RO    RO RO 
RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 10.4.2007 
COM(2007) 175 final 
  
COMUNICARE A COMISIEI C ĂTRE CONSILIU, C ĂTRE PARLAMENTUL 
EUROPEAN, C ĂTRE COMITETUL ECONOMIC ŞI SOCIAL EUROPEAN ŞI 
CĂTRE COMITETUL REGIUNILOR 
privind evaluarea intermediar ă a Strategiei privind ştiinţele vieţii şi biotehnologia 
  
{SEC(2007) 441} 
RO 2   RO 1. P REGĂTIREA UE PENTRU ANUL 2010 
Ştiinţele vieţii şi biotehnologia1 reprezint ă un domeniu cu o evolu ţie rapidă şi care 
are o importan ţă directă sau poten ţială pentru întrepri nderile europene şi pentru 
factorii de decizie politic ă din Europa. Rolul ac estora e din ce în ce mai semnificativ 
şi recunoscut în domeniul s ănătăţii, pe măsura dezvolt ării unor noi tehnici de 
tratament şi de prevenire a bolilor. Peisajul industrial din Eu ropa parcurge un proces 
continuu de transforma re, ca urmare a utiliz ării ştiinţelor vieţii şi a biotehnologiei în 
cadrul unui num ăr important de sectoare i ndustriale, ducând la existen ţa unei game 
largi de produse deja prezente pe pia ţă.2 
De aceea, „bioeconomia” dispune de poten ţialul necesar pentru a contribui la 
obiectivele politice majore ale UE şi pentru a sprijini abordarea unor provoc ări noi în 
ceea ce prive şte sănătatea, furnizarea de energie, înc ălzirea global ă sau îmbătrânirea 
populaţiei. Cunoştinţele şi competen ţele disponibile la nivel european ofer ă Europei 
o poziţie favorabil ă pentru a putea exploata acest poten ţial, atât la nivel european, cât 
şi la nivel mondial, inclusiv în ceea ce prive şte relaţia cu statele în curs de dezvoltare. 
Biotehnologia reprezint ă un mijloc important de promovare a cre şterii economice, a 
ocupării forţei de munc ă şi a competitivit ăţii în UE. Utilizarea bi otehnologiei nu este 
însă scutită de controverse, utilizarea pe scar ă largă a acesteia trebuind s ă fie însoţită 
de o dezbatere la nivelul societ ăţii privind posibilele riscuri şi beneficii ale 
biotehnologiei, inclusiv pr ivind dimensiunea sa etic ă. 
Consiliul European şi Parlamentul European au recunoscut importan ţa ştiinţelor 
vieţii şi a biotehnologiei, iar Comi sia a propus un plan de ac ţiune menit s ă abordeze 
provocările şi oportunit ăţile rezultate. Aceast ă strategie privind ştiinţele vieţii şi 
biotehnologia3, adoptată de Comisie în 2002, propune un plan de ac ţiune cuprinzând 
30 de puncte şi care presupune implicarea Co misiei, a celorlalte institu ţii europene şi 
a părţilor interesate. Planul se va desf ăşura până în anul 2010. 
Domeniul de aplicare al stra tegiei – prima de acest tip la  nivel european – a fost 
iniţial foarte larg, pentru a putea aborda to ate posibilele aspecte relevante la nivel 
politic şi pentru a facilita accesul la tehnolo gie în cadrul unei game extinse de 
sectoare diverse. Ac ţiunile propuse sunt prezentate în cadrul a patru titluri: 
valorificarea poten ţialului  (cercetare, acces la capital etc.), promovarea guvern ării 
(dialog social, verificarea caracterului etic, etc.), abordarea provoc ărilor la nivel 
global (încurajarea cooper ării ştiinţifice cu ţările în curs de dezvoltare etc.) şi 
asigurarea coeren ţei între multiplele domenii politice implicate în cau ză. 
Punerea în aplicare a strategiei se afl ă în prezent la jum ătatea parcursului stabilit. 
Este momentul s ă se evalueze progresul realizat din 2002 şi să se adapteze strategia 
                                                 
1 În conformitate cu cea mai recent ă definiţie a OCDE, biotehnologia reprezint ă „aplicarea tehnologiei 
ştiinţifice organismelor vii, precum şi părţilor, produselor şi modelelor organismelor vii, în vederea 
modificării materialelor vii sau nevii pentru ob ţinerea de cuno ştinţe, bunuri şi servicii”. 
http://stats.oecd.org/glossary/index.htm 
2 Cum ar fi, de exemplu, vaccinurile împotriva hepatite i B, sucurile concentrate de fructe sau barele de 
protecţie la maşini, confec ţionate din bioplastic. 
3 COM(2002)27 din 23/1/2002 
RO 3   RO pentru a reflecta noile analize asupra modului în care aces t sector cu evolu ţie rapidă 
poate contribui la politicile UE4. Acesta este scopul prezentei comunic ări şi al 
documentului de lucru al serviciilor Comisiei aflat în anex ă. 
Concepţia iniţială a strategiei are la baz ă o abordare global ă valabilă şi în prezent. 
Ştiinţele vieţii şi biotehnologia nu pot fi privite în afara contextului. Exist ă un impact 
direct al altor politici asupra dezvolt ării acestor domenii, precum al politicii în 
domeniul inov ării, adoptat ă recent de Comisie şi căreia i s-a acordat sprijin politic cu 
ocazia reuniunii neoficiale a şefilor de stat şi guvern de la Lahti din octombrie 20065.  
Evaluarea intermediar ă aşează ştiinţele vieţii şi biotehnologia în acest context mai 
larg şi totodată reorienteaz ă planul de ac ţiune către aspecte spec ifice anumitor 
sectoare, aducând în prim plan ac ţiunile în acele domenii în care beneficiile 
potenţiale ale biotehnologiei  pot fi maximizate. 
2. A PLICAŢII MODERNE ALE ŞTIINŢELOR VIE ŢII ŞI ALE BIOTEHNOLOGIEI ŞI 
CONTRIBU ŢIA ACESTORA LA POLITICILE UE 
2.1. Contribu ţia la politicile UE 
Ştiinţele vieţii şi biotehnologia s-au d ezvoltat devenind esen ţiale pentru anumite 
sectoare ale economiei UE: în domeniul s ănătăţii şi al produselor farmaceutice, dar şi 
în domeniul prelucr ării industriale şi al produc ţiei primare/agroalimentare. Per 
ansamblu, biotehnologia modern ă contribuie la generare a a aproximativ 1,56% din 
valoarea ad ăugată brută la nivelul UE (VAB raportat ă la valorile anului 2002), la 
care se poate ad ăuga efectele pozitive ale bi otehnologiei, ca de exemplu 
îmbunătăţirea sănătăţii popula ţiei. Recenta adoptare a unei politici energetice 
ambiţioase pentru Europa este de natur ă să stimuleze contribu ţia biotehnologiei la 
dezvoltarea altui sector şi anume cel al energiei alternative. 
În martie 2007, Consiliul Eur opean a aprobat un nivel minim obligatoriu de biocarburan ţi 
reprezentând 10% din totalul de combustibil u tilizat de vehicule, nivel care trebuie atins 
până în 2020. Biocarburan ţii sunt considera ţi avantajo şi deoarece sunt regenerabili, reduc 
emisiile de gaze cu efect de ser ă şi impulsioneaz ă securitatea energetic ă a UE. 
Procesul de produc ţie al bioetanolului se bazeaz ă într-o mare m ăsură pe utilizarea 
biotehnologiei (prin utilizarea de enzime şi microorganisme pentru a realiza etanol din 
biomasă, indiferent dac ă aceasta const ă din recolte, lemn sau de şeuri biologice). Se 
estimează că dezvoltarea biocarburan ţilor ar putea conduce la o cre ştere semnificativ ă a 
numărului de locuri de munc ă noi în UE şi ar putea crea noi pie ţe pentru produsele 
agricole.  
                                                 
4 Prezenta evaluare intermediar ă a putut fi realizat ă cu ajutorul unei surse unice de informa ţii cu privire la 
biotehnologie în UE şi anume studiul "Bio4EU", care prezint ă o imagine exhaustiv ă a eventualelor 
aplicaţii, cu exemple concrete, şi evalueaz ă impactul acestora din punct de vedere economic, social şi al 
mediului înconjur ător, incluzând date comparative cu privire la situa ţia din ţările terţe. Acest studiu a 
fost finalizat în aprilie 2007. Toate cifrele men ţionate provin din studiul BIO4EU, dac ă nu este 
specificat altfel – a se vedea http://bio4eu.jrc.es/index.html 
5 Comunicarea Comisiei "Putting knowledge into practice: A broad based innovation strategy for the 
EU”  („Transpunerea cuno ştinţelor în practic ă: O strategie ampl ă privind inova ţia în UE”), COM(2006) 
502 final, 13.9.2006 
RO 4   RO În al doilea rând, ştiinţele vieţii şi biotehnologia aduc o contribu ţie semnificativ ă la 
realizarea unor obiective majore ale UE cum ar fi s ănătatea, cre şterea economic ă, 
crearea de locuri de munc ă, adaptarea la procesul de îmb ătrânire al popula ţiei şi 
dezvoltarea durabil ă. Există diferenţe între cele trei sectoare principale (s ănătate, 
producţie industrial ă şi prelucrare, produc ţie primar ă/produse agroalimentare), ceea 
ce impune din nou o analiz ă separată. 
Industria cu specific biotehnologic din Europa asigur ă în mod direct 96  500 de locuri de 
muncă, majoritatea în cadrul IMM-urilor, îns ă nivelul de ocupare a for ţei de munc ă în 
ramuri industriale care utilizeaz ă produse ale biotehnologiei este mult mai mare. Industria 
are un caracter orientat cu prec ădere spre cercetare, în cadrul acesteia 44% din angaja ţi 
(42 500) fiind implica ţi în activit ăţi de cercetare şi dezvoltare6. 
Produsele şi procesele biotehnologice sunt utilizate în numeroase alte sectoare industriale 
(de exemplu în domeniul produselor chimice, al textilelor, al hârtiei, etc.) atât pentru 
realizarea unor produse noi, cât şi pentru îmbun ătăţirea metodelor de produc ţie. 
În al treilea rând, de şi statisticile recente indic ă valori relativ modeste în ceea ce 
priveşte situaţia industriei biotehnologi ei în Uniunea European ă, importan ţa acesteia 
pare însă subestimat ă, deoarece aceste statistici calific ă drept „societ ăţi de 
biotehnologie" numai societ ăţile care desf ăşoară exclusiv aceast ă activitate, fiind 
astfel excluse marile grupur i industriale care utilizeaz ă biotehnologia pentru a aduce 
valoare ad ăugată domeniului lor principal activitate (de exemplu, produsele chimice 
sau farmaceutice).  
Conform celor mai recente statistici, în 2004 existau 2  163 de societ ăţi specializate în 
biotehnologie în Europa, ale c ăror cheltuieli totale în domeniul cercet ării-dezvolt ării au 
însumat 7,6 miliarde Euro. O societate european ă tipică are între 6 şi 10 ani de activitate, 
este relativ mic ă, are în medie 28 de angaja ţi şi cheltuie în medie 3,3 milioane Euro pentru 
activităţi de cercetare şi dezvoltare 7. Ponderea reprezentat ă de cererile de brevete în 
domeniul biotehnologiei din Uniunea European ă depuse la OEB în intervalul 2002 – 2004 a 
fost de 34,8%, în compara ţie cu 41,1% în SUA. În pofida existen ţei a numeroase 
întreprinderi europene nou înfiin ţate cu activitate de succes, nu se poate vorbi înc ă despre 
un sector important şi viabil. 
2.2. Biotehnologia cu aplicabilitate în domeniul s ănătăţii  
Acesta este principalul domeniu de activitate al industriei specializate în 
biotehnologie şi include multe aplica ţii având importan ţă considerabil ă din 
perspectiv ă economic ă şi a sănătăţii publice. Aplica ţiile moderne ale biotehnologiei 
în domeniul s ănătăţii umane reprezint ă aproximativ 5% din valoarea ad ăugată brută a 
sectorului farmaceutic (raportat ă la valorile anului 2002) şi în jur de 0,04% din 
valoarea ad ăugată brută la nivelul UE 25. Aceste valori ar fi îns ă superioare în cazul 
în care ar fi luate în considerare şi efectele indirecte. Produsele bazate pe 
biotehnologie se folosesc mai ales în scopuri terapeutice (de exemplu, produsele 
                                                 
6 Biotehnologia în Europa: 2006 Studiu comparativ, Critical I, 2006. 
7 Critical I, 2006. 
RO 5   RO biofarmaceutice8), dar şi pentru stabilirea unor diagnostice şi în scop preventiv (de 
exemplu vaccinurile9). 
Biotehnologia este totodat ă şi o tehnologie de prelucrare utilizat ă atunci când 
produsul final nu este de natur ă biologică, ci chimic ă şi, ca urmare, este folosit pe 
scară largă în domeniul farmaceutic. În contextul provoc ărilor actuale, precum 
consecinţele îmbătrânirii popula ţiei sau lupta împotriva un or posibile pandemii (de 
exemplu gripa aviar ă), ştiinţele vieţii şi biotehnologia par a avea o importan ţă 
deosebită. Aceasta include utilizarea responsabil ă şi efectivă a genomicii (inclusiv a 
testării genetice) în beneficiul s ănătăţii omului. 
Se află în pregătire numeroase aplica ţii promiţătoare, inclusiv a şa-numitele „terapii 
avansate", care includ ingineria ţesuturilor, terapiile genetice şi cele bazate pe celule, 
precum şi „nanomedicina”10. Unele dintre aceste aplica ţii dau na ştere, în acela şi 
timp, unor mari speran ţe, dar şi multor controverse, pr ecum în cazul utiliz ării 
celulelor-su şă embrionare. 
Insulina uman ă a fost primul produs real bazat pe bi otehnologie, aceasta înlocuind treptat 
insulina provenind de la vite şi porcine. În prezent este cea mai la îndemân ă formă de 
insulină în întreaga lume, reprezentând 70% din totalul pie ţei de insulin ă la nivel mondial. 
În afară de medicamente, biotehnologia a facilitat, de asemenea, dezvoltarea de teste pentru 
diagnosticarea, în cadrul clinicilor de urgen ţă, a bolilor cardiovasculare acute, pentru 
detectarea maladiilor cu caracter ereditar (testare genetic ă) sau a maladiilor infec ţioase 
precum HIV/SIDA.  
Activităţile care pot sprijini dezv oltarea industriei de biot ehnologie în domeniul 
sănătăţii, mai ales prin sprijinirea IMM-urilor şi prin acordarea unei importan ţe 
deosebite cercet ării, ar trebui cons iderate de importan ţă prioritară pentru Uniunea 
European ă. În acest context ar trebui s ă se ţină cont de întreaga gam ă de considera ţii 
de natură economic ă, etică sau de alt ă natură. 
2.3. Biotehnologia cu aplicabilitate industrial ă  
Biotehnologia cu apli cabilitate industrial ă este deja utilizat ă cu privire la o gam ă 
largă de produse sau procese, adeseori nec unoscute publicului larg. Biotehnologia cu 
aplicabilitate industrial ă câştigă în importan ţă ca urmare a preocup ărilor crescânde 
privind mediul şi sursele de energie, aceasta reprezentând o alternativ ă la procesele 
chimice şi la biocarburan ţi, prezentând, de asemenea, avantaje de natur ă economic ă 
şi de mediu. Biotehnologia cu  aplicabilitate industrial ă contribuie cu aproximativ 
0,46% din valoarea ad ăugată brută din sectorul de prelucrare şi cu aproximativ 
0,08% din valoarea ad ăugată brută la nivelul UE (f ără a se ţine cont de sectoarele de 
prelucrare alimentar ă şi de produse chimice), ceea ce reflect ă utilizarea limitat ă a 
biotehnologiei pân ă în prezent. 
                                                 
8 Produsele biofarmaceutice au repr ezentat, ca valoare, 9% din pia ţa produselor farmaceutice (11 miliarde 
EURO) în 2005. 
9 Vaccinurile recombinante co nstituie aproximativ 20% din to talitatea vaccinurilor disponibile. 
10 Aplicarea nanotehnologiei pentru stabilirea tratamentelor şi pentru diagnosticarea şi monitorizarea 
bolilor 
RO 6   RO Trecerea de la metoda chimic ă la cea biotehnologic ă de producere a unei game largi de 
antibiotice 11 a permis reducerea cu 37% a consumului de energie electric ă, cu aproape 
100% a solven ţilor şi cu 90% a apelor reziduale . Există şi alte aplica ţii industriale, cum ar fi 
masele plastice şi ambalajele biodegradabile, care ar putea produce efecte benefice 
similare . 
Modul de dezvoltare a proceselor biotehnologice şi utilizarea acestora în industrie nu 
sunt la un nivel optim. Pe lâng ă aspectul sub-finan ţării, care este în mod obi şnuit 
evidenţiat de către industrie, transferul tehnologic pare, de asemenea, insuficient. În 
combinaţie cu politicile UE privind inovarea, acest element ar trebui considerat o 
prioritate a strategiei, care ar trebui s ă prevadă acţiuni destinate s ă sprijine activitatea 
de cercetare şi să susţină adoptarea noilor tehnologii. 
2.4. Aplica ţii ale biotehnologiei  în domeniul produc ţiei primare şi al produselor 
agroalimentare  
Există multe aplica ţii moderne în domeniul produc ţiei primare şi al produselor agro-
alimentare, care sunt mai pu ţin vizibile, dar care au o importan ţă considerabil ă din 
punct de vedere al economiei, al mediului şi al sănătăţii publice. Biotehnologia 
modernă este utilizat ă cu precădere în sectoarele de intrare, şi anume în domeniul 
creşterii animalelor, al diagnostic ării, al produselor chimice nobile (aditivi 
alimentari) şi al producerii enzimelor. Per ansamblu, biotehnologia modern ă este 
utilizată pentru a produce 1,31 – 1,57% din valoarea ad ăugată brută generată de 
producţia primară şi de sectorul produs elor agroalimentare. 
Diagnosticarea şi produsele de uz veterinar bazat e pe biotehnologie, în special 
vaccinurile, joac ă un anumit rol în ceea ce prive şte controlarea şi monitorizarea 
unora dintre cele mai importante bo li animale, a zoonozelor, precum şi a problemelor 
legate de siguran ţa alimentar ă. 
Dezvoltarea metodelor biotehnologice în domen iul supravegherii encefalopatiei spongiforme 
bovine în UE a permis ca un num ăr mult mai mare de mostre s ă fie testat, facilitând 
atingerea nivelului de supraveghere impus de legisla ţia UE şi contribuind la protec ţia 
consumatorilor şi la reluare schimburilor comerciale . Diagnosticarea prin intermediul 
biotehnologiei este de asemenea utilizat ă pentru detectarea timpurie a salmonelei.  
În afară de aceste aplica ţii, biotehnologia este de asemenea utilizat ă pentru a selecta, 
sau pentru a îmbun ătăţi anumite caracteristici ale orga nismelor. Cele mai cunoscute 
exemple sunt plantele modificate genetic. Aproximativ dou ăsprezece produse au fost 
recent permise potrivit legisla ţiei comunitare, care solicit ă proceduri stricte de 
evaluare a riscului, şi alte aproximativ patruzeci de produse sunt în curs de aprobare, 
inclusiv câteva pentru cu ltivare. Este posibil ca în  viitor tehnologia modific ărilor 
genetice s ă aibă o aplicabilitate mai larg ă în domeniul procesel or industriale. De 
exemplu, sectoare precum cel de produc ţie a biocarburan ţilor sau a hârtiei vor fi 
deosebit de interesate în a dispune de  plante cu un randament mai ridicat. 
Se simte nevoia unei evalu ări a beneficiilor şi riscurilor lega te de utilizare a 
organismelor modificate genetic (OMG) în toate sectoarele, luând în considerare 
efectele acestora asupra mediului şi asupra s ănătăţii, precum şi gradul de acceptare a 
                                                 
11 Cefalosporin 
RO 7   RO acestora la nivelul societ ăţii UE. Totu şi, aprobarea OMG-urilor ar trebui s ă fie în 
continuare bazat ă pe analize de risc individuale. În anumite situa ţii, ar trebui 
continuată perfecţionarea m ăsurilor privind gestionarea riscurilor, având ca scop 
prevenirea contamin ării lanţului alimentar uman sau anim al cu produse care sunt cu 
precădere destinate unei utiliz ări industriale (de exempl u, atunci când produsele unei 
recolte sunt utilizate pentru realizarea de substan ţe farmaceutice). 
3. A PLICAŢIILE DIVERSE ALE BIOTEHNOLOGIEI MODERNE ŞI PERCEP ŢIA PUBLIC Ă  
Guvernan ţa a reprezentat un aspect principal în procesul ini ţial de concepere a 
strategiei. Experien ţa recentă privind punerea în aplicare a legisla ţiei sectoriale a 
confirmat faptul c ă utilizarea biotehnologiei depinde  de dezvoltarea unor aplica ţii 
specifice, precum şi de sprijinul publicului. Per ansamblu, toate domeniile 
biotehnologiei beneficiaz ă de un grad ridicat de sprijin la nivel public cu excep ţia 
alimentelor modificate genetic, cu privire la care opinia public ă este ambivalent ă, iar 
punerea în aplicare a legisla ţiei în acest domeniu s-a dovedit a fi dificil ă. 
Eurobarometrul din 200512 indică creşterea începând cu anul 1999 a gradului de optimism 
în ceea ce prive şte biotehnologia, urmând unei peri oade de declin (52% sunt de p ărere că 
biotehnologia le va îmbun ătăţi viaţa) precum şi un sprijin general pentru multe aplica ţii ale 
biotehnologiei (cum ar fi terapia genetic ă, biocarburan ţii, masele plastice biodegradabile) . 
De asemenea, indic ă faptul că nivelul de cuno ştinţe privind biotehnologia şi genetica, de şi în 
creştere, continu ă să fie limitat. 
Totuşi, 58% din responden ţi se opun alimentelor modificate genetic, în timp ce 42% nu sunt 
împotriva acestora. De asemenea, Eurobarometrul confirm ă faptul că au existat diferen ţe 
majore între statele membre în ceea ce prive şte gradul de acceptare. Este de remarcat faptul 
că 50% sau mai mul ţi afirmă faptul că ar cumpăra produse modificate genetic dac ă acestea 
ar fi mai s ănătoase, dac ă ar conţine mai pu ţine reziduuri pesticide sau dac ă ar fi mai pu ţin 
dăunătoare pentru mediul înconjur ător. 
În pofida faptului c ă există un cadru legal comunitar complet nou care se bazeaz ă pe 
date ştiinţifice, unul dintre cele ma i stricte din lume, percep ţia negativ ă a publicului 
privind produsele modi ficate genetic influen ţează poziţiile adoptate de c ătre statele 
membre atunci când acestea se afl ă în faţa unor decizii privind situa ţii individuale 
legate de punerea în vânzare a unui produs. Nu s-a putut ob ţine un consens în 
niciunul dintre cazurile recente. Problema accept ării OMG-urilor de c ătre UE a 
reprezentat totodat ă şi subiectul unui ra port realizat de c ătre Comisia Organiza ţiei 
Mondiale a Comer ţului la sfâr şitul anului 200613. 
Problemele întâmpinate în leg ătură cu punerea în aplicare şi cu executarea se 
datorează parţial noutăţii cadrului legal aplicabil: punerea în aplicare a dispozi ţiilor 
tranzitorii între legisla ţia „nouă” şi cea „veche” a atras anumite reticen ţe din partea 
unor state membre. De şi OMG-urile reprezint ă doar o mic ă parte a biotehnologiei, 
publicul le consider ă aplicaţia principal ă a acesteia. Este necesar ă reducerea 
decalajului între percep ţia publică şi cadrul legal convenit privind OMG-urile. 
                                                 
12 http://www.ec.europa.eu/research/press/2006/p df/pr1906_eb_64_3_final_report-may2006_en.pdf 
13 Comunit ăţile Europene - M ăsuri ce afecteaz ă aprobarea şi comercializarea produsel or biotehnologice - 
http://www.wto .org/english/tratop_e/d ispu_e/meet_21nov06_e.htm 
RO 8   RO 4. P UNEREA ÎN APLICARE A STRA TEGIEI PENTRU PERIOADA 2002-2006 
Documentul de lucru al serviciilor Comisiei anexat con ţine un raport detaliat privind 
punerea în aplicare a planului de ac ţiune. Acesta a fost ela borat pe baza contribu ţiilor 
aduse de serviciile Comisiei, de autorit ăţile statelor membre şi de părţile interesate. 
Documentul de lucru este completat de un tabel recapitulativ cuprinzând principalele 
realizări în ceea ce prive şte punerea în aplicare a celor 30 de ac ţiuni.  
Principalele concluzii ale acestei analize sunt: 
– Strategia a avut succes şi este relevant ă în continuare. Lista realiz ărilor, cum ar fi 
activităţile de cercetare şi integrare regional ă a grupurilor de proi ecte („clusters”), 
evidenţiază cu claritate rolul pe care l-a jucat strategia în ceea ce prive şte 
integrarea „dimensiunii biotehnologice” în alte domenii politice, precum şi în 
impulsionarea programelor na ţionale în domeniul biotehnologiei. Sprijinul 
puternic de care a beneficiat strategia din partea p ărţilor interesate este o dovad ă a 
succesului acesteia. 
– Câteva ac ţiuni au fost deja încheiate. Acestea se refer ă în principal la adoptarea 
noului cadru legal privind OM G-urile, care a fost supus unui proces important de 
revizuire începând din 2002; 
– Alte câteva ac ţiuni şi-au pierdut relevan ţa, mai ales ca urmare a lipsei de interes 
din partea publicului c ăruia îi erau adresate (de exemplu, ac ţiunea având ca scop 
crearea de re ţele între directorii de întreprind eri cu activitate în domeniul 
biotehnologiei); 
– Există argumente puternice pent ru continuarea majorit ăţii acţiunilor, asigurându-
se coeren ţa cu alte ini ţiative cu caracter oriz ontal (de exemplu, educa ţia, drepturile 
de proprietate intelectual ă etc.) şi conformitatea cu angajamentele UE la nivel 
internaţional (de exemplu, contribu ţia la acordurile multilaterale de mediu). 
– În cazul anumitor ac ţiuni, este necesar ă reorientarea şi acordarea unei priorit ăţi 
speciale acestora, având în vedere importan ţa şi caracterul lor specific 
biotehnologic. 
5. C ĂI DE VIITOR PENTRU CONTINUAREA STRATEGIEI  
Iniţial s-a dorit ca strategia s ă aibă o sferă de aplicare larg ă pentru a se putea realiza o 
cartografiere a situa ţiei şi pentru a se identifica întreaga gam ă de domenii politice 
implicate. Aceast ă etapă fiind încheiat ă, evaluarea intermediar ă oferă posibilitatea 
unei reorient ări cu scopul de a maximiza imp actul strategiei. Aceasta necesit ă 
continuarea acelor ac ţiuni care sunt înc ă relevante în conformitate cu conceptul 
iniţial, consolidarea sinergiilor cu alte politici orizontale şi revizuirea priorit ăţilor 
care sunt specifice sectorului biot ehnologiei. Scopul este de a îmbun ătăţi rezultatele 
obţinute în baza strategiei pân ă în anul 2010. 
Aceste priorit ăţi specifice ale biotehnologiei pot fi  regrupate pe baza a cinci teme 
principale interdependente: 
RO 9   RO (1) Promovarea cercet ării şi dezvoltării pieţei aplicaţiilor de ştiinţe ale vieţii şi a 
celor biotehnologice precum şi a bioeconomiei bazate pe cunoa ştere(KBBE) . 
Cercetarea r ămâne o condi ţie preliminar ă pentru dezvoltare a biotehnologiei şi 
este necesar ca planul de ac ţiune să fie adaptat noului program-cadru nr. 7 
(PC7). Cercetarea primar ă în Europa în domeniul biotehnologiei este 
avansată, dar Europa nu exceleaz ă în transformarea cercet ării în aplica ţii cu 
caracter comercial. Este necesar ca planul de ac ţiune să fie reorientat pentru a 
impulsiona dezvoltarea pie ţei produselor bazate pe biotehnologie şi pentru a 
îmbunătăţi gradul de utilizar e al noilor tehnologii; 
(2) Impulsionarea competitivit ăţii, a transferului de cuno ştinţe şi a inovaţiilor de 
la nivelul ştiinţific până la nivelul industrial . Companiile din Europa cu 
activitate specializat ă în domeniul biotehnologiei s unt în marea lor majoritate 
IMM-uri, dispunând de  resurse limitate şi a căror dezvoltare şi fiabilitate 
economic ă au în calea lor trei obstacole pr incipale: sistemul european de 
brevetare fragmentat, oferta insuficient ă de capital de risc şi deficien ţele 
cooperării între mediul ştiinţific şi cel de afaceri. Comisi a a identificat lipsa 
unui cadru legal clar şi coerent în domeniul protec ţiei drepturilor de 
proprietate intelectual ă, ca reprezentând un obstacol în calea inov ării la nivel 
european14 şi va propune m ăsuri concrete în vedere a instituirii unui cadru 
modern şi accesibil. În plus, reor ientarea planului de ac ţiune poate contribui 
la luarea în considerare a unor condi ţii-cadru specifice pentru competitivitatea 
în domeniul biotehnologic. 
(3) Încurajarea dezbaterilor avizate la nivelul societ ăţii privind beneficiile şi 
riscurile ştiinţelor vieţii şi ale biotehnologiei . Gradul de utilizare a 
biotehnologiei este de asemenea condi ţionat de acceptarea acesteia în 
societate şi pe piaţă. Preocup ările de ordin etic au un caracter mult mai 
important decât în cazul altor tehnologii de vârf. Ac ţiunile având ca scop 
asocierea publicului şi a părţilor interesate în cadru l procesului de luare a 
deciziilor, presupun în primul rând lu area în considerare a beneficiilor şi 
riscurile ştiinţelor vieţii şi ale biotehnologiei, pe baza unor informa ţii şi date 
statistice armonizate, precum şi a raţiunilor de ordin etic. 
(4) Asigurarea unei contribu ţii durabile a biotehnologiei moderne în domeniul 
agriculturii.  Biotehnologia în domeniul produc ţiei primare şi al produselor 
agroalimentare are un poten ţial foarte important de dezvoltare, în special în 
ceea ce prive şte înlocuirea proceselor chimice şi a biocarburan ţilor. Cu toate 
acestea, unele din tehnolog iile utilizate fac necesar ă o monitorizare riguroas ă. 
Cadrul legal privind OMG-urile ia în c onsiderare efectele posibile pe termen 
lung asupra mediului şi a sănătăţii, asupra siguran ţei lanţului alimentar şi 
respectă alte modalit ăţi de produc ţie agricol ă. Cu toate acestea, în anumite 
situaţii, este necesar ă dezvoltarea în continuare a m ăsurilor privind 
gestionarea riscurilor pentru produs ele special destin ate unei utiliz ări 
industriale. 
                                                 
14 Comunicarea Comisiei „O Europ ă modernă orientată spre inovare " [„An innovation-friendly modern 
Europe”], COM(2006) 589 final, 12.10.2006 
RO 10   RO (5) Îmbunătăţirea punerii în aplicare a legisla ţiei şi a impactului acesteia asupra 
competitivit ăţii. UE dispune probabil de cel mai dezvoltat şi pe-alocuri cel 
mai strict cadru legal privind ştiinţele vieţii şi biotehnologia. Cu toate acestea, 
regulile stricte nu ar trebui s ă fie o piedic ă în calea competitivit ăţii şi a 
inovării.  
Modul în care Comisia inten ţionează să îşi reorienteze punerea în aplicare a strategiei 
în lumina celor cinci teme prioritare men ţionate anterior, este expus în documentul 
anexat, intitulat „Plan de ac ţiune reorientat în domeniul ştiinţelor vieţii şi al 
biotehnologiei”. 
6. C ONCLUZII  
Potenţialul biotehnologiei de a spri jini politicile UE este real şi a fost dovedit de 
numeroase exemple practice. În consecin ţă, se impune continuarea promov ării 
dezvoltării ştiinţelor vieţii şi biotehnologiei în UE, în sp ecial prin intensificarea 
activităţii de cercetare şi prin promovarea competitivit ăţii. Principalul instrument al 
UE în acest sens îl constituie strategia.  
Deşi tehnologia este promi ţătoare, se face totu şi apel la o utilizare ra ţională a unora 
din aplica ţiile acesteia, în special în domeniul agroalimentar, cât şi la o monitorizare 
mai atentă din partea publicului şi la existen ţa unui control reglementar prospectiv.  
În condiţiile în care bi otehnologia evolueaz ă într-un ritm rapid, se impune ca factorii 
de decizie politici s ă menţină o abordare flexibil ă în perspectiv ă pentru a putea 
anticipa anumite evenimente şi pentru a se putea adapta unor noi provoc ări. Exemple 
recente includ utilizarea poten ţială în sectorul agroalimentar a animalelor clonate sau 
a urmaşilor acestora, sau utilizarea puilor modifica ţi genetic pentru producerea 
substanţelor farmaceutice în ou ăle acestora. 
Domeniul de aplicare ini ţial extins al strategiei a oferit o imagine complet ă. 
Reorientarea în prezent a acesteia ar as igura o punere în aplicare eficient ă a strategiei 
bazată pe obiective mai precise şi o coeren ţă cu alte politici mult îmbun ătăţită. 
Din aceste motive, Comisia va:  
– continua punerea în aplicare a planului de ac ţiune până în 2010, punând accent în 
primul rând pe un anumit set de ac ţiuni prioritare specifice domeniului 
biotehnologiei; 
– include biotehnologia în cad rul punerii în aplicare a strategiilor de inovare;  
– îmbunătăţi modul de punere în aplicare a stra tegiei, în cooperare cu statele 
membre şi cu părţile interesate. 
RO 11   RO Plan de ac ţiune reorientat în domeniul ştiinţelor vieţii şi al biotehnologiei  
(1) Promovarea cercet ării şi dezvolt ării pieţei ştiinţelor vieţii şi a aplica ţiilor 
biotehnologice precum şi a bioeconomiei bazate pe cunoa ştere (KBBE). Reorientarea 
acţiunii 315: 
– Generarea de noi cuno ştinţe în cadrul PC7. 
– Mobilizarea finan ţării publice şi private a activit ăţilor de cercetare şi consolidarea 
procesului de coordonare a activit ăţii de cercetare, în c ooperare cu industria, 
statele membre ca şi cu alte organisme de finan ţare. 
– Punerea în aplicare a ini ţiativei tehnologice comune privind medicina inovatoare 
în cadrul PC7, prin interm ediul unui parteneriat public-privat între Comisia 
European ă şi Federaţia European ă a Asocia ţiilor Industriilor Farmaceutice 
(EFPIA). 
– Conceperea, în cooperare cu industria, statele membre şi alte organisme de 
finanţare, de scheme pentru finan ţarea/promovarea înfiin ţării de instala ţii-pilot 
multifunc ţionale pentru a demonstra poten ţialul aplica ţiilor bazate pe 
biotehnologie şi pentru a facilita intrarea acestora pe pia ţă, sub rezerva unei 
evaluări corespunz ătoare a impactului şi în conformitate cu normele comunitare în 
domeniul concuren ţei şi al pieţei interne. 
– Analizarea, în cooperare cu p ărţile interesate, a ini ţiativelor privind pie ţele de 
referinţă în domeniul produselor  biologice eco-eficiente , sub rezerva unei evalu ări 
corespunz ătoare a impactului şi în conformitate cu normele comunitare în 
domeniul concuren ţei şi al pieţei interne.  
