoare care s ă permită o verificare eficient ă, având în vedere c ă transpunerea la nivel 
național poate constitui un proces complex, care conduce la acte legislative noi sau 
modificate. Trebuie, de asemenea, men ționat că un număr important de state membre au 
început deja s ă transmită Comisiei documente explicative utile privind transpunerea legisla ției 
Euratom existente, cum ar fi actuala Directiv ă privind securitatea nuclear ă sau alte acte 
legislative. 
 
 Proiect de propunere de 
 
DIRECTIV Ă A CONSILIULUI 
de modificare a Directivei 2009/71/EURATOM de instituire a unui cadru comunitar 
pentru securitatea nuclear ă a instala țiilor nucleare 
Proiect prezentat în temeiul articolului 31 din Tratatul Euratom pentru avizul 
Comitetului Economic și Social European 
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, 
având în vedere Tratatul de instituire a Comunit ății Europene a Energiei Atomice, în special 
articolele 31 și 32, 
având în vedere propunerea Comisiei Europene, elaborat ă după obținerea avizului unui grup 
de experți științifici din statele membre numi ți de Comitetul științific și tehnic, 
având în vedere avizul Parlamentului European,  având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European,  
întrucât: (1) Articolul 2 litera (b) din Trat atul de instituire a Comunit ății Europene a Energiei 
Atomice (denumit în continuare „Tratatul Euratom”) prevede stabilirea unor norme de 
securitate uniforme pentru protec ția sănătății lucrătorilor și a popula ției. 
(2) Articolul 30 din Tratatul Euratom pr evede stabilirea în cadrul Comunit ății Europene a 
Energiei Atomice („Comunitatea”) a unor norme de baz ă pentru protec ția sănătății 
lucrătorilor și a popula ției împotriva pericolelor prezentate de radia țiile ionizante. 
(3) Directiva 96/29/Euratom a Consiliului di n 13 mai 1996 de stabilire a normelor de 
securitate de baz ă privind protec ția sănătății lucrătorilor și a popula ției împotriva 
pericolelor prezentate de radia țiile ionizante1 stabilește normele de securitate de baz ă.  
Directiva instituie cerin țele pentru un sistem de protec ție radiologic ă, inclusiv 
justificarea și optimizarea expunerilor la radia ții și limitarea dozelor în cazul expunerii 
populației și al expunerii profesionale. În directiv ă sunt specificate cerin țele privind 
controlul expunerii popula ției și lucrătorilor la radia ții, atât în condi ții normale de 
funcționare, cât și în situații de urgen ță. Dispozițiile Directivei 96/29/Euratom au fost 
completate prin prevederi legislative mai specifice. 
                                                 
1 JO L 159, 29.6.1996, p. 1. 
 
 (4) Curtea de Justi ție a Uniunii Europene a recunoscut în jurispruden ța2 sa că, în 
domeniile reglementate de Conven ția privind securitatea nuclear ă3, Comunitatea 
deține competen țe partajate cu statele membre. 
(5) Directiva 2009/71/Euratom a Consiliului di n 25 iunie 2009 de inst ituire a unui cadru 
comunitar pentru securitatea nuclear ă a instala țiilor nucleare4 prevede obliga țiile 
statelor membre de a institui și menține un cadru na țional privind securitatea nuclear ă. 
Directiva men ționată reflectă cerințele cuprinse în principalele instrumente 
internaționale în domeniu, și anume Conven ția privind securitatea nuclear ă5 și 
principiile fundamentale de securitate6 stabilite de Agen ția Interna țională pentru 
Energie Atomic ă („AIEA”). Termenul limit ă de punere în aplicare de c ătre statele 
membre a actelor cu putere de lege și a procedurilor administrative necesare pentru 
conformarea la Directiva 2009/71/Euratom și de notificare a acestora c ătre Comisie a 
expirat la 22 iulie 2011. 
(6) Directiva 2011/70/Euratom a Consiliului di n 19 iulie 2011 de instituire a unui cadru 
comunitar pentru gestionarea responsabil ă și în condi ții de siguran ță a combustibilului 
uzat și a deșeurilor radioactive7 prevede obliga țiile statelor membre de a institui și 
menține un cadru na țional privind gestionarea combustibilului uzat și a deșeurilor 
radioactive. 
(7) În concluziile Consiliului din 8 mai 2007 privind securitatea nuclear ă și gestionarea în 
siguranță a combustibilului nuclear uzat și a deșeurilor radioactive8 s-a subliniat c ă 
„securitatea nuclear ă este o responsabilitate na țională exercitat ă, după caz, în cadrul 
UE. Deciziile privind m ăsurile de securitate și supravegherea instala țiilor nucleare 
rămân în responsab ilitatea exclusiv ă a operatorilor și a autorit ăților naționale”. 
(8) În urma invita ției Consiliului de a institui un grup la nivel înalt al UE, înscris ă în 
Concluziile sale din 8 mai 2007, a fost înfiin țat Grupul european de reglementare 
pentru siguran ța nucleară (ENSREG) prin Decizia 2007/ 530/Euratom a Comisiei din 
17 iulie 2007 privind stabilirea Grupului eu ropean la nivel înalt pentru siguran ța 
nucleară și gestionarea de șeurilor9, pentru a contribui la îndeplinirea obiectivelor 
comunitare în domeniul securit ății nucleare. 
(9) Accidentul nuclear din 2011 de la Fukushima, în Ja ponia, a readus în aten ție, la nivel 
mondial, m ăsurile necesare pentru a reduce la minimum riscurile și pentru a asigura 
cele mai solide niveluri de securitate nuclear ă. Pe baza unui mandat din partea 
Consiliului European din martie 201110, Comisia a efectuat, împreun ă cu Grupul 
european al autorit ăților de reglementare în domeniul securit ății nucleare 
(„ENSREG”), evalu ări cuprinz ătoare de risc și securitate ale centralelor nucleare 
(„teste de rezisten ță”) la nivelul Uniunii. Rezultatele au identificat o serie de 
                                                 
2 C-187/87 (Rep. 1988, p. 5013), C-376/90 (Rep. 1992, p. I-6153) și C-29/99 (Rep. 2002, p. I-11221). 
3 JO L 172, 6.5.2004, p. 7.   
4 JO L 172, 2.7.2009, p. 18. 
5 JO L 318, 11.12.1999, p. 20. 
6 IAEA Safety Fundamentals: Fundamental safety principles  (Elementele fundamentale de securitate ale 
AIEA: Principii fundamen tale de securitate), IAEA Safety Standard Series  nr. SF-1 (2006). 
7 JO L 199, 2.8.2011, p. 48. 
8 Adoptate de COREPER la 25 aprilie 2007 (ref. doc. 8784/07) și de Consiliul Afaceri Economice și 
Financiare la 8 mai 2007. 
9 JO L 195, 27.7.2007, p. 44. 
10 Concluziile Consiliului European EUCO 10.1.2011.  
 
