[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 26.9.2008

COM(2008) 592 final

RAPORT AL COMISIEI CĂTRE CONSILIU

privind anexa XII la Statutul funcționarilor

RAPORT AL COMISIEI CĂTRE CONSILIU

privind anexa XII la Statutul funcționarilor

1. TEMEI JURIDIC

Obiectivul acestui raport este de a prezenta Consiliului o evaluare a Sistemului de pensii al funcționarilor europeni (SPFE), în conformitate cu dispozițiile articolului 14 din anexa XII la Statutul funcționarilor.

Articolul 83 prevede că prestațiile plătite în cadrul sistemului de pensii se suportă de la bugetul Comunităților, că statele membre garantează în mod colectiv plata acestor prestații în conformitate cu baremurile de repartizare stabilite pentru finanțarea acestor cheltuieli și că funcționarii contribuie cu o treime din costul finanțării acestui sistem de pensii.

Articolul 83a și anexa XII la Statutul funcționarilor stabilesc normele actuariale pentru calcularea ratei contribuției la acest sistem, astfel încât să se asigure echilibrul sistemului de pensii.

2. CONCEPTELE DE BAZă ALE SISTEMULUI DE PENSII AL FUNCțIONARILOR EUROPENI (SPFE)

2.1. Echilibrul actuarial al sistemului de pensii

2.1.1. Statutul funcționarilor: principiul echilibrului actuarial

Sistemul de pensii al funcționarilor europeni (SPFE) respectă principiul echilibrului actuarial. Contribuția anuală plătită de personal trebuie să acopere 1/3 din drepturile pe care personalul le-a dobândit în cursul anului. Drepturile dobândite în cursul anului reprezintă viitoarele pensii pe care personalul le va obține după ce se pensionează, precum și dreptul (în anumite condiții) la o prestație de invaliditate, pensie pentru soțul supraviețuitor și pensie de urmaș. Cu alte cuvinte, contribuția anuală are rolul de a finanța o treime din costul serviciului în cadrul sistemului de pensii, ceea ce înseamnă o serie de plăți viitoare. Pentru ca acest calcul să fie posibil, plățile de care vor beneficia funcționarii europeni trebuie evaluate la valoarea actuală (prin aplicarea unei rate de actualizare). În acest fel, calculul reprezintă o evaluare actuarială.

În termeni tehnici, metoda utilizată la calculul ratei reprezentând contribuția la sistemul de pensii este cea prevăzută în standardul internațional IAS19, denumită metoda „unității de credit proiectate”. Suma valorilor actuariale ale drepturilor dobândite de către membrii activi ai personalului, denumită „costul serviciului” în practica actuarială, este raportată la valoarea anuală totală a salariilor de bază ale acestora pentru a se obține rata contribuției la sistemul de pensii.

Pentru evaluarea costului serviciului este necesar să se adopte diferite ipoteze actuariale, cum ar fi rata dobânzii reale, ratele de mortalitate sau evoluțiile salariale. Valorile reale obținute prin aplicarea acestor ipoteze se pot dovedi a fi ușor diferite față de valorile prevăzute estimate în momentul calculului. Aceste diferențe pot da naștere unor mici dezechilibre anuale (pozitive sau negative). Aceste dezechilibre anuale minore de natură teoretică au tendința de a se anula reciproc pe termen lung, întrucât valorile rezultate din ipotezele actuariale sunt ajustate periodic în plus sau în minus pentru a se ține seama de valorile corespunzătoare observate.

Contribuțiile vărsate în cursul anului curent nu sunt calculate în așa fel încât să acopere plata pensiilor în anul curent: ele pot fi mai mari sau mai mici. Principiul echilibrului actuarial asigură un echilibru pe termen lung, nicidecum un echilibru anual: acesta este un concept care diferă de cel privind echilibrul anual al fluxului de trezorerie.

SPFE este în echilibru atunci când contribuțiile anuale plătite de personal acoperă o treime din drepturile dobândite în cursul anului , și anume, în conformitate cu Statutul funcționarilor, 1,9% sau 2% din ultimul salariu de bază dinainte de pensionare, în ceea ce privește pensia pentru limită de vârstă.

2.2. Contribuții la sistemul de pensii și prestații

Titlul V capitolul 3 din Statutul funcționarilor, dezvoltat în continuare în anexa VIII și în anexa XIII, prevede normele privind dreptul la pensie sau la prestație de invaliditate. Articolul 83 menționează că funcționarii trebuie să contribuie cu o treime din costul finanțării sistemului de pensii. În prezent, contribuția funcționarilor la sistemul de pensii este de 10,25% din salariul de bază.

De la 1 iulie 2008, rata contribuției ar putea crește la 10,9%, în funcție de rezultatul obținut în urma calculelor pe 2008, sub rezerva propunerii Comisiei și a aprobării de către Consiliu.

Calcularea ratei contribuției și a prestațiilor de pensie se întemeiază pe anumiți parametri și pe ipoteze actuariale. În cele ce urmează se detaliază o parte dintre parametri și ipoteze.

2.2.1. Drepturi de pensie

Drepturile de pensie sunt drepturile pe care un funcționar le dobândește până la vârsta de pensionare. Drepturile de pensie se exprimă ca procent din salariul de bază avut în vedere la calcularea pensiei. Drepturile de pensie se dobândesc în fiecare an de către personal ca o contrapondere a contribuției la sistemul de pensii, în conformitate cu următoarele norme din Statutul funcționarilor[1].

În conformitate cu articolul 77 din Statutul funcționarilor, valoarea maximă a pensiei pentru limită de vârstă este de 70% din ultimul salariu de bază aferent gradului celui mai recent în care a fost încadrat funcționarul timp de cel puțin un an. Pentru fiecare an de activitate, calculat în conformitate cu articolul 3 din anexa VIII, funcționarul primește 1,9% din salariul de bază primit la vârsta pensionării.

Fără a aduce atingere articolului 77 al doilea paragraf teza a doua, funcționarii care au început activitatea înainte de 1 mai 2004 au dreptul la 2% din salariul menționat anterior pentru fiecare an de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii, procent calculat în conformitate cu articolul 3 din anexa VIII.

Numărul maxim de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii care poate fi luat în considerare la calcularea drepturilor de pensie pentru limită de vârstă este numărul necesar pentru a se ajunge la pensia maximă, în sensul articolului 77 al doilea paragraf din Statutul funcționarilor (articolul 2 din anexa VIII la Statutul funcționarilor).

În rezumat, numărul de ani de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii necesari pentru obținerea pensiei maxime pentru limită de vârstă (70% din salariul de bază) este de 35 de ani (funcționari „vechi”) sau 36,84 ani (funcționari „noi”).

2.2.2. Prestații acordate în cadrul sistemului de pensii

Prestațiile acordate în cadrul sistemului de pensii sunt egale cu drepturile de pensii multiplicate cu salariul de bază primit atunci când se atinge vârsta de pensionare. Beneficiarii prestației de invaliditate sunt pensionați din oficiu în ultima zi din luna în care autoritatea împuternicită să facă numiri constată incapacitatea permanentă a acestora de a-și exercita atribuțiile (articolul 53 din Statutul funcționarilor). Pensiile de reversiune și de urmaș au la bază dreptul de pensie, fiind calculate în conformitate cu Capitolul 4 din anexa VIII la Statutul funcționarilor.

2.2.3. Vârsta de pensionare

Statutul funcționarilor prevede că vârsta normală de pensionare pentru funcționari este de 63 de ani, însă anexa XIII prevede o perioadă de tranziție. Cu toate acestea, la calcularea ratei contribuției este necesar să se estimeze vârsta teoretică de ieșire la pensie . În general, personalul iese la pensie la puțin timp după ce a atins vârsta minimă de pensionare. Pentru efectuarea calculului se recurge la diferite tabele, în funcție de data la care au devenit membri ai personalului Uniunii Europene.

3. PROCEDURA DE RAPORTARE CU PRIVIRE LA SISTEMUL DE PENSII

3.1. Grupul de lucru „articolul 83”

Aspectele tehnice ce decurg din aplicarea anexei XII sunt abordate de Eurostat în cooperare cu experții naționali din departamentele relevante ale statelor membre care fac parte din Grupul de lucru privind articolul 83 din Statutul funcționarilor. Grupul de lucru „articolul 83” s-a reunit anual, în conformitate cu dispozițiile din Statutul funcționarilor. Reuniunile au avut loc la Luxemburg, la 7 iunie 2004, 8 iunie 2005, 19 iunie 2006, 26 iunie 2007 și 27 iunie 2008.

Grupul a discutat documentele metodologice întocmite de Eurostat. Grupul de lucru „articolul 83” a primit toate documentele necesare pentru validarea activității Eurostat. Documentele distribuite Grupului de lucru au furnizat toate detaliile necesare. Documentația este disponibilă pe CIRCA (site-ul internet al Eurostat), la care au acces membrii Grupului de lucru. Grupul de lucru prezintă recomandări ori solicită explicații. Întotdeauna a existat un acord cu privire la decizii.

De asemenea, Eurostat face schimb de informații pertinente privind chestiunile actuariale cu organizații internaționale cum ar fi JPAS (Joint Pensions Administrative Sections - Secțiunile administrative comune de pensii) ale organizațiilor coordonate, care includ OCDE, NATO, ESA, Consiliul Europei, NAMSA și altele), European Patent Office (EPO - Oficiul European pentru Brevete) și Eurocontrol.

3.2. Expertul independent calificat

În conformitate cu articolul 13 alineatul (4) din anexa XII la Statutul funcționarilor, Eurostat este asistat de un expert independent calificat (Ernst & Young Actuaires-Conseils, 11, Allée de l’Arche, 92037 Paris La Défense cedex) cu privire la implementarea din punct de vedere metodologic, precum și la definirea și calcularea ipotezelor actuariale corespunzătoare.

Referitor la ipotezele actuariale, Ernst & Young Actuaires-Conseils a întreprins investigații pentru a verifica dacă datele furnizate de Eurostat au fost utilizate corect.

Rapoartele întocmite de E&Y (disponibile pe CIRCA) au validat ratele contribuției stabilite de Eurostat. În mai multe rânduri acestea au inclus observații de care Eurostat a ținut seama atunci când a fost posibil.

4. PARAMETRI șI ESTIMăRI ACTUARIALE

4.1. Principalele variabile

4.1.1. Parametri statutari

Acești parametri sunt valori legate, în principal, de aplicarea Statutului funcționarilor. Aceste valori se modifică în funcție de anumite condiții determinate de situația individuală a fiecărui funcționar (de exemplu, rata anuală de acumulare este de 1,9% pentru personalul recrutat ulterior datei de 1 mai 2004 și de 2% pentru personalul recrutat anterior acestei date). Aceste valori pot fi stabilite cu claritate.

4.1.2. Ipoteze actuariale

Acestea sunt valori necunoscute și care nu pot fi stabilite cu precizie. Principalele ipoteze actuariale sunt tabelele de mortalitate și invaliditate, tabelul EIS (evoluția individuală a salariilor), probabilitatea ca angajatul să fie căsătorit la data pensionării, coeficienții aplicați în cazul orfanilor și persoanelor divorțate etc. Valorile acestor ipoteze actuariale au fost calculate în conformitate cu practicile actuariale generale și au fost discutate cu experți naționali din departamentele relevante ale statelor membre la întâlnirile anuale ale Grupului de lucru privind articolul 83.

4.1.3. Parametri economici

În temeiul articolelor 10 și 11 din anexa XII la Statutul funcționarilor, rata reală de actualizare (RRA) și creșterea generală a salariilor (GSG) sunt calculate ca medie a ratelor corespunzătoare pentru ultimii 12 ani.

În actualizarea pe 2008, valoarea RRA este de 3,1% față de 3,4% în evaluarea actuarială din 2007. GSG este de 0,4% în loc de 0,5%, cât era în 2007. Aceste modificări, combinate cu efectul modificărilor din celelalte ipoteze actuariale, explică motivul pentru care rata calculată a pensiei crește la 10,9%.

4.1.4. Parametri demografici

Populația observată este alcătuită din membri care contribuie la SPFE, inclusiv:

- funcționari în activitate, precum și funcționari aflați în concediu pentru creșterea copilului,

- membri a căror contribuție la sistemul de pensii este opțională (de exemplu, funcționari care sunt în concediu pentru interese personale),

- persoane invalide care beneficiază de prestație de invaliditate în temeiul articolului 78 din Statutul funcționarilor,

- beneficiarii unei indemnizații pentru încetarea raporturilor de muncă.

La data de 31 decembrie 2007 se înregistrau 47 596 de membri cotizanți, ceea ce înseamnă o creștere netă de 2 643 de membri comparativ cu anul anterior.

Creșterea semnificativă a numărului de persoane se explică în principal prin recrutarea de agenți contractuali (o nouă categorie de persoane definită în Regimul aplicabil celorlalți agenți), funcționari și agenți temporari din noile state membre.

La data de 31 decembrie 2007, la nivelul membrilor cotizanți existau 7 037 de agenți contractuali, față de 6 404 la data de 31 decembrie 2006, ceea ce reprezintă o creștere de 9,88%. Majoritatea noilor membri cotizanți înlocuiesc personalul auxiliar (anterior, o categorie de personal care nu contribuia la sistemul de pensii).

4.2. Prezentare sintetică a parametrilor utilizați în ultima evaluare a pensiilor

Tabelele prezentate în continuare arată valorile principalilor parametri și ale estimărilor actuariale. Vă rugăm să luați notă de faptul că aceste tabele prezintă numai o situație generală a principalelor variabile și nu sunt exhaustive. Pentru informații precise și complete, vă rugăm să consultați Statutul funcționarilor.

Parametri statutari utiliza ți în evaluarea actuarială

[pic]

Ipoteze actuariale[2]

[pic]

5. REZULTATE: EVOLUțIA RATEI CONTRIBUțIEI LA SISTEMUL DE PENSII

5.1. Evoluția ratei contribuției la sistemul de pensii

Contribuția anuală la sistemul de pensii

[pic]

În perioada 2004-2008, pentru a se asigura echilibrul sistemului, rata contribuției la sistemul de pensii a fost calculată ca 1/3 din raportul dintre costul total al serviciului și totalul salariilor de bază anuale.

5.2. Rezultatele ultimei evaluări a sistemului de pensii

Rata calculată a contribuției, prezentată mai sus (10,9%), reprezintă o treime din raportul dintre costul total al serviciului (1 002 MEUR) și totalul salariilor de bază anuale (3 056 MEUR). Această rată este mai ridicată (+0,6%) decât cea calculată în 2007 (10,3%).

Din evaluarea actuarială provizorie a Sistemului de pensii al funcționarilor europeni (SPFE) din 2008 rezultă că, pentru a asigura echilibrul acestui sistem de pensii, rata contribuției necesare pentru finanțarea unei treimi din prestațiile care trebuie plătite ar trebui să reprezinte 10,9% din salariul de bază (sau din prestația de invaliditate).

În temeiul articolului 83a din Statutul funcționarilor, în care se arată că există o diferență de cel puțin 0,25 de puncte între rata contribuției aplicată în prezent (10,25%) și rata necesară pentru menținerea echilibrului actuarial ( 10,9% ), Consiliul va analiza dacă rata ar trebui adaptată, în conformitate cu prevederile stabilite în anexa XII.

În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din anexa XII, ajustarea care intră în vigoare la 1 iulie 2008 nu trebuie să aibă drept rezultat o contribuție care să depășească cu mai mult de un punct procentual, în plus ori în minus, rata aplicată în anul anterior (10,25%).

În consecință, pentru a se garanta echilibrul sistemului, de la 1 iulie 2008 ar trebui să se aplice următoarea rată a contribuției: 10.9%

6. ECHILIBRUL SISTEMULUI DE PENSII

Conform celor prezentate la punctul 2.1.2. din prezentul raport, SPFE este în echilibru atunci când contribuțiile anuale plătite de personal acoperă o treime din drepturile dobândite în cursul anului, și anume, în conformitate cu prevederile din Statutul funcționarilor referitoare la pensia pentru limita de vârstă, 1,9% sau 2% din ultimul salariu de bază dinaintea pensionării. Având în vedere că rata contribuției se calculează în așa fel încât să asigure echilibrul sistemului, acesta din urmă este în echilibru atunci când se aplică rata calculată.

