1.NECESITATEA UNUI CADRU UE MAI SOLID ÎN MATERIE DE SECURITATE SANITARĂ

Sănătatea este o condiție esențială pentru funcționarea societății și a economiei noastre. Pandemia de COVID-19 cauzează imense suferințe umane, împingând sistemele de sănătate și lucrătorii din domeniul medical până la limitele lor. Până la începutul lunii noiembrie 2020, peste 50 de milioane de persoane din întreaga lume au fost infectate cu noul coronavirus. Peste 12 milioane, respectiv 25 %, dintre aceste persoane locuiau în Europa. În UE/SEE și în Regatul Unit, aproape 250 000 de persoane și-au pierdut viața din cauza COVID-19 . Măsurile necesare pentru a limita pandemia și a salva vieți au un impact uriaș asupra mijloacelor de subzistență ale oamenilor, asupra locurilor lor de muncă și asupra libertăților lor.

În primele zile ale epidemiei de COVID-19 din Europa, statele membre au luat măsuri unilaterale pentru a-și proteja propriile populații. Totuși, aceste măsurile necoordonate nu au fost eficace în limitarea răspândirii virusului. Reintroducerea controalelor la frontierele interne, de exemplu, a perturbat mobilitatea și viața de zi cu zi a milioane de oameni care trăiesc și lucrează în regiunile de frontieră. Ele au perturbat lanțurile de aprovizionare vitale și au stânjenit circulația bunurilor și a serviciilor esențiale în întreaga piață internă.

Cetățenii europeni au fost din ce în ce mai clari în faptul că se așteaptă ca UE să joace un rol mai activ în protejarea sănătății lor, în special în ceea ce privește protejarea lor împotriva amenințărilor la adresa sănătății care depășesc frontierele naționale. Coordonarea și, acolo unde este necesar, eforturile de comasare a eforturilor la nivel european vor oferi răspunsuri mai eficace la așteptările cetățenilor europeni într-un domeniu care se numără în mod constant printre principalele lor preocupări. Trebuie să ținem seama de acest apel acum și în discuțiile noastre privind viitorul Europei. Trebuie să se acorde atenție, de asemenea, riscului creșterii scepticismului populației cu privire la măsurile sanitare, care este declanșată parțial de o creștere a cazurilor de informare greșită și de dezinformare cu privire la aspecte legate de sănătate. Sănătatea este o condiție esențială pentru o economie dinamică, care să stimuleze creșterea economică, inovarea și investițiile.

De la începutul pandemiei, solidaritatea a fost reală și tangibilă. Lucrătorii din domeniul asistenței medicale au fost în prima linie, lucrând zi și noapte pentru a se trata de pacienții afectați de COVD-19, lucrătorii sociali au continuat să îndeplinească sarcini indispensabile pentru a sprijini cele mai vulnerabile persoane, inclusiv persoanele în vârstă și persoanele cu handicap. Adesea, acești lucrători esențiali au acționat în condițiile unui deficit de personal, dispunând de o cantitate limitată de informații privind pregătirea și în condițiile unor echipamente de protecție insuficiente, ceea ce a dus la o supraexpunere la virus.

Solidaritatea a inspirat, de asemenea, răspunsul UE: pe măsură ce pandemia a progresat, statele membre ale UE au trecut de la măsuri unilaterale, cum ar fi restricțiile la export sau reintroducerea controalelor la frontierele interne, la sprijin reciproc, fie primind pacienți afectați de COVID-19 din țări învecinate, fie trimițând personal medical și echipamente medicale esențiale în alte regiuni aflate în dificultate. Prin intermediul Inițiativei pentru investiții ca reacție la coronavirus (CRII), care a permis mobilizarea fondurilor UE necheltuite din cadrul politicii de coeziune, până în prezent au fost realocate 5,9 miliarde EUR începând cu 1 februarie 2020, pentru a sprijini sistemele sanitare și acțiunile în domeniul sănătății în statele membre și în regiunile UE. În plus, domeniul de aplicare al Fondului de solidaritate al Uniunii Europene a fost extins pentru a cuprinde urgențele majore din domeniul sănătății publice. Cooperarea și coordonarea la nivelul UE a crescut și au fost depuse eforturi în toate sectoarele. Aceasta este singura modalitate de a face față în mod eficace diferitelor daune interdependente cauzate de pandemie în sectoarele sanitare, economice și sociale.

