P9_TA(2022)0075

Un cadru european pentru impozitul reținut la sursă

Rezoluția Parlamentului European din 10 martie 2022 referitoare la un cadru european pentru impozitul reținut la sursă (2021/2097(INI))

(2022/C 347/14)

Parlamentul European,

— având în vedere articolele 12, 45, 49, 58, 63, 64, 65, 113, 115 și 116 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

— având în vedere propunerea Comisiei din 11 noiembrie 2011 de Directivă a Consiliului privind sistemul comun de impozitare aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite (COM(2011)0714),

— având în vedere Directiva 2011/96/UE a Consiliului din 30 noiembrie 2011 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre (1) (Directiva privind societățile-mamă și filialele),

— având în vedere adoptarea de către UE a Directivei (UE) 2016/1164 a Consiliului din 12 iulie 2016 de stabilire a normelor împotriva practicilor de evitare a obligațiilor fiscale care au incidență directă asupra funcționării pieței interne (2) și a Directivei (UE) 2017/952 a Consiliului din 29 mai 2017 de modificare a Directivei (UE) 2016/1164 în ceea ce privește tratamentul neuniform al elementelor hibride care implică țări terțe (3),

— având în vedere Directiva 2003/49/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind sistemul comun de impozitare, aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite (4) („Directiva privind dobânzile și redevențele”),

— având în vedere Directiva 2014/107/UE a Consiliului din 9 decembrie 2014 de modificare a Directivei 2011/16/UE în ceea ce privește schimbul automat obligatoriu de informații în domeniul fiscal (5),

— având în vedere Directiva (UE) 2018/822 a Consiliului din 25 mai 2018 de modificare a Directivei 2011/16/UE în ceea ce privește schimbul automat obligatoriu de informații în domeniul fiscal cu privire la modalitățile transfrontaliere care fac obiectul raportării (6),

— având în vedere propunerile Comisiei din 25 octombrie 2016 privind o bază fiscală comună a societăților (COM(2016)0685) și din 25 octombrie 2016 privind o bază fiscală consolidată comună a societăților (COM(2016)0683), pachetul privind impozitarea economiei digitale (7) și poziția Parlamentului în acest sens,

— având în vedere comunicarea Comisiei din 18 mai 2021 intitulată „Impozitarea întreprinderilor pentru secolul XXI” (COM(2021)0251),

— având în vedere poziția sa adoptată în primă lectură cu privire la propunerea din 11 septembrie 2012 de Directivă a Consiliului privind sistemul comun de impozitare aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite (8),

— având în vedere recomandarea sa din 13 decembrie 2017 către Consiliu și Comisie în urma anchetei privind spălarea de bani, evitarea sarcinilor fiscale și evaziunea fiscală (9),

— având în vedere acțiunile întreprinse de Comisie ca urmare a fiecăreia dintre rezoluțiile Parlamentului menționate mai sus (10),

— având în vedere raportul Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe din 23 septembrie 2020 privind scandalurile Cum/Ex, Cum/Cum și sistemele de reținere a impozitelor la sursă,

— având în vedere Recomandarea Comisiei din 19 octombrie 2009 privind procedurile de reducere a impozitului reținut la sursă (11),

— având în vedere Comunicarea Comisiei din 11 noiembrie 2011 intitulată „Dubla impunere pe piața unică” (COM(2011)0712),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 15 iulie 2020 intitulată „Plan de acțiune pentru o fiscalitate echitabilă și simplificată în sprijinul strategiei de redresare” (COM(2020)0312),

— având în vedere Comunicarea Comisiei din 24 septembrie 2020 intitulată „O uniune a piețelor de capital pentru cetățeni și întreprinderi – un nou plan de acțiune” (COM(2020)0590),

— având în vedere Codul de conduită al Comisiei din 2017 privind impozitul reținut la sursă,

— având în vedere raportul Autorității Bancare Europene din 11 mai 2020 privind scandalurile Cum/Ex, Cum/Cum și sistemele de reținere a impozitelor la sursă,

— având în vedere raportul Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe din 23 septembrie 2020 privind revizuirea MAR,

— având în vedere raportul Comisiei din 24 martie 2017 intitulat „Accelerarea uniunii piețelor de capital: eliminarea barierelor naționale din calea fluxurilor de capital” (COM(2017)0147),

— având în vedere studiul din octombrie 2021 al Observatorului fiscal al UE intitulat „Efectele impozitului minim global asupra veniturilor: estimări în funcție de țară”,

— având în vedere studiul din 22 noiembrie 2021 al Observatorului fiscal al UE intitulat „Noi forme de concurență fiscală în Uniunea Europeană: o investigație empirică”,

— având în vedere Regulamentul (UE) 2021/241 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 februarie 2021 de instituire a Mecanismului de redresare și reziliență (12),