În perioada de referință a prezentului raport, menționată la articolul 14 din anexa XII la Statutul funcționarilor, Comisia a propus, iar Consiliul a adoptat, rata contribuției calculată de Eurostat după ce a luat în considerare dispozițiile specifice din Statutul funcționarilor:

- articolul 2 alineatul (1) din anexa XII la Statutul funcționarilor (orice ajustare nu trebuie să aibă drept rezultat o contribuție care să depășească cu mai mult de un punct procentual, în plus ori în minus, rata aplicată în anul anterior);

- articolul 2 alineatul (2) din anexa XII la Statutul funcționarilor (ajustarea care intră în vigoare la 1 iulie 2004 nu trebuie să aibă drept rezultat o contribuție mai mare de 9,75%, iar ajustarea care intră în vigoare la 1 iulie 2005 nu trebuie să aibă drept rezultat o contribuție mai mare de 10,25%);

- articolul 83a alineatul (4) din Statutul funcționarilor (ar trebui avută în vedere adaptarea ratei în cazul în care există o diferență de cel puțin 0,25 de puncte între rata contribuției aplicată în prezent și rata necesară pentru menținerea echilibrului actuarial).

Tabelul următor prezintă în rezumat ratele calculate și aplicate ale contribuției:

Rezumatul ratelor calculate și aplicate ce reprezintă contribuția la sistemul de pensii

[pic]

Din grafic rezultă o apropiere foarte mare între rata aplicată a contribuției la sistemul de pensii și rata calculată de Eurostat. De remarcat faptul că diferențele minore dintre rate ca urmare a aplicării dispozițiilor din Statutul funcționarilor menționate anterior pot fi pozitive sau negative; pe termen lung, aceste diferențe tind să se anuleze reciproc.

Prin urmare, metoda a îndeplinit obiectivul specific, conform căruia contribuția la sistemul de pensii pe care personalul o varsă la buget acoperă o treime din costul stabilit în cadrul sistemului, astfel cum se prevede la articolul 1 alineatul (1) din anexa XII la Statutul funcționarilor și, în acest fel, sistemul este în echilibru.

7. PROBLEME APăRUTE, SOLUțII șI ACTIVITATEA ULTERIOARă

7.1. EIS

De obicei, la calcularea ipotezelor actuariale se au în vedere observațiile anterioare (de exemplu, tabelul mortalității, GSG). Acest lucru nu s-a aplicat în 2004 la definirea EIS (evoluția individuală a salariilor). Noul Statut al funcționarilor, în vigoare de la 1 mai 2004, a creat o nouă categorie de personal (agenți contractuali) și a introdus schimbări majore în grila de salarizare și în normele de promovare privind funcționarii și agenții temporari. În urma acestor modificări, observațiile anterioare referitoare la evoluția salarială individuală au devenit inutilizabile pentru definirea acestei ipoteze.

În perioada 2004-2005, metoda se baza pe rate de promovare orientative, pe baza Tabelului B din anexa I la Statutul funcționarilor. Pentru evaluarea din 2006, Grupului de lucru privind articolul 83 i-a fost prezentată o nouă metodă. Aceasta se bazează pe o medie mobilă a ratei de promovare orientative și a ratei de promovare observate (din 2005) pe categorii de personal, grad, treaptă și ani până la pensionare, pe o perioadă maximă de 12 ani de observații. Aceeași perioadă de observare este utilizată la calcularea coeficienților RRA și GSG.

Soluție propusă:

Se propune aplicarea în continuare a metodei respective. Această metodă ia tot mai mult în calcul promovările observate, întrucât ponderea lor în media generală va crește constant, comparativ cu ratele de promovare orientative. EIS, calculată în acest mod, ține seama în totalitate de evoluția de la o treaptă la alta a personalului de-a lungul carierei. Dacă este necesar, pot fi avute în vedere unele îmbunătățiri ale metodei actuale, în acord cu experții naționali din statele membre.

