[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 12.5.2009

COM(2009) 224 final

COMUNICARE A COMISIEI

Consultare privind posibilitățile de pescuit pentru 2010

CUPRINS

1. Introducere 3

2. Situația resurselor 3

3. Performanțele sectorului pescuitului 4

4. Principii pentru 2010 5

5. Posibilități de pescuit stabilite în baza PCP 5

5.1. Stabilirea TAC 5

5.2. Stabilirea efortului de pescuit 6

6. Implicațiile Tratatului de la Lisabona 6

7. Gestionarea bazată pe planurile pe termen lung 7

8. Metoda de lucru în absența unor planuri pe termen lung 8

9. Capturile aruncate înapoi în mare 9

9.1. Orientări pentru studiile pilot privind aruncarea înapoi în mare a capturilor 10

10. Calendarul propunerilor 10

10.1. Marea Mediterană și Marea Neagră 10

10.2. Marea Baltică 11

10.3. Oceanul Atlantic, Marea Nordului și apele internaționale 11

10.4. Calendar 11

11. Dialogul cu părțile interesate 12

12. Concluzie 12

ANEXA I 14

ANEXA II - Reguli pentru stabilirea TAC 15

ANEXA III – Solicitarea adresată ICES cu privire la categoriile 6-9 17

1. INTRODUCERE

În fiecare an, Uniunea Europeană adoptă o decizie privind posibilitățile de pescuit – cotele de pește și efortul de pescuit permis - pentru pescarii europeni și pentru apele europene. Aceste decizii sunt luate pe baza unei propuneri a Comisiei Europene.

Propunerea Comisiei trebuie formulată în conformitate cu un număr de principii orientative. În primul rând în conformitate cu obiectivele principale ale politicii comune în domeniul pescuitului (PCP)[1], posibilitățile de pescuit anuale trebuie stabilite la un nivel care să asigure exploatarea durabilă a resurselor din punct de vedere ecologic, economic și social. În al doilea rând, pentru a asigura un cadru stabil și previzibil pentru agenții care depind de pescuit, este necesar ca variațiile anuale să fie menținute în limite prestabilite. În al treilea rând, trebuie respectate angajamentele internaționale, inclusiv angajamentul de a reface stocurile astfel încât acestea să atingă nivelul maxim de productivitate[2]. În sfârșit, conform abordării convenite în cadrul comunicării „Îmbunătățirea consultării privind gestionarea pescuitului comunitar” din 2006, părțile interesate trebuie implicate în discuțiile pe tema posibilităților de pescuit încă dintr-un stadiu incipient.

În conformitate cu noua metodă de lucru propusă în 2006, acest document prezintă intențiile Comisiei cu privire la propunerile sale referitoare la capturile totale admisibile (TAC) și la efortul de pescuit pentru 2010, care să îi permită îndeplinirea angajamentului legat de pescuitul durabil. Situația resurselor rămâne îngrijorătoare. În continuare, mai multe stocuri nu sunt exploatate în mod durabil. Posibilitățile de pescuit au fost stabilite la un nivel prea ridicat pentru ca stocurile să fie durabile. Cu toate acestea, mai multe planuri pe termen lung au fost aplicate cu succes, aceasta ducând la semne de refacere a stocurilor.

Comisia dorește să afle părerile părților interesate cu privire la regulile definite în acest document și invită statele membre și sectorul implicat să sugereze ameliorări. În cursul anului 2009 vor fi planificate consultări cu privire la ameliorarea celorlalte aspecte ale gestionării pescuitului. Abordarea generală propusă în prezenta comunicare, cu precădere în anexa II, ar putea fi, însă, revizuită în lumina eventualelor avize științifice primite și, din acest motiv, Comisia nu exclude posibilitatea modificării propunerilor sale privind posibilitățile de pescuit pentru 2010.

2. Situația RESURSELOR

În mai multe sectoare, politica de conservare nu a condus la rezultate durabile. Cea mai mare parte a stocurilor demersale au scăzut și nu se află la niveluri durabile, fiind exploatate în afara limitelor de siguranță biologică. În același timp, însă, multe stocuri pelagice sunt pescuite în mod durabil.

Organismele științifice evaluează în fiecare an dacă stocurile de pește se confruntă cu riscul ca reproducerea lor să fie compromisă, adică dacă aceste stocuri se află în afara „limitelor de siguranță biologică”. În mare parte datorită rapoartelor inexacte privind capturile, situația a aproximativ 59% din stocuri rămâne necunoscută. Dintre stocurile a căror situație este cunoscută, 69% sunt expuse unui risc ridicat de epuizare, numai pentru 31% dintre acestea existând informații conform cărora ele sunt exploatate în mod durabil. Pentru 86% din stocuri, pescuitul în exces este atât de important, încât reducerea acestuia ar permite capturi mai mari. Acest procent este cu mult mai mare decât cele din afara UE, unde media globală a stocurilor pescuite în exces este de 28%[3]. Aproximativ 18% din stocuri sunt într-o situație atât de gravă încât oamenii de știință recomandă să nu se mai pescuiască din stocurile respective (a se vedea tabelele din anexa I).

În ciuda eforturilor considerabile, nu s-au înregistrat decât semne limitate privind refacerea stocurilor sau reducerea pescuitului în exces începând cu anul 2003. Gestionarea pescuitului în Uniunea Europeană nu funcționează cum ar trebui, iar obiectivul de a atinge durabilitatea pe termen lung nu este îndeplinit. Prin urmare, o reformă globală a PCP a fost lansată odată cu cartea verde.

3. Performanțele SECTORULUI PESCUITULUI

În timp ce există exemple de flote europene profitabile, majoritatea flotelor europene înregistrează fie pierderi, fie profituri reduse. Performanța generală scăzută reflectă mai ales o supracapacitate cronică a cărei cauză și în același timp consecință este pescuitul excesiv. În acest sens, flota încă trebuie adaptată ca mărime în vederea evitării pescuitului în exces în condiții economice normale, pentru a se asigura activitatea pe timp plin a navelor.

La nivel global, flota europeană de pescuit a obținut profituri reduse între 2003 și 2007. Totuși, multe dintre segmentele de flotă profitabile, reprezentând aproximativ între 10 și 20%, au beneficiat de venituri suplimentare din subvenții directe (ajutoare din partea UE și naționale[4]). Dacă acestea ar fi deduse pentru perioada respectivă, profitabilitatea multor flote ar fi, probabil, negativă sau, în cel mai bun caz, aproape nulă.

Cele mai recente previziuni pentru 2008-2009 indică o deteriorare a performanței economice a flotei:

- posibilitățile de pescuit scad pentru o serie de stocuri principale, ceea ce va limita potențialul de câștiguri ale sectoarelor de mari dimensiuni ale flotei comunitare.

- criza combustibilului din 2008 a condus la creșterea semnificativă a costurilor operaționale și a generat îngrijorări serioase cu privire la viitoarea structură a flotei comunitare, în special pentru navele care sunt ineficiente din punctul de vedere al consumului de combustibil. În timp ce presiunea exercitată de prețul ridicat al combustibilului a scăzut în mod considerabil din vara trecută (prețul motorinei pentru transporturile navale scăzând de la 75 eurocenți/litru în iulie 2008 la aproximativ 36 eurocenți/litru în februarie 2009), o nouă creștere a prețurilor acestuia este așteptată pe termen lung.

- criza economică mondială din 2009 pare să aibă un impact negativ atât asupra accesului la credit, cât și asupra cererii de alimente de origine marină, și, prin urmare, asupra prețului peștelui. Acest fapt afectează sectorul capturilor, care nici măcar nu reușise să beneficieze din punct de vedere economic de creșterea constantă a cererii de pește din UE din ultimul deceniu. În ciuda volumului debarcărilor aflat în scădere la majoritatea stocurilor, prețurile de primă vânzare pentru multe specii importante au stagnat sau chiar au scăzut. De exemplu, prețurile codului din Marea Baltică și din Marea Nordului au scăzut de la an la an cu 20-30% în februarie (de la un preț mediu de 3,00-3,50 EUR la 2,20-2,75 EUR pe kg). Potrivit Globefish-FAO, cererea și prețurile au înregistrat o scădere importantă în ultimele luni, pe piețele principale de pește alb. În 2009, piețele de specii cu valoare ridicată cum ar fi codul și tonul riscă să fie în special afectate. Pe de altă parte, se preconizează că speciile de pești pelagici cu valoare scăzută, precum și multe dintre crustacee și salmonide se vor vinde mai bine.

4. Principii pentru 2010

Comisia continuă să susțină posibilități de pescuit care sunt durabile conform avizelor științifice și va acționa în scopul acordării tuturor șanselor de refacere a stocurilor epuizate.

Posibilitățile de pescuit trebuie fixate:

- conform unor planuri pe termen lung;

- în conformitate cu angajamentele internaționale relevante, inclusiv angajamentul de a reface stocurile astfel încât acestea să atingă randamentul maxim durabil („maximum sustainable yield- MSY”);

- să respecte obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului și, în special, să respecte necesitatea reducerii pescuitului din stocurile supraexploatate și a refacerii stocurilor epuizate.

Comisia acordă cea mai mare importanță respectării principiilor menționate. Aceste aspecte sunt explicate mai pe larg în continuare.

5. Posibilități de PESCUIT STABILITE ÎN BAZA PCP

5.1. Stabilirea TAC

Cauza pescuitului în exces și a epuizării stocurilor este, într-o oarecare măsură, stabilirea unor niveluri prea ridicate ale TAC și ale efortului de pescuit. Capturile totale admisibile (TAC) au fost stabilite de către Consiliu pe baza unei propuneri a Comisiei, în medie, la un nivel cu aproximativ 48% mai ridicat decât nivelul capturilor care, conform organismelor științifice, ar fi durabile în conformitate cu principiul precauției (anexa I tabelul 4)[5]. În multe cazuri, propunerea Comisiei a fost diferită de avizele științifice datorită faptului că schimbarea nivelului TAC este limitată la un procentaj fix (a se vedea anexa II) pentru a ține cont de exigențele de stabilitate ale sectorului. Stabilirea unor cote prea ridicate a contribuit, pe lângă problemele cunoscute legate de aplicare, și la menținerea resurselor marine la un nivel scăzut.

5.2. Stabilirea efortului de pescuit

Efortul de pescuit și TAC au fost gestionate în paralel în scopul reducerii capturilor aruncate înapoi în mare și a posibilității practicării pescuitului ilegal, nereglementat și neraportat (INN), precum și pentru a stimula reducerea supracapacității. Gestionarea efortului de pescuit reprezintă, de asemenea, o măsură de conservare, în condițiile în care previziunile utilizate pentru propunerea referitoare la TAC nu sunt disponibile. Acest aspect face parte din planurile pe termen lung privind codul din Marea Nordului și din Marea Baltică, cambula și limba de mare din Marea Nordului, limba de mare din vestul Canalului Mânecii și stocurile de bacaliar albastru și de langustină.

Adoptarea, în decembrie 2008, a planului pe termen lung pentru stocurile de cod a implicat modificări semnificative ale modului în care este gestionat efortul și ar trebui să servească drept exemplu pentru ameliorarea, pe viitor, a sistemelor privind efortul aplicabile altor specii sau zone.

Sistemul de gestionare a efortului de pescuit bazat pe plafoane exprimate în kW-zile care este în vigoare permite statelor membre să decidă cu privire la raportul dintre capacitatea flotei și posibilitățile de pescuit. Acesta permite, de asemenea, statelor membre să își ajusteze alocările de kW-zile cu scopul de a încuraja pescuitul mai selectiv. Comisia va urmări îndeaproape, în 2009, modul în care statele membre vor pune în aplicare noul sistem, pentru a se asigura că acesta a fost corect implementat. Plafoanele exprimate în kW-zile pentru 2010 vor fi adaptate în funcție de avizele științifice, în conformitate cu regulile de control al exploatării stabilite în planurile de gestionare pe termen lung. Trecerea la gestionarea implicând Kw-zile în sistemul privind efortul din cadrul planurilor de gestionare pentru bacaliarul albastru, langustină și limba de mare din vestul Canalului Mânecii este prevăzută după reînnoirea acestor planuri în 2010.

6. Implicațiile Tratatului de la Lisabona

Cu toate că nu toate statele membre au adoptat decizia de ratificare a Tratatului de la Lisabona, Comisia consideră că este necesară pregătirea pentru eventuala aplicare a tratatului înainte de intrarea în vigoare a regulamentelor privind posibilitățile de pescuit pentru 2010.

Tratatul de la Lisabona prevede codecizia ca fiind principala procedură de luare a deciziilor pentru domeniile care țin de PCP. La articolul 43 alineatul (3) din Tratat este prevăzută o excepție referitoare la măsurile „privind fixarea și alocarea posibilităților de pescuit”. Aceste măsuri trebuie adoptate de Consiliu, pe baza unei propuneri a Comisiei, fără implicarea Parlamentului. A devenit, prin urmare, importantă delimitarea măsurilor care pot fi considerate ca fiind legate de fixarea și alocarea posibilităților de pescuit de măsurile care, dimpotrivă, trebuie adoptate prin procedura de codecizie.

De aceea, este necesară examinarea cu atenție a conținutului recurent al regulamentelor anuale ale Consiliului cu privire la posibilitățile de pescuit, în scopul de a observa care dintre dispozițiile acestor regulamente pot fi incluse într-o măsură bazată pe articolul 43 alineatul (3).

Această examinare aprofundată este realizată în acest moment de Comisie. Aceasta intenționează să includă în propunerile sale de regulamente privind posibilitățile de pescuit pentru 2010 numai acele dispoziții care sunt legate în mod funcțional de fixarea și alocarea posibilităților de pescuit. Acest fapt va conduce la excluderea tuturor dispozițiilor tehnice și de control care nu îndeplinesc acest criteriu, precum și a dispozițiilor privind implementarea, în legislația comunitară, a regulilor adoptate de Organizațiile regionale de gestionare a pescuitului.

În acest sens, propunerile de regulament privind controlul și de regulament privind măsurile tehnice vor avea o importanță deosebită: odată adoptate, aceste regulamente vor furniza dispoziții permanente, înlocuind astfel măsurile temporare aplicate în prezent pe baza anexelor din regulamentele anuale privind posibilitățile de pescuit.

7. Gestionarea bazată pe planurile pe termen lung

Planurile pe termen lung rămân aspectul esențial al politicii Comisiei. Planurile existente trebuie implementate, inclusiv planurile adoptate la nivel internațional. Astfel de planuri s-au dovedit a fi mai eficiente pentru gestionarea stocurilor și au contribuit la ameliorarea procesului de luare a deciziilor, atât în ceea ce privește aspectele procedurale, cât și în ceea ce privește rezultatul final. Din 2002, planurile de gestionare au fost elaborate pentru mai multe stocuri: 41% din stocurile pelagice (41% din capturi) și 29% din stocurile demersale (44% din capturi) intră acum sub incidența unor planuri pe termen lung.

Lucrările vor continua pentru extinderea gestionării pe termen lung la stocuri suplimentare, inclusiv stocurile pelagice din Marea Baltică și stocurile aferente unor zone de pescuit din Marea Mediterană. În 2009 vor fi propuse planuri specifice privind merluciul din regiunile nordice, stavridul din regiunile vestice, hamsia din Golful Biscaya și somonul din Marea Baltică. În cazul în care, în așteptarea adoptării acestor planuri, Consiliul și Comisia au declarat intenții specifice cu privire la regulile referitoare la exploatare, declarațiile vor fi urmate de stabilirea posibilităților de pescuit pentru 2010 pentru speciile respective, care vor fi apoi implementate în propunerile Comisiei (de exemplu, heringul din Marea Celtică și eglefinul din vestul Scoției).

În plus, Comisia analizează posibilitatea existenței unei structuri legale diferite pentru următoarele planuri pe termen lung, o posibilitate fiind aceea a mai multor stocuri diferite care să fie supuse gestionării pe termen lung prin intermediul unui regulament unic.

8. Metoda de lucru în absența unor planuri pe termen lung

În cazul în care nu există încă planuri pe termen lung, deciziile privind TAC se iau pe baza avizelor științifice anuale furnizate de ICES și CSTEP, avizul acestuia din urmă incluzând aspecte de natură biologică, dar și aspecte de natură socioeconomică. Au fost definite reguli[6] pentru stabilirea TAC astfel încât tratamentul egal să fie garantat, iar industria să beneficieze de cât mai multă stabilitate. Aceste reguli vor continua să se aplice, dar cu unele modificări aduse în conformitate cu ultimele avize științifice.

În 2008, CSTEP a prezentat[7] rezultatul posibil al aplicării regulilor în declarația de politică a Comisiei. Avizul a fost în mare măsură favorabil, în sensul că TAC fixate conform categoriilor de la 1 la 3 (stocuri care au fost evaluate analitic) au condus adesea la refacerea stocurilor. CSTEP a atras, totuși, atenția asupra unei slăbiciuni importante: pentru stocurile pentru care o evaluare analitică nu este disponibilă (categoriile 6 - 9 și 11), fixarea unei TAC în funcție de o tendință observată a capturii pe unitate de efort (cpue) nu va permite menținerea unui stoc consistent și nu este recomandată. De asemenea, CSTEP a declarat[8] apoi că în cazul stocului de hering din Marea Baltică (care depune icre primăvara) din diviziunea IIIa și subdiviziunile 22 - 24, aplicarea regulii de la categoria 3 nu ar permite ameliorarea situației stocului. În lumina acestor concluzii, o schimbare a categoriei 3 apare ca fiind necesară.

Ca urmare a unei declarații a Consiliului și Comisiei, gestionarea stocurilor pentru care ICES nu poate furniza un tabel cu opțiunile de captură se află în curs de reexaminare. Comisia intenționează să definească o nouă regulă privind stocurile din categoriile 6 - 9 și a adresat ICES o cerere cu privire la acest subiect (a se vedea anexa III). În funcție de răspunsul ICES și CSTEP cu privire la această întrebare, Comisia va decide dacă își va baza propunerile de TAC din 2010 pentru aceste stocuri pe regula existentă, pe noua regula detaliată în anexa III sau pe alte reguli alternative care ar putea fi sugerate de ICES sau CSTEP. Consiliile consultative regionale (CCR) sunt invitate să emită avize cu privire la aceste noi opțiuni de gestionare a stocurilor care nu beneficiază de o evaluare cantitativă. Se va solicita CSTEP să evalueze efectele biologice, sociale și economice ale acestor opțiuni și modificări diverse.

Sunt abordate în continuare, în mod specific, stocurile pentru care nu există un aviz științific (categoria 11). Organismele științifice au putut realiza previziuni în ceea ce privește dimensiunile stocurilor de pește, rata mortalității datorate pescuitului și nivelurile capturilor doar pentru aproximativ 35% din stocuri (anexa I), din cauza datelor inexacte furnizate de sectorul pescuitului în privința debarcărilor, precum și a problemelor întâmpinate în încercarea de a obține date referitoare la capturile aruncate înapoi în mare și la efortul de pescuit. Această problemă pare să se agraveze: datele insuficiente duc la decizii precare, care duc, la rândul lor, la situația precară a conservării și la stocuri epuizate. Prin urmare, dacă datele nu sunt ameliorate, va fi adoptată o abordare precaută, implicând aplicarea unor reguli mai stricte. Acest fapt este valabil și pentru cazul în care două sau mai multe stocuri, cu avize științifice diferite (și, în consecință, din categorii diferite), sunt gestionate împreună, o TAC unică fiind fixată.

Statelor membre li se amintește că este necesar să pună în aplicare un sistem de verificare încrucișată a datelor și să îmbunătățească transmiterea acestor date. Cadrul pentru colectarea datelor (DFC)[9] va permite ameliorarea unor aspecte legate de date, în special prin creșterea numărului de specii supuse unei colecte obligatorii a datelor (inclusiv anchete pe mare). În plus, reforma actuală a sistemului de control din cadrul PCP ar trebui să soluționeze aceste probleme, contribuind la ameliorarea sistemului VMS și la o implementare mai rapidă și mai extinsă a jurnalului de bord electronic. Comisia va continua să urmărească îndeaproape aceste aspecte pe durata anului 2009.

