Bruxelles, 30.9.2009

COM(2009) 495 final

COMUNICAREA COMISIEI CăTRE PARLAMENTUL EUROPEAN șI CONSILIU

Uniunea Europeană și America Latină: un parteneriat între actori globali {SEC(2009) 1227}

Uniunea Europeană și America Latină: un parteneriat între actori globali

INTRODUCERE

Parteneriatul strategic între Uniunea Europeană (UE) și țările din America Latină și Caraibe (ALC)[1] a fost creat în 1999, la Rio de Janeiro. În ultimii zece ani, în Europa, America Latină și la nivel mondial au avut loc multe schimbări, care au creat noi provocări și noi priorități.

Comunicarea evaluează situația actuală a parteneriatului strategic în ceea ce privește America Latină și rezultatele strategiei Comisiei pentru America Latină, după cum se subliniază în Comunicarea Comisiei din 2005, intitulată „Un parteneriat consolidat între Uniunea Europeană și America Latină”[2] . În ultimii zece ani, cele două regiuni au cooperat cu privire la o agendă comună în cadrul unor diferite foruri biregionale, bilaterale, multilaterale și specifice anumitor sectoare, pe o serie largă de subiecte. În prezent, UE este al doilea mare partener comercial al Americii Latine, fiind, totodată, cel mai mare investitor din această regiune. De-a lungul ultimilor zece ani, Comisia Europeană a finanțat peste 450 de proiecte și programe, în valoare de peste 3 miliarde de euro. Pe baza experienței acumulate, prezenta comunicare definește țintele și obiectivele care ar trebui să ghideze strategia Comisiei în această regiune în anii viitori.

De asemenea, comunicarea abordează și provocările biregionale cauzate de criza economică și financiară mondială (denumită în continuare „criza”), de schimbările climatice și de alte aspecte care s-au impus pe agenda politică la nivelul relației biregionale, în ceea ce privește America Latină, în special migrația.

Acest fapt coincide cu evaluarea intermediară a documentelor de strategie regională și națională ale Comunității Europene pentru perioada 2007-2013, oferind astfel o ocazie de a adapta actualele instrumente de cooperare la noile nevoi și circumstanțe.

Comunicarea constituie și o contribuție pentru pregătirea constructivă a viitorului summit UE-ALC, care urmează să aibă loc în Spania, în primăvara anului 2010. Aceasta încearcă să creeze sinergii cu alte dialoguri politice instituționalizate la care UE sau statele sale membre iau parte (de exemplu, întâlnirile ministeriale UE-Grupul de la Rio și summiturile ibero-americane), ceea ce ar trebui să ajute la consolidarea alianței UE-America Latină.

PARTENERI STRATEGIGI, ACTORI GLOBALI: REALIZăRI șI NOI PROVOCăRI

Realizări

În comunicarea sa din 2005, „Un parteneriat consolidat între Uniunea Europeană și America Latină” , Comisia a încercat să consolideze dialogul politic și strategic biregional într-o serie de domenii importante. Principalele sale obiective – care sunt în continuare prioritățile politice strategice actuale ale UE – sunt: promovarea integrării regionale și a negocierilor privind instituirea unor acorduri de asociere cu subregiuni din America Latină; axarea cooperării pentru dezvoltare pe reducerea sărăciei și a inegalității sociale și pe îmbunătățirea nivelurilor de educație.

Principalele rezultate ale relației biregionale pot fi rezumate după cum urmează.

- Coordonare sporită privind aspecte strategice și dialoguri politice și sectoriale

Summitul UE-ALC este crucial pentru punerea în aplicare a parteneriatului strategic. Acesta facilitează dialogul la cel mai înalt nivel, subliniază natura specială a relației și alimentează agenda biregională. Cel mai recent summit, de la Lima în 2008, a constituit o ocazie de a discuta pozițiile privind unele aspecte strategice importante ale agendei biregionale și internaționale, cum ar fi sărăcia și schimbările climatice. Aceeași tendință poate fi observată și la nivelul altor reuniuni biregionale la nivel înalt, cum ar fi întâlnirea ministerială UE-Grupul de la Rio, care a avut loc la Praga (mai 2009), axată pe criza economică și financiară, energia regenerabilă și securitatea energetică.

În ultimii ani au fost intensificate dialogurile biregionale la nivel înalt privind politicile sectoriale, în special cele referitoare la aspecte legate de dezvoltarea durabilă, droguri și migrație. În pregătirea summitului de la Lima, Comisia a organizat prima întâlnire ministerială UE-ALC privind mediul (Bruxelles, martie 2008). Combaterea schimbărilor climatice a devenit un aspect din ce în ce mai important în relația biregională și a fost unul dintre cele mai importante subiecte în cadrul summitului de la Lima. Acest summit a dus la lansarea programului EUrocLIMA, o inițiativă comună UE-America Latină, menită să promoveze cooperarea biregională privind schimbările climatice, având ca scop reducerea impactului schimbărilor climatice și contribuția la atenuarea efectelor negative ale acestora. Summitul de la Lima a făcut, de asemenea, apel la dezvoltarea în continuare a unui dialog structurat și cuprinzător referitor la migrație, lansat la 30 iunie 2009 și care va aborda aspecte legate de migrația legală și ilegală, precum și de migrație și dezvoltare. De asemenea, la nivel subregional și bilateral, dialogurile sectoriale sunt din ce în ce mai frecvente, de exemplu cu privire la droguri, drepturile omului, învățământ, cultură, știință și tehnologie.

În plus, intensificarea cooperării între America Latină și Caraibe este o componentă importantă a parteneriatului strategic UE-ALC. Diferite declarații făcute în cadrul summitului au apelat la promovarea consolidării relațiilor dintre UE și zona Caraibelor. Cele două subregiuni sunt deja legate prin diferite tratate și acorduri. Asociația Statelor din Caraibe (ASC), la care Comisia a devenit observator în primăvara anului 2009, permite, de asemenea, cooperarea între toate țările vecine cu Marea Caraibelor.

Summituri | Rezultate principale în ceea ce privește America Latină |

1. Rio de Janeiro 1999 | Lansarea parteneriatului strategic între UE și ALC; deschiderea negocierilor UE-MERCOSUR. |

2. Madrid 2002 | Anunțarea acordului de asociere (AA) UE-Chile; lansarea programului ALBAN; lansarea conceptului de spațiu unic UE-ALC de învățământ superior și cunoaștere. |

3. Guadalajara 2004 | Lansarea programului EUROsociAL. |

4. Viena 2006 | Inițierea negocierilor UE-America Centrală privind un AA; lansarea negocierilor privind un AA între UE și CAN (Comunitatea Andină); instituirea EuroLAT. |

5. Lima 2008 | Lansarea EUrocLIMA; conceptul unei fundații UE-ALC; decizia de a iniția un dialog structurat și cuprinzător referitor la migrație. |

- Promovarea coeziunii sociale

Țările din America Latină joacă un rol din ce în ce mai important în modelarea unor noi forme de guvernanță economică și socială la nivel mondial și, în ultimii ani, au înregistrat progrese remarcabile în ceea ce privește îmbunătățirea politicilor sociale. Cu toate acestea, inegalitatea și excluziunea socială rămân chestiuni sensibile pentru regiune. Acesta este motivul pentru care promovarea coeziunii sociale a fost un obiectiv de politică esențial al parteneriatului strategic, chiar de la lansarea acestuia, în cadrul summitului de la Guadalajara. Beneficiile reciproce ale dialogului biregional referitor la chestiuni cum ar fi dezvoltarea competențelor pentru a satisface nevoile pieței muncii, ocuparea forței de muncă în rândul tinerilor, extinderea protecției sociale și a condițiilor decente de muncă sunt evidente.