(2) Impulsionarea competitivit ăţii, a transfer ului de cuno ştinţe şi a inovaţiilor de la nivelul 
ştiinţific până la nivelul industria l. Reorientarea ac ţiunilor 5, 6 şi 9: 
– Dezvoltarea celor mai bune practici în ceea ce prive şte acordarea în mod ra ţional 
de licenţe pentru inven ţiile în domeniul geneticii, în cooperare cu statele membre. 
– Promovarea, în cooperare cu statel e membre, a transferului de cuno ştinţe prin 
îmbunătăţirea legăturilor dintre organiza ţiile din domeniul cercet ării şi industrie, 
precum şi a iniţiativelor de inovare. 
– Monitorizarea punerii în aplicare a Di rectivei 98/44/CE privind protec ţia juridică 
a invenţiilor biotehnologice şi explorarea posibilit ăţilor de facilitare a sistemului 
de brevetare pentru IMM-uri. 
– Încurajarea statelor membre s ă aibă în vedere reguli specifice şi/sau modalit ăţi de 
stimulare a companiilor noi inovatoare. 
– Promovarea utiliz ării instrumentelor FEI/BEI şi a programului-cadru pentru 
competitivitate şi inovare în scopul facilit ării accesului la finan ţare pentru 
societăţile specializate în biotehnologie. 
                                                 
15 Numerele din paranteze ale activit ăţilor se refer ă la planul de ac ţiune original 
RO 12   RO – Punerea în aplicare, în c ooperare cu BEI, a facilit ăţilor de finan ţare cu partajarea 
riscurilor, cofinan ţate prin intermediul PC7 şi al BEI. 
– Sprijinirea dezvolt ării şi a integrării grupurilor şi a reţelelor regionale. 
(3) Încurajarea dezbaterilor la nivelul societ ăţii privind beneficiile şi riscurile ştiinţelor 
vieţii şi ale biotehnologiei. Reorientarea ac ţiunilor 13, 14 şi 16:  
– Stimularea posibilei realiz ări a unei interfe ţe instituţionalizate cu diversele p ărţi 
interesate cu privire la beneficiile şi riscurile ştiinţelor vieţii şi ale biotehnologiei. 
– Stabilirea de propuneri privind modul de perfec ţionare a cooper ării cu toate p ărţile 
interesate relevante în scopul asigur ării de resurse pentru activit ăţile Comisiei. 
– Dezvoltarea, în cooperare cu Eurostat, cu  sectorul industrial,  cu statele membre şi 
cu OCDE, a unei propuneri pentru con ceperea unor indicator i cantitativi de 
impact (inclusiv de natur ă socială şi economic ă) cu relevan ţă internaţională, ca şi 
pentru culegerea structurat ă de informa ţii. 
– Adaptarea ac ţiunii la noul PC7 şi acordarea de recomand ări pentru activit ăţile 
finanţate de către CE pentru abordarea aspectelor de natur ă etică.  
– Anticiparea unui eventual impact de natur ă etică şi socio-economic ă, decurgând 
din activit ăţile ştiinţifice emergente. 
(4) Asigurarea unei contribu ţii durabile a biotehnol ogiei moderne în dom eniul agriculturii. 
Reorientarea ac ţiunilor 17 şi 23 
– Evaluarea m ăsurilor na ţionale şi regionale privind coexisten ţa şi studiul diferitelor 
sisteme na ţionale aplicabile în materie de r ăspundere civil ă. 
– Reevaluarea pân ă în 2008 a posibilei necesit ăţi de elaborare a altor orient ări în 
ceea ce prive şte coexisten ţa diferitelor practici agricole la nivelul UE. 
– Sprijinirea, în cooperare cu statele membre, a cercet ării şi dezvoltarea de orient ări 
în ceea ce prive şte măsurile specifice privind coexisten ţa culturilor şi realizarea 
unui schimb de informa ţii între statele membre priv ind cele mai bune practici. 
– Adoptarea de praguri de etichetare sp ecifice pentru anumite tipuri de semin ţe. 
– Realizarea de studii şi sprijinirea activit ăţilor legate de cercetare privind posibilele 
efecte pozitive şi negative pe termen lung ale OMG-urilor disponibile pe pia ţă. 
– Explorarea beneficiilor şi riscurilor pe care le prezint ă recoltele modificate genetic 
utilizate în vederea transform ării industriale sau pentru cultura molecular ă. 
(5) Îmbunătăţirea punerii în aplicare a legisla ţiei şi a impactului acesteia asupra 
competitivit ăţii. Reorientarea ac ţiunii 29: 
– Consolidarea re ţelelor existente cu statele memb re, cu scopul de a monitoriza 
punerea în aplicar e a strategiei şi pentru a înl ătura obstacolele de natur ă 
reglementar ă care stau în calea competitivit ăţii. 
RO 13   RO – Continuarea activit ăţilor de natur ă anticipativ ă şi evaluarea modului în care 
reglement ările abordeaz ă problemele emergente. 
– Îmbunătăţirea coordon ării politicilor, inclusiv în ceea ce prive şte problemele 
transversale, acordând o aten ţie deosebit ă problemelor nou ap ărute.