7.2. Invaliditate

În evaluarea din 2008 a sistemului de pensii s-a utilizat un nou tabel referitor la invaliditate (tabelul invalidității UE-2008). După cum s-a explicat anterior, au fost luați în calcul numai patru ani de observații (2004, 2005, 2006 și 2007) pentru estimarea ratelor invalidității în contextul noului Statut al funcționarilor, în vigoare de la 1 mai 2004 (au fost incluși beneficiarii prestației de invaliditate). Noul tabel privind invaliditatea a fost prezentat la reuniunea din 27 iunie 2008 a Grupului de lucru „articolul 83”.

Această perioadă scurtă de observare pentru calcularea ratelor de invaliditate nu oferă estimări la fel de clare ca cele oferite atunci când perioada de observare este mai mare. În consecință, ar putea fi necesar ca în viitor să se reactualizeze ratele de invaliditate. Această abordare este susținută, de asemenea, de expertul independent.

Soluție propusă:

Să se observe în continuare, pe o bază anuală, ratele de invaliditate, pe baza mediei mobile a observațiilor disponibile aferente unei perioade de observare de maxim 12 ani (la calcularea ratelor RRA și GSG se utilizează aceeași perioadă de observare).

7.3. Tabelul mortalității

A fost utilizat același tabel al mortalității (Tabelul mortalității UE-2004) ca și în cazul evaluării din 2004 a sistemului de pensii. A fost analizată rata reală a mortalității în perioada 2004-2007 și a fost comparată cu prognoza referitoare la mortalitate, prezentată în Tabelul mortalității UE-2004. Rezultatul acestei analize este acela că mortalitatea pentru vârstele cuprinse între 30 și 69 de ani este mai mică, iar în cazul vârstelor de peste 70 de ani este mai mare în comparație cu Tabelul mortalității UE-2004.

Eurostat și Secțiunea administrativă comună de pensii pentru cele șase organizații coordonate au lansat un proiect comun al cărui obiectiv este întocmirea unui tabel comun al mortalității, bazat pe un număr important de funcționari europeni: ICSLT 2008 (International Civil Servants Life Table – tabelul mortalității referitor la funcționarii publici internaționali). Tabelul respectiv a fost certificat de un expert actuarial extern, care a recomandat de asemenea actualizarea constantă a tabelelor mortalității. Acesta a fost utilizat pentru calculul din 2008.

Soluție propusă:

Utilizarea ICSLT 2008 în locul Tabelului mortalității UE-2004.

7.4. Rata de actualizare

Eurostat a întâmpinat dificultăți la obținerea ratei dobânzii din 2005 și 2006, ce urma să fie utilizată la evaluarea pensiilor. Originea problemei, după cum s-a explicat anterior, a fost faptul că la Comisie nu s-a mai întocmit curba randamentului obligațiunilor în euro cu cupon zero cu o scadență de 21 de ani, întrucât întocmirea tuturor curbelor randamentului obligațiunilor cu cupon zero a fost transferată la BCE (Banca Centrală Europeană). Având în vedere că deocamdată BCE nu a întocmit curba randamentului obligațiunilor în euro cu cupon zero cu o scadență de 21 de ani, Eurostat a estimat ratele din 2005 și 2006 pe baza randamentului de referință guvernamental pentru zona euro într-o perioadă de 30 de ani, astfel cum a fost întocmit de BCE, precum și pe baza ajustării ratelor la o scadență de 21 de ani.

BCE a introdus curba randamentului în euro în vara anului 2007, iar Eurostat a diseminat, tot de la acea dată, informațiile „zilnice” privind scadențele de la 1 la 30 de ani. În plus, datele anuale pe 2007 au fost disponibile pe site-ul Eurostat începând din ianuarie 2008.

Rata nominală anuală pe 2007 pentru o maturitate de 21 de ani a obligațiunilor guvernamentale cu cupon zero este de 4,5% (rata reală este de 2,2%). În consecință, media mobilă (1996-2007) a ratei reale utilizate în evaluarea provizorie din 2008 a pensiilor este de 3,1%.

