RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 10.1.2007 
COM(2006) 846 final 
  
COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE CONSILIU ŞI PARLAMENTUL EUROPEAN 
Planul prioritar de interconectare 
{SEC(2006) 1715} 
{SEC(2007) 12} 
 
RO 2   RO COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE CONSILIU ŞI PARLAMENTUL EUROPEAN 
Planul prioritar de interconectare 
CUPRINS 
1. Necesitatea unor ac ţiuni urgente .................................................................................. 3 
2. Evolu ţia actuală a infrastructurii en ergetice europene................................................. 6 
3. Ac ţiuni necesare: Propunerile Comisiei....................................................................... 8 
3.1. Infrastructura-cheie întâmpin ă dificultăţi semnificative .............................................. 8 
3.2. Desemnarea coordonatorilor europeni în vederea urm ăririi proiectelor prioritare 
identificate.................................................................................................................. 1 1 
3.3. Planificarea re ţelelor conform necesit ăţilor consumatorilor...................................... 12 
3.4. Garantarea acceler ării procedurilor de autorizare...................................................... 13 
3.5. Furnizarea unui cadru clar privind investi ţiile ........................................................... 14 
4. Concluzii ................................................................................................................... . 15 
Anexa 1 ........................................................................................................................ ............ 17 
Anexa 2 ........................................................................................................................ ............ 18 
Anexa 3 ........................................................................................................................ ............ 19 
Anexa 4 ........................................................................................................................ ............ 21 
 
RO 3   RO 1. NECESITATEA UNOR AC ŢIUNI URGENTE  
Sistemele de interconectare faciliteaz ă transportul surselor energe tice la nivel inter-regional şi 
trans-frontalier şi reprezint ă o condiţie prealabil ă în vederea unei pie ţe interne func ţionale. 
Necesitatea unei politici consolidate în vederea realiz ării proiectelor de infrastructur ă 
prioritare a fost subliniat ă de şefii de stat şi de guvern ai UE la Hampton Court, în octombrie 
2005. Anterior, cu ocazia Consiliului European de la Barcelona din 2002, statele membre au adoptat, de asemenea, m ărirea nivelurilor minime de interconectare la 10%. La ora actual ă, un 
număr semnificativ de state membre înc ă nu au atins acest obiectiv
1. Consiliul European din 
martie 2006 a solicitat adoptarea unui Plan pr ioritar de interconectare (Planul), ca parte 
integrantă a Revizuirilor strategice privind energia european ă (SEER)2. Consiliul European 
din iunie 2006 a solicitat s ă se acorde un sprijin total proiectelor externe de infrastructur ă 
energetică menite să amelioreze securitatea aprovizion ării. 
Politica energetic ă pentru Europa (PEE) trebuie s ă urmărească dezvoltarea unei infrastructuri 
energetice eficiente în vederea atingerii obiec tivelor privind durabilitatea, competitivitatea şi 
securitatea aprovizion ării. 
Durabilitate . O nouă infrastructur ă energetic ă semnificativ ă este necesar ă în vederea integr ării 
energiei electrice generate din surse energetice regenerabile. De asemenea, aceast ă 
infrastructur ă va îmbun ătăţi eficienţa noilor capacit ăţi de generare instalate la nivel european 
şi va micşora posibilitatea investi ţiilor ineficiente în capacit ăţile de generare. 
Competitivitate . Performan ţele eficiente ale infrastructurii energetice sunt vitale pentru 
funcţionarea şi dezvoltarea unei pie ţe energetice interne eficiente. Acest lucru favorizeaz ă 
schimburilor comerciale inter-regionale, ceea ce duce la o concuren ţă efectivă şi limiteaz ă 
abuzul de putere pe pia ţă. 
Securitatea aprovizion ării. Având în vedere dependen ţa semnificativ ă a pieţei energetice 
interne de surse de aprovizionare externe, diversificarea surselor şi reţele de interconectare 
corespunz ătoare sunt necesare în vederea intensific ării securit ăţii aprovizion ării şi a 
solidarităţii între statele membre (ex. insulele energetice). 
Politici şi măsuri comunitare  
Uniunea European ă (UE) a stabilit o serie de politici menite s ă sprijine dezvoltarea unei 
infrastructuri energetice eficiente în Europa.  
În primul rând, în Orient ările sale privind re ţelele energetice tran s-europene (Orient ări TEN-
E)3, UE a identificat 314 proiecte de infrastructur ă („proiecte de interes general ”) a căror 
finalizare ar trebui facilitat ă şi accelerat ă. Acest lucru implic ă 42 de proiecte „de interes 
comunitar” de înalt ă prioritate (Anexa 1 şi 2), care ar putea s ă aibă o natură trans-frontalier ă 
sau care ar avea un impact semnificativ asupra capacit ăţilor de transmitere trans-frontaliere. 
Orientările oferă un cadru în vederea cre şterii coordon ării, monitoriz ării progreselor aflate în 
                                                 
1 Ex. Polonia, Regatul Unit, Spania, Irlanda, Italia, Fran ţa, Portugalia, precum şi Bulgaria şi România. 
2 COM(2007) 1, 10.1.2007. 
3 Decizia nr. 1364/2006/CE. JO L 262/1 din 22.9.2006. 
 
