Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI de autorizare a deschiderii negocierilor pentru adaptarea următoarelor acorduri în vederea extinderii UE cu Croația: Acordul privind Spațiul Economic European, Acordul dintre Regatul Norvegiei și Uniunea Europeană privind un mecanism financiar norvegian pentru perioada 2009-2014, Acordul dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor și Acordul de cooperare și uniune vamală cu San Marino /* COM/2012/0255 final */





EXPUNERE DE MOTIVE Tratatul privind aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană[1] a fost semnat la 9 decembrie 2011. Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia au încheiat acorduri privind Spațiul Economic European cu Norvegia, Islanda și Liechtenstein, privind un mecanism financiar norvegian pentru perioada 2009-2014, privind libera circulație a persoanelor cu Elveția, precum și un acord de cooperare și uniune vamală cu San Marino. Aceste acorduri trebuie adaptate pentru a include Croația în calitate de parte contractantă, în momentul aderării acesteia la Uniunea Europeană. Condițiile adaptării urmează să fie negociate între actualele părți contractante și statul aderent. Negocierile ar trebui inițiate în timp util, pentru a se asigura că instrumentele de adaptare a acestor acorduri vor intra în vigoare la data aderării Croației la Uniunea Europeană. În conformitate cu articolul 6 din Actul privind condițiile de aderare a Republicii Croația (denumit în continuare „Actul de aderare”), aceste negocieri trebuie să fie efectuate de Comisie pe baza directivelor de negociere aprobate de Consiliu și cu consultarea unui comitet format din reprezentanții statelor membre. Negocierile în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia trebuie să fie lansate pe baza următoarelor considerente: 1. Acordul privind Spațiul Economic European În temeiul articolului 6 alineatul (5) din Actul privind condițiile de aderare a Republicii Croația, aceasta se angajează să adere la Spațiul Economic European (SEE) în condițiile actului menționat. În conformitate cu articolul 128 din Acordul privind SEE, Croația va depune, prin urmare, cererea de aderare la SEE. În acest scop, Comisia trebuie autorizată să negocieze, în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia, cu părțile contractante ale SEE și cu Croația, un acord privind participarea Croației la SEE. Pe baza experienței din cadrul negocierilor privind extinderea SEE din anul 2007, au fost identificate ca posibile teme de negociere următoarele aspecte: – Derogări și perioade de tranziție: Derogările și perioadele de tranziție convenite în contextul tratatului de aderare trebuie integrate în Acordul privind SEE. Este puțin probabil ca Norvegia, Islanda și Liechtenstein să se opună acestui principiu fundamental. – Produse agricole și produse agricole prelucrate: Croația are o cotă destul de limitată în cadrul comerțului din SEE. Cu toate acestea, nu se poate exclude faptul că Norvegia și Islanda vor solicita despăgubiri pentru încheierea, de la data aderării, a acordurilor bilaterale de liber schimb încheiate cu Croația. În ceea ce privește produsele agricole și produsele agricole prelucrate, aceste adaptări ar trebui să fie convenite în cadrul negocierilor periodice, pe baza articolului 19 și a Protocolului nr. 3 la Acordul privind SEE, respectiv, având în vedere obiectivul liberalizării continue a comerțului cu aceste produse. – Mecanismul financiar al SEE și mecanismul financiar norvegian: În Acordul de extindere a SEE din anul 2007, toate cele trei state AELS care fac parte din SEE au convenit să contribuie, până la 30 aprilie 2009 inclusiv, la coeziunea socială și economică în cadrul SEE extins, cu o sumă suplimentară de 72 de milioane EUR (21,5 milioane EUR pentru Bulgaria și 50,5 milioane EUR pentru România). Norvegia, considerată separat, a contribuit cu o sumă suplimentară de 68 de milioane EUR, prin intermediul a două programe bilaterale de cooperare pentru promovarea creșterii economice și a dezvoltării durabile în Bulgaria (20 de milioane EUR) și România (48 de milioane EUR). În perioada 2009-2014, prin Acordul dintre Uniunea Europeană, Islanda, Liechtenstein și Norvegia cu privire la un mecanism financiar SEE pentru perioada 2009-2014, toate cele trei state AELS care fac parte din SEE vor contribui, în total, cu suma de 988,5 milioane EUR la