 îmbunătățiri care ar putea fi puse în  aplicare în cadrul abord ărilor și al practicilor 
industriale în domeniul securit ății nucleare din țările participante11. 
(10) De asemenea, Consiliul European a invitat Comisia s ă efectueze o revizuire a cadrului 
juridic și de reglementare existent pentru securitatea instala țiilor nucleare și să propună 
orice îmbun ătățiri care ar putea fi necesare. Consiliul European a subliniat, de 
asemenea, faptul c ă în UE ar trebui s ă fie puse în aplicare și îmbunătățite permanent 
cele mai înalte standard e de securitate nuclear ă. 
(11) În Comunicarea sa privind raportu l interimar referitor la evalu ările cuprinz ătoare ale 
riscurilor și ale securit ății centralelor nuclear e din Uniunea European ă („testele de 
rezistență”)12 din 24 noiembrie 2011, Comi sia a inclus considera ții inițiale cu privire la 
domeniile poten țiale de îmbun ătățire legislativ ă.  
(12) În conformitate cu principiile sale generale de consultare și dialog, Comisia a 
organizat, de asemenea, o consultare public ă online, între decembrie 2011 și februarie 
2012, având drept scop ob ținerea de opinii cu privire la  domenii de consolidare a 
cadrului comunitar pentru securitatea nuclear ă. 
(13) Comisia a identificat un num ăr de domenii pentru revizu irea actualei Directive 
2009/71/Euratom, astfel cum este pr ecizat în Comunicar ea Comisiei c ătre Consiliu și 
Parlamentul European din 4 octombrie 2012 privind evalu ările complexe de risc și 
securitate („testele de stres”) ale cen tralelor nucleare din Uniunea European ă și 
activitățile conexe13. 
(14) La identificarea domeniilor relevante pentru îmbun ătățire, Comisia a luat în 
considerare progresele tehnice re alizate la nivel european și internațional, experien ța și 
rezultatele ob ținute în urma testelor de rezisten ță, constatările din cadrul diverselor 
rapoarte asupra accidentului nuclear de la Fukushima, opiniile exprimate în cadrul consultării publice privind domeniile de consolid are a cadrului legislativ comunitar, 
punctele de vedere exprimate de diferitele p ărți implicate, inclusiv de autorit ățile 
naționale de reglementare compet ente, de sectorul industrial și de societatea civil ă, 
precum și rezultatele evalu ării preliminare a m ăsurilor de transpunere ale statelor 
membre. 
(15) O condiție fundamental ă a cadrului european de reglementare a securit ății nucleare 
este aceea c ă autoritatea de reglementare competent ă trebuie s ă fie puternic ă și 
independent ă. Independen ța acesteia și exercitarea competen țelor sale în mod 
imparțial și transparent sunt factori cruciali pe ntru a asigura un nivel ridicat de 
securitate nuclear ă. Este necesar ă instituirea unor decizii de reglementare și a unor 
măsuri de asigurare a punerii în aplicare care s ă fie obiective și s
ă nu fie supuse unor 
influențe externe nejustificate care ar putea compromite securitatea, cum ar fi 
presiunile asociate schimb ărilor survenite în plan polit ic, economic sau societal sau 
presiunile din partea ministerelor sau a oric ăror alte entit ăți publice sau private. 
Consecințele negative ale lipsei de independen ță au fost evidente în cazul accidentului 
de la Fukushima. Dispozi țiile Directivei 2009/71/Euratom cu privire la separarea 
funcțională a autorit ăților de reglementare competente ar trebui s ă fie consolidate 
astfel încât s ă asigure independen ța efectivă a autorit ăților de reglementare și să 
                                                 
11 Raport de evaluare inter pares  ENSREG –  Stress Tests performed on European nuclear power plants  
(Testele de rezisten ță efectuate la centralele nucleare europene), 25 aprilie 2012. 
12 COM(2011) 784 final. 
13 COM(2012) 571 final. 
 
 garanteze c ă acestea dispun de mijloacele și competen țele adecvate pentru îndeplinirea 
în mod corespunz ător a responsabilit ăților încredin țate. În special, autoritatea de 
reglementare ar trebui s ă aibă suficiente competen țe juridice, suficient personal și 
suficiente resurse financiare  pentru îndeplinirea corespunz ătoare a responsabilit ăților 
care îi revin. Cu toate acestea, cerin țele mai ferme care vizeaz ă asigurarea 
independen ței în îndeplinirea sarcinilor de  reglementare nu ar trebui s ă aducă atingere 
strânsei cooper ări, după caz, cu alte autorit ăți naționale competente sau orient ărilor 
generale de politic ă elaborate de administra țiile publice, care nu au leg ătură cu 
atribuțiile și obligațiile de reglementare. 
(16) Independen ța procesului decizional al autorit ății de reglementare depinde, de 
asemenea, de competen ța personalului acesteia. Pr in urmare, autoritatea de 
reglementare ar trebui s ă dispună de personal având calific ările, experien ța și 
competen țele necesare pentru a putea îndeplini aceste func ții și responsabilit ăți. Dată 
fiind natura specializat ă a industriei nucleare și disponibilitatea limitat ă a persoanelor 
cu experien ța și competen țele necesare, fapt care poate conduce la o rota ție a 
persoanelor cu responsabilit ăți executive între func țiile deținute în cadrul industriei 
nucleare și cele din cadrul autorit ăților de reglementare, trebuie s ă se acorde o aten ție 
deosebită evitării conflictelor de interese. În plus, este necesar s ă se ia măsuri pentru a 
se asigura c ă nu exist ă niciun conflict de interese cu organiza țiile care furnizeaz ă 
consultan ță sau servicii organismul ui de reglementare.  
(17) În cazurile în care se desf ășoară proiecte de infrastructur ă care ar putea afecta 
securitatea nuclear ă a instalațiilor nucleare, ar trebui s ă fie instituite, la nivel na țional, 
mecanisme corespunz ătoare de consultare cu autorit ățile naționale de reglementare și 
cu publicul, iar opiniile exprimate de acestea ar trebui s ă fie luate pe deplin în 
considerare. 
(18) Directiva 2011/92/UE privind evaluar ea efectelor anumitor proiecte publice și private 
asupra mediului14 este relevant ă pentru instala țiile nucleare. Directiva men ționată 
prevede obliga ția statelor membre de a se asigura c ă, înainte de acordarea autoriz ării, 
proiectele care ar putea avea efecte semn ificative asupra mediului din cauza, între 
altele, a naturii, dimensiunii sau amplas ării lor sunt supuse unei evalu ări a efectelor 
asupra mediului. În aceast ă privință, directiva este un instrument prin care se 
garanteaz ă integrarea aspectelor legate de mediu în procesul de autorizare a 
instalațiilor nucleare. 
(19) Orice evaluare în temeiul prezentei directive nu aduce atingere niciunei evalu ări de 
mediu relevante. 
(20) Pentru instala țiile nucleare în cazul c ărora obliga ția de a efectua evalu ări ale efectelor 
asupra mediului decurge simultan din prezenta directiv ă și din alte acte legislative ale 
Uniunii, statele membre pot prevedea proceduri coordonate sau comune care s ă 
îndeplineasc ă cerințele legisla ției relevante a Uniunii. 
(21) Consecințele unui accident nuclear pot dep ăși frontierele na ționale și, prin urmare, 
trebuie încurajate strâ nsa cooperare, coordonarea și schimbul de informa ții dintre 
autoritățile de reglementare din țări vecine sau din țări aflate în aceea și regiune, 
indiferent dac ă aceste țări dețin sau nu instala ții nucleare opera ționale. În acest sens, 
                                                 
14 JO L 26, 28.1.2012, p.1 (versiune codificat ă a Directivei 85/337/CEE privind evaluarea efectelor 
anumitor proiecte publice și private asupra mediului, astfel cum a fost modificat ă). 
 
