[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 9.7.2009

COM(2009) 341 final

RAPORTUL COMISIEI CĂTRE CONSILIU, PARLAMENTUL EUROPEAN, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Raportul anual al Comisiei Europene privind Instrumentul de stabilitate în 2008 {SEC(2009)932}

Introducere

Prezentul raport este înaintat Parlamentului European și Consiliului, în conformitate cu obligația de raportare prevăzută la articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 1717/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 noiembrie 2006 de instituire a unui instrument de stabilitate (Regulamentul IS). Acest articol prevede următoarele:

„Comisia analizează progresele înregistrate în punerea în aplicare a măsurilor luate în temeiul prezentului regulament și prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport anual privind punerea în aplicare a asistenței. Raportul este transmis, de asemenea, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor. Raportul prezintă, pentru anul precedent, informații privind măsurile finanțate, rezultatele activităților de monitorizare și de evaluare, precum și informații privind execuția bugetară, în termeni de angajamente și plăți, informații defalcate pe țări, regiuni și sectoare de cooperare.”

Prezentul raport este, de asemenea, înaintat în completarea informațiilor deja furnizate în conformitate cu obligația de raportare prevăzută la articolul 6 alineatul (6) din Regulamentului de instituire a unui instrument de stabilitate. Practica stabilită de Comisie începând cu anul 2007 este de a informa sistematic Consiliul și Parlamentul European cu privire la măsurile excepționale de asistență care vor fi susținute în cadrul Instrumentului de stabilitate ca parte a răspunsului Uniunii Europene la situațiile de criză. Ținând seama de necesitatea ca cerințele de raportare a fiecărui program să rămână ușor de gestionat, rapoartele anuale permit, de asemenea, o actualizare globală a punerii în aplicare a tuturor măsurilor în curs descrise anterior, inclusiv a aspectelor despre care nu au putut fi furnizate informații anterioare punerii lor în aplicare. Această actualizare figurează în anexele la prezentul raport.

1. CONTEXT AL INSTRUMENTULUI DE STABILITATE

1.1. Răspunsul la situațiile de criză

De mai mulți ani, Comisia contribuie, prin instrumentele sale externe, la strategia generală a UE de răspuns la situațiile de criză, ca urmare a dezastrelor naturale sau a crizelor politice din țările terțe, în ultimul caz de multe ori în paralel cu acțiuni comune ale UE în cadrul politicii externe și de securitate comună (PESC) sau al politicii europene de securitate și apărare (PESA). Aceste instrumente, cum ar fi mecanismul de reacție rapidă și Instrumentul financiar pentru pace în Africa, ar putea astfel avea rolul important de a sigura tranziția către o desfășurare eficientă a instrumentelor geografice sau tematice ale Comunității, contribuind la realizarea obiectivelor strategiilor naționale sau regionale pertinente și la crearea de sinergii cu aceste strategii.

Lansarea Instrumentului de stabilitate (IdS) în 2007 a mărit considerabil capacitatea de răspuns a Comisiei la situațiile de criză, întrucât componenta de răspuns la situațiile de criză constituie cea mai mare parte a acestui nou instrument (redusă la 1,3 miliarde de euro pentru o perioadă de șapte ani, în urma rectificării bugetului la data de 21 noiembrie 2008)[1].

Comparativ cu mecanismul de reacție rapidă anterior, componenta de răspuns la situațiile de criză a Instrumentului de stabilitate beneficiază de o creștere considerabilă a alocărilor financiare (93 de milioane de euro în 2007 și 129 milioane de euro în 2008, cu o medie de 185 de milioane de euro pe an pentru răspunsurile la situațiile de criză pentru perioada 2007-2013) și a duratei programelor (18 luni, cu posibilitatea de prelungire în anumite condiții). Măsurile adoptate în temeiul articolului 3 din Regulamentul de instituire a unui instrument de stabilitate, și anume „asistență în situații de criză sau de criză emergentă” sunt identificate de Direcția A a Direcției Generale Relații Externe (DG RELEX) a Comisiei Europene, împreună cu serviciile geografice competente din familia RELEX și adesea cu o implicare substanțială a delegațiilor Comisiei în țările terțe. DG RELEX/A este responsabilă de luarea deciziilor și punerea în aplicare în aval a programelor, în timp ce delegațiile Comisiei au sarcina, în numeroase cazuri, de a gestiona proiectul la nivel național. Progresele realizate în cursul anului 2008 sunt descrise în secțiunea 2 din prezentul raport.

1.2. Măsuri de combatere a amenințărilor la adresa securității transregionale în temeiul articolului 4 alineatele (1) și (2) din Regulamentul de instituire a unui instrument de stabilitate

Instrumentul de stabilitate cuprinde și o componentă pe termen lung, oferind „asistență în contextul unor condiții stabile de cooperare”.

În documentul de strategie al Instrumentului de stabilitate pentru perioada 2007-2013, Comisia a identificat prioritățile acțiunilor pe termen lung în temeiul articolului 4 aliniatele (1) și (2). În primul rând, susținerea eforturilor internaționale de luptă împotriva proliferării armelor de distrugere în masă, prin acțiuni destinate îmbunătățirii controlului eficient al substanțelor și agenților chimici, biologici, radiologici și nucleari, prin controlul bunurilor cu dublă utilizare și prin redirecționarea activităților de cercetare ale oamenilor de știință în domeniul programelor de armament către activități pașnice (53 de milioane de euro pentru 2007-2008). În al doilea rând, susținerea eforturilor globale și transregionale pentru a face față amenințărilor pe care le reprezintă traficul, terorismul și crima organizată (19 milioane de euro pentru 2007-2008).

Două alte priorități prevăzute la articolului 4 alineatul (1) sunt amenințările la adresa infrastructurii critice și a rutelor maritime critice, cu un potențial impact transnațional. Aceste ultime domenii sunt noi și vor necesita pregătiri ample pentru elaborarea de programe specifice. Comisia le-a inclus în următorul program indicativ pentru perioada 2009-2011.

Această componentă este programată de DG RELEX, dar este gestionată sub responsabilitatea directă a Oficiului de cooperare EuropeAid (DG AIDCO). Progresele realizate în cadrul acestei componente în cursul anului 2008 sunt descrise în secțiunea 4 din prezentul raport.

1.3. „Măsuri de construire a capacității pre- și postcriză”, prevăzute la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul de instituire a unui instrument de stabilitate (denumit în continuare „pregătirea pentru situațiile de criză”).

Pentru perioada 2007-2008, pentru această componentă au fost programate și angajate 15 milioane de euro, din care 7 milioane de euro pentru 2007 și 8 milioane pentru 2008. Progresele înregistrate în 2008 în cadrul acestei componente, de asemenea gestionată la nivel central de DG RELEX/A, sunt descrise în secțiunea 3 din prezentul raport.

2. MăSURI DE RăSPUNS LA SITUAțIILE DE CRIZă ÎN CADRUL INSTRUMENTULUI DE STABILITATE (ARTICOLUL 3, LINIA BUGETARă 19.06.01)

2.1. Instrumentul de stabilitate ca parte a setului de instrumente ale UE de răspuns la situațiile de criză

Pentru a juca un rol mai important în politica externă și de securitate, UE trebuie să aibă capacitatea efectivă de a răspunde la situațiile de criză din țările terțe, pentru a sprijini readucerea acestor țări pe drumul către o dezvoltare durabilă. Consolidarea capacităților Uniunii de a răspunde la crizele mondiale implică atât consolidarea diferitelor instrumente de care dispune Uniunea (instrumente civile și militare de gestionare a situațiilor de criză, diplomație, dar și cooperarea pentru dezvoltare sau politica comercială), cât și garantarea faptului că aceste instrumente pot funcționa împreună într-un mod coerent permițând atingerea obiectivelor strategiilor naționale și regionale pertinente pentru pace, securitate si dezvoltare durabilă. Instrumentul de stabilitate este un complement important al instrumentelor comunitare de răspuns la situațiile de criză. Aceste instrumente comunitare, împreună cu acțiunile comune ale UE din cadrul PESC/PESA și pachetele specifice din cadrul altor instrumente geografice comunitare, constituie elementul esențial al capacității UE de răspuns la situațiile de criză.

2.2. Geneza și adoptarea programelor de răspuns la situațiile de criză ale Instrumentului de stabilitate

Prin însăși natura lor, programele de răspuns la situațiile de criză ale Instrumentului de stabilitate nu pot fi programate în prealabil. Ele sunt dezvoltate ca răspuns la situații de criză sau de criză emergentă, atunci când nu se poate asigura un ajutor suficient de rapid de către alte instrumente financiare ale CE, luând în considerare prioritățile și obiectivele orizontale și geografice ale UE. Acțiunile întreprinse trebuie să fie complementare și să permită sinergii cu politicile și instrumentele geografice ale Comunității. În general, Instrumentul de stabilitate poate fi mobilizat în cazul unei noi crize politice importante sau în cazul unui dezastru natural, dacă există posibilitatea prevenirii unei crize sau realizării de progrese în soluționarea unui conflict sau în cazul nevoii de a asigura condițiile necesare pentru acordarea de asistență comunitară.

Atunci când sunt utilizate ca răspuns la crizele politice, măsurile adoptate în cadrul Instrumentului de stabilitate sunt uneori concepute și puse în aplicare în paralel cu misiunile PESC/PESA, cazul cel mai recent fiind cel din Georgia, unde în urma conflictului din august, componenta de răspuns la situațiile de criză a Instrumentului de stabilitate a finanțat un ajutor în valoare de 15 milioane de euro, necesar de urgență pentru mai mult de 30 000 de persoane strămutate în interiorul țării și pentru dezamorsarea bombelor neexplodate, în paralel cu desfășurarea misiunii de monitorizare a Uniunii Europene în Georgia (EUMM Georgia). Un alt exemplu de coordonare eficientă între Instrumentul de stabilitate, PESA și instrumentele geografice și strategiile de cooperare pentru dezvoltare îl reprezintă Ciad și Republica Centrafricană, unde, în paralel și în sprijinul misiunii EUFOR, Instrumentul de stabilitate acordă 15 milioane de euro pentru misiunea MINUCART, program al forțelor polițienești de protejare a taberelor de refugiați, și pentru recensământul electoral în Ciad, cât și 6,5 milioane de euro pentru reforma sistemului de securitate în Ciad și Republica Centrafricană. În același timp, cooperarea în cadrul pachetului B al celui de-al 9-lea FED finanțează Programme d'Accompagnement à la Stabilisation, de 13 milioane de euro, al cărui scop este crearea condițiilor (securitate alimentară, reabilitarea infrastructurilor sociale, restabilirea statului de drept și mecanisme de mediere) în vederea întoarcerii durabile a persoanelor strămutate intern (PSI) în satele lor de origine. În vederea asigurării continuității, în cadrul celui de-al 10-lea FED, 25 de milioane de euro sunt alocate pentru susținerea reformei în domeniul justiției, care cuprinde un ajutor suplimentar pentru o a doua etapă a misiunii MINURCAT.

Procedurile de aprobare a Instrumentului de stabilitate sunt concepute pentru a asigura o adoptare rapidă a programelor de răspuns la situațiile de criză care nu depășesc 20 de milioane de euro. În același timp, acțiunile Instrumentului de stabilitate au un pronunțat caracter politic, neputând fi desfășurate cu ușurință, ceea ce implică consacrarea timpului necesar în vederea consultării politice adecvate între UE, autoritățile naționale și alți actori internaționali.

2.3. Programele de răspuns la situațiile de criză adoptate în cadrul Instrumentului de stabilitate în cursul anului 2008

2.3.1. Execuție bugetară

În ceea ce privește creditele de angajament , bugetul alocat liniei „Pregătirea și capacitatea de reacție în situații de criză” (19.0601) a crescut cu mai mult de o treime, de la 100 de milioane de euro în 2007 la 136,871 milioane de euro în 2008. Din această sumă, 128,87 milioane de euro au fost angajate pentru componenta de răspuns la situațiile de criză[2]. La sfârșitul anului, angajamentele au indicat o rată de execuție de 100%[3]. Faptul că 75% din aceste angajamente au fost deja contractate (96 de milioane de euro), comparativ cu 45% în 2007, dovedește, de asemenea, o îmbunătățire substanțială a rapidității răspunsului la situațiile de criză.

În valoare inițială de 70 de milioane de euro, creditele de plată corespunzătoare liniei bugetare 19.0601 prevăzute de bugetul pe 2008 s-au dovedit a fi insuficiente în cursul anului. Prin urmare, a trebuit să fie solicitat un transfer suplimentar de credite de plată în valoare de 37 de milioane de euro. În final au fost utilizate 92 de milioane de euro, ceea ce reprezintă o creștere aproape triplă comparativ cu nivelul de plată în 2007. În procente, aceasta reprezintă 85% din totalul creditelor în 2008 (inclusiv creșterea bugetară), procentaj superior și ratei de execuție în 2007 (68%).

2.3.2. Programe adoptate în 2008

În cursul celui de-al doilea an de funcționare, Instrumentul de stabilitate a finanțat din nou un număr semnificativ de proiecte de răspuns la situații de criză prin adoptarea unor măsuri excepționale de asistență în temeiul Regulamentului de instituire a instrumentului de stabilitate. În total, 26 de decizii de finanțare , inclusiv două noi facilități ale Instrumentului de stabilitate și 16 acțiuni din cadrul facilităților Instrumentului de stabilitate au fost adoptate și angajate în 2008. Lista completă a deciziilor de finanțare adoptate în 2008 în cadrul liniei bugetare 19.0601 figurează în anexele la prezentul raport.

Printre principalele acțiuni de răspuns la situațiile de criză desfășurate în 2008 se numără asistența în vederea rezolvării conflictului din Republica Democratică Congo (10 milioane de euro), sprijinirea procesului fragil de pace și tranziție din Nepal (5,95 milioane de euro), ajutorul post-conflict acordat persoanelor strămutate intern în Georgia (15 milioane de euro), menținerea ajutorului pentru consolidarea păcii în Kosovo (14,2 milioane de euro) în cadrul tranziției dificile ulterioare declarării independenței și a lansării misiunii EULEX de către UE, vastul program de reabilitare desfășurat în Bangladesh în urma ciclonului devastator Sidr (13 milioane de euro) și ajutorul suplimentar pentru procesul fragil de reconciliere în Liban în vederea pregătirii alegerilor electorale din 2009 (4 milioane de euro). În plus, au fost adoptate două noi facilități în sprijinul acțiunilor urgente și de dimensiuni mai reduse pentru justiția tranzițională și tribunalele internaționale (12 milioane de euro), cât și pentru acțiunile de mediere și reconciliere (5,5 milioane de euro).

La doi ani de la înființare, componenta de răspuns la situațiile de criză a Instrumentului de stabilitate s-a impus ca un instrument al UE de gestionare a crizelor, perfect complementar cu celelalte instrumente. În ceea ce privește distribuția geografică, 220 de milioane de euro au fost angajate în total în 2007 și 2008 pentru 59 de acțiuni desfășurate la nivel mondial.

În decursul ultimilor doi ani, cea mai mare parte a ajutorului a fost acordată Africii (în principal în Republica Democratică Congo, Republica Centrafricană, Ciad, Somalia – 29% ), urmată de Asia (cu precădere Afganistan, Sri Lanka, Nepal, sudul Thailandei, Aceh, Timorul de Est – 19% ), Orientul Mijlociu (Liban, Palestina, refugiații irakieni în Siria – 12%), Kosovo (24 de milioane de euro) și Georgia (17 milioane de euro).

Din punct de vedere tematic, măsurile adoptate acoperă o gamă variată de aspecte, care vizează nevoile specifice ale fiecărei situații conflictuale/post-conflictuale: asistență pe termen scurt pentru dezvoltarea și promovarea unei reforme a sistemului de securitate în situațiile post-conflictuale (Republica Centrafricană, Republica Democratică Congo, Guineea-Bissau, Liban, Palestina, Timorul de Est), măsuri în zonele de desfășurare a misiunilor PESA (Georgia, Kosovo, Republica Democratică Congo, Afganistan, Ciad, Palestina), susținerea capacității regionale de consolidare a păcii (Uniunea Africană – AMISOM Somalia, misiunea de mediere a Uniunii Africane - Organizației Națiunilor Unite în Darfur), statul de drept și justiția tranzițională (Afganistan, Kârgâzstan, Columbia, Haiti, Sierra Leone, Insulele Solomon), susținerea administrațiilor interimare (BCI Kosovo), soluționarea conflictelor și reconcilierea (Sri Lanka, Thailanda, Columbia, Uganda, Zimbabwe, Peru, Palestina, Birmania, Nepal), programe de reabilitare și evaluarea necesităților în urma conflictelor și a catastrofelor (Bangladesh, Nicaragua, Liban, Peru), sprijinirea populațiilor strămutate (Liban, Siria) și lupta împotriva utilizării resurselor pentru finanțarea conflictelor (facilitate specifică).

2.4. Facilitățile din cadrul Instrumentului de stabilitate: Prima și a doua facilitate de consiliere politică și de mediere (PAMF), facilitatea privind resursele conflictuale și facilitatea pentru sistemul judiciar de tranziție

Ținând cont de experiența pozitivă dobândită în cadrul mecanismului de reacție rapidă, anumite domenii tematice cheie de răspas la situațiile de criză, care necesită în general lansarea imediată a unor acțiuni cu caracter mai restrâns, au făcut obiectul deciziilor de finanțare din cadrul Instrumentului de stabilitate de adoptare a facilităților. Aceste domenii cuprind în prezent consilierea politică și medierea, măsurile împotriva utilizării resurselor pentru finanțarea conflictelor și sistemul judiciar de tranziție (post-conflict). Facilitățile permit finanțarea măsurilor urgente, punctuale și de dimensiuni mai reduse la nivelul subdelegat, fără să mai fie nevoie de obținerea unei decizii de finanțare pentru fiecare măsură în parte.

Facilitățile adoptate în 2007 în domeniul consilierei politice și a medierii (PAMF, 10 milioane de euro) și împotriva utilizării resurselor pentru finanțarea conflictelor (CRF, 2 milioane de euro) au fost integral folosite și contractate până la sfârșitul anului 2008. În cadrul PAMF, au fost finanțate cinci acțiuni în 2007 și 12 în 2008, printre care consiliere politică și expertiză de urgență și pe termen scurt în Guineea-Bissau, Armenia, Georgia, Liban, Sri Lanka și Myanmar și alte dispozitive de criză, cât și finanțarea, împreună cu Națiunile Unite și Banca Mondială, a evaluării comune a necesităților în urma dezastrelor survenite în Bangladesh, Myanmar, Haiti și Ucraina. În cadrul CRF, au fost finanțate în total 5 acțiuni de sprijinire a luptei împotriva extracției și comerțului ilegal cu diamante în cadrul Procesului Kimberley și împotriva exploatării ilegale a altor resurse naturale în alte regiuni.

În 2008, o nouă facilitate în valoare de 12 milioane de euro a fost adoptată pentru sistemul judiciar de tranziție în vederea codării în timp util de asistență specifică tribunalelor internaționale și inițiativelor privind justiția tranzițională. Partenerii Comisiei responsabili de punerea în aplicare sunt organizații internaționale și regionale, actori statali și nestatali și/sau tribunale specifice și comisii pentru adevăr. În 2008, a fost deja contractată o primă acțiune de acordare urgentă a unui ajutor de 2,5 milioane de euro Tribunalului Internațional care judecă crimele de război comise de Charles Taylor în Sierra Leone. În plus, 5,5 milioane de euro au fost angajate în decembrie 2008 pentru o decizie privind instituirea celei de-a doua facilități de consiliere politică și de mediere (PAMF).

2.5. Progrese realizate în cadrul programelor de răspuns la situațiile de crize adoptate în 2007

Angajamentele de răspuns la situațiile de criză în 2007 au fost contractate aproape în totalitate (97%). Plățile corespunzătoare acestor contracte se ridică la 65%. Durata proiectului variind în general între 12 și 18 luni, majoritatea măsurilor adoptate în 2007 sunt încă în curs de punere în aplicare, având rezultate concrete pe teren. Între timp, un anumit număr de măsuri au fost finalizate, cum ar fi proiectul de reformă a sistemului judiciar în Afganistan. Progresele înregistrate la nivel operațional și impactul asupra măsurilor adoptate în 2007 sunt descrise în detaliu în anexele la prezentul raport.

2.6. Rolul delegațiilor Comisiei

Delegațiile Comisiei Europene din țările beneficiare efectuează o monitorizare atentă și periodică a tuturor programelor din cadrul Instrumentului de stabilitate. În numeroase cazuri, delegațiile fac propuneri de proiecte sediului central al Comisiei și sunt, de asemenea, direct răspunzătoare de punerea în aplicare a programelor de ajutor adoptate.

Ca și în 2007, majoritatea proiectelor – 21 din 26 de decizii de finanțare și trei acțiuni în cadrul facilităților Instrumentului de stabilitate – au fost subdelegate delegațiilor din țara în cauză în vederea punerii lor în aplicare. Ca urmare, în 2008, delegațiile au semnat 40 de contracte aferente liniei 19.0601. Din 2007 până în prezent, 40 de acțiuni de răspuns la situații de criză reprezentând 180 de milioane de euro au fost subdelegate celor 27 de delegații ale Comisiei. Aceasta permite nu numai negocierea și încheierea de contracte cu omologi locali și efectuarea eventualelor modificări în timp util, dar și atenta monitorizare a punerii în aplicare a proiectului pe teren.

2.7. Noi învățăminte dobândite

Componenta de răspuns la situațiile de criză ale Instrumentului de stabilitate funcționează cu succes și respectă obiectivele regulamentului. Încă o dată, bugetul alocat acestei componente în 2008 a fost în întregime angajat. Structurile organizatorice din cadrul familiei RELEX s-au dovedit a fi adecvate și reactive pentru a permite identificarea și adoptarea rapidă a programului. Programele adoptate au contribuit la eforturile deprinse pentru a răspunde la situațiile de criză din întreaga lume, completând în mod util (și uneori în mod decisiv) alte măsuri de răspuns la situațiile de criză, cum ar fi cele adoptate în Georgia, Kosovo, Ciad și Republica Centrafricană.

Pentru a înțelege mai bine impactul, eficacitatea, eficiența, durabilitatea și alte rezultate ale componentei de răspuns la situațiile de criză a Instrumentului de stabilitate, în 2009 Comisia intenționează să efectueze o evaluare de ansamblu a programului, bazându-se pe măsurile adoptate în 2007 și 2008, în măsura în care acestea au avansat suficient de mult încât să permită o analiză benefică. Odată finalizată, evaluarea va fi transmisă Parlamentului și Consiliului.

3. COMPONENTA „PREGăTIREA PENTRU SITUAțIILE DE CRIZă” A INSTRUMENTULUI DE STABILITATE (ARTICOLUL 4 ALINEATUL (3), LINIA BUGETARă 19.06.01)

În ceea ce privește componenta „pregătirea pentru situațiile de criză” a Instrumentului de stabilitate, parteneriatul de consolidare a păcii , care vizează mobilizarea și consolidarea competenței civile pentru operațiunile de consolidare a păcii, a continuat să înregistreze progrese în 2008. Componenta este axată pe consolidarea capacității în amonte a partenerilor relevanți de a răspunde rapid la situațiile de criză și se adresează în principal organizațiilor societății civile și grupurilor de reflecție, dar și organizațiilor și agențiilor internaționale și regionale competente din statele membre ale UE.

În 2008, pachetul financiar în valoare de 15 milioane de euro angajat în 2007 și 2008 a fost în întregime alocat, iar componentele și obiectivele indicate în programele de acțiune anuale (PAA) au fost puse în aplicare.

În acest context, în cadrul sprijinirii parteneriatului de consolidare a păcii au fost lansate două cereri de propuneri adresate organizațiilor societății civile: o cerere privind consolidarea capacității și prima etapă a unei cereri privind organizarea de mese rotunde. Ofertele reținute în cadrul cererii privind consolidarea capacității au reprezentat o combinație de acțiuni transversale, interregionale și specific axate pe crize cu o mare răspândire geografică (vecinătatea europeană, Africa, Asia, Caraibe, etc.). Pentru prima etapă a cererii de propuneri privind organizarea de mese rotunde, ofertele reținute au fost din nou cele care au vizat acțiuni transversale și specific axate pe crize, cu activități concentrate asupra vecinătății europene.

În plus, subvenții directe au fost acordate – în contextul cooperării cu organizațiile internaționale privind acțiunile de alertă timpurie și reabilitare rapidă – Uniunii Africane (sprijinirea sistemului continental de alertă timpurie al Uniunii Africane), Programului Națiunilor Unite pentru Dezvoltare (pentru cooperarea privind evaluarea necesităților în urma conflictelor și a dezastrelor și cooperarea privind resursele naturale și conflictele), cât și agențiilor de formare competente ale statelor membre ale UE în cadrul formării pentru misiunile civile de stabilizare.

Pe parcursul anului, procesul de dialog cu organizațiile societății civile s-a intensificat prin organizarea unor serii de reuniuni consultative (în februarie, iunie și octombrie) și prin folosirea portalului internet al Parteneriatului de consolidare a păcii drept mijloc de comunicare cu partenerii acestuia.

Cu privire la „Inițiativa pentru consolidarea păcii” (denumită anterior „Rețeaua de prevenire a conflictelor”) – care este progresiv integrată în Parteneriatul de consolidare a păcii –, cele zece organizații ale societății civile care au cooperat la această acțiune s-au concentrat asupra integrării cunoștințelor complementare ale partenerilor în șase domenii importante: mediere; cooperare regională în materie de mediu înconjurător, economie și resurse naturale; securitate; democratizare și justiție tranzițională; egalitatea de șanse între femei și bărbați; consolidarea capacității și formarea. În fiecare din aceste domenii este vizată exploatarea competențelor în vederea facilitării elaborării de politici și de practici în scopul prevenirii conflictelor și al consolidării păcii.

4. ACțIUNI PE TERMEN LUNG ALE INSTRUMENTULUI DE STABILITATE (ARTICOLELE 4.1 șI 4.2, LINIILE BUGETARE 19.0602 șI 19.0603)

Pe baza documentului de strategie 2007-2011 și a programului indicativ pentru perioada 2007-2008, următoarele activități au fost desfășurate în 2008:

4.1. 19.0603 – Acțiuni transregionale în domeniile crimei organizate, luptei împotriva traficului, protecției infrastructurii critice, amenințărilor la adresa sănătății publice și luptei împotriva terorismului și 19.060203 - Politica comunitară de combatere a proliferării armelor de calibru mic

Toate activitățile desfășurate în cadrul PAA 2007 (9 milioane de euro) au fost în întregime contractate. PAA 2008 (13,3 milioane de euro) a fost adoptat în noiembrie 2008. Acesta prevede menținerea finanțării Facilității de susținere a experților și pentru combaterea traficului din/spre Afganistan, precum și lupta împotriva acumulării și traficului ilegal de arme de foc, lupta de combatere a crimei organizate și a terorismului în Africa, a prevenirea și deturnarea precursorilor de droguri în regiunea ALC.

Facilitatea de susținere a experților, un mecanism care permite mobilizarea experților de înalt nivel pentru susținerea programării și identificării de măsuri privind numeroase aspecte ale amenințărilor transregionale la adresa securității, a fost pusă în aplicare cu succes în 2008. În urma lansării unui apel la cereri de exprimare a interesului adresat statelor membre, au fost semnate cinci contracte cu consorții coordonate de agenții ale statelor membre și un acord de asistență tehnică specifică cu Centrul Comun de Cercetare al Comisiei. În plus, au fost organizate cinci ateliere de lucru și misiuni în mai mult de 40 de țări.

Cu un buget de 9,5 milioane de euro (pentru prima și a doua etapă), vastul proiect „Combaterea traficului din/spre Afganistan” a fost semnat în decembrie 2008 cu GtZ în numele unui consorțiu format din statele membre ale UE, UNODC și Interpol. Proiectul PRELAC (lupta împotriva traficului de precursori ai drogurilor în America Latină și Caraibe) a fost semnat în decembrie 2008 cu UNODC și va fi pus în aplicare începând cu primul trimestru al anului 2009. O măsură specială individuală adoptată în decembrie 2008 a permis semnarea unui proiect de sprijinire a luptei împotriva acumulării și traficului ilegal de arme de foc în America Centrală și țările învecinate.

Ținând seama de faptul că primul proiect menționat în cadrul PAA 2007 a demarat la începutul anului 2009 și se află într-un stadiu incipient al punerii în aplicare, eventualele învățăminte pot fi așteptate în 2010.

4.2. 19.0602 – Acțiuni în domeniul reducerii riscurilor și al pregătirii legate de substanțe sau agenți chimici, nucleari și biologici

Programul anual de acțiune 2008 (PAA, 23,5 milioane de euro[4]) a fost adoptat în decembrie 2008. Acesta prevede sprijinirea foștilor oameni de știință și ingineri specialiști în materie de armament în căutarea unui nou loc de muncă prin intermediul ISTC/STCU ( Centrul Internațional pentru Știință și Tehnologie di n Moscova / Centrul pentru Știință și Tehnologie din Ucraina la Kiev ), consolidarea capacităților civile și schimbul de informații cu privire la lupta împotriva traficului ilicit de substanțe chimice, biologice, radiologice și nucleare (substanțe CBRN), consolidarea controalelor exportului de bunuri cu dublă utilizare și îmbunătățirea capacităților de luptă împotriva amenințărilor biologice. Mai multe detalii sunt disponibile în anexă.

Toate activitățile prevăzute de PAA 2007 în temeiul articolului 4 alineatul (2) au fost în întregime contractate și inițiate în 2008. Având în vedere că primele proiecte au demarat în urmă cu numai câteva luni, nu s-au realizat evaluări până în prezent; evaluări și audituri sunt totuși prevăzute în 2010.

În timp ce activitățile desfășurate în majoritatea domeniilor reglementate de articolul 4 alineatul (2) s-au concentrat dintotdeauna asupra țărilor din fosta Uniune Sovietică, inclusiv în PAA 2007/2008, în prezent se fac eforturi în vederea extinderii domeniului geografic de aplicare al ajutorului. Noi regiuni/țări beneficiază de sprijinul Instrumentului de stabilitate pentru activități ce vizează ameliorarea capacităților de control al exportului și prevenirea traficului ilicit de substanțe CBRN: cinci țări în Balcanii de Vest, Albania, Turcia, Maroc, Tunisia, Egipt, Emiratele Arabe Unite, China și Thailanda. În plus, misiunile exploratorii ale experților desfășurate în cadrul facilității de susținere a experților au confirmat necesitatea de a consolida capacitatea țărilor din Asia de Sud-Est, din Orientul Mijlociu și din anumite regiuni ale Africii. Aceste țări vor face parte din viitorul domeniu de aplicare al ajutorului care intră sub incidența articolului 4 alineatul (2).

5. CONCLUZIE

La doi ani de la înființare, Instrumentul de stabilitate s-a impus ca un instrument extrem de util în cadrul numeroaselor instrumentele de gestiune a crizelor de care dispune UE.

Alături de alte instrumente comunitare relevante, Instrumentul de stabilitate constituie un element important al abordării globale adoptate de UE cu privire la gestionarea crizelor Uniunii Europene, care a beneficiat de sprijin semnificativ în UE și la scală mondială așa cum a fost subliniat în raportul de anul trecut privind strategia europeană de securitate.

Buna cooperare cu statele membre, Parlamentul European și Secretariatul General al Consiliului a permis Comisiei să conceapă programe în cadrul Instrumentului de stabilitate, atât pe termen scurt, cât și pe termen lung care să răspundă nevoilor de bază.

Dată fiind creșterea cererilor de intervenție a Instrumentului de stabilitate, este important ca acesta să beneficieze în continuare de o finanțare substanțială.

[1] În temeiul articolului 24 din Regulamentul de instituire a unui instrument de stabilitate, pachetul financiar global alocat Instrumentului de stabilitate pentru perioada 2007-2013 este de 2,062 miliarde de euro. Din această sumă, regulamentul precizează că pentru măsurile care intră sub incidența articolului 4 alineatele (1)-(3) nu se va aloca un procent mai mare de 7%, 15% și respectiv 5%, reprezentând maximum 557 de milioane de euro. Astfel, cel puțin 73% din suma totală revine măsurilor care intră sub incidența articolului 3 sau fac parte din componenta „răspunsul la situațiile de criză”. Cu toate acestea, în urma rectificării bugetului în noiembrie 2008, 240 de milioane de euro de la linia 19.0601 ar fi realocate Facilității pentru alimente, iar suma disponibilă pentru răspunsul la situațiile de criză ar fi redusă la o valoare cuprinsă între 1,27 - 1,29 miliarde de euro pentru perioada 2007-2013, spre deosebire de 1,49 miliarde de euro, cum era inițial planificat.

[2] Restul de 8 milioane de euro au fost angajate pentru măsurile prevăzute la articolul 4 alineatul (3), pregătirea pentru situațiile de criză (a se vedea în cele ce urmează).

[3] Pe linia bugetară 19.0601, suma totală de 136,871 milioane de euro a fost angajată sub formă de credite C1. În plus, suma de 236 868,50 de euro a fost angajată sub formă de credite C4.

[4] Suma inițială a creditelor prevăzute în cadrul liniei 19.060201 pentru 2008 a fost de 27 de milioane de euro, din care 1,5 milioane de euro au fost transferate liniei 19.080103 pentru Georgia și 2 milioane de euro destinate facilității de susținere a experților (ESF) sunt incluse în PAA 2008 în temeiul articolului 4 alineatul (1).