9. CAPTURILE ARUNCATE ÎNAPOI ÎN MARE

Aruncarea capturilor de organisme marine înapoi în mare (printre care și pește care poate fi comercializat) reprezintă o problemă majoră a apelor europene. Comisia și-a anunțat în mod clar intenția de a elimina această practică nedorită[10]. Atingerea acestui obiectiv necesită modificarea legislației comunitare precum și o schimbare a comportamentului pescarilor. În 2009 vor fi luate o serie de măsuri semnificative în direcția soluționării problemei reprezentate de aruncarea capturilor înapoi în mare: o interdicție a reducerii selective a fost introdusă pentru Marea Nordului și Skagerrak, efortul a fost în continuare redus în cadrul planurilor multianuale și studii pilot despre reducerea suplimentară a aruncării capturilor înapoi în mare sunt în curs de desfășurare. În 2010 ar trebui luate o serie de măsuri și mai semnificative, precum:

- reducerea efortului de pescuit, astfel cum a fost convenit în cadrul planurilor multianuale; aceasta reprezintă o măsură fundamentală de reducere a capturilor aruncate înapoi în mare, având în vedere că reduce aruncarea înapoi în mare a capturilor din toate speciile (inclusiv cele necomerciale) cauzată de diverse motive (de exemplu, valoarea scăzută sau inexistentă pe piață, reducerea selectivă și epuizarea cotei). Reducerea efortului de pescuit al stocurilor exploatate în mod excesiv va contribui și la creșterea populației și a mărimii medii a peștilor, conducând astfel la reducerea aruncării înapoi în mare a capturilor de pește sub dimensiunile minime.

- aplicarea în toate zonele a unei interdicții generale a reducerii selective, adică interzicerea aruncării înapoi în mare a oricăror organisme marine capturate în urma unei operații de pescuit și ridicate la bordul navei, care pot fi debarcate în mod legal.

- încurajarea studiilor pilot, a studiilor de cercetare privind aspecte specifice legate de interzicerea aruncării înapoi în mare a capturilor, cum ar fi supraviețuirea speciilor aruncate înapoi în mare, ameliorarea selectivității uneltelor, impactul economic al interzicerii aruncării înapoi în mare a capturilor, posibilele utilizări ale organismelor capturate fără intenție etc.

- permisele de pescuit – statele membre sunt invitate să nu acorde permise de pescuit decât navelor cărora li s-au alocat posibilități de pescuit sub formă de cote pentru specii a căror captură este probabila în zona respectivă de pescuit.

9.1. Orientări pentru studiile pilot privind aruncarea înapoi în mare a capturilor

În 2009, se așteaptă ca numărul inițiativelor de studiere a aspectelor specifice derivate din interzicerea aruncării înapoi în mare a capturilor să crească, conducând la necesitatea stabilirii unor reguli comune. Acestea vor garanta condiții de egalitate pentru studii, o abordare comună în ceea ce privește zonele geografice, precum și atingerea obiectivelor legate de proiectul privind aruncarea înapoi în mare a capturilor. Regulile pentru studiile pilot privind aruncarea înapoi în mare a capturilor includ:

- faptul că toate capturile de specii reglementate sunt calculate pe baza cotelor;

- faptul că încurajarea pozitivă a navelor implicate în studiul pilot se realizează doar la nivel național în limitele cotelor și efortului alocate statului membru;

- obligația de a transporta la bord observatori sau monitorizare electronică (EM) în cel puțin 50% din ieșirile pentru pescuit ale navelor implicate în studiul pilot;

- eventuala revizuire a măsurilor tehnice;

- analiza științifică a rezultatelor;

- obligația de a comunica Comisiei rezultatele proiectului prin intermediul unui raport științific, în scopul includerii pe pagina web (accesibilă publicului).

10. Calendarul PROPUNERILOR

10.1. Marea Mediterană și Marea Neagră

Singurele TAC existente în prezent pentru Marea Mediterană sunt cele pentru ton roșu, fixate de ICCAT, care mai determină și închiderea anuală a sezonului (1 octombrie - 30 noiembrie) pentru pescuitul de pește-spadă. Din 2008, Marea Neagră intră sub incidența unui regulament specific „TAC și cote”. TAC pentru 2010 vor fi stabilite în conformitate cu normele din anexa II și pot include specii și măsuri tehnice suplimentare.

Comisia consideră că implementarea Regulamentului privind Marea Mediterană nu este satisfăcătoare, chiar și în ceea ce privește acele părți care implică o abordare de tip „bottom-up”, precum planurile naționale de gestionare și furnizarea informațiilor pertinente pentru crearea unei rețele de zone de pescuit protejate. Lucrările vor continua în vederea elaborării planurilor de gestiune comunitare pe termen lung și a promovării acestei abordări, împreună cu alte acțiuni de conservare și măsuri specifice privind monitorizarea și controlul, în cadrul Comisiei Generale pentru Pescuit în Marea Mediterană (CGPM). CSTEP va continua să fie promovat în calitatea sa de platformă științifică internațională recomandabilă pentru sprijinirea contribuției oamenilor de știință europeni la consolidarea bazei științifice a gestionării durabile a pescuitului în regiune și pentru ameliorarea contribuțiilor științifice destinate Comitetului științific consultativ al CGPM.

10.2. Marea Baltică

Comisia își va prezenta propunerea privind TAC pe 2010 pentru stocurile din Marea Baltică în septembrie 2009. Consiliul va fi invitat să adopte propunerea în octombrie. Avizul ICES va fi disponibil la 29 mai, iar CSTEP îl va emite pe al său la 19 iunie. Avizele CCR sunt așteptate de Comisiei până la sfârșitul lunii iunie.

10.3. Oceanul Atlantic, Marea Nordului și apele internaționale

CSTEP va emite un aviz științific privind majoritatea stocurilor demersale pe la mijlocul lunii iulie. Propunerea Comisiei va fi publicată în octombrie pentru a oferi cât mai mult timp posibil consultărilor aferente. Comisia va informa părțile interesate cu privire la rezultatul regulilor prevăzute în respectivul document pe baza celui mai recent aviz științific, în cadrul unei întâlniri care urmează a fi fixată înainte de sfârșitul lunii iulie 2009.

Planificarea rundei de toamnă a luării de decizii va fi menținută, deoarece avizul privind stocurile pelagice comune de mari dimensiuni va fi disponibil abia în octombrie. Acest aviz este necesar înainte de negocierea unui pachet integral de măsuri referitoare la posibilitățile de pescuit. Prin urmare, propunerea va include multe elemente în privința cărora nu s-au luat decizii și nu pot fi prezentate cifre specifice.

10.4. Calendar

Planificarea este următoarea:

Regulamentul privind posibilitățile de pescuit | Data propunerii Comisiei | Data posibilă a adoptării de către Consiliu |

Marea Neagră | Septembrie | Consiliul din octombrie |

Marea Baltică | Septembrie | Consiliul din octombrie |

Toate celelalte zone | Octombrie | Consiliul din decembrie |

11. Dialogul cu PăRțILE INTERESATE

Comisia acordă multă importanță participării părților interesate la procesul care duce la fixarea posibilităților anuale de pescuit. Observațiile cu privire la prezentul document pot fi văzute ca un început al dialogului în cadrul ciclului anual de reglementare. Diferitele Consilii consultative regionale (CCR), precum și Comitetul consultativ pentru pescuit și acvacultură (CCPA), au comunicat astfel de observații, insistând asupra necesității luării în calcul a factorilor socioeconomici de către Comisie în momentul elaborării propunerilor sale. În plus, sectorul a anunțat de fiecare dată importanța pe care o acordă menținerii unui grad rezonabil de stabilitate cu privire la nivelurile TAC, exprimând în același timp opinii divergente cu privire la avantajele diferitelor reguli de fixare a TAC.

Comisia a susținut de fiecare dată, în dialogul său cu părțile interesate privind aspectele esențiale menționate mai sus, că stabilirea posibilităților de pescuit reprezintă elementul central al unei politici care include instrumente diferite de abordare a economiei sectorului pescuitului și transformării. Comisia depune eforturi pentru a adopta o abordare care să implice utilizarea tuturor acestor instrumente și continuă să acorde importanță principiului esențial conform căruia o gestionare adecvată a resurselor disponibile pentru activitatea de pescuit reprezintă o condiție indispensabilă pentru un sector puternic din punct de vedere economic. Pe de altă parte, Comisia consideră binevenită dorința părților interesate, astfel cum a fost exprimată în observațiile transmise de CCR și de ACFA, de a se angaja într-un parteneriat industrie-știință în scopul de a aborda insuficiența datelor, contribuind astfel la ameliorarea solidității sistemului de gestionare.

12. Concluzie

Comisia invită statele membre și părțile interesate să își exprime opiniile privind abordarea prezentată mai sus.

Comisia va acorda o mare importanță avizului Consiliilor consultative regionale și celui al Comitetului consultativ pentru pescuit și acvacultură. Aceste avize vor ajuta Comisia să își îndeplinească angajamentele luate în favoarea unei gestionări durabile, care respectă obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului.

Comisia abordează în mod responsabil gestionarea în vederea durabilității, estimând că lipsa dovezilor nu reprezintă o dovadă de durabilitate a resurselor.

Avizul părților interesate poate fi utilizat de Comisie numai în cazul în care acesta este elaborat plecând de la o abordare susținută de dovezi a activităților de pescuit cu caracter durabil, altfel spus sunt necesare date care să susțină avizul părților interesate.

Pentru furnizarea unui aviz credibil sunt necesare informații corecte legate de pescuit și de stocuri. Părțile interesate sunt încurajate să depună toate eforturile necesare pentru punerea în aplicare integrală și eficientă a sistemelor de raportare a capturilor și a sistemelor de colectare de date. Aceste aspecte sunt esențiale pentru ca gestionarea pescuitului să funcționeze. Părțile interesate vor fi, de asemenea, mult mai capabile să furnizeze Comisiei avize privind practicile de pescuit durabile în cazul în care dețin o bază solidă de informații.

Comisia va continua să urmărească aspectele tehnice specifice (și, în special, pe cele legate de sistemele de gestionare a efortului de pescuit) în cooperare cu statele membre și cu părțile interesate, începând din al doilea trimestru al anului 2009.

Comisia solicită, în vederea utilizării în timp util a rezultatelor consultărilor, prezentarea tuturor contribuțiilor referitoare la prezenta comunicare până la 31 iulie 2009 . La 22-23 iunie, la reuniunea Consiliului „Pescuit”, este prevăzută o discuție la nivel politic cu statele membre.

ANEXA I

Tabelul 1. Aviz științific privind situația stocului | Număr de stocuri |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

În afara limitelor de siguranță biologică | 30 | 29 | 26 | 26 | 26 | 28 | 27 |

În limitele de siguranță biologică | 12 | 10 | 14 | 11 | 12 | 13 | 12 |

Situația stocurilor nu se cunoaște din cauza datelor insuficiente | 48 | 53 | 53 | 57 | 58 | 55 | 57 |

Tabelul 2. Aviz științific privind pescuitul în exces | Număr de stocuri |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Se cunoaște nivelul pescuitului pentru stocul respectiv în comparație cu nivelul maxim de randament durabil | 34 | 23 | 32 | 33 | 35 |

Stoc pescuit în exces[11] | 32 | 21 | 30 | 29 | 30 |

Stoc pescuit la nivelul maxim de randament durabil | 2 | 2 | 2 | 4 | 5 |

Tabelul 3. Aviz științific „de urgență” | Număr de stocuri |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Avizul științific recomandă încetarea pescuitului | 24 | 13 | 12 | 14 | 20 | 18 | 17 |

Tabelul 4. Diferența între TAC și capturile cu caracter durabil |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Proporția în care TAC depășesc nivelul durabil al capturilor (%) | 46% | 49% | 59% | 47% | 45% | 51% | 48% |

Tabelul 5. Sinteza avizului științific privind posibilitățile de pescuit | Număr de stocuri de pește |

2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Stocuri pentru care se pot întocmi previziuni legate de dimensiuni și de mortalitatea datorată pescuitului | 40 | 34 | 40 | 31 | 29 | 30 | 34 |

Stocuri pentru care există avize științifice privind posibilitățile de pescuit | 59 | 52 | 54 | 65 | 61 | 62 | 63 |

Stocuri pentru care nu există avize științifice | 31 | 40 | 39 | 29 | 35 | 34 | 33 |

ANEXA II - Reguli pentru stabilirea TAC

Deciziile referitoare la TAC trebuie luate pe baza avizului științific furnizat de CSTEP, care ține deja cont de aspectele biologice, sociale și economice.

În funcție de nivelul de risc prezentat de fiecare stoc, trebuie aplicate norme diferite. Stocurile prezintă un risc ridicat atunci când scad sub „nivelul de precauție (biomasă de precauție sau Bpa)” – nivel la care productivitatea viitoare a stocului riscă să se reducă. Un alt indicator al riscului ridicat îl reprezintă o rată a mortalității datorate pescuitului mai mare decât „nivelul de precauție (Fpa)”. Rata mortalității datorate pescuitului se calculează împărțind captura anuală la dimensiunea medie a stocului pe întregul an.

În cazul în care un stoc este mai redus decât Bpa sau este supus pescuitului la un nivel mai ridicat decât Fpa, acest stoc se află „în afara limitelor de siguranță biologică” și viceversa.

Categorie | Avizul științific | Măsura care trebuie luată la stabilirea TAC |

1 | Stoc exploatat la nivelul maxim de randament durabil. | Fixarea TAC în funcție de previziunea de captură corespunzătoare unui nivel al mortalității datorate pescuitului care să asigure, pe termen lung, randament maxim, dar fără a modifica TAC cu mai mult de 25%. |

2 | Stoc supraexploatat comparativ cu randamentul maxim durabil, dar aflat în limitele de siguranță biologică. | Fixarea TAC la nivelul cel mai ridicat dintre următoarele două valori: (a) previziunea de captură corespunzătoare randamentului maxim pe termen lung[12] sau (b) pescuitul în cazul unei rate a mortalității nemodificate, dar fără a modifica TAC cu mai mult de 15%. |

3 | Stoc aflat în afara limitelor de siguranță biologică | Fixarea TAC la un nivel al previziunilor de captură care să ducă la o reducere cu 30% a ratei mortalității datorate pescuitului, dar fără a reduce TAC cu mai mult de 20% în măsura în care mortalitatea datorată pescuitului rămâne neschimbată. |

4 | Stocul face obiectul unei planificări pe termen lung, iar oamenii de știință recomandă captura conform planului. | TAC trebuie stabilită în conformitate cu planul respectiv. |

5 | Stocul are o durată scurtă de viață și, prin urmare, nu se pot realiza previziuni pe un an. | Se stabilește o TAC previzională, care va fi modificată în momentul în care vor fi disponibile mai multe informații, pe parcursul anului respectiv. |

6* | Nu se cunoaște cu exactitate situația stocului, iar CSTEP recomandă un nivel adecvat al capturii. | Fixarea TAC în conformitate cu avizul CSTEP, dar fără a modifica TAC cu mai mult de 15%. |

7* | Nu se cunoaște cu exactitate situația stocului, iar CSTEP recomandă reducerea efortului de pescuit. | TAC trebuie redusă cu până la 15% și trebuie solicitată recomandarea CSTEP privind nivelul adecvat al efortului de pescuit. |

8* | Nu se cunoaște cu exactitate situația stocului, iar CSTEP indică creșterea stocului. | TAC trebuie majorată cu până la 15%. |

9* | Nu se cunoaște cu exactitate situația stocului, iar CSTEP indică reducerea stocului. | TAC trebuie redusă cu până la 15%. |

10 | CSTEP recomandă un nivel zero al capturilor, reducerea la nivelul minim posibil sau furnizează un aviz similar. | TAC trebuie redusă cu cel puțin 25%. Trebuie puse în aplicare măsuri de refacere, inclusiv reducerea efortului de pescuit și introducerea unor unelte de pescuit mai selective. |

11 | Inexistența avizului CSTEP. | TAC trebuie modificată conform nivelurilor recente efective ale capturilor, dar nu trebuie modificată cu mai mult de 15% pe an sau statele membre trebuie să elaboreze un plan de implementare care să permită furnizarea de avize în timp scurt. |

* Această regulă poate fi modificată. Comisia a solicitat ICES să emită un aviz cu privire la noile opțiuni posibile, după cum este prevăzut în anexa III. Regula finală care trebuie aplicată va depinde de rezultatul respectivului aviz.

ANEXA III – Solicitarea adresată ICES cu privire la categoriile 6-9

Pentru aceste stocuri, exceptând stocurile cu o durată naturală scurtă de viață, pentru care nu este posibilă furnizarea unui aviz bazat pe previziunea de captură în funcție de limitele de precauție, i s-a solicitat ICES să:

I) emită un aviz asupra unei TAC care să corespundă aplicării regulii descrise mai jos;

II) evalueze consecințele implementării regulii descrise mai jos cu privire la abordarea precaută și la compatibilitatea cu randamentul maxim durabil;

III) să emită, dacă este necesar, un aviz cu privire la o regulă alternativă și la TAC aferente, care ar permite ameliorarea compatibilității cu abordarea precaută, cu randamentul maxim durabil sau cu o mai mare stabilitate a TAC. Aceste avize pot fi emise pentru fiecare caz în parte.

Regula:

1. În cazul în care există dovezi că un stoc este pescuit în exces în raport cu nivelul mortalității datorate pescuitului care ar conduce la un randament maximum durabil, atunci măsura aplicată este o reducere a TAC necesară pentru atingerea acestui nivel de randament maxim durabil, dar fără a modifica TAC cu mai mult de 15%.

2. În cazul în care există dovezi că un stoc este subexploatat în raport cu nivelul mortalității datorate pescuitului care ar conduce la un randament maximum durabil, atunci măsura aplicată este o creștere a TAC necesară pentru atingerea acestui nivel de randament maxim durabil, dar fără a modifica TAC cu mai mult de 15%.

3. Dispozițiile de la punctele 1 și 2 sunt prioritare față de dispozițiile din punctele care urmează.

4. În cazul în care informațiile cu privire la abundență nu indică nicio schimbare a abundenței stocului sau nu sunt disponibile sau nu reflectă în mod adecvat schimbările privind abundența stocului, se aplică o TAC nemodificată.

5. În cazul în care ICES consideră că sunt disponibile informații reprezentative cu privire la abundența stocului, se aplică următoarea regulă:

a. Dacă abundența medie estimată din ultimii doi ani este mai mare decât abundența medie estimată din cei trei ani precedenți cu cel puțin 20%, atunci se aplică o creștere cu 15% a TAC.

b. Dacă abundența medie estimată din ultimii doi ani este mai mică decât abundența medie estimată din cei trei ani precedenți cu cel puțin 20%, atunci se aplică o diminuare cu 15% a TAC.

În cazul în care TAC nu au fost restrictive și o reducere a acestora este necesară în conformitate cu punctul 1 sau cu punctul 5 litera b., ICES emite un aviz cu privire la nivelul adecvat de reducere a TAC necesar pentru obținerea reducerii prevăzute a capturilor. ICES decide cu privire la variabila adecvată pentru măsurarea nivelului maxim de randament durabil pentru fiecare caz.

[1] Articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului. JO L 358, 31.12.2002, p. 59.

[2] Punerea în aplicare a principiului durabilității pescuitului în UE prin intermediul producției maxime durabile. Comunicarea Comisiei către Consiliu și către Parlamentul European: COM(2006) 360 final.

[3] FAO (2009). Situația pescuitului și acvaculturii mondiale 2008. Organizația Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură. Roma.

[4] Nu sunt incluse scutirile de taxe (de exemplu pentru combustibil) și sistemele naționale sociale subvenționate.

[5] Captura totală admisibilă (TAC), în cazul în care avizul științific recomandă o captură zero, a fost luată în calcul ca reprezentând o depășire de 100%.

[6] Posibilitățile de pescuit pentru 2008. Declarație de politică a Comisiei Europene. Comunicare a Comisiei către Consiliu. COM(2007) 295 final.

[7] CSTEP (2008): Raport privind regulile de control al exploatării al subgrupului responsabil cu revizuirea stocurilor (SGRST-08-02). 83 p.

[8] CSTEP (2008): Raportul celei de-a 29-a reuniuni plenare (PLEN-08-03). 67 p.

[9] Regulamentul (CE) nr. 199/2008 al Consiliului privind instituirea unui cadru comunitar pentru colectarea, gestionarea și utilizarea datelor din sectorul pescuitului și sprijinirea consultanței științifice cu privire la politica comună în domeniul pescuitului.

[10] O politică de reducere a capturilor accidentale nedorite și de eliminare a aruncării înapoi în mare a capturilor în activitățile de pescuit din Europa. Comunicare a Comisiei către Consiliu și către Parlamentul European. COM(2007) 136 final.

[11] Stocul se mai numește și „supraexploatat”.

[12] Astfel cum a fost calculat în funcție de mortalitatea datorată pescuitului corespunzătoare unei productivități marginale de 10% din productivitatea marginală pentru o mortalitate datorată pescuitului aproape de zero (F0.1).