coeziunea socială și economică în cadrul SEE. Prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Norvegia privind un mecanism financiar norvegian pentru perioada 2009-2014, Norvegia, considerată separat, va contribui cu o sumă suplimentară de 800 de milioane EUR în total. Punctul de plecare al UE în cadrul negocierilor a fost că acela că statele AELS care fac parte din SEE și din piața internă ar trebui să beneficieze în aceeași măsură ca statele membre de piața internă extinsă și ar trebui, prin urmare, să participe la o dezvoltare durabilă și echitabilă a pieței interne, contribuind la reducerea disparităților sociale și economice din UE/SEE. Având în vedere că se preconizează că, în 2013, SEE și Norvegia vor începe negocierile cu UE în ceea ce privește contribuția financiară către statele beneficiare pentru mecanismul financiar al SEE sau pentru mecanismul financiar norvegian aferent perioadei 2015-2020, este oportun ca în negocierile privind Croația să se aplice același raționament utilizat pentru Bulgaria și România și ca statele AELS care fac parte din SEE să contribuie din punct de vedere financiar la coeziunea socială și economică din spațiul UE/SEE extins, prin intermediul mecanismului financiar al SEE sau al mecanismului financiar norvegian, însă proporțional, până în 2014 și fără a priva statele care beneficiază în prezent de fondurile convenite anterior, având la bază aceleași criterii. Alocarea de fonduri suplimentare în favoarea Croației trebuie să se bazeze pe aceleași criterii precum cele aplicate în cazul celor două mecanisme financiare existente. La revizuirea mecanismelor financiare, ar trebui, de asemenea, să se reamintească faptul că orice acord bilateral existent de asistență încheiat între țările SEE-AELS și noul stat membru al UE se va rezilia în momentul aderării acestuia la Uniunea Europeană. În procesul de extindere cu Bulgaria și România, s-a negociat că Comisia „poate examina”, și nu că „va examina” proiectele propuse. Acest aspect ar trebui să fie din nou inclus în cadrul negocierilor. Ca regulă generală, negocierile ar trebui să se limiteze la principalele teme indispensabile pentru extinderea SEE, în vederea evitării unor proceduri de durată care ar putea pune în pericol intrarea simultană în vigoare a extinderilor UE și SEE. 2. Elveția și San Marino În conformitate cu articolul 6 alineatele (2) și (3) din Actul privind condițiile de aderare a Republicii Croația, aceasta s-a angajat să adere la acordurile încheiate sau semnate de actualele state membre și de Uniune cu una sau mai multe țări terțe sau cu o organizație internațională. În conformitate cu aceeași dispoziție, aderarea Croației la aceste acorduri se aprobă prin încheierea unui protocol la aceste acorduri între Consiliu, hotărând în unanimitate în numele statelor membre, și țara ori țările terțe sau organizația internațională în cauză. Aceste protocoale[2] urmează să fie negociate de către Comisie pe baza directivelor de negociere aprobate de Consiliu, care hotărăște în unanimitate și cu consultarea unui comitet format din reprezentanții statelor membre, și să fie încheiate de către Consiliu. În acest scop, Comisia ar trebui să prezinte Consiliului o recomandare pentru adoptarea unei decizii de autorizare a Comisiei în vederea deschiderii de negocieri. Acordul cu Elveția privind libera circulație a persoanelor Având în vedere articolul 6 alineatul (3) din Actul de aderare, Acordul privind libera circulație a persoanelor încheiat cu Elveția trebuie să fie adaptat pentru a include noul stat membru al UE. Următoarele aspecte sunt posibile teme de negociere: Perioadele de tranziție: Acordul privind libera circulație a persoanelor conține perioade de tranziție care permit ca Elveția, în anumite condiții, să aplice limite cantitative în ceea ce privește accesul la o activitate economică. Acestea variază între 12 ani de la intrarea în vigoare a acordului (până la 31 mai 2014), 8 ani de la intrarea în vigoare a protocolului din 2004 privind participarea, în calitate de părți contractante la acord, a statelor membre care au aderat la UE în 2004 (până la 31 mai 2014) și 10 ani de la intrarea în vigoare a protocolului din 2008 privind participarea, în calitate de părți contractante la acord, a Bulgariei și României (până la 31 mai 2019)[3]. Ca în cazul extinderii precedente, Elveției ar trebui să i se acorde derogări și