Efortul colectiv de combatere a pandemiei de COVID-19, precum și alte urgențe viitoare în materie de sănătate, necesită o coordonare consolidată la nivelul UE. Măsurile de sănătate publică trebuie să fie consecvente, coerente și coordonate pentru a maximiza efectele lor și a reduce la minimum daunele pentru oameni și întreprinderi deopotrivă. Situația sanitară dintr-un stat membru depinde de cea a altor state membre. Fragmentarea eforturilor de combatere a amenințărilor transfrontaliere la adresa sănătății face ca toate statele membre să fie mai vulnerabile în mod colectiv.

În discursul ei din 2020 privind starea Uniunii, președinta Comisiei a invitat Europa să tragă învățăminte din actuala criză și să construiască o Uniune Europeană a sănătății. Astfel cum arată experiența dobândită în actuala pandemie, alierea punctelor forte ale statelor membre ale UE contribuie la depășirea neajunsurilor individuale. Prin colaborare cu Parlamentul European și cu Consiliul în direcția unei Uniuni mai puternice în materie de sănătate, UE poate fi echipată pentru a preveni, a se pregăti pentru și a gestiona crizele în domeniul sănătății, atât la nivelul UE, cât și la nivel mondial, cu toate beneficiile societale și economice pe care le-ar aduce.

O Uniune Europeană a sănătății puternică ne va proteja modul de viață, economiile și societățile noastre. În cazul în care sănătatea publică este în pericol, economia are de suferit în mod inevitabil. Legătura strânsă dintre salvarea de vieți și salvarea mijloacelor de subzistență nu a fost niciodată atât de evidentă. Propunerile prezentate astăzi vor contribui, de asemenea, la o piață internă a UE mai rezilientă și la o redresare economică susținută.

Această agendă pentru o Uniune a sănătății este prezentată în mijlocul unei recrudescențe generalizate a cazurilor de COVID-19 în întreaga Europă și în întreaga lume. UE și statele sale membre vor trebui să continue să ia măsurile necesare pentru a limita și a gestiona zi de zi pandemia, fapt pentru care acțiunea coordonată la nivelul UE rămâne esențială. În același timp, planificarea necesară în cazul unor epidemii viitoare și creșterea capacității noastre de pregătire și de răspuns devin din ce în ce mai presante, întrucât epidemiile recurente de boli transmisibile devin din ce în ce mai probabile. În plus, tendințele pe termen lung, cum ar fi rezistența la antimicrobiene, presiunile asupra biodiversității și schimbările climatice, asociate, toate, cu amenințări tot mai mari sub forma bolilor transmisibile la nivel mondial și în Europa, continuă să crească. În plus, structurile demografice în schimbare din cadrul populației noastre, în particular îmbătrânirea populației, conduc la modificarea vulnerabilităților sănătății și a modelelor bolilor. Aceste aspecte necesită o abordare sistemică, bazată pe previziuni, care să recunoască interacțiunea dintre sănătatea umană și animală și mediu, pentru a elabora soluții structurale și adaptate exigențelor viitorului, în concordanță cu abordarea „O singură sănătate”.

