RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 22.3.2007 
COM(2007) 128 final 
  
COMUNICARE A COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CĂTRE 
CONSILIU 
Etape către o gestionare durabil ă a apei în Uniunea European ă 
  
- prima etap ă în punerea în aplicare a Directivei-cadru 2000/60/CE privind apa – 
  
[SEC(2007) 362] [SEC(2007) 363] 
 
RO 2   RO COMUNICARE A COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CĂTRE 
CONSILIU 
Etape către o gestionare durabil ă a apei în Uniunea European ă 
INTRODUCERE  
"Apa nu este un produs comercial ca oricare altul, ci o mo ştenire ce trebuie protejat ă, 
apărată şi tratată ca atare."1 
Apa este indispensabil ă pentru supravie ţuirea oamenilor şi pentru dezvoltare. Ea este esen ţială 
pentru via ţa umană şi este necesar ă în numeroase activit ăţi şi procese industriale. În natur ă 
trebuie să fie disponibile cantit ăţi adecvate, de o calitate corespunz ătoare, pentru a sus ţine 
viaţa sălbatică, plantele şu ecosistemele unice. 
Prea mult ă apă poate avea ca efect pierderi de vie ţi şi daune ca urmare a inunda ţiilor, aşa cum 
se întâmpl ă în Uniunea European ă aproape în fiecare an. Prea pu ţină apă este la fel de 
devastatoare, precum seceta care apare tot mai des. Se a şteaptă ca toate aceste evenimente s ă 
devină mai frecvente şi mai extreme conform prognozel or privind impactul schimb ărilor 
climatice. 
Menţinerea unui echilibru durabil între toate ac este aspecte constituie obiectivul Directivei-
cadru privind apa (DCA), adoptat ă în 20002, care pune bazele unei politici moderne, 
holistice şi ambiţioase în domeniul apei pentru Uniunea European ă. 
În această comunicare se face un rezumat al primului raport privind pr ogresele înregistrate la 
punerea în aplicare a DCA [a şa cum prevede articolul 18, alineatul (3)]3. Se fac, de asemenea, 
recomand ări pentru urm ătorul punct de referin ţă: planurile privind gestionarea bazinelor 
hidrografice. Aceste planuri, care sunt  scadente în decembrie 2009, vor aduce şi alte 
îmbunătăţiri reale pentru întregul sistem al  apelor, sub forma unor programe de m ăsuri, care 
trebuie să devină operaţionale pân ă în 2012 şi să conducă la atingerea obiectivelor directivei 
până în 2015.  
1. POLITICA UE ÎN DOMENIUL APEI – SCURTĂ PREZENTARE  
Directiva-cadru privind apa stabile şte un cadru legal pentru a garanta cantit ăţi suficiente de 
apă de bună calitate în Europa. Obie ctivele sale cheie sunt: 
• să extindă protecţia apei pentru toate apele: apele de suprafa ţă şi subterane 
interioare şi litorale; 
• să atingă o „stare bun ă” pentru toate apele pân ă în 2015; 
                                                 
1 Considerentul 1 din directiva-cadru privind apa 
2 Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European şi a Consiliului, de stabilire a unui cadru de politic ă 
comunitar ă în domeniul apei (JO L 327, 22.12.2000, p. 1). 
3 O analiz ă mai detaliat ă este publicat ă în documentul de lucru al serviciilor Comisiei (SEC(2007) 362). 
 
RO 3   RO • să pună bazele gestion ării apelor în bazinele hidrografice; 
• să combine valorile limit ă ale emisiilor cu standardele de calitate a mediului; 
• să asigure c ă preţul apei ofer ă stimulente adecvate consumatorilor de ap ă pentru 
ca aceştia să foloseasc ă eficient resursele de ap ă; 
• să implice mai strâns cet ăţenii; 
• să alinieze legisla ţia. 
Directiva a identificat şi două domenii în care este necesar ă o legisla ţie mai specific ă: apele 
subterane (articolul 17) şi substanţele prioritare4 (articolul 16). Noua directiv ă privind apele 
subterane5 a fost adoptat ă recent de c ătre Parlamentul European şi Consiliu, în timp ce 
propunerea de directiv ă privind substan ţele prioritare6 este încă în curs de negociere. 
Alte două propuneri legislative recente vor extinde domeniul de ap licare al politicii UE în 
domeniul apei şi vor completa cadrul cuprinz ător al gestion ării şi protecţiei apelor: 
propunerea de directiv ă privind evaluarea şi gestionarea inunda ţiilor7 şi propunerea de 
directivă privind strategia maritim ă.8 
2. APELE EUROPENE – O RESURS Ă AMENIN ŢATĂ 
În conformitate cu articolul 5 din DCA, statele membre au avut obliga ţia de a efectua o 
analiză economic ă si de mediu pân ă în decembrie 2004, pentru cea mai mare parte din aceasta 
folosind datele existente. Rezultatele de mai jos se bazeaz ă integral pe rapoartele provenite de 
la statele membre privind aceast ă „analiză în conformitate cu articolul 5”. 
2.1. Situaţia actuală a apelor din UE – mai grav ă decât cea preconizat ă 
În specifica ţiile referitoare la articolul 5, st abilite în Anexa II la directiv ă, întrebarea cheie la 
care au trebuit s ă răspundă statele membre era: „Care este ri scul de nerespecta re a obiectivelor 
de mediu din DCA pe baza datelor actuale?”  (vezi Figura 1). Deoarece obiectivele DCA 
trebuie să fie îndeplinite pân ă în 2015, rezulta tele ilustreaz ă „distanţa actuală faţă de ţintă” a 
eforturilor na ţionale de protejare a apelor. 
                                                 
