EXPUNERE DE MOTIVE

1.CONTEXTUL PROPUNERII

•Motivele și obiectivele propunerii

Piața unică digitală este una dintre principalele priorități politice ale Comisiei Europene, care are ca scop deschiderea oportunităților digitale pentru oameni și pentru companii pe o piață de peste 500 de milioane de consumatori din UE. Pentru a-și realiza potențialul, piața unică digitală are nevoie de un cadru fiscal modern și stabil, care să stimuleze inovarea, să soluționeze problema fragmentării pieței și să permită tuturor actorilor să valorifice noua dinamică a pieței în condiții echitabile și echilibrate. Asigurarea unei impozitări echitabile a economiei digitale face parte din agenda Comisiei Europene privind un sistem fiscal echitabil și eficient în Uniunea Europeană.

La nivel internațional, Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) a recunoscut deja, în raportul său privind acțiunea 1, care a fost publicat în 2015 în cadrul proiectului OCDE/G20 privind erodarea bazei impozabile și transferul profiturilor (BEPS), că digitalizarea și unele dintre modelele de afaceri rezultante prezintă dificultăți pentru fiscalitatea internațională. În urma acestui raport, miniștrii de finanțe ai G20 și-au reiterat sprijinul pentru activitatea OCDE privind impozitarea și digitalizarea. Prin urmare, OCDE a elaborat un raport intermediar privind impozitarea economiei digitale, care a fost prezentat miniștrilor de finanțe ai G20 în martie 2018. Raportul intermediar examinează necesitatea de a adapta sistemul fiscal internațional la digitalizarea economiei și identifică elementele de care trebuie să țină seama țările care doresc să introducă măsuri interimare pentru a aborda dificultățile de ordin fiscal datorate digitalizării.

La nivelul Uniunii, dificultăți în acest sens au fost identificate în Comunicarea Comisiei intitulată „Un sistem de impozitare echitabil și eficient în Uniunea Europeană pentru piața unică digitală”, adoptată la 21 septembrie 2017. Inițiativa de față a fost, de asemenea, menționată în scrisoarea de intenție a președintelui Juncker care însoțea discursul privind starea Uniunii din anul 2017. În ceea ce privește statele membre, mai mulți miniștri de finanțe ai UE au semnat o declarație politică („Inițiativa comună privind impozitarea societăților care își desfășoară activitatea în economia digitală”) care sprijinea găsirea de soluții eficace și compatibile cu dreptul UE, bazate pe conceptul de stabilire a unui așa-zis „impozit compensatoriu” pe cifra de afaceri generată în Europa de către întreprinderile digitale. Aceasta a fost urmată de concluziile adoptate la 19 octombrie 2017 de Consiliul European, în care se sublinia că este nevoie de „un sistem de impozitare eficace și echitabil, adecvat pentru era digitală”. Mai mult, Concluziile Consiliului ECOFIN din 5 decembrie 2017 remarcau interesul multor state membre pentru măsuri temporare, precum o taxă pe baza veniturilor obținute din activitățile digitale în Uniune, și considerau că aceste măsuri ar putea fi evaluate de Comisie.

Prezenta propunere răspunde acestor îndemnuri la acțiune și abordează într-un mod interimar problema reprezentată de faptul că normele actuale de impozitare a societăților sunt inadecvate pentru economia digitală.

Normele actuale de impozitare a societăților au fost concepute pentru companiile tradiționale. Normele fiscale existente sunt bazate pe principiul că profiturile ar trebui impozitate acolo unde este creată valoarea. Cu toate acestea, ele au fost concepute în mare parte la începutul secolului XX pentru companiile „fizice” tradiționale și definesc ceea ce declanșează un drept de impozitare într-o țară (unde se face impozitarea) și cât din profit este alocat unei țări (cât se impozitează), în mare parte pe baza existenței unei prezențe fizice în țara respectivă. Aceasta înseamnă că persoanele nerezidente în scopuri fiscale devin plătitoare de impozit într-o țară doar dacă au o prezență care corespunde unui sediu permanent în țara respectivă. Cu toate acestea, asemenea norme nu reușesc să surprindă anvergura globală a activităților digitale în cazul în care prezența fizică nu mai este o cerință pentru a putea furniza servicii digitale. Mai mult, companiile digitale au caracteristici diferite față de cele tradiționale în ceea ce privește modul în care este creată valoarea, datorită capacității lor de a desfășura activități de la distanță, contribuției utilizatorilor finali la crearea lor de valoare, importanței activelor necorporale, precum și unei tendințe către structuri de genul „câștigătorul ia majoritatea pieței”, bazate pe prezența puternică a efectelor de rețea și valoarea datelor masive.

Aplicarea normelor actuale de impozitare a societăților la economia digitală a dus la o nepotrivire între locul unde sunt impozitate profiturile și locul în care este creată valoarea, în special în cazul modelelor de afaceri care se bazează foarte mult pe participarea utilizatorilor. Acest fapt reprezintă o dublă provocare din punct de vedere fiscal. În primul rând, contribuțiile obținute de o companie de la utilizatori, care constituie de fapt crearea de valoare pentru companie, ar putea fi situate într-o jurisdicție fiscală unde compania care desfășoară o activitate digitală nu este stabilită fizic (și, astfel, nu este rezidentă în scopuri fiscale în conformitate cu normele în vigoare) și unde, prin urmare, profiturile generate de aceste activități nu pot fi impozitate. În al doilea rând, chiar dacă o companie are un sediu permanent în jurisdicția în care sunt situați utilizatorii, valoarea creată de participarea utilizatorilor nu este luată în considerare atunci când se decide cuantumul impozitelor care ar trebui plătite în fiecare țară. Acest lucru are de asemenea consecințe din punctul de vedere al riscului de eludare artificială a normelor privind sediul permanent, creează o denaturare a concurenței dintre actorii de pe piața digitală și are un impact negativ asupra veniturilor.

Comisia a recunoscut faptul că ideal ar fi să se găsească soluții multilaterale, internaționale, la impozitarea economiei digitale, având în vedere natura globală a acestei provocări. Comisia lucrează îndeaproape cu OCDE pentru a sprijini dezvoltarea unei soluții la nivel internațional. Cu toate acestea, realizarea de progrese la nivel internațional este dificilă, din cauza naturii complexe a problemei și a diversității de aspecte care trebuie abordate, și este posibil să dureze ceva vreme până să se ajungă la un consens internațional. Acestea sunt motivele pentru care Comisia a decis să ia măsuri și propune astăzi adaptarea normelor privind impozitarea societăților la nivelul Uniunii astfel încât să fie adecvate pentru caracteristicile companiilor digitale și, de asemenea, recomandarea ca statele membre să extindă această soluție cuprinzătoare la convențiile de evitare a dublei impuneri pe care le-au încheiat cu jurisdicții din afara Uniunii. Deși Consiliul ECOFIN a subliniat, de asemenea, în concluziile sale din 5 decembrie 2017, preferința sa pentru o soluție globală care să urmărească monitorizarea îndeaproape a viitoarelor evoluții la nivel internațional și să aibă în vedere reacții adecvate, el a salutat acțiunea din partea UE. În pofida prezentelor propuneri, este esențială desfășurarea de lucrări la nivelul OCDE pentru a se ajunge la un consens global cu privire la acest subiect. Comisia va urmări îndeaproape evoluțiile în acest sens.

Până la găsirea unei soluții cuprinzătoare, a cărei aprobare și implementare este posibil să fie de durată, statele membre se confruntă cu o presiune de a acționa în legătură cu acest aspect, dat fiind riscul ca bazele lor de impozitare a societăților să se erodeze în mod semnificativ de-a lungul timpului și, de asemenea, din cauza caracterului perceput ca fiind inechitabil al situației. În 10 state membre sunt instituite sau planificate în mod concret măsuri unilaterale pentru abordarea acestei probleme într-un mod limitat, însă tendința este în creștere și măsurile adoptate sunt foarte diferite în ceea ce privește sfera de aplicare și justificarea lor. Aceste măsuri necoordonate luate de statele membre în mod individual riscă să fragmenteze piața unică și să denatureze concurența și mai mult, împiedicând dezvoltarea de noi soluții digitale și competitivitatea Uniunii în ansamblu.

Prin urmare, este necesară luarea de măsuri de către Comisie, prin propunerea unei abordări armonizate privind o soluție intermediară care să soluționeze această problemă într-un mod specific. În acest sens, prezenta propunere stabilește sistemul comun de impozitare a veniturilor obținute din furnizarea anumitor servicii digitale de către persoane impozabile (denumit în continuare „impozitul pe servicii digitale” sau „ISD”). Obiectivul specific al propunerii este să prezinte o măsură care vizează veniturile generate de furnizarea anumitor servicii digitale și care să fie ușor de implementat și să contribuie la crearea unor condiții de concurență echitabile în perioada intermediară până la adoptarea unei soluții cuprinzătoare.

Acest obiectiv este în concordanță cu obiectivele generale ale prezentei propuneri, al căror scop este: