P9_TA(2020)0320

Consolidarea libertății mass-mediei: protejarea jurnaliștilor în Europa, discursurile de incitare la ură, dezinformarea și rolul platformelor

Rezoluția Parlamentului European din 25 noiembrie 2020 referitoare la consolidarea libertății mass-mediei: protejarea jurnaliștilor în Europa, discursurile de incitare la ură, dezinformarea și rolul platformelor (2020/2009(INI))

(2021/C 425/05)

Parlamentul European,

— având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE),

— având în vedere Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene,

— având în vedere Convenția europeană a drepturilor omului (CEDO),

— având în vedere jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene și a Curții Europene a Drepturilor Omului (CEDO),

— având în vedere Declarația Universală a Drepturilor Omului, Pactul internațional cu privire la drepturile civile și politice (PIDCP), Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva corupției, precum și Convenția UNESCO asupra protecției și promovării diversității expresiilor culturale,

— având în vedere rezoluțiile relevante ale Adunării Generale a ONU, ale Consiliului pentru Drepturile Omului al ONU și rapoartele privind promovarea și protecția dreptului la libertatea de opinie și de exprimare ale raportorului special al ONU, în special cel din 23 aprilie 2020 intitulat „Pandemia și libertatea de opinie și de exprimare”,

— având în vedere Declarația comună din 3 martie 2017 prezentată de către raportorul special al ONU privind libertatea de opinie și de exprimare, reprezentantul Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE) pentru libertatea mass-mediei, raportorul special al Organizației Statelor Americane (OAS) pentru libertatea de exprimare și raportorul special al Comisiei africane pentru drepturile omului și ale popoarelor (ACHPR) privind libertatea de exprimare și accesul la informație, intitulată „Libertatea de exprimare și «știrile false», dezinformarea și propaganda”,

— având în vedere Planul de acțiune al ONU privind siguranța jurnaliștilor și problema impunității,

— având în vedere Comentariul general nr. 34 al Comitetului pentru Drepturile Omului din cadrul ONU cu privire la articolul 19 din PIDCP („libertatea de opinie și de exprimare”),

— având în vedere Agenda 2030 pentru dezvoltare durabilă și angajamentele asumate în cadrul acesteia în ceea ce privește, printre altele, promovarea unor societăți pașnice și favorabile incluziunii pentru o dezvoltare durabilă, inclusiv prin asigurarea accesului public la informații și prin protejarea libertăților fundamentale,

— având în vedere activitatea desfășurată de Consiliul Europei pentru a promova protecția și siguranța jurnaliștilor, inclusiv Recomandarea CM/Rec(2018)1 a Comitetului de Miniștri către statele membre referitoare la pluralismul mass-mediei și transparența proprietății asupra mass-mediei și declarația Comitetului de Miniștri privind sustenabilitatea financiară a jurnalismului de calitate în era digitală, Recomandarea CM/Rec(2016)4 a Comitetului de Miniștri către statele membre referitoare la protecția jurnalismului și la siguranța jurnaliștilor și a altor actori din domeniul mass-mediei și raportul său anual pentru anul 2020, intitulat „Hands off press freedom: Attacks on media in Europe must not become a new normal” (Nu vă atingeți de libertatea presei: atacurile asupra mass-mediei din Europa nu trebuie să devină o normalitate),

— având în vedere Rezoluția 2300 din 1 octombrie 2019 a Adunării Parlamentare a Consiliului Europei (APCE) referitoare la îmbunătățirea protecției avertizorilor în toată Europa,

— având în vedere comunicarea comună a Comisiei și a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate din 10 iunie 2020, intitulată „Combaterea dezinformării în legătură cu COVID-19 – Asigurarea unei informări corecte” (JOIN(2020)0008),

— având în vedere Comunicarea Comisiei din 29 ianuarie 2020 privind Programul de lucru al Comisiei pe 2020 (COM(2020)0027),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 17 iulie 2019, intitulată „Consolidarea statului de drept în cadrul Uniunii: Plan de acțiune” (COM(2019)0343),

— având în vedere Strategia Comisiei privind egalitatea de gen 2020-2025,

— având în vedere comunicarea Comisiei din 26 aprilie 2018 intitulată „Combaterea dezinformării online: o abordare europeană” (COM(2018)0236),

— având în vedere Codul Comisiei de practici privind combaterea dezinformării online, convenit la 26 septembrie 2018,

— având în vedere Recomandarea Comisiei din 1 martie 2018 privind măsuri de combatere eficace a conținutului ilegal online (C(2018)1177),

— având în vedere Planul de acțiune al Comisiei împotriva dezinformării din 5 decembrie 2018,

— având în vedere Codul de conduită al Comisiei privind combaterea discursurilor ilegale de incitare la ură în mediul online, lansat în mai 2016, și a patra rundă de evaluare a acestuia, care a avut drept rezultat documentul „Fișă informativă – a 4-a rundă de monitorizare a Codului de conduită”,

— având în vedere Directiva (UE) 2019/1937 a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2019 privind protecția persoanelor care raportează încălcări ale dreptului Uniunii (1),

— având în vedere Directiva 2010/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 martie 2010 privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale (Directiva privind serviciile mass-media audiovizuale sau DSMAV) (2) și Directiva (UE) 2018/1808 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 noiembrie 2018 de modificare a Directivei 2010/13/UE (3),

— având în vedere Raportul din 2020 al Grupului autorităților europene de reglementare pentru serviciile mass-media audiovizuale, intitulat:„Disinformation: Assessment of the implementation of the Code of Practice” (Dezinformarea: evaluarea punerii în aplicare a Codului de bune practici),

— având în vedere Concluziile Consiliului din 25 mai 2020 privind educația în domeniul mass-mediei într-o lume în continuă schimbare,

— având în vedere Concluziile Consiliului din 14 noiembrie 2018 privind consolidarea conținutului european în economia digitală, care recunosc relevanța conținutului generat de mass-media, „precum și alte sectoare culturale și creative”, ca „elemente esențiale ale dezvoltării sociale și economice a Europei”,

— având în vedere Decizia-cadru 2008/913/JAI din 28 noiembrie 2008 a Consiliului privind combaterea anumitor forme și expresii ale rasismului și xenofobiei prin intermediul dreptului penal (4),

— având în vedere Orientările UE în domeniul drepturilor omului privind libertatea de exprimare online și offline, adoptate la 12 mai 2014, în care libertatea artistică este recunoscută drept o componentă inerentă a libertății de exprimare, alături de libertatea presei,

— având în vedere actualizarea raportului special al Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE) din 24 aprilie 2020 intitulat „Short Assessment of Narratives and Disinformation around the COVID-19/Coronavirus Pandemic” (Evaluare succintă a discursurilor și dezinformării legate de pandemia de COVID-19/Coronavirus),

— având în vedere activitatea desfășurată de Agenția pentru Drepturi Fundamentale a UE (FRA),

— având în vedere concluziile clasamentului mondial al libertății presei, publicate de Reporteri fără Frontiere, și ale Instrumentului de monitorizare a pluralismului mass-mediei al Centrului pentru pluralism și libertate în mass-media al Institutului Universitar European,

— având în vedere rezoluția sa din 17 aprilie 2020 referitoare la acțiunea coordonată a UE pentru combaterea pandemiei de COVID-19 și a consecințelor sale (5),

— având în vedere rezoluția sa din 9 ianuarie 2020 referitoare la audierile în curs în temeiul articolului 7 alineatul (1) din TUE privind Polonia și Ungaria (6),

— având în vedere rezoluția sa din 18 decembrie 2019 referitoare la discriminarea publică și discursurile de incitare la ură împotriva persoanelor LGBTI, inclusiv conceptul de „zone fără LGBTI” (7),

— având în vedere rezoluția sa din 18 decembrie 2019 referitoare la statul de drept în Malta, după recentele dezvăluiri privind asasinarea jurnalistei Daphne Caruana Galizia (8),

— având în vedere rezoluția sa din 28 noiembrie 2019 referitoare la aderarea UE la Convenția de la Istanbul și la alte măsuri de combatere a violenței de gen (9),

— având în vedere rezoluția sa din 10 octombrie 2019 referitoare la ingerințele electorale externe și dezinformarea în procesele democratice naționale și europene (10),

— având în vedere rezoluția sa din 19 septembrie 2019 referitoare la importanța memoriei istorice europene pentru viitorul Europei (11),

— având în vedere rezoluția sa din 28 martie 2019 referitoare la situația statului de drept și lupta împotriva corupției în UE, în special în Malta și Slovacia (12),

— având în vedere rezoluția sa din 16 ianuarie 2019 referitoare la situația drepturilor fundamentale în Uniunea Europeană în 2017 (13),

— având în vedere rezoluția sa din 17 aprilie 2018 referitoare la egalitatea de gen în sectorul mass-mediei din UE (14),

— având în vedere rezoluția sa din 11 septembrie 2018 referitoare la prevenirea și combaterea hărțuirii morale și a hărțuirii sexuale la locul de muncă, în spațiile publice și în viața politică a UE (15),

— având în vedere rezoluția sa din 14 noiembrie 2018 referitoare la necesitatea unui mecanism cuprinzător la nivelul UE pentru protejarea democrației, a statului de drept și a drepturilor fundamentale (16),

— având în vedere rezoluția sa din 25 octombrie 2018 referitoare la folosirea datelor utilizatorilor Facebook de către Cambridge Analytica și impactul asupra protecției datelor (17),

— având în vedere rezoluția sa din 3 mai 2018 referitoare la pluralismul și libertatea mass-mediei în Uniunea Europeană (18),

— având în vedere rezoluția sa din 19 aprilie 2018 referitoare la protecția jurnaliștilor de investigație din Europa: cazul jurnalistului slovac Ján Kuciak și al Martinei Kušnírová (19),

— având în vedere rezoluția sa din 12 decembrie 2017 referitoare la raportul privind cetățenia UE în 2017: consolidarea drepturilor cetățenilor într-o Uniune a schimbărilor democratice (20),

— având în vedere rezoluția sa din 3 octombrie 2017 referitoare la combaterea criminalității informatice (21),

— având în vedere rezoluția sa din 15 iunie 2017 referitoare la platformele online și piața unică digitală (22),

— având în vedere rezoluția sa din 14 martie 2017 referitoare la implicațiile megadatelor asupra drepturilor fundamentale: viața privată, protecția datelor, nediscriminarea, securitatea și impunerea respectării legii (23),

— având în vedere rezoluția sa din 15 noiembrie 2017 referitoare la statul de drept în Malta (24),

— având în vedere rezoluția sa din 25 octombrie 2016 conținând recomandări adresate Comisiei referitoare la crearea unui mecanism al UE pentru democrație, statul de drept și drepturile fundamentale (25),

— având în vedere rezoluția sa din 23 octombrie 2013 referitoare la crima organizată, corupția și spălarea de bani: recomandări cu privire la acțiunile și inițiativele care se impun (26),

— având în vedere studiul din 28 februarie 2019 al Departamentului tematic pentru drepturile cetățenilor și afaceri constituționale din cadrul Parlamentului European intitulat „Dezinformarea și propaganda – impactul asupra funcționării statului de drept în UE și în statele sale membre”,

— având în vedere articolul 54 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere avizul Comisiei pentru cultură și educație,

— având în vedere raportul Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (A9-0205/2020),

A. întrucât libertatea mass-mediei, pluralismul, independența și siguranța jurnaliștilor sunt elemente esențiale ale dreptului la libertatea de exprimare și de informare și sunt vitale pentru funcționarea democratică a UE și a statelor sale membre; întrucât principalele sarcini democratice ale mass-mediei includ consolidarea transparenței și a responsabilității democratice; întrucât mass-media are un rol esențial în societatea democratică, acționând în calitate de „câine de pază” public, contribuind în același timp la informarea și capacitarea cetățenilor, ajutându-i să înțeleagă mai bine peisajul politic și social actual, și stimulând participarea lor conștientă la viața democratică;

B. întrucât criza a scos în evidență rolul esențial pe care l-au jucat jurnaliștii care le oferă cetățenilor informații fiabile și verificate; întrucât, în acest context, ar trebui intensificate eforturile pentru a asigura condiții de lucru sigure și adecvate pentru jurnaliști; întrucât jurnalismul de investigație ar trebui luat în considerare în mod special în contextul combaterii corupției și a administrării defectuoase în UE;

C. întrucât unele state membre limitează libertatea mass-mediei prin mijloace economice, cum ar fi publicitatea publică denaturată în rândul organelor de presă, care modifică concurența, acestea controlând în mod direct mass-media publică pentru a influența deciziile editoriale și pentru a asigura, astfel, loialitatea proguvernamentală; întrucât autoritățile publice ar trebui să adopte un cadru juridic și de reglementare care să favorizeze dezvoltarea unor mijloace de comunicare libere, independente și pluraliste;

D. întrucât toate statele membre trebuie să adere la valorile consacrate în articolul 2 din TUE;

E. întrucât capturarea mass-mediei, lipsa transparenței instituționale, discursul de incitare la ură și dezinformarea sunt din ce în ce mai mult exploatate în scopuri politice, ca instrumente de intensificare a polarizării sociale; întrucât combaterea acestor fenomene nu este relevantă numai pentru domeniul drepturilor omului, ci reprezintă, de asemenea, un factor fundamental pentru apărarea statului de drept și a democrației în UE;

F. întrucât, conform clasamentului mondial al libertății presei din 2020, pandemia de COVID-19 a evidențiat și a amplificat multe alte crize care amenință dreptul la informații raportate în mod liber, independente, diverse și fiabile; întrucât indicele a scos la iveală diferențe semnificative între statele membre individuale, unele figurând la punctaj printre primele clasate la nivel mondial, în timp ce altele s-au situat în coada clasamentului, rezultatul fiind o diferență de peste 100 de locuri între statele membre cele mai performante și statele cele mai slabe; întrucât mai multe state membre au regresat în clasamentele internaționale legate de libertatea presei;

G. întrucât libertatea mass-mediei a fost afectată în ultimii ani și, deși pandemia de COVID-19 a agravat această deteriorare, ea a adus în prim plan, de asemenea, importanța mass-mediei și a dreptului de acces la informații fiabile;

H. întrucât, conform Raportului Digital News din 2019 al Institutului Reuters, nivelul mediu de încredere (la nivel mondial) în știri a scăzut, în general, cu două puncte procentuale, la 42 % în comparație cu 2018, mai puțin de jumătate din respondenți (49 %) declarând că au încredere în mijloacele de informare în masă pe care le utilizează; întrucât încrederea în știrile găsite prin intermediul căutărilor (33 %) și al platformelor de comunicare socială (23 %) rămâne stabilă, dar la un nivel extrem de scăzut;

I. întrucât transparența în ceea ce privește proprietatea asupra mass-mediei reprezintă o condiție prealabilă absolut necesară pentru asigurarea pluralismului mass-mediei și a jurnalismului independent;

J. întrucât jurnaliștii și alți actori din domeniul mass-mediei se confruntă în UE, în continuare, cu violența, amenințările, hărțuirea, presiunea, (auto)cenzura, dezaprobarea publică și chiar cu asasinarea, ca urmare a faptului că își fac meseria de protejare a interesului public; întrucât, în ultimii ani, s-a dezvoltat un model de intimidare din ce în ce mai extins care vizează reducerea la tăcere a jurnaliștilor, fiind necesare în acest sens acțiuni urgente pentru a sprijini rolul esențial al mass-mediei independentă în asigurarea respectării principiilor statului de drept; întrucât asasinarea lui Daphne Caruana Galizia și a lui Ján Kuciak sunt două exemple profund tragice ale măsurii în care jurnaliștii de investigație devin ținte, deoarece dezvăluie fapte de corupție, apără democrația și statul de drept;

K. întrucât amenințările la adresa libertății mass-mediei includ hărțuirea și atacurile îndreptate împotriva jurnaliștilor, sfidarea protecției juridice a acestora și capturarea mass-mediei, precum și acțiunile motivate politic din sectorul mediatic;

L. întrucât jurnalistele se confruntă cu forme specifice de violență bazată pe gen, cum ar fi hărțuirea sexuală și cea online; întrucât peste 70 % din femeile care lucrează în mass-media au suferit mai multe tipuri de hărțuire, de amenințare sau de atac online; întrucât 52 % dintre femei au fost victima acestor tipuri de delicte doar în ultimul an; întrucât hărțuirea online și abuzul au deseori un caracter marcant sexual, nefiind bazate pe conținutul activității victimelor, ci pe trăsăturile lor fizice, pe apartenența culturală sau pe viața lor privată; întrucât aceste amenințări le determină pe jurnaliste să se autocenzureze și au un efect de intimidare asupra libertății presei și a libertății de exprimare; întrucât cercetările găsesc în mod constant dovezi potrivit cărora femeile se află în minoritate în sectoarele media, în special în rolurile creative, fiind grav subreprezentate la nivelurile decizionale înalte (27);

M. întrucât, în mai multe state membre, acțiunile strategice în justiție împotriva mobilizării publice (SLAPP) constituie o practică utilizată în mod constant pentru a-i speria pe jurnaliști astfel încât aceștia să renunțe la investigațiile care vizează corupția și alte chestiuni de interes public;

N. întrucât, pe lângă actele de violență, intimidare și hărțuire îndreptate împotriva jurnaliștilor, autorii infracțiunilor nu sunt urmăriți în justiție, impunitatea având un efect de intimidare; întrucât OSCE semnalează prevalența impunității, având în vedere, de exemplu, că mai puțin de 15 % din cazurile de asasinare a jurnaliștilor sunt soluționate în regiunea OSCE;

O. întrucât dreptul jurnaliștilor de a semnala și de a investiga trebuie consolidat mai mult și protejat în mod eficace;

P. întrucât, pentru a consolida libertatea mass-mediei, sunt necesare informații credibile și detaliate cu privire la sfera și la natura provocărilor cu care se confruntă statele membre și UE în ansamblul său, inclusiv cu privire la cazurile individuale de încălcare a principiilor independenței mass-mediei sau a drepturilor fundamentale ale jurnalistului;

Q. întrucât libertatea artistică este o parte integrantă a dreptului fundamental la libertatea de exprimare, fiind esențială pentru diversitatea culturală și sănătatea democratică a Europei; întrucât atacurile la libertatea artistică se înmulțesc, dar rămân invizibile;

R. întrucât criza mondială provocată de COVID-19 are un impact social și economic devastator asupra sectorului mass-mediei; întrucât mass-media a înregistrat pierderi considerabile ale veniturilor din publicitate; întrucât mii de lucrători media au pierdut sau riscă să își piardă locul de muncă, fie temporar, fie permanent; întrucât acest lucru a avut un impact deosebit de puternic asupra jurnaliștilor și a profesioniștilor independenți din mass-media, al căror număr este în creștere în întreaga UE, constituind deja o proporție semnificativă a tuturor jurnaliștilor și profesioniștilor din mass-media din Europa; întrucât din aceasta derivă un risc grav de a favoriza și mai mult concentrarea informației în mâinile câtorva persoane și de a împiedica răspândirea informațiilor din surse libere și independente; întrucât sustenabilitatea financiară a locului de muncă și independența financiară constituie o componentă esențială a libertății presei;

S. întrucât veniturile din publicitatea digitală aduc adesea beneficii actorilor din afara UE, iar veniturile din mass-media europeană se află în declin puternic, punând în pericol viitorul companiilor de publicitate tradiționale finanțate din publicitate, cum ar fi canalele TV comerciale, ziarele și revistele;

T. întrucât, în unele state membre, ajutoarele de stat pentru mass-media nu au fost acordate într-un mod transparent, ceea ce prezintă un risc serios pentru independența și credibilitatea acesteia;

U. întrucât modelul de afaceri al platformelor sociale, bazat pe publicitatea orientată cu maximă precizie, joacă un rol în răspândirea și amplificarea discursului de incitare la ură, instigând la discriminare și violență, și încurajarea radicalizării, care conduc la extremism violent, inclusiv prin faptul că vehiculează conținuturi ilegale; întrucât combaterea tuturor formelor de intoleranță face parte integrantă din protecția drepturilor omului, astfel cum este dezvoltată de jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului;

V. întrucât pandemia de COVID-19 a dus la stigmatizarea, inclusiv mediatică, a unor persoane deosebit de vulnerabile, ceea ce a favorizat polarizarea societății europene și proliferarea discursurilor de incitare la ură;

W. întrucât fenomenul violenței cibernetice (inclusiv discursurile online de incitare la ură, urmărirea cibernetică și hărțuirea online) este din ce în ce mai răspândit; întrucât femeile care au un rol public, printre alți politicieni, jurnaliști și activiști care luptă pentru drepturile femeilor și pentru drepturile minorităților sexuale, devin ținta principală a hărțuirii cibernetice și a violenței online;

X. întrucât DSMAV obligă autoritățile din fiecare stat membru să se asigure că serviciile mass-media audiovizuale și platformele de partajare a materialelor video iau măsuri pentru a proteja publicul larg împotriva programelor, a materialelor video generate de utilizatori și a comunicărilor comerciale audiovizuale care conțin incitări la violență sau la ură îndreptate împotriva unui grup de persoane sau împotriva unui membru al unui grup, pe baza oricăror criterii menționate la articolul 21 din Carta UE a drepturilor fundamentale; întrucât DSMAV obligă statele membre să asigure independența autorităților de reglementare a mass-mediei;

Y. întrucât răspândirea informării eronate și a dezinformării, precum și acțiunile disproporționate care vizează combaterea acestora pe platformele digitale reprezintă o amenințare la adresa libertății de informare, a discursului democratic și a independenței mass-mediei, și a sporit necesitatea unei mass-media tradiționale și de înaltă calitate; întrucât analiza datelor și algoritmii au un impact din ce în ce mai mare asupra informațiilor puse la dispoziția cetățenilor;

Z. întrucât răspândirea la scară masivă a informațiilor provenite din surse diferite, dificil de verificat, împreună cu rolul tot mai mare al platformelor de comunicare socială și de mesagerie au un efect negativ asupra drepturilor fundamentale ale cetățenilor UE; întrucât pandemia de COVID-19 a accelerat impactul dezinformării online, uneori având consecințe grave pentru sănătatea publică, și a făcut și mai evidentă nevoia de a asigura informații libere și independente în scopul protejării drepturilor fundamentale ale cetățenilor; întrucât absența unei strategii de comunicare coordonate la nivelul UE a favorizat valul de dezinformare în ceea ce privește pandemia, în special pe platformele de comunicare socială și de mesagerie;

AA. întrucât dezinformarea și informațiile incorecte legate de COVID-19 pot provoca panică și discordie în rândul societății și trebuie combătute; întrucât măsurile de combatere a informațiilor eronate și a dezinformării nu pot fi folosite ca pretext pentru introducerea unor restricții disproporționate privind libertatea presei, subminând pluralismul mass-mediei și punând în pericol siguranța jurnaliștilor; întrucât rapoartele indică faptul că, în statele membre și în regiunile din vecinătate, au fost derulate campanii coordonate în cadrul cărora au fost promovate informații false cu privire la sănătate și dezinformarea cu privire la UE și la partenerii săi; întrucât Comisia a abordat aceste fenomene în recenta sa comunicare comună privind combaterea dezinformării în legătură cu COVID-19; întrucât unele guverne au profitat de legislația de urgență și, deși unele dintre restricții vor fi temporare, altele riscă să fie prelungite mult timp după încetarea crizei în domeniul sănătății, întrucât pluralismul surselor de informații, răspunderea și transparența instituțională reprezintă o barieră fundamentală de apărare împotriva dezinformării;

AB. întrucât serviciile publice de mass-media cu adevărat independente și finanțate în mod corespunzător care operează pe diverse platforme sunt esențiale pentru funcționarea democrației în UE,

Libertatea mass-mediei, pluralismul mass-mediei și protecția jurnaliștilor în Europa

1. își reiterează îngrijorarea profundă și continuă cu privire la situația libertății mass-mediei în UE în contextul abuzurilor și atacurilor încă comise împotriva jurnaliștilor și a profesioniștilor din mass-media din unele state membre din cauza muncii acestora, precum și cu privire la denigrarea publică și vulnerabilitatea din ce în ce mai mare a acestei profesii, care afectează în special jurnalismul local, de investigație și cel transfrontalier; subliniază că, în conformitate cu recomandarea Consiliului Europei din 7 martie 2018 privind pluralismul mass-mediei și transparența proprietății în mass-media, statele membre au obligația pozitivă de a încuraja un mediu favorabil libertății de exprimare, offline și online, în care fiecare persoană să își poată exercita dreptul la libertatea de exprimare și invită statele membre să acorde tot sprijinul acestei recomandări și să o aprobe;

2. este puternic zguduit de asasinarea jurnalistei Daphne Caruana Galizia în Malta și a lui Ján Kuciak și a logodnicei sale, Martina Kušnírová, în Slovacia, din cauza activităților lor de investigație care vizau dezvăluirea corupției și a altor infracțiuni, și reafirmă importanța unei anchete independente pentru a-i aduce în fața justiției pe autorii și comanditarii acestor crime; invită autoritățile naționale de aplicare a legii să coopereze pe deplin cu Europol și cu alte organizații internaționale relevante în acest sens;

3. regretă faptul că jurnaliștii și profesioniștii din mass-media lucrează adesea în condiții precare, ceea ce compromite capacitatea acestora de a-și exercita profesia în mod corespunzător, îngrădind astfel libertatea mass-mediei; subliniază că, pentru a promova un jurnalism de înaltă calitate, sunt esențiale condiții de muncă adecvate pentru jurnaliști și profesioniștii din presă; invită Comisia și statele membre să promoveze măsuri durabile care să vizeze finanțarea și sprijinirea jurnalismului independent și de înaltă calitate;

4. reamintește rolul esențial al jurnalismului de investigație în combaterea criminalității organizate, prin colectarea și conectarea informațiilor relevante, demascând astfel rețelele infracționale și activitățile ilicite; subliniază faptul că aceste activități îi expun unui risc crescut la nivel personal;

5. subliniază rolul esențial al jurnaliștilor de investigație în ceea ce privește tragerea la răspundere a celor aflați la putere și exercitarea funcțiilor de „câini de pază” ai democrației și ai statului de drept;

6. solicită din nou Comisiei să considere încercările guvernelor statelor membre de a îngrădi libertatea și pluralismul mass-mediei drept un abuz de putere grav și sistematic și o încălcare a valorilor fundamentale ale UE, astfel cum sunt consacrate la articolul 2 din TUE; salută, prin urmare, intenția Comisiei de a include în raportul său anual privind situația statului de drept în UE un capitol specific privind monitorizarea libertății și pluralismului mass-mediei; sugerează, în acest context, că o abordare ascendentă, care să reflecte opiniile și diversitatea persoanelor, ar permite luarea efectivă în considerare a provocărilor cu care se confruntă jurnaliștii și sectorul mass-mediei; solicită, de asemenea, includerea în acest capitol a unor recomandări specifice pentru fiecare țară și a unor răspunsuri eficace, precum și a unei evaluări a transparenței proprietății și a nivelului de interferență a guvernelor și a actorilor privați în statele membre ale UE; încurajează Comisia să coopereze în mod activ cu Consiliul Europei, să facă schimb de bune practici și să se asigure că măsurile întreprinse sunt complementare; îndeamnă Comisia și statele membre să elaboreze și să mențină un cadru credibil pentru protecția libertății și a pluralismului mass-mediei; solicită Comisiei să urmărească introducerea unor standarde și criterii de referință pentru libertatea mass-mediei la nivelul Uniunii, precum și a unor stimulente vizând o mai mare convergență între statele membre; invită Comisia și statele membre să sprijine pe deplin și să consolideze instrumentele deja dezvoltate pentru promovarea și protecția drepturilor și libertăților consacrate la articolul 11 din Carta drepturilor fundamentale a UE și la articolul 10 din CEDO, cum ar fi Instrumentul de monitorizare a pluralismului mass-mediei și Platforma Consiliului Europei pentru protecția jurnalismului și siguranța jurnaliștilor, precum și să reacționeze prompt la posibilele amenințări și încălcări ale acestor drepturi și libertăți; îndeamnă Comisia să țină seama de impactul măsurilor de urgență luate în 2020 în contextul COVID-19 asupra libertății presei, transparenței instituționale, responsabilității, pluralismului mass-mediei și siguranței jurnaliștilor, inclusiv printr-o analiză generală a atacurilor împotriva jurnaliștilor din întreaga UE și a reacțiilor în acest sens ale statelor membre; reamintește apelul repetat al Parlamentului de a se introduce un mecanism permanent, independent și global privind democrația, statul de drept și drepturile fundamentale în UE; consideră că mecanismul viitor al UE privind democrația, statul de drept și drepturile fundamentale trebuie să consacre libertatea mass-mediei, inclusiv libertatea artistică, ca pilon esențial al unui sistem democratic; invită Comisia, în acest context, să colecteze informații și statistici privind libertatea și pluralismul mass-mediei în toate statele membre;

7. subliniază rolul esențial al mass-mediei publice și faptul că este esențial să se asigure și să se mențină independența sa față de interferențele politice; subliniază, în plus, necesitatea de a asigura independența financiară a operatorilor privați de pe piață și condițiile legate de sustenabilitatea activităților lor, astfel încât să se evite capturarea mass-mediei; reiterează apelul Parlamentului privind adoptarea unui plan ambițios de acțiune privind mass-media la nivelul UE; condamnă încercările guvernelor unor state membre de a reduce la tăcere mass-media critică și independentă și de a submina libertatea și pluralismul mass-mediei; avertizează cu privire la încercările de a supune indirect aceste mijloace de informare în masă, prin intermediul clientelismului financiar și condamnă, în special, încercările de a controla mass-media publică; deplânge faptul că, în unele state membre, radioteleviziunea publică a devenit un exemplu de propagandă proguvernamentală, care exclude adesea grupurile de opoziție și grupurile minoritate din societate și le prezintă în contexte defăimătoare și chiar incită, în unele cazuri, la violență; subliniază că, în unele state membre, în special în zonele rurale, accesul la informații este limitat la propaganda publică și că barierele lingvistice restricționează accesul la știrile internaționale; reamintește că accesul la informație și la jurnalismul de înaltă calitate este extrem de important pentru o democrație; subliniază faptul că nu există o analiză obligatorie a conținutului furnizat de organele de presă în anumite state membre, care să furnizeze date publice comparabile cu privire la prezența echilibrată a vocilor proguvernamentale și a celor din opoziție, la televiziune și la radio, în special în timpul campaniilor electorale;

8. atrage atenția asupra recomandărilor incluse în Rezoluția APCE 2255 din 23 ianuarie 2019, prin care li se solicită statelor membre să garanteze independența editorială și o finanțare suficientă și stabilă a mass-mediei publice; subliniază că mass-media națională, regională și locală și îndeosebi cea din serviciul public are responsabilitatea importantă de a sluji interesul public și de a reflecta în mod adecvat diversitatea culturală, lingvistică, socială și politică a societăților noastre; subliniază că rolul canalelor mediatice publice, ca furnizori de încredere în slujba interesului public general, ar fi consolidat de o finanțare adecvată și sustenabilă, fără interferențe politice, în statele membre; invită, prin urmare, statele membre să utilizeze modele de finanțare în care canalele publice de media să fie finanțate din surse independente de procesul decizional politic; subliniază că este esențial să se garanteze existența unor autorități independente și să se asigure un control riguros și independent al mass-mediei pentru a se evita intervenții ale statului sau comerciale nejustificate sau încercări de influențare a politicilor editoriale; solicită Comisiei să prezinte un cadru juridic pentru supravegherea funcționării furnizorilor de servicii publice de mass-media, care să includă verificări ale îndeplinirii criteriilor de gestionare prudentă și de finanțare bazată pe sarcini, precum și ale cerințelor aferente unui jurnalism întemeiat pe fapte, echitabil și etic;

9. denunță lipsa unei dezbateri politice echilibrate în cadrul organelor de presă în anumite state membre și existența, în practică, a unor restricții în materie de informare motivate din punct de vedere politic, cum ar fi respingerea solicitării de a consulta date de interes public, utilizarea strategiilor de întârziere, restrângerea nejustificată a volumului de informații solicitate, interzicerea jurnaliștilor în sediile instituțiilor publice, inclusiv ale parlamentelor, restricționarea posibilităților jurnaliștilor de a desfășura interviuri cu politicieni și membri ai guvernului și evitarea interviurilor acordate organelor mediatice care nu fac parte din conglomeratul de presă favorabil guvernului, chiar dacă acestea au o audiență semnificativă la nivel național; subliniază că autoritățile publice trebuie să asigure transparența în ceea ce privește activitatea lor, contribuind astfel la consolidarea încrederii cetățenilor, având în vedere fluxul liber de informații care contribuie la protecția vieții și a sănătății și facilitează și promovează dezbaterea și procesul decizional din domeniul social, economic, politic; invită statele membre să se asigure că jurnaliștii și organele de presă au acces semnificativ la dezbaterile parlamentare, la deputații parlamentari și la funcționarii guvernamentali de rang înalt, la datele de interes public, precum și la evenimentele publice și la conferințele de presă, în special la cele organizate de guverne, întrucât lipsa unui astfel de acces restricționează în mod grav noțiunea de libertate a mass-mediei;

10. își exprimă din nou preocuparea cu privire la faptul că, în UE, la nivel național, nu există cadre juridice sau de politici specifice care să protejeze jurnaliștii și profesioniștii din mass-media împotriva violenței, a amenințărilor și a intimidărilor; invită personalitățile publice și reprezentanții autorităților să nu denigreze jurnaliștii, deoarece acest lucru subminează încrederea întregii societăți în mass-media; subliniază rolul important al jurnaliștilor în transmiterea informațiilor referitoare la proteste și la demonstrații și solicită protejarea acestora pentru ca aceștia să își poată îndeplini rolul fără teamă; solicită statelor membre să pună la dispoziție programe de formare specifice destinate autorităților de aplicare a legii responsabile pentru protecția jurnaliștilor; invită statele membre și Comisia să asigure – în lege și în practică – protecția și siguranța efectivă a jurnaliștilor și a altor actori din domeniul mass-mediei, precum și a surselor acestora, inclusiv în context transfrontalier; are convingerea fermă că, în această privință, statele membre ar trebui să interzică utilizarea investigatorilor privați, ca formă de intimidare în scopul de a obține informații cu privire la jurnaliști care acționează în cadrul exercitării profesiei lor sau cu privire la sursele acestora;

11. își exprimă profunda îngrijorare în legătură cu atacurile politice din ce în ce mai dese asupra mass-mediei și regretă lipsa de protecție a surselor jurnaliștilor; reamintește obligația statelor membre de a efectua anchete prompte, imparțiale și eficace în ceea ce privește atacurile, cum ar fi amenințările, uciderile, hărțuirea, intimidarea și relele tratamente comise împotriva jurnaliștilor și îndeamnă statele membre la intensificarea eforturilor pentru a pune capăt amenințărilor și atacurilor împotriva jurnaliștilor și a profesioniștilor din mass-media, pentru a garanta tragerea la răspundere și a asigura faptul că victimele și familiile lor au acces la căile de atac adecvate; invită Comisia și statele membre să asigure accesibilitatea mecanismelor de raportare; solicită punerea în aplicare a Orientărilor UE în domeniul drepturilor omului privind libertatea de exprimare online și offline, care evidențiază faptul că UE va recurge la toate mijloacele adecvate pentru a asigura protecția jurnaliștilor, atât prin adoptarea măsurilor preventive, cât și prin solicitarea unor anchete eficace atunci când survin încălcări; subliniază faptul că jurnalistele sunt vulnerabile în mod deosebit la hărțuire și intimidare și, prin urmare, ar trebui să facă obiectul unor măsuri de protecție suplimentare; își exprimă profunda îngrijorare cu privire la creșterea numărului de atacuri împotriva jurnalistelor și a profesionistelor din mass-media; solicită din nou statelor membre să adopte o abordare care să țină seama de perspectiva de gen atunci când iau în considerare măsuri care vizează asigurarea siguranței jurnaliștilor;

12. invită statele membre să implementeze integral recomandarea Consiliului Europei privind protecția jurnalismului și siguranța jurnaliștilor și a altor actori din domeniul mediatic și să transpună în legislația lor națională, cât mai curând posibil, Directiva (UE) 2019/1937 privind protecția persoanelor care raportează încălcări ale dreptului Uniunii, care are drept scop stabilirea unor standarde comune minime pentru a asigura un nivel ridicat de protecție avertizorilor de integritate; subliniază că avertizarea în interes public este esențială pentru jurnalismul de investigație și libertatea presei;

13. condamnă utilizarea SLAPP pentru a reduce la tăcere sau a intimida jurnaliștii de investigație și organele de presă și a crea un climat de teamă în ceea ce privește raportarea anumitor subiecte; invită Comisia să prezinte o propunere globală de act legislativ care să vizeze stabilirea unor standarde minime împotriva practicilor SLAPP, în întreaga UE;

14. reamintește recomandările finale ale Comisiei speciale pentru crimă organizată, corupție și spălare de bani (CRIM), recomandări cuprinse în rezoluția sa din 23 octombrie 2013 referitoare la crima organizată, corupție și spălarea de bani, conform căreia legile privind defăimarea și calomnia descurajează posibila raportare a corupției; reiterează apelul său către toate statele membre de a depenaliza în sistemul lor juridic defăimarea și calomnia, cel puțin pentru cazurile în care există acuzații legate de crima organizată, corupție și spălare de bani în statele membre și în exterior;

15. invită Comisia să creeze o linie telefonică de urgență a UE, ca mecanism de reacție rapidă, pentru jurnaliștii care solicită protecție și să se asigure că situația acestora va beneficia de o atenție adecvată;

16. subliniază că o concentrare excesivă a proprietății în cadrul sectoarelor producției și distribuției de conținut poate periclita accesul cetățenilor la un conținut diversificat; subliniază că pluralismul mass-mediei, care depinde de existența unei diversități a conținuturilor și a proprietarilor de mass-media, precum și de independența jurnalismului, joacă un rol-cheie în contracararea propagării dezinformării și în garantarea faptului că cetățenii europeni sunt bine informați; reamintește că, potrivit Instrumentului de monitorizare a pluralismului mass-mediei 2020, concentrarea proprietății în mass-media rămâne unul dintre cele mai semnificative riscuri la adresa pluralismului acesteia și este considerată o barieră în calea diversității informațiilor; invită statele membre să adopte și să pună în aplicare cadre de reglementare în domeniul proprietății în mass-media pentru a evita concentrarea orizontală a proprietății în sectorul mass-media, a garanta transparența, divulgarea și accesul facil al cetățenilor la informații privind proprietatea, sursele de finanțare și managementul mass-mediei; invită Comisia să monitorizeze punerea în aplicare la nivelul statelor membre a instrumentelor UE existente împotriva concentrării proprietății și acordării ilegale a ajutorului de stat, în scopul creșterii gradului de diversitate în peisajul mediatic; condamnă orice încercare de monopolizare a proprietății în mass-media în statele membre sau de intervenție politică în gestionarea mass-mediei; îndeamnă Comisia și statele membre să acționeze rapid și ferm pentru a spori transparența în ceea ce privește proprietatea în mass-media și sursele financiare utilizate de proprietarii mass-media; invită Comisia să își intensifice eforturile pentru a se asigura că mass-media publică în mod proactiv informații referitoare la structurile de proprietate aferente acesteia, inclusiv cu privire la beneficiarii efectivi, și că sunt puse în aplicare norme clare pentru a preveni eventualele conflicte de interese care pot surveni în structurile de proprietate în mass-media, acordând o atenție specială evitării interferențelor politice; condamnă imixtiunea excesivă a guvernelor în pluralismul mass-mediei, prin intermediul publicității publice; invită Comisia să monitorizeze îndeaproape utilizarea fondurilor UE alocate susținerii mass-mediei libere și independente, în scopul de a canaliza resursele către cei care au nevoie; subliniază, în acest sens, că banii UE nu pot fi cheltuiți în favoarea mass-mediei controlate de stat și a celei care difuzează propagandă politică;

17. regretă că, în unele state membre, organismele de reglementare a mass-mediei au intrat sub influența guvernului și sunt părtinitoare față de organele de presă care critică guvernul;

18. este preocupat de încercările de a profita de pandemia de COVID-19 pentru a pedepsi mass-media independentă și critică și a introduce restricții privind accesul mass-mediei la deciziile și acțiunile guvernamentale și supravegherea acestora, suprimând sau atenuând mecanismele de asigurare a transparenței instituționale prin adoptarea unor măsuri excepționale și împiedicând desfășurarea unor dezbateri adecvate și în cunoștință de cauză cu privire la aceste acțiuni; subliniază că jurnalismul și libera circulație a informațiilor joacă un rol esențial în eforturile UE de a limita pandemia de COVID-19; subliniază că jurnalismul îndeplinește o funcție vitală în contextul unei urgențe de sănătate publică; invită Comisia să monitorizeze aceste practici ale guvernelor naționale în mod exhaustiv și să includă rezultatele în rapoartele sale anuale privind statul de drept;

19. invită Comisia și statele membre să introducă de urgență pachete de redresare la nivelul UE și la nivel național pentru a proteja locurile de muncă și mijloacele de subzistență ale jurnaliștilor și ale lucrătorilor din mass-media, a sprijini întreprinderile și a finanța organizațiile mass-media publice pe durata aplicării planului de redresare în urma crizei provocate de COVID-19, respectând pe deplin normele UE în materie de concurență; subliniază faptul că, în timpul crizei provocate de pandemia de COVID-19, anumite organe de presă și, în special, anumite platforme de mass-media locale, au pierdut până la 80 % ( 28 ) din veniturile lor din cauza reducerii publicității; subliniază că, în fața pandemiei, cetățenii europeni au nevoie de jurnaliști profesioniști, cu suficiente resurse economice și independenți; solicită din nou, în acest context, crearea unui fond european permanent pentru jurnaliști în cadrul următorului CFM (2021-2027), astfel cum este reformulat în urma crizei COVID-19, care să ofere un sprijin financiar direct jurnaliștilor independenți și organelor de presă, lucrătorilor independenți și lucrătorilor din mass-media ce desfășoară activități independente; subliniază că finanțarea ar trebui gestionată de organizații independente pentru a evita orice interferențe în procesul de luare a deciziilor editoriale și că ar trebui acordată numai acelor organe de presă publice și comerciale care sunt cu adevărat independente și care nu fac obiectul interferențelor guvernului sau al oricărei alte interferențe politice; reamintește că ar trebui să se acorde o atenție specială și întreprinderilor nou-înființate din mass-media independentă, în special celor locale, în statele membre în care libertatea mass-mediei a fost afectată în ultimii ani, concentrarea proprietății asupra mass-mediei a crescut semnificativ, iar organizațiile mass-media publice sunt în pericol de a fi influențate politic;

20. își reiterează, în acest context, apelul privind lansarea unui plan ambițios de acțiune pentru mass-media la nivelul UE, care să sprijine dezvoltarea unui peisaj mediatic plin de viață și pluralist;

21. solicită un CFM ambițios, cu alocări bugetare majorate, pentru sprijinirea mass-mediei și a jurnalismului independent, în special a jurnalismului de investigație; subliniază importanța inovării în domeniul jurnalismului și în mass-media specializată în știri, care ar putea fi încurajată prin finanțarea UE; ia act cu îngrijorare de reducerile bugetare care privesc programele „Europa creativă” și „Justiție, drepturi și valori” din propunerea de buget revizuită a Comisiei;

22. salută cu căldură alocarea de fonduri UE pentru a face posibilă demararea de noi proiecte, cum ar fi mecanismul de răspuns rapid la nivel european în cazul încălcărilor libertății presei și mass-mediei și fondul transfrontalier pentru jurnalismul de investigație, cu scopul de a consolida libertatea și pluralismul mass-mediei;

23. subliniază că mass-media joacă un rol important în promovarea egalității de gen și a combaterii discriminării; îndeamnă Comisia și statele membre să ia măsuri active pentru promovarea egalității de gen în sectorul mass-mediei, astfel încât mai multe femei să fie implicate în procesul de creație sau de luare a deciziilor, ceea ce ar permite mass-mediei să contribuie la reducerea stereotipurilor de gen;

Discursurile de incitare la ură

24. condamnă toate tipurile de infracțiuni motivate de ură, discursurile de incitare la ură și acuzațiile lipsite de fundament sau formulate cu rea-credință ( 29 ) , în mediul offline sau online, înregistrate pe teritoriul UE și în afara acesteia și care au la bază discriminarea de orice fel, din motive precum sexul, rasa, culoarea, originea etnică sau socială, caracteristicile genetice, limba, religia sau convingerile, opiniile politice sau de orice altă natură, apartenența la o minoritate națională, averea, nașterea, dizabilitățile, vârsta sau orientarea sexuală; își exprimă îngrijorarea cu privire la infracțiunile motivate de ură și la cazurile de incitare la discriminare sau la violență, care au fost semnalate în timpul pandemiei de COVID-19, conducând la stigmatizarea unor persoane deosebit de vulnerabile;

25. își exprimă regretul cu privire la nivelurile din ce în ce mai mari de discursuri de incitare la ură utilizate în comunicarea politică de către guverne și partidele politice din întreaga UE; invită statele membre să condamne și să sancționeze cu fermitate infracțiunile motivate de ură, discursurile de incitare la ură și găsirea de țapi ispășitori din partea politicienilor și a funcționarilor publici, la toate nivelurile și în toate tipurile de mijloace de informare, întrucât aceste fenomene fac în mod direct ca ura și violența în societate să fie considerate normale și le încurajează; invită, de asemenea, statele membre să nu utilizeze o retorică discriminatorie și care incită la discriminare în comunicările guvernamentale, întrucât acest lucru are un impact negativ asupra societății; subliniază faptul că sancțiunile ar trebui să fie întotdeauna conforme standardelor internaționale privind libertatea de exprimare; invită, de asemenea, statele membre ca, în limitele stabilite de lege, să garanteze și să încurajeze libertatea de exprimare, inclusiv libertatea artistică, aceasta fiind esențială pentru vitalitatea dezbaterii democratice; reamintește că discursul rasist și xenofob nu este protejat de libertatea de exprimare;

26. invită din nou statele membre să adopte și să pună efectiv în aplicare măsuri suplimentare pentru a preveni, a condamna și a combate discursurile de incitare la ură și infracțiunile motivate de ură, contracarând astfel răspândirea discursurilor de incitare la ură și a violenței offline și online și asigurând, în același timp, că autoritățile de aplicare a legii utilizează practici pentru a înregistra în mod eficace cazurile de infracțiuni motivate de ură, pe baza principiilor aprobate de Grupul la nivel înalt al UE pentru combaterea rasismului, a xenofobiei și a altor forme de intoleranță;

27. subliniază faptul că discursurile online de incitare la ură s-au răspândit tot mai mult în ultimii ani, pe măsură ce persoanele și actorii perturbatori utilizează puterea platformelor online pentru a răspândi informații care incită la ură; subliniază că acest lucru aduce atingere interesului public colectiv, deoarece conținutul dăunător subminează discursul public respectuos și onest și reprezintă o amenințare la adresa siguranței publice, având în vedere că discursurile de incitare la ură în mediul online pot incita la violență în lumea reală;

28. subliniază faptul că ar trebui consolidat cadrul juridic pentru combaterea discursurilor de incitare la ură și a discriminării; își reiterează solicitarea ca negocierile referitoare la directiva orizontală privind combaterea discriminării să fie deblocate în acest scop;

29. își reiterează solicitarea adresată Comisiei și statelor membre de a lua măsuri pentru a spori siguranța femeilor în spațiul public și pe internet și de a aborda formele emergente ale violenței de gen, cum ar fi urmărirea cibernetică și hărțuirea online și, în același timp, de a introduce mecanisme cuprinzătoare pentru a acorda asistență victimelor unor astfel de violențe;

30. invită din nou Comisia și Consiliul să activeze „clauza pasarelă” prevăzută la articolul 83 alineatul (1) din TFUE pentru a include violența împotriva femeilor și a fetelor și alte forme de violență de gen (inclusiv violența cibernetică) pe lista de infracțiuni recunoscute la nivelul UE;

31. ia act de Codul de conduită privind combaterea discursurilor ilegale de incitare la ură în mediul online, promovat de Comisie, și de cea de-a cincea rundă de evaluare a acestuia, din care reiese că întreprinderile din domeniul tehnologiei informației elimină în medie 71 % din discursurile ilegale de incitare la ură care le sunt notificate; reamintește că ar trebui să se asigure participarea sistematică a jurnaliștilor și a organizațiilor societății civile la evaluările și revizuirile Codului de conduită și că întreprinderile din domeniul tehnologiei informației care au aderat la Codul de conduită ar trebui să examineze cererile de eliminare exclusiv pe baza propriilor norme și orientări comunitare; subliniază marja largă de apreciere lăsată întreprinderilor private pentru a determina ce conținuturi sunt ilegale; încurajează toate întreprinderile care gestionează platforme de comunicare socială să participe la Codul de conduită;

32. subliniază faptul că statele membre trebuie să asigure, prin toate mijloacele adecvate, că mass-media, inclusiv mass-media online și platformele de comunicare socială, precum și publicitatea, nu conțin nicio incitare la violență sau la ură împotriva unei persoane sau a unui grup de persoane, practicile de acest gen putând avea un efect direct asupra participării acestor persoane la societatea civilă; solicită din nou Comisiei, statelor membre și întreprinderilor din domeniul mass-mediei sociale să contracareze răspândirea rasismului, a xenofobiei, a fobiei față de persoanele LGBTI și a urii din motive religioase pe internet, în cooperare cu organizațiile relevante ale societății civile; invită statele membre și Comisia să colecteze date mai fiabile cu privire la amploarea infracțiunilor motivate de ură și a discursurilor de incitare la ură;

33. își exprimă îngrijorarea cu privire la lipsa de raportare a infracțiunilor motivate de ură de către victime din cauza unor garanții inadecvate și a faptului că autoritățile nu investighează în mod corespunzător și nu pun capăt impunității în cazul infracțiunilor motivate de ură în statele membre; invită statele membre să creeze și să disemineze instrumente și mecanisme de raportare a infracțiunilor motivate de ură și a discursurilor de incitare la ură și să se asigure că fiecare caz de presupusă infracțiune motivată de ură sau de discurs de incitare la ură este anchetat, urmărit penal și judecat;

Dezinformarea și rolul platformelor

34. remarcă faptul că noile instrumente bazate pe tehnologia digitală și noile platforme de comunicare socială au constituit factori care au favorizat răspândirea dezinformării și interferențele externe și, prin intermediul platformelor online, au jucat un rol important în publicarea, difuzarea și promovarea știrilor și a altor conținuturi media; își reafirmă îngrijorarea cu privire la potențiala amenințare pe care dezinformarea o poate reprezenta pentru libertatea de informare și de exprimare, discursul democratic, independența mass-mediei și sănătatea publică; subliniază faptul că măsurile de combatere a dezinformării ar trebui să pună accentul pe încurajarea pluralității opiniilor, prin promovarea jurnalismului de înaltă calitate, prin furnizarea unor informații fiabile, bazate pe fapte și verificate, precum și pe dezvoltarea educației în domeniul mass-mediei, precizând că orice astfel de măsuri trebuie să ofere garanții pentru libertatea de informare și pentru libertatea de exprimare;

35. solicită o mai mare colaborare între platformele online și autoritățile de aplicare a legii pentru a aborda în mod eficace problema răspândirii de mesaje de incitare la ură sau de instigare la violență; subliniază că este important să se elimine rapid conținutul ilegal pentru a limita răspândirea sa necontrolată; constată, cu toate acestea, că platformele online nu pot și nu trebuie să devină organisme private de cenzură și că eliminarea oricăror conținuturi ilegale de către platformele online trebuie să facă întotdeauna obiectul unor măsuri de protecție, inclusiv al controlului autorităților jurisdicționale ale statelor membre, cu scopul de a proteja libertatea de exprimare, inclusiv libertatea artistică, dreptul la informare liberă și independentă și, în general, drepturile fundamentale ale cetățenilor; reamintește că platformele online fac parte din sfera publică online unde au loc dezbaterile publice; invită Comisia să asigure adoptarea unor măsuri de protecție pentru platforme, astfel încât drepturile fundamentale și libertatea de exprimare să fie respectate;

36. reamintește că partidele politice și entitățile publice sau private recurg adesea la crearea de profiluri politice, la dezinformare și la manipularea informațiilor și își reafirmă îngrijorarea cu privire la faptul că apar mereu dovezi referitoare la interferențe, adesea cu indicii de influență străină, în perioada premergătoare tuturor alegerilor europene și naționale majore, o mare parte din aceste interferențe fiind în favoarea candidaților anti-UE și populiști, care încearcă să polarizeze curentele de opinie și să anuleze pluralismul ideologic, vizând anumite minorități și grupuri vulnerabile; subliniază că combaterea interferențelor de către părțile terțe, în viitor, va reprezenta un factor fundamental în susținerea valorilor și a democrației europene; subliniază, în contextul situației de urgență cauzate de pandemia de COVID-19, faptul că dezinformarea și relatările cu caracter senzațional din mass-media referitoare la pandemie au fost, de asemenea, utilizate de grupurile populiste și de politicienii de extremă dreaptă pentru a viza grupurile minoritare și pentru a contribui la retorica împotriva imigrației, ceea ce a condus la o creștere a incidenței discursurilor de incitare la ură rasiste și xenofobe, precum și a discriminării;

37. subliniază că diferite forme de informare eronată și de dezinformare, precum și alte forme de manipulare a informațiilor care privesc, printre altele, pandemia de COVID-19, continuă să prolifereze în întreaga lume, au adesea drept public-țintă cele mai vulnerabile comunități și implică consecințe potențial dăunătoare pentru securitatea publică, sănătate și gestionarea eficace a crizelor; consideră că astfel de campanii de dezinformare vizează slăbirea procesului democratic și a încrederii cetățenilor în instituțiile democratice ale statelor membre; salută Comunicarea comună din 10 iunie 2020 privind combaterea dezinformării în legătură cu COVID-19; reamintește că toate măsurile de combatere a dezinformării, inclusiv cele care sunt luate în contextul situației de urgență provocate de COVID-19, trebuie să fie necesare, proporționale, transparente, temporare și să facă obiectul unei supravegheri regulate, evitând orice deviere care să conducă la un monopol al autorităților de stat sau la concentrarea surselor de informații, și nu pot, în niciun caz, să împiedice jurnaliștii și actorii din mass-media să își desfășoare activitatea sau să conducă eliminarea nejustificată a unor conținuturi sau la blocarea accesului la acestea pe internet; regretă faptul că anumite platforme online elimină sau cenzurează conținuturile referitoare la pandemia de COVID-19, inclusiv conținuturile jurnalistice, pe baza unor clauze și condiții lipsite de transparență, care limitează inutil libertatea de exprimare; subliniază că recurgerea la astfel de măsuri poate avea drept rezultat restricționarea sau limitarea accesului la informații importante privind sănătatea publică; subliniază că orice încercare de a incrimina informațiile referitoare la pandemie poate crea neîncredere în informațiile instituționale, poate întârzia accesul la informațiile fiabile și poate avea un efect de intimidare asupra libertății de exprimare;

38. condamnă teoriile conspiraționiste și campaniile de dezinformare finanțate din fonduri publice, menite să discrediteze UE și să inducă publicul în eroare cu privire la obiectivele și activitățile sale; invită Comisia să condamne în mod deschis și să infirme minciunile și dezinformările răspândite de autoritățile statului, oricare ar fi acestea, cu privire la UE și să publice și să distribuie un răspuns bazat pe fapte pentru a informa cetățenii;

39. salută inițiativa Comisiei de a prezenta un Plan de acțiune pentru democrația europeană, care urmărește să combată dezinformarea și să permită adaptarea la amenințări și manipulări în continuă schimbare, precum și să sprijine mass-media liberă și independentă; subliniază, în acest sens, că protejarea libertății de exprimare, inclusiv a mass-mediei libere, independente și viabile din punct de vedere financiar și a libertății artistice, a conținutului drepturilor fundamentale și a dezbaterii democratice, combătând, în același timp, discursurile de incitare la ură și dezinformarea, este un element esențial pentru apărarea statului de drept și a democrației în UE; constată cu îngrijorare că, potrivit unui studiu realizat de organizația non-profit Global Disinformation Index (GDI), site-urile care răspândesc dezinformarea în UE au venituri din publicitate în valoare de peste 70 de milioane EUR în fiecare an; subliniază potențialul impact negativ al modelelor de afaceri bazate pe publicitatea orientată cu maximă precizie; confirmă faptul că Regulamentul general privind protecția datelor ( 30 ) prevede dreptul tuturor persoanelor de a nu face obiectul unei urmăriri generalizate la nivelul site-urilor și al aplicațiilor; invită Comisia să coopereze în continuare cu platformele digitale în acest domeniu și să își intensifice eforturile pentru a asigura interzicerea practicilor de acest tip, precum și pentru a combate amplificarea strategică și automatizată a dezinformării prin utilizarea boților sau a profilurilor false online și pentru a spori transparența în ceea ce privește finanțarea și distribuția publicității online; solicită, de asemenea, tuturor platformelor online să se asigure că algoritmii care stau la baza funcțiilor lor de căutare nu se bazează în primul rând pe publicitate; solicită înființarea unui grup de experți al mai multor părți interesate în domeniul digital și al drepturilor fundamentale care să includă mijloace de comunicare în masă independente și ONG-uri din domeniul digital și al drepturilor omului, pentru a oferi asistență Comisiei și instituțiilor UE în general;

40. salută lansarea proiectului European Digital Media Observatory (EDMO) care va spori nivelul de cunoștințe științifice disponibile în materie de dezinformare online, va promova dezvoltarea unei piețe UE a serviciilor de verificare a autenticități informațiilor, va sprijini crearea unei comunități transfrontaliere și multidisciplinare compuse din verificatori de fapte și din cercetători din mediul academic care vor colabora cu părțile interesate pentru a identifica, a analiza și a expune potențialele amenințări în materie de dezinformare, inclusiv în domeniul COVID-19, de exemplu;

41. reamintește Comisiei și statelor membre, precum și sectorului privat, în special platformelor online, precum și societății civile în ansamblul său că este nevoie de o acțiune comună pentru combaterea dezinformării; subliniază că platformele online ar trebui să joace un rol-cheie în detectarea și contracararea dezinformării; recunoaște impactul promițător și necesar, însă în continuare insuficient al acțiunilor voluntare întreprinse de unii furnizori de servicii și platforme cu scopul de a combate dezinformarea, conținutul ilegal și interferențele străine în procesele electorale din UE; subliniază totuși faptul că platformele online nu își asumă nici în prezent în mod corespunzător responsabilitatea pentru a contracara aceste amenințări imediate;

42. subliniază că eficacitatea acțiunilor platformelor online care vizează combaterea dezinformării poate fi evaluată numai în condițiile în care acestea sunt realizate cu deplină transparență și prin partajarea datelor relevante; îndeamnă, prin urmare, Comisia să examineze toate măsurile posibile pentru a obliga platformele online să abordeze eficient problema răspândirii dezinformării, într-un mod transparent și responsabil, și să împărtășească datele relevante în mod corespunzător; invită Comisia Europeană să aibă în vedere impunerea de sancțiuni împotriva platformelor online care nu fac acest lucru; se așteaptă ca acest aspect să fie reflectat în mod corespunzător în Planul de acțiune pentru democrația europeană și în actul legislativ privind serviciile digitale;

43. subliniază, în acest sens, că eliminarea conținutului online, în absența unei hotărâri judecătorești care să stabilească caracterul ilegal al acestuia, are un impact puternic asupra libertății de exprimare și de informare; solicită evaluări periodice ale impactului acțiunilor voluntare întreprinse de furnizorii de servicii și de platforme pentru a contracara dezinformarea; insistă asupra obligației statelor membre de a respecta, a proteja și a garanta drepturile fundamentale și solicită evaluarea tuturor opțiunilor disponibile pentru a proteja și a respecta dreptul la informare și participare; invită Comisia, în acest context, să propună norme ale Uniunii cu privire la platformele online, care să aibă și obiectivul de a contracara practicile guvernamentale ce limitează în mod inutil libertatea de exprimare; subliniază că utilizarea instrumentelor automatizate în moderarea conținutului poate pune în pericol libertatea de exprimare și de informare și că politica și strategia digitală a UE trebuie să prevadă măsuri corective și garanții adecvate, în deplină conformitate cu dispozițiile relevante ale Cartei drepturilor fundamentale a UE și ale CEDO;

44. consideră că Codul UE de bune practici privind dezinformarea ar putea fi consolidat printr-o mai bună monitorizare a angajamentelor existente, prin furnizarea transparentă și dezagregată de informații și date de către platformele online și prin extinderea acestor angajamente; consideră că o abordare de co-reglementare care să reflecte în mod continuu evoluțiile actuale din sfera digitală ar putea constitui un pas înainte;

45. încurajează întreprinderile care activează în domeniul comunicării sociale și platformelor online să exploreze posibilitățile de a pune la dispoziția utilizatorilor instrumente care să le permită acestora să raporteze și să semnalizeze eventualele dezinformări, pentru a facilita o rectificare promptă și a face posibilă examinarea acestora de către organizații terțe de verificare a faptelor, independente și imparțiale, prevenind totodată cazurile de utilizare abuzivă a unor astfel de instrumente; subliniază că platformele online ar trebui să coopereze cu statele membre și cu instituțiile UE pentru a facilita evaluarea campaniilor de dezinformare și a interferențelor străine, precum și identificarea autorilor acestora;

Educația în domeniul mass-mediei

46. invită Comisia și statele membre să își intensifice eforturile de consolidare a politicilor educaționale care promovează educația în domeniul mass-mediei și al informării și care le permit cetățenilor să își dezvolte capacitatea de a gândi critic și de a identifica dezinformarea; subliniază, în acest sens, că menținerea independenței editoriale a organelor de presă centrale și locale și elaborarea unor proiecte educaționale în domeniul mass-mediei sunt elemente esențiale pentru a consolida reziliența, pentru a crește gradul de conștientizare și pentru a consolida educația în vederea combaterii eficiente a propagandei, a dezinformării și a manipulării; consideră că continuitatea programelor educaționale în domeniul mass-mediei și eforturile întreprinse la nivelul tuturor categoriilor de vârstă au o importanță semnificativă atunci când contribuie la consolidarea rezilienței sociale împotriva acestor amenințări din spațiul digital; invită Comisia, în acest sens, să lucreze în strânsă cooperare cu statele membre și cu organizațiile societății civile pentru a elabora programe de studiu referitoare la educația în domeniul mass-mediei, al datelor și al strategiilor de informare; subliniază că educația în domeniul mass-mediei reprezintă un set de aptitudini din ce în ce mai importante și vitale pentru cetățeni; subliniază că, pentru a ajunge la un public mai larg și la cât mai multe grupe de vârstă, este important ca inițiativele legate de educația în domeniul mass-mediei să fie extinse prin intermediul platformelor de comunicare socială, inclusiv prin strategii eficiente de educație în domeniul mass-mediei pentru persoanele în vârstă și pentru cele mai vulnerabile grupuri; solicită Comisiei și statelor membre să promoveze, totodată, programe și politici care să sprijine educația în domeniul mass-mediei și al știrilor pentru jurnaliști și actorii din mass-media, precum și dezvoltarea unei aprecieri critice și conștiente a utilizării TIC, de exemplu, prin campanii de sensibilizare cu privire la drepturile și potențialele riscuri din sfera digitală; subliniază necesitatea de a elabora o strategie cuprinzătoare a UE privind educația în domeniul mass-mediei și solicită Comisiei să își intensifice eforturile în acest sens; subliniază rolul-cheie al organizațiilor societății civile în încurajarea educației în domeniul mass-mediei și în prevenirea răspândirii discursului de incitare la ură; reamintește faptul că programele despre care se consideră că utilizează strategii eficace pentru combaterea infracțiunilor motivate de ură și a discursurilor de incitare la ură pun accentul pe cooperare, pe comunicare, pe soluționarea conflictelor, pe rezolvarea problemelor, pe mediere și pe conștientizarea prejudecăților;

47. îndeamnă Comisia să își intensifice eforturile pentru a majora finanțarea acordată de UE programelor de educație în domeniul mass-mediei și să se implice activ în promovarea unor informații fiabile, bazate pe fapte și verificate, prin îmbunătățirea canalelor de distribuție mediatice în vederea asigurării unui acces mai bun la astfel informații; invită statele membre să pună în aplicare pe deplin dispozițiile Directivei revizuite privind serviciile mass-media audiovizuale (DSMAV), care le impune să promoveze competențele dobândite prin educația în domeniul mass-mediei și să dezvolte aceste competențe;

48. încurajează Comisia să ofere sprijin pentru completarea programelor educaționale în toate statele membre, nu numai în ceea ce privește educația în domeniul mass-mediei, ci și în ceea ce privește educația civică cu caracter mai general, incluzând educația în ceea ce privește valorile democratice și drepturile omului, pentru a crește gradul de sensibilizare cu privire la dezinformare și propagandă;

49. subliniază faptul că organizațiile mass-media locale și comunitare reprezintă structuri esențiale pentru promovarea, producerea și difuzarea informațiilor și a faptelor legate de evenimentele artistice și culturale locale și minoritare; consideră că acestea reprezintă un instrument important pentru menținerea pluralismului media și a unui mediu multicultural în Europa; consideră că structurile mass-media comunitare ar trebui să fie implicate, de asemenea, în calitate de părți interesate, în programele UE dedicate promovării jurnalismului și educației în domeniul mass-mediei și invită statele membre să le ofere acestora un sprijin adecvat, asigurându-se că își îndeplinesc rolul lor educațional și cultural;

50. solicită instituțiilor UE să asigure o comunicare consolidată și proactivă în toate limbile oficiale atunci când apar urgențe publice de importanță majoră, cum ar fi pandemia, pentru a asigura accesul cetățenilor UE la informații precise, ușor de utilizat și verificate;

o

o o

51. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, precum și guvernelor și parlamentelor statelor membre.

(1) JO L 305, 26.11.2019, p. 17.

(2) JO L 95, 15.4.2010, p. 1.

(3) JO L 303, 28.11.2018, p. 69.

(4) JO L 328, 6.12.2008, p. 55.

(5) Texte adoptate, P9_TA(2020)0054.

(6) Texte adoptate, P9_TA(2020)0014.

(7) Texte adoptate, P9_TA(2019)0101.

(8) Texte adoptate, P9_TA(2019)0103.

(9) Texte adoptate, P9_TA(2019)0080.

(10) Texte adoptate, P9_TA(2019)0031.

(11) Texte adoptate, P9_TA(2019)0021.

(12) Texte adoptate, P8_TA(2019)0328.

(13) Texte adoptate, P8_TA(2019)0032.

(14) JO C 390, 18.11.2019, p. 19.

(15) JO C 433, 23.12.2019, p. 31.

(16) JO C 238, 6.7.2018, p. 57.

(17) JO C 324, 27.9.2019, p. 392.

(18) JO C 41, 6.2.2020, p. 64.

(19) JO C 390, 18.11.2019, p. 111.

(20) JO C 369, 11.10.2018, p. 11.

(21) JO C 346, 27.9.2018, p. 29.

(22) JO C 331, 18.9.2018, p. 135.

(23) JO C 263, 25.7.2018, p. 82.

(24) JO C 356, 4.10.2018, p. 5.

(25) JO C 215, 19.6.2018, p. 162.

(26) JO C 208, 10.6.2016, p. 89.

(27) International Women’s Media Foundation, „Global Report on the Status of Women in the News Media” (Raportul global privind statutul femeilor în mass-medi), 2011.

(28) A se vedea The Economist, „The newspaper industry is taking a battering”, 18 aprilie 2020, și News Media Europe, „COVID-19 and the news media: journalism always comes at a cost”, 24 martie 2020.

(29) Hotărârea Curții Europene a Drepturilor Omului din 23 aprilie 1992, cererea nr. 11798/85, punctul 46.

(30) Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (JO L 119, 4.5.2016, p. 1).