4 Substan ţe chimice care fac obiectul unei preocup ări majore în UE şi care cauzeaz ă poluarea apelor de 
suprafaţă. 
5 Directiva 2006/118/CE (JO L 372, 27.12.2006, p.19). 
6 Propunerea (COM (2006) 397 final) din 17 iulie 2006. 
7 COM(2006)15 final din 18.01.2006. 
8 COM(2005)505 final din 24.10.2005. 
 
RO 4   RO 0% 20% 40% 60% 80% 100% 
NL DE  BE IE ES UK FR AT DK  PT  LUFI ELITSE HUSICZLVSKMTLTPLEE CY BG RO nu sunt date  
nu sunt date  
nu sunt date  
nu sunt date  
 
Figura  1: Procentul de corpuri de ap ă de suprafa ţă cu risc de neîndep linire a obiectivelor 
DCA pe stat membru - ■ = 'cu risc', ■ = 'date insuficiente', ■ = 'fără risc' (pe baza 
rapoartelor statelor membre)9 
Procentual real de corpuri de ape care  îndeplinesc toate obiectivele DCA este sc ăzut, iar în 
unele state membre este chiar de 1%. Cu toate acestea, trebuie s ă se analizeze rezultatele mai 
detaliat. 
Numărul ridicat de ape „cu risc ” este asociat în mod clar cu zonele dens populate şi cu 
regiunile cu un consum intensiv, adesea nedurab il, al apei. Mai mult, DCA ia în considera ţie, 
pentru prima oar ă, într-un mod cuprinz ător, toate tipurile de presiune şi de impact asupra apei 
la nivel comunitar, inclusiv proble mele cauzate de degradarea structural ă a ecosistemelor şi 
impactul parametrilor biologici. Multe state membre au abordat aceast ă provocare folosind 
estimări aferente „celui mai grav caz”, cu scopul de a evalua s ănătatea ecosistemelor acvatice 
şi indicatorilor referitori la biodiversitate. 
În plus, politica UE în domeniul apei a abordat anumi ţi factori care exercit ă presiuni 
importante, cum ar fi poluarea datorit ă evacuării apelor urbane uzate10, nutrienţii proveni ţi din 
agricultur ă11, emisiile industriale12 şi evacuarea substan ţelor periculoase13, cu mult înainte de 
DCA. Analiza agregat ă a impactului acestor presiuni relev ă în mod clar diferen ţele existente 
la punerea în aplicare a acestei legisla ţii (care sunt foarte mici în anumite state membre). 
Acolo unde au fost f ăcute investi ţii adecvate în ultimii 10 pân ă la 30 de ani, aceste probleme 
                                                 
9 Pentru mai multe detalii, a se vedea SEC(2007) 362.  
10 Directiva 91/271/CEE (JO L 135, 30.5.1991, p.40) 
11 Directiva 91/676/CEE (JO L 375, 31.12.1991, p. 1–8) 
12 Directiva 96/61/CE, JO L 257, 10.10.96, p. 26 
13 Directiva 76/464/CEE (JO L 129, 18.5.1976, p. 23) şi directivele derivate corespunz ătoare 
 
RO 5   RO au fost în general rezolvate. Pentru cel e zece state membre care au aderat în 2004 şi pentru 
cele două care au aderat în 2007 (împreun ă UE-12), punerea integral ă în aplicare a 
reglement ărilor privind investi ţiile importante pentru controlu l surselor punctiforme este 
influenţată de perioadele de tranzi ţie, care dureaz ă, în majoritatea cazurilor, pân ă în 2015. 
Poluarea datorat ă apelor municipale uzate – stadiul actual de punere în aplicare (pentru 
detalii vezi SEC(2007) 363) 
Comunitatea European ă a adoptat Directiva 91/271/CEE pr ivind tratarea apelor urbane 
reziduale, cu scopul de a reglementa evacu ările de ape municipale uz ate de la sate mai mari, 
oraşe şi municipii. Directiva specific ă explicit tipul de tratare care trebuie s ă fie asigