RO    RO RO 
RO    RO  COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 9.11.2010 
COM(2010) 642 final 
  
COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, 
COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN, COMITETUL REGIUNILOR 
ȘI BANCA EUROPEAN Ă DE INVESTI ȚII 
Concluziile celui de-al cincilea raport privind coeziunea economic ă, socială și teritorial ă: 
viitorul politicii de coeziune 
{SEC(2010) 1348 final} 
 
RO 2   RO COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, 
COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN, COMITETUL REGIUNILOR 
ȘI BANCA EUROPEAN Ă DE INVESTI ȚII 
Concluziile celui de-al cincilea raport privind coeziunea economic ă, socială și teritorial ă: 
viitorul politicii de coeziune 
1. I NTRODUCERE  
Europa se confrunt ă cu o sarcin ă dificilă. Ea trebuie s ă iasă dintr-o criz ă profundă și să reducă 
șomajul și sărăcia, efectuând, în acela și timp, trecerea c ătre o economie cu emisii sc ăzute de 
dioxid de carbon. O astfel de sarcin ă ambițioasă necesită o acțiune rapid ă pe numeroase 
fronturi, motiv pentru care Consiliul European a adoptat Strategia Europa 20201. Pentru ca 
Europa să reușească, este necesar ca to ți actorii europeni, na ționali, regionali și locali să își 
îndeplineasc ă rolul. Politica de coeziune ar trebui s ă aibă în continuare un rol decisiv în 
această perioadă dificilă, pentru a garanta o cre ștere inteligent ă, durabilă și favorabil ă 
incluziunii, promovând în acela și timp dezvoltarea armonioas ă a Uniunii și a regiunilor sale 
printr-o reducere a disparit ăților regionale. 
Politica de coeziune contribuie în mod semnificativ la generalizarea cre șterii și a prosperit ății 
în întreaga Uniune, reducând în acela și timp disparit ățile economice, sociale și teritoriale. Cel 
de-al cincilea raport pr ivind coeziunea economic ă, socială și teritorial ă arată faptul că politica 
de coeziune a creat noi locuri de munc ă, a sporit capitalul um an, a dus la construc ția de 
infrastructuri critice și a îmbun ătățit protecția mediului, în special  în regiunile mai pu țin 
dezvoltate. F ără îndoială, în absen ța politicii de coeziune, disparit ățile ar fi mai mari. Cu toate 
acestea, efectele sociale persistente ale crizei, cererea de inovare determinat ă de intensificarea 
provocărilor globale și necesitatea de a utiliza în mod op tim fiecare euro în cheltuielile 
publice fac necesar ă realizarea unei reforme ambi țioase a politicii. 
Astfel cum se indic ă în revizuirea bugetului UE2, sunt necesare progrese în special în 
următoarele domenii-cheie: concentrarea resursel or asupra obiectivelor Strategiei Europa 
2020; obținerea angajamentului din partea st atelor membre în ceea ce prive ște punerea în 
aplicare a reformelor necesare pentru a asigura eficien ța politicii și îmbunătățirea eficien ței 
politicii, punând tot mai mult accentul pe rezultate. Leg ătura explicit ă dintre politica de 
coeziune și Strategia Europa 2020 ofer ă o reală oportunitate de a continua sprijinirea 
regiunilor mai s ărace din UE în vederea reducerii decalajului fa ță de celelalte regiuni, de a 
facilita coordonarea între politicile UE și de a transforma politica de coeziune într-un motor 
principal al cre șterii, inclusiv din punct de vedere calit ativ, pe întreg teritoriul UE, abordând 
în același timp provoc ări societale cum ar fi îmb ătrânirea popula ției și schimbările climatice. 
Bazându-se pe aceste concluzii, Co misia deschide o consultare public ă referitoare la viitorul 
politicii de coeziune, organizat ă în jurul unei serii de întreb ări privind principalele idei pentru 
reforma acestei politici. 
                                                 
1 „Europa 2020: o strategie european ă pentru o cre ștere inteligent ă, durabilă și favorabil ă incluziunii ” - 
COM(2010) 2020, 3.3.2010. 
2 „Revizuirea bugetului UE” - COM(2010) 700, 19.10.2010. 
RO 3   RO Următoarele sec țiuni abordeaz ă, pe rând, modul în care poate fi sporit ă eficiența politicii și în 
care poate fi îmbun ătățit impactul acesteia pentru a m ări valoarea ad ăugată european ă 
(secțiunea 2), modul în care guvernan ța politicii poate fi consolidat ă ulterior (sec țiunea 3), 
modul în care poate fi ra ționalizat și simplificat sistemul de punere în aplicare (sec țiunea 4) și 
arhitectura politicii (sec țiunea 5). 
2. S PORIREA VALORII AD ĂUGATE EUROPENE A POLITICII DE COEZIUNE  
Valoarea ad ăugată a politicii de coeziune este dezb ătută în mod recurent de factorii de decizie, 
de cadre universitare și de părțile interesate. Unele p ărți afirmă că politica de coeziune nu se 
leagă suficient de priorit ățile UE, că risipește resursele între diferite domenii de ac țiune și că 
impactul s ău este adesea dificil de m ăsurat. De și raportul arat ă că politica de coeziune a 
contribuit la dezvoltarea economic ă și socială a regiunilor și la bunăstarea popula ției, Comisia 
abordează cu multă seriozitate aceste critici.  
Prin urmare, reformele ulterioare ale politicii de coeziune, men ținând obiectul global al 
acesteia, ar trebui s ă vizeze o orientare clar ă a politicii c ătre rezultate și o concretizare a 
reformelor necesare în vederea ob ținerii de rezultate, reducând, în acela și timp, constrângerile 
birocratice și simplificând gestionarea cotidian ă a politicii. 
2.1. Consolidarea planific ării strategice 
Politica de coeziune a fost deja aliniat ă în mod considerabil la St rategia de la Lisabona, în 
special prin repartizarea re surselor financiare. Totu și, această aliniere nu este suficient ă, din 
cauza disparit ăților în materie de guvernan ță dintre cele dou ă procese strategice. În viitor, se 
pot adopta mai multe m ăsuri pentru o aliniere ulterioar ă a politicii de coeziune la Strategia 
Europa 2020. Aceasta necesit ă, în primul rând, orient ări clare la nivel european și procese de 
negociere și monitorizare mai strategice.  
Revizuirea bugetului UE a prezentat o nou ă abordare în materie de programare strategic ă 
pentru politica de coeziune , în vederea unei integr ări mai strânse a polit icilor UE pentru a 
concretiza Strategia Europa 2020 și orientările integrate. Aceast ă abordare ar implica:  
– un cadru strategic comun  (CSC) adoptat de Comisie, care ar traduce obiectivele și 
ambițiile Strategiei Europa 2020 în priorit ăți de investi ții. Cadrul ar include Fondul de 
coeziune, Fondul european de dezvoltare regional ă, Fondul social european, Fondul 
european agricol pentru dezvoltare rural ă și Fondul european pentru pescuit;  
– un contract de parteneriat pentru dezvoltare și investiții care, pe baza cadrului strategic 
comun, ar stabili priorit ățile de investi ții, alocarea resurselor na ționale și ale UE între 
domeniile și programele prioritare, condi țiile convenite și obiectivele care trebuie atinse. 
Acest contract s-ar aplica politicii de coeziune. Pentru a promova coeziunea economic ă, 
socială și teritorial ă într-un mod coerent și integrat, ar putea fi util ă extinderea domeniului 
său de aplicare la alte politici și instrumente de finan țare ale UE. Contractul va fi rezultatul 
negocierilor dintre statele membre și Comisie cu privire la strategia de dezvoltare 
prezentată în cadrul programelor lor na ționale de reform ă. El ar descrie, de asemenea, 
coordonarea între fondurile UE la nivel na țional; și  
– programe opera ționale  (PO) care, astfel cum este cazul în perioada actual ă, ar reprezenta 
principalul instrument de gestionare și ar transpune con ținutul documentelor strategice în 
priorități concrete de investi ții, însoțite de obiective clare și măsurabile – care ar trebui s ă 
contribuie la îndeplin irea obiectivelor na ționale stabilite în cadrul  Strategiei Europa 2020.  
RO 4   RO Calendarul de prezentare a rapoartelor anuale  de monitorizare a progres elor înregistrate în 
ceea ce prive ște atingerea obiectivelor ar fi aliniat la ciclul de guvernan ță al Strategiei Europa 
2020. Pe aceast ă bază, o dezbatere politic ă regulată în cadrul forma țiunilor Consiliului și al 
comisiilor Parlamentului European relevante ar îmbun ătăți transparen ța, responsabilizarea și 
evaluarea efectelor politicii de coeziune.  
Trei propuneri din cadrul revizuir ii bugetului UE au un impact deosebit asupra politicii de 
coeziune: concentrarea resurselor fina nciare, sistemul referitor la condi ționalitate și la 
stimulente și orientarea c ătre rezultate. 
2.2. Cre șterea concentr ării tematice 
Evaluările ex-post  ale politicii de coeziune au concluzionat necesitatea unei mai mari 
concentrări a resurselor în vederea constituirii unei mase critice și a obținerii unui impact 
tangibil. 
Prin urmare, în viitor, va fi necesar s ă se garanteze c ă statele membre și regiunile 
concentreaz ă resurse ale UE și naționale  asupra unui num ăr mic de priorit ăți care răspund 
provocărilor specifice cu care acestea se confrunt ă. Acest obiectiv ar putea fi îndeplinit 
stabilind, în regulamentele referito are la politica de  coeziune, o list ă de priorit ăți tematice 
legate de priorit ățile, orient ările integrate și inițiativele emblematice ale Strategiei Europa 
2020.  
În funcție de valoarea finan țării europene în cauz ă, li s-ar solicita țărilor și regiunilor s ă se 
concentreze asupra unui num ăr mai mare sau mai mic de priorit ăți. Astfel, statelor membre și 
regiunilor care primesc o finan țare mai mic ă li s-ar solicita s ă aloce întreaga finan țare 
disponibil ă pentru dou ă sau trei priorit ăți, în timp ce cele care primesc un sprijin financiar mai 
substanțial pot selecta mai multe priorit ăți. Anumite priorit ăți ar fi obligatorii.  
În același timp, concentrarea tematic ă nu ar trebui s ă împiedice statele membre și regiunile s ă 
experimenteze și să finanțeze proiecte inovatoare. Alocarea de fonduri în favoarea unor 
grupuri-țintă sau a unor abord ări experimentale (de exemplu, dezvoltare local ă), ar putea fi 
luată, de asemenea, în considerare, eventual sub forma unor subven ții globale.  
2.3. Consolidarea performan țelor prin condi ționalitate și stimulente  
Criza financiar ă și economic ă a constrâns deja Comisia s ă propună măsuri vizând 
îmbunătățirea guvernan ței economice a Uniunii3. Politici macroeconomice solide, un mediu 
microeconomic favorabil și un cadru institu țional puternic sunt condi ții prealabile pentru 
crearea de locuri de munc ă, stimularea cre șterii, reducerea excluziunii sociale și introducerea 
unor modific ări structurale.  
Această constatare este și mai adev ărată în cazul politicii de coez iune, deoarece eficacitatea 
acesteia depinde într-o mare m ăsură de mediul economic în care este pus ă în aplicare. Prin 
urmare, este posibil s ă se consolideze leg ăturile dintre politica de coeziune și cadrul de 
politică economic ă al Uniunii. 
                                                 
3 „Consolidarea coordon ării politicilor economice pentru stabilitate, cre ștere și locuri de munc ă - 
Instrumente pentru o mai bun ă guvernan ță economic ă în UE” - COM(2010) 367. 
RO 5   RO În primul rând, pentru a sprijini noul sistem de guvernan ță economic ă, ar fi introduse noi 
dispoziții privind condi ționalitatea, care s ă creeze stimulente pentru reforme. Statelor membre 
li s-ar solicita s ă inițieze reformele necesare pentru asigurarea unei utiliz ări eficiente a 
resurselor financiare în domeniile legate di rect de politica de coeziune, de exemplu, protec ția 
mediului, politici de flexicuritate, educa ție sau cercetare și inovare.  
Pentru fiecare prioritate tematic ă, CSC ar stabili principiile-cheie pe care ar trebui s ă le 
urmeze interven țiile. Aceste principii trebuie s ă poată fi adaptate la contextele na ționale și 
regionale. Principalul lor obi ectiv ar fi sprijinirea țărilor și a regiunilor în vederea abord ării 
problemelor care, dup ă cum a arătat experien ța anterioar ă, au fost deosebit de relevante pentru 
punerea în aplicare a politicii. A ceste principii ar putea fi lega te, de exemplu, de transpunerea 
legislației UE specifice, de finan țarea unor proiecte strategice al e UE sau de capacitatea 
administrativ ă, de evaluare și instituțională.  
Pe această bază, ar fi convenite cu fiecare stat membru și/sau regiune – în func ție de contextul 
instituțional - condi ții obligatorii specifice în domenii legate direct de politica de coeziune, la 
începutul ciclului de programare în documente le de programare (de exemplu, contractele de 
parteneriat pentru dezvoltare și investiții, precum și programele opera ționale), în cadrul unei 
abordări coordonate cu toat e politicile UE relevante. Înde plinirea lor ar putea fi o condi ție 
prealabilă pentru plata fondurilor prev ăzute în cadrul politicii de  coeziune fie la începutul 
perioadei de programare, fie în cursul unei reexamin ări prin care Comisia ar evalua progresele 
înregistrate cu privire la r ealizarea reformelor convenite. 
Realizarea reformei institu ționale este decisiv ă pentru sprijinirea ajust ării structurale, 
promovarea cre șterii și a creării de locuri de munc ă și reducerea excluziunii sociale, în special 
prin reducerea sarcinilo r de reglementare și administrative care le re vin întreprinderilor sau 
prin îmbun ătățirea serviciilor publice. Ca și în prezent, acestea ar fi completate prin m ăsuri de 
sprijin în cadrul politicii de  coeziune în vederea dezvolt ării capacit ății administrative și 
instituționale și a asigur ării unei guvernan țe eficiente. Aceste m ăsuri ar trebui s ă fie 
disponibile pentru toate statele membre și pentru toate regiunile.  
În al doilea rând, aplicarea sanc țiunilor și a stimulentelor financiare  legate de Pactul de 
stabilitate și de creștere a fost, pân ă în prezent, limitat ă la Fondul de coeziune. Comisia a 
propus extinderea sa la restul bugetului UE ca  pârghie suplimentar ă în vederea garant ării 
respectării condi țiilor macroeconomice esen țiale în contextul componentei corective a 
Pactului. În cazul nerespect ării normelor prev ăzute în Pact, ar trebui create stimulente prin 
suspendarea sau anularea unei p ărți din creditele actuale sau viit oare alocate din bugetul UE 
fără a afecta beneficiarii finali ai f ondurilor UE. Resursele anulate ar r ămâne în cadrul 
bugetului UE. 
Tot în contextul unei guvernan țe economice extinse a UE, verificarea principiului 
adiționalității ar trebui reformat ă, legând-o de procesul de supraveghere economic ă la nivelul 
UE, pe baza indicatorilor deja stabili ți în programele de stabilitate și convergen ță pe care 
statele membre le prezint ă Comisiei în fiecare an.  
Cofinanțarea  este unul dintre principiile fundamental e ale politicii de coeziune, asigurând 
asumarea politicii de c ătre actorii acesteia la fa ța locului. Nivelul cofinan țării ar trebui revizuit 
și, eventual, diferen țiat pentru a reflecta mai bine ni velul de dezvoltare, valoarea ad ăugată 
europeană, tipurile de ac țiune și beneficiarii. 
RO 6   RO În sfârșit, este necesar s ă se analizeze, de asemenea, alte instrumente care ar putea consolida 
ulterior eficacitatea politicii de coezi une. De exemplu, ar putea fi constituit ă la nivelul UE o 
rezervă de performan ță pentru a încuraja progresele c ătre realizarea obiectivelor Strategiei 
Europa 2020 și a obiectivelor na ționale aferente: o parte limitat ă din bugetul politicii de 
coeziune ar fi rezervat ă și alocată, în cursul unei evalu ări la jum ătatea perioadei, statelor 
membre și regiunilor ale c ăror programe au contribuit cel mai mult – în compara ție cu punctul 
lor de plecare – la realizar ea obiectivelor Strategiei Eu ropa 2020. De asemenea, experien ța 
dobândită în cursul perioadei actuale a demonstrat c ă Comisia are nevoie de resurse pentru a 
sprijini direct experimentarea și constituirea de re țele, în prelungirea ac țiunilor inovatoare 
din perioadele de programare anterioare. 
2.4. Îmbun ătățirea evalu ării, a performan țelor și a rezultatelor 
Existența unor sisteme de monitorizare și evaluare de o calitate mai înalt ă și cu o func ționare 
îmbunătățită este fundamental ă pentru trecerea la o abordare mai strategic ă și mai orientat ă 
către rezultate a politicii de coeziune. Câteva modific ări ar veni în sprijinul acestei reorient ări.  
În primul rând, punctul de plecare  pentru o abordare orientat ă către rezultate este stabilirea ex-
ante a unor obiective și indicatori de rezultate  clari și măsurabili . Indicatorii trebuie s ă fie 
interpretabili în mod clar, valida ți din punct de vedere statistic, cu adev ărat reactivi și direct 
legați de politica aplicat ă, precum și rapid colecta ți și publicați. Indicatorii și obiectivele ar 
trebui convenite în cadrul discu țiilor privind documentele de programare și ar trebui s ă se 
adauge la câ țiva indicatori de baz ă proprii fiec ărui fond, valabili pentru toate programele 
operaționale legate de cadrul Strategiei Eu ropa 2020. De asemenea, prezentarea la timp și 
exhaustiv ă a unor informa ții precise privind indicatorii  și progresele înregistrate în realizarea 
obiectivelor convenite ar fi fundamental ă pentru rapoartele anuale.  
În al doilea rând, evaluările ex-ante  ar trebui s ă se axeze pe îmbun ătățirea conceperii 
programelor, astfel încât instrumentele și stimulentele pentru atingerea obiectivelor s ă poată fi 
monitorizate și evaluate în cursul punerii în aplicare.  
În al treilea rând, ev aluarea ar trebui s ă utilizeze într-o m ăsură mult mai mare metode 
riguroase conforme standardelor interna ționale, inclusiv evaluarea impactului . Dacă este 
posibil, evalu ările impactului ar trebui concepute într-o etap ă timpurie pentru a asigura 
colectarea și difuzarea datelor adecvate. În plus, planurile pentru evaluarea continu ă a 
fiecărui program ar deveni o obliga ție, deoarece ar facilita transparen ța la nivelul UE, ar 
promova strategiile de evaluare și ar îmbun ătăți calitatea global ă a evaluărilor. De asemenea, 
evaluările ar putea fi preconiza te din momentul certific ării către Comisie a unei anumite sume 
din fonduri.  
În sfârșit, statele membre ar putea preg ăti un raport care s ă sintetizeze rezultatele evalu ărilor 
continue pe care le efectueaz ă în perioada de programare, în vederea furniz ării unei evalu ări 
globale a performan ței programelor. 
2.5. Sprijinirea utiliz ării unor noi instrumente financiare 
Revizuirea bugetului UE aduce argumente puternice în favoarea cre șterii efectului de pârghie 
al bugetului UE. În perioada de programar e 2007-2013 au fost dezvoltate noi forme de 
finanțare pentru investi ții, care se îndep ărtează de finanțarea tradi țională bazată pe subven ții, 
orientându-se c ătre modalit ăți inovatoare de combinare a subven țiilor și a împrumuturilor. 
Comisia ar dori ca statele membre și regiunile s ă utilizeze astfel  de instrumente într-o mai 
mare măsură în viitor. 
RO 7   RO Instrumentele financiare contribuie la cr earea unor forme regenerabile de finan țare, 
conferindu-le durabilitate pe termen  lung. De asemenea, ele reprezint ă o modalitate a de a 
ajuta Europa s ă își sporeasc ă resursele pentru investi ții, în special în perioade de recesiune. 
Ele deschid noi pie țe către diferite forme de parteneriat public-privat, intr oducând expertiza 
instituțiilor financiare interna ționale. 
Pentru a îmbun ătăți instrumentele de inginerie financiar ă în cadrul politici i de coeziune, ar 
putea fi analizate câteva m ăsuri: 
– asigurarea unei mai mari clarități și diferen țieri între normele  care reglementeaz ă 
finanțarea bazat ă pe subven ții și cele care reglementeaz ă formele rambursabile de asisten ță 
în cadrul de reglementare, în special cu privire la eligibilitatea cheltuielilor și a auditurilor; 
– canalizarea sprijinului financiar general c ătre întreprinderi , în principal prin 
instrumente de inginerie financiar ă și utilizarea de subven ții pentru a cofinan ța regimuri de 
sprijin orientate c ătre un anumit domeniu (inovare, investi ții legate de protec ția mediului 
etc.) 
– extinderea atât a domeniului de aplicare, cât și a gamei de instrumente de inginerie 
financiar ă: în ceea ce prive ște domeniul de aplicare,  înglobarea de noi activit ăți (de 
exemplu, transportul urban durabil, cercetarea și dezvoltarea, energia, dezvoltarea local ă, 
învățarea de-a lungul vie ții sau acțiunile de mobilitate, schimb ările climatice și mediul, 
TIC și banda larg ă); în ceea ce prive ște gama de instrumente, combinarea subven țiilor la 
dobândă cu împrumuturi sau alte forme de finan țare rambursabil ă. 
• Cum s-ar putea realiza o leg ătură mai strâns ă între Strategia Europa 2020 și politica de 
coeziune la nivelul Uniun ii Europene, la nivel na țional și subnațional? 
• Domeniul de aplicare al parten eriatului pentru dezvoltare și investiții ar trebui s ă 
depășească cadrul politicii de coeziune și, dacă da, care ar trebui s ă fie acest domeniu de 
aplicare?  
• Cum ar putea fi realizat ă o concentrare tematic ă mai puternic ă în ceea ce prive ște 
prioritățile Strategiei Europa 2020?  
• Cum ar putea definirea de condi ții și stimulente, precum și o gestionare bazat ă pe rezultate, 
să sporească eficacitatea politic ii de coeziune?  
• Cum s-ar putea realiza orie ntarea într-o mai mare m ăsură către rezultate a politicii de 
coeziune? Ce priorit ăți ar trebui s ă fie obligatorii? 
3. C ONSOLIDAREA GUVERNAN țEI 
3.1. Introducerea unei a treia dimensiuni: coeziunea teritorial ă 
Tratatul de la Lisabona a ad ăugat coeziunea teritorial ă la obiectivele coeziunii economice și 
sociale. Prin urmare, este necesar s ă se abordeze acest obiectiv  în cadrul noilor programe, 
punând accentul în special pe rolul ora șelor, pe delimit ările geografice func ționale, pe zonele 
care se confrunt ă cu probleme geografice sau demografice specifice și pe strategii 
macroregionale. 
Zonele urbane pot fi motoare de cre ștere și centre de creativitate și inovare. Nivelurile de 
creștere pot fi ameliorate și noi locuri de munc ă pot fi create prin stabilirea unei mase critice 
RO 8   RO de actori cum ar fi întreprinderile, universit ățile și cercetătorii. Problemele urbane, indiferent 
dacă sunt legate de degradarea mediului sau de excluziunea social ă, necesită un răspuns 
specific și o implicare direct ă la nivelul autorit ăților publice respective. Prin urmare, ar trebui 
elaborată o agendă urbană ambițioasă, care să defineasc ă mai clar resursele financiare în 
vederea abord ării problemelor urbane, conferind autorit ăților urbane un rol mai important în 
conceperea și punerea în aplicare a strate giilor de dezvoltare urban ă. Acțiunea în domeniul 
urban, resursele aferente și orașele în cauz ă ar trebui identificate în  mod clar în documentele 
de programare. 
În viitor, un aspect care ar trebui examinat este dac ă arhitectura de reglementare a politicii de 
coeziune ar trebui s ă permită o mai mare flexibilitate  în ceea ce prive ște organizarea 
programelor opera ționale pentru a refl ecta mai bine natura și geografia proceselor de 
dezvoltare. Programele ar put ea fi astfel concepute și gestionate nu doar la nivel na țional și 
regional, ci și – de exemplu – la nivelul grupurilor de ora șe sau la nivelul bazinelor fluviale și 
maritime. 
Raportul a ar ătat că, în anumite cazuri, caracteristicile geografice sau demografice  ar putea 
intensifica problemele de dezvoltare. Acesta es te în special cazul regiunilor ultraperiferice, 
dar și al regiunilor celor mai nordice cu o densitate a popula ției foarte sc ăzută și al regiunilor 
insulare, transfrontaliere și muntoase, astfel cum se recunoa ște în mod explicit în Tratatul de 
la Lisabona. Va fi necesar ă dezvoltarea unor dispozi ții bine orientate pentru  a reflecta aceste 
specificități, fără a multiplica în mod inutil instrumentele și programele. Coeziunea teritorial ă 
înseamnă, de asemenea, abordarea leg ăturilor dintre mediul urban și cel rural, din punct de 
vedere al accesului la infrastructuri și servicii abordabile și de calitate, precum și a 
problemelor din regiunile cu o mare concentrare de comunit ăți marginalizate din punct de 
vedere social.  
În sfârșit, acțiunile ulterioare privind strategiile macroregionale  ar trebui s ă se bazeze pe o 
reexaminare minu țioasă a strategiilor existente și a resurselor dis ponibile. Strategiile 
macroregionale ar trebui s ă reprezinte instrumente integrate cu un domeniu de ac țiune amplu, 
axate pe principalele provoc ări și susținute de o component ă transnațională consolidat ă, deși 
partea cea mai important ă a finanțării ar trebui s ă provină din programe na ționale și regionale 
cofinanțate prin politica de coeziune și din alte resurse na ționale. 
3.2. Consolidarea parteneriatului 
Punerea în aplicare eficient ă a Strategiei Europa 2020 necesit ă un sistem de guvernan ță care 
implică participarea actorilor schimb ării în statele membre și care realizeaz ă legătura între 
nivelurile europene, na ționale, regionale și locale de administra ție.  
Pentru a mobiliza pe deplin toate nive lurile implicate, ar trebui consolidat ă reprezentarea 
părților interesate locale și regionale, a partenerilor sociali și a societății civile atât în cadrul 
dialogului politic, cât și în punerea în aplicare a politicii de coeziune. Ținând seama de aceste 
aspecte, ar trebui men ținut sprijinul pentru dialogul dintre entit ățile publice și private, inclusiv 
partenerii socio-economici și organiza țiile neguvernamentale. 
În acest context, rolul abordărilor referitoare la dezvoltarea local ă în cadrul politicii de 
coeziune ar trebui consolidat, de exemplu prin sus ținerea incluziunii active, promovarea 
inovării sociale, dezvoltarea de strategii de inovare sau concep erea de programe de reabilitare 
a zonelor defavorizate. Acestea ar  trebui strâns coordonate cu ac țiuni similare sus ținute în 
cadrul politicii de dezvoltare rural ă sau al politicii maritime. 
RO 9   RO • Cum poate politica de coeziune s ă țină seama în mai mare m ăsură de rolul fundamental al 
zonelor urbane și al teritoriilor cu car acteristici geografice special e în cadrul proceselor de 
dezvoltare, precum și de emergen ța strategiilor macroregionale? 
• Cum pot fi îmbun ătățite principiul parteneriatului și implicarea p ărților interesate locale și 
regionale, a partenerilor sociali și a societății civile?  
4. U N SISTEM RA țIONALIZAT șI SIMPLIFICAT DE PUNERE ÎN APLICARE  
Deși este prea devreme pentru a formula concluzii finale cu privire la eficacitatea sistemului 
de punere în aplicare a politicii de coeziune  în perioada 2007-2013, statele membre s-au 
pronunțat împotriva unor modific ări prea frecvente și radicale ale normelor, care ar putea 
împiedica punerea în aplicare a po liticii. Cu toate acestea, merit ă să fie examinate câteva 
modificări precis orientate. 
4.1. Gestiune financiar ă  
În conformitate cu recenta propunere de  revizuire a regulamentului financiar4, autoritatea 
responsabil ă cu gestionarea programelor  privind politica de coeziune ar prezenta o declara ție 
de asigurare în materie de gestiune înso țită de conturile anuale și de o opinie de audit 
independent ă. Această măsură ar duce la o mai mare responsabilizare în ceea ce prive ște 
cheltuielile cofinan țate din bugetul UE în cursul oric ărui exerci țiu financiar.  
Pe baza declara ției anuale de asigurare în materie de gestiune, Comisia propune introducerea 
unei proceduri periodice de verificare și închidere a conturilor pentru politica de coeziune, 
care ar consolida procesul de asigurare și ar permite, de asemenea, închiderea par țială a 
programelor în mod regulat.  
Comisia trebuie s ă examineze dac ă neacordarea unei ramburs ări autorităților naționale înainte 
de efectuarea pl ății către beneficiari a contribu ției UE corespunz ătoare ar accelera pl ățile de 
subvenții către beneficiari și ar încuraja un control na țional mai riguros. 
De asemenea, Comisia va analiza posibilitate a introducerii unor el emente bazate pe ob ținerea 
de rezultate pentru plata contribu ției UE la programele opera ționale sau la p ărți din aceste 
programe, în func ție de tipul de ac țiune. 
În sfârșit, ar trebui promovate în continuare metode simplificat e de rambursare, cum ar fi 
baremul standard pentru costurile unitare și plăți forfetare pentru subven țiile introduse pentru 
perioada 2007-2013, amplificând astfel impactul  acestora. Aceasta ar reprezenta o alt ă 
modalitate de orientare c ătre o abordare bazat ă într-o mai mare m ăsură pe rezultate. 
4.2. Reducerea sarcinii administrative 
Este necesar s ă se mențină abordarea general ă pentru perioada 2007-2013, care prevede 
stabilirea normelor de eligibilitate la nivel na țional. Cu toate acestea, ar trebui adoptate norme 
comune cu privire la puncte esen țiale cum ar fi cheltuielile generale referitoare la diferite 
fonduri UE. O armonizare a normelor privind elig ibilitatea che ltuielilor între domeniile de 
acțiune, instrumentele financiare și fonduri ar simplifica ut ilizarea fondurilor de c ătre 
                                                 
4 „Propunere de regulament al  Parlamentului European și al Consiliului privind Regulamentul financiar 
aplicabil bugetului general al Uniunii Europene” - COM(2010) 260. 
RO 10   RO beneficiari și gestionarea fondurilor de c ătre autorit ățile naționale, reducând riscul de erori și 
permițând, în acela și timp, dup ă caz, o diferen țiere care s ă reflecte specificit ățile politicii, ale 
instrumentului și ale beneficiarilor. 
În conformitate cu principiul propor ționalității, ar fi util, de asemenea, s ă se examineze 
modalitatea de a ameliora raportul cost-eficacitate al m ăsurilor de control și de a le orienta 
într-o mai mare m ăsură către riscuri pentru a le spori eficacitatea și eficiența, asigurând în 
același timp o acoperire adecvat ă a riscurilor inerente la un cost rezonabil, în conformitate cu 
principiul bunei ges tiuni financiare.  
4.3. Disciplina financiar ă 
Regula de dezangajare vizeaz ă garantarea punerii în aplicare a proiectelor într-un termen 
rezonabil și încurajarea disciplinei financiare. Cu toate acestea, ea poate altera 
comportamentul statelor membre și al regiunilor focalizând prea mult ă atenție asupra unei 
absorbții rapide – și mai puțin a unei utiliz ări eficiente – a resurselor . De asemenea, aplicarea 
regulii de dezangajare a fost complicat ă printr-un anumit num ăr de derog ări. Este necesar s ă 
se asigure un echilibru atent între garantarea calit ății investițiilor și punerea în aplicare cu 
ușurință și rapiditate. O posibilitate în acest se ns ar fi aplicarea regulii N+2, cu excep ția 
primului an, în cazul tuturor programelor și suprimarea scutirilor și a derogărilor. 
4.4. Control financiar 
În ceea ce prive ște sistemele de gestionare și control, este necesar ă nu doar furnizarea unor 
asigurări mai solide, ci și obținerea unui angajament sporit di n partea statelor membre cu 
privire la controlul calit ății. În acest fel, Parlamentul European, Comisia și statele membre ar 
putea să se concentreze mai mu lt asupra rezultatelor și impactului politicii de coeziune.  
Prima propunere este revizuirea procedurii pentru evaluarea ex-ante  a sistemelor, luând în 
considerare experien ța dobândit ă în cursul evalu ării ex-ante  a conformit ății realizate pentru 
programele din perioada 2007-2013, pentru a prev eni problemele legate de sistemele de 
gestionare și control. Procedura ar trebui ra ționalizată, păstrând avantajele sale. Aceast ă 
raționalizare poate fi realizat ă prin orientarea evalu ării către principalul organism de 
gestionare responsabil prin interm ediul unei procedur i de acreditare și prin revizuirea 
participării Comisiei în cadrul acestei proceduri.  
A doua propunere este sporirea fiabilit ății asigur ărilor furnizate, prin concentrarea 
responsabilit ăților. Un organism acreditat și-ar asuma întreaga re sponsabilitate pentru 
gestionarea și controlul programului opera țional în mod adecvat.  
• Cum poate fi simplificat ă procedura de audit și cum pot fi mai bine integrate auditurile 
efectuate de statele membre și de Comisie, men ținând în acela și timp un nivel înalt de 
asigurare cu privire la cheltuielile cofinan țate? 
• Cum ar putea aplicarea principiului propor ționalității să reducă sarcina administrativ ă în 
materie de gestionare și control? Ar trebui s ă existe măsuri de simplificare specifice pentru 
programele de cooperare teritorial ă? 
• Cum poate fi ob ținut un echilibru adecvat între norm ele comune pentru toate fondurile și 
recunoașterea specificit ăților fondurilor în cadrul defini rii normelor de eligibilitate? 
RO 11   RO • Cum poate fi asigurat ă disciplina financiar ă, oferind în acela și timp suficient ă flexibilitate 
pentru conceperea și punerea în aplicare a unor programe și proiecte complexe? 
5. A RHITECTURA POLITICII DE COEZIUNE  
Politica de coeziune vizeaz ă promovarea unei dezvolt ări armonioase a Uniunii și a regiunilor 
sale prin reducerea disparit ăților regionale (articolul 174 din tratat). De asemenea, ea sprijin ă 
modelul de cre ștere al Strategiei Europa 2020, inclusiv necesitatea de a r ăspunde provoc ărilor 
societale și celor legate de ocuparea for ței de munc ă, cu care se confrunt ă toate statele 
membre și regiunile. Politica favorizeaz ă o astfel de dezvoltare gra ție unei strategii clare de 
investiții în fiecare regiune, crescând compe titivitatea, extinzând ocuparea for ței de munc ă, 
îmbunătățind incluziunea social ă, precum și protejând mediul și ameliorând situa ția ecologic ă. 
Sistemul s ău de guvernan ță pe mai multe niveluri cont ribuie la sporirea vizibilit ății Uniunii în 
raport cu cet ățenii săi. 
Toate regiunile și toate statele membre ar fi eligib ile în cadrul politicii de coeziune și ar putea 
să își adapteze strategia în mod integrat în func ție de atuurile și punctele lor sl abe specifice. 
Astfel cum este cazul în prezent, regiunile ar ob ține un sprijin diferen țiat în func ție de nivelul 
lor de dezvoltare economic ă (măsurat ca PIB pe cap de locuitor), fiind realizat ă o distinc ție 
clară între regiunile „mai pu țin dezvoltate” și cele „mai dezvoltate”. Pentru a facilita tranzi ția 
între aceste dou ă categorii și pentru a asigura un tratament mai echitabil pentru regiunile cu un 
nivel similar de dezvoltare economic ă, ar fi oportun s ă se analizeze posibilitatea unei 
eventuale înlocuiri a sistemului actual de suprimare și introducere progresive ale sprijinului 
printr-un sistem simplificat care s ă includă o nouă categorie intermediar ă de regiuni. Aceast ă 
categorie ar îngloba, de asemenea, regiuni el igibile în prezent în te meiul obiectivului de 
convergen ță, dar al c ăror PIB ar dep ăși 75% din media Uniunii, conform celor mai recente 
statistici.  
În același timp și în concordan ță cu revizuirea bugetului UE, este necesar s ă se examineze, în 
contextul viitoarei arhite cturi a politicii de coeziune, modul în  care FSE ar putea fi reorientat 
către îndeplinirea obiective lor Strategiei Europa 2020 și modul în care s-ar putea ob ține o mai 
mare vizibilitate și s-ar putea asigura previzibilitatea volumelor de finan țare. De asemenea, 
este important s ă se analizeze modul în care fondul ar putea r ăspunde mai bine obiectivelor 
strategiei europene privind ocuparea for ței de munc ă și ar putea contribui la ini țiativa 
europeană cuprinzătoare în materie de ocupare a for ței de munc ă, recomandat ă în cadrul 
revizuirii bugetului UE.  
Politica se va axa în continuare  pe punerea în aplicare a orient ărilor integrate pentru politicile 
economice și de ocupare a for ței de munc ă. 
Fondul de coeziune ar continua s ă sprijine statele membre al c ăror VNB pe cap de locuitor se 
situează sub 90% din media Uniunii. 
În sfârșit, politica de coeziune ar continua s ă promoveze dimensiunile teritoriale ale cooper ării 
(transfrontalier ă, transnațională și interregional ă). Această acțiune ar include o revizuire și o 
simplificare a dispozi țiilor în vigoare privind c ooperarea transfrontalier ă, inclusiv cea 
referitoare la IPA, IEVP și FED la frontierele externe ale UE, precum și a practicilor actuale 
privind ac țiunea transna țională susținută atât prin FEDER, cât și prin FSE. 
RO 12   RO • Cum se poate garanta faptul c ă arhitectura politicii de coeziune ține seama de specificitatea 
fiecărui fond și, în special, de necesitatea de a asigura o mai ma re vizibilitate și volume de 
finanțare previzibile pentru FSE și de a orienta acest fond c ătre îndeplinirea obiectivelor 
Strategiei Europa 2020? 
• În ce mod ar putea fi conceput ă o nouă categorie intermediar ă de regiuni pentru a sus ține 
regiunile pentru care pro cesul de reducere a decalajului nu s-a încheiat înc ă?  
6. U RMĂTOARELE ETAPE  
Cel de-al cincilea raport privind coeziunea prezint ă câteva dintre princi palele propuneri de 
reformă a politicii de coeziune preconizate de Co misie în urma unei lungi dezbateri care a 
început cu cel de-al patrulea raport privind coeziunea în 2007. Aceste propuneri vor fi 
perfecționate și consolidate în cursul urm ătoarelor luni. 
Comisia invit ă toate părțile interesate s ă răspundă la întreb ările cuprinse în prezenta 
comunicare, formulând eventualele observa ții până la 31 ianuarie 2011 la urm ătoarea adres ă:
  http://ec.europa.eu/regional _policy/consultation/index_en.htm
. 
Răspunsurile primite vor fi luate în considerare în mod corespunz ător în cursul elabor ării 
propunerilor legislative care urmeaz ă a fi prezentate imediat dup ă adoptarea noului cadru 
financiar multianual, în 2011. 
Cel de-al cincilea forum privind coeziunea, care va avea loc la  Bruxelles între 31 ianuarie și 1 
februarie 2011, va reprezenta o bun ă ocazie de a dezbate aceste idei.