perioade de tranziție similare cu cele convenite în contextul tratatului de aderare. Limitele cantitative elvețiene ar trebui calculate luând în considerare migrația existentă din statul aderent și populația acestuia. Acordul de cooperare și uniune vamală cu San Marino Având în vedere articolul 6 alineatul (2) din Actul de aderare a Croației, acest acord trebuie, de asemenea, să fie adaptat pentru a include noul stat membru al UE. Nu au fost identificate elemente speciale de negociere. În consecință, Comisia recomandă Consiliului: – să adopte decizia anexată de autorizare a deschiderii negocierilor pentru – adaptarea Acordului privind Spațiul Economic European în conformitate cu extinderea Uniunii Europene cu Croația; – adaptarea Acordului dintre Regatul Norvegiei și Uniunea Europeană privind un mecanism financiar norvegian pentru perioada 2009-2014; – adaptarea Acordului dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor, în conformitate cu extinderea Uniunii Europene cu Croația; – adaptarea Acordului de cooperare și uniune vamală cu San Marino, în conformitate cu extinderea Uniunii Europene cu Croația; – să emită directivele de negociere anexate la decizia respectivă; – să desemneze un comitet special care să fie consultat în mod obligatoriu pe durata desfășurării negocierilor. Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI de autorizare a deschiderii negocierilor pentru adaptarea următoarelor acorduri în vederea extinderii UE cu Croația: Acordul privind Spațiul Economic European, Acordul dintre Regatul Norvegiei și Uniunea Europeană privind un mecanism financiar norvegian pentru perioada 2009‑2014, Acordul dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor și Acordul de cooperare și uniune vamală cu San Marino CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4), având în vedere Tratatul între Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Ungară, Republica Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, România, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (state membre ale Uniunii Europene) și Republica Croația privind aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană[4], semnat la 9 decembrie 2011, în special articolul 3 alineatul (4), având în vedere Actul privind condițiile de aderare a Republicii Croația, precum și adaptările la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice[5], în special articolul 6 alineatul (2) al doilea paragraf și articolul 6 alineatul (5), având în vedere recomandarea Comisiei Europene, întrucât, în vederea extinderii UE cu Croația, ar trebui inițiate negocieri pentru adaptarea Acordului privind Spațiul Economic European, a Acordului între Regatul Norvegiei și Uniunea Europeană privind un mecanism financiar norvegian pentru perioada 2009-2014, a Acordului între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor și a Acordului de cooperare și uniune vamală cu San Marino, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 În vederea extinderii Uniunii Europene cu Croația, Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia, modificări la Acordul privind Spațiul Economic European și la Acordul între Regatul Norvegiei și Uniunea Europeană privind un mecanism financiar norvegian pentru perioada 2009-2014. Articolul 2 În vederea extinderii Uniunii Europene la Croația, Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia, inclusiv, sub rezerva intrării în vigoare a Tratatului de aderare al Republicii Croația, modificările la Acordul între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor și la Acordul de cooperare și uniune vamală cu San Marino. Articolul 3 Directivele de negociere sunt prevăzute în anexă. Articolul 4 Negocierile se desfășoară cu consultarea [a se completa de către Consiliu numele comitetului special]. Articolul 5 Prezenta decizie se adresează Comisiei. Adoptat la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele ANEXĂ Directivele pentru negocierea adaptării, având în vedere extinderea UE cu Croația, a Acordului privind Spațiul Economic European, a Acordului între Regatul Norvegiei și Uniunea Europeană privind un mecanism financiar norvegian pentru perioada 2009-2014, a Acordului între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor și a Acordului de cooperare și uniune vamală cu San Marino 1. Obiectiv general Adaptarea acordurilor menționate anterior pentru a permite aderarea Croației la aceste acorduri în momentul aderării acesteia la UE și revizuirea contribuțiilor financiare relevante pentru atenuarea discrepanțelor economice și sociale în cadrul Uniunii Europene extinse. 2. Începerea negocierilor Negocierile privind adaptarea acordurilor menționate anterior cu statul aderent, pe de o parte, și Islanda, Liechtenstein, Norvegia / Elveția / San Marino, respectiv, pe de altă parte, ar trebui să înceapă cât mai curând posibil. 3. Conținutul instrumentelor de adaptare a acordurilor existente Viitorul nou stat membru al UE urmează să adere la aceste acorduri. Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”) și Acordul privind mecanismul financiar norvegian Derogările și perioadele de tranziție convenite în Actul privind condițiile de aderare a Republicii Croația ar trebui să fie integrate în Acordul privind SEE. În cadrul mecanismului financiar al SEE și al mecanismului financiar norvegian existente până în 2014 ar trebui să se obțină o creștere proporțională pentru Croația, pe baza acelorași criterii precum cele aplicate pentru mecanismele existente. Negocierile ar trebui, pe cât posibil, să se limiteze la principalele subiecte indispensabile pentru extinderea SEE. Acordul între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de-o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor Derogările și perioadele de tranziție convenite în Actul de aderare ar trebui să fie preluate, după caz. Limitele cantitative elvețiene ar trebui să se calculeze luând în considerare migrația existentă din statul aderent și populația acestuia. Acordul de cooperare și uniune vamală cu San Marino Acest acord trebuie să fie adaptat, astfel încât să includă Croația în momentul aderării acesteia la UE. Nu au fost identificate subiecte speciale care necesită negocieri substanțiale. 4. Ratificarea și intrarea în vigoare Negocierile ar trebui să se încheie cât mai curând posibil, pentru a permite ca instrumentele de adaptare să intre în vigoare la data și sub rezerva aderării Croației. În cazul în care instrumentele de adaptare nu pot intra în vigoare la data aderării, ar trebui avută în vedere o aplicare provizorie, luând în considerare procedurile respective din cadrul UE și al țărilor terțe în cauză. FIȘĂ FINANCIARĂ || || DATA: 1. || RUBRICA BUGETARĂ: Nu se aplică || CREDITE: 2. || TITLU: Adaptarea următoarelor acorduri mixte în vederea extinderii UE pentru a include Croația: Acordul privind Spațiul Economic European; Acordul între Regatul Norvegiei și Uniunea Europeană privind un mecanism financiar norvegian pentru perioada 2009-2014; Acordul între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de-o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor; Acordul de cooperare și uniune vamală cu San Marino 3. || TEMEI JURIDIC: Articolele 207, 217 și 218 din TFUE 4. || OBIECTIVE: 5. || IMPLICAȚII FINANCIARE Niciuna || PERIOADĂ DE 12 LUNI (milioane EUR) || EXERCIȚIUL FINANCIAR ÎN CURS [n] (milioane EUR) || EXERCIȚIUL FINANCIAR URMĂTOR [n+1] (milioane EUR) 5.0 || CHELTUIELI - DIN BUGETUL UE (RESTITUIRI/INTERVENȚII) - DIN BUGETELE NAȚIONALE - DIN ALTE SECTOARE || Niciuna || Niciuna || Niciuna 5.1 || VENITURI - RESURSE PROPRII ALE UE (PRELEVĂRI/TAXE VAMALE) - LA NIVEL NAȚIONAL || Niciunul || Niciunul || Niciunul || || [n+2] || [n+3] || [n+4] || [n+5] 5.0.1 || CHELTUIELI ESTIMATE || || || || 5.1.1 || VENITURI ESTIMATE || || || || 5.2 || METODĂ DE CALCUL: 6.0 || POATE FI FINANȚAT PROIECTUL DIN CREDITE ÎNSCRISE ÎN CAPITOLUL CORESPUNZĂTOR DIN BUGETUL ACTUAL? || DA 6.1 || POATE FI FINANȚAT PROIECTUL PRIN TRANSFER ÎNTRE CAPITOLELE BUGETULUI ACTUAL? || NU 6.2 || VA FI NECESAR UN BUGET SUPLIMENTAR? || NU 6.3 || VOR TREBUI INCLUSE CREDITE ÎN BUGETELE VIITOARE? || NU OBSERVAȚII: [1] [Tratatul între Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Ungară, Republica Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, România, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (state membre ale Uniunii Europene) și Republica Croația privind aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană, JO L 112 din 24 aprilie 2012]. [2] Cu excepția celor legate de acordul care privește exclusiv sau în principal politica externă și de securitate comună. [3] Articolul 10 din acord, astfel cum a fost completat de protocoalele din 2004 și 2008. [4] JO L 112 din 24 aprilie 2012. [5] JO L 112 din 24 aprilie 2012.