 statele membre ar trebui s ă asigure instituirea unor m ăsuri corespunz ătoare pentru a 
facilita o astfel de cooperare în materie de securitate nuclear ă cu impact transfrontalier, 
inclusiv cu țări terțe. Este necesar s ă se identifice sinergii cu mecanismul de protec ție 
civilă al Uniunii15 care furnizeaz ă un cadru al UE de cooperare  între statele membre în 
materie de protec ție civilă pentru îmbun ătățirea eficien ței sistemelor de prevenire, 
pregătire și interven ție în caz de dezastre naturale sau provocate de om. 
(22) Pentru a asigura dobândir ea aptitudin ilor corespunz ătoare, precum și atingerea și 
menținerea unor niveluri adecvate de competen ță, toate părțile ar trebui s ă prevadă 
participarea la un proces de înv ățare continu ă a tuturor membrilor personalului 
(inclusiv a subcontract orilor) cu responsabilit ăți în materie de securitate nuclear ă a 
instalațiilor nucleare și de măsuri de preg ătire și interven ție pe amplasament în situa ții 
de urgență. Acest lucru poate fi realizat  prin instituirea unor programe și planuri de 
formare și a unor proceduri pentru revizuirea și actualizarea periodic ă a programelor 
de formare, precum și prin alocarea de fonduri bugetare adecvate pentru formare. 
(23) Un alt aspect esen țial eviden țiat de accidentul nuclear de la Fukushima este importan ța 
sporirii transparen ței în materie de securitate nuclear ă. Transparen ța este, de asemenea, 
un mijloc important de promovare a independen ței în luarea deciziilor de 
reglementare. Prin urmare, dispozi țiile actuale ale Directiv ei 2009/71/Euratom privind 
informațiile care trebuie furnizate popula ției ar trebui s ă precizeze ce tip de informa ții 
minime trebuie comunicate de autoritatea de reglementare competent ă și de deținătorul 
de autoriza ție și în ce termene. În acest scop ar trebui, de exemplu, s ă fie identificat 
tipul de informa ții minime care trebuie furnizate de  autoritatea de reglementare 
competent ă și de deținătorul de autoriza ție în cadrul mai larg al strategiilor lor de 
transparen ță. Informa țiile trebuie comunicate în timp util, în special în caz de 
evenimente anormale și accidente. Ar trebui, de asemenea, s ă fie făcute publice 
rezultatele evalu ărilor periodice de securitate și ale evalu ărilor inter pares  desfășurate 
la nivel interna țional.  
(24) Cerințele prezentei directive cu  privire la transparen ță sunt complementare celor din 
legislația Euratom existent ă. Decizia 87/600/Euratom a Consiliului din 14 decembrie 
1987 privind procedura comunitar ă de schimb rapid de informa ții în caz de urgen ță 
radiologic ă16 impune fiec ărui stat membru obliga ția de a notifica și furniza informa ții 
Comisiei și altor state membre în cazul unei urgen țe radiologice pe teritoriul s ău, în 
timp ce Directiva 89/618/Euratom a Consiliului din 27 noiembrie 198917 prevede 
obligația statelor membre de a informa publicul asupra m ăsurilor de protec ție a 
sănătății care trebuie aplicate și asupra procedurilor care se impun în caz de urgen ță 
radiologic ă și de a furniza informa ții în avans și în continuu popula ției care poate fi 
afectată în cazul unei astfel de situa ții de urgen ță. Cu toate acestea, pe lâng ă 
informațiile care trebuie furnizate într-o astfel de situa ție, statele membre ar trebui, în 
temeiul prezentei directive, s ă ia măsurile necesare de asigurare a transparen ței, prin 
comunicarea prompt ă de informa ții actualizate periodic, pentru a se asigura c ă 
lucrătorii și publicul larg sunt informa ți cu privire la toate evenimentele legate de 
securitatea nuclear ă, inclusiv cu privire la evenimentele anormale sau la accidente. În 
plus, ar trebui s ă se acorde publicului ocaz ia de a participa în m od efectiv la procesul 
de autorizare a instala țiilor nucleare, iar autoritatea de reglementare competent ă ar 
                                                 
15 Propunere a Comisiei de Deci zie a Parlamentului European și a Consiliului privind un mecanism de 
protecție civilă al Uniunii – COM(2011) 934 final. 
16 JO L 371, 30.12.1987, p. 76. 
17 JO L 357, 7.12.1989, p. 31. 
 
 trebui să furnizeze orice informa ții legate de securitate în mod independent, f ără a avea 
nevoie de consim țământul prealabil al oric ărei alte entit ăți publice sau private.  
(25) Directiva 2009/71/Euratom instituie un cadru  comunitar cu caracter obligatoriu din 
punct de vedere juridic aflat la baza unui sistem legislativ, administrativ și 
organizațional pentru securitatea nuclear ă. Acesta nu include cerin țe specifice pentru 
instalațiile nucleare. Având în vedere prog resele tehnice înregi strate de AIEA și de 
Asociația Autorit ăților de Reglementare în Domeniul  Nuclear din Europa de Vest 
(Western European Nuclear Regulators Association  - WENRA), precum și alte surse, 
inclusiv experien ța acumulat ă în urma testelor de rezisten ță și a investiga țiilor 
desfășurate asupra accidentului nuclear de la Fukushima, Directiva 2009/71/Euratom 
ar trebui s ă fie modificat ă pentru a include obiective comunitare în materie de 
securitate nuclear ă care să acopere toate etapele ciclului de via ță al instala țiilor 
nucleare (alegerea amplasamentu lui, proiectarea, construc ția, punerea în func țiune, 
exploatarea, dezafectarea). 
(26) Metodele bazate pe cunoa șterea riscurilor examineaz ă probabilitatea ca fiecare 
eveniment dintr-un șir de evenimente s ă conducă sau să contribuie la producerea unui 
accident, precum și posibilele consecin țe ale acestuia. R ăspunsurile pot oferi 
informații asupra punctelor forte și a punctelor slabe din proiectarea și operarea unei 
instalații nucleare și pot, prin urmare, s ă orienteze cerin țele și atenția autorităților de 
reglementare asupra aspectel or care pot conduce la ob ținerea celor mai mari beneficii 
pentru securitatea unei instala ții nucleare. Dup ă ce au investit, în ultimele decenii, 
resurse considerabile pent ru elaborarea unor evalu ări probabilistice asupra securit ății 
instalațiilor nucleare, în special pentru centralele nucleare și reactoarele de  cercetare, 
deținătorii de autoriza ții și autoritățile de reglementare competente din întreaga lume 
sunt acum în m ăsură să utilizeze informa țiile obținute pentru a îmbun ătăți securitatea 
instalațiilor nucleare prin metode bazate pe cunoa șterea riscurilor și să exploateze 
aceste instala ții în cel mai eficient mod posibil. 
(27) Îmbătrânirea structurilor, sistemelor și componentelor cu func ții de securitate ale unei 
instalații nucleare și, în special, fragilizar ea componentelor a c ăror înlocuire pune o 
serie de dificult ăți practice, cum ar fi vasul de presiune al reactorului, traseaz ă o limită 
naturală pentru continuarea func ționării în condi ții acceptabile a acesteia. Din punctul 
de vedere al securit ății, dar și sub aspect economic, limita de via ță operațională este, 
de regulă, 40 de ani de la începutul exploat ării comerciale, prin urmare, statele 
membre ar trebui s ă se asigure c ă o posibil ă prelungire a duratei de via ță a centralelor 
nucleare existente nu expune lucr ătorii și populația la riscuri suplimentare. În acest 
scop, Directiva 2009/71/Euratom ar trebui s ă fie modificat ă pentru a include noi 
obiective de securitate la nivel comunitar, pe care trebuie s ă le respecte autorit ățile de 
reglementare și deținătorii de autoriza ție în cazul unei prelungiri a duratei de via ță a 
centralelor nucleare existente. 
(28) În cazul noilor reactoare, este evident c ă proiectul original trebuie s ă abordeze aspecte 
care nu erau luate în consid erare la proiectarea genera țiilor anterioare de reactoare. 
Condițiile de extindere a proiectului sunt condi țiile de accident care nu sunt luate în 
considerare la stabilirea accidentelor de baz ă de proiect, dar sunt incluse în procesul de 
proiectare a instala ției în conformitate cu metoda celei mai bune estim ări și în cazul 
cărora eliber ările de materiale radioactive sunt men ținute în limite acceptabile. 
Condițiile de extindere a proiectului ar putea  include cazurile de accidente grave. 
 
 (29) Aplicarea conceptului de ap ărare în profunzime în plan organiza țional, 
comportamental sau în cadrul proiect ării unei instala ții nucleare asigur ă reglementarea 
activităților legate de securitate prin niveluri independente de dispozi ții, astfel încât, în 
cazul producerii unei defec țiuni, aceasta s ă fie detectat ă și reparată prin măsuri 
corespunz ătoare. Eficacitatea fiec ăruia dintre diferitele niveluri independente este un 
element esen țial de apărare în profunzime pentru prevenirea accidentelor și diminuarea 
consecințelor în cazul în care acestea apar. 
(30) După accidentele nucleare de la Three Mile Island și Cernobâl, accidentul nuclear de 
la Fukushima a subliniat înc ă o dată importan ța critică a funcției de re ținere a 
produșilor radioactivi, care este ultima barier ă de protec ție a popula ției și a mediului 
împotriva eliber ărilor de radioactivitate care rezult ă în urma unui accident.  Prin 
urmare, solicitantul unei autoriza ții pentru construirea unui  nou reactor de putere sau 
de cercetare ar trebui s ă demonstreze c ă proiectul limiteaz ă în practic ă aria de 
manifestare a efectelor produse de avarie rea miezului reactoru lui la interiorul 
anvelopei, adic ă trebuie s ă dovedeasc ă faptul c ă o eliberare de radioactivitate în 
exteriorul anvelopei este fizic imposibil ă sau că producerea unei astfel de eliber ări 
poate fi considerat ă, cu un grad înalt de certitudine, extrem de pu țin probabil ă. 
(31) Directiva 2009/71/Euratom nu include m ăsuri de preg ătire și interven ție pe 
amplasament în situa ții de urgen ță, care, dup ă cum a fost scos în eviden ță de 
accidentul nuclear de la Fukushima, sunt esen țiale pentru a atenua consecin țele unui 
accident nuclear. Directiva 96/29/Euratom a Consiliului prevede c ă, în caz de urgen țe 
radiologice, este necesar s ă se adopte m ăsuri adecvate de interven ție pentru a opri sau 
reduce emisiile de radionuclizi, precum și să se evalueze și să se înregistreze 
consecințele situației de urgen ță și eficacitatea interven ției. Ar trebui, de asemenea, s ă 
fie disponibile m ăsuri pentru protec ția și monitorizarea mediului și a popula ției. Cu 
toate acestea, sunt necesare dispozi ții mai specifice privind m ăsurile de preg ătire și 
intervenție pe amplasament în situa ții de urgen ță, pentru a evalua situa țiile care ar 
putea necesita m ăsuri de protec ție pe amplasament, pentru  a dispune de o structur ă 
organizațională și de coordonare între organismele de interven ție și pentru a se asigura 
că sunt disponibile suficiente resurse în vederea aplic ării acestor m ăsuri de protec ție 
adecvate chiar și în cazuri extreme. 
(32) Testele de rezisten ță au demonstrat rolul esen țial al mecanismelor de cooperare și 
coordonare consolidate între toate p ărțile care de țin responsabilit ăți în materie de 
securitate nuclear ă. Evaluările inter pares  s-au dovedit a fi un bun mijloc de 
consolidare a încrederii, având drept scop dezvoltarea și schimbul de experien ță, 
precum și asigurarea aplic ării în comun a unor standard e ridicate de securitate 
nucleară. Domeniul de aplicare al dispozi țiilor Directivei 2009/71/Euratom este, cu 
toate acestea, limitat doar la autoevalu ări și la evalu ările inter pares  la nivel 
internațional ale infrastructurii legislative, de reglementare și organiza ționale a statelor 
membre și, prin urmare, directiva ar trebui s ă fie extins ă astfel încât s ă includă 
evaluările inter pares  ale instala țiilor nucleare. 
(33) Prezenta directiv ă introduce noi dispozi ții privind autoevalu ările și evaluările inter 
pares  ale instala țiilor nucleare, pe baza unor teme selectate legate de securitatea 
nucleară, care acoper ă întregul ciclu de via ță al acestora. La nivel interna țional, exist ă 
deja experien țe confirmate legate de desf ășurarea acestor evalu ări inter pares  ale 
centralelor nucleare. La  nivelul UE, experien ța legată de testele de rezisten ță scoate în 
evidență valoarea unui exerci țiu coordonat de evaluare și revizuire a securit ății 
centralelor nucleare di n UE. În cazul de fa ță ar trebui s ă fie aplicat un mecanism 
 
 similar, bazat pe cooperarea dintre autorit ățile de reglementare din statele membre și 
Comisie. Prin urmare, autorit ățile de reglementare competente cu rol de coordonare în 
cadrul grupurilor de exper ți precum ENSREG ar putea contribui datorit ă experien ței 
lor la identificarea temelor de securitate relevante și la realizarea respectivelor evalu ări 
inter pares . În cazul în care statele membre nu selecteaz ă în comun cel pu țin o temă, 
Comisia ar trebui s ă selecteze una sau mai multe teme care urmeaz ă să facă obiectul 
evaluărilor inter pares . Participarea altor p ărți implicate, cum ar fi organismele de 
asistență tehnică, observatorii interna ționali sau organiza țiile neguvernamentale ar 
putea aduce valoare ad ăugată evaluărilor inter pares .  
(34) Pentru a garanta rigoarea și obiectivitatea evalu ărilor inter pares , statele membre ar 
trebui să ofere acces la toate informa țiile necesare, sub rezerv a procedurilor aplicabile 
de verificare din punctul de vedere al securit ății, la personal și la instala țiile nucleare 
în cauză.  
(35) Ar trebui s ă fie instituit un mecanism de monitorizare adecvat pentru a se asigura 
punerea în aplicare în mod corespunz ător a rezultatelor acestor evalu ări inter pares . 
Evaluările inter pares  ar trebui s ă contribuie la îmbun ătățirea securit ății fiecărei 
instalații nucleare, precum și la formularea de recomand ări și orientări tehnice de 
securitate generice, vala bile în întreaga Uniune. 
(36) În cazul în care identific ă abateri sau întârzieri substan țiale în punerea în aplicare a 
recomand ărilor tehnice din proc esul de evaluare inter pares , Comisia ar trebui s ă 
invite autorit ățile de reglementare competente din statele membre neimplicate s ă 
organizeze și să efectueze o misiune de verificare pentru a ob ține o imagine de 
ansamblu asupra situa ției și pentru a informa statul membru implicat cu privire la 
posibilele m ăsuri de remediere a deficien țelor identificate. 
(37) Dispozițiile de instituire a mecanismului de evaluare inter pares  prevăzut de prezenta 
directivă nu afecteaz ă normele ce reglementeaz ă procedura aplicabil ă în cazul în care 
un stat membru nu î și îndepline ște o obliga ție deținută în temeiul tratatelor, astfel cum 
se prevede la articolele 258, 259 și 260 din Tratatul privind func ționarea Uniunii 
Europene (TFUE). 
(38) Periodicitatea evalu ărilor inter pares  și cea a raport ării în conformitate cu prezenta 
directivă ar trebui s ă fie sincronizate cu ciclurile de evaluare și raportare prev ăzute de 
Convenția privind securitatea nuclear ă. 
(39) În conformitate cu principiul propor ționalității, aplicabilitatea dispozi țiilor din 
capitolul 2 sec țiunea 2 „Obliga ții specifice” din prezenta directiv ă depinde de tipul 
instalațiilor nucleare de pe teritoriul unui stat  membru. Prin urmare, la transpunerea 
dispozițiilor respective în legisla ția națională, statele membre ar trebui s ă țină seama 
de riscurile aferente fiec ărui tip de instala ție nuclear ă pe care o planific ă sau o 
exploateaz ă. Principiul propor ționalității se refer ă în special la acele  state membre care 
dețin stocuri reduse de materiale nucleare sau radioactive legate, de exemplu, de 
funcționarea unor reactoare de cercetare mici care, în cazul unui accident grav, nu ar 
genera consecin țe comparabile cu cele genera te de centralele nucleare. 
(40) Dispozițiile prezentei directive care sunt  intrinsec legate de existen ța instalațiilor 
nucleare, și anume cele privind obliga țiile deținătorilor de autoriza ții, noile cerin țe 
specifice pentru instala țiile nucleare și dispozițiile privind m ăsurile de preg ătire și 
intervenție pe amplasament în situa ții de urgen ță, nu sunt aplicabile statelor membre 
 