— având în vedere documentul de lucru al serviciilor Comisiei din 22 ianuarie 2021 intitulat „Orientări pentru statele membre – planurile de redresare și reziliență” (SWD(2021)0012),

— având în vedere declarația din 1 iulie 2021 a G20/Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) – Cadrul incluziv privind erodarea bazei impozabile și transferul profiturilor (BEPS) cu referire la o soluție cu doi piloni pentru abordarea provocărilor fiscale care rezultă din digitalizarea economiei,

— având în vedere proiectul OCDE intitulat „Trade Relief and Compliance Enhancement (TRACE)” (Reducerea impozitului reținut la sursă prevăzut de convenții și îmbunătățirea conformității),

— având în vedere evaluarea inițială a impactului realizată de Comisie la 28 septembrie 2021 cu privire la inițiativa intitulată „Noul sistem al UE pentru evitarea dublei impuneri și prevenirea abuzurilor fiscale în domeniul impozitelor reținute la sursă”,

— având în vedere rezoluția sa din 25 noiembrie 2015 referitoare la deciziile fiscale și alte măsuri similare sau cu efecte similare (13),

— având în vedere rezoluția sa din 6 iulie 2016 referitoare la deciziile fiscale și alte măsuri similare sau cu efecte similare (14),

— având în vedere rezoluția sa din 29 noiembrie 2018 referitoare la scandalul Cum-Ex: frauda financiară și lacunele din cadrul juridic în vigoare (15);

— având în vedere rezoluția sa din 26 martie 2019 referitoare la infracțiunile financiare, evaziunea fiscală și evitarea obligațiilor fiscale (16),

— având în vedere rezoluția sa din 21 ianuarie 2021 referitoare la reformarea listei UE a paradisurilor fiscale (17),

— având în vedere rezoluția sa din 16 septembrie 2021 referitoare la punerea în aplicare a cerințelor UE privind schimbul de informații fiscale: progrese, lecții învățate și obstacole care trebuie depășite, (18)

— având în vedere articolul 54 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri economice și monetare (A9-0011/2022),

A. întrucât statele membre continuă să piardă venituri fiscale din cauza practicilor fiscale dăunătoare, iar veniturile pierdute din cauza evaziunii fiscale practicate de societăți variază între 36-37 miliarde EUR (19) și 160-190 miliarde EUR pe an (20);

B. întrucât un studiu empiric (21) sugerează că statele membre ale UE pierd, la nivel colectiv, majoritatea veniturilor din impozitul pe profit din cauza altor state membre ale UE, nu din cauza unor țări terțe;

C. întrucât fluxurile ridicate de plăți de redevențe, dobânzi sau dividende prin intermediul unei anumite jurisdicții indică faptul că profiturile sunt redirecționate cu unicul scop de a reduce impozitele;

D. întrucât structurile de planificare fiscală agresivă pot fi grupate în trei canale principale: (i) plățile de redevențe, (ii) plățile de dobânzi și (iii) stabilirea prețurilor de transfer (22), ceea ce indică ponderea importantă a fluxurilor de venituri pasive în practicile de evitare a obligațiilor fiscale și în evaziunea fiscală;

E. întrucât prin Cadrul incluziv al OECD/G20 privind BEPS s-a convenit asupra componentelor-cheie ale unei reforme cu doi piloni a sistemului fiscal internațional pentru a aborda problemele generate de digitalizarea economiei, inclusiv o rată minimă efectivă a impozitului pe profit de 15 %;

F. întrucât Observatorul fiscal al UE a estimat că punerea în aplicare a pilonului II al acordului OECD/G20 va conduce la un câștig imediat de 63,9 miliarde EUR sub formă de venituri fiscale pentru cele 27 de state membre;

G. întrucât reținerea la sursă a impozitelor poate reduce riscul de evaziune fiscală și de evitare a obligațiilor fiscale, dar poate conduce și la dublă impunere; întrucât aceste impozite reprezintă o sursă de venit pentru statele membre în finanțarea cheltuielilor publice și reprezintă un instrument eficace pentru a asigura o bază de impozitare internă și pentru a combate transferul profiturilor către jurisdicții cu un nivel scăzut de impozitare;

H. întrucât schimbările la nivel european și la nivelul statelor membre în ceea ce privește sistemul de reținere la sursă a impozitelor ar trebui să fie integrat cu dispozițiile existente și viitoare privind combaterea evitării obligațiilor fiscale, precum punerea în aplicare a acordului menționat mai sus prin Cadrul incluziv al OECD/G20 privind BEPS;

I. întrucât scandalurile Cum-Ex și Cum-Cum sunt legate de recuperarea impozitului reținut la sursă pe dividende la care beneficiarii nu aveau dreptul și se estimează că au impus contribuabililor un cost total de aproximativ 140 miliarde EUR între 2000 și 2020; întrucât majoritatea acestor recuperări au fost considerate ilegale, iar dezvăluirile constituie cel mai mare scandal de fraudă fiscală din Uniunea Europeană;

J. întrucât procedurile de rambursare complexe, îndelungate, costisitoare și nestandardizate sporesc riscul de fraudă fiscală și de evitare a obligațiilor fiscale, după cum o demonstrează dezvăluirile în scandalul Cum-Ex, accentuând și birocrația în investițiile transfrontaliere, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) și pentru investitorii de mici dimensiuni, ceea ce poate descuraja investițiile transfrontaliere și crea un obstacol în calea integrării pieței și a progresului uniunii piețelor de capital;

K. întrucât poziția Parlamentului European privind uniunea piețelor de capital este reliefată în rezoluția sa din 8 octombrie 2020 referitoare la continuarea dezvoltării uniunii piețelor de capital (UPC): un acces mai bun la finanțarea de pe piețele de capital, în special pentru IMM-uri, și o mai mare participare a investitorilor mici (23); întrucât UE s-a angajat să finalizeze proiectul privind uniunea piețelor de capital și să promoveze o adevărată piață europeană care să încurajeze operațiunile transfrontaliere; întrucât, în comunicarea sa din 2020 intitulată „O uniune a piețelor de capital pentru cetățeni și întreprinderi – un nou plan de acțiune”, Comisia a anunțat că obiectivul de a reduce sarcina asociată cu impozitarea în investițiile transfrontaliere este una dintre acțiunile esențiale;

L. întrucât Comisia a introdus în trecut măsuri fără caracter obligatoriu pentru a facilita procedurile de solicitare a rambursării impozitului, inclusiv un cod de conduită privind impozitul reținut la sursă și o recomandare privind simplificarea procedurilor de solicitare a unei reduceri transfrontaliere a impozitului reținut la sursă, care au avut doar rezultate limitate; întrucât nici pachetul TRACE al OCDE (24) nu este aplicat pe scară largă;

M. întrucât Comisia a estimat costurile totale ale procedurilor de rambursare a impozitului reținut la sursă la aproximativ 8,4 miliarde EUR în 2016, cifră care s-a datorat în principal renunțării la reducerea impozitului reținut la sursă, costurilor procedurilor de recuperare și costurilor de oportunitate (25), reducând atractivitatea investițiilor transfrontaliere;

N. întrucât atât Directiva privind dobânzile și redevențele, cât și Directiva privind societățile-mamă și filialele acestora scutesc de la reținerea la sursă anumite plăți transfrontaliere care au loc în interiorul UE și care privesc dobânzile, redevențele și dividendele, cu scopul de a evita dubla impunere;

O. întrucât, la 26 februarie 2019, Curtea de Justiție a Uniunii Europene a hotărât în mai multe cauze referitoare la regimul danez de reținere a impozitului la sursă în ceea ce privește dividendele și dobânzile plătite de societăți daneze către societăți din alte state membre ale UE, cu consecințe importante asupra aplicării Directivei privind dobânzile și redevențele și a Directivei privind societățile-mamă și filialele acestora; întrucât aceste cauze confirmă importanța unor informații fiabile privind proprietatea efectivă și substanța economică din partea destinatarului veniturilor pasive;

P. întrucât considerentul 3 din Directiva privind dobânzile și redevențele menționează că „este necesar să se garanteze că plata dobânzilor și a redevențelor este impozitată o singură dată într-un stat membru”;

Q. întrucât negocierile privind revizuirea acestei directive au stagnat în Consiliu din 2012 din cauza opiniilor divergente ale statelor membre cu privire la posibilitatea de a include o rată minimă efectivă de impozitare pentru redevențe și dobânzi; întrucât Comisia consideră că transpunerea pilonului 2 al Cadrului incluziv al OECD/G20 privind BEPS ar trebui să deschidă calea pentru a conveni asupra propunerii de reformare a Directivei privind dobânzile și redevențele, aflată în așteptare (26);

R. întrucât Comisia s-a angajat să propună o inițiativă legislativă pentru introducerea unui sistem comun și standardizat la nivelul UE pentru reducerea impozitului reținut la sursă, însoțit de un mecanism pentru schimbul de informații și cooperarea între administrațiile fiscale (27);

S. întrucât se impun cu necesitate standarde înalte de cooperare între statele membre în domeniul fiscal, în limitele tratatelor și ale cadrului juridic european, pentru protejarea și salvgardarea integrității pieței unice;

Oprirea practicilor de transfer al profiturilor

1. constată că, în pofida eforturilor continue, sistemul impozitării la sursă între statele membre a rămas în mare măsură fragmentat la nivel de rate și proceduri de scutiri fiscale, creând lacune și insecuritate juridică; constată și că sistemul actual este utilizat în mod abuziv pentru a transfera profiturile, permite planificarea fiscală agresivă și creează efectul nedorit al dublei impuneri, pe lângă barierele în calea investițiilor transfrontaliere pe piața unică;

2. salută progresele considerabile înregistrate în ultimii ani în lupta împotriva practicilor fiscale dăunătoare, la nivelul UE și la nivel internațional, subliniind însă că este necesară o mai bună aplicare a legislației în vigoare și, având în vedere dovezile din ce în ce mai clare privind transferul profiturilor, concurența fiscală dăunătoare și frauda, în special după dezvăluirile Cum-Ex, că ar putea fi necesare acțiuni legislative, pe lângă eforturile de eliminare a obstacolelor fiscale din calea investițiilor transfrontaliere;

3. salută acordul la care s-a ajuns în Cadrul incluziv al OECD/G20 cu privire la o reformă bazată pe doi piloni, inclusiv o rată minimă de impozitare a societăților efectivă la nivel mondial; consideră că acest lucru reprezintă un pas important în direcția eliminării practicii de transfer al profiturilor către jurisdicții cu impozite reduse, a reducerii concurenței fiscale dăunătoare între teritorii și a asigurării faptului că întreprinderile își plătesc impozitele în mod echitabil în fiecare jurisdicție; constată însă că acordul conține clauze de derogare și o excludere de minimis, iar domeniul de aplicare se concentrează asupra societăților multinaționale cu o cifră de afaceri globală consolidată de cel puțin 750 de milioane EUR;

4. consideră binevenit faptul că 137 de țări și jurisdicții au sprijinit Acordul-cadru incluziv OECD/G20 privind o reformă bazată pe doi piloni; consideră binevenit faptul că toți membrii G20, toți membrii OCDE și toate statele membre ale UE sunt părți la acord; felicită Comisia pentru propunerea legislativă de punere în aplicare a pilonului II, în conformitate cu acordul, la scurt timp după ce OCDE va elabora normele standard; invită Consiliul să adopte rapid astfel de propuneri, integrând poziția Parlamentului, pentru a putea intra în vigoare în 2023; consideră că stabilirea de limite la concurența fiscală face parte din aplicarea acordului internațional;

5. reamintește că impozitele reținute la sursă pot fi o măsură defensivă pe care statele membre o iau împotriva țărilor enumerate pe lista UE a jurisdicțiilor necooperante în scop fiscal; solicită Comisiei să aibă în vedere o propunere legislativă care să includă măsuri defensive coordonate și îmbunătățite împotriva țărilor de pe listă, având în vedere că aplicarea discreționară de către statele membre individuale a fost mai puțin eficace decât se spera; subliniază aici că punerea în aplicare a acordului OECD/G20, în special a pilonului II, trebuie avută și ea în vedere;

6. reamintește solicitarea sa ca Comisia să prezinte o propunere legislativă pentru un impozit reținut la sursă la nivelul UE, pentru a se asigura că plățile generate în Uniune sunt impozitate cel puțin o dată, înainte de a-i părăsi teritoriul ( 28 ) ; solicită insistent Comisiei să includă în această propunere măsuri ferme de combatere a abuzurilor;

7. crede că un sistem fiscal simplu, coerent și echitabil este indispensabil pentru îmbunătățirea competitivității UE; regretă erodarea permanentă a bazei de impozitare și practica încă actuală a transferului de profituri, facilitate de lipsa unui impozit reținut la sursă comun pentru plățile efectuate în străinătate către țări terțe și de lipsa unor proceduri și reguli comune care să asigure o impozitare mai strictă pentru fluxurile intra-UE de dividende, de redevențe și de dobânzi, inclusiv o eventuală rata de impozitare efectivă minimă; subliniază că abordarea problemei reprezentate de transferul profiturilor ar trebui să fie una dintre principalele obiective ale UE pentru următorii ani;

8. reamintește că, în contextul semestrului european și al evaluării planurilor naționale de redresare și reziliență, Comisia a constatat că sunt necesare mai multe reforme pentru a aborda planificarea fiscală agresivă în șase state membre, unde absența sau aplicarea limitată a principiului impozitului reținut la sursă asupra plăților efectuate în străinătate poate fi utilizată în mod abuziv pentru planificarea fiscală agresivă și pentru „ treaty shopping ” (alegerea jurisdicției celei mai favorabile);

9. invită Comisia să insiste asupra punerii în aplicare a recomandărilor în contextul semestrului european și al evaluării planurilor naționale de redresare și reziliență în ceea ce privește planificarea fiscală agresivă, în special plata dobânzilor, a redevențelor și a dividendelor;

10. subliniază că regimul în vigoare în temeiul Directivei privind dobânzile și redevențele și Directivei privind societățile-mamă și filialele acestora, împreună cu absența unor norme și proceduri comune care să asigure impozitarea fluxurilor intra-UE de dividende, dobânzi și redevențe, poate oferi canale pentru ca aceste fluxuri să părăsească UE fără a fi impozitate și redirecționate în jurisdicții terțe cu impozite reduse, ceea ce duce la pierderi semnificative de venituri; subliniază că această problemă trebuie adresată cel puțin prin norme împotriva erodării bazei fiscale;

11. invită Comisia și statele membre să stabilească un cadru comun și standardizat privind impozitul reținut la sursă, care să reducă complexitatea pentru investitori, să elimine practica de „ treaty shopping ” și să garanteze că toate dividendele, dobânzile, câștigurile de capital, plățile de redevențe, plățile de servicii profesionale și plățile contractuale relevante generate în UE sunt impozitate la o rată efectivă;

12. reamintește poziția sa adoptată în primă lectură la 11 septembrie 2012 privind revizuirea Directivei privind dobânzile și redevențele; regretă că revizuirea acestei directive a fost blocată în Consiliu din 2012 din cauza opiniilor divergente între statele membre cu privire la posibilitatea de a include o rată minimă efectivă de impozitare pentru redevențe și dobânzi; îndeamnă Consiliul să reia și să încheie rapid negocierile privind Directiva privind dobânzile și redevențele având în vederea punerea în aplicare a pilonului II;

13. constată că lipsa unei rate minime efective de impozitare a plăților de dividende către acționari a favorizat apariția unui mediu propice eludării obligațiilor fiscale; invită Comisia să analizeze această chestiune și să evalueze cele mai bune opțiuni legislative pentru a o aborda, inclusiv posibilitatea de revizuire a Directivei privind societățile-mamă și filialele acestora;

14. reamintește că studii recente ( 29 ) arată diferențe mari în ceea ce privește aplicarea impozitelor reținute la sursă în statele membre – ratele pot varia de la 0 până la 35 % – și subliniază că ratele impozitului reținut la sursă din convențiile fiscale sunt adesea cu cinci până la 10 puncte procentuale mai mici decât ratele standard;

15. încurajează toate statele membre să finalizeze ratificarea Convenției multilaterale privind aplicarea măsurilor legate de Tratatul fiscal pentru prevenirea erodării bazei fiscale și a transferului profiturilor (MLI); invită Comisia să includă aceste standarde din cadrul MLI în reforma listei UE de jurisdicții fiscale necooperante și în criteriile sale;

16. încurajează statele membre să revizuiască toate convențiile fiscale în vigoare semnate cu țări terțe, pentru a asigura conformitatea cu noile standarde globale; solicită Comisiei să sugereze măsuri proporționale statelor membre cu privire la convențiile lor fiscale bilaterale existente, pentru a asigura că acestea includ norme generale privind combaterea abuzului;

17. invită Comisia să evalueze elaborarea unor orientări europene pentru negocierea de tratate fiscale între statele membre și țările în curs de dezvoltare, având în vedere noua dispoziție privind impozitarea, din pilonul 2;

Intensificarea luptei împotriva arbitrajării dividendelor

18. reamintește că, în octombrie 2018, o anchetă a dezvăluit faptul că 11 state membre au pierdut venituri fiscale de până la 55,2 miliarde EUR ca urmare a scandalurilor Cum-Ex și Cum-Cum, dar că noile estimări dintr-o investigație publicată în octombrie 2021 situează pierderile de venituri publice la circa 140 miliarde EUR pentru perioada 2000-2020; își exprimă îngrijorarea că aceste sisteme continuă să fie exploatate și că trezoreriile publice europene suportă costurile; își exprimă îngrijorarea cu privire la eventuale alte sisteme cu impact dăunător similar, precum Cum-Fake; ia act de hotărârea din iulie 2021 a Curții de Justiție germane de la Karlsruhe că sistemele Cum-Ex sunt ilegale și, prin urmare, constituie fraudă fiscală;

19. ia act de ancheta și raportul final al Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA) și al Autorității Bancare Europene (EBA) privind sistemele de recuperare a impozitelor Cum-Ex, Cum-Cum și cele de reținere la sursă, conform solicitării Parlamentului; invită Comisia să evalueze eventuale soluții împotriva acestor sisteme, respectiv posibilitatea de corelare a recuperărilor de impozite cu distribuirea subiacentă a dividendelor, în special prin intermediul unui identificator unic, și/sau încredințând unei entități unice responsabilitatea de a colecta impozitul reținut la sursă și de a emite certificatul fiscal corespunzător pentru a asigura că nu pot avea loc recuperări multiple de impozite pentru o singură distribuire și că abuzul de procedurile de recuperare este depistat cu ușurință de administrațiile fiscale;

20. subliniază că dezvăluirile din scandalul Cum-Ex au avut un impact asupra integrității pieței și asupra încrederii investitorilor; invită Comisia să reflecteze asupra concluziilor raportului final al ESMA referitor la revizuirea Regulamentului privind abuzul de piață (MAR) pentru a analiza dacă regulamentul a fost încălcat și să analizeze dacă sunt necesare modificări ale regulamentului în această privință; subliniază că autoritățile europene, inclusiv ABE și ESMA, trebuie să își asume responsabilitățile de supraveghere;

21. invită Comisia să propună măsuri care să intensifice cooperarea și asistența reciprocă între autoritățile fiscale, autoritățile de supraveghere a pieței financiare și, după caz, organismele de aplicare a legii în ceea ce privește detectarea și urmărirea în justiție a sistemelor de recuperare a impozitelor reținute la sursă; subliniază recomandarea ESMA ( 30 ) adresată Comisiei de a înlătura actualele limitări juridice pentru schimbul de informații între autoritățile de supraveghere a piețelor financiare și autoritățile fiscale; invită Comisia să asigure un temei juridic pentru schimbul de informații relevante între aceste autorități, în special pentru a semnala activitățile suspecte, în viitoarele propuneri legislative;

22. împărtășește îngrijorarea ESMA potrivit căreia sistemele de recuperare a impozitelor reținute la sursă sunt rareori limitate la granițele UE ( 31 ) și, prin urmare, evidențiază că este important să se continue cooperarea internațională în această chestiune;

23. evidențiază eforturile depuse de Comisie și inițiativele Parlamentului European în direcția consolidării cooperării în materie fiscală între statele membre, cu exemple precum programul Fiscalis;

24. subliniază că, deși Directiva 2014/107/UE a Consiliului a facilitat schimbul de informații, există și alte obstacole în calea detectării schemelor Cum-Ex și Cum-Cum, inclusiv întârzieri ale decontării în tranzacțiile cu valori mobiliare, întinderea schimburilor de informații privind câștigurile de capital și insuficiența schimbului spontan de informații; reamintește recomandările din rezoluția sa din 16 septembrie 2021 referitoare la punerea în aplicare a cerințelor UE privind schimbul de informații fiscale: progrese, lecții învățate și obstacole care trebuie depășite;

25. subliniază că rolul intermediarilor ar trebui luat în considerare și invită Comisia și statele membre să elaboreze măsuri adecvate pentru a preveni rolul acestora în facilitarea abuzurilor fiscale și a evaziunii fiscale; reamintește că Directiva (UE) 2018/822 (DAC 6) a introdus norme privind informarea obligatorie pentru acordurile transfrontaliere, creând obligația pentru intermediari de a raporta aranjamentele fiscale potențial dăunătoare; invită Comisia să evalueze în ce măsură aceste norme au contribuit la dezvăluirea unor mecanisme fiscale dăunătoare, cum ar fi Cum-Cum și Cum-Ex și în ce măsură au avut un efect disuasiv;

26. solicită Comisiei să extindă obligativitatea schimbului de informații și asupra sistemelor de arbitraj al dividendelor și a tuturor informațiilor referitoare la câștigurile de capital, inclusiv acordarea de dividende și restituiri de impozit pe câștigurile de capital; invită Comisia să evalueze și impactul extinderii cerințelor de raportare la modalitățile transfrontaliere de gestionare a activelor clienților persoane fizice, ținând seama de birocrația suplimentară; subliniază aici importanța unor informații complete și exacte despre proprietatea efectivă;

Eliminarea barierelor din calea investițiilor transfrontaliere pe piața unică

27. felicită călduros Comisia pentru intenția de a prezenta, până la sfârșitul anului 2022, o propunere de instituire a unui sistem comun și standardizat de impozitare la sursă, însoțit de un mecanism de schimb de informații și de cooperare între administrațiile fiscale ale statelor membre; îndeamnă Comisia, cu respectarea deplină a competențelor UE, să depună eforturi pentru a aborda și divergențele în ceea ce privește ratele impozitului reținut la sursă în UE;

28. solicită ca o astfel de propunere să abordeze nevoia unei puneri în aplicare armonizate care ar trebui să înlocuiască convențiile fiscale dintre statele membre; invită Comisia să ofere consiliere cu privire la dispozițiile din tratat care ar putea fi utilizate de statele membre în acordurile lor bilaterale cu țări terțe;

29. reamintește angajamentul Comisiei de a finaliza uniunea piețelor de capital; solicită în acest sens Comisiei să efectueze până în 2022 o evaluare a impactului punerii în aplicare a măsurilor prevăzute de planul de acțiune lansat în 2019;

30. constată că recomandarea Comisiei de a pune în aplicare proceduri de reducere a impozitului reținut la sursă care funcționează bine sau, în cazul în care astfel de proceduri nu sunt posibile, de a stabili proceduri rapide și standardizate de rambursare, care au fost introduse ca parte a Recomandării Comisiei din 19 octombrie 2009 privind procedurile de reducere a impozitului reținut la sursă, nu a fost încă pusă în aplicare în mod satisfăcător de către statele membre;

31. îndeamnă Comisia să propună o procedură europeană comună și standardizată pentru rambursarea impozitelor reținute la sursă pentru toate statele membre; subliniază că o astfel de armonizare ar fi utilă în special pentru investitorii de retail, care sunt adesea descurajați să finalizeze procedurile de rambursare din cauza birocrației excesive cauzate de discrepanțele menționate, îmbunătățind astfel condițiile de concurență echitabile;

32. invită Comisia, ca parte a acestei armonizări, să introducă, printre altele, dispoziții privind derogările și deducerile și un format și un proces standardizat pentru cererile de recuperare, și să abordeze lipsa unei definiții uniforme a „beneficiarului real”, nealinierea perioadelor de timp pentru solicitare și recuperare și barierele lingvistice; subliniază importanța prevenirii posibilității de fraudă în noul cadru;

33. consideră că rambursările impozitelor reținute la sursă rămân, în mod predominant, un proces pe suport de hârtie, care este nu numai mai lent și mai împovărător pentru contribuabili și complicat pentru investitorii străini, ci și mai predispus la fraudă; subliniază că proceduri de rambursare a impozitului reținut la sursă care să funcționeze corespunzător, să fie ușor de utilizat, rapide, standardizate și digitale, precum și o mai bună cooperare între administrațiile fiscale naționale pot reduce birocrația, incertitudinea în ceea ce privește investițiile transfrontaliere și evaziunea fiscală, accelerând în același timp procedurile pentru investitori și autoritățile fiscale deopotrivă, constituind astfel o îmbunătățire față de situația actuală;

34. ia act de potențialul pe care îl are tehnologia registrelor distribuite (DLT) să eficientizeze sistemul de reținere a impozitului la sursă în fiecare țară, dar și să faciliteze proceduri integrate între sistemele naționale diferite și să prevină activitatea frauduloasă; invită Comisia, în acest sens, să țină seama de soluțiile digitale existente în statele membre, să evalueze modul de mobilizare a tehnologiilor registrelor distribuite pentru a preveni evaziunea fiscală și evitarea obligațiilor fiscale, respectând totodată pe deplin normele UE privind protecția datelor, și să ia în considerare instituirea unui proiect-pilot; subliniază însă că tehnologia nu poate rezolva singură toate problemele care decurg din lipsa unui cadru comun;

35. subliniază că Directiva privind dobânzile și redevențele și Directiva privind societățile-mamă și filialele acestora au eliminat treptat impozitele reținute la sursă pe plățile de dividende, dobânzi și redevențe între societăți asociate din UE care ating anumite praguri, cu scopul de a reduce riscul dublei impuneri; ia act de faptul că impozitele reținute la sursă continuă să fie aplicate investitorilor sub aceste praguri și că procedurile de scutire sau de reducere a impozitelor sunt reglementate în acest caz de convenții privind dubla impozitare;

36. felicită Comisia pentru opțiunea de a institui un sistem comun și funcțional european de reducere a impozitului reținut la sursă, care ar putea fi o soluție fiabilă pe termen lung; subliniază că trecerea la acest tip de sistem nu poate fi în detrimentul combaterii abuzurilor fiscale sau nu poate facilita, direct sau indirect, transferul profiturilor către jurisdicții cu un nivel scăzut de impozitare sau dubla neimpozitare; subliniază că, în orice situație, respectarea de către statul membru de destinație a legislației UE de transpunere a acordului la care s-a ajuns prin Cadrul incluziv al OECD/G20 trebuie să fie o condiție prealabilă pentru reducerea impozitului reținut la sursă;

37. reamintește principiul OCDE al impozitării activității economice acolo unde aceasta are loc; invită Comisia și statele membre să analizeze și alte opțiuni, cum ar fi un sistem alternativ de „scutire în statul de reședință”, în care toate impozitele reținute la sursă plătite statului membru sursă să fie compensate prin credit fiscal de către statul membru de reședință în care sunt declarate veniturile, garantând că nu se va produce nicio dublă impozitare și limitând riscul de abuz;

38. ia act de inițiativa TRACE a OCDE, care atribuie intermediarilor autorizați competența de a recupera impozitul reținut la sursă din investițiile de portofoliu; reamintește că un singur stat membru a pus în aplicare TRACE; încurajează și celelalte state membre să evalueze rezultatele, atât în ceea ce privește reducerea birocrației, cât și impactul asupra veniturilor fiscale și riscurilor de fraudă;

o

o o

39. încredințează Președintei sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului și Comisiei.

(1) JO L 345, 29.12.2011, p. 8.

(2) JO L 193, 19.7.2016, p. 1.

(3) JO L 144, 7.6.2017, p. 1.

(4) JO L 157, 26.6.2003, p. 49.

(5) JO L 359, 16.12.2014, p. 1.

(6) JO L 139, 5.6.2018, p. 1.

(7) Pachetul constă din: comunicarea Comisiei din 21 martie 2018 intitulată „A sosit momentul instituirii unui standard de impozitare modern, echitabil și eficient pentru economia digitală” (COM(2018)0146), propunerea Comisiei de directivă a Consiliului din 21 martie 2018 de stabilire a normelor de impozitare a societăților în cazul unei prezențe digitale substanțiale (COM(2018)0147), propunerea Comisiei de directivă a Consiliului din 21 martie 2018 privind un sistem comun de impozitare a serviciilor digitale pentru veniturile rezultate din furnizarea anumitor servicii digitale (COM(2018)0148) și Recomandarea Comisiei din 21 martie 2018 referitoare la impozitarea societăților în cazul unei prezențe digitale substanțiale (C(2018)1650).

(8) JO C 353 E, 3.12.2013, p. 196.

(9) JO C 369, 11.10.2018, p. 132.

(10) Acțiunile comune subsecvente din 16 martie 2016 privind favorizarea transparenței, a coordonării și a convergenței în politicile de impozitare a societăților în Uniune și rezoluțiile TAXE 1, acțiunile subsecvente rezoluției Parlamentului European din 16 noiembrie 2016 referitoare la deciziile fiscale și alte măsuri similare sau cu efecte similare, acțiunile subsecvente recomandării PANA din aprilie 2018, acțiunile subsecvente rezoluției din 26 martie 2019 referitoare la scandalul Cum-Ex și acțiunile subsecvente rezoluției TA X 3din 27 august 2019.

(11) JO L 279, 24.10.2009, p. 8.

(12) JO L 57, 18.2.2021, p. 17.

(13) JO C 366, 27.10.2017, p. 51.

(14) JO C 101, 16.3.2018, p. 79.

(15) JO C 363, 28.10.2020, p. 102.

(16) JO C 108, 26.3.2021, p. 8.

(17) JO C 456, 10.11.2021, p. 177.

(18) Texte adoptate, P9_TA(2021)0392.

(19) Raportul Comisiei din 18 mai 2021 intitulat „Raportul anual privind fiscalitatea 2021”.

(20) Dover et al: „Bringing transparency, coordination and convergence to corporate tax policies in the European Union, Part I: Assessment of the magnitude of aggressive corporate tax planning” (O punte între transparență, coordonare și convergență și politicile fiscale ale corporațiilor în Uniunea Europeană, Partea I: O evaluare a amplorii fenomenului planificării fiscale agresive a corporațiilor), Parlamentul European, Direcția Generală Servicii de Cercetare Parlamentară, Unitatea pentru valoarea adăugată europeană, septembrie 2015.

(21) T. Tørsløv, L. Wier și G. Zucman, „The Missing Profits of Nations” („Veniturile lipsă ale statelor”), document de lucru 24701, iunie 2018, disponibil la adresa: https://www.nber.org/papers/w24701 .

(22) https://ec.europa.eu/taxation_customs/system/files/2018-03/taxation_papers_71_atp_.pdf

(23) JO C 395, 29.9.2021, p. 89.

(24) Declarația de deschidere a lui Paul Gisby de la Accountancy Europe cu ocazia audierii publice în subcomisia FISC a Parlamentului European, 27 octombrie 2021.

(25) Raportul Comisiei din 24 martie 2017 intitulat „Accelerarea uniunii piețelor de capital: eliminarea barierelor naționale din calea fluxurilor de capital” (COM(2017)0147),

(26) Comunicarea Comisiei din 18 mai 2021 intitulată „Impozitarea întreprinderilor pentru secolul XXI” (COM(2021)0251).

(27) Planul de acțiune al Comisiei pentru o fiscalitate echitabilă și simplificată în sprijinul strategiei de redresare.

(28) Rezoluția Parlamentului European din 6 iulie 2016 referitoare la deciziile fiscale și alte măsuri similare sau cu efecte similare, punctul 26.

(29) M. Van ’t Riet și A. Lejour, 2020, „A Common Withholding Tax On Dividend, Interest And Royalties In The European Union” (Un impozit reținut la sursă comun pentru dividende, dobânzi și redevențe în Uniunea Europeană), 2020.

(30) Raportul final al Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe din 23 septembrie 2020 privind revizuirea MAR, punctul 624.

(31) Ibid., punctul 617.