+++++ TIFF +++++

ABREVIERI

CCPA : Comitetul consultativ pentru pescuit și acvacultură

CSTEP : Comitetul științific, tehnic și economic pentru pescuit

FAO : Organizaţia Naţiunilor Unite pentru Alimentaţie şi Agricultură (Food and Agricultural Organisation)

FEP : Fondul european pentru pescuit

GT : Tonaj brut (gross tonnage)

ICES : Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (International Council for the Exploration of the Seas)

kW : kilowaţi

OECD : Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică

PCP : Politica comună în domeniul pescuitului

UNCLOS : Convenţia Organizaţiei Naţiunilor Unite asupra dreptului mării (United Nations Convention on the Law of the Sea)

GLOSAR

Capacitate de pescuit : Capacitatea de pescuit reprezintă tonajul brut (gross tonnage – GT) şi puterea măsurată în kilowaţi (kW) a unei nave, aşa cum sunt acestea definite la articolele 4 şi 5 din Regulamentul (CEE) nr. 2930/86 al Consiliului [9999]. "GT" măsoară de fapt volumul tuturor spațiilor închise ale unei nave, iar "kW" măsoară puterea maximă a motorului disponibilă pentru propulsie.

Captura totală admisibilă : Capturile totale admisibile sunt limite de captură care se stabilesc pentru cele mai importante stocuri de peşte ce se capturează în scopuri comerciale. Capturile totale admisibile sunt propuse de Comisie pe baza avizelor ştiinţifice cu privire la situaţia stocurilor în cauză şi sunt adoptate anual de Consiliul miniștrilor pescuitului. Statele membre repartizează partea care le revine din captura totală admisibilă alocând cote de pescuit navelor din cadrul flotelor lor respective.

Limite biologice de siguranţă : Limitele biologice de siguranţă pentru un stoc de peşte se definesc prin stabilirea unei dimensiuni minime de siguranţă a stocului şi a unei rate maxime de mortalitate prin pescuit. Pentru a determina dimensiunea stocului de peşte, se măsoară "biomasa stocului de reproducere", care reprezintă cantitatea totală anuală de peşti care se reproduc. Dacă stocul se situează sub limita minimă de siguranţă a biomasei stocului de reproducere sau peste rata maximă de siguranţă de mortalitate prin pescuit, se consideră că stocul nu se încadrează în limitele biologice de siguranţă [8888].

Mortalitatea prin pescuit : Mortalitatea prin pescuit este proporţia dintr-un stoc de peşte care este eliminată anual ca urmare a activităţilor de pescuit.

Peşti pelagici : Peştii pelagici trăiesc aproape de suprafaţa apei, spre deosebire de peştii abisali, care trăiesc la mare adâncime sau pe fundul apei.

Plan de ajustare a efortului de pescuit : Ajutorul public din partea Fondului european pentru pescuit în scopul dezafectării navelor de pescuit se acordă în contextul planurilor de ajustare a efortului de pescuit ale statelor membre. Planul de ajustare a efortului de pescuit justifică măsurile care se iau în vederea dezafectării anumitor tipuri de nave de pescuit – de exemplu, planurile de refacere a stocurilor de cod adoptate de Consiliu au redus posibilităţile de pescuit al codului, iar planurile de ajustare a efortului de pescuit ale anumitor state membre au făcut referire la aceste planuri de refacere atunci când şi-au axat programele de dezafectare pe resursele de cod.

Posibilităţi de pescuit : "Posibilități de pescuit" înseamnă un drept legal de a pescui, cuantificat, exprimat în capturi și/sau efort de pescuit.

Program de orientare multianual : De la lansarea politicii comune în domeniul pescuitului în 1983 şi până în 2002, capacitatea de pescuit a fost gestionată prin intermediul unei serii de programe de orientare multianuale, în care erau prevăzute niveluri-ţintă specifice stabilite de Consiliu pentru reducerea de către statele membre a capacităţii de pescuit.

Randament maxim sustenabil : Randamentul maxim sustenabil corespunzător unui anumit stoc de peşte este volumul de peşte care poate fi capturat de la un an la altul fără a prejudicia stocul respectiv. Se caracterizează printr-un nivel al mortalităţii prin pescuit care va conduce, în medie, la o dimensiune a stocului de natură să genereze randamentul maxim sustenabil [7777].

Stoc de peşte : Stocul de peşte poate fi considerat ca fiind masa unei resurse piscicole date. Stocurile se identifică, în mod normal, după amplasamentul lor. Ele pot fi, dar nu întotdeauna, diferite din punct de vedere genetic de alte stocuri.

UE-10 : Cele zece state membre care au aderat la Uniunea Europeană în 2004.

UE-12 : Cele douăsprezece state membre care făceau parte din Uniunea Europeană în 1992.

UE-15 : Cele cincisprezece state membre care făceau parte din Uniunea Europeană în 1995.

SINTEZĂ

I. Obiectivul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) este promovarea unui pescuit sustenabil. Aceasta presupune obţinerea unui echilibru între resursele piscicole şi flota de pescuit, astfel încât să se evite supraexploatarea stocurilor de peşte.

II. Supracapacitatea flotei de pescuit este o problemă apărută de mai mulţi ani şi ea periclitează atât sustenabilitatea stocurilor de peşte, cât şi viabilitatea pe termen lung a sectorului pescuitului. Reducerea supracapacităţii de pescuit a constituit o temă recurentă a reformelor anterioare ale politicii comune în domeniul pescuitului. Cu toate acestea, măsurile adoptate până în momentul de faţă în vederea reducerii supracapacităţii de pescuit prin adaptarea flotei la resursele piscicole nu au avut succesul scontat.

III. Curtea a examinat cadrul din care fac parte măsurile destinate să reducă supracapacitatea de pescuit, precum şi modul în care sunt concepute şi aplicate aceste măsuri de Comisie şi de statele membre.

IV. Curtea a constatat că acest cadru este afectat de deficienţe importante:

(a) definiţiile existente pentru capacitatea de pescuit nu reflectau în mod corespunzător potenţialul navelor de pescuit de a captura pește;

(b) în practică, plafoanele fixate pentru capacitatea flotelor aveau un efect nesemnificativ asupra adaptării capacităţii flotei la posibilităţile de pescuit;

(c) nu se procedase nici la definirea, nici la cuantificarea supracapacităţii de pescuit;

(d) nu se luase în considerare posibilitatea de transfer al drepturilor de pescuit.

V. Curtea a constatat deficienţe importante şi la nivelul concepţiei şi al aplicării măsurilor destinate să reducă supracapacitatea de pescuit:

(a) s-au înregistrat întârzieri în implementarea proiectelor şi în instituirea sistemelor de gestiune şi de control;

(b) nu s-a asigurat o concepţie solidă şi nici o implementare corectă a planurilor de ajustare a efortului de pescuit ale statelor membre;

(c) justificarea furnizată pentru obiectivele de reducere a capacităţii de pescuit era insuficientă, ceea ce a contribuit la sporirea riscului ca reducerea supracapacităţii flotei de pescuit să nu fie abordată în mod adecvat;

(d) investiţiile realizate la bordul navelor de pescuit finanţate de la Fondul european pentru pescuit (FEP) ar putea conduce la mărirea potenţialului navelor respective de a captura peşte;

(e) registrul flotei de pescuit a Uniunii Europene nu era actualizat în mod corect cu detaliile navelor care au fost dezmembrate pentru fier vechi beneficiind de ajutor public;

(f) criteriile de selecţie pentru programele de dezafectare a navelor de pescuit nu asigurau întotdeauna o orientare corespunzătoare pentru aceste programe, ceea ce a avut drept rezultat faptul că au fost dezmembrate pentru fier vechi nave de pescuit care aveau un impact nesemnificativ asupra stocurilor de peşte vizate;

(g) adesea, cotele de acordare a ajutorului public pentru dezafectarea navelor de pescuit nu au ţinut cont de cel mai bun raport cost/eficacitate şi nu se fondau pe criterii obiective şi suficiente;

(h) acele state membre care au aplicat "Regulamentul privind criza carburanților" nu reuşiseră să obţină reducerea necesară a capacităţii flotelor de pescuit;

(i) raportarea cu privire la eforturile depuse în vederea reducerii supracapacităţii de pescuit s-a dovedit a fi deficitară.

VI. Curtea recomandă Comisiei să ia iniţiativa de a concepe măsuri menite să reducă efectiv supracapacitatea flotei de pescuit, cu scopul de a da o rezolvare deficienţelor descrise anterior.

VII. Curtea recomandă statelor membre să elaboreze şi să aplice măsuri în vederea adaptării flotelor lor respective la posibilităţile de pescuit disponibile, luând în considerare defi- cienţele identificate la punctul V anterior.

INTRODUCERE

POLITICA COMUNĂ ÎN DOMENIUL PESCUITULUI (PCP) ŞI SUPRACAPACITATEA FLOTELOR DE PESCUIT

1. Obiectivul politicii comune în domeniul pescuitului [1] este promovarea unui pescuit sustenabil. Drept urmare, PCP cuprinde măsuri destinate să prevină pescuitul excesiv şi să limiteze dimensiunea flotei de pescuit. În Cartea sa verde din aprilie 2009 [2] privind reforma PCP, Comisia a recunoscut că reforma din 2002 nu a atins acest obiectiv şi a invocat drept motiv pentru acest eşec supracapacitatea cronică a flotelor de pescuit.

2. După cum a arătat Raportul special nr. 3/1993 al Curţii de Conturi, supracapacitatea de pescuit constituia deja o problemă semnificativă şi acum 20 de ani. Unele dintre problemele ridicate de raportul respectiv continuă să prezinte relevanţă şi pentru situaţia actuală [3].

3. În Raportul special nr. 7/2007 [4], Curtea de Conturi a concluzionat că supracapacitatea flotelor de pescuit conducea la încurajarea pescuitului excesiv, iar statele membre nu reuşeau să reducă în mod eficace această supracapacitate sau să o raporteze cu exactitate. Mai mult, progresele înregistrate în tehnologia de pescuit au condus la creşterea capacităţii de pescuit a flotelor.

4. Pescuitul reprezintă una dintre puţinele activităţi în cazul căreia, de multe ori, nu se atribuie o valoare drepturilor de acces (spre deosebire de exploatarea agricolă sau de cea minieră, de exemplu). Această situaţie poate încuraja pescarii să supraexploateze resursele şi să pună în pericol sustenabilitatea acestora pe termen lung. În Cartea verde din aprilie 2009, Comisia a estimat că pentru 88 % din stocurile de peşte se practică un pescuit la niveluri nesustenabile, iar, dintre aceste stocuri, 30 % nu se încadrează în limitele biologice de siguranţă. Organizaţia Naţiunilor Unite pentru Alimentaţie şi Agricultură (Food and Agricultural Organisation – FAO) [5], Comisia [6], precum şi surse guvernamentale şi ştiinţifice [7] au amintit în repetate rânduri riscul inerent al pescuitului excesiv; iar dreptul internaţional [8] prevede că statele au obligaţia de a gestiona în mod sustenabil resursele piscicole şi de a reduce supracapacitatea flotelor de pescuit.

5. Potrivit ultimelor rezultate ale unor studii ştiinţifice, citate de Comisie în consultările sale [9] privind posibilitățile de pescuit pentru 2011, s-au constatat ameliorări în ceea ce priveşte sustenabilitatea stocurilor de peşte, însă persistă o serie de probleme grave. Caseta 1 ilustrează faptul că, în pofida unor îmbunătăţiri de dată recentă, situaţia multora dintre stocurile de peşte rămâne critică.

CASETA 1

AVIZUL CONSILIULUI INTERNAțIONAL PENTRU EXPLORAREA APELOR MARITIME (INTERNATIONAL COUNCIL FOR THE EXPLORATION OF THE SEAS – ICES) ÎN LEGĂTURĂ CU STOCURILE DE PEŞTE DIN ATLANTICUL DE NORD-EST [10]

| 2005 | 2010 |

Stocuri care nu se încadrează în limitele biologice de siguranţă | 26 | 22 |

Stocuri pescuite excesiv | 32 | X28 |

Procentul cu care capturile totale admisibile depăşesc nivelurile necesare pentru a menţine capturile la un nivel sustenabil (cu alte cuvinte, capturile totale admisibile sunt stabilite de Consiliu la niveluri mai ridicate decât cele recomandate de avizele ştiinţifice oficiale) | 59 % | 34 % |

Stocuri pentru care avizul ştiinţific recomandă încetarea pescuitului | 12 | 14 |

Stocuri pentru care nu este disponibil niciun aviz ştiinţific | 39 | 42 |

6. Politica Comisiei este de a se atinge, până în 2015, un nivel de pescuit care să ofere un randament maxim sustenabil (maximum sustainable yield) (a se vedea glosarul) şi Comisia a solicitat un aviz ştiinţific al ICES care să ţină seama de acest considerent.

7. Din 1995, s-a constatat o tendinţă descrescătoare pentru capturile de peşte în UE (o scădere [11] de la peste 7 milioane de tone la 5 milioane de tone în 2009). Conform Cărţii verzi a Comisiei din aprilie 2009, această descreştere este cauzată în mare parte de pescuitul excesiv şi se înscrie într-un cerc vicios în care joacă un rol atât supracapacitatea de pescuit, cât şi performanţa economică slabă a flotelor de pescuit.

8. Figura 1 subliniază existenţa unei tendinţe constante de descreştere pentru capturile de peşte din UE, tendinţă care constituie o ameninţare pentru sustenabilitatea sectorului pescuitului.

FIGURA 1

CAPTURI DE PEŞTE ÎN DESCREŞTERE ÎN UE

+++++ TIFF +++++

Sursa: Baza de date a Eurostat: "capturi: total, toate zonele de pescuit".

Eforturile depuse de UE în vederea reducerii supracapacităţii de pescuit

9. Conform definiţiei date de PCP [12], capacitatea de pescuit se exprimă ca tonaj al navelor [tonajul brut – GT (gross tonnage)] şi ca putere [kilowaţi (kW)]. Mai mulţi factori în combinaţie, printre care resursele în descreştere, şocurile preţurilor carburanţilor, progresele în cadrul tehnologiei, recurgerea la ajutor pentru deza- fectare, fuziunile de întreprinderi şi încetarea activităţii altor întreprinderi, contribuie la reducerea în fiecare an a dimensiunii flotelor de pescuit [13]. În figura 2 se arată evoluţia acestei descreşteri începând cu 1992.

FIGURA 2

FLOTE DE PESCUIT ÎN DESCREŞTERE ÎN UE

+++++ TIFF +++++

Sursa: Rapoartele anuale ale Comisiei privind eforturile de a obţine un echilibru între capacitate şi posibilităţile de pescuit.

10. De la lansarea PCP în 1983 şi până în 2002, capacitatea de pescuit a fost restricţionată graţie unui sistem de programe de orientare multianuale, în care se stabileau niveluri-ţintă pentru reducerea capacităţii de pescuit. În 2002, Comisia a ajuns la concluzia [14] că programele de orientare multianuale nu au reuşit să stopeze creşterea efectivă a capacităţii de pescuit. După reforma politicii comune în domeniul pescuitului din 2002, programele de orientare multianuale au fost întrerupte. Cu începere din anul respectiv, statelor membre le revine responsabilitatea de a institui măsuri prin care să ajusteze capacitatea de pescuit a flotelor lor respective astfel încât să obţină un echilibru stabil şi de durată între capacitatea de pescuit şi posibilităţile de pescuit [15], respectând un nivel de referinţă maxim global în ceea ce priveşte capacitatea de pescuit. De asemenea, statele membre sunt responsabile de operarea unui regim strict de "intrări-ieşiri", în conformitate cu care orice intrare a unei noi nave în flota de pescuit trebuie să fie contrabalansată de retragerea unei nave existente de tonaj şi putere echivalente. Mai mult, plafoanele statelor membre pentru capacitatea de pescuit se reduc cu orice capacitate care este retrasă din flotă cu beneficierea de ajutoare publice. Statele membre raportează anual Comisiei cu privire la eforturile pe care le depun pentru a obţine un echilibru între capacitate şi posibilităţile de pescuit. La rândul ei, Comisia înaintează un raport Parlamentului European şi Consiliului, pe lângă un raport mai general privind implementarea FEP în anul anterior.

11. Pentru perioada de programare 2007-2013, FEP [16] pune la dispoziţie 4,3 miliarde de euro în sprijinul PCP. Măsurile finanţate prin FEP sunt expuse în programe operaţionale, pe care le elaborează statele membre şi le aprobă Comisia. Finanţarea disponibilă cuprinde 1,2 miliarde de euro pentru adaptarea flotelor de pescuit, inclusiv pentru cofinanţarea programelor de dezafectare a navelor, sub rezerva elaborării de către statele membre a unor planuri de ajustare a efortului de pescuit. În planurile de ajustare a efortului de pescuit se furnizează argumentele care justifică dezmembrarea pentru fier vechi a diferite tipuri de nave de pescuit. Obiectivul pe care trebuia să îl atingă Comisia în cadrul FEP până la jumătatea perioadei era reducerea cu 7 % (140000 GT) a capacității flotelor de pescuit până în 2010. În anexă se prezintă pe scurt informaţii privind implementarea FEP până la sfârşitul exerciţiului 2010.

12. FEP contribuie, de asemenea, la finanţarea investițiilor de la bordul navelor de pescuit, cu condiţia ca acestea să nu contribuie la creşterea capacităţii de pescuit a navelor.

13. Majorările substanţiale ale preţurilor carburanţilor de la începutul anului 2008 au condus la adoptarea Regulamentului (CE) nr. 744/2008 al Consiliului [17], care prevedea măsuri temporare până la 31 decembrie 2010 în vederea promovării restructurării de către statele membre a flotelor lor de pescuit.

SFERA ŞI ABORDAREA AUDITULUI

14. Auditul a avut drept obiectiv să examineze dacă măsurile întreprinse de UE au contribuit în mod eficace la adaptarea capacităţii flotelor la posibilităţile de pescuit disponibile.

15. Curtea a căutat să obțină răspunsuri la următoarele întrebări:

(a) Cadrul pentru reducerea capacităţii flotelor este clar?

(b) Măsurile specifice sunt bine definite şi aplicate corect?

16. Auditul a fost efectuat la serviciile Comisiei şi în șapte state membre (Danemarca, Spania, Franţa, Italia, Polonia, Portugalia şi Regatul Unit [18]), care au fost selectate în funcţie de dimensiunea flotelor lor de pescuit şi de resursele care li s-au pus la dispoziţie în cadrul FEP pentru adaptarea flotelor respective.

17. Activitatea de audit s-a derulat între mai 2010 şi noiembrie 2010. În cadrul auditului, s-au examinat următoarele aspecte:

(a) procedurile Comisiei pentru aprobarea programelor operaţionale ale statelor membre şi pentru supravegherea implementării ulterioare a acestora;

(b) modul în care statele membre concep şi implementează planurile de ajustare a efortului de pescuit, programele de deza- fectare a navelor de pescuit, programele de modernizare, precum şi modul în care acestea respectă restricţiile în ceea ce priveşte capacitatea flotelor de pescuit. Examinarea acestor aspecte a presupus verificarea a 126 de proiecte, care au primit, împreună, finanţare în valoare de 33,4 milioane de euro prin FEP pentru dezmembrarea pentru fier vechi şi modernizarea navelor de pescuit între 2008 şi momentul în care s-a desfăşurat auditul;

(c) procedurile aplicate de statele membre pentru implementarea restricţiilor privind capacitatea, fiind examinate, inclusiv, şi 70 de operaţiuni legate de registrul flotei de pescuit din UE şi rapoartele anuale ale statelor membre referitoare la eforturile pe care le-au depus pentru a obţine un echilibru între capacitate şi posibilităţile de pescuit.

18. Criteriile utilizate de Curte în vederea evaluării gestionării politicii de către Comisie şi de către statele membre s-au bazat pe cerinţele prevăzute în regulamentul de bază privind PCP. De asemenea, Curtea a apelat la criteriile stabilite în diverse rapoarte relevante [19] ale Organizaţiei pentru Cooperare şi Dezvoltare Economică (OCDE). În plus, Curtea a avut în vedere şi practicile existente în Norvegia [20].

OBSERVAŢII

19. În pofida reducerii capacităţii flotelor din punctul de vedere al GT şi al kW şi în pofida eforturilor depuse până în momentul de faţă pentru a limita supracapacitatea de pescuit, Comisia este în continuare de părere că flota de pescuit existentă este prea mare în raport cu resursele piscicole disponibile. Flotele de pescuit ale statelor membre pot captura cantităţi de peşte semnificativ mai mari decât este compatibil cu menţinerea la niveluri sustenabile a stocurilor de peşte. Drept rezultat:

(a) pescarii au posibilitatea de a captura cantităţi mai mari decât cotele sau drepturile care li s-au alocat, existând astfel un risc crescut de pescuit ilegal, nedeclarat și nereglementat [21], şi/sau

(b) pescarii nu îşi pot exploata la maximum navele de pescuit, nave care presupun costuri ridicate;

(c) această situaţie conduce la crearea unor presiuni asupra Consiliului, care stabileşte frecvent cote anuale pentru captura totală admisibilă la niveluri mai mari decât cele propuse de Comisie sau recomandate de comunitatea ştiinţifică (a se vedea caseta 1);

(d) monitorizarea şi controlul normelor complicate aplicabile cotelor şi al restricţiilor aplicabile efortului de pescuit devin mai dificil de realizat.

CADRU NECLAR

20. La punctele 21-33 sunt prezentate problemele în ceea ce priveşte cadrul care cuprinde definiţiile, limitele şi conceptele-cheie legate de măsurile destinate să alinieze capacitatea de pescuit la posibilităţile de pescuit disponibile. La aceste probleme se adaugă şi cele legate de concepţia şi de punerea în aplicare a măsurilor specifice, care sunt prezentate la punctele 34-73.

DEFINIREA INADECVATĂ A CAPACITĂŢII DE PESCUIT

21. Capacitatea de pescuit, definită sub forma tonajului brut (GT) şi a puterii (kW), este un concept-cheie care serveşte la monitorizarea dimensiunii flotelor de pescuit ale statelor membre, la implementarea controalelor privind efortul de pescuit şi la punerea în aplicare a măsurilor destinate să adapteze flotele la posibilităţile de pescuit. Simplitatea relativă a definiţiei capacităţii de pescuit face ca utilizarea ei să fie facilă pentru scopurile amintite. Cu toate acestea, în scopul alinierii capacităţii flotei la posibilităţile de pescuit, potenţialul real al flotei de a captura peşte este mai important decât măsurile formale referitoare la capacitate. GT şi kW nu constituie indicatori fiabili pentru potenţialul navelor de a captura peşte, în special având în vedere progresele înregistrate în tehnologia pescuitului. Potrivit estimărilor realizate de Comisie în contextul revizuirii intermediare a PCP din 2008, aceste progrese contribuie la creşterea cu circa 3 % pe an a potenţialului navelor de pescuit de a captura peşte. Curtea a estimat că această situaţie a condus la o creştere globală de 60 % în decursul perioadei de 16 ani dintre 1992 şi 2008. În timp ce, în cursul acestei perioade, capacitatea flotei de pescuit a statelor UE-12 a scăzut cu 29 % din punctul de vedere al GT şi al kW, se estimează că, dat fiind impactul progreselor tehnologice, randamentul efectiv a crescut cu 14 % [22].

22. În plus, Comisia consideră că, în multe cazuri, puterea motorului exprimată în kW nu este măsurată în mod corect [23].

PLAFOANELE STABILITE PENTRU CAPACITATEA FLOTELOR ÎŞI PIERD DIN CE ÎN CE MAI MULT DIN RELEVANŢĂ

23. Pe măsură ce, în decursul mai multor ani, capacitatea flotei de pescuit europene a descrescut efectiv, din punctul de vedere al GT şi al kW (punctul 9), plafoanele aplicabile statelor membre ("nivelurile de referinţă" şi "plafoanele pentru intrări-ieşiri") şi-au pierdut relevanţa. Până la sfârşitul anului 2009, capacitatea flotei de pescuit din UE exprimată ca GT reprezenta 73 % din nivelurile de referinţă şi 90 % din plafonul pentru "intrări-ieşiri", ceea ce constituie o diferenţă de 565000 de tone şi, respectiv, de 198000 de tone. Aceste diferenţe s-au mărit pe măsură ce s-a diminuat dimensiunea flotei. Prin urmare, limitele stabilite pentru capacitatea flotei de pescuit nu mai au un impact semnificativ din pers- pectiva adaptării capacităţii acesteia la posibilitățile de pescuit disponibile. Limitele nu mai au puterea de a impune restricţii reale pentru politicile statelor membre de gestionare a flotelor; chiar în condiţiile în care flotele acestora ar fi cu aproape 200000 GT mai mari, ele tot ar fi în conformitate cu normele (a se vedea figura 3).

NU S-A PROCEDAT LA DEFINIREA SAU LA CUANTIFICAREA SUPRACAPACITĂŢII DE PESCUIT

24. Unul dintre elementele-cheie ale PCP şi ale FEP este reprezentat de cerinţa ca statele membre să îşi adapteze capacitatea de pescuit la posibilităţile de pescuit. Conceptul de supracapacitate de pescuit nu este însă tratat în regulamentele referitoare la PCP şi la FEP. Din 1995 nu s-a mai procedat la o evaluare oficială a nivelului supracapacităţii flotelor de pescuit ale statelor membre. La momentul respectiv, aceasta era estimată la 40 %. Absenţa unei definiţii sau a unei cuantificări creează probleme de ordin general pentru identificarea a ceea ce reprezintă supracapacitate de pescuit, pentru luarea unor decizii privind reducerea sau nu a acesteia şi modalităţile de atingere a acestui obiectiv şi pentru evaluarea eficacităţii acestor acţiuni.

FIGURA 3

RELEVANŢA DIN CE ÎN CE MAI SCĂZUTĂ A PLAFOANELOR STABILITE PENTRU CAPACITATEA FLOTELOR DE PESCUIT

+++++ TIFF +++++

Sursa: Rapoartele anuale ale Comisiei privind eforturile statelor membre de a obţine un echilibru între capacitatea flotelor şi posibilităţile de pescuit.

25. Există exemple de flote [24] care constituie excepţii de la aceste probleme de ordin general, a căror capacitate exprimată ca GT şi kW este cu mult mai mare decât cea necesară pentru a captura cota disponibilă (de exemplu, pentru anumite resurse de peşti pelagici din Atlanticul de Nord-Est pentru al căror pescuit este nevoie de vase mai mari şi mai costisitoare), dar care pot avea o funcţionare care să le aducă profit, stocurile de peşte vizate menţinându-se, în acelaşi timp, între limite sustenabile.

NORME INADECVATE PENTRU TRATAMENTUL DREPTURILOR DE PESCUIT ÎN CAZURILE ÎN CARE DEZAFECTAREA NAVELOR DE PESCUIT BENEFICIAZĂ DE AJUTOR PUBLIC

26. Regulamentul privind PCP [25] prevede retragerea permisului de pescuit şi a "autorizațiilor de pescuit stabilite în regulamentele aplicabile" în cazul în care dezafectarea navei de pescuit beneficiază de ajutor public. În plus, capacitatea subiacentă a navei exprimată ca GT şi kW se scade din plafonul total stabilit pentru capacitatea de pescuit.

27. În vreme ce există posibilitatea să se retragă permisul de pescuit şi să se scadă capacitatea unei nave anume, situaţia nu afectează cotele de pescuit alocate statelor membre. Aceste cote nu pot fi retrase de manieră permanentă, întrucât statele membre pot decide să le realoce altor nave de pescuit sau pot institui sisteme de cote transferabile.

28. Nu există o definire clară a tipurilor de drepturi de pescuit (autorizaţii şi permise) care trebuie să fie retrase în cazurile în care deza- fectarea navelor de pescuit beneficiază de ajutor public. Cerinţa prevăzută de Regulamentul privind PCP de a retrage drepturile de pescuit este contrazisă de regulamentele anuale referitoare la captura totală admisibilă, dat fiind că acestea din urmă autorizează, în anumite cazuri [26], realocarea drepturilor de pescuit aferente unor astfel de nave de pescuit. Unele state membre autorizează transferul anumitor drepturi de pescuit către alte nave de pescuit sau către alţi pescari (de exemplu, Danemarca şi Spania), în timp ce altele le anulează (de exemplu, Franţa şi Polonia).

29. În cazurile în care statele membre îi autorizează pe beneficiarii de ajutor public pentru dezafectarea navelor de pescuit să îşi transfere drepturile sau cotele de pescuit aferente, beneficiarii respectivi vor dispune de resurse suplimentare cu care pot să contribuie la restructurarea activităţilor de pescuit cu care rămân sau la începerea unor activităţi de alt gen. Aceste resurse se adaugă la ajutorul public acordat prin cofinanţare de la FEP pentru dezafectarea navei aflate în posesia lor. Regulamentul privind FEP nu face nicio referire la posibilitatea de a recunoaşte aceste resurse suplimentare atunci când se stabilesc cotele de acordare a ajutorului public pentru dezafectarea navelor de pescuit.

30. Se pot utiliza şi alte instrumente de politică în vederea restructurării flotelor de pescuit şi a reducerii capacităţii de pescuit. Posibilitatea de transfer al drepturilor de pescuit poate oferi un stimulent pentru restructurarea flotelor şi poate contribui la reducerea supracapacităţii de pescuit. De exemplu, capacitatea de pescuit a flotei daneze a fost redusă cu 27 % între 2003 şi 2009 [27], în mare parte fără a se apela la acordarea de ajutor public pentru dezafectarea navelor de pescuit. Această reducere a fost încurajată de introducerea unor sisteme de cote transferabile pentru cea mai mare parte a flotei de pescuit. Potrivit raportărilor [28], exista, în general, un echilibru între capacitate şi posibilităţile de pescuit.

31. În Regatul Unit, organismul de implementare pentru Scoţia a introdus, în 2010, un program de dezafectare a navelor de pescuit cu ajutoare publice, care le impunea beneficiarilor să îşi transfere drepturile de pescuit altor nave.

32. Curtea a remarcat că, pentru ajustarea capacităţii la posibilităţile de pescuit, autorităţile norvegiene recurg mai curând la programe de transfer al permiselor de pescuit decât la o abordare similară cu cea aplicată de PCP, şi anume de stabilire a unor plafoane pentru capacitatea de pescuit şi de acordare de ajutor public pentru dezafectarea navelor de pescuit.

33. Practicile aplicate de Danemarca, Norvegia şi Scoţia sunt legate de resursele piscicole specifice ale acestora, care sunt diferite de resursele mixte care există în alte ape ale Uniunii Europene, şi ele reflectă deciziile luate de statele respective pentru gestionarea sectoarelor lor specifice de pescuit. Cu toate acestea, practicile respective sugerează că se poate recurge la utilizarea unor programe de transfer al drepturilor de pescuit, care nu sunt prevăzute în mod special în cadrul PCP, pentru a oferi un stimulent în vederea reducerii supracapacităţii de pescuit.

CONCEPŢIE ŞI IMPLEMENTARE NECORESPUNZĂTOARE

34. Capacitatea de pescuit a flotei a fost redusă cu 138427 GT între 1.1.2007 şi 31.12.2009, ceea ce înseamnă că obiectivul pe care trebuia să îl atingă Comisia până la jumătatea perioadei de programare a fost în mare parte deja îndeplinit (a se vedea punctul 11). În ciuda acestui fapt, stocurile de peşte rămân la niveluri scăzute, obiectivul de a pescui cu un randament maxim sustenabil nu a fost atins şi, în pofida reducerilor de capacitate exprimată ca GT şi kW, capacitatea reală de pescuit este în creştere. Prin urmare, statele membre nu au reuşit să instituie măsuri eficace cu ajutorul cărora să poată adapta capacitatea de pescuit a flotelor lor la posibilităţile de pescuit, aşa cum prevede PCP. În cadrul mecanismelor de gestiune partajată care se aplică acestui domeniu, responsabilitatea pentru implementare le revine statelor membre, Comisia dispunând de o putere redusă pentru a influenţa modul în care acestea se achită de această responsabilitate. Monitorizarea exercitată de Comisie nu a reuşit să prevină acest eşec. Secţiunile prezentate în continuare pun în evidenţă factorii care au contribuit, în opinia Curţii, la acest eşec.

35. Statele membre au înregistrat întârzieri în implementarea măsurilor de ajustare a capacităţii, iar aceste măsuri nu se bazau pe obiective solide privind performanţa şi nici pe planuri bine concepute. Unele investiţii efectuate la bordul navelor au condus la creşterea potenţialului de pescuit al anumitor nave. Programele de dezafectare nu erau bine concepute şi nici implementate în mod adecvat, iar raportarea rezultatelor nu era corespunzătoare.

ÎNTÂRZIERI SEMNIFICATIVE ÎN CEEA CE PRIVEŞTE IMPLEMENTAREA FEP DE CĂTRE STATELE MEMBRE

36. Până la sfârşitul exerciţiului 2010, implementarea FEP din punctul de vedere al cheltuielilor certificate de statele membre a atins nivelul de 645 de milioane de euro, echivalentul a 15 % din suma disponibilă pentru perioada 2007-2013 [29]. Cea mai mare parte din această sumă a fost declarată în 2010, iar, la 31.12.2010, rămânea în continuare de plătit de către Comisie o sumă de 292 de milioane de euro. Întârzierile erau cauzate în principal de o combinaţie de mai mulţi factori, şi anume:

(a) elaborarea cu întârziere a programelor operaţionale;

(b) faptul că s-a dat prioritate finalizării Instrumentului financiar pentru orientarea pescuitului;

(c) întârzierile înregistrate în ceea ce priveşte instituirea unor sisteme de gestiune şi de control care să fie acceptabile pentru serviciile Comisiei înainte de a se putea efectua plăţi intermediare. Abia în 2010 s-au acordat aprobări pentru sistemele de gestiune şi de control a unsprezece state membre, printre care se numără cele trei state membre (Spania, Polonia şi Italia) cu bugetele cele mai ridicate din cadrul FEP. La sfârşitul anului 2010, încă nu fuseseră aprobate sistemele Belgiei, ale României şi ale Regatului Unit (a se vedea figura 4).

FIGURA 4

ÎNTÂRZIERI ÎN CEEA CE PRIVEŞTE IMPLEMENTAREA FEP

+++++ TIFF +++++

Sursa: Baza de date a Comisiei pentru gestiunea fondurilor ("SFC 2007").

37. Motivul invocat de autorităţile italiene pentru întârzierile semnificative înregistrate în ceea ce priveşte punerea în aplicare a măsurilor planificate în Italia (în special, dezafectarea navelor de pescuit) a fost faptul că au fost nevoite să implementeze sisteme de gestiune şi de control care să fie acceptabile pentru Comisie.

PLANURI SLAB CONCEPUTE DE AJUSTARE A EFORTULUI DE PESCUIT

38. Planurile de ajustare a efortului de pescuit constituie instrumentul principal [30] prin intermediul căruia se implementează reducerea efortului de pescuit. Ele ar trebui să fie justificate, în special făcând referire la planuri de refacere a stocurilor de peşte, la acorduri în domeniul pescuitului, la planuri de gestionare sau la programe de dezafectare naţionale. Regulamentul privind FEP prevede acordarea de sprijin pentru adaptarea flotei de pescuit comunitare şi pune ajutoare publice la dispoziţia proprietarilor de nave de pescuit şi a pescarilor afectaţi de planurile stabilite de statele membre pentru ajustarea efortului de pescuit. Nu există nicio prevedere referitor la obligaţia ca planurile naţionale de ajustare a efortului de pescuit să fie revizuite sau aprobate de Comisie.

39. Regulamentul privind FEP nu defineşte suficient de bine conţinutul planurilor de ajustare a efortului de pescuit astfel încât să se garanteze că acestea vizează obiective adecvate şi că reuşesc să reducă efortul de pescuit. Pentru principalele probleme ridicate în continuare nu s-a definit nicio regulă aplicabilă:

(a) un stat membru ar trebui să elaboreze un singur plan de ajustare a efortului de pescuit sau este necesar câte un astfel de plan pentru fiecare resursă piscicolă care face obiectul unor programe de dezafectare cu finanţare publică?

(b) programele de dezafectare naţionale pot fi considerate planuri de ajustare a efortului de pescuit?

(c) planurile de refacere a stocurilor de peşte sau cele de gestio- nare deja adoptate de Consiliu atunci când au fost aprobate programele operaţionale ale statelor membre trebuie să fie incluse în planurile de ajustare a efortului de pescuit?

(d) în ce măsură ar trebui ca planurile de ajustare a efortului de pescuit să conducă la adaptarea capacităţii flotelor la posibilităţile de pescuit?

40. Faptul că nu este prevăzută revizuirea de către Comisie a planurilor de ajustare a efortului de pescuit şi că regulile referitoare la conţinutul acestora sunt insuficiente face să crească riscul ca acţiunile în vederea atingerii unui echilibru între capacitate şi posibilităţile de pescuit să nu fie adecvate. În caseta 2 sunt prezentate deficienţe constatate în implementarea planurilor de ajustare a efortului de pescuit în Franţa, în Polonia, în Spania şi în Regatul Unit.

INDICATORI DE PERFORMANțĂ NECORESPUNZĂTORI ÎN PROGRAMELE OPERAŢIONALE

41. Stabilirea unor indicatori de performanţă corespunzători reprezintă o condiţie esenţială pentru orice politică publică, având scopul de a orienta acţiunile către obiectivele avute în vedere şi de a face posibilă evaluarea îndeplinirii obiectivelor în cauză. Regulamentele referitoare la FEP [31] prevăd includerea în programele operaţionale ale statelor membre a unor indicatori care să facă posibilă măsurarea progreselor înregistrate, inclusiv niveluri-ţintă specifice la nivel de axă prioritară. În caseta 3 sunt prezentate obiectivele de reducere a capacităţii stabilite de statele membre care au făcut obiectul auditului Curţii.

CASETA 2

IMPLEMENTARE INSUFICIENTĂ A PLANURILOR DE AJUSTARE A EFORTULUI DE PESCUIT

(a) În Franţa, planul de ajustare a efortului de pescuit nu era un document publicat. Erau eligibili pentru solicitarea de ajutor public pentru dezafectare proprietari de nave de pescuit reprezentând 84 % din capacitatea de pescuit a flotei de pescuit a Franţei metropolitane, la cifrele din 2007. Nu s-a furnizat nicio evaluare a volumului de supracapacitate per segment vizat din flota de pescuit pentru a justifica creşterea apărută între programul operaţional şi planul de ajustare a efortului de pescuit [a se vedea litera (b) de la caseta 3].

(b) În Polonia, nu s-au furnizat explicaţii suficiente pentru creşterea obiectivului de reducere a capacităţii de pescuit pentru flota de pescuit având drept obiect codul, şi anume de la 3095 GT, obiectivul vizat în programul operaţional, la 6000 GT, obiectivul vizat în planul de ajustare a efortului de pescuit. În cadrul programului ulterior de dezafectare a navelor de pescuit, erau eligibile toate navele de pescuit din Marea Baltică, care pot captura orice tip de peşte. Raportul anual pentru 2009 privind flota de pescuit a Poloniei nu a evaluat capacitatea de capturare a codului retrasă (în raport cu capacitatea totală retrasă).

(c) Spania nu a publicat planuri oficiale de ajustare a efortului de pescuit, considerând, în schimb, că programele naţionale de dezafectare a navelor de pescuit constituie o justificare suficientă. Totuşi, nu existau justificări formale pentru programele de dezafectare care să se bazeze pe stabilirea unei corelaţii între capacităţile de pescuit şi resursele piscicole disponibile sau pe identificarea nivelului necesar pentru efortul de pescuit.

(d) În Regatul Unit, planul de ajustare a efortului de pescuit pentru Anglia viza navele sub 10 m. Acest plan nu evalua dezechilibrul existent între capacitate şi posibilităţile de pescuit, neputând avea însă un impact semnificativ asupra acestui dezechilibru, întrucât flota cuprinzând navele sub 10 m reprezintă mai puţin de 1 % din cotele pentru stocurile de peşte vizate alocate flotei engleze.

CASETA 3

OBIECTIVELE DE REDUCERE A CAPACITĂŢII (ÎN GT) A FLOTEI DE PESCUIT, AŞA CUM AU FOST STABILITE ÎN PROGRAMELE OPERAŢIONALE PENTRU PERIOADA 2007-2013

| Reduceri planificate ale capacităţii | Nivel-ţintă pentru capacitate după FEP | notă |

Stat membru | Capacitate de pornire | Reducere în % | Reducere în GT |

Danemarca | 87342 | 15 % | 13101 | 74241 | (a) |

Spania | 480761 | 16 % | 78670 | 402091 | |

Franţa | 194000 | 21 % | 40648 | 153352 | (b) |

Italia | 184493 | 10 % | 17920 | 166573 | |

Polonia | 42510 | 14 % | 6000 | 36510 | (c) |

Portugalia | 106890 | 9 % | 10030 | 96860 | |

Regatul Unit | 212844 | 10 %-15 % | 21284 – 31926 | 191560 – 180918 | (d) |

(a) Se preconiza că restructurarea flotei facilitată de programele de transfer de permise de pescuit (restructurare care nu beneficia de ajutoare publice) va conduce la o reducere cu 15 % a numărului navelor.

(b) Obiectivul iniţial de reducere de 8 %, echivalentul a 15520 GT, a suferit o creştere în cadrul planului de ajustare a efortului de pescuit, ajungând la 40648 GT. Cuantumul total al finanţării publice pentru dezafectare a fost majorat, trecând de la 66 de milioane de euro la 150 de milioane de euro, iar cota de cofinanţare de la FEP a fost redusă de la 40 % la 20 %.

(c) Reducerea vizează flota de pescuit având drept obiect codul, care avea o capacitate de 10316 GT. Obiectivul iniţial de reducere de 30 %, echivalentul a 3095 GT, a suferit o creştere în cadrul planului de ajustare a efortului de pescuit, ajungând la 6000 GT.

(d) A fost prevăzută o reducere a capacităţii, dar nu s-a stabilit niciun obiectiv (nivel-ţintă) în acest sens.

Sursa: Programele operaţionale şi planurile de ajustare a efortului de pescuit ale statelor membre.

42. În caseta 4 sunt prezentate deficienţe constatate în stabilirea de obiective pentru reducerea capacităţii în Spania, în Polonia, în Portugalia şi în Regatul Unit.

FINANŢAREA DE PROIECTE DE INVESTIŢII LA BORDUL NAVELOR CARE AR PUTEA CONDUCE LA CREŞTEREA POTENŢIALULUI DE A CAPTURA PEŞTE

43. Regulamentul privind FEP [32] prevede că subvenţiile pentru investițiile de la bordul navelor de pescuit se pot referi la îmbunătățiri ale siguranței la bord, ale condițiilor de muncă, ale igienei, ale calității produselor, ale eficienței energetice și ale selectivității, cu condiția să nu amplifice potenţialul navelor de a captura pește. Nu se acordă ajutor public pentru construirea navelor de pescuit, nici pentru mărirea calelor de pește.

44. Există o contradicţie potenţială în a prevedea finanţare pentru investiții la bordul navelor de pescuit şi a impune concomitent condiţia ca aceste investiţii să nu mărească potenţialul navelor de a captura peşte. Mai mult, interzicerea subvenţiilor pentru investiţii care măresc potenţialul de pescuit nu este definită în mod clar şi variază în funcţie de versiunea lingvistică a Regulamentului privind FEP. Comisia nu a difuzat orientări suficiente cu privire la modul în care ar trebui să se interpreteze această cerinţă de reglementare.

CASETA 4

JUSTIFICARE INSUFICIENTĂ PENTRU OBIECTIVELE DE REDUCERE A CAPACITĂŢII DE PESCUIT

(a) Pentru Polonia, a se vedea litera (b) de la caseta 2.

(b) În Portugalia, programul operaţional nu a oferit o justificare suficientă pentru obiectivul stabilit din perspectiva adaptării capacităţii la posibilităţile de pescuit disponibile.

(c) În Spania, obiectivul stabilit în programul operaţional de a retrage 78670 GT din flotă nu a ţinut seama în mod sistematic de situaţia specifică a diferitelor stocuri de peşte. În consecinţă, un astfel de obiectiv nu permite să se determine dacă programele de dezafectare a flotei de pescuit au contribuit la reducerea supracapacităţii per segment de flotă de pescuit.

(d) În Regatul Unit, programul operaţional a prevăzut o reducere a capacităţii, dar fără să stabilească vreun nivel-ţintă, ceea ce face dificilă evaluarea performanţei.

45. În practică, unele investiţii eligibile care se efectuează la bordul unei nave ar putea avea facultatea de a contribui la creşterea potenţialului acesteia de a captura peşte. De exemplu, investiţiile în motoare eficiente din punct de vedere energetic şi îmbunătățirile condițiilor de muncă şi de siguranță pot contribui la scurtarea timpului necesar navelor pentru a ajunge în zonele de pescuit, precum şi la sporirea productivităţii pescarilor. Este dificil de cuantificat efectul unor astfel de investiţii cu finanţare prin FEP asupra creşterii potenţialului de a captura peşte, deoarece pot interveni şi alţi factori relevanţi, precum modificarea autorizaţiilor de pescuit, schimbările produse în condiţiile meteo şi alte investiţii la bordul navelor care nu s-au făcut cu finanţare publică.

46. Toate statele membre auditate au verificat ca proiectele de investiţii la bordul navelor finanţate prin FEP să nu mărească capacitatea de pescuit măsurată în GT şi kW. Cu toate acestea, aşa cum ilustrează exemplul din caseta 5, statele membre nu au verificat în mod corespunzător dacă aceste investiţii cresc sau nu potenţialul navelor de a captura peşte.

47. În Portugalia şi în Danemarca, solicitanţii de ajutor din partea FEP pentru proiecte de investiţii la bord au indicat de multe ori că, în urma acestor investiţii, capturile urmau să crească, deşi, în cazul proiectelor examinate de Curte în Danemarca, nu s-au identificat dovezi ale unei astfel de creşteri.

CASETA 5

INVESTIŢII REALIZATE LA BORDUL NAVELOR CARE MĂRESC POTENŢIALUL DE A CAPTURA PEŞTE

Unul dintre proiectele de modernizare auditate în Regatul Unit consta în înlocuirea sistemului normal de propulsie cu elice într-un sistem de propulsie cu ajutaj, ceea ce conducea la creşterea vitezei navei. Căpitanul acesteia le-a comunicat auditorilor că creşterea vitezei a avut drept rezultat capturi mai mari de peşte.

REGISTRUL FLOTEI DE PESCUIT NU ESTE ACTUALIZAT ÎN MOD CORECT CU DETALIILE NAVELOR CARE AU FOST DEZMEMBRATE PENTRU FIER VECHI BENEFICIIND DE AJUTOR PUBLIC

48. Registrul flotei de pescuit constituie o referinţă de bază pentru aplicarea normelor politicii comune în domeniul pescuitului, inclusiv pentru respectarea de către statele membre a nivelurilor de referinţă şi a plafoanelor pentru capacitatea flotelor de pescuit. Neraportarea tuturor navelor de pescuit pentru care dezafectarea s-a făcut cu beneficierea de ajutor public are drept efect creşterea artificială a acestor niveluri de referinţă şi plafoane (nemaiţinând cont de faptul că aceste plafoane sunt deja atât de ridicate încât efectul lor este limitat – a se vedea punctul 23). Curtea a detectat erori în datele înregistrate de Franţa şi de Regatul Unit în acest registru al flotei de pescuit referitor la dezafectarea navelor cu beneficierea de ajutor din partea FEP.

49. Până la data desfăşurării auditului în 2010, în Regatul Unit fuseseră dezafectate cu beneficierea de ajutor din partea FEP 65 de nave de pescuit. Cu toate acestea, trei dintre aceste 65 de nave apar în continuare, în registrul flotei de pescuit, ca fiind în activitate (cu alte cuvinte, ca nefiind dezafectate). Pentru cele 62 de nave care apăreau ca fiind retrase din flota de pescuit, nu se indica, ceea ce este incorect, faptul că beneficiaseră de ajutor public (tonajul corespunzător acestor nave se ridica la 425 GT).

50. În Franţa, fuseseră dezafectate, până la aceeaşi dată deja menţionată, 155 de nave de pescuit cu beneficierea de ajutor din partea FEP. Deşi toate aceste nave erau înregistrate în registrul flotei ca făcând obiectul dezafectării, pentru 87 dintre ele nu se indica, ceea ce este incorect, faptul că beneficiaseră de ajutor public (tonajul corespunzător acestor nave se ridica la 5357 GT).

DEFICIENŢE CONSTATATE ÎN CEEA CE PRIVEŞTE CONCEPŢIA ŞI IMPLEMENTAREA PROGRAMELOR STATELOR MEMBRE DE DEZAFECTARE A NAVELOR

ORIENTARE NECORESPUNZĂTOARE A PROGRAMELOR

51. Statele membre ar trebui să confere, prin intermediul planurilor de ajustare a efortului de pescuit, o orientare corespunzătoare programelor de dezafectare a navelor de pescuit cu finanţare publică, astfel încât acestea să vizeze resurse piscicole pentru care există dovezi care să indice existenţa unei supracapacităţi de pescuit. Ar trebui să existe criterii adecvate pentru selecţia anumitor nave de pescuit care să facă obiectul dezafectării, astfel încât să se garanteze că sunt selectate cele care sunt implicate în mod activ în activităţile de pescuit care fac obiectul planului de ajustare a efortului de pescuit şi al programului de dezafectare a navelor. Criteriile de eligibilitate utilizate de Franţa şi de Polonia nu asigurau o orientare corespunzătoare a programelor.

52. În Franţa, principalul criteriu de eligibilitate pentru majoritatea programelor de dezafectare a navelor de pescuit era reprezentat de deţinerea unui permis special de pescuit pentru resursa piscicolă vizată (navele de pescuit pot deţine permise pentru mai multe resurse piscicole). Nu se solicitau date privind capturile din speciile vizate de programele de dezafectare a navelor de pescuit, astfel încât a fost posibilă dezafectarea, cu beneficierea de ajutor public, a unor nave care debarcau cantităţi foarte mici de peşte din specia vizată. Două dintre cele zece proiecte auditate erau legate de programul general de dezafectare care viza codul. În cazul unuia dintre aceste proiecte, nava în cauză debarca, înainte de a fi fost dezafectată, doar cantităţi nesemnificative de cod.

NAVĂ DEZAFECTATĂ, ÎN FRANŢA, CARE DEBARCA CANTITĂŢI MICI DIN STOCUL DE PEŞTE VIZAT DE PROGRAM

| Cantitate totală debarcată de peşte, 2007 – 2008 (kg) | Cod (kg) | % |

Nava 1 | 562944 | 7935 | 1,4 % |

53. Principalul criteriu de eligibilitate aplicabil programului de dezafectare care viza codul din Marea Celtică era ca un procent de 25 % din valoarea capturilor navei, în 2006 şi în 2007, să fie reprezentat de cod, merlan, peşte-undiţar şi cardină albă [33]. Prin urmare, erau eligibile nave de pescuit pentru dezafectare chiar şi în cazurile în care debarcau cantităţi foarte mici de cod. Trei dintre cele zece proiecte auditate priveau acest program şi debarcau cantităţi nesemnificative de cod.

NAVĂ DEZAFECTATĂ, ÎN FRANŢA, CARE DEBARCA CANTITĂŢI MICI DIN STOCUL DE PEŞTE VIZAT DE PROGRAM

| Cantitate totală debarcată de peşte, 2006 – 2008 (kg) | Cod (kg) | % |

Nava 1 | 446894 | 512 | 0,1 % |

Nava 2 | 173513 | 437 | 0,3 % |

Nava 3 | 406201 | 1536 | 0,4 % |

54. În Polonia exista un singur program de dezafectare a navelor de pescuit, care avea ca obiectiv adaptarea la resursele disponibile a flotei de pescuit având drept obiect codul. Majoritatea navelor de pescuit poloneze din Marea Baltică au capacitatea de a captura cod, deşi multe dintre ele vizează în schimb stocuri de peşti pelagici. Programul de dezafectare a navelor de pescuit nu dispune de niciun criteriu de eligibilitate care să facă referire la uneltele de pescuit sau la capturile de peşte, ceea ce înseamnă că practic toate navele din flota de pescuit poloneză sunt eligibile pentru dezafectarea navelor cu beneficierea de ajutor public, chiar şi acele nave care au un impact limitat asupra pescuitului de cod.

AJUTOR PUBLIC ACORDAT PENTRU DEZAFECTAREA UNOR NAVE DE PESCUIT INACTIVE

55. Un risc semnificativ în cazul acordării de finanţare publică pentru dezmembrarea pentru fier vechi a navelor de pescuit îl reprezintă plata subvenţiilor pentru nave care oricum şi-ar fi încetat activitatea ("efectul de balast" sau "efectul deadweight"). Acest risc poate fi redus prin conceperea atentă de către statele membre a normelor aplicabile programului, de exemplu prin stipularea cerinţei ca navele de pescuit eligibile să fi ieşit pe mare un număr minim de zile sau ca nava în cauză să fie în activitate la data depunerii cererii de ajutor. Potrivit constatărilor Curţii, acest risc nu a fost evitat.

56. În Franţa, una dintre condiţiile de eligibilitate pentru a putea beneficia de ajutor public pentru dezafectarea navelor de pescuit era ca nava în cauză să deţină o licenţă de navigaţie valabilă la data adoptării deciziei de acordare a ajutorului public. Această condiţie nu a fost îndeplinită în cazul unuia dintre cele zece proiecte auditate (a se vedea caseta 6).

CASETA 6

DEZAFECTAREA UNEI NAVE DE PESCUIT INACTIVE, ÎN FRANŢA

În iunie 2008, autorităţile franceze au aprobat cererea de ajutor public pentru dezafectarea unei nave de pescuit a cărei licenţă de navigaţie expirase în iulie 2006. Nava de pescuit în cauză a fost inactivă pe tot parcursul anului 2007, întrucât ar fi necesitat lucrări majore de reutilare pentru a putea obţine licenţa de navigaţie. S-a plătit ajutor pentru dezafectare în valoare de 1284534 de euro, din care a fost finanţat prin FEP un cuantum de 513813 euro.

57. În Spania, una dintre condiţiile de eligibilitate pentru a putea beneficia de ajutor pentru dezafectarea navelor de pescuit era ca nava în cauză să fi desfăşurat activitatea de pescuit timp de cel puţin 90 de zile în fiecare dintre cei doi ani de dinainte de data depunerii cererii de ajutor sau să fi desfăşurat această activitate timp de cel puţin 120 de zile în anul imediat anterior datei depunerii cererii de ajutor. Două dintre cele zece proiecte auditate priveau nave care erau inactive, cu toate că, în primul caz, condiţia de eligibilitate menţionată anterior a fost îndeplinită (a se vedea caseta 7).

CASETA 7

DEZAFECTAREA UNOR NAVE DE PESCUIT INACTIVE, ÎN SPANIA

(a) Autorităţile spaniole au aprobat o cerere depusă în iunie 2008 pentru dezafectarea unei nave de pescuit care era inactivă din septembrie 2007, ca urmare a unui incendiu grav care a avut loc la bordul navei atunci când aceasta se afla în America de Sud. Beneficiarul a furnizat probe care atestau că nava a desfăşurat activitatea de pescuit timp de mai mult de 120 de zile în anul imediat anterior datei depunerii cererii de ajutor. Nava de pescuit în cauză a fost dezmembrată pentru fier vechi în Uruguay. S-a plătit ajutor pentru dezafectare în valoare de 1611641 de euro, din care finanţarea de la FEP a fost în cuantum de 983101 euro.

(b) Autorităţile spaniole au aprobat o cerere depusă în iulie 2008 pentru dezafectarea unei nave de pescuit care era inactivă din mai 2007. Beneficiarul a furnizat probe care atestau că nava a desfăşurat activitatea de pescuit timp de mai mult de 120 de zile în 2006, dar nu şi probe care să ateste că nava a fost activă în 2007, anul imediat anterior datei depunerii cererii de ajutor. S-a plătit ajutor pentru dezafectare în valoare de 780794 de euro, din care a fost finanţat prin FEP un cuantum de 468477 de euro.

58. În Regatul Unit, pentru a putea fi eligibilă pentru programul de dezafectare a navelor implementat în Anglia, o navă de pescuit trebuia să deţină un permis de pescuit şi să fie în bună stare de navigabilitate. Aceste condiţii nu au fost îndeplinite în cazul a două dintre cele zece proiecte auditate (a se vedea caseta 8):

JUSTIFICARE INSUFICIENTĂ PENTRU COTELE DE ACORDARE A AJUTORULUI PUBLIC

59. Fixarea nivelului de ajutor public acordat pentru programele de dezafectare a navelor de pescuit reprezintă unul dintre factorii esenţiali care influenţează efectele programului în cauză şi costul acestuia: în cazul în care cotele sunt fixate la un nivel prea scăzut, este posibil să nu existe un număr suficient de participanţi la program; în cazul în care cotele sunt prea ridicate, costurile pentru bugetul public pot deveni prea mari, astfel încât fondurile disponibile vor fi absorbite de un număr mai mic de nave de pescuit. Regulamentul privind FEP prevede că statele membre pot lua în considerare cel mai bun raport cost/eficacitate pentru stabilirea cotelor de acordare a ajutorului public, bazându-se pe criterii obiective precum valoarea de pe piaţă a navei de pescuit sau valoarea de asigurare a acesteia, cifra sa de afaceri, vechimea navei şi capacitatea de pescuit a acesteia.

CASETA 8

DEZAFECTAREA UNOR NAVE DE PESCUIT INACTIVE, ÎN ANGLIA

(a) Autorităţile din Anglia au primit, în ianuarie 2009, o cerere de ajutor pentru dezafectarea unei nave de pescuit al cărei permis fusese transferat de către solicitant, în iulie 2008, unei alte nave dintre cele pe care le avea în proprietate. În urma sfatului primit de la autorităţile din Anglia, navei i s-a atribuit din nou permisul pentru un interval de nouă zile, înainte de a preda în mod definitiv permisul în cauză. S-a plătit ajutor pentru dezafectare în valoare de 14000 de lire sterline (16588 de euro), din care finanţarea de la FEP a fost în cuantum de 5600 de lire sterline (6635 de euro).

(b) Autorităţile din Anglia au aprobat o cerere depusă în ianuarie 2009 pentru dezafectarea unei nave de pescuit care nu mai era în bună stare de navigabilitate din august 2008, deoarece era necesară înlocuirea motorului. S-a plătit ajutor pentru dezafectare în valoare de 171865 de lire sterline (203623 de euro), din care finanţarea de la FEP a fost în cuantum de 68746 de lire sterline (81452 de euro).

60. Majoritatea statelor membre stabileau cotele de acordare a ajutorului public luând ca punct de referinţă doar capacitatea de pescuit a navei măsurată în GT, astfel încât acordarea ajutorului public se bazează pe un element fix, precum şi pe un element variabil, ambele legate de numărul de GT al navei. Excepţiile de la această practică erau reprezentate de programul de dezafectare a navelor pentru Anglia, unde cotele ajutorului public se stabileau pe baza unei proceduri de atribuire, precum şi programul din Portugalia, unde erau luate în calcul vânzările, gradul de utilizare a cotei de pescuit şi situaţia resurselor piscicole vizate.

61. Deşi, pentru majoritatea statelor membre, practica de a face referire doar la capacitatea navei de pescuit măsurată ca GT avea avantajul de a fi transparentă şi simplu de administrat, aceasta nu ţinea cont în măsură suficientă de caracteristicile specifice ale navelor de pescuit ale solicitanţilor şi, în special, de impactul acestora asupra resurselor piscicole vizate de programele de deza- fectare a navelor de pescuit. În plus, cotele de acordare a ajutorului public nu ţineau cont în mod special de posibilitatea pe care o au, în anumite state membre, solicitanţii în cadrul programelor de dezafectare a navelor de a-şi vinde drepturile de pescuit (a se vedea punctul 29).

62. Statele membre care au făcut obiectul auditului au plătit cote de ajutor public similare. În caseta 9 se prezintă cuantumuri de ajutor public care se plătesc pentru anumite dimensiuni de nave incluse în eşantion.

CASETA 9

COTE DE ACORDARE A AJUTORULUI PUBLIC PENTRU PROGRAMELE DE DEZAFECTARE A NAVELOR DE PESCUIT DIN STATELE MEMBRE SELECTATE ÎN VEDEREA AUDITULUI [34]

State membre | Ajutor public (în mii de euro) acordat pentru diverse dimensiuni de nave de pescuit incluse în eşantion |

10 GT | 100 GT | 500 GT |

Danemarca | 123 | 553 | 1631 |

Spania | 118 | 527 | 1556 |

Franţa | 112 | 457 | 1397 |

Italia - nave pentru pescuit de ton roşu | 168 | 753 | 2223 |

Italia - alte nave | 112 | 502 | 1482 |

Polonia | 117 | 529 | 1542 |

Portugalia | 101 | 452 | 1334 |

Regatul Unit (Anglia) | 131 | nu se aplică | nu se aplică |

"REGULAMENTUL PRIVIND CRIZA CARBURANțILOR" A AVUT UN EFECT LIMITAT

63. Regulamentul (CE) nr. 744/2008 al Consiliului, cunoscut sub denumirea de "Regulamentul privind criza carburanților", a introdus norme temporare şi cuantumuri mai ridicate de finanţare pentru dezafectarea navelor de pescuit şi pentru investițiile de la bordul acestora, ca reacţie la majorările substanţiale ale preţurilor carburanţilor, pentru segmentele de flotă ale căror costuri energetice reprezintă în medie cel puțin 30 % din costurile de producție. Regulamentul nu oferă o definiţie a ceea ce înseamnă "segmente de flotă", astfel încât statele membre dispuneau de un anumit grad de flexibilitate în ceea ce priveşte implementarea programelor de adaptare a flotei, în funcţie de structura flotei lor respective.

64. Pentru a putea beneficia de aceste norme temporare, statele membre trebuiau să lanseze unul sau mai multe programe de adaptare a flotei.

65. În Danemarca, a fost iniţiat un astfel de program de adaptare a flotei, în care erau implicate mai multe segmente de flotă. Cel mai mic segment de flotă putea să fie constituit dintr-o singură navă.

66. Dintr-un număr de 40 de nave de pescuit iniţiale incluse în programul danez de adaptare a flotei, 34 au fost dezafectate cu sprijin public şi şase au fost modernizate în perioada 2009-2010. Condiţia impusă beneficiarilor a fost ca aceştia să investească o sumă cel puţin echivalentă cu cuantumul oricărui ajutor public primit pentru dezafectarea navelor de pescuit în modernizare sau în construcţia/importul de nave de pescuit noi. În acest mod s-a finanţat parţial construcţia a şase nave de pescuit noi şi importul a patru nave. Deşi FEP nu permite finanţarea directă a construcţiei de nave de pescuit, consecinţa, per ansamblu, a acestor operaţiuni a fost că finanţarea din partea FEP a contribuit indirect la construcţia de noi nave. O astfel de situaţie nu era în acord cu obiectivele Regulamentului privind FEP. Potrivit autorităţilor daneze, programul lor de adaptare a flotei a condus la o reducere a capacităţii măsurate în GT de 43 %, de la 11555 GT la 6639 GT. Totuşi, capacitatea iniţială declarată, de 11555 GT, era constituită din nave cu o capacitate de 5742 GT, la care se adăugau "drepturi la capacitate" în cuantum de 5813 GT (şi anume, drepturi care puteau fi utilizate pentru a achiziţiona sau a importa nave). Calculul procentului de 43 % pornea de la ipoteza că, dat fiind că drepturile la capacitate de pescuit erau utilizate de beneficiari pentru a achiziţiona sau a importa nave cu o capacitate totală echivalentă cu aceste drepturi, navele de pescuit achiziţionate/importate nu au condus, în realitate, la o creştere a capacităţii de pescuit. Cu toate acestea, ca urmare a programului de adaptare a flotei, tonajul efectiv al navelor existente a crescut de la 5742 GT la 6639 GT.

67. În Franţa metropolitană, au fost implementate două programe de adaptare a flotei. Dintr-un număr de 36 de nave de pescuit iniţiale, care împreună aveau o capacitate de 4407 GT, 18 au fost dezafectate şi restul de 18 au fost modernizate. Potrivit autorităţilor franceze, aceste programe de adaptare a flotei au condus la o reducere a capacităţii de 33 %, şi anume de 1480 GT. Cu toate acestea, 10 dintre cele 18 nave dezafectate, cu o capacitate totală de 1213 GT, fuseseră deja acceptate în cadrul unor programe de dezafectare anterioare cu finanţare de la FEP. În opinia Curţii, efectul real al programelor de adaptare a flotei, din punctul de vedere al capacităţii efective de pescuit a navelor, a fost o reducere de 267 GT (1480 GT – 1213 GT), care reprezintă o reducere de doar 6 % din capacitatea totală de pescuit.

68. În Regatul Unit (Anglia), îmbunătăţirile aduse la nivelul motoarelor erau considerate eligibile doar în cazurile în care sporeau eficienţa consumului de carburant cu 5 %.

RAPORTARE DEFICITARĂ DIN PARTEA STATELOR MEMBRE

69. În Regulamentul privind PCP [35] se prevede că, în fiecare an, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un rezumat al rezultatelor eforturilor statelor membre de obținere a unui echilibru durabil între capacitatea de pescuit și posibilitățile de pescuit, însoțit de avizul Comitetului științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP) și al Comitetului consultativ pentru pescuit și acvacultură (CCPA). Rezumatul Comisiei se bazează pe rapoartele anuale furnizate de fiecare stat membru în parte. Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei [36] precizează informaţiile minime pe care trebuie să le furnizeze statele membre în rapoartele lor anuale. În martie 2008, serviciile Comisiei au publicat o serie de orientări care conţineau indicatorii tehnici, biologici şi economici ce trebuiau utilizaţi de statele membre în aceste rapoarte.

70. Atât rezumatele întocmite anual de Comisie, cât şi avizele furnizate de CSTEP și CCPA au concluzionat în fiecare an că, deşi calitatea lor s-a ameliorat, rapoartele statelor membre cu privire la flote continuă să aibă un caracter necorespunzător. În multe cazuri, rapoartele nu au fost prezentate în termenele prevăzute şi majoritatea nu erau întocmite în conformitate cu orientările publicate de Comisie în martie 2008. Rezumatul cel mai recent [37] publicat de Comisie, referitor la anul 2008, a concluzionat că majoritatea rapoartelor nu puneau la dispoziţie informaţii suficiente care să permită Comisiei analiza eforturilor depuse pentru a se obține un echilibru între capacitatea de pescuit a flotei și posibilitățile de pescuit disponibile.

71. Reglementările privind PCP nu precizau într-o măsură suficientă care erau cerinţele impuse statelor membre în materie de raportare anuală, astfel încât cele care au întocmit rapoarte necorespunzătoare privind flotele nu au suferit consecinţe negative. În schimb, atunci când rapoartele anuale de implementare a FEP transmise de statele membre sunt incomplete, Comisia poate întrerupe efectuarea plăţilor intermediare, în conformitate cu articolul 83 din Regulamentul privind FEP.

72. Deşi majoritatea rapoartelor anuale privind flotele întocmite de statele membre vizitate de Curte ofereau o cantitate mare de informaţii cu privire la activităţile de pescuit şi la capacitatea de pescuit a acestor state, rapoartele întocmite de Franţa, de Polonia, de Portugalia şi de Spania nu permit formularea unei concluzii cu privire la echilibrul obţinut între capacitatea de pescuit a flotelor lor respective şi posibilităţile de pescuit disponibile. Aceste state membre nu au aplicat orientările în materie publicate de Comisie în martie 2008. Regatul Unit recurge la alţi indicatori tehnici pentru a măsura echilibrul dintre capacitate şi posibilităţile de pescuit, dar nu a explicat modul în care sistemul său de drepturi la capacitate a condus la crearea unor astfel de drepturi [38]. Italia şi Danemarca au aplicat în mod corespunzător orientările Comisiei şi au elaborat rapoarte anuale care examinau cu un grad suficient de precizie echilibrul existent între capacitatea de pescuit şi resursele piscicole.

73. Dat fiind caracterul deficitar al raportării din partea statelor membre, nu există o imagine clară de ansamblu, la nivel de UE, asupra echilibrului existent între capacitate şi posibilităţile de pescuit, ceea ce îngreunează identificarea unor politici adecvate de reducere a supracapacităţii de pescuit şi, implicit, evaluarea performanţei unor astfel de politici.

CONCLUZII ŞI RECOMANDĂRI

CONCLUZII

74. Supracapacitatea flotei de pescuit continuă să fie una dintre principalele cauze ale eşecului politicii comune în domeniul pescuitului în efortul de a asigura o activitate de pescuit sustenabilă. Cu toate că reducerea supracapacităţii de pescuit a constituit o temă recurentă a reformelor anterioare ale acestei politici, măsurile actuale nu şi-au demonstrat eficacitatea, ceea ce sugerează că trebuie să se adopte o abordare nouă pentru soluţionarea acestei probleme şi/sau că este necesară o aplicare mai eficace a măsurilor existente.

CADRUL DIN CARE FAC PARTE MĂSURILE DESTINATE SĂ OBŢINĂ UN ECHILIBRU ÎNTRE CAPACITATE ŞI POSIBILITĂŢILE DE PESCUIT DISPONIBILE ESTE NESATISFĂCĂTOR

75. Normele prevăzute de politica comună în domeniul pescuitului nu sunt adecvate pentru a soluţiona problemele principale legate de supracapacitatea flotei de pescuit:

(a) având în vedere progresele tehnologice constante, definiţiile existente pentru capacitatea de pescuit nu mai reflectă în mod corespunzător potenţialul navelor de pescuit de a captura pește (punctele 21 şi 22);

(b) plafoanele fixate nu impun restricţii reale asupra capacităţii flotei de pescuit (punctul 23);

(c) cu toate că alinierea capacităţii la posibilităţile de pescuit constituie unul dintre fundamentele politicii comune în domeniul pescuitului şi ale Fondului european pentru pescuit, nu s-a procedat nici la definirea, nici la cuantificarea supracapacităţii de pescuit, ceea ce îngreunează conceperea măsurilor destinate să o reducă şi face dificilă evaluarea performanţei unor astfel de măsuri la nivel de stat membru (punctele 24 şi 25);

(d) normele referitoare la tratamentul (anularea/transferul/cesiunea) drepturilor de pescuit în cazurile în care navele de pescuit beneficiază de ajutor public pentru dezmembrarea pentru fier vechi nu sunt suficient de clare. Pe deasupra, reglementările în materie nu specifică care este rolul drepturilor de pescuit în adaptarea capacităţii la posibilităţile de pescuit (punctele 26-33).

MODUL ÎN CARE SUNT CONCEPUTE ŞI APLICATE MĂSURILE DESTINATE SĂ OBŢINĂ UN ECHILIBRU ÎNTRE CAPACITATE ŞI POSIBILITĂŢILE DE PESCUIT DISPONIBILE ESTE NESATISFĂCĂTOR

76. Statele membre nu şi-au îndeplinit obligaţia care le revine în cadrul PCP de a institui măsuri eficace cu ajutorul cărora să poată adapta capacitatea la posibilităţile de pescuit, iar monitorizarea şi supravegherea pe care le exercită Comisia cu privire la statele membre nu au reuşit să prevină problemele semnificative de implementare. Mai mult, este nesatisfăcătoare şi concepţia anumitor măsuri.

(a) S-au înregistrat întârzieri în implementarea proiectelor cu finanţare de la FEP şi în instituirea sistemelor de gestiune şi de control (punctele 36 şi 37).

(b) Planurile de ajustare a efortului de pescuit nu au constituit o bază solidă pentru adaptarea capacităţii flotelor la posibilităţile de pescuit disponibile (punctele 38-40).

(c) Patru dintre cele şapte state membre examinate în cadrul auditului stabiliseră obiective neadecvate de reducere a capacităţii, ceea ce contribuie la sporirea riscului ca reducerea supracapacităţii flotei de pescuit să nu fie abordată în mod adecvat (punctele 41 şi 42).

(d) Subvenţionarea investițiilor de la bordul navelor de pescuit poate avea, în practică, efectul de a creşte potenţialul navelor respective de a captura peşte (punctele 43-47).

(e) Registrul flotei de pescuit nu era actualizat în mod corect cu detaliile navelor care au fost dezmembrate pentru fier vechi beneficiind de ajutor public, ceea ce a condus la supraestimarea plafoanelor stabilite pentru capacitatea flotelor de pescuit (punctele 48-50).

(f) Criteriile de eligibilitate şi de selecţie pentru programele de dezafectare a navelor de pescuit nu asigurau o orientare corespunzătoare pentru aceste programe. Drept rezultat, au existat cazuri în care au fost dezmembrate pentru fier vechi nave de pescuit care aveau un impact nesemnificativ sau inexistent asupra stocurilor de peşte vizate (punctele 51-58).

(f) În general, cotele de acordare a ajutorului public pentru deza- fectarea navelor de pescuit nu au ţinut cont de cel mai bun raport cost/eficacitate şi nu se fondau pe criterii obiective şi suficiente (punctele 59-62).

(h) "Regulamentul privind criza carburanților" nu antrenase reducerea necesară a capacităţii flotelor de pescuit (punctele 63-68).

(i) Normele care reglementează raportarea de către statele membre a eforturilor pe care le depun pentru a obţine un echilibru între capacitate şi posibilităţile de pescuit sunt neadecvate şi lipsite de claritate. Aceasta este una dintre cauzele care explică o raportare incompletă şi deficitară din partea majorităţii statelor membre, consecinţa fiind că este imposibil să se tragă concluzii cu privire la supracapacitatea de pescuit (punctele 69-73).

RECOMANDĂRI

77. Curtea formulează recomandările prezentate în continuare, care au ca scop să contribuie la reducerea supracapacităţii flotei de pescuit şi la crearea unui sector de pescuit sustenabil.

RECOMANDAREA 1

Comisia ar trebui să ia iniţiativele necesare (inclusiv să analizeze eventualitatea în care ar fi necesară aducerea de modificări regulamentelor de bază), astfel încât:

(a) să definească mai bine conceptele de capacitate şi de supracapacitate de pescuit şi să aibă în vedere adoptarea unor măsuri solide şi cu o pertinenţă mai mare, pentru a facilita implementarea acţiunilor menite să conducă la atingerea unui echilibru între capacitate şi posibilităţile de pescuit;

(b) să stabilească limite eficace pentru capacitatea flotelor de pescuit;

(c) să se asigure că modul în care sunt concepute şi implementate planurile de ajustare a efortului de pescuit le imprimă o direcţionare eficace către obţinerea reducerilor necesare ale efortului de pescuit;

(d) să clarifice modul în care ar trebui să fie tratate drepturile de pescuit atunci când navele de pescuit beneficiază de ajutor public în vederea dezafectării;

(e) să clarifice dacă programele de transfer al drepturilor de pescuit favorizează reducerea supracapacităţii de pescuit;

(f) să determine dacă trebuie reanalizat programul de ajutor public pentru investiţiile de la bordul navelor ţinând seama de dificultatea de a evita investiţiile care sunt de natură să mărească potenţialul de pescuit şi, în cazul în care se decide continuarea acestui program, să clarifice care investiţii la bord sunt eligibile pentru a beneficia de ajutor public şi care nu sunt eligibile;

(g) să impună statelor membre obligaţia fără echivoc de a menţine registre ale flotei actualizate corect şi de a furniza rapoarte de o calitate corespunzătoare şi conţinând toate informaţiile necesare în cadrul raportării cu privire la eforturile pe care le depun pentru a obţine un echilibru între capacitate şi posibilităţile de pescuit.

RECOMANDAREA 2

În cadrul implementării măsurilor PCP referitoare la adaptarea capacităţii flotelor de pescuit la resursele piscicole disponibile, statele membre ar trebui:

(a) să ia măsuri corective pentru a elimina întârzierile întâmpinate în implementarea Fondului european pentru pescuit;

(b) să se asigure că eventualele măsuri destinate să contribuie la investiţiile de la bordul navelor sunt aplicate cu rigurozitate şi că nu sunt de natură să mărească potenţialul de pescuit;

(c) să se asigure că registrul flotei de pescuit este actualizat;

(d) să se asigure că criteriile de selecţie pentru programele de dezafectare a navelor de pescuit sunt astfel concepute încât să exercite un impact pozitiv asupra sustenabilităţii stocurilor de peşte vizate şi că reuşesc să evite acordarea de ajutor public pentru dezafectarea de nave de pescuit inactive;

(e) să se asigure că se ţine cont de cel mai bun raport cost/eficacitate la stabilirea cotelor de acordare a ajutorului public pentru dezafectarea navelor de pescuit şi că acest demers se fondează pe criterii obiective şi suficiente;

(f) să ţină seama de orientările furnizate de Comisie atunci când întocmesc rapoartele anuale privind eforturile pe care le depun pentru a obține un echilibru durabil între capacitatea de pescuit și posibilitățile de pescuit şi să formuleze concluzii argumentate cu privire la situaţia existentă în ceea ce priveşte acest echilibru.

Prezentul raport a fost adoptat de Camera I, condusă de domnul Olavi ALA-NISSILÄ, membru al Curţii de Conturi, la Luxemburg, în şedinţa sa din 28 septembrie 2011.

Pentru Curtea de Conturi

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Preşedinte

[9999] Regulamentul (CEE) nr. 2930/86 al Consiliului din 22 septembrie 1986 de definire a caracteristicilor vaselor de pescuit (JO L 274, 25.9.1986, p. 1).

[8888] Sursa: Consiliul Internaţional pentru Explorarea Apelor Maritime.

[7777] Sursa: Communication from the Commission to the Council and the European Parliament "Implementing sustainability in fisheries through maximum sustainable yield" (Comunicarea Comisiei către Consiliu și Parlamentul European "Obţinerea sustenabilităţii resurselor piscicole cu ajutorul randamentului maxim sustenabil"), COM(2006) 360 final, 4.7.2006.

[1] Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului (JO L 358, 31.12.2002, p. 59).

[2] Cartea verde privind reforma politicii comune în domeniul pescuitului, COM(2009) 163 final, 22.4.2009.

[3] De exemplu, nivelul supracapacităţii flotei de pescuit a fost estimat la 40 %, iar ajutoarele pentru programele de dezafectare a navelor nu au fost suficient de precis orientate.

[4] Ca urmare a Raportului special nr. 7/2007 al Curţii de Conturi, a fost adoptat un nou regulament privind controlul, care a intrat în vigoare în 2010 [Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului (JO L 343, 22.12.2009, p. 1)].

[5] De exemplu, circulara 994 din 2004 a FAO privind resursele piscicole, intitulată Measuring and appraising capacity in fisheries. Framework, analytical tools and data aggregation (Măsurarea şi evaluarea capacităţii în raport cu resursele piscicole. Cadru, instrumente analitice şi agregarea datelor).

[6] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei privind instrumentele de gestionare bazate pe drepturile de pescuit, SEC(2007) 247, 26.2.2007.

[7] De exemplu, Sissenwine, M. şi Symes, D., Reflections on the Common Fisheries Policy – report to the European Commission (Reflecţii privind politica comună în domeniul pescuitului – raport către Comisia Europeană), iulie 2007.

[8] De exemplu, Convenţia Organizaţiei Naţiunilor Unite asupra dreptului mării (United Nations Convention on the Law of the Sea – UNCLOS) din 1982 dă statelor de coastă semnatare dreptul de a-şi stabili drepturile de pescuit în zona lor economică exclusivă, care se întinde până la 200 de mile de coastă, şi prevede obligaţia acestora de a se asigura că menţinerea resurselor vii nu este pusă în pericol de exploatare. Articolul 61 din Convenţia Organizaţiei Naţiunilor Unite asupra dreptului mării, 10 decembrie 1982, 1833 UNTS 396. Convenţia a intrat în vigoare la 16 noiembrie 1994.În 1999, Organizaţia Naţiunilor Unite pentru Alimentaţie şi Agricultură a adoptat un plan de acţiune pentru gestionarea capacităţii de pescuit, în care se prevedea că statele ar trebui să ajungă, până în 2005, la o gestionare eficace a capacităţii de pescuit, inclusiv limitarea şi reducerea progresivă a capacităţii pentru resursele piscicole afectate.

[9] Consultare privind posibilitățile de pescuit pentru 2011, COM(2010) 241 final, 17.5.2010.

[10] Potrivit Eurostat, capturile din această regiune reprezintă peste 70 % din totalitatea capturilor realizate de flotele de pescuit din UE.

[11] Sursa: Eurostat.

[12] Articolul 3 litera (n) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului.

[13] A se vedea însă punctul 21.

[14] Report from the Commission to the Council and the European Parliament on the intermediate results of the MAGP for the fishing fleets at 30 June 2002 (Raport al Comisiei către Consiliu şi Parlamentul European privind rezultatele intermediare ale programelor de orientare multianuale pentru flotele de pescuit la 30 iunie 2002), COM(2002) 483 final, 3.9.2002.

[15] Capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului.

[16] Regulamentul (CE) nr. 1198/2006 al Consiliului din 27 iulie 2006 privind Fondul european pentru pescuit (JO L 223, 15.8.2006, p. 1).

[17] Regulamentul (CE) nr. 744/2008 al Consiliului din 24 iulie 2008 de instituire a unei acțiuni specifice temporare care urmărește să promoveze restructurarea flotelor de pescuit ale Comunității Europene afectate de criza economică (JO L 202, 31.7.2008, p. 1).

[18] Auditul a acoperit implementarea în Anglia şi în Scoţia.

[19] De exemplu, Reducing Fishing Capacity: Best practices for Decommissioning Schemes (Reducerea capacităţii de pescuit: Cele mai bune practici pentru programele de dezafectare), OCDE, 2009.

[20] A fost selectată Norvegia, întrucât UE şi Norvegia au în comun anumite stocuri de peşte, iar Norvegia capturează singură o cantitate de peşte echivalentă cu aproximativ jumătate din cantitatea capturată de întreaga flotă a UE.

[21] Potrivit estimărilor, activităţile de pescuit ilegal, nedeclarat și nereglementat reprezintă 19 % din capturile mondiale, echivalentul a 10 miliarde de euro, şi constituie o ameninţare gravă la adresa sustenabilităţii resurselor piscicole. Regulamentul adoptat pentru combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat a intrat în vigoare în 2010: Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008 de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (JO L 286, 29.10.2008, p. 1).

[22] Procent estimat de Curte pe baza ipotezei că navele cu vechimea mai mare sunt cele dintâi care părăsesc flota; creşterea potenţialului de pescuit aferent flotei din 1992 rămasă în funcţiune în 2008 = [160 % x (100 % – 29 %)] – 100 %.

[23] Regulile în ceea ce priveşte măsurarea puterii motorului au fost întărite în urma adoptării noului regulament privind controlul.

[24] Sursa: Consiliul consultativ regional pentru Marea Nordului.

[25] Articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului.

[26] De exemplu, punctul 10 din anexa IIA, punctul 9 din anexa IIB şi punctul 9 din anexa IIC la Regulamentul (CE) nr. 40/2008 al Consiliului (JO L 19, 23.1.2008, p. 1); anexele IIB şi IIC la Regulamentul (CE) nr. 43/2009 al Consiliului (JO L 22, 26.1.2009, p. 1) şi la Regulamentul (CE) nr. 53/2010 al Consiliului (JO L 21, 26.1.2010, p. 1).

[27] Exprimată ca GT, reducerea a fost de la 107578 GT în 2003 la 78821 GT în 2009.

[28] Raportul anual pentru 2009 al autorităţilor daneze cu privire la eforturile pe care le depun pentru a obţine un echilibru între capacitate şi posibilităţile de pescuit, aprilie 2010.

[29] Implementarea măsurilor destinate să adapteze flotele de pescuit a atins nivelul de 385 de milioane de euro, reprezentând 31 % din suma disponibilă pentru perioada 2007-2013.

[30] Vademecum privind FEP, documentul EFFC/10/2007 al Comisiei din 26.3.2007.

[31] Articolul 20 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1198/2006; punctul 4 din partea A a anexei 1 la Regulamentul (CE) nr. 498/2007 al Comisiei (JO L 120, 10.5.2007, p. 1).

[32] Articolul 25 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1198/2006.

[33] Au fost incluse şi aceste specii deoarece codul din Marea Celtică constituie o resursă piscicolă mixtă şi pot fi capturate în traule şi alte specii în acelaşi timp cu codul.

[34] Sursa: Programele operaţionale şi cele de dezafectare ale statelor membre. Cuantumul corespunzător Angliei reprezintă o medie, întrucât cotele ajutorului se bazau pe ofertele depuse de solicitanţi. Se furnizează doar cota pentru "10 GT", deoarece nava de cea mai mare dimensiune care a beneficiat, în Anglia, de ajutor public pentru dezmembrarea pentru fier vechi era de 15 GT (până la data desfăşurării auditului, nicio navă din Scoţia nu beneficiase încă de ajutor public în acest scop de la FEP). Cursurile de schimb pentru Danemarca, Polonia şi Regatul Unit sunt cele de la 31.12.2010.

[35] Articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului.

[36] Articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 1438/2003 al Comisiei din 12 august 2003 de stabilire a normelor de punere în aplicare a politicii comunitare în domeniul flotei definite la capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului (JO L 204, 13.8.2003, p. 21).

[37] Raport anual al Comisiei către Parlamentul European şi către Consiliu privind eforturile depuse de statele membre în 2008 pentru realizarea unui echilibru sustenabil între capacitatea de pescuit și posibilitățile de pescuit, COM(2010) 60 final, 25.2.2010.

[38] La data de 4.10.2010, aceste drepturi reprezentau 81891 kW şi 21957 GT.

--------------------------------------------------

ANEXĂ

IMPLEMENTAREA FONDULUI EUROPEAN PENTRU PESCUIT LA DATA DE 31 DECEMBRIE 2010

| Bugetul FEP | Bugetul pentru axa prioritară 1 din cadrul FEP (măsuri de adaptare a flotelor de pescuit) | Implementarea FEP certificată de statele membre, la 31.12.2010 | Implementarea axei prioritare 1 din cadrul FEP, certificată de statele membre, la 31.12.2010 |

| în milioane de euro | în milioane de euro | în milioane de euro | în milioane de euro | ca procent din buget |

Stat membru | Ajutor public | FEP | Naţional | Ajutor public | FEP | Naţional | Ajutor public | FEP | Naţional | Ajutor public | FEP | Naţional | Ajutor public | FEP | Naţional |

Belgia | 48 | 26 | 22 | 18 | 12 | 6 | 11 | 8 | 3 | 10 | 7 | 3 | 56 % | 58 % | 50 % |

Bulgaria | 107 | 80 | 27 | 11 | 8 | 3 | 4 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 % | 0 % | 0 % |

Republica Cehă | 36 | 27 | 9 | 0 | 0 | 0 | 4 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | - | - | - |

Danemarca | 238 | 134 | 104 | 54 | 40 | 14 | 41 | 29 | 12 | 22 | 20 | 2 | 41 % | 50 % | 14 % |

Germania | 247 | 156 | 91 | 13 | 8 | 5 | 38 | 26 | 12 | 1 | 0 | 1 | 8 % | 0 % | 20 % |

Estonia | 113 | 85 | 28 | 20 | 15 | 5 | 19 | 14 | 5 | 6 | 5 | 1 | 30 % | 33 % | 20 % |

Irlanda | 66 | 42 | 24 | 46 | 35 | 11 | 37 | 27 | 10 | 37 | 27 | 10 | 80 % | 77 % | 91 % |

Grecia | 274 | 208 | 66 | 98 | 77 | 21 | 41 | 39 | 2 | 8 | 8 | 0 | 8 % | 10 % | 0 % |

Spania | 2071 | 1132 | 939 | 764 | 439 | 325 | 402 | 202 | 200 | 237 | 132 | 105 | 31 % | 30 % | 32 % |

Franța | 557 | 216 | 341 | 179 | 66 | 113 | 172 | 50 | 122 | 136 | 38 | 98 | 76 % | 58 % | 87 % |

Italia | 849 | 424 | 425 | 323 | 161 | 162 | 81 | 60 | 21 | 55 | 42 | 13 | 17 % | 26 % | 8 % |

Cipru | 39 | 20 | 19 | 10 | 5 | 5 | 12 | 6 | 6 | 3 | 1 | 2 | 30 % | 20 % | 40 % |

Letonia | 167 | 125 | 42 | 35 | 26 | 9 | 30 | 22 | 8 | 19 | 14 | 5 | 54 % | 54 % | 56 % |

Lituania | 71 | 55 | 16 | 17 | 14 | 3 | 14 | 11 | 3 | 5 | 4 | 1 | 29 % | 29 % | 33 % |

Ungaria | 47 | 35 | 12 | 0 | 0 | 0 | 5 | 4 | 1 | 0 | 0 | 0 | - | - | - |

Malta | 11 | 8 | 3 | 3 | 2 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 1 | 33 % | 0 % | 100 % |

Țările de Jos | 121 | 49 | 72 | 45 | 17 | 28 | 33 | 10 | 23 | 28 | 8 | 20 | 62 % | 47 % | 71 % |

Austria | 10 | 5 | 5 | 0 | 0 | 0 | 5 | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | - | - | - |

Polonia | 979 | 734 | 245 | 225 | 169 | 56 | 50 | 37 | 13 | 50 | 37 | 13 | 22 % | 22 % | 23 % |

Portugalia | 326 | 246 | 80 | 75 | 63 | 12 | 51 | 42 | 9 | 29 | 27 | 2 | 39 % | 43 % | 17 % |

România | 308 | 231 | 77 | 13 | 10 | 3 | 17 | 13 | 4 | 2 | 1 | 1 | 15 % | 10 % | 33 % |

Slovenia | 29 | 22 | 7 | 3 | 2 | 1 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 % | 0 % | 0 % |

Slovacia | 19 | 14 | 5 | 0 | 0 | 0 | 3 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | - | - | - |

Finlanda | 92 | 39 | 53 | 8 | 3 | 5 | 20 | 9 | 11 | 1 | 1 | 0 | 13 % | 33 % | 0 % |

Suedia | 105 | 55 | 50 | 23 | 14 | 9 | 28 | 16 | 12 | 17 | 10 | 7 | 74 % | 71 % | 78 % |

Regatul Unit | 247 | 138 | 109 | 74 | 40 | 34 | 12 | 6 | 6 | 6 | 3 | 3 | 8 % | 8 % | 9 % |

Total | 7177 | 4306 | 2871 | 2057 | 1226 | 831 | 1133 | 645 | 488 | 673 | 385 | 288 | | | |

Implementare (%) | | | | | | | 16 % | 15 % | 17 % | | | | 33 % | 31 % | 35 % |

--------------------------------------------------