C 414/33

Publicarea unei comunicări privind aprobarea unei modificări standard a caietului de sarcini al unei denumiri din sectorul vitivinicol, menționată la articolul 17 alineatele (2) și (3) din Regulamentul delegat (UE) 2019/33 al Comisiei

(2019/C 414/11)

Prezenta comunicare este publicată în conformitate cu articolul 17 alineatul (5) din Regulamentul delegat (UE) 2019/33 al Comisiei (1).

COMUNICARE PRIVIND APROBAREA UNEI MODIFICĂRI STANDARD

„COUR-CHEVERNY”

PDO-FR-A0304-AM02

Data comunicării: 18.9.2019

DESCRIEREA ȘI MOTIVELE MODIFICĂRII APROBATE

1. Regula privind tăierea

În secțiunea VI punctul 1 litera (b) din caietul de sarcini al denumirii „Cour Cheverny”, propoziția „Numărul de lăstari cu rod, după înflorire (stadiul fenologic 23 pe scara Lorenz), este de 11 sau mai mic.” se elimină.

Această eliminare urmărește o mai bună abordare a schimbărilor climatice prin simplificarea regulilor de tăiere în scopul adaptării la riscuri climatice.

Așadar, se modifică punctul 5.1 din documentul unic.

2. Circulația între antrepozitarii autorizați

În capitolul I secțiunea IX punctul 5, se elimină litera (b), care se referă la data introducerii în circulație a vinurilor între antrepozitarii autorizați.

Documentul unic nu este afectat de această modificare.

3. Punctele principale care trebuie să facă obiectul controlului

Capitolul III a fost revizuit în scopul simplificării metodologiilor de control pentru principalele puncte care trebuie să facă obiectul controlului.

Documentul unic nu este afectat de această modificare.

4. Numărul de referință din cadrul Institutului național pentru origine și calitate (INAO)

În capitolul III secțiunea II, comuna „Montreuil sous-bois” este înlocuită de comuna „Montreuil”.

Această modificare are ca scop luarea în considerare a modificării numelui comunei.

Documentul unic nu este afectat de această modificare.

DOCUMENT UNIC

1. Denumirea produsului

Cour-Cheverny

2. Tipul de indicație geografică

DOP – Denumire de origine protejată

3. Categoriile de produse vitivinicole

1. Vin

4. Descrierea vinului (vinurilor)

Vinuri liniștite albe seci

Vinurile seci prezintă o tărie alcoolică naturală minimă în volume de 10,5 %.

Vinurile seci prezintă, după ambalare, un conținut de zaharuri fermentabile (glucoză + fructoză) de maximum 4 grame per litru și un conținut de aciditate totală exprimat în grame de acid tartric per litru care nu este cu peste 2 grame per litru mai mică decât conținutul de zaharuri fermentabile (glucoză + fructoză).

În ceea ce privește vinurile cu o tărie alcoolică naturală minimă în volume de 13,5 %, acestea prezintă, după ambalare, un conținut de zaharuri fermentabile (glucoză + fructoză) de maximum 6 grame per litru.

După îmbogățire, vinurile nu depășesc o tărie alcoolică totală în volume de 12,5 %. Valorile pentru aciditatea volatilă, pentru aciditatea totală și pentru dioxidul de sulf total sunt cele stabilite de normele europene. Vinurile sunt vinuri albe liniștite, pline de vioiciune în tinerețe.

Celelalte criterii respectă normele în vigoare.

Din punct de vedere olfactiv, acestea exprimă adesea arome de citrice, de fructe cu pulpă galbenă sau de flori albe. Se pot distinge uneori și note de rubarbă, de mirodenii sau de mentol. Originalitatea lor se exprimă însă pe deplin în timp, câțiva ani de maturare dezvăluind adesea arome de miere, de lămâie, de ceară sau de prună, precum și câteva note dulci de oxidare, specifice soiului Romorantin B. Complexitatea și potențialul de maturare sunt în general și mai mari dacă vinurile conțin zaharuri fermentabile.

Caracteristici analitice generale Tăria alcoolică totală maximă (în % din volume) Tăria alcoolică dobândită minimă (în % din volume) Aciditatea totală minimă Aciditatea volatilă maximă (în miliechivalenți per litru) Conținutul total maxim de dioxid de sulf (în miligrame per litru)

Vinuri liniștite albe demidulci și dulci

Vinurile demidulci și dulci prezintă o tărie alcoolică naturală minimă în volume de 13,5 %.

