[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 21.4.2010

COM(2010)163 final

COMUNICAREA COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU ȘI COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL

Taxe și dezvoltareCooperarea cu țările în curs de dezvoltare în ceea ce privește promovarea bunei guvernanțe în chestiuni fiscale

SEC(2010)426

INTRODUCERE

La 28 aprilie 2009, Comisia Europeană a emis o comunicare privind promovarea bunei guvernanțe în chestiuni fiscale[1], pentru a prezenta acțiuni concrete ce ar putea fi efectuate în scopul unei mai bune promovări a principiilor bunei guvernanțe în domeniul fiscal (transparență, schimb de informații și concurență loială în domeniul fiscal), atât în cadrul Uniunii Europene, cât și în țările terțe. Obiectivul general este îmbunătățirea cooperării fiscale și combaterea fraudei și evaziunii fiscale pe o arie geografică amplă. Acest obiectiv este conform, de asemenea, cu Declarațiile de la Monterrey[2] și Doha[3] în care scurgerile de capital și fluxurile financiare ilicite au fost identificate în mod explicit ca fiind un obstacol major în mobilizarea veniturilor interne pentru dezvoltare. Potrivit unei comisii guvernamentale norvegiene, fluxurile financiare ilicite provenind din țările în curs de dezvoltare au însumat între 641 și 979 miliarde USD în 2006, adică de cel puțin șapte ori mult decât asistența oficială pentru dezvoltare[4]. Acest lucru este facilitat de sisteme de impozitare vulnerabile la practici fiscale dăunătoare și jurisdicții necooperante. Rezolvarea acestei probleme necesită eforturi comune, atât din partea țărilor în curs de dezvoltare, cât și din partea țărilor dezvoltate pentru a pune în aplicare principiile bunei guvernanțe în domeniul fiscal, sporind astfel și perspectivele de creștere economică și de reducere a sărăciei în țările în curs de dezvoltare, consolidând în același timp sistemele fiscale la nivel global. La 18 mai 2009, ținând seama, de asemenea, de Comunicarea Comisiei privind Ajutarea țărilor în curs de dezvoltare pentru a face față crizei[5], Consiliul Afaceri Generale și Relații Externe a invitat Comisia să propună acțiuni concrete ale UE “ cu privire la dialogul cu țările în curs de dezvoltare și la asistența acordată acestora pentru promovarea bunei guvernanțe în chestiuni fiscale și a unor sisteme fiscale naționale mai eficiente, în vederea îndeplinirii obiectivelor de dezvoltare ”. Aceasta reprezintă, de asemenea o prioritate-cheie pentru G8 și G20.

Prezenta comunicare urmărește îmbunătățirea sinergiilor dintre politicile fiscale și cele de dezvoltare, propunând căile prin care UE ar putea ajuta țările în curs de dezvoltare la crearea unor sisteme și administrații fiscale eficiente, echitabile și durabile, astfel încât să stimuleze mobilizarea resurselor interne într-un mediu internațional în schimbare. Parlamentul European și-a exprimat sprijinul ferm în această privință.

1. CONSOLIDAREA BUNEI GUVERNANțE ÎN CHESTIUNI FISCALE ÎN țăRILE ÎN CURS DE DEZVOLTARE

În multe țări în curs de dezvoltare, furnizarea durabilă de servicii publice, necesară pentru atingerea și menținerea Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului (ODM), necesită o creștere a veniturilor interne. Ponderea impozitelor în PIB variază între 10 și 20%, spre deosebire de 25-40% în țările dezvoltate. Creșterea veniturilor interne creează nu numai marja suplimentară pentru susținerea cheltuielilor legate de ODM, ci permite unei țări să-și asume opțiunile de politică. Astfel cum s-a subliniat în Declarația de la Doha, mobilizarea resurselor financiare interne pentru dezvoltare este esențială în cadrul parteneriatului global pentru dezvoltare durabilă, în special în sprijinul ODM. Pentru țările în curs de dezvoltare, acest parteneriat înseamnă consolidarea eforturilor pentru mobilizarea resurselor interne în scopul finanțării priorităților de dezvoltare, iar pentru donatori înseamnă respectarea angajamentelor privind furnizarea unei asistențe pe termen lung și previzibile pentru îndeplinirea obiectivelor convenite pe plan internațional cu privire la reducerea sărăciei. Comisia își asumă această responsabilitate partajată reciproc, sporind continuu asistența pentru dezvoltare acordată prin sprijin bugetar, inclusiv prin modalități inovatoare de ajutor, cum ar fi contractele OMD încheiate cu o serie de țări ACP.