Uniunea Europeană a sănătății se bazează pe efortul comun al UE de a reconcilia relația noastră cu mediul natural prin angajarea în modele diferite și mai sustenabile de creștere economică, astfel cum a fost propus de Pactul verde european. Combaterea schimbărilor climatice și găsirea modalităților de adaptare la acestea, conservarea și refacerea biodiversității, îmbunătățirea alimentației și a stilului de viață, reducerea și eliminarea poluării mediului vor avea efecte pozitive asupra sănătății cetățenilor, iar Uniunea Europeană a sănătății va putea să-i protejeze mai bine.

Prezenta comunicare propune primele elemente de bază ale unei Uniuni Europene a sănătății. Ea pune în aplicare obligația de a asigura un nivel înalt de protecție a sănătății umane, astfel cum este definit în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Ea prezintă lecțiile învățate din prima etapă a pandemiei și susține consolidarea structurilor și a mecanismelor existente pentru o mai bună protecție, prevenire, pregătire și răspuns la nivelul UE în cazul unor pericole care vizează sănătatea umană. Ea recomandă un cadru consolidat de cooperare transfrontalieră în cazul tuturor amenințărilor la adresa sănătății, pentru a proteja mai bine viața și piața internă, precum și pentru a menține cele mai înalte standarde de protecție a drepturilor omului și a libertăților civile. De asemenea, ea consolidează rolul UE în coordonarea și cooperarea internațională, pentru a preveni și a controla amenințările transfrontaliere la adresa sănătății și pentru a îmbunătăți securitatea sanitară globală.

Aceste prime propuneri sunt prevăzute în cadrul dispozițiilor actuale ale tratatului, în special în ceea ce privește articolul 168 alineatul (5) din TFUE. Prin modernizarea cadrului UE pentru amenințările transfrontaliere la adresa sănătății, aceste prime componente ale Uniunii Europene a sănătății vor avea un impact global mai mare, respectând totodată pe deplin competențele statelor membre în domeniul sănătății.

În mod concret, prezenta comunicare este însoțită de trei propuneri legislative: o actualizare a Deciziei 1082/2013/UE privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate, o consolidare a mandatului Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC) și o extindere a mandatului Agenției Europene pentru Medicamente (EMA) . Ea este în conexiune cu propunerea de consolidare a Mecanismului de protecție civilă al Uniunii, propusă de Comisie în iunie 2020. Împreună, aceste propuneri vor institui un cadru robust și eficient din punctul de vedere al costurilor pentru a permite statelor membre ale UE să răspundă la viitoarele crize în domeniul sănătății ca o Uniune.

În cazul în care propunerile legislative implică prelucrarea de date cu caracter personal, aceasta se va realiza în deplină conformitate cu normele UE aplicabile protecției datelor. Principiile și garanțiile specifice prevăzute în cadrul UE privind protecția datelor permit o protecție eficace și cuprinzătoare a datelor cu caracter personal, inclusiv a datelor privind sănătatea.

2.LECȚII TIMPURII ÎNVĂȚATE DIN PANDEMIA DE COVID-19 ȘI PROPUNERI PRIVIND CALEA DE URMAT

În 2013, UE a instituit un cadru de securitate sanitară pentru a-și proteja cetățenii, pentru a promova coordonarea între statele membre și cu țări învecinate și pentru a răspunde amenințării tot mai mari reprezentată de bolile transmisibile. Decizia privind amenințările transfrontaliere grave la adresa sănătății a fost adoptată cu scopul de a îmbunătăți pregătirea în întreaga Europă și de a consolida capacitatea acesteia de a detecta rapid, monitoriza și coordona răspunsurile la situații de urgență în domeniul sănătății cauzate de boli transmisibile, de agenți biologici sau chimici sau de evenimente implicând mediul și clima, precum și la amenințări de origine necunoscută.

Ediția 2020 a raportului anual de previziune strategică a arătat că este necesar să se anticipeze mai bine riscurile la adresa sănătății și să se prevină răspândirea noilor boli infecțioase și a bolilor asociate. Prin urmare, includerea previziunilor în politicile de sănătate va contribui la o mai bună pregătire și reziliență.