 care nu de țin instalații nucleare, astfel cum sunt defi nite acestea de prezenta directiv ă. 
Statele membre respective nu sunt obligate s ă transpună și să pună în aplicare obliga ția 
de a impune sanc țiuni părților care nu respect ă prezenta directiv ă. Celelalte dispozi ții 
din prezenta directiv ă ar trebui s ă fie transpuse și puse în aplicare în mod propor țional, 
în conformitate cu circumstan țele naționale și ținând seama de faptul c ă aceste state 
membre nu dispun de instala ții nucleare, dar garantând, în acela și timp, faptul c ă 
administra ția publică sau autorit ățile competente acord ă o atenție corespunz ătoare 
securității nucleare. 
(41) În conformitate cu Directiva 2009/71 /Euratom, statele membre trebuie s ă instituie și să 
mențină un cadru na țional legislativ, de reglementare și organiza țional (denumit în 
continuare „cadrul na țional”) pentru securitatea nuclear ă a instala țiilor nucleare. 
Stabilirea modalit ății în care sunt adoptate dispozi țiile privind cadrul na țional și a 
instrumentului prin car e sunt aplicate intr ă în competen ța statelor membre. 
(42) Conform declara ției politice comune a statelor membre și a Comisiei privind 
documentele explicative din 28 septembrie 2011, statele membre s-au angajat s ă 
însoțească notificarea m ăsurilor lor de transpunere, în caz uri justificate, cu o serie de 
documente care s ă explice rela ția dintre dispozi țiile unei directive și părțile 
corespunz ătoare ale instrumentelor na ționale de transpuner e. În ceea ce prive ște 
prezenta directiv ă, legislatorul consider ă că transmiterea unor astfel de documente este 
justificată. 
(43) Prin urmare, Directiva 2009/71/Euratom ar trebui modificat ă în consecin ță, 
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIV Ă: 
Articolul 1 
Directiva 2009/71/Euratom se modific ă după cum urmeaz ă: 
(1) Titlul capitolului 1 se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„OBIECTIVE, DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINI ȚII”. 
(2) La articolul 1 se adaug ă următoarea liter ă (c): 
„(c) să asigure instituirea de c ătre statele membre a unor m ăsuri naționale adecvate, 
astfel încât instala țiile nucleare s ă fie proiectate, amplasate, construite, puse în 
funcțiune, exploatate sau dezaf ectate într-un mod care s ă evite eliberarea neautorizat ă 
de substan țe radioactive.” 
(3) Articolul 2 se modific ă după cum urmeaz ă: 
(a) alineatul (1) se înlocuie ște cu urm ătorul text: 
„(1) Prezenta directiv ă se aplică oricărei instala ții nucleare civile care face obiectul 
autorizației definite la articolul 3 alineatul (4), în toate etapele prev ăzute în 
autorizația respectiv ă.”;  
(b) alineatul (3) se înlocuie ște cu urm ătorul text: 
 
 „(3). Prezenta directiv ă completeaz ă normele de baz ă menționate la articolul 30 din 
tratat în ceea ce prive ște securitatea nuclear ă a instala țiilor nucleare și nu aduce 
atingere legisla ției comunitare existente privind protec ția sănătății lucrătorilor și a 
populației împotriva pericolelor prezentate de radia țiile ionizante, în special 
Directivei 96/29/Euratom.”.  
(4) La articolul 3 se adaug ă următoarele alineate (6)-(17): 
„6. «ap ărare în profunzime» înseamn ă instalarea ierarhizat ă a mai multor niveluri de 
echipamente și proceduri pentru a împiedica escaladarea unor incidente opera ționale 
anticipate și pentru a men ține eficacitatea barierelor fizi ce plasate între sursele de 
radiații sau materialele radioactive și lucrători, popula ție sau aer, ap ă și sol în condi ții 
operaționale și, pentru anumite bariere, în condi ții de accident; 
7. «eveniment anormal» înseamn ă orice eveniment neinten ționat ale c ărui 
consecințe reale sau poten țiale nu sunt neglijabile din punctul de vedere al protec ției 
sau al securit ății nucleare;  
8. «accident» înseamn ă orice eveniment neplanificat, inclusiv erorile de operare, 
defectarea echipamentelor și alte avarii, ale c ărui consecin țe reale sau poten țiale nu 
sunt neglijabile din punct ul de vedere al protec ției sau al securit ății nucleare; 
9. «eliberare precoce» înseamn ă situația în care este necesar ă luarea de m ăsuri de 
urgență în afara amplasamentului, dar nu exist ă suficient timp pentru punerea în 
aplicare a acestora;  
10. «eliberare masiv ă» înseamn ă situația în care sunt necesare m ăsuri de protec ție 
a populației care nu pot fi limitate în spa țiu sau timp; 
11. «excluderea practic ă» înseamn ă că producerea unei situa ții este fizic 
imposibil ă sau poate fi considerat ă, cu un grad înalt de certitudine, extrem de pu țin 
probabilă; 
12. «fezabil în limite rezonabile» înseamn ă că, în afară de îndeplinirea cerin țelor 
de bune practici în domeniul tehnic, trebuie identificate m ăsuri suplimentare de 
protecție sau de reducere a riscurilor pe ntru proiectarea, punerea în func țiune, 
exploatarea sau dezafectarea unei instala ții nucleare, care s ă fie puse în aplicare, cu 
excepția cazului în care se poate demonstra c ă acestea sunt v ădit dispropor ționate 
față de beneficiul de securita te pe care l-ar oferi; 
13. «baz ă de proiect» înseamn ă gama de situa ții și evenimente luate în considerare 
în mod explicit la proiectarea unei instala ții, în temeiul unor crite rii stabilite, la care 
instalația poate rezista f ără depășirea limitelor autorizate în operarea planificat ă a 
sistemelor de securitate; 
14. «accident de baz ă de proiect» înseamn ă situațiile de accident care au fost 
prevăzute la proiectarea unei instala ții, în conformitate cu criterii stabilite, și în cazul 
cărora avarierea combustibilului și eliberarea de materiale radioactive sunt men ținute 
în limitele autorizate; 
15. «accident care dep ășește baza de proiect» înseamn ă un accident posibil, care 
însă nu a fost pe deplin luat în considerare la proiectare, fiind apreciat ca foarte pu țin 
probabil; 
 
 16. «analiz ă de extindere a proiectului» înseamn ă un set de condi ții de extindere a 
proiectului determinate pe baza unui ra ționament tehnic și a unor evalu ări 
deterministice și probabilistice, în scopul îmbun ătățirii suplimentare a securit ății 
centralei nucleare pr in consolidarea capacit ăților acesteia de a rezista, f ără consecin țe 
radiologice inacceptabile, la accidentele care fie sunt mai grave d ecât accidentele de 
bază de proiect, fie implic ă defecțiuni suplimentare. Aceste condi ții de extindere a 
proiectului sunt utilizate pentru a identifi ca scenarii suplimentare de accidente care 
trebuie luate în considerare la proiectare și pentru a prevedea dispozi ții practice 
pentru prevenirea unor as tfel de accidente sau pentru diminuarea consecin țelor în 
cazul în care acestea apar. 
17. «evaluare periodic ă de securitate » înseamn ă o reevaluare sistematic ă a 
securității unei instala ții existente, efectuat ă la intervale regulate pentru a se ține 
seama de efectele cumulate ale îmb ătrânirii, modific ărilor aduse, experien ței în 
operare, evolu țiilor tehnice și aspectelor legate de alegerea amplasamentului și care 
urmărește să asigure un nivel înalt de securitate pe toat ă durata de func ționare a 
instalației.”. 
(5) În capitolul 2 se insereaz ă următorul subtitlu dup ă titlul „OBLIGA ȚII”: 
„SECȚIUNEA 1 
Obligații generale”.  
(6) La articolul 4, alineatul (1) se modific ă după cum urmeaz ă:  
(a) partea introductiv ă se înlocuie ște cu urm ătorul text: 
„(1) Statele membre instituie și mențin un cadru na țional legislativ, de 
reglementare și organiza țional (denumit în continuare „cadru na țional”) pentru 
securitatea nuclear ă a instala țiilor nucleare, care aloc ă responsabilit ățile și 
asigură coordonarea dintre organismel e publice relevante. Cadrul na țional 
trebuie să prevadă în special:”; 
(b) litera (a) se înlocuie ște cu urm ătorul text: 
„(a) m ăsuri naționale de securitate nuclear ă, care să acopere toate etapele 
ciclului de via ță al instala țiilor nucleare men ționate la articolul 3 punctul 4;”;  
(c) litera (b) se înlocuie ște cu urm ătorul text: 
„(b) un sistem de autorizare și interdic ția cu privire la exploatarea 
instalațiilor nucleare f ără autorizație;”; 
(d) litera (c) se înlocuie ște cu urm ătorul text: 
„(c) un sistem de supraveghere a securit ății nucleare;”. 
(7) La articolul 5, alineatele (2) și (3) se înlocuiesc cu urm ătorul text: 
„(2) Statele membre garanteaz ă independen ța efectivă a autorității de reglementare 
competente fa ță de orice influen țe nejustificate în cadrul procesului de luare a 
deciziilor, în special la îndeplinirea sarcinilor de reglementare prev ăzute la alineatul 
 
 (3), astfel încât securitatea s ă nu fie subordonat ă intereselor politice, economice sau 
societale. În acest scop, statele membre se asigur ă că prin cadrul na țional se impun 
autorității de reglementare competente urm ătoarele condi ții: 
(a) să fie separat ă din punct de vedere func țional de orice alt ă entitate public ă sau 
privată care este implicat ă în promovarea sau utilizar ea energiei nucleare sau în 
producția de energie electric ă; 
(b) la îndeplinirea sarcinilor sale de reglementare, s ă nu solicite și să nu accepte 
instrucțiuni de la nicio alt ă entitate public ă sau privat ă care este implicat ă în 
promovarea sau utilizarea ener giei nucleare sau în produc ția de energie electric ă; 
(c) să ia decizii de reglementare pe baza unor criterii obiective și verificabile legate 
de securitate; 
(d) să dețină fonduri bugetare proprii adecvate și autonomie în implementarea 
bugetului alocat. Mecanismul de finan țare și procesul de alocare a bugetului trebuie 
să fie în mod clar definite în cadrul na țional; 
(e) să dețină personal suficient, având calific ările, experien ța și cunoștințele necesare; 
(f) să stabileasc ă proceduri și criterii pentru numirea și concedierea personalului, 
precum și pentru prevenirea și soluționarea eventualelor c onflicte de interese; 
(g) să furnizeze informa ții legate de securitate, f ără a fi necesar ă revizuirea sau 
aprobarea acestora de c ătre orice alt ă entitate public ă sau privat ă, în conformitate cu 
articolul 8 alineatul (2).  
(3) Statele membre se asigur ă că autorității de reglementare competente i se acord ă 
atribuțiile juridice necesare pentru a- și îndeplini obliga țiile în contextul cadrului 
național descris la articolul 4 alineatu l (1), acordând pr ioritatea cuvenit ă securității 
nucleare. În acest scop, statele membre se asigur ă că respectivul cadru na țional 
prevede urm ătoarele sarcini principale ale autorit ății de reglementare: 
(a) să defineasc ă cerințele naționale de securitate nuclear ă;  
(b) să impună deținătorului de autoriza ție îndeplinirea cerin țelor naționale de 
securitate nuclear ă și a condițiilor din autoriza ția respectiv ă; 
(c) să solicite demonstrarea îndeplinirii acestor cerin țe, inclusiv a cerin țelor 
menționate la articolul 6 alineatele (2)-(5) și la articolele 8a-8d;  
(d) să verifice îndeplinirea cerin țelor prin evalu ări și inspecții prevăzute de 
reglementare; 
(e) să adopte m ăsuri de impunere a îndeplinirii cerin țelor, inclusiv suspendarea 
funcționării instala ției nucleare în conf ormitate cu condi țiile definite în cadrul 
național men ționat la articolul 4 alineatul (1).”. 
(8) Articolul 6 se modific ă după cum urmeaz ă: 
(a) alineatul (1) se înlocuie ște cu urm ătorul text: 
 
 „1. Statele membre asigur ă includerea în cadrul na țional a cerin ței ca răspunderea 
principală pentru securitatea instala țiilor nucleare s ă revină deținătorului de 
autorizație. Aceast ă răspundere nu poate fi delegat ă.”; 
(b) alineatul (2) se înlocuie ște cu urm ătorul text: 
„(2) Statele membre se asigur ă că prin cadrul na țional se impune de ținătorilor de 
autorizație, sub supravegherea autorit ății de reglementare competente, s ă evalueze, s ă 
verifice cu regularitate și să îmbunătățească în continuu, în m ăsura în care acest lucru 
este fezabil în limite rez onabile, securitatea nuclear ă a instala țiilor lor nucleare în 
mod sistematic și verificabil.”;  
(c) alineatul (3) se înlocuie ște cu urm ătorul text:  
„(3) Evalu ările menționate la alineatul (2) includ verificarea faptului c ă, pe baza 
unei evalu ări cuprinz ătoare a securit ății, sunt instituite m ăsuri pentru prevenirea 
accidentelor și diminuarea consecin țelor acestora, inclusiv verificarea asigur ării unui 
nivel suficient al dispozi țiilor de ap ărare în profunzime și al măsurilor organizatorice 
de protec ție luate de de ținătorii de autoriza ție, al căror eșec ar expune în mod 
semnificativ lucr ătorii și populația la radia ții ionizante.”; 
(d) alineatul (4) se înlocuie ște cu urm ătorul text: 
„(4) Statele membre se asigur ă că prin cadrul na țional se impune de ținătorilor de 
autorizație să instituie și să pună în aplicare sisteme de management care acord ă 
prioritatea cuvenit ă securității nucleare și sunt verificate în mod periodic de 
autoritatea de reglementare competent ă.”; 
(e) se introduce urm ătorul alineat (4a): 
„(4a) Statele membre se asigur ă că respectivul cadru na țional impune solicitantului 
unei autoriza ții obligația de a prezenta o demonstra ție detaliat ă de securitate. 
Domeniul de aplicare și nivelul de detaliere ale acestei demonstra ții sunt 
proporționale cu amploarea poten țială și natura riscurilor prezentate. Aceasta este 
revizuită și evaluată de către autoritatea de reglementare competent ă, în conformitate 
cu proceduri clar definite.”; 
(f) alineatul (5) se înlocuie ște cu urm ătorul text: 
„(5) Statele membre se asigur ă că respectivul cadru na țional impune de ținătorilor 
de autoriza ție să asigure și să mențină resurse financiare și umane adecvate, având 
calificările, cuno ștințele și aptitudinile corespunz ătoare pentru a- și îndeplini 
obligațiile cu privire la securitatea nuclear ă a instala țiilor nucleare, astfel cum se 
prevede la alineatele (1) -(4a) din prezentul articol și la articolele 8a-8d din prezenta 
directivă. Aceste obliga ții se aplic ă și lucrătorilor angaja ți prin subcontractare.”. 
(9) Articolele 7 și 8 se înlocuiesc cu urm ătorul text: 
„Articolul 7 
Competen țe și abilități în domeniul securit ății nucleare  
 
 Statele membre se asigur ă că prin cadrul na țional se impune tuturor p ărților să ia 
măsuri pentru a asigura educarea, formarea și pregătirea practic ă a personalului lor 
care deține responsabilit ăți legate de securitatea nuclear ă a instalațiilor nucleare și de 
măsurile de preg ătire și interven ție pe amplasament în situa ții de urgen ță, în vederea 
creării, menținerii și dezvolt ării în continuare a unor competen țe și abilități 
actualizate și recunoscute reciproc în domeniul securit ății nucleare.  
Articolul 8 
Transparen ță 
(1) Statele membre se asigur ă că lucrătorii și populația primesc informa ții actualizate 
și în timp util cu privir e la securitatea nuclear ă a instalațiilor nucleare și la riscurile 
legate de aceasta, acordând o aten ție special ă celor care locuiesc în vecin ătatea unei 
instalații nucleare. 
Obligația stabilit ă la primul paragraf incl ude asigurarea faptului c ă autoritatea de 
reglementare competent ă și deținătorii de autoriza ție elaboreaz ă, publică și pun în 
aplicare o strategie de transparen ță în domeniile lor de responsabilitate, care vizeaz ă, 
inter alia , informa țiile cu privire la condi țiile normale de func ționare a instala țiilor 
nucleare, activit ățile opționale de consultare cu lucr ătorii și publicul și comunicarea 
în caz de evenimente anormale și accidente. 
(2) Informa țiile sunt puse la dispozi ția publicului în conformitate cu dispozi țiile 
aplicabile ale legisla ției UE și naționale și cu obliga țiile interna ționale, cu condi ția ca 
acest fapt s ă nu pun ă în pericol alte interese prioritare, precum securitatea, 
recunoscute prin legisla ția națională sau prin obliga țiile interna ționale. 
(3) Statele membre se asigur ă că publicului i se acord ă ocazia efectiv ă și în timp util 
de a participa la procesul  de autorizare a instala țiilor nucleare, în conformitate cu 
dispozițiile relevante ale legisla ției UE și naționale și cu obliga țiile interna ționale.”.  
(10) După articolul 8 se introduce urm ătoarea sec țiune 2: 
„SECȚIUNEA 2  
Obligații specifice 
Articolul 8a 
Obiectivul de securitate a instala țiilor nucleare  
(1) Statele membre se asigur ă că prin cadrul na țional se impune ca instala țiile 
nucleare s ă fie proiectate, amplasate,  construite, puse în func țiune, exploatate și 
dezafectate astfel încât s ă se evite poten țialele eliber ări de radioactivitate prin: 
(a) excluderea practic ă a producerii oric ăror secven țe ale unui accident care ar 
conduce la eliberarea precoce sau masiv ă de substan țe radioactive; 
(b) pentru accidentele care nu au fost pract ic excluse, punerea în aplicare a unor 
măsuri de proiectare, astfel încât s ă fie necesare numai m ăsuri de protec ție a 
publicului limitate în spa țiu și timp și să existe suficient timp disponibil pentru 
 
 punerea lor în aplicare, iar frecven ța unor astfel de accidente s ă fie redus ă la 
minimum. 
(2) Statele membre se asigur ă că, în conformitate cu cadrul na țional, obiectivul 
stabilit la alineatul (1) se aplic ă instalațiilor nucleare existente în m ăsura în care acest 
lucru este fezabil în limite rezonabile. 
Articolul 8b 
Punerea în aplicare a obiectivului de securitate a instala țiilor nucleare  
În vederea realiz ării obiectivului de securitate prev ăzut la articolul 8a, statele 
membre se asigur ă că prin cadrul na țional se impun urm ătoarele condi ții instalațiilor 
nucleare: 
(a) să fie amplasate astfel încât s ă se acorde aten ția cuvenit ă evitării, dacă 
este posibil, a dezastr elor exterioare naturale sau provocate de om și să se 
reducă la minimum impactul acestora; 
(b) să fie proiectate, construite, puse în func țiune, exploatate și dezafectate 
pe baza conceptului de ap ărare în profunzime, astfel încât: 
(i) dozele de radia ții la care sunt expu și lucrătorii și populația să nu 
depășească limitele prescrise și să fie menținute la cel mai sc ăzut nivel 
fezabil în limite  rezonabile; 
(ii) să fie redusă la minimum producerea unor evenimente anormale; 
(iii) poten țialul de escaladare c ătre situații de accident s ă fie redus prin 
îmbunătățirea capacit ății instalațiilor nucleare de a gestiona și controla în 
mod eficient evenimentele anormale; 
(iv) să fie reduse consecin țele dăunătoare ale evenimentelor anormale și 
ale accidentelor de baz ă de proiect, în cazul în ca re acestea apar, pentru a 
se asigura c ă nu au impact radiologic în afara amplasamentului sau au 
numai un impact radiologic minor; 
(v) să fie evitate dezastrele exterioare naturale sau provocate de om, dac ă 
acest lucru este posibil, iar impactul acestora s ă fie redus la minimum. 
Articolul 8c 
Metodologie pentru alegerea amplasamentului, proiectarea, construc ția, 
punerea în func țiune, exploatarea și dezafectarea instala țiilor nucleare  
(1) Statele membre se asigur ă că prin cadrul na țional se impun urm ătoarele condi ții 
deținătorului de autoriza ție, care trebuie îndeplinite sub supravegherea autorit ății de 
reglementare competente: 
(a) să evalueze periodic impactul radiologic al unei instala ții nucleare asupra 
lucrătorilor și a popula ției, precum și asupra aerului, apei și solului, atât în 
condiții normale de func ționare, cât și în caz de accident; 
 
 (b) să defineasc ă, să formalizeze și să evalueze în mod regulat și cel puțin o dată la 
zece ani baza de proiect a instala țiilor nucleare prin intermediul unei revizuiri 
periodice de securitate și să o completeze printr-o analiz ă de extindere a 
proiectului, pent ru a garanta c ă sunt puse în aplicare toate m ăsurile de 
îmbunătățire posibile din punct de vedere practic, în limite rezonabile; 
(c) să garanteze c ă analiza de extindere a proiectului acoper ă toate accidentele, 
evenimentele și combina țiile de evenimente, inclusiv pericolele naturale sau 
provocate de om interioare și exterioare și accidentele grav e care conduc la 
condiții ce nu sunt prev ăzute în cadrul accidentelor de baz ă de proiect; 
(d) să instituie și să pună în aplicare st rategii care s ă reducă atât accidentele de 
bază de proiect, cât și accidentele care dep ășesc baza de proiect; 
(e) să pună în aplicare orient ări privind managementul acc identelor grave la toate 
centralele nucleare și, dacă este cazul, la alte instala ții nucleare, care s ă acopere 
toate condi țiile de exploatare, accidentele de  la bazinele de  depozitare a 
combustibilului uzat și evenimentele de lung ă durată; 
(f) să efectueze o evaluare specific ă de securitate a instala țiilor nucleare pe care 
autoritatea de reglementare competent ă le consider ă a fi aproape de limita 
ciclului de via ță operațional prev ăzut inițial, și pentru care este solicitat ă o 
prelungire a ciclului de via ță. 
(2) Statele membre se asigur ă că prin cadrul na țional se impune ca acordarea sau 
evaluarea unei autoriza ții pentru construirea și/sau exploatarea unei instala ții 
nucleare s ă aibă la bază o evaluare corespunz ătoare a securit ății specific ă 
amplasamentului și instalației. 
(3) Statele membre se asigur ă că prin cadrul na țional se prevede, în cazul centralelor 
nucleare și, dacă este necesar, al reactoarelor de cercetare, pentru care se solicit ă 
pentru prima dat ă o autoriza ție de construire, ca auto ritatea de reglementare 
competent ă să impună solicitantului s ă demonstreze c ă proiectul limiteaz ă în practic ă 
efectele produse de avarierea miezului reactorului la interiorul anvelopei.  
Articolul 8d 
Măsuri de preg ătire și interven ție pe amplasament în situa ții de urgen ță 
Statele membre se asigur ă că prin cadrul na țional se impun urm ătoarele condi ții 
deținătorului de autoriza ție, care trebuie îndeplinite sub supravegherea autorit ății de 
reglementare competente: 
(a) să pregătească și să actualizeze periodic un plan de urgen ță pentru 
amplasament, care trebuie s ă îndeplineasc ă următoarele condi ții: 
(i) să aibă la bază o evaluare a evenimentelor și situațiilor care pot 
necesita m ăsuri de protec ție pe amplasament sau în afara 
amplasamentului; 
(ii) să fie realizat în coordonare cu toate celelalte organisme 
implicate și să țină seama de experien ța dobândit ă în urma unor 
evenimente grave, în even tualitatea producerii acestora; 
 