Mai mult, impozitarea este esențială pentru consolidarea statului și promovarea conceptului de cetățenie. Buna guvernanță în chestiuni fiscale nu poate fi exportată sau impusă din exterior. Un guvern responsabil trebuie să îndeplinească nevoile de bază ale cetățenilor, în caz contrar poate risca pierderea legitimității și a sprijinului public. UE s-a angajat să respecte principiile conform cărora strategiile și programele de dezvoltare aparțin țărilor partenere. În sprijinirea țărilor în curs de dezvoltare în acest domeniu, Uniunea Europeană s-a angajat, de asemenea, să respecte principiile răspunderii reciproce, prevăzute în Declarația de la Paris privind eficacitatea ajutorului. O guvernanță fiscală mai bună în țările în curs de dezvoltare va spori dorința contribuabililor UE de a sprijini ajutorul pentru dezvoltare.

1.1. Dificultăți întâlnite de țările în curs de dezvoltare

1.1.1. Factori interni

Atunci când încearcă să-și crească veniturile fiscale interne, țările în curs de dezvoltare se confruntă adesea cu mai multe constrângeri legate de:

- structura și competitivitatea economiei lor (de exemplu, sectoarele informale de mari dimensiuni, preponderența agriculturii asupra industriei și serviciilor);

- instabilitatea politică și macroeconomică, furnizarea unor servicii publice de slabă calitate, gestionarea necorespunzătoare a finanțelor publice, incidența corupției, guvernanța slabă și un stat de drept deficitar, inclusiv în regiunile bogate în resurse și, deosebit de grav, în țările care se confruntă cu situații de fragilitate;

- caracteristicile sistemului fiscal și administrarea acestuia, care pot explica eficacitatea redusă și capacitatea de reacție limitată ale reformelor fiscale:

- baza de impozitare limitată, care determină adeseori o distribuire inegală a sarcinii fiscale între factorii economici și contribuabili;

- echilibrul dintre impozitele directe/indirecte care nu reflectă întotdeauna în mod adecvat structura economiei;

- legătura slabă între politica fiscală și administrația fiscală;

- incapacitatea administrațiilor fiscale de a exploata și de a supraveghea sistemul fiscal, ceea ce poate cauza nerespectarea obligațiilor fiscale și colectarea inadecvată a acestora.

1.1.2. Factori internaționali

Integrarea tot mai mare a piețelor internaționale și globalizarea economică afectează, de asemenea, eficacitatea sistemelor fiscale naționale:

- punerea în aplicare a normelor fiscale interne devine dificilă într-o lume caracterizată printr-o mobilitate geografică tot mai mare a contribuabililor, printr-un volum tot mai mare al schimburilor comerciale și al fluxurilor de capital, precum și prin utilizarea de noi tehnologii;

- tranziția de la sistemele de venituri care depind în mare măsură pe veniturile din taxe vamale la sisteme mai extinse și mai moderne creează probleme de adaptare;

- țările ar putea fi tentate să încurajeze investițiile străine directe prin stimulente fiscale prea costisitoare și derogări care de multe ori nu reușesc să atragă investiții reale și durabile;

- existența jurisdicțiilor necooperante și a practicilor fiscale dăunătoare, atât în țările dezvoltate, cât și în cele în curs de dezvoltare este și în detrimentul țărilor în curs de dezvoltare, nu doar prin faptul că au un impact negativ asupra veniturilor, ci și prin faptul că subminează buna guvernanță și dezvoltarea instituțională.

1.2. Sprijinirea unor sisteme fiscale eficiente, echitabile și durabile

Sistemele fiscale eficiente și echitabile sunt esențiale pentru creșterea economică, reducerea sărăciei, buna guvernanță și dezvoltarea statului. Acestea pot să producă venituri mai mari și mai stabile, investiții mai durabile, precum și îmbunătățirea competitivității economiilor. În special corelarea reformei fiscale cu îmbunătățirea mediului de afaceri este esențială, deoarece facilitează investițiile, comerțul și crearea de locuri de muncă în cadrul mediului de afaceri. Mai mult, în țările care se confruntă cu dificultăți din punct de vedere al capacității, se pare că este deosebit de important să se construiască sisteme fiscale care pot fi ușor de exploatat cu resurse limitate.

Sistemele fiscale eficiente și echitabile sunt esențiale și pentru promovarea democrației și a legitimității statului, deoarece contribuabilii au tendința de a considera că guvernul trebuie să răspund pentru administrarea impozitelor. Aceste sisteme contribuie la crearea unui contract fiscal și social puternic între cetățeni și guvernele acestora, la toate nivelurile, ceea ce încurajează respectarea obligațiilor fiscale, determină îmbunătățirea guvernanței democratice și economice, creșterea veniturilor prin consolidarea creșterii economice și extinderea bazei de impozitare și permite combaterea fraudei și a evaziunii fiscale și facilitează lupta împotriva spălării banilor, corupției și finanțării terorismului.

1.2.1. Asistența pentru reformele fiscale și consolidarea administrațiilor fiscale

Comisia recunoaște că responsabilitatea îmbunătățirii propriilor sisteme și politici în materie de venituri revine în primul rând țărilor în curs de dezvoltare, în funcție de propriile situații și opțiuni economice și politice. Există o serie de provocări care trebuie rezolvate atunci când se construiesc sistemele fiscale și se consolidează administrațiile fiscale:

- nivelul corespunzător și echilibrul între impozitele directe și cele indirecte, domeniul de aplicare a bazei de impozitare și distribuția sarcinii fiscale având în vedere structura economiei, potențialul de a genera venituri durabile, precum și nevoile sociale ale țării;

- integrarea economiei informale, a investițiilor productive,precum și facilitarea creării de locuri de muncă, în special în microîntreprinderi și în întreprinderile mici;

- instituirea unui cadru juridic stabil, a sistemelor fiscale transparente și a administrațiilor fiscale responsabile, precum și asigurarea unor proceduri simplificate și a unor costuri de conformitate reduse;

- dotarea administrațiilor fiscale cu mijloacele necesare pentru a prelucra în mod eficient informațiile fiscale și pentru a asigura respectarea obligațiilor fiscale de către toți actorii economici, atât naționali, cât și internaționali.

1.2.2. Promovarea responsabilității naționale și a gestionării finanțelor publice

Consolidarea asumării și responsabilității naționale se află în fruntea cadrului UE de cooperare pentru dezvoltare, având în vedere accentul pus pe utilizarea sistemelor naționale pentru furnizarea de ajutor, inclusiv utilizarea sprijinului bugetar. Acest lucru presupune respectarea mai consecventă a principiilor privind buna gestionare a finanțelor publice și transparența acesteia, inclusiv în ceea ce privește fluxurile de venituri rezultate din proiectele referitoare la resursele minerale[6]. Este important să se promoveze în continuare o mai mare transparență în pregătirea bugetului, inclusiv cu privire la subvențiile prevăzute prin scutiri de taxe, precum și transmiterea către parlamente a rapoartelor privind execuția bugetară și a rapoartelor de audit. Este necesară mai multă atenție pentru consolidarea expertizei tehnice a parlamentelor, astfel încât acestea să poată evalua și participa în mod substanțial la întocmirea și supravegherea bugetelor naționale, inclusiv cu privire la veniturile interne obținute din extracția resurselor și la domeniul fiscal. Ar trebui consolidată capacitatea autorităților locale de a colecta impozite și de a răspunde față de cetățeni în ceea ce privește cheltuielile publice locale.

Actorii nestatali, cum ar fi mediul academic, grupurile de reflecție, ONG-urile și mass-media, precum și contribuabilii, dețin un rol important în crearea forurilor publice pentru discuții informate și în asigurarea controlului public al guvernanței fiscale.

1.2.3. Consolidarea transparenței și a cooperării în mediul fiscal internațional

Într-o economie din ce în ce mai globală, este din ce în ce mai greu pentru sistemele naționale de impozitare să funcționeze eficient în absența cooperării internaționale. Acest fapt poate da naștere la tensiuni în ceea ce privește competențele fiscale, situație care poate fi rezolvată prin aderarea la principii internaționale.