Soluție propusă:

Articolul 10 din anexa XII la Statutul funcționarilor oferă cadrul pentru stabilirea ratei dobânzii: “ 1. Ratele dobânzii care vor fi luate în considerare la calculul actuarial se bazează pe ratele anuale medii ale dobânzii, care au fost observate pentru datoria publică pe termen lung a statelor membre…”. Având în vedere că a fost rezolvată problema disponibilităților informațiilor (în prezent, BCE întocmește curba randamentului în euro a obligațiunilor în euro cu cupon zero, cu o scadență de 21 de ani), Eurostat va continua să o utilizeze în calculele actuariale. Astfel, rata nominală de 4,5%, menționată anterior, va fi utilizată la evaluarea sistemului de pensii în 2008.

8. IMPACTUL BUGETAR AL SISTEMULUI DE PENSII AL COMUNITățII

În temeiul articolului 83 al doilea paragraf din Statutul funcționarilor, funcționarii plătesc o treime din costul sistemului de pensii al Comunității. În conformitate cu primul paragraf din același articol, prestațiile plătite în cadrul acestui sistem de pensii se suportă din bugetul Comunităților. Statele membre garantează în mod colectiv plata acestor prestații.

Conform celor menționate anterior, contribuțiile vărsate în anul curent nu se calculează pentru a acoperi plata pensiilor și a altor prestații pentru anul curent. Principiul echilibrului actuarial asigură un echilibru pe termen lung, nicidecum un echilibru anual. Aceasta înseamnă că rata contribuției se bazează pe plățile care vor fi efectuate în viitor, atunci când funcționarii publici cotizanți se pensionează. Rata contribuției nu este legată sau influențată de cheltuielile bugetare actuale de finanțare a pensiilor pentru funcționarii care ies la pensie.

Contribuțiile la sistemul de pensii finanțează o treime din obligația viitoare. Contribuțiile plătite se constituie ca venit la bugetul comunitar. Obligația totală este acoperită de statele membre în momentul plății.

Diagrama de mai jos arată impactul ratelor crescătoare ale contribuției la sistemul de pensii și al numărului în creștere de membri cotizanți. În perioada menționată (2000-2007), veniturile rezultate din contribuțiile la sistemul de pensii au atins o valoare care reprezintă mai mult decât dublul valorii inițiale, de la 154 MEUR în 2000 la 340 MEUR în 2007.

[pic]

Această creștere este determinată în principal de:

- creșterea ratei contribuției la sistemul de pensii (de la 8,25% în 2000 la 10,25% în 2005, 2006 și 2007);

- numărul în creștere de membri cotizanți la sistemul de pensii (de exemplu, de la 34 511 în 2004 la 47 297 în 2007).

9. CONCLUZII

Metoda și-a atins obiectivul specific, acela de a garanta echilibrul sistemului de pensii al Comunității, întrucât contribuțiile vărsate la buget de către personal, în cadrul sistemului de pensii, acoperă o treime din drepturile dobândite în fiecare an, din următoarele motive:

- rata contribuției calculată de Eurostat a acoperit o treime din drepturile de pensie dobândite în anul respectiv;

- rata calculată a contribuției a fost validată de un expert independent;

- rata aplicată a contribuției a fost foarte apropiată de rata calculată;

- diferențele minore dintre ratele calculate și cele aplicate s-au datorat dispozițiilor specifice din Statutul funcționarilor. Având în vedere că aceste diferențe pot fi pozitive sau negative, pe termen lung acestea tind să se anuleze reciproc.

Venitul bugetar provenit din contribuțiile la sistemul de pensii a crescut ca urmare a creșterilor ratei contribuției și a numărului de membri cotizanți.

Din aceste motive, Comisia consideră că Sistemul de pensii al funcționarilor europeni este în echilibru. Chestiunile problematice au fost abordate fără să fie necesară o revizuire a anexei XII. Prin urmare, Comisia consideră că nu este necesară nicio modificare a Statutului funcționarilor.

[1] Există alte două modalități de a dobândi drepturi de pensie: transferarea drepturilor de pensie de la alt sistem sau cumpărarea drepturilor de pensie.

[2] Evaluarea din 2008.