Vinurile demidulci și dulci prezintă, după ambalare, un conținut de zaharuri fermentabile (glucoză + fructoză) de minimum 20 de grame per litru, dar de maximum 45 de grame per litru.

Vinurile cu un conținut de zaharuri fermentabile (glucoză + fructoză) de minimum 20 de grame per litru sunt produse fără îmbogățire. Valorile pentru aciditatea volatilă, pentru aciditatea totală și pentru dioxidul de sulf total sunt cele stabilite de normele europene.

Celelalte criterii respectă normele în vigoare.

Din punct de vedere olfactiv, acestea exprimă adesea arome de citrice, de fructe cu pulpă galbenă sau de flori albe. Se pot distinge uneori și note de rubarbă, de mirodenii sau de mentol. Originalitatea lor se exprimă însă pe deplin în timp, câțiva ani de maturare dezvăluind adesea arome de miere, de lămâie, de ceară sau de prună, precum și câteva note dulci de oxidare, specifice soiului Romorantin B. Complexitatea și potențialul de maturare sunt în general și mai mari dacă vinurile conțin zaharuri fermentabile.

Caracteristici analitice generale Tăria alcoolică totală maximă (în % din volume) Tăria alcoolică dobândită minimă (în % din volume) Aciditatea totală minimă Aciditatea volatilă maximă (în miliechivalenți per litru) Conținutul total maxim de dioxid de sulf (în miligrame per litru)

5. Practici vitivinicole

(a) Practici oenologice esențiale

Practică oenologică specifică

Vinurile cu un conținut de zaharuri fermentabile (glucoză + fructoză) de minimum 20 de grame per litru sunt produse fără îmbogățire. Se interzice utilizarea de bucăți de lemn. După îmbogățire, vinurile nu depășesc o tărie alcoolică în volume totală de 12,5 %. În afara dispozițiilor sus-menționate, vinurile trebuie să respecte, în ceea ce privește practicile oenologice, obligațiile existente la nivelul Uniunii și în codul rural și al pescuitului maritim.

Practica de cultivare

(a) –Densitatea de plantare. Vița-de-vie prezintă o densitate minimă de plantare de 4 500 de butuci per hectar, cu o distanță maximă între rânduri de 2,10 metri. Distanța dintre butucii de pe același rând trebuie să fie între 0,90 m și 1,20 m. (b) – Reguli privind tăierea. Vița-de-vie este tăiată cu cel mult 13 ochi pe butuc, în conformitate cu următoarele tehnici: – tăiere Guyot, cu o singură coardă de rod și cu cel mult două cepuri de rod; – tăiere cu două cordițe de rod; – tăiere scurtă (conducere în evantai sau în „cordon de Royat”).

(b) Randamentul maxim

Vinuri seci

72 de hectolitri la hectar

Vinuri demidulci și dulci

60 de hectolitri la hectar

6. Arealul geografic delimitat

Recoltarea strugurilor, vinificarea, producerea și maturarea vinurilor sunt realizate pe teritoriul următoarelor comune din departamentul Loir-et-Cher: Cellettes, Cheverny, Chitenay, Cormeray, Cour-Cheverny, Huisseausur-Cosson, Montlivault, Mont-près-Chambord, Saint-Claude-de-Diray, Tour-en-Sologne, Vineuil.

7. Soiurile principale de struguri de vin

Ramorantin B - Daner

8. Descrierea legăturii (legăturilor)

Descrierea factorilor naturali care contribuie la legătură

Situat pe malul stâng al Loarei, arealul geografic se întinde între malurile fluviului, la nord, și comunele Cherverny și Cour-Cheverny, la sud. El este delimitat, la nord-vest, de Loara și de pădurea Russy, iar la est și sud, de La Grande Sologne (în special zonele de împădurire continuă ale parcului Chambord și ale pădurii Cheverny). Pădurea este foarte prezentă în cadrul arealului geografic, iar când podgoria nu se află în apropierea Loarei, ea crește în inima poienilor dintre numeroasele zone împădurite mai mult sau mai puțin întinse.

Arealul geografic se situează pe un platou ușor deluros, drenat, de la est la vest, de cei doi afluenți ai Loarei, Cosson și Beuvron, și de câțiva dintre afluenții acestora. Substratul geologic este constituit în cea mai mare parte din formațiuni argiloase și silicioase de vârstă senoniană, peste care se află formațiuni calcaroase specifice regiunii Beauce (de vârstă acvitaniană), la rândul lor acoperite de formațiuni argiloase și nisipoase specifice regiunii Sologne (de vârstă burdigaliană). În unele locuri, terenul este dominat de terasele înalte ale Loarei, iar solul este acoperit de nisipuri purtate de vânt.

Parcelele anume delimitate pentru recolta de struguri se caracterizează prin: – soluri cu o textură nisipoasă și argiloasă dominantă, situate în profunzime pe un substrat argilos specific regiunii Sologne – soluri brune calcaroase și brune calcice (specifice regiunii Beauce).

Clima, de tip „oceanic modificat”, prezintă o nuanță continentală puțin mai puternică decât clima specifică denumirilor de origine controlată din zona Loarei sau din zona Touraine aflate în aval: puțin mai uscată (cu 25-50 de milimetri de precipitații anuale mai puțin) și semnificativ mai rece (în perioada vegetativă, temperaturile medii sunt cu 0,5 °C-1 °C mai mici, iar cele minime sunt cu 1 °C mai mici). Clima arealului se află sub influența locală a pădurilor și a văilor râurilor Beuvron și Cosson și ale micilor lor afluenți.

Descrierea factorilor umani care contribuie la legătură

Se spune că Francisc I a adus în 1519 la reședința sa din Romorantin 80 000 de butuci dintr-un soi de struguri albi provenind din regiunea Bourgogne. Soiul a primit astfel numele localității Romorantin, situate la 40 de kilometri sud-est de Cour-Cheverny. Studii genetice recente arată că acest soi a fost obținut prin încrucișarea soiurilor Gouais B și Pinot Noir N, la fel ca alte soiuri din regiunea Bourgogne (Aligoté B, Auxerrois B, Chardonnay B, Gamay N și Melon B), ceea ce ar putea i-ar putea demonstra originea din regiunea Bourgogne.

În 1577, Parlamentul din Paris a promulgat un edict care le-a interzis parizienilor să cumpere vinuri produse la mai puțin de 20 de leghe (88 de kilometri) de capitală. Pentru a îndeplini cerințele, s-a început extinderea plantațiilor în primul rând în jurul orașului Orléans, apoi din ce în ce mai mult în aval, în direcția Blois și Tours. În secolul XVII, inaugurarea canalului care leagă Loara de Sena a facilitat apoi transportul de vin. Plantațiile cu soiuri de viță-de-vie care dau producții mari s-au înmulțit, astfel că în secolul XVIII harta întocmită de Cassini prezenta o plantație continuă de viță-de-vie pe cele două maluri ale Loarei. Totuși, spre deosebire de vechiul areal viticol din regiunea Beauce (situat pe celălalt mal al Loarei), unde se dezvoltaseră în special plantații de Teinturier N (un soi foarte rezistent și productiv, denumit local „marele negru”), arealul geografic „Cour-Cheverny” conservă o tradiție viticolă de calitate, viticultorii fiind fideli cultivării soiului Romorantin B, soi precoce a cărui rusticitate este bine adaptată mediului natural. Strugurii din acest soi, care se recoltează supramaturați, permit producerea de vinuri cu un conținut mai mic sau mai mare de zaharuri fermentabile. Acest soi nu este cultivat nicăieri altundeva pe suprafețe atât de mari, nici în Franța, nici altundeva pe glob. În 2008, podgoria „Cour-Cheverny” acoperea 60 de hectare exploatate de 30 de producători, care produc mai mult de 1 500 de hectolitri. Vinurile sunt vinuri albe liniștite, pline de vioiciune în tinerețe. Din punct de vedere olfactiv, acestea exprimă adesea arome de citrice, de fructe cu pulpă galbenă sau de flori albe. Se pot distinge uneori și note de rubarbă, de mirodenii sau de mentol. Originalitatea lor se exprimă însă pe deplin în timp, câțiva ani de maturare dezvăluind adesea arome de miere, de lămâie, de ceară sau de prună, precum și câteva note dulci de oxidare, specifice soiului Romorantin B. Complexitatea și potențialul de maturare sunt în general și mai mari dacă vinurile conțin zaharuri fermentabile. Un factor determinant la plantarea viței-de-vie a fost prezența solurilor sărace, care sunt greu de lucrat și dau puțin randament în ceea ce privește producția de cereale, dar care sunt propice viticulturii. Puternic marcată de activitatea Loarei (eroziune și depunere de terase), geologia arealului geografic se distinge de cea a altor denumiri de origine controlată din zona Loarei.

Respectând uzanțele, arealul parcelat delimitat conține parcele de soluri cu o textură dominant nisipoasă, puțin adânci și puțin fertile, care dispun de o bună capacitate de drenaj și de rezerve de apă reduse. Aceste parcele asigură maturarea corectă a strugurilor.

Prin observarea și analizarea comportamentului viilor, viticultorii pot stabili modalitatea adecvată de plantare a viței-de-vie, favorizând soiul Romorantin B, soi rar și special, care contribuie în mod semnificativ la originalitatea buchetului aromatic al vinurilor. Fiind singurul soi destinat producerii de vinuri cu denumirea de origine controlată, rusticitatea sa și capacitățile sale de adaptare la mediul natural dificil din arealul geografic i-au determinat pe viticultori să îl exploateze peste limitele de maturare, pentru a produce vinuri dulci de înaltă calitate.

Cinci secole de fidelitate față de acest soi și gestionarea optimă a plantei și a potențialului său de producție, prin conducerea viței-de-vie și prin regulile de tăiere riguroase, le-au permis producătorilor să pună în valoare caracteristicile originale recunoscute ale produselor.

Denumirea de origine controlată „Cour-Cheverny”, recunoscută în 1993, constituie în prezent una dintre emblemele vinurilor de pe valea Loarei. Pentru a face cunoscute aceste vinuri, producătorii au creat o Casă a vinurilor originală în castelul Cheverny care este vizitată de mai mult de 300 000 de persoane pe an.

9. Alte condiții esențiale (ambalarea, etichetarea, alte cerințe)

Cadrul juridic:

Legislația națională

Tipul de condiție suplimentară:

Derogare privind producția în arealul geografic delimitat

Descrierea condiției:

Arealul situat în imediata vecinătate, definit prin derogare pentru vinificarea, producerea și maturarea vinurilor, este constituit din teritoriul următoarelor comune din departamentul Loir-et-Cher: Candé-sur-Beuvron, Feings, Fougères-sur-Bièvre, Fresnes, Maslives, Les Montils, Muides-surLoire, Ouchamps, Saint-Dyé-sur-Loire, Saint-Laurent-Nouan, Sambin, Seur și sectorul E de cadastru al comunei Monthou-sur-Bièvre.

Cadrul juridic:

Legislația națională

Tipul de condiție suplimentară:

Dispoziții complementare referitoare la etichetare

Descrierea condiției:

(a) Denumirea soiului nu figurează pe etichete sub denumirea de origine controlată.

(b) Vinurile cu un conținut de zaharuri fermentabile (glucoză și fructoză) de minimum 20 de grame per litru poartă în mod obligatoriu mențiunile „demidulce” sau „dulce” corespunzătoare conținutului de zaharuri fermentabile (glucoză și fructoză) din vin, astfel cum sunt definite de normele Uniunii.

(c) Mențiunile opționale sunt înscrise pe etichete cu caractere ale căror dimensiuni nu sunt, nici în înălțime, nici în lățime, mai mari decât dublul dimensiunilor caracterelor care alcătuiesc denumirea de origine controlată.

(d) Dimensiunile caracterelor utilizate pentru denumirea geografică „Val de Loire” nu depășesc, nici în înălțime, nici în lățime, două treimi din dimensiunile caracterelor care alcătuiesc denumirea de origine controlată.

(e) Pe eticheta vinurilor care beneficiază de denumirea de origine controlată poate figura numele unei unități geografice mai mici, cu condiția: – să fie vorba despre un loc înscris în cadastru; – să figureze în declarația de recoltă.

Link către caietul de sarcini

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-449162c2-914f-4ae7-a61a-51f9e03d691b

(1) JO L 9, 11.1.2019, p. 2.