O serie de țări în curs de dezvoltare susțin că propria capacitate de mobilizare a veniturilor interne este afectată atât de frauda cât și evaziunea fiscală internațională, în special din cauza transferului activelor și profitului către jurisdicții fiscale atractive și/sau necooperante sau prin intermediul acestora. Întrucât corporațiilor multinaționale nu li se solicită divulgarea datelor financiare pentru fiecare țară în parte, întreprinderile pot încerca să-și diminueze obligațiile fiscale în țările în curs de dezvoltare, în special prin intermediul practicilor de stabilire a prețurilor de transfer. Țările G20 au convenit să depună eforturi cu privire la aplicarea la nivel internațional a normelor de transparență în chestiuni fiscale și financiare și au solicitat în mod repetat instituțiilor de standardizare de a prezenta un set unic de standarde contabile globale de înaltă calitate. UE încearcă să obțină un acord din partea tuturor țărilor, în special din partea țărilor partenere, cu privire la principiile de bază ale bunei guvernanțe în domeniul fiscal (transparența sistemului fiscal, schimbul de informații și principiul concurenței loiale în domeniul fiscal), principii deja respectate în statele sale membre[7]. Acest lucru ar spori capacitatea statelor membre și a țărilor partenere de a lupta împotriva fraudei și evaziunii fiscale internaționale, precum și de a lua inițiative suplimentare la nivel internațional.

Pe baza politicii UE privind multilateralismul efectiv, Comisia subliniază importanța dezvoltării și respectării ulterioare a principiilor și standardelor globale privind transparența și schimbul de informații. Teoretic, acest lucru necesită stabilirea de convenții globale, cu angajamente obligatorii pentru toți semnatarii tratatului. Pentru moment trebuie să fie întreprinse eforturi pentru utilizarea eficientă a cadrelor existente de cooperare regională stabilite, de exemplu, cu țările din Africa, zona Caraibelor și Pacific (ACP), din America Latină și din regiunile care intră sub incidența politicii de vecinătate, astfel încât să poată fi introduse cele mai bune practici în domeniul bunei guvernanțe fiscale și să fie extinse la nivelul regional corespunzător. De asemenea, Comisia va consolida transparența prin prezentarea unei comunicări privind responsabilitatea socială a întreprinderilor (RSI), în care va analiza modalitatea de a crea un sistem de comunicare obligatorie a datelor privind guvernanța în cadrul contabilității anuale.

Țărilor în curs de dezvoltare trebuie să li se ofere posibilitatea de a participa mai eficient în structurile și procesele de cooperare fiscală internațională. Acest lucru le-ar permite să negocieze acorduri relevante, inclusiv în ceea ce privește schimbul de informații în domeniul fiscal, la nivel multilateral, regional și/sau la nivel bilateral, oricare dintre acestea ar fi mai potrivit și eficace.

2. VALORIFICAREA INSTRUMENTELOR UE PENTRU CONSOLIDAREA SPRIJINULUI ACORDAT

Progresele înregistrate cu privire la consolidarea sistemelor fiscale pe piața internă și la creșterea veniturilor interne în țările în curs de dezvoltare au fost mai degrabă modeste în ultimii ani. În opinia Comisiei, comunitatea donatorilor poate realiza mai mult și poate utiliza mai bine fondurile și instrumentele existente, prin instituirea unei abordări mai coerente în acest domeniu.

Comisia subliniază importanța asistenței, inclusiv a cooperării tehnice, la construirea sistemelor fiscale ale țărilor în curs de dezvoltare și la punerea în aplicare a principiilor bunei guvernanțe în domeniul fiscal. De exemplu, în 2009, Comisia a alocat 117 milioane EUR pentru activități în derulare și a angajat o sumă suplimentară de 49 de milioane EUR destinată unor proiecte noi pentru a sprijini gestionarea finanțelor publice, inclusiv politica fiscală și administrarea fiscală în țările în curs de dezvoltare[8]. Statele membre ale UE și alți donatori acordă un sprijin important și în acest domeniu.

Următoarea abordare ar trebui să contribuie la intensificarea sprijinului acordat de UE și de comunitatea internațională pentru sistemele fiscale din țările în curs de dezvoltare.

2.1. Consolidarea și îmbunătățirea eficacității asistenței acordată de UE pentru sistemele fiscale

2.1.1. Introducerea unei abordări mai ample în ceea ce privește administrarea fiscală și reformele fiscale

Pe baza unei abordări mai ample care ia în considerare în special situația economică, economia politică și mediul internațional al țării respective, precum și contextul mai larg al guvernanței și al gestionării finanțelor publice, Comisia propune ca instrumentele relevante în domeniul asistenței să fie îmbunătățite și utilizate optim în cadrele corespunzătoare:

- Fondul European de Dezvoltare (FED) pentru statele din Africa, zona Caraibelor și Pacific (ACP): la momentul încheierii acordurilor de strategie națională și regională se va acorda o atenție deosebită principiilor bunei guvernanțe în domeniul fiscal, luându-se ca bază angajamentele țărilor în materie de guvernanță. Se va pune un accent mai mare asupra veniturilor interne și principiilor de bună guvernanță în chestiuni fiscale, ca parte a angajamentelor și profilelor acestor țări în materie de guvernanță. Țările eligibile pentru ajutor pentru dezvoltare care, după evaluarea bazată pe elaborarea unui profil de guvernanță, își iau angajamente detaliate (Planul de acțiune pentru guvernanță) pot primi o alocare suplimentară în funcție de calitatea angajamentului lor. În acest fel va spori eficiența dialogului în acest domeniu, inclusiv în contextul revizuirilor intermediare și finale și în contextul articolului 8- Dialog politic. În conformitate cu propunerile Comunicării din 2009 privind „promovarea bunei guvernanțe în chestiuni fiscale”, în procesul de revizuire a Acordului de la Cotonou au fost introduse dispoziții importante referitoare la buna guvernanță în domeniul fiscal și la reformele fiscale;

- Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare (ICD) și Instrumentul european de vecinătate și de parteneriat (IEVP): se va acorda o atenție deosebită integrării eficiente a veniturilor interne și a principiilor bunei guvernanțe în chestiuni fiscale în programarea, implementarea și monitorizarea pachetelor naționale și regionale, în conformitate cu prioritățile prezentate în Documentele strategice, inclusiv în contextul structurilor politice relevante și dialogurilor de politică în domeniu, stabilite cu țările partenere;

- sprijin pentru organismele naționale de supraveghere, parlamentele și actorii nestatali, în vederea elaborării și difuzării de lucrări de calitate cu privire la frauda fiscală și la impactul acesteia, pentru a asigura controlul public asupra gestionării finanțelor publice, inclusiv rezultatele obținute în domeniul guvernanței fiscale și pentru a ajuta la elaborarea politicilor, atunci când este cazul și când este fezabil.

Acest accent sporit și extins în materie fiscală necesită crearea unei expertize mai ample la nivelul UE și o mai mare coerență în ceea ce privește alocarea și utilizarea resurselor.

2.1.2. Sprijinirea inițiativelor multilaterale și regionale

În cazul în care este necesar, ar trebui să se acorde sprijin inițiativelor multilaterale și regionale privind administrarea fiscală și reformele fiscale. Comisia salută crearea forurilor regionale, cum ar fi Forumul african privind administrarea fiscală (African Tax Administration Forum) și Centrul Inter-American al administrațiiore fiscale (Inter-American Centre of Tax Administrations), care vizează promovarea îmbunătățirii administrațiilor fiscale prin schimb de experiență, analiză comparativă și evaluarea între egali (inter pares) a celor mai bune practici. Comisia va lua în considerare alocarea unui sprijin financiar pentru aceste inițiative, inclusiv prin fondurile regionale intra-ACP.

Comisia consideră că ar trebui să se acorde un sprijin mai mare centrelor tehnice regionale IMF astfel încât țările în curs de dezvoltare să beneficieze de o cooperare tehnică cu obiective concrete și adaptată în funcție de cerere, în domeniul administrării fiscale. În plus, se are în vedere, inclusiv de către statele membre, necesitatea unui sprijin pentru Fondul fiduciar al FMI menit să contribuie la extinderea cooperării tehnice în domeniul gestionării veniturilor pentru a fi incluse țările în curs de dezvoltare.

În regiunile bogate în resurse, Comisia, în special prin intermediul FED, precum și statele membre, ar trebui să consolideze sprijinul pentru Inițiativa pentru transparență în industria extractivă (ITIE), care a avut un rol esențial în consolidarea guvernanței prin îmbunătățirea transparenței și a răspunderii, prin comunicarea datelor privind încasările la bugetul de stat și plățile efectuate de întreprinderi aferente extracției resurselor.

2.1.3. Consolidarea gestionării finanțelor publice în contextul sprijinului bugetar

Structura programelor de sprijin bugetar facilitează dialogul politic, măsurarea rezultatelor și dezvoltarea capacității în vederea îmbunătățirii sistemelor de venituri și colectării acestora. Procesele și instrumentele dezvoltate pentru gestionarea finanțelor publice (GFP) sunt relevante, de asemenea, pentru mobilizarea veniturilor. Cadrul de răspundere financiară privind cheltuielile publice (RFCP), care include indicatori privind veniturile, oferă o soluție în acest sens. În ceea ce privește țările ACP, revizuirea Acordului de la Cotonou facilitează dezvoltarea instituțională și sprijinul pentru dezvoltarea capacităților în materie de reforme fiscale și bună guvernanță fiscală și, în același timp, creează stimulente pentru angajarea pe calea reformelor în domeniul gestionării finanțelor publice, inclusiv în domeniul veniturilor, astfel încât țările respective să fie eligibile pentru sprijin bugetar.

UE ar trebui să încurajeze guvernele partenere să dezvolte programe de reformă, inclusiv în regiunile bogate în resurse și în contextul sprijinului acordat autorităților locale, definind în mod clar obiectivele reformelor în domeniul politicii fiscale și al administrației fiscale. Un program de reformă structurat va facilita trecerea de la proiecte fragmentate către o abordare care să vizeze o mai bună coordonare a donatorilor.

2.1.4. Aprofundarea integrării regionale

Integrarea regională este esențială pentru țările în curs de dezvoltare, fiind un element-cheie al cooperării UE. Crearea uniunilor vamale și adoptarea tarifelor vamale comune într-o serie de domenii, precum și semnarea acordurilor de parteneriat economic cu UE aduc beneficii economice substanțiale pentru țările partenere, dar și noi provocări, în special necesitatea transferării bazei de resurse de la tarifele vamale comune către alte tipuri de impozitare. Organizațiile regionale au adoptat criterii de convergență macroeconomică, inclusiv obiective în materie de venituri fiscale, au luat măsuri pentru a stabili cote de TVA și coduri de investiții armonizate și au introdus linii directoare cu privire la consolidarea altor forme de impozitare, creșterea eficienței serviciilor fiscale transfrontaliere și respectarea principiului transparenței. Comisia consideră că ar trebui consolidat sprijinul pentru continuarea procesului de integrare regională în regiunile partenere, în special prin programe orientative adecvate, puse în aplicare în parteneriat cu organizațiile regionale în cauză.

2.1.5. O mai bună coordonare a donatorilor

Comisia intenționează să amelioreze coordonarea donatorilor la nivelul UE și la nivel internațional.

La nivelul UE, Codul de conduită al UE privind complementaritatea și diviziunea muncii în politica de dezvoltare[9] prezintă principiile directoare privind diviziunea muncii. Aceste principii, inclusiv noțiunea de donator principal și acordurile de cooperare delegată/parteneriat delegat ar trebui aplicate domeniului fiscal. Comisia și statele membre ar trebui să-și coordoneze sprijinul pentru prioritățile guvernamentale, luând în considerare expertiza specifică și evitarea suprapunerii.

Printr-o diviziune a muncii eficientă la nivel de donator, în general, sau între partenerii UE, în special, se poate pune în practică o asistență fiscală guvernamentală orientată în mod corespunzător, în același timp fiind respectate pe deplin principiile eficacității ajutorului. Ar trebui asigurată în continuare o strânsă colaborare cu Banca Europeană de Investiții (BEI), precum și coerența între prioritățile de politică ale UE în domeniul fiscal și intervențiile relevante ale BEI și ale altor instituții financiare internaționale (IFI)[10].

La nivel internațional, ar trebui îmbunătățită, de asemenea, coordonarea donatorilor în domeniul asistenței fiscale, îmbunătățită, în special prin intermediul Dialogului internațional privind fiscalitatea (ITD), care are include membrii din Comisia Europeană, FMI, OCDE, ONU și Banca Mondială.

2.2. Măsuri pentru dezvoltarea unui mediu fiscal internațional transparent, de cooperare și echitabil

Comisia este convinsă că frauda fiscală și evaziunea fiscală nu pot fi abordate în mod corespunzător fără cooperare fiscală internațională într-un mediu în care țările dezvoltate și cele în curs de dezvoltare să poată beneficia de inițiativele internaționale și să contribuie la acestea din urmă.

2.2.1. Promovarea participării țărilor în curs de dezvoltare la forurile internaționale relevante

Este necesară sprijinirea țărilor în curs de dezvoltare în lupta lor împotriva ieșirilor de capital ilicite și o implicare mai puternică a țărilor în curs de dezvoltare în dialogul și cooperarea în domeniul fiscal la nivel internațional, inclusiv în procesul de stabilire a normelor. De asemenea, ar trebui discutate normele de cooperare internațională în domeniul fiscal, în cadrul unui forum în care să fie reprezentate atât țările dezvoltate, cât și cele în curs de dezvoltare.

În acest scop, Comisia susține intensificarea dialogului și a cooperării internaționale în chestiuni fiscale, în special printr-o participare mai amplă a țărilor în curs de dezvoltare la forurile globale internaționale OCDE privind transparența, schimbul de informații și respectiv dezvoltarea. În plus, Comisia încurajează cooperarea intensificată între Comitetul de asistență pentru dezvoltare al OCDE și Comitetul pentru chestiuni fiscale al OCDE, Comitetul de experți privind cooperarea internațională în chestiuni fiscale al ONU, dialogul internațional privind fiscalitatea și, ca platformă informală, pactul fiscal internațional.

Au fost luate deja măsuri concrete în cadrul revizuirii aflate în derulare a Acordului de la Cotonou pentru sprijinirea țărilor ACP de a participa la structurile internaționale de cooperare fiscală și de a pune în aplicare cele mai bune practici în chestiuni fiscale, inclusiv a principiului transparenței și a schimbului de informații.

2.2.2. Sprijinirea adoptării și punerii în aplicare a standardelor internaționale

Comisia consideră că acțiunea UE ar trebui să se concentreze pe încurajarea și sprijinirea țărilor în curs de dezvoltare pentru ca acestea să adopte și să pună în aplicare standardele internaționale din domeniul fiscal.

În ceea ce privește principiile bunei guvernanțe în chestiuni fiscale:

- Comisia va sprijini în continuare adoptarea acestora prin acorduri relevante între UE și partenerii acesteia, în conformitate cu concluziile ECOFIN din 14 mai 2008;

- Comisia va oferi sprijin pentru adoptarea acestora și punerea în aplicare la nivel regional și național, inclusiv prin cooperarea tehnică în cazul în care este solicitată, și prin:

- consolidarea capacității de a încheia și pune în aplicare acorduri privind schimbul de informații în domeniul fiscal („Tax Information Exchange Agreements”-TIEA) și, după caz, convențiile privind evitarea dublei impuneri („Double Taxation Conventions”-DTC), inclusiv prin intermediul unor mecanisme multilaterale;

- adaptarea cadrului juridic și îmbunătățirea capacității de administrare fiscală, după caz;

- schimbul de experiență în cooperarea fiscală internațională, dobândită prin intermediul unor instrumente aplicabile, cum ar fi Directiva UE privind impunerea veniturilor din economii, astfel încât să se analizeze pertinența și fezabilitatea acordurilor multilaterale și schimbul automat de informații pentru țările în curs de dezvoltare.

Comisia va încuraja cercetarea în domeniul abordărilor inovatoare cu privire la punerea în aplicare de către țările în cursw de dezvoltare a orientărilor OCDE privind prețurile de transfer, cum ar fi asistența din partea altor țări în ceea ce privește aplicarea normelor sau audituri fiscale efectuate în comun de către administrațiile statelor în curs de dezvoltare. De asemenea, în opinia Comisiei, este necesar să se consolideze capacitățile de evaluare din administrațiile fiscale din țările partenere, în ceea ce privește punerea în aplicare a principiului valorii de piață.

Pentru a spori transparența și facilita accesul la datele relevante de către administrațiile fiscale din țările în curs de dezvoltare, există un interes tot mai mare în stabilirea unui standard de raportare pentru fiecare țară în parte („country-by-country reporting”-CBCR) pentru întreprinderile multinaționale care funcționează în țările în curs de dezvoltare. Comisia sprijină încheierea la timp de către OCDE a lucrărilor aflate în curs cu privire la orientările CBCR, care ulterior se menționează în Orientările OCDE pentru întreprinderile multinaționale și în Principiile OCDE privind guvernanța corporativă. Mai mult, Comisia sprijină activitatea de cercetare întreprinsă în prezent de către Comitetul pentru standardele internaționale de contabilitate („International Accounting Standards Board”) cu privire la posibila includere a CBCR în Standardul internațional de raportare financiară pentru industriile extractive și încurajează cercetarea în continuare cu privire la alte metode care ar putea fi folosite pentru a ajuta autoritățile țărilor în curs de dezvoltare să evalueze în mod corect și la costuri reduse obligațiile fiscale ale contribuabililor lor.

3. CONCLUZII șI RECOMANDăRI

Comisia propune:

- consolidarea sprijinului pentru mobilizarea veniturilor interne în țările în curs de dezvoltare, în contextul eforturilor sale mai ample de a consolida buna guvernanță și gestionarea finanțelor publice în aceste țări, prin:

- sporirea eficacității sprijinului pentru capacitatea țărilor în curs de dezvoltare de a crește veniturile interne conform principiilor bunei guvernanțe în domeniul fiscal. Aceasta se va realiza în special printr-o abordare mai cuprinzătoare în sprijinul reformelor fiscale și al administrării fiscale, printr-un sprijin sporit pentru inițiativele regionale și internaționale, determinate de cerere, carea vizează dezvoltarea capacităților, inclusiv inițiativele EITI și FMI, și printr-o mai bună coordonare a donatorilor, la nivelul UE și la nivel internațional;

- utilizarea mai eficientă a instrumentelor de dialog și de evaluare relevante, de exemplu, criteriile, profilele și planurile de acțiune privind guvernanța, pentru a asigura o monitorizare eficientă a problemelor privind veniturile interne și a angajamentelor privind buna guvernanță în domeniul fiscal;

- o mai bună integrare a aspectelor fiscale în momentul evaluării eligibilității sprijinului bugetar și al acordării de sprijin pentru reformele privind gestionarea finanțelor publice;

- consolidarea capacităților de monitorizare în țările în curs de dezvoltare în ceea ce privește lupta împotriva fluxurilor financiare ilicite, inclusiv prin acordarea de sprijin pentru actorii nestatali;

- sprijinirea instituțiilor regionale și a țărilor angajate în procesul de integrare economică regională și de liberalizare a comerțului, precum și consolidarea capacității lor de a îmbunătăți mobilizarea veniturilor fiscale interne;

- promovarea principiilor bunei guvernanțe în chestiuni fiscale, precum și sprijinirea țărilor în curs de dezvoltare pentru a lupta împotriva fraudei fiscale și altor practici fiscale dăunătoare prin:

- încurajarea și sprijinirea unei cooperări mai strânse între organismele relevante ale OCDE și ONU atunci când stabilesc standarde internaționale în domeniul cooperării fiscale, ținând seama de nevoile și capacitățile specifice ale țărilor în curs de dezvoltare;

- includerea, după caz, a unei trimiteri specifice la consolidarea sistemelor de impozitare și la principiile bunei guvernanțe în domeniul fiscal, în toate acordurile de cooperare pentru dezvoltare încheiate cu părți terțe;

- furnizarea de cooperare tehnică pentru țările în curs de dezvoltare care s-au angajat să respecte principiile bunei guvernanțe în domeniul fiscal, astfel încât acestea să poată încheia și să pună în aplicare Acordul privind schimbul de informații în domeniul fiscal și, după caz, convențiile privind evitarea dublei impuneri;

- sprijinirea adoptării și punerii în aplicare a Orientărilor OCDE privind prețurile de transfer în țările în curs de dezvoltare;

- sprijinirea activității de cercetare continue în cadrul cerinței de raportare pentru fiecare țară în parte, astfel cum se prevede într-o normă privind raportarea pentru întreprinderile multinaționale, cu precădere în industria extractivă.

-

[1] COM (2009) 201.

[2] Conferința „Monterrey Financing for Development Conference”, 2002.

[3] Conferința „Doha Financing for Development Conference”, 2008.

[4] Raportul comisiei guvernamentale norvegiene “Tax Havens and Development”, iunie 2009 (paradisurile fiscale și dezvoltarea).

[5] COM(2009) 160, 2.4.2009

[6] Inițiativa privind materiile prime - COM(2008) 699, 4.11.2008.

[7] COM(2009) 160 și 201, precum și concluziile ECOFIN din 14 mai 2008.

[8] Aceste sume cuprind următoarele activități: politică fiscală și planificare; sprijin pentru ministerele de finanțe; consolidarea răspunderii financiare și manageriale; gestionarea cheltuielilor publice; îmbunătățirea sistemelor de gestiune financiară; politica fiscală și administrarea fiscală, întocmirea bugetului; relații fiscale interguvernmentale, audit public, datoria publică.

[9] COM (2007) 72.

[10] IFI trebuie să efectueze o verificare amplă, pentru a evita utilizarea directă sau prin intermediari a fondurilor UE în centrele financiare extrateritoriale („offshore”) din așa-numitele paradisuri fiscale sau în oricare altă jurisdicție, pentru a se sustrage de la plata impozitului în țările beneficiare și în statele membre UE sau în legătură cu evaziunea fiscală și frauda fiscală.