Au fost întreprinse numeroase acțiuni pentru a promova coeziunea socială în regiune. În urma summitului UE-ALC de la Viena în 2006, în 2007 a fost lansat primul Forum UE-ALC privind coeziunea socială. O parte majoră a fondurilor disponibile pentru cooperarea CE cu America Latină a fost alocată pentru coeziunea socială. De asemenea, în cadrul programelor EUROsociAL și URB-AL, au fost intensificate dialogul și cooperarea între autoritățile guvernamentale, instituțiile internaționale și societatea civilă.

Comisia a cooperat în mod fructuos cu organizații precum Banca Interamericană pentru Dezvoltare (IDB), Programul Națiunilor Unite pentru Dezvoltare (PNUD), Comisia Economică pentru America Latină și Caraibe (CEALC), Banca Mondială (BM) și Fondul Monetar Internațional (FMI). Această cooperare a oferit o contribuție substanțială la activitățile conceptuale și operaționale ale instituțiilor internaționale și la dezvoltarea planurilor în regiune, în special prin crearea unei convergențe a opiniilor și abordărilor în ceea ce privește coeziunea socială.

Au fost instituite dialoguri biregionale privind politicile fiscale, care ar trebui să promoveze o mai bună redistribuire a veniturilor și a bogăției. Din 2008, au avut loc două forumuri UE-ALC la nivel înalt privind politicile fiscale, care au servit drept platformă de schimb de experiențe și au demonstrat impactul concret al cooperării cu Comisia în acest domeniu. De exemplu, cu sprijinul Comisiei, Uruguayul și-a reformat sistemul fiscal în 2007, fapt care a dus la creșterea veniturilor și a permis, în schimb, o creștere substanțială în favoarea cheltuielilor sociale.

- Consolidarea relațiilor cu partenerii din regiune

Parteneriatul biregional este consolidat în două moduri: prin intensificarea relațiilor cu subregiunile și cu fiecare țară în parte.

Încurajarea integrării regionale rămâne o prioritate politică esențială în relațiile UE cu America Latină și Caraibe, astfel cum o arată în special negocierile privind acordurile de asociere subregionale. Negocierile cu America Centrală au înregistrat progrese mulțumitoare până în momentul crizei politice care a afectat Honduras. Se speră, totuși, că negocierile vor fi reluate de îndată ce situația se stabilizează.

În cazurile în care negocierile s-au lovit de dificultăți, UE a prezentat abordări alternative care să sprijine țările și regiunile în cauză. În cazul Comunității Andine (CAN), o încercare de a încheia un acord de asociere interregional a eșuat. Cu toate acestea, la cererea unui număr de țări andine, UE le-a oferit posibilitatea de a încheia un acord comercial cu dimensiune regională, precum și opțiunea de a extinde Acordul politic și de cooperare din 2003.

După ce negocierile cu MERCOSUR au fost suspendate în 2004, s-au înregistrat progrese la nivelul dialogului politic și al cooperării, iar agenda politică a fost extinsă. UE acordă în continuare o înaltă prioritate relansării negocierilor cât mai curând posibil, inclusiv în domenii în care au fost întâmpinate dificultăți, și analizează modalitățile practice de a sprijini și mai mult integrarea și interconectivitatea în regiune.

În același timp, UE formează legături mai strânse cu diverse țări din America Latină și Caraibe. Acordurile cuprinzătoare cu Chile și Mexic au dus la relații bilaterale mult mai strânse, la legături politice, economice și comerciale mai puternice și au creat condiții de cooperare într-o serie largă de domenii. UE și Chile lucrează la crearea unei „Asocieri pentru dezvoltare și inovare”. Au fost instituite parteneriate strategice cu Brazilia și Mexic, care sunt puse în aplicare prin planuri de acțiune ambițioase și printr-un dialog intensificat. Eforturile de instituire a unui dialog politic la nivel înalt cu Argentina au progresat.

După ani în care relațiile au stagnat, s-a lansat dialogul politic la nivel înalt și s-a restabilit cooperarea pentru dezvoltare cu Cuba, fapt care ar putea crea în cele din urmă condițiile unui cadru contractual pentru relațiile UE-Cuba.

Caracterul bogat și dinamic al dialogului parlamentar a devenit evident de la instituirea, în cadrul summitului de la Viena, a EuroLat (Adunarea parlamentară euro-latino-americană). De asemenea, au fost organizate dialoguri regulate cu organizații ale societății civile, pentru a asigura faptul că acestea sunt implicate în parteneriat și, în special, în negocierile privind acordurile de asociere.

Noi provocări

Din 2005, contextul în care operează parteneriatul s-a schimbat. Acesta a devenit mai complex și au apărut noi provocări mondiale, care trebuie abordate.

Ambele regiuni s-au confruntat cu consecințele grave ale volatilității prețurilor la produsele alimentare și la produsele de bază, agravate de criza economică și financiară. Cu toate acestea, datorită reformei economice și a creșterii economice susținute din ultimii ani, America Latină se află într-o poziție mai favorabilă pentru a face față acestei crize decât s-a aflat în cazul șocurilor externe anterioare. Totuși, criza a afectat nivelul de investiții străine directe în regiune, precum și trimiterea de fonduri de către emigranți, iar exporturile au scăzut. Este esențială inversarea acestor tendințe pentru a restabili încrederea economică și a depăși situația actuală prin respingerea oricărei forme de protecționism. Consecințele sociale ale crizei sunt, de asemenea, semnificative, în special pentru cele mai vulnerabile categorii ale societății, și, în numeroase țări, vor face foarte dificilă promovarea coeziunii sociale.

Impactul negativ al schimbărilor climatice se resimte deja în America Latină și este posibil să devină și mai pronunțat în viitorii zece ani, fapt care ar periclita serios perspectivele unei dezvoltări durabile. Bogata biodiversitate și productivitatea agricolă a Americii Latine sunt în mare pericol. În același timp, multe țări din America Latină sunt parteneri foarte importanți în cadrul negocierilor internaționale privind schimbările climatice și sunt bine plasate pentru a deschide calea promovării pe propria piață a unor soluții de dezvoltare cu nivel redus de emisii de dioxid de carbon, a eficienței energetice și a energiei regenerabile. Din perspectiva atenuării efectelor schimbărilor climatice, combaterea despăduririlor este deosebit de importantă în această regiune și, prin urmare, ar trebui să primească atenția cuvenită în cadrul dialogului și al activităților noastre de cooperare. Din aceste motive, cooperarea cu America Latină în materie de adaptare la schimbările climatice și atenuare a efectelor acestor schimbări, de știință și tehnologie și de reducere a riscului de catastrofe va avea o importanță crucială.

Mai recent, criminalitatea s-a adăugat la cea mai arzătoare problemă a regiunii, aceea de a combate sărăcia. Drogurile ilegale, traficul de ființe umane, criminalitatea organizată și violența sunt în creștere și pun în pericol stabilitatea, securitatea, guvernanța și dezvoltarea țărilor și regiunilor afectate. În acest context, o problemă esențială o constituie cooperarea între toate țările aflate de-a lungul principalelor rute de trafic.

Migrația este o altă provocare, însă oferă și oportunități parteneriatului, deoarece aceasta are potențialul de a genera beneficii economice, sociale și culturale atât în favoarea țărilor de origine, cât și a celor de destinație. În acest scop, migrația trebuie gestionată corespunzător pentru a servi tuturor țărilor, dar și migranților înșiși, cu deplina respectare a drepturilor omului. Dialogul biregional structurat și cuprinzător, lansat în iunie 2009, are, prin urmare, o importanță majoră, în special având în vedere creșterea fluxurilor de migrație dinspre ALC spre UE. Dialogul va servi drept platformă în care părțile pot schimba opinii și înțelege realitățile, provocările și nevoile celeilalte părți. Pentru a reuși să realizeze aceste lucruri, dialogul va trebui să abordeze toate aspectele migrației în mod deschis, echilibrat și constructiv, iar fiecare parte să își asume responsabilitățile pentru gestionarea fluxurilor de migrație.

Consolidarea multilateralismului eficace reprezintă atât un angajament comun, cât și o provocare pentru parteneriat. Ar trebui făcute mai multe eforturi pentru a exploata ponderea combinată a UE și a Americii Latine în abordarea multor chestiuni globale asupra cărora converg politicile. Este nevoie de un impact mai pronunțat pe scena internațională, în care cele două regiuni reprezintă aproape o treime din membrii ONU și ai G20.

PERSPECTIVE: NOI STRATEGII, NOI RăSPUNSURI

Intensificarea dialogului biregional

- Potențialul politic al summiturilor nu a fost încă pe deplin exploatat, fapt care ar putea fi remediat prin axarea acestor summituri mai mult pe rezultate. Prin urmare, dialogul ar trebui să se orienteze către obiective operaționale și către mijloacele de a le atinge. Summiturile ar trebui să se concentreze asupra câtorva inițiative concrete, devenind principalul instrument de planificare a cooperării biregionale.

- Ar trebui preconizată consolidarea dialogului și a coordonării cu alte procese regionale, cum ar fi summiturile ibero-americane, Uniunea Națiunilor Sud-Americane (UNASUR), Organizația Statelor Americane (OSA) etc.

- Ar trebui intensificate dialogul și coordonarea strategică într-o serie de domenii importante care sunt strâns legate de provocările mondiale, inclusiv migrația.

- Dialogul ar trebui să fie cuprinzător, să implice și societatea civilă, actorii nestatali, instituțiile culturale și financiare etc. și să aibă loc cu sprijinul Fundației UE-ALC.

Propuneri:

- Intensificarea dialogului biregional macroeconomic și financiar.

Creșterea convergenței pozițiilor pentru a aborda mai eficient provocările create de criză, promovarea comerțului și investițiilor mondiale, respingerea protecționismului și colaborarea pe teme de reglementare și supraveghere financiară, precum și reformarea instituțiilor financiare internaționale în concordanță cu programul de reformă al G20.

- Intensificarea dialogului privind mediul, schimbările climatice, reducerea riscului de catastrofe și energia.

Dialogul ar trebui să continue în cadrul ONU, printre altele, pentru a promova consensul și a facilita încheierea cu succes a unor acorduri internaționale și a da curs acestora, inclusiv acordul privind schimbările climatice de la Copenhaga, în decembrie 2009.

- Intensificarea dialogului privind știința, cercetarea, învățământul superior, tehnologia și inovarea.

Ca parte a pregătirilor pentru summitul din Spania în 2010, ar trebui organizat un dialog pe chestiuni de cunoaștere și inovare pentru a înregistra progrese cu privire la dezvoltarea unui spațiu de cunoaștere UE-ALC[3]. Forumul strategic pentru cooperare internațională (SFIC)[4], recent format, poate juca un rol util în consolidarea cooperării cu ALC în domeniul științei și tehnologiei. Cel de al V-lea Forum ministerial UE-ALC privind Societatea Informațională în 2010 va examina cooperarea în curs în domeniul tehnologiilor informației și comunicațiilor (TIC).

- Intensificarea dialogului privind ocuparea forței de muncă și afacerile sociale.

Dialogul de politică biregional ar trebui să sprijine progresul în ceea ce privește programul privind condițiile decente de muncă, inclusiv la nivelul dezbaterii mondiale actuale privind ocuparea forței de muncă, dimensiunea socială a ieșirii din criză și creșterea economică durabilă. De asemenea, ar trebui să se abordeze aspecte-cheie în domeniul politicii de ocupare a forței de muncă, cum ar fi corelarea dintre competențe și nevoile pieței muncii, ocuparea forței de muncă în rândul tinerilor și extinderea protecției sociale.

- Intensificarea dialogului biregional privind migrația.

Migrația ar trebui gestionată în beneficiul deplin al țărilor de origine și al celor de destinație, precum și în beneficiul migranților înșiși. Dialogul privind migrația ar trebui să constituie o platformă în care părțile pot schimba regulat opinii și înțelege mai bine realitățile, provocările și nevoile ambelor regiuni.

Recomandări

- Intensificarea dialogului politic prin axarea summiturilor în principal pe acțiune.

- Asigurarea coerenței dintre programele summiturilor și cele ale întâlnirilor ministeriale.

- În mod esențial, intensificarea dialogului politic cu privire la domenii de politică legate de provocări mondiale, cum ar fi chestiunile macroeconomice și financiare, securitatea și drepturile omului, ocuparea forței de muncă și afacerile sociale, mediul, schimbările climatice și energia, învățământul superior și tehnologia/inovarea.

- Dezvoltarea și consolidarea Mecanismului UE-ALC de coordonare și cooperare în materie de droguri și continuarea, într-un mod deschis și constructiv, a actualului dialog structurat și cuprinzător referitor la migrație, în conformitate cu Abordarea globală a migrației a UE.

- Pe lângă implicarea într-un dialog politic, adoptarea unei abordări de jos în sus prin consolidarea interconectivității și cooperarea în domeniul cunoașterii și inovării.

Consolidarea integrării regionale și a interconectivității

- UE ar trebui să își reitereze angajamentul referitor la integrarea regională în America Latină, continuând negocierile în curs și sprijinind eforturile de integrare în cadrul regiunii, inclusiv noile formațiuni instituționale, cum ar fi, de exemplu, UNASUR.

- Pentru a da un mai mare impuls integrării regionale și a face din aceasta un instrument eficient pentru promovarea dezvoltării durabile și a creșterii economice, ar trebui să continue sprijinul actual pentru dezvoltarea unei infrastructuri durabile. Ar trebui pus un accent special pe interconectivitate. Aceasta înseamnă elaborarea unor inițiative și proiecte comune care implică sectorul public, sectorul privat și instituții financiare.

- În acest scop, Comisia va crea Facilitatea de investiții pentru America Latină (LAIF). Această inițiativă, inspirată de Facilitatea de investiții pentru vecinătate (FIV)[5], va reuni subvențiile din partea Comunității și posibile fonduri suplimentare acordate de statele membre. Suma disponibilă din pachetele deja existente în bugetul Comunității va fi de 100 de milioane de euro până în 2013. Subvențiile LAIF vor avea un efect de pârghie pentru mobilizarea resurselor provenite de la instituții financiare în vederea finanțării proiectelor de investiții în trei domenii principale:

i. interconectivitate și infrastructură, în special eficiență energetică și sisteme de energie regenerabilă, transport durabil și rețele de comunicație;

ii. sectoarele social și de mediu, inclusiv atenuarea efectelor schimbărilor climatice și adaptarea la aceste schimbări;

iii. crearea condițiilor favorabile pentru creșterea sectorului privat (în special a IMM-urilor).

Prin urmare, LAIF nu va oferi numai un răspuns la criză, ci va promova și dezvoltarea pe termen mai lung, prin sprijinirea investițiilor durabile în regiune.

Recomandări

- Continuarea negocierilor privind acordurile de asociere și sprijinirea eforturilor de integrare în regiune.

- Adoptarea unei abordări de jos în sus pentru a sprijini integrarea regională prin consolidarea interconectivității. Lansarea Facilității de investiții pentru America Latină (LAIF).

Consolidarea relațiilor bilaterale: acordarea unei atenții sporite diversității

Comisia consideră că este necesară dezvoltarea unei relații mai aprofundate și a unui dialog mai structurat și mai intens cu diferite țări din regiune. Cu toate acestea, acest dialog ar trebui să ofere o valoare adăugată. În acest scop, ar trebui intensificate dialogul bilateral și cooperarea în domenii de interes comun, cum sunt energia, transportul, cercetarea, știința și tehnologia, precum și buna guvernanță în materie fiscală, unde relațiile pot fi consolidate. Aceasta înseamnă ajustarea relațiilor pentru fiecare caz în parte, în vederea obținerii celor mai mari beneficii reciproce. Această abordare completează și sprijină eforturile de a atinge o mai mare integrare regională.

Recomandări

- Valorificarea maximă a parteneriatelor strategice existente (Brazilia și Mexic), a acordurilor de asociere deja încheiate (Chile și Mexic) și a acordurilor de cooperare bilaterale.

- În special, în ceea ce privește comerțul, încheierea negocierilor pentru a pune în aplicare clauzele evolutive din acordurile existente cu Chile și Mexic.

- Consolidarea relațiilor bilaterale cu anumite țări pentru a completa sprijinul UE acordat grupărilor regionale.

Ajustarea și adaptarea programelor de cooperare

- Prin politica sa de cooperare pentru dezvoltare, UE vizează eradicarea sărăciei și promovarea dezvoltării economice și sociale durabile, inclusiv îndeplinirea Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului (ODM). Acest lucru se aplică atât țărilor din America Latină, cât și țărilor în curs de dezvoltare. Cu toate acestea, acest obiectiv politic ar trebui adaptat regiunii, deoarece aceasta cuprinde atât țări emergente, cât și țări cu venituri medii situate în tranșa superioară.

- Ar trebui explorate avantajele unei diversificări semnificative a instrumentelor și obiectivelor cooperării CE. UE ar trebui să își orienteze resursele financiare către țările cele mai sărace, căutând totodată noi forme de cooperare cu țările care înregistrează un nivel de dezvoltare mai ridicat. Pentru toate țările, aceasta ar putea însemna un accent mai important pus pe cooperare în domenii cum ar fi schimbările climatice (atenuare și adaptare), învățământul superior, cercetarea multilingvă, știința și tehnologia, inclusiv eficiența energetică și energia regenerabilă, pentru a completa eforturile comune. Instrumentul pentru țările industrializate (IȚI+)[6], pentru care țările din America Latină vor fi eligibile, ar trebui să faciliteze această abordare.

- UE ar trebui să continue cooperarea privind coeziunea socială, în special prin intermediul unui program EuroSociAL reînnoit. Ar trebui pus un accent mai mare pe sprijinirea rețelelor de securitate socială și a altor acțiuni care produc rezultate concrete pe termen scurt și care au, astfel, un efect contraciclic. Comisia ar trebui să evalueze oportunitatea de a oferi mai multe posibilități pentru parteneriate instituționale în contextul dialogurilor în desfășurare privind diverse politici (înfrățire)[7]. Acest lucru ar trebui să încurajeze transferul de know-how și să intensifice schimbul de experiențe și bune practici între autorități.

- Având în vedere că mai multe țări din regiune au instituit o cooperare cu țări mai sărace, ar trebui explorate noi oportunități de cooperare sud-sud sau de cooperare tripartită. UE s-ar putea implica într-o cooperare tripartită cu parteneri din America Latină și din alte regiuni atât pentru a-și uni forțele cu acestea în vederea îndeplinirii Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului, cât și pentru a aborda amenințările transregionale.

Recomandări Elaborarea unor programe de cooperare cu America Latină care să genereze o creștere economică durabilă, cu un nivel redus de emisii de dioxid de carbon, să promoveze ocuparea forței de muncă și o mai bună distribuire a veniturilor și care să atenueze efectele crizei. Folosirea revizuirii intermediare pentru a examina posibilitatea unei mai mari diversificări a instrumentelor și pentru a adapta activitățile de cooperare ale comisiei la anumite nevoi, în special: Orientarea, în continuare, a resurselor financiare din cadrul ICD (instrumentul de cooperare pentru dezvoltare) către țările cele mai sărace și către nevoile grupurilor celor mai vulnerabile; Îmbunătățirea cooperării, în special privind coeziunea socială și integrarea regională, prin orientarea programelor către noile nevoi și asigurarea unor rezultate mai concrete; Căutarea unei cooperări mai intense în domenii legate de cunoaștere și inovare, cum ar fi cercetarea/învățământul superior, știința, tehnologia și sursele regenerabile de energie; Integrarea în programele noastre de dezvoltare și cooperare, inclusiv în materie de combatere a despăduririlor, a considerațiilor privind atenuarea efectelor schimbărilor climatice și adaptarea la aceste schimbări; Dezvoltarea unor noi forme de cooperare în cadrul IȚI+. În cadrul unui program EUROsociAL reînnoit, explorarea oportunităților de creare a unor parteneriate instituționale și a unei cooperări tripartite. Intensificarea cooperării în domeniul justiției, libertății și securității. |

VIITORUL SUMMIT UE-ALC, ÎN MAI 2010

- Summitul UE-ALC din Spania va constitui un pas înainte în ceea ce privește parteneriatul strategic reînnoit între cele două regiuni și se va concentra pe inovare și tehnologie, ca motor al dezvoltării durabile și al incluziunii sociale. Acesta va fi o ocazie de a analiza progresele înregistrate în punerea în aplicare a angajamentelor asumate în cadrul summitului precedent, cum ar fi crearea Fundației UE-ALC, menită să stimuleze dezbaterile privind strategiile comune, precum și acțiunile întreprinse pentru a promova parteneriatul biregional și a spori vizibilitatea acestuia, avansând totodată crearea Spațiului de cunoaștere UE-ALC.

Recomandări Asigurarea faptului că summitul ia în considerare impactul crizei, în special asupra ocupării forței de muncă și a aspectelor sociale, și că duce la rezultate viabile. Lansarea facilității de investiții pentru America Latină (LAIF). Intensificarea dialogului și a cooperării între cele două regiuni în domeniul tehnologiilor și inovării ecologice, cu nivel redus de emisii de dioxid de carbon, prin intermediul unor acțiuni concrete, inclusiv prin stimularea capacității instituționale pentru cooperarea în materie de știință și tehnologie în regiune. Crearea unei fundații UE-ALC. Încurajarea cooperării între america latină și caraibe cu privire la aspecte de interes comun. |

CONCLUZII

- În ultimii zece ani, UE și America Latină s-au angajat să își consolideze relațiile în cadrul parteneriatului strategic UE-ALC. Prezenta comunicare conține o serie de recomandări a căror punere în aplicare va depinde de toate părțile implicate. Comisia invită Consiliul și Parlamentul European să analizeze aceste recomandări, în special ca parte a pregătirilor pentru viitorul summit UE-ALC din Spania (mai 2010). Comisia propune discutarea acestei comunicări cu partenerii noștri latino-americani, ca mijloc de a stimula o dezbatere privind modalitățile de a consolida alianța dintre UE și America Latină.

[1] Summiturile UE-ALC reunesc și țările din Caraibe care sunt părți la Acordul de la Cotonou. Prezenta comunicare vizează relațiile UE-America Latină.

[2] COM(2005) 636, 8.12.2005.

[3] „Inovare și cunoaștere” este tema principală și a Summitului ibero-american (Portugalia, noiembrie 2009).

[4] Forumul a fost instituit de cel de al 2891-lea Consiliu Competitivitate în decembrie 2008.

[5] Un mecanism financiar inovator, menit să mobilizeze fonduri suplimentare pentru a acoperi nevoile de investiții ale țărilor vecine ale UE în materie de infrastructură, în domenii precum transportul, energia, mediul și chestiunile sociale. De asemenea, facilitatea sprijină sectorul privat, de exemplu prin operațiunile cu capital de risc destinate întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri).

[6] Un instrument financiar de cooperare cu țările industrializate (propus de Comisia Europeană), care permite finanțarea unor activități care nu sunt legate de asistența oficială pentru dezvoltare (în afara ODA) pentru țările în curs de dezvoltare.

[7] Înfrățirea este un proiect comun realizat de parteneri care cooperează și care s-au angajat să realizeze rezultate operaționale concrete.