 (iii) să abordeze în special evenimen tele care ar putea afecta unit ăți 
multiple ale unei instala ții nucleare; 
(b) să stabileasc ă structura organizatoric ă adecvată pentru repartizarea clar ă a 
responsabilit ăților și să asigure disponibilitatea resurselor și activelor necesare; 
(c) să instituie m ăsuri de coordonare a activit ăților pe amplasament și de cooperare 
cu autorit ățile și agențiile responsabile cu interven țiile de urgen ță în toate 
etapele unei situa ții de urgen ță, care ar trebui s ă facă obiectul unor exerci ții 
periodice; 
(d) să prevadă măsuri de preg ătire pentru lucr ătorii de pe amplasament în cazul 
unor eventuale evenimente anormale și accidente; 
(e) să prevadă măsuri de cooperare transfrontalier ă și internațională, inclusiv 
măsuri predefinite, pentru a beneficia de asisten ță externă pe amplasament, 
dacă este necesar; 
(f) să organizeze un cen tru de interven ție pe amplasamen t pentru situa ții de 
urgență, care să fie protejat într-o m ăsură suficient ă împotriva riscurilor 
naturale și a radioactivit ății, pentru a fi locuibil; 
(g) să ia măsuri de protec ție în caz de urgen ță pentru a diminua orice consecin țe 
pentru sănătatea uman ă și pentru aer, ap ă și sol.”. 
(11) Dup ă capitolul 2 se introduce urm ătorul capitol 2a: 
„CAPITOLUL 2a 
EVALUĂRI INTER PARES  ȘI ORIENT ĂRI 
Articolul 8e 
Evaluări inter pares  
(1) Cel pu țin o dată la zece ani, statele membre organizeaz ă autoevalu ări periodice 
ale cadrului na țional și ale autorit ăților de reglementare competente și o evaluare 
internațională inter pares  a segmentelor relevante ale cadrului na țional și ale 
autorităților de reglementare competente, cu scopul îmbun ătățirii continue a 
securității nucleare. Rezultatele tuturor evalu ărilor inter pares  sunt raportate statelor 
membre și Comisiei, atunci câ nd sunt disponibile. 
(2) Statele membre, cu sprijinul autorit ăților de reglementare competente, 
organizeaz ă periodic și cel puțin o dată la șase ani un sistem de evalu ări inter pares  
tematice și convin asupra unui calendar și a modalit ăților de punere în aplicare. În 
acest scop, statele membre: 
(a) selectează împreun ă și în strâns ă colaborare cu Comisia una sau mai multe 
teme specifice legate de  securitatea nuclear ă a instalațiilor nucleare. În cazul în 
care statele membre nu selecteaz ă în comun cel pu țin o temă până la termenul 
specificat în prezentul al ineat, Comisia selecteaz ă temele care vor face obiectul 
evaluărilor inter pares ; 
 
 (b) pe baza acestor teme, efectueaz ă, în strâns ă colaborare cu de ținătorii de 
autorizație, evaluări naționale și fac publice rezultatele acestora; 
(c) definesc împreun ă o metodologie, organizeaz ă și efectueaz ă o evaluare inter 
pares  a rezultatelor evalu ărilor naționale men ționate la litera (b), la care 
Comisia este invitat ă să participe; 
(d) publică rezultatele evalu ărilor inter pares  menționate la litera (c). 
(3) Fiecare stat membru care este supus evalu ării inter pares  menționate la alineatul 
(2) asigur ă planificarea și modul de punere în ap licare pe te ritoriul s ău a 
recomand ărilor tehnice relevante rezultate  din procesul de evaluare inter pares  și 
informeaz ă Comisia cu privire la aceasta. 
(4) În cazul în care identific ă abateri sau întârzieri substan țiale în punerea în aplicare 
a recomand ărilor tehnice rezultate di n procesul de evaluare inter pares , Comisia 
invită autoritățile de reglementare competente din statele membre neimplicate s ă 
organizeze și să efectueze o misiune de verificare pentru a ob ține o imagine de 
ansamblu asupra situa ției și pentru a informa statul membru implicat cu privire la 
posibilele m ăsuri de remediere a deficien țelor identificate. 
(5) În caz de accident care conduce la o eliberare precoce sau masiv ă de substan țe 
radioactive sau în caz de evenim ent anormal care duce la situa ții necesitând m ăsuri 
de urgență în afara amplasamentului sau m ăsuri de protec ție a publicului, statul 
membru în cauz ă convoacă, în termen de șase luni, o evaluare inter pares  a instalației 
respective în conformitate cu alineatul  (2), la care Comisia este invitat ă să participe. 
Articolul 8f  
Orientări pentru îmbun ătățirea securit ății nucleare  
Pe baza rezultatelor evalu ărilor inter pares  efectuate în conformitate cu articolul 8e 
alineatul (2) și a recomand ărilor tehnice rezultate, în conformitate cu principiile 
transparen ței și îmbunătățirii continue a securit ății nucleare, statele membre, cu 
sprijinul autorit ăților de reglementare competente, elaboreaz ă și stabilesc în comun 
orientări pentru temele specifice men ționate la articolul 8e al ineatul (2) litera (a).”. 
(12) Dup ă capitolul 2a se introduce urm ătorul titlu:  
„CAPITOLUL 2b 
DISPOZI ȚII GENERALE”. 
(13) La articolul 9, alineatul (3) se elimin ă. 
(14) Dup ă articolul 9 se insereaz ă următorul articol 9a: 
„Articolul 9a 
Sancțiuni 
Statele membre stabilesc normele privind sanc țiunile aplicabile pentru nerespectarea 
dispozițiilor interne adoptate în conf ormitate cu prezenta directiv ă și iau toate 
măsurile necesare pentru asigurarea punerii în aplicare  a acestora. Sanc țiunile 
prevăzute trebuie s ă fie eficace, propor ționale și disuasive. Statele membre notific ă 
 
 aceste dispozi ții Comisiei pân ă cel târziu la [ a se introduce data – aceast ă dată 
trebuie să corespund ă termenului de transpunere prev ăzut la articolul 2 din prezenta 
propunere ] și informeaz ă Comisia f ără întârziere cu privire la orice modificare 
ulterioară care le afecteaz ă.”. 
(15) La articolul 10, dup ă alineatul (1) se insereaz ă următorul alineat (1a): 
„1a. Obliga țiile de transpunere și de punere în aplicare a articolelor 6, 8a, 8b, 8c, 8d 
și 9a din prezenta directiv ă nu se aplic ă pentru Cipru, Irlanda, Luxemburg și Malta, 
cu excepția cazului în care ac este state decid s ă desfășoare o activitate legat ă de 
instalații nucleare, care face obiectul unei autoriza ții în jurisdic ția lor.”. 
Articolul 2 
(1) Statele membre asigur ă intrarea în vigoare a act elor cu putere de lege și a actelor 
administrative necesare pentru a se  conforma prezentei directive pân ă la [a se insera  
termenul limit ă de transpunere în cursu l procesului legislativ ]. Statele membre 
comunică fără întârziere Comisiei textul acestor acte. 
Atunci când statele membre adopt ă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta 
directivă sau sunt înso țite de o astfel de trimitere la data public ării lor oficiale. Statele 
membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri. 
(2) Statele membre asigur ă comunicarea c ătre Comisie a textelor principalelor dispozi ții 
de drept intern pe care le adopt ă în domeniul reglementat de prezenta directiv ă, 
precum și a oricăror modific ări ulterioare ale dispozi țiilor în cauz ă. 
Articolul 3 
Prezenta directiv ă intră în vigoare în a dou ăzecea zi de la data public ării în Jurnalul Oficial al 
Uniunii Europene . 
Articolul 4 
Prezenta directiv ă se adreseaz ă statelor membre. 
Adoptată la Bruxelles,  
 Pentru Consiliu 
 Pre ședintele