RO 4   RO curs de aplicare şi, atunci când este cazul, în vederea sprijinului financiar comunitar prin 
intermediul împrumuturilor B ăncii Europene de Investi ţii (BEI). 
În al doilea rând, UE a introdus de curând nor me specifice în scopul de a garanta un nivel 
corespunz ător al interconect ării energiei electrice şi al aprovizion ării cu gaz între statele 
membre, în timp ce faciliteaz ă un climat stabil al investi ţiilor (Directivele CE privind 
protecţia securit ăţii aprovizion ării cu energie şi investiţiile în infrastructur ă4, precum şi 
măsurile corespunz ătoare privind protec ţia aprovizion ării cu gaz5). 
În al treilea rând, Consiliul Europe an a solicitat, în concluziile sale cu ocazia întrunirii din 
iunie 2006, s ă se acorde „un sprijin total proiectelor de infrastructur ă compatibile cu aspecte 
legate de mediu şi celor care vizeaz ă deschiderea unor noi c ăi de aprovizionare în vederea 
diversific ării importurilor de energie, ceea ce ar re prezenta un beneficiu pentru toate statele 
membre”. 
În cele din urm ă, cu ocazia întrunirii din 14-15 decembrie 2006, Consiliul European a 
subliniat importan ţa ”finaliz ării unei pie ţe energetice interne interconectate, transparente şi 
nediscriminatorie, care s ă dispună de norme armonizate” şi a „dezvolt ării cooper ării pentru a 
face faţă situaţiilor de urgen ţă, în special în cazul întreruperii aprovizion ării”. 
Necesitatea unor ac ţiuni urgente  
În pofida existen ţei acestei legisla ţii, progresele înregistrate în dezvoltarea re ţelelor sunt 
insuficiente. Înc ă mai exist ă obstacole semnificative. 
Astfel cum se explic ă în mod detaliat în Comunicarea Comi siei privind „Perspectivele pentru 
piaţa internă a gazului şi a energiei electrice”, la ora actual ă, Uniunea European ă nu poate 
garanta unei societ ăţi a UE dreptul de a vinde energie electric ă şi gaz în orice stat membru pe 
acelaşi picior de egalitate cu societ ăţile naţionale existente, f ără discriminare sau dezavantaje. 
Mai concret, accesul nediscriminatoriu la re ţea şi un nivel eficient de supervizare legislativ ă 
asemănătoare nu exist ă încă în fiecare stat membru.  
În plus, Uniunea European ă nu a abordat înc ă în mod corespunz ător provoc ările legate de 
investiţiile în noi infrastructuri adecvate bazate pe un cadru legislativ comunitar, comun şi 
stabil, în sprijinul pie ţei interne. Gradul nece sar de coordonare între re ţelele energetice 
naţionale în materie de standarde tehnice, norme de echilibrare, calitatea gazului, regimuri de 
contact şi congestia mecanismelor de gestionare , care sunt necesare pentru a permite 
comerţului trans-frontalier s ă funcţioneze eficient, este la ora actual ă practic inexistent. 
De menţionat, în special, c ă investiţiile sunt distorsionate ca urmare a unor concentr ări 
insuficiente. Operatorii de re ţea nu dispun de stimulen ţi în vederea dezvolt ării reţelei în 
interesul comun al pie ţei, având ca rezultat facilitarea noilor intr ări la nivel de generare şi 
aprovizionare. Comunicarea de mai sus privind pia ţa internă arată că există dovezi 
semnificative care indic ă faptul c ă deciziile legate de investi ţii ale societ ăţilor integrate 
vertical tind s ă favorizeze necesit ăţile filialelor de aprovizionare. Asemenea societ ăţi par 
destul de reticente în ceea ce prive şte mărirea, de exemplu, a capacit ăţii de import a gazului 
(ex. terminale GNL) în cadrul unui proces de schis care, în unele cazuri, a dus la solu ţionarea 
                                                 
4 Directiva 2005/89/CE. JO L 33/22 din 4.2.2006. 
5 Directiva Consiliului 2004/67/CE. JO L 127/92 din 29.4.2004. 
 
RO 5   RO problemelor legate de securitatea aprovizion ării. Acela şi lucru este valabil, în unele cazuri, în 
ceea ce prive şte disponibilitatea capacit ăţi de conectare pentru noi gener ări de energie. 
Reţelele func ţionează în fiecare an aproape de limita lor fizic ă cu riscul de a ocaziona 
întreruperi6 temporare ale aprovizion ării. Numeroase ţări şi regiuni continu ă să fie „ insule 
energetice ”, izolate în mare m ăsură de restul pie ţei interne. Acest lucru este valabil îndeosebi 
pentru ţările baltice7 şi noile state membre din sud-estul Europei. 
Sumele investite în infrastructura trans-frontalier ă par să fie extrem de mici. Numai 200 de 
milioane de € sunt investite anual în re ţele electrice8 având ca scop principal m ărirea 
capacităţii de transmitere trans-frontaliere. Acestea reprezint ă numai 5% din investi ţiile totale 
anuale în re ţele electrice în UE, Norvegia, Elve ţia şi Turcia. 
Aceste cifre nici m ăcar nu corespund necesit ăţii unei infrastructuri eficiente, conform 
obiectivelor PEE. UE va trebui s ă investeasc ă, înainte de 2013, cel pu ţin 30 de miliarde de € 
în infrastructur ă (6 în transmiterea energiei el ectrice, 19 în conducte de gaz şi 5 în terminale 
de Gaz natural lichefiat (GNL), dac ă doreşte să finalizeze priorit ăţile stabilite de Orient ările 
privind TEN-E9. 
Conectarea la re ţea10 a unei mai mari cantit ăţi de energie electric ă obţinută din surse 
energetice regenerabile şi internalizarea costurilor de echilibrare legate de generatoarele 
intermitente11 sunt, de exemplu, estimate la aproximativ 700-800 de milioane de € anual.  
Odată cu micşorarea rezervelor interne de gaz, importurile vor reprezenta o parte din ce în ce 
mai mare privind cererea de gaz. Aceast ă dependen ţă ridicată necesită alinierea investi ţiilor 
oportune în toate p ărţile lanţului de aprovizionare cu gaz, precum şi acordarea unui sprijin 
total acordat interconect ărilor externe la re ţeaua energetic ă. În pofida acestor necesit ăţi, au 
fost manifestate preocup ări (AIE)12 legate de riscul mare privind insuficien ţa investiţiilor în 
ansamblul sectorului gazului. 
Dacă UE continu ă să utilizeze infrastructura sa actual ă, nici unul dintre obiectivele PEE nu va 
fi atins. Din cauza congestiei, pre ţurile energetice vor cre şte. Dezvoltarea surselor de energie 
regenerabile va fi stopat ă de lipsa de capacit ăţi în materie de re ţele de transmitere în sau între 
statele membre. Experien ţele recente arat ă că există probleme semnificative în ceea ce 
priveşte dezvoltarea surselor de energie ecologi ce, în timp ce termenul mediu de construc ţie a 
                                                 
6Raportul Comisiei privind crearea unei pie ţe interne a gazului şi energiei electrice(COM (2005) 568 final). 
7Chiar dac ă recent, a fost finalizat ă o legătură între Estonia şi Finlanda. 
8 Investiţiile anuale pentru ansamblul re ţelei se ridicau la 3,5 miliarde de € (4 miliarde de € în 2006); 
„Studiul asupra investi ţiilor în TEN-E” (2005).  
9 Cifra de 6 miliarde de € corespunde proiectel or energetice de interes comunitar. Aceast ă sumă 
reprezintă numai o parte din totalul necesit ăţii de reţele la nivel de UE. Previziunile AIE pentru 
necesităţile totale de investi ţii în reţele în UE între 2001 şi 2010 sunt, de exemplu, de 49 de miliarde de 
€. Astfel, investi ţiile pentru a diminua congestiile reprezint ă numai o parte din totalul necesitat. 
"Lessons from Liberalised Electricity Markets " (OCDE/AIE 2005) 
10 Concentrarea ridicat ă de energie eolian ă în nordul Germaniei, conectat ă îndeosebi la re ţele de distribu ţie 
şi cu o capacitate de transmitere insuficient ă pe direcţia nord-sud, produce fluxuri energetice imense 
prin intermediul sistemelor de transmitere vecine, afectând din ce în ce mai mult stabilitatea sistemului 
şi capacităţile comerciale (EWIS). 
11 Sursele de energia eolian ă vor creşte de la 41 GW în 2005 la aproximativ 67 GW în 2008 („Studiu de 
integrare privind energia eolian ă în vederea integr ării cu succes a energiei  eoliene în cadrul Re ţelelor 
energetice europene”). 
12 Raportul AIE privind „Gazul natural. Revizuirea pie ţei 2006. C ătre o piaţă globală a gazului”. 
 
RO 6   RO unei ferme eoliene este de aproximativ trei ani şi că timpul necesar în vederea conect ării şi 
integrării geografice a fermelor eoliene di spersate poate ajunge la zece ani13. Ca urmare a 
insuficien ţei capacit ăţii reţelelor de transmitere şi a scăderii produc ţiei, fiecare pia ţă 
energetică naţională va rezerva, de asemenea, o mai mare capacitate de generare pentru a face 
faţă creşterilor neprev ăzute ale cererii sau întreruperilor neprev ăzute ale generatoarelor, ceea 
ce duce la un sistem energetic mai pu ţin eficient. 
Obiectivele Planului  
Acest Plan ilustreaz ă starea de finalizare actual ă a celor 42 de proiecte  de interes comunitar 
privind gazul şi energia electric ă. Chiar dac ă nu sunt considerate ca f iind proiecte de interes 
comunitar, terminalele de Gaz natural liche fiat (BNL) sunt de asemenea examinate14. Multe 
dintre aceste proiecte înregistreaz ă progrese, altele nu. As tfel, acest Plan propune m ăsuri 
specifice privind finalizarea progresiv ă a acestor proiecte vitale care înregistreaz ă întârzieri la 
ora actual ă. Acesta propune, în cele din urm ă, măsuri menite s ă faciliteze un cadru de 
investiţii stabil. 
Un Document de lucru al serviciilor Comisiei înso ţeşte şi completeaz ă aceast Plan15 care 
dezvoltă o analiză16 anterioar ă. 
Acest Plan vizeaz ă proiecte de interes com unitar adoptate de Consiliu şi de Parlamentul 
European în cadrul Orient ărilor TEN-E. Alte proiecte17 ar putea fi luate în considerare pe 
termen mediu şi pe termen lung în cadrul urm ătoarei revizuiri a Orient ărilor TEN-E. 
2. EVOLUŢIA ACTUAL Ă A INFRASTRUCTURII ENERGETICE EUROPENE  
Analiza efectuat ă de către serviciile Comisiei a eviden ţiat diverse probleme. 
Electricitate  
20 din 32 proiecte de inte res comunitar înregistreaz ă întârzieri (Anexa 3) . 12 din 20 de 
proiecte înregistreaz ă întârzieri între un an şi doi ani, în timp ce opt dintre acestea 
înregistreaz ă o întârziere mai mare de trei ani.  Numai 12 din 32 de proiecte de interes 
comunitar (37%) nu înregistreaz ă întârzieri; numai cinci au fost complet sau aproape 
finalizate18. O secţiune a unui singur proiect se afl ă în stadiu de a şteptare a finaliz ării 
                                                 
13 EWIS 
14 O analiză mai aprofundat ă a interconect ărilor legate de produsele din ţiţei şi petrol vor fi, de asemenea, 
necesare în viitor având în vedere c ă ţiţeiul continu ă să joace un rol important în cadrul peisajului 
energetic iar dependen ţa de importul de ţiţei a UE cre şte până la 90%. Va fi necesar ă o nouă 
infrastructur ă de transport, cum ar fi cond uctele, nu numai în ceea ce prive şte diversificarea geografic ă, 
cât şi pentru a putea face fa ţă provocărilor legate de tendin ţele generale c ătre exploatarea ţiţeiului mai 
greu şi mai acid şi insuficien ţei capacit ăţilor folosite la ora actual ă. Acest lucru va fi deosebit de 
important, în special pentru statele membre din Europa Central ă şi din bazinul mediteranean. 
15 SEC(2007) 1715 
16 SEC(2006)1059 
17Ex. dezvoltarea coridorului energetic Asia Central ă – regiunea trans-caspic ă – Marea Neagr ă, precum şi a 
conductei de gaz Baku – Erzurum. 
18Linia Aveline (FR)- Avelgem (BE); linia S- Fiorano (IT)  – Robbia (IT); linia S. Fiorano (IT)– Nave (IT) – 
Gorlago (IT); linia V. Hassi ng (DK) – Trige (DK); Leg ătura Estlink  submarin ă prin cablu între Finlanda 
şi Estonia.  
 
RO 7   RO celeilalte sec ţiuni de mai mult de 10 ani19. Două proiecte se afl ă în stadiul de construc ţie 
parţială20. 
Diverse concluzii pot fi subliniate în ceea ce prive şte lipsa progreselor: 
– Complexitatea planific ării şi alte proceduri de autorizare sunt motivele 
principale ale acestor întârzieri. Chiar dac ă procedurile legale sunt, în general, 
asemănătoare în majoritatea statelor membre, etapele principale (procesul de 
planificare general ă a aplicării) ale procesului de planificare sunt puse în 
aplicare prin proceduri structurate în m od diferit. Acesta este cazul atunci când 
trebuie integrate21 reţele separate, atunci când s unt implicate diverse autorit ăţi22 
sau atunci când este vorba despre perioade de consultare şi proceduri de 
autorizare lungi23. 
– Atunci când un proiect vizeaz ă două sau mai multe state membre, lipsa unei 
planificări armonizate şi procedurile de autorizare duc adeseori la întârzieri 
excesive. 
– Obiecţii, altele decât aspecte24 legate de mediu şi sănătate pot întârzia în mod 
semnificativ finalizarea multor proiecte25. Instalarea costisitoare a cablurilor 
submarine, care nu întâlnesc opozi ţia popula ţiei, înregistreaz ă la ora actual ă 
progrese mai mari fa ţă de anumite interconect ări terestre contestate. 
– Dificultăţi financiare legate de anumite pr oiecte au cauzat de asemenea 
întârzieri26, în special în ceea ce prive şte integrarea „energiei electrice 
ecologice” şi conectarea ţărilor vecine. 
– Se pare c ă anumiţi operatori ai sistemului de transmitere (TSO au fost len ţi în 
materie de m ărire a capacit ăţii trans-frontaliere. Acest lucru este adeseori 
rezultatul unor stimulente necorespunz ătoare acordate prin cadrul normativ sau 
deoarece unii TSO fac parte din societ ăţi integrate vertical care nu doresc s ă 
mărească ritmul aprovizion ării actuale, ceea ce ar putea s ă afecteze filialele de 
aprovizionare ale acestora.  Totodată, tarifele privin d aprovizionarea, 
reglementate în mod necorespunz ător, care au fost recalculate pe termen 
extrem de scurt (ex. o dat ă la 3 luni sau o pe an),  au îngreunat dezvoltarea 
infrastructurii prioritare. 
Gaz 
                                                 
