Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI de abrogare a anumitor acte în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală /* COM/2014/0714 final - 2014/0338 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Asigurarea faptului că acquis-ul legislativ al UE rămâne la zi și este în continuare adecvat scopului reprezintă o prioritate pentru Comisie. Deja în cadrul Acordului interinstituțional din 16.12.2003 privind o mai bună legiferare[1], Parlamentul European, Consiliul și Comisia au convenit că volumul legislației Uniunii Europene ar trebui redus prin abrogarea actelor care nu mai sunt aplicate. Astfel de acte ar trebui retrase din acquis-ul legislativ al Uniunii Europene pentru a îmbunătăți transparența și a asigura un grad mai ridicat de securitate juridică pentru cetățenii tuturor statelor membre. Acest lucru se înscrie în obiectivele politicii Comisiei privind o reglementare adecvată. În comunicarea sa din iunie 2014, intitulată „Programul privind o reglementare adecvată și funcțională (REFIT): situația actuală și perspective”[2], Comisia a declarat că efectuează un screening al acquis-ului în ceea ce privește cooperarea polițienească și cooperarea judiciară în materie penală pentru a identifica actele care ar putea fi abrogate, având în vedere expirarea perioadei de tranziție prevăzută în tratate. Comisia și-a finalizat în prezent evaluarea actelor juridice referitoare la spațiul de libertate, securitate și justiție, inclusiv în ceea ce privește fostul al treilea pilon al acquis-ului. O serie de acte adoptate în ultimele decenii și-au epuizat toate efectele. Aceste acte nu mai sunt relevante din cauza caracterului lor temporar sau deoarece conținutul lor a fost preluat de acte ulterioare. Din motive de securitate juridică, Comisia propune ca măsurile menționate în prezenta propunere să fie abrogate de către Parlamentul European și Consiliu. I. Decizia SCH/Com-ex (93) 14 a Comitetului executiv privind îmbunătățirea practicii cooperării judiciare pentru combaterea traficului de droguri[3] a abordat numai situația în care un stat membru refuza practica cooperării judiciare în combaterea traficului de droguri. Decizia respectivă a devenit caducă odată cu intrarea în vigoare a Convenției cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene[4], care prevede o cooperare mai extinsă între statele membre și în domeniul politicii în materie de droguri. II. Declarația SCH/Com-ex (97) decl. 13 rev. 2 a Comitetului executiv[5] a abordat situațiile de răpiri ale minorilor sau de sustragere ilegală a unui minor de către unul dintre părinți de la persoana căreia i s-a atribuit dreptul de custodie. Declarația respectivă a devenit caducă după intrarea în vigoare a Regulamentului 562/2006[6] și a Deciziei de punere în aplicare 2013/115/UE a Comisiei[7], care prevăd norme noi privind verificarea minorilor care trec frontiera externă și privind activitățile aferente ale biroului SIRENE. III. Decizia SCH/Com-ex (98) 52 a Comitetului executiv[8] a adoptat Manualul Schengen de cooperare transfrontalieră a organelor de poliție în scopul sprijinirii statelor membre în desfășurarea operațiunilor transfrontaliere. Decizia respectivă a devenit caducă după ce conținutul manualului a fost inclus în următoarele documente, mai recente: Catalogul actualizat de recomandări pentru aplicarea corectă a acquis-ului Schengen și cele mai bune practici: cooperarea polițienească[9], Manualul privind operațiunile transfrontaliere[10], precum și Compendiul privind ofițerii de legătură ai autorităților de aplicare a legii[11]. IV. Decizia 2008/173/CE a Consiliului[12] a definit în detaliu domeniul de aplicare, organizarea, coordonarea și procedurile de validare pentru anumite teste privind Sistemul de Informații Schengen II (SIS II), cu scopul de a evalua dacă în timpul fazei de dezvoltare, SIS II ar putea funcționa în conformitate cu cerințele tehnice și funcționale definite în instrumentele juridice privind SIS II. Decizia respectivă și-a epuizat efectele juridice în momentul lansării SIS II, la 9 aprilie 2013. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI Dialogul privind identificarea măsurilor juridice din fostul al treilea pilon al acquis-ului, care au devenit caduce, a avut loc în 2014 între Comisie și reprezentanții statelor membre și ai Secretariatului Consiliului din cadrul Grupului „Prietenii Președinției”, care a fost activat cu scopul de a examina toate aspectele legate de sfârșitul perioadei de tranziție de 5 ani prevăzute la articolul 10 din Protocolul nr. 36 la tratate. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Rezumatul măsurilor propuse Propunerea abrogă o serie de măsuri juridice din domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală care au fost identificate ca fiind caduce. Temei juridic Temeiul juridic pentru abrogarea Deciziei Comitetului executiv din 14 decembrie 1993 privind îmbunătățirea practicii cooperării judiciare pentru combaterea traficului de droguri [SCH/Com-ex (93) 14] este articolul 82 alineatul (1) litera (d) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Temeiul juridic pentru abrogarea Declarației Comitetului executiv din 9 februarie 1998 privind răpirea minorilor [SCH/Com-ex (97) decl. 13 rev. 2] este articolul 87 alineatul (2) litera (a) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Temeiul juridic pentru abrogarea Deciziei Comitetului executiv din 16 decembrie 1998 privind cooperarea transfrontalieră a organelor de poliție în prevenirea și descoperirea infracțiunilor [SCH/Com-ex (98) 52] este articolul 87 alineatul (2) litera (c) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Temeiul juridic pentru abrogarea Deciziei 2008/173/CE a Consiliului din 18 februarie 2008 privind testele Sistemului de Informații Schengen din a doua generație (SIS II) este articolul 87 alineatul (2) litera (a) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Principiile subsidiarității și proporționalității Măsurile vizate de prezenta propunere sunt caduce fie deoarece conținutul lor a fost preluat de acte ulterioare, fie din cauză că nu mai sunt relevante, având în vedere caracterul lor temporar. Prin urmare, abrogarea acestor măsuri este conformă principiilor subsidiarității și proporționalității. Legislatorul Uniunii are sarcina de a adopta măsurile necesare în acest sens. Alegerea instrumentului Instrumentul propus: decizie a Parlamentului European și a Consiliului. 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE Propunerea nu are implicații bugetare. 2014/0338 (COD) Propunere de DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI de abrogare a anumitor acte în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 82 alineatul (1) litera (d) și articolul 87 alineatul (2) literele (a) și (c), având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Sporirea transparenței legislației Uniunii reprezintă un element esențial al strategiei pentru o mai bună legiferare, pusă în aplicare de instituțiile Uniunii. În acest context, este oportună retragerea din legislația în vigoare a actelor care nu mai urmăresc vreun obiectiv. (2) O serie de acte adoptate în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală nu mai sunt relevante din cauza caracterului lor temporar sau deoarece conținutul lor a fost preluat de acte ulterioare, deși ele nu au fost încă abrogate. (3) Decizia SCH/Com-ex (93)14 a Comitetului executiv[13] a vizat îmbunătățirea practicii cooperării judiciare pentru combaterea traficului de droguri numai pentru cazurile în care un stat membru refuza cooperarea. Decizia respectivă a devenit caducă odată cu intrarea în vigoare a Convenției cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene[14], care prevede o cooperare mai extinsă între statele membre în privința politicii în materie de droguri. (4) Declarația SCH/Com-ex (97) decl. 13 rev. 2 a Comitetului executiv[15] a abordat situațiile de răpiri ale minorilor sau de sustragere ilegală a unui minor de către unul dintre părinți de la persoana căreia i s-a atribuit dreptul de custodie. Declarația respectivă a devenit caducă după intrarea în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului[16] și a Deciziei de punere în aplicare 2013/115/UE a Comisiei[17], care prevăd norme noi privind verificarea minorilor care trec frontiera