19Partea belgian ă a proiectului Moulaine (FR) –Aubange (BE), în a şteptarea finaliz ării secţiunii franceze. 
20Întârzieri ca urmare a necesit ăţii de integrare a liniilor cu înalt voltaj în cadrul proiectelor feroviare (linia Thaur 
(AT) -Brixen (IT). 
21Liniile Philippi (EL) – Hamitabad (TR); Hamburg-Kr ümmel (DE)-Schwerin (DE). 
22 Legătura Fennoscan prin cablu submarin între Finlanda şi Suedia, atunci când procedura de autorizare 
cuprinde solu ţionarea problemelor de drept maritim. 
23Legătura prin cablu submarin dintre Regatul Unit şi Ţările de Jos, cu proceduri de autorizare lungi. 
24Impactul vizual este adeseori o preocupare major ă pentru popula ţiile locale. 
25Liniile St-Peter (AT)-Tauern (AT), Lienz (AT)-Cordignano (IT), Sentmenat (ES)- Bescan ó (ES)- Baixas (FR), 
Hamburg/Kr ümmel (DE)-Schwerin (DE), Neuenhagen (DE)-Vierraden (DE)-Krajnik (PL). 
26Extinderea re ţelei UCTE c ătre est pentru a cuprinde ţările baltice; extinderea german ă a reţelei pentru a integra 
energia electric ă ecologică; linia Tunisia-Italia. 
 
RO 8   RO În ansamblu, finalizarea celor 10 conducte de gaz de „interes comunitar” progreseaz ă destul 
de bine (Anexa 4). 
Nu s-au înregistrat întârzieri semnifi cative în majoritatea proiectelor. Cel pu ţin şapte din 10 
proiecte de conducte de gaz de interes comunitar ar trebui s ă fie opera ţionale în perioada 
2010-2013: o conduct ă de gaz a fost terminat ă27, două se află în construc ţie28, iar alte dou ă se 
află în stadiu de construire par ţială29. Această infrastructur ă va reprezenta o capacitate anual ă 
de import a UE de aproximativ 80-90 bm³ pân ă în 2013  (16-17% din necesit ăţile de gaz 
estimate ale UE pentru 2010)30. 
Pe de altă parte, lucr ările privind cele 29 de terminale de GNL şi instalaţii de stocare au fost 
îngreunate în mod semnificativ în diferite state membre. Nou ă proiecte31 au trebuit s ă fie 
abandonate şi a fost necesar s ă se găsească soluţii alternative. Alte cinci proiecte GNL sunt 
blocate la ora actual ă32. 
În rezumat, investi ţiile şi angajamentul legate de lan ţul de aprovizionare cu gaz par 
satisfăcătoare. Cu toate acestea, chiar dac ă mai multe proiecte semnificative de conducte de 
gaz devin realitate, ri scurile privind investi ţiile în conductele care traverseaz ă mai multe 
frontiere par s ă fie în cre ştere. Întârzierile sunt, de asemenea, cauzate de preocup ări legate de 
mediu sau de opozi ţia semnificativ ă a localnicilor în ceea ce prive şte terminalele de GNL. Au 
fost de asemenea men ţionate costurile în cre ştere ale materiilor prime şi lipsa de mân ă de 
lucru calificat ă33.  
3. ACŢIUNI NECESARE : PROPUNERILE COMISIEI  
3.1. Infrastructura-cheie întâmpin ă dificultăţi semnificative 
Evaluarea Comisiei a oferit o baz ă în scopul de a garanta faptul c ă se acord ă atenţie şi se 
depun eforturi corespunz ătoare atât la nivel comunitar, cât şi naţional. Părţile interesate şi 
autorităţile naţionale ar trebui, la ora actual ă, să se angajeze pe calea unei finaliz ări rapide. 
Acţiunea 1: Identificarea infrastructur ii cele mai importante care întâlne şte dificult ăţi 
considerabile  
Electricitate  
Comisia a identificat urm ătoarele proiecte cheie care su nt vitale în vederea finaliz ării pieţei 
interne, integr ării gener ării din surse energetice regenerabile pe pia ţă şi îmbunătăţirii 
                                                 
27Conducta Green-stream  dintre Libia şi Italia prin Sicilia. 
28Conducta TRANSMED II Algeria-Tunisia şi Italia, care trece prin Sicilia. Conducta Balgzand – Bacton între 
Ţările de Jos şi Regatul Unit. 
29Conducta de gaz nord-european ă; Conducta de gaz Turcia-Grecia-Italia. 
30PRIMES. „Politica european ă a energiei şi transporturilor. Scenarii privind vectori cheie”. (2004). 
31 Terminalele de GNL de pe coasta ionian ă, de la Corgliano Calabro, de pe coasta tirenian ă, cel de la 
Montaldo di Castro, cel de la b ăile termale tireniene de la Lamezia, de la San Ferdinando tirenian, de pe 
coasta Liguriei, de la Vado Ligure şi al doilea terminal de GNL în Grecia continental ă. 
32 Terminalul de GNL de la Muggia, terminalul de GNL de la Brindisi, terminalul de GNL de la Taranto, 
terminalul de GNL din Sicilia, terminalul de GNL de la Livorno (în larg). 
33 AIE. 2006. 
 
RO 9   RO semnificative a aprovizion ării şi, atunci când se cunoa şte situaţia, ceea ce poate duce la 
întârzierea punerii în aplicare. 
Proiecte Justificare Data 
finalizării 
comunicat ă în 
2004 (2006) Motivele întârzierii 
Kassø (DK) – 
Hamburg/Dollern 
(DE) Această legătură este esen ţială pentru 
integrarea unui volum mare de energie eolian ă 
în nordul Germaniei,  Danemarca, Marea 
Nordului şi Marea Baltic ă, precum şi pentru 
schimburile comerciale cu Europa de Nord; de 
asemenea, pentru securitatea re ţelei şi a 
comerţului. 2010 (2012); 
Proiect înc ă în faza 
de studiu 
 Zonă cu densitate demografic ă ridicată: 
numeroşi proprietari de terenuri;  
Hamburg/Krümmel 
(DE) – Schwerin 
(DE). Integrarea energiei eoliene; reducerea 
diferenţei dintre re ţelele Est şi Vest ale UE.  
 2007 (2007) 
 
Faza de autorizare  Opoziţie din partea popula ţiei locale: prezen ţă 
rutieră, frica de câmpuri electromagnetice), 
deteriorarea peisajului;
Proceduri lungi de consultare a popula ţiei; 
Numeroase p ărţi interesate;
Perspective supra-regionale sau europene 
neînţelese. 
Halle/Saale (DE) – 
Schweinfurt (DE)  Aceleaşi motive men ţionate mai sus.  2010 (2009) 
 
Faza de autorizare  Trecerea Thüringer Wald;
Opoziţie din partea popula ţiei locale: impact 
negativ asupra turismului, prezen ţă rutieră, 
frica de CEM, deteriorarea peisajului; 
Varietatea p ărţilor interesate;
Perspective supra-regionale sau europene 
neînţelese. 
St-Peter (AT) – 
Tauern (AT)  Cea mai congestionat ă zonă din Europa 
Centrală, cauzând riscuri privind securitatea 
funcţionării reţelei 2010 (2011) 
 
Faza de 
autorizare/studiu  Încetineala procedurii de autorizare: necesit ă 
coordonare suplimentar ă; Opoziţie din partea 
populaţiei locale: CEM, deteriorarea 
peisajului, specii de p ăsări protejate şi insecte; 
Teren dificil; Autorit ăţile responsabile pe 
lângă AIE şi cu autorizarea nu sunt adaptate 
pentru mari proiect e de infrastructur ă;  
Südburgenland (AT) 
– Kainachtal (AT)  Vezi motivele de mai sus.  2007 (2009)  
 
Faza de autorizare  Încetineala procedurii de autorizare; Opozi ţie 
din partea popula ţiei locale: Deteriorarea 
peisajului, CEM, necesit ă cablu subteran; 
Opoziţie eventual ă faţă de construirea c ăilor 
de acces la site Autorit ăţile responsabile pe 
lângă AIE şi cu autorizarea nu sunt adaptate 
pentru mari proiect e de infrastructur ă; 
Dürnrohr (AT) – 
Slavětice (CZ)  Legătură esenţială pentru noile state membre 
şi Europa Central ă 2007 (2009); 
Proiect aflat înc ă în 
faza de studiu  Opoziţie AT faţă de energia nuclear ă; Legat de 
consolidarea re ţelei austriece (nord-sud);
Zonă protejată; Sensibilitatea popula ţiei locale 
faţă de CEM (AT)  
Udine Ovest (IT) – 
Okroglo (SI)  Liniile dintre Slovenia şi Italia supraînc ărcate; 
Risc semnificativ de black-out  în Italia 
Legătură de mare importan ţă pentru fluxurile 
energetice la nivel comunitar  2009 (2011) 
 
Proiect aflat înc ă în 
faza de studiu  Identificare dificil ă a punctelor trans-
frontaliere di ntre Italia şi Slovenia;  
Densitate demografic ă ridicată; Dificult ăţi 
comerciale poten ţiale; Definirea re ţelei rutiere: 
35% din teritoriul Sloveniei intr ă sub inciden ţa 
programului Natura 2000; Opozi ţie din partea 
populaţiei locale: CEM, deteriorarea 
peisajului; Pre-condi ţie pentru Slovenia: 
Finalizarea liniei Berecevo-Krsko şi 
 
RO 10   RO interconectarea cu Ungaria;  
Îmbunătăţire prealabil ă a reţelei TI;  
Legătură energetic ă 
între Lituania şi 
Polonia, inclusiv 
actualizarea re ţelei 
poloneze (DE-PL) 
 Legătură vitală între reţeaua baltic ă şi UCTE  2012 (2013) 
 
Proiect aflat înc ă în 
faza de studiu  Coordonare şi lipsa de sprijin politic suficient 
în trecut; incertitudine datorat ă diferitelor zone 
sincronizate; Stabilitatea re ţelei poloneze; 
Zone naturale prot ejate traversate; 
Exproprierea necesit ă modificări legislative în 
Polonia; Se necesit ă o staţie cu transformator 
„spate-n spate”; Incertitudine privind 
sincronizarea zonelor. 
Sentmenat (ES) – 
Bescanó (ES) – Baixas (FR) 
 
Moulaine (FR) – 
Aubange (BE) 
 
 
 
Legătura prin cablu 
submarin între 
Anglia (UK) şi Ţările 
de Jos (NL) Vital pentru conectarea UCTE cu „insula” 
energetică iberică.  
 2007 (2009); Faza 
de autorizare 
 
2010 (2012) 
Partea belgian ă a 
proiectului a fost 
finalizată, în timp 
ce secţiunea 
franceză se află 
încă în stadiul de 
studiu 
2008(2010) 
Faza de autorizare Traversarea mun ţilor Pirinei; definire dificil ă a 
punctelor trans-frontaliere dintre Spania şi 
Franţa; 
Opoziţie din partea popula ţiei locale: 
Prioritate acordat ă proiectului Avelin-
Avelgem; Acceptabilitate dificil ă în zonele 
rurale şi urbane; Ruta nedefinit ă la ora actual ă 
de partea francez ă (lipsesc 13 sau 16 km) 
 
 
 
Proceduri legate de mediu lungi; proceduri 
legislative olandeze lungi; proceduri de 
consultare public ă lungi în ambele ţări; 
incertitudine legat ă de finan ţare şi de credite 
adiţionale; incertitudine legat ă de legisla ţia 
privind leg ătura (ex. cerin ţe de 
scutire/orient ări privind gestionarea 
congestiilor).  
Gaz 
În sectorul gazului, UE trebuie s ă îşi diversifice sursele de aprovizionare cu gaz actuale 
(Norvegia, Rusia şi Africa de Nord). Este important s ă se dispun ă de o conduct ă („al patrulea 
coridor”) care s ă aducă gaz alternativ (30 bcm sau 7% din cererea de gaz pentru UE în 2010) 
din regiunea caspic ă şi Orientul Mijlociu prin conducta Nabucco . 
De asemenea, UE trebuie s ă garanteze c ă toate proiectele prioritare privind sectorul gazului 
sunt finalizate în mod rapid. Comisia ia not ă de faptul c ă conducta GALSI  care leag ă Algeria 
de Peninsula italic ă (prin Sardinia) înregistreaz ă întârzieri semnificative. 
De asemenea, trebuie garantat ă furnizarea crescând ă de importuri de gaz la finalul lan ţului de 
aprovizionare, astfel încât gazul s ă ajungă la consumatorii finali. Dezvoltarea distribu ţiei în 
aval este vital ă (ex. conductele care leag ă pieţele de gaz german ă, daneză şi suedeză, precum 
şi cele dintre pie ţele german ă, a Benelux-ului şi britanică). În cele din urm ă, GNL poate oferi 
o mai mare flexibilitate, îndeosebi statelor membre care depind în mod exclusiv de o singur ă 
sursă de aprovizionare cu gaz. GNL poate constitui o bun ă rezervă care să contribuie la 
garantarea aprovizion ării cu gaz şi la creşterea competitivit ăţii pe piaţă. În acest context, 
Comisia va analiza în 2007 dac ă sunt necesare ac ţiuni comunitare în vederea intensific ării 
solidarităţii în sectorul energeti c printr-un plan de ac ţiune legat de GNL. 
 
RO 11   RO 3.2. Desemnarea coordonatorilor europeni în vederea urm ăririi proiectelor 
prioritare identificate 
În cadrul Orient ărilor TEN-E, Comisia poate desemna un coordonator european, de comun 
acord cu statele membre respective şi după consultarea Parlam entului European. 
Coordonatorul va promova dimensiunea european ă a proiectului şi va lansa un dialog trans-
frontalier între promotori, sectorul public şi privat, precum şi între autorit ăţile locale şi 
regionale şi populaţia locală. Coordonatorul va c ontribui la coordona rea procedurilor 
naţionale (inclusiv proceduri legate de mediu)  şi va prezenta un raport privind progresele 
înregistrate de proiect, proiecte şi dificultăţi sau obstacole care ar putea provoca ca urmare a 
unei întârzieri semnificative. 
Acţiunea 2: Desemnarea coordonatorilor europeni (Vezi Sec ţiunea 3.1)  
La începutul anului 2007, Co misia va propune desemnarea unor  Coordonatori europeni în 
scopul de a facilita finalizarea urm ătoarelor proiecte: 
Pentru energie electric ă: 
Legătură energetic ă între Germania, Polonia şi Lituania, îndeosebi Alytus – Elk (sta ţie „spate-
n spate”); 
Conectările energiei eoliene din larg în Eu ropa de Nord (Danemarca, Germania şi Polonia); 
Conexiunea între Fran ţa şi Spania, îndeosebi a liniei Sentmenat (ES) – Bescan ó (ES) – Baixas 
(FR). 
Pentru gaz : 
Conducta NABUCCO; 
Ulterior, în func ţie de progresele înregistrate, va fi luat ă în considerare desemnarea 
coordonatorilor europeni pentru urm ătoarele proiecte: 
• Pentru energie electric ă: Legături în şi către Austria; 
• Conexiuni între Italia şi Slovenia; 
• Legături între Regatul Unit şi Europa continental ă; 
• Linia Moulaine (FR)-Aubange (BE). 
Pentru gaz: 
• Conducta GALSI care leag ă Algeria, Italia prin Sardinia şi Toscani, cu un 
segment c ătre Franţa prin Corsica; 
• Conducta de gaz Suedia-Danemarca-Germania; 
• Capacitatea de distribu ţie a gazului în aval între Germania, Ţările de Jos, Belgia şi 
Regatul Unit; 
 
RO 12   RO • Finalizarea diverselor termin ale de GNL care înregistreaz ă întârzieri 
semnificative.  
3.3. Planificarea re ţelelor conform necesit ăţilor consumatorilor 
Recentul black-out  care a avut loc în 8 ţări ale UE la 4 noiembrie 2006 a ar ătat faptul c ă 
Europa continental ă se comport ă deja, din anumite puncte de vedere, ca un sistem energetic 
unic, dar dispune de o re ţea care nu este conceput ă în mod adecvat. 
Sistemul energetic european (inclusiv infrastructura de re ţea) trebuie planificat, construit şi 
gestionat pentru consumatorii pe care îi va  deservi. Identificarea, planificarea şi construirea 
unei asemenea infrastructuri pe pie ţe liberalizate este un proces continuu care necesit ă o 
monitorizare periodic ă şi o coordonare între protagoni ştii pieţei. Nu este vorba, pur şi simplu, 
de construirea mai multor interconexiuni sau uz ine electrice în fiecare regiune. Este vorba, de 
asemenea, despre viitorul amestec energetic al UE, despre gestionarea sistemului cu cote mai mari de generare intermitent ă, precum şi despre situarea geografic ă a site-urilor de generare. 
Transparen ţa privind congestia re ţelei pe termen scurt şi pe termen lung este esen ţială. 
În UE, o planificare coordonat ă îmbunătăţită privind infrastructura necesar ă şi/sau capacitatea 
de generare ar trebui prev ăzută(e) în fiecare din diversele regiuni energetice, precum şi între 
aceste regiuni. Acest obiectiv este definit în  Comunicarea Comisiei privind perspectivele 
pieţelor interne ale gazului şi energiei electrice. Vor fi luate în considerare dou ă căi principale 
în vederea amelior ării nivelului coordon ării TSO. 
Utilizarea lui GALILEO pentru supravegherea în timp real a re ţelelor energetice este 
indispensabil ă în vederea dezvolt ării unei re ţele inovatoare „de ştepte”. Va permite 
monitorizarea şi controlul sistemului energetic în timp r eal. Acesta va contribui, de asemenea, 
în cadrul urm ătoarei iniţiative europene privind protec ţia Infrastructurii Energetice Vitale. 
Acţiunea 3: Planificare coordonat ă la toate nivelurile  
În 2007, Comisia va propune înfiin ţarea unui organism comunitar privind TSO-ul responsabil 
cu planificarea coordonat ă a reţelei. 
Astfel cum s-a explicat în mod detaliat în comunicarea privind „Perspectivele pie ţei interne a 
gazului şi energiei electrice”34, acest cadru ar trebui s ă ofere o platform ă în vederea 
monitoriz ării şi analizei evolu ţiilor prezente şi viitoare ale re ţelelor în fiecare sector energetic 
care amelioreaz ă capacităţile de transmitere între statele membre la nivel regional. Acesta va 
facilita dialogul dintre p ărţile interesate, acordând o aten ţie deosebit ă aspectelor socio-
economice, precum şi celor legate de mediu. Va preg ăti, menţinând o coeren ţă totală faţă de 
procedurile de planificare na ţionale, planuri regionale  de dezvoltare a re ţelei, precum şi 
previziuni referitoar e la aprovizionare şi la cerere (situa ţie de vârf şi cerere sc ăzută). Îşi va 
achita sarcinile ţinând cont de opiniile autorit ăţilor de reglementare şi de alte foruri relevante 
pentru sectorul gazului şi energiei electrice (ex. forurile de la Floren ţa şi Madrid). 
Această coordonare ameliorat ă ar trebui s ă fie însoţită de o vedere general ă a planific ării şi 
dezvoltării infrastructurii, stabilit ă la nivel europea n. Investitorii poten ţiali în infrastructura de 
generare şi de transmitere au nevoie de informa ţii actualizate asupra evolu ţiilor pe termen 
                                                 
34 COM (2006) 841 
 
RO 13   RO scurt şi mediu. Oficiul observatorului energetic35 ar trebui s ă analizeze în consecin ţă cererea 
de noi infrastructuri la nivel comunitar. Pe baza unei as emenea analize, Comisia va propune, 
dacă este necesar, modific ări la Orient ările TEN-E şi va continua s ă desemneze infrastructura 
prioritară de interes comunitar. Orice dificultate eventual ă ar trebui s ă fie identificat ă în 
prealabil pentru a permite pie ţei să reacţioneze. Oficiul ar trebui s ă ofere sprijin tehnic şi 
material coordonatorilor europeni desemna ţi. 
3.4. Garantarea acceler ării procedurilor de autorizare 
Durata mare a procedurile legale şi de obţinere a licen ţelor constituie obstacole semnificative 
în calea dezvolt ării anumitor infrastructuri de gaz şi a proiectelor privind transmiterea energiei 
electrice. Fragmentarea pr ocedurilor, puternica opozi ţie a comunit ăţilor locale şi regionale, 
utilizarea excesiv ă a dreptului de veto, num ărul mare de entit ăţi responsabile cu acordarea 
permiselor şi alte evalu ări ale impactului asup ra mediului reprezint ă obstacole majore. În ceea 
ce priveşte conect ările dintre statele memb re, lipsa de coordonare şi diferitele calendare 
întârzie adeseori pro cedurile de autorizare. 
În pofida introducerii în unele ţări a unor proceduri de autorizare simplificate, înc ă mai 
persistă dificultăţile principale. Construirea unei noi leg ături poate dura în unele cazuri mai 
mult de zece ani, în timp ce perioada destinat ă construirii unei ferme eoliene sau a unei 
turbine de gaz cu ciclu combinat variaz ă între doi şi trei ani. 
În Statele Unite, au fost probleme asem ănătoare în trecut (ex. black-outs  în California cauzate 
de o interconectare insuficient ă şi de un model de pia ţă necorespunz ător, care au dus la 
abuzuri pe pia ţă). Prin urmare, în cazul unei întârz ieri excesive privind finlizarea unei 
infrastructuri de re ţea prioritare într-un stat, planificarea şi autorizarea infrastructurii inter-
federale a SUA se decide la ora actual ă la nivel federal de c ătre Comisia federal ă a Statelor 
Unite de reglementare energetic ă (FERC), cu condi ţia ca proiectele prioritare s ă nu fie deja 
autorizate la nivel de Stat. 
Comisia nu consider ă la ora actual ă că o asemenea abordare este adecvat ă pentru UE. Cu 
toate acestea, sunt necesare ac ţiuni dacă se doreşte să se aibă vreo speran ţă realistă că 
infrastructura de gaz şi energie electric ă a UE va fi capabil ă să se adapteze în mod eficient la 
realităţile schimb ătoare ale pie ţelor energetice actuale. Este vital s ă se reducă timpul acordat 
planificării şi construirii infrastructurii UE prioritare, astfel încât s ă se ţină cont evident de 
preocupările legate de mediu, securitate şi sănătate. 
În ultimul rând, pe baza Orient ărilor TEN-E, desemnarea anumito r proiecte ca  fiind de 
„interes comunitar” ar trebui s ă contribuie la accelerarea semnificativ ă a acestora. Aceast ă 
desemnare cuprinde stabilirea unui calendar privind finalizarea proiectului; inclusiv detalii 
privind prezentarea respectiv ă a proiectului în cadrul procesului de aprobare (evalu ări 
coordonate ar putea contribui la simplificarea procedurilor) . Pentru a garanta eficien ţa unei 
asemenea desemn ări, Comisia consider ă că identificarea pe viitor a proiectelor de interes 
comunitar ar trebui s ă facă obiectul unor condi ţii stricte. Aceasta ar trebui acordat ă numai 
proiectelor cu un impact semnifi cativ asupra fluxuril or energetice şi asupra schimburilor 
comerciale în regiunea respectiv ă, atunci când planificarea şi autorizarea par s ă fie clare şi 
realiste şi care aduc o valoare ad ăugată comunitar ă pozitivă şi robustă; toate părţile interesate 
ar trebui s ă fie de acord. 
                                                 
35 Astfel cum s-a propus în cadrul Revizuirii strategice a energiei europene. 
 
RO 14   RO În al doilea rând, Comisia va propune, dup ă consultarea statelor membre şi a principalilor 
protagoni şti, definirea pr ocedurilor na ţionale de autorizare. 
Acţiunea 4: Definirea procedurilor de autorizare  
În 2007, Comisia va lansa pro cedura de revizuire a Orient ărilor TEN-E pentru a solicita 
statelor membre, respectând principiul subsidiarit ăţii, să stabileasc ă proceduri na ţionale în 
cadrul cărora procedurile de planificare şi aprobare a proiectelor de interes comunitar s ă fie 
finalizate într-un termen maxim de cinci ani. 
Aceasta nu înseamn ă stabilirea de noi standarde la nivelul UE privind aspectele relevante care 
urmează să fie abordate în timpul procesului  de planificare. Acest lucru vizeaz ă numai cerin ţa 
ca, în asemenea cazuri, procedurile na ţionale să fie finalizate într-un te rmen rezonabil, proces 
care trebuie dus la cap ăt respectând în acela şi timp legisla ţia privind mediul şi interesul 
legitim al cet ăţenilor afecta ţi; Acest lucru ar trebui înso ţit de referin ţe corespunz ătoare ale 
celor mai bune practici în ceea ce prive şte evaluarea standardelor na ţionale.  
3.5. Furnizarea unui cadru clar privind investi ţiile 
Proiectele TEN-E ar trebui s ă fie finan ţate, în primul rând, de c ătre operatorii economici 
respectivi. Cu toat e acestea, investi ţiile în noile linii de transmitere au sc ăzut. Aceast ă tendinţă 
poate fi explicat ă în parte prin rezerva capacit ăţii de transmitere trec ute, dar design-ul pie ţei 
actuale nu creeaz ă stimulen ţi pentru investi ţii eficiente în transmitere. Modelele de evaluare 
regională necorespunz ătoare mascheaz ă de fapt congestia transmiterii intra-regionale sau nu 
oferă acces la informa ţii adecvate şi la timp în leg ătură cu performan ţele reţelelor de 
transmitere. Investi ţiile scăzute se afl ă, în mod surprinz ător, în contradic ţie cu interesul din ce 
în ce mai mare al sectorului privat de a investi în proiecte de infrastructur ă pe termen lung. 
Astfel, este esen ţial să se garanteze un cadru legislativ stabil şi atractiv care s ă permită 
sectorului privat s ă prevadă finalizarea cu succes a investi ţiilor acestuia şi garantarea unui 
retur stabil pe investi ţii, în timp ce ofer ă consumatorilor un nivel de servicii ridicat. În 
Comunicarea sa asociat ă privind pie ţele interne ale gazului şi energiei electrice, Comisia 
prezintă o serie de ac ţiuni ţinând cont de asemenea obiective. Sunt lansate propuneri legate în 
special de concentr ări şi de necesitatea de a consolida puterile autorit ăţilor de reglementare în 
sectorul energetic; aceasta se refer ă, de asemenea, şi la necesitatea unei transparen ţe mai mari. 
Finanţarea public ă a TEN-E a reprezentat un excelent cat alizator care a permis operatorilor 
din sectorul privat s ă lanseze finalizarea proiectelor de infrastructur ă care se confrunt ă cu 
proceduri lungi sau cost uri considerabile. Finan ţarea comunitar ă evită riscurile de întârziere şi 
oferă stimulen ţi pentru proiecte în vederea explor ării utilizării potenţiale a noilor tehnologii 
sau contribuie la declan şarea unei decizii privind proiecte specifice. 
UE trebuie s ă evolueze c ătre o infrastructur ă energetic ă mai bună şi mai performant ă. Bugetul 
actual alocat TEN-E (20 de milioane de € anual) nu va fi suficient pentru a atrage noile investiţii imense care sunt necesare. La ora actual ă, bugetul TEN-E trebuie s ă facă faţă: 
– Necesităţii din ce în ce mai mari de  a integra energie electric ă „ecologic ă” în 
cadrul reţelei; 
– Creşterii necesit ăţii de infrastructur ă ca urmare a extinderii Uniunii Europene 
la 27 de state membre; 
 
RO 15   RO – Necesităţii de a intensifica coeziu nea astfel cum se solicit ă în Tratat şi în 
Orientările TEN-E şi aceea de a conecta un num ăr mai mare de pie ţe regionale 
izolate la o pia ţă unică (integrarea noii Comunit ăţi energetice a Europei de sud-
est, integrarea sistemului UCTE în cad rul altor sisteme, cum ar fi CSI şi 
legătura Euro-Med, etc.) 
Acest lucru îndeamn ă la necesitatea de a reflecta dac ă nivelul actual al finan ţării comunitare 
este suficient pentru a aborda obiectivele PEE. 
Acţiunea 5: Finan ţare comunitar ă 
În acest scop specific, Comisia va examina dac ă este necesar ă mărirea volumului finan ţării 
comunitare pentru re ţelele TEN-E. 
Încă o dată, privind spre viitor, finan ţarea comunitar ă a TEN-E ar trebui s ă fie destinat ă mai 
ales studiilor de planificare şi socio-economice cu un imp act comunitar mai mare (ex. 
extinderea sistemului sincronizat UCTE c ătre ţările vecine sau integr area generatoarelor de 
energie eolian ă din larg în cadrul re ţelei principale). În ceea ce prive şte gazul, studiile ar putea 
aborda aspecte, cum ar fi standardele privind calitatea gazului, armonizare tehnic ă eventuală 
sau impactul conductelor de aprovizionare asupra re ţelelor interne de distribu ţie a gazului în 
aval. 
Orientările strategice comunitare privind poli tica de coeziune în perioada 200-2013 au 
identificat ca prioritate necesitat ea de a aborda ut ilizarea intensiv ă a resurselor energetice 
tradiţionale. Acest lucru va cupri nde sprijinul acordat finaliz ării interconect ărilor, cu o aten ţie 
deosebită acordată reţelor transeuropene, îmbun ătăţirii reţelelor electrice şi finalizării, precum 
şi îmbunătăţirii reţelelor de transmisie şi distribu ţie de gaz. Comisia încurajeaz ă statele 
membre şi regiunile acestora, şi îndeosebi pe cele care au aderat la Uniune în 2005 şi 2007, să 
pună în aplicare Orient ările prin intermediul programelor lor de investi ţi. O colaborare mai 
strânsă cu BEI şi BERD este, de asemenea, necesar ă în scopul de a facilita investi ţii cu o 
dimensiune trans-comunitar ă. Ambele institu ţii financiare ar trebuie s ă considere proiectele de 
interes comunitar ca fiind prioritatea lor num ărul unu în cadrul opera ţiunilor lor de împrumut. 
Pentru proiecte care implic ă ţări care intr ă sub inciden ţa Politicii europene de vecin ătate, 
finanţarea ar putea fi disponibil ă în cadrul Fondului de investi ţii pentru politica de vecin ătate. 
Se aşteaptă ca Fondul s ă compenseze de la patru pân ă la cinci ori suma disponibil ă alocată 
pentru împrumuturi în cadrul Instru mentului pentru Politica european ă de vecin ătate. 
Totodată, Facilitatea de infrastructur ă africană ar putea contribui la promovarea leg ăturilor 
energetice relevante cu Europa. 
În acelaşi timp, pentru a evita eventualul impact asupra concuren ţei pe pia ţa energetic ă 
liberalizat ă, care provine de la un sp rijin public acordat investi ţiilor în infrastructur ă, este 
necesar să se respecte normele comunitare  privind ajutoarele de stat. 
4. CONCLUZII  
Având în vederea situa ţia actuală a investi ţiilor în infrastructur ă, UE nu va putea s ă 
construiasc ă o adevărată piaţă internă unică. Aceasta nu va fi capabil ă să integreze produc ţia 
necesară de energie electric ă, care se afl ă în creştere, din surse de energie regenerabile. De 
asemenea, va continua s ă suporte costuri ridicate  ca urmare a congestiei şi a menţinerii unei 
capacităţi ineficiente în fiecare dintre zonele  energetice interconectate insuficient. 
 
RO 16   RO O aplicare global ă şi determinat ă a proiectelor de interes comunitar, precum şi cea a acţiunilor 
prezentate în aceast ă Comunicare este vital ă. 
 
RO 17   RO Anexa 1  

 
RO 18   RO Anexa 2  

 
RO 19   RO Anexa 3  

 
RO 20   RO 

 
RO 21   RO Anexa 4  

 
RO 22   RO