externă și privind activitățile aferente ale birourilor SIRENE. (5) Decizia SCH/Com-ex (98) 52 a Comitetului executiv[18] a adoptat Manualul Schengen privind cooperarea transfrontalieră a organelor de poliție în scopul sprijinirii statelor membre în desfășurarea operațiunilor transfrontaliere. Decizia respectivă a devenit caducă după ce conținutul manualului a fost inclus în următoarele documente, mai recente: Catalogul actualizat al recomandărilor pentru aplicarea corectă a acquis-ului Schengen și a celor mai bune practici: cooperarea polițienească, Manualul privind operațiunile transfrontaliere, precum și Compendiul privind ofițerii de legătură ai autorităților de aplicare a legii. (6) Decizia 2008/173/CE a Consiliului[19] a definit în detaliu domeniul de aplicare, organizarea, coordonarea și procedurile de validare pentru anumite teste menite să evalueze dacă Sistemul de Informații Schengen II (SIS II) respectă cerințele tehnice și funcționale definite în instrumentele juridice privind SIS II. Decizia respectivă și-a epuizat efectele juridice în momentul în care SIS II a început să funcționeze, la 9 aprilie 2013. (7) Din motive de securitate juridică și de claritate, aceste decizii și declarații caduce ar trebui abrogate. (8) Întrucât obiectivul prezentei decizii, și anume abrogarea unei serii de acte caduce în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală, nu poate fi îndeplinit de către statele membre, ci doar la nivelul Uniunii, prezenta decizie respectă cerințele principiului subsidiarității, prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut la articolul menționat, prezenta decizie nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea obiectivului în cauză. (9) În conformitate cu articolul 1 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii. (10) Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda participă în conformitate cu articolul 5 din Protocolul de integrare a acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și cu articolul 6 alineatul (2) din Decizia 2002/192/CE a Consiliului[20]. (11) La 24 iulie 2013, Regatul Unit a efectuat notificarea menționată la articolul 10 alineatul (4) primul paragraf din Protocolul (nr. 36) privind dispozițiile tranzitorii, potrivit căreia nu acceptă, în ceea ce privește actele prevăzute la articolul 10 alineatul (1) din protocolul menționat, atribuțiile instituțiilor menționate la articolul 10 alineatul (1) din protocolul respectiv. Prin urmare, toate actele menționate la articolul 10 alineatul (1) din protocolul menționat încetează să se aplice Regatului Unit de la data de 1 decembrie 2014. La 20 noiembrie 2014, Regatul Unit a efectuat notificarea menționată la articolul 10 alineatul (5) din protocolul menționat. Regatul Unit și-a notificat, cu efect de la 1 decembrie 2014, dorința de a participa la 35 de acte care în mod contrar ar fi încetat să i se mai aplice începând de la aceeași dată, în temeiul articolului 10 alineatul (4) din protocolul menționat. Lista celor 35 de acte notificate nu include actele menționate în prezenta decizie. Prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii. (12) În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei în ceea ce privește asocierea acestor state în vederea punerii în aplicare, a asigurării respectării și dezvoltării acquis­ului Schengen[21], care se încadrează în domeniul prevăzut la articolul 1 din Decizia 1999/437/CE a Consiliului[22]. (13) În ceea ce privește Elveția, prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului încheiat între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[23], care se încadrează în domeniul prevăzut la articolul 1 din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/149/JAI a Consiliului[24]. (14) În ceea ce privește Liechtenstein, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[25], care se încadrează în domeniul prevăzut la articolul 1 din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/349/UE a Consiliului[26], ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Abrogarea actelor caduce Deciziile SCH/Com-ex (93)14 și (98) 52 ale Comitetului executiv, Declarația SCH/Com-ex (97) decl. 13 rev. 2 a Comitetului executiv și Decizia 2008/173/CE se abrogă. Articolul 2 Intrarea în vigoare Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Adoptată la Bruxelles, Pentru Parlamentul European, Pentru Consiliu, Președintele Președintele [1] JO C 321, 31.12.2003, p. 1. [2] COM(2014) 368 final, 18.6.2014. [3] Decizia Comitetului executiv din 14 decembrie 1993 privind îmbunătățirea practicii cooperării judiciare pentru combaterea traficului de droguri [SCH/Com-ex (93) 14] (JO L 239, 22.9.2000, p. 427). [4] Convenția din 29 mai 2000, elaborată de Consiliu în temeiul articolului 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană, cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene și Protocolul la Convenția cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene, elaborat de Consiliu în temeiul articolului 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 326, 21.11.2001). [5] Declarația Comitetului executiv din 9 februarie 1998 privind răpirea minorilor [SCH/Com-ex (97) decl. 13 rev. 2] (JO L 239, 22.9.2000, p. 436). [6] Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul frontierelor Schengen) (JO L 105, 13.4.2006, p. 1­32). [7] Decizia de punere în aplicare 2013/115/UE a Comisiei din 26 februarie 2013 privind Manualul SIRENE și alte măsuri de punere în aplicare a Sistemului de informații Schengen de a doua generație (SIS II) (JO L 71, 14.3.2013, p. 1). [8] Decizia Comitetului executiv din 16 decembrie 1998 privind Manualul de cooperare transfrontalieră a organelor de poliție [SCH/Com-ex (98) 52] (JO L 239, 22.9.2000, p. 408). [9] 15785/2/10 REV 2, 25 ianuarie 2011. [10] 10505/2/09 REV 2, 3 septembrie 2009. [11] 10504/2/09 REV 2, 17 iulie 2009. [12] Decizia 2008/173/CE a Consiliului din 18 februarie 2008 privind testele Sistemului de Informații Schengen din a doua generație (SIS II) (JO L 57, 1.3.2008, p. 14). [13] Decizia Comitetului executiv din 14 decembrie 1993 privind îmbunătățirea practicii cooperării judiciare pentru combaterea traficului de droguri [SCH/Com-ex (93) 14] (JO L 239, 22.9.2000, p. 427). [14] Convenția din 29 mai 2000, elaborată de Consiliu în temeiul articolului 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană, cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene (JO C 197, 12.7.2000, p. 3) și Protocolul la Convenția cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene, elaborat de Consiliu în temeiul articolului 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană (JO C 326, 21.11.2001, p. 1). [15] Declarația Comitetului executiv din 9 februarie 1998 privind răpirea minorilor [SCH/Com-ex (97) decl. 13 rev. 2] (JO L 239, 22.9.2000, p. 436). [16] Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul frontierelor Schengen) (JO L 105, 13.4.2006, p. 1). [17] Decizia de punere în aplicare 2013/115/UE a Comisiei din 26 februarie 2013 privind Manualul SIRENE și alte măsuri de punere în aplicare a Sistemului de informații Schengen de a doua generație (SIS II) (JO L 71, 14.3.2013, p. 1). [18] Decizia Comitetului executiv din 16 decembrie 1998 privind Manualul de cooperare transfrontalieră a organelor de poliție [SCH/Com-ex (98) 52] (JO L 239, 22.9.2000, p. 408). [19] Decizia 2008/173/CE a Consiliului din 18 februarie 2008 privind testele Sistemului de Informații Schengen din a doua generație (SIS II) (JO L 57, 1.3.2008, p. 14). [20] JO L 64, 7.3.2002, p. 20. [21] JO L 176, 10.7.1999, p. 36. [22] Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite modalități de aplicare a Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei în ceea ce privește asocierea acestor două state în vederea punerii în aplicare, a asigurării respectării și dezvoltării acquis-ului Schengen (JO L 176, 10.7.1999, p. 31). [23] JO L 53, 27.2.2008, p. 52. [24] Decizia 2008/149/JAI a Consiliului din 28 ianuarie 2008 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 53, 27.2.2008, p. 50). [25] JO L 160, 18.6.2011, p. 3. [26] Decizia 2011/349/UE a Consiliului din 7 martie 2011 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, în special în ceea ce privește cooperarea judiciară în materie penală și cooperarea polițienească (JO L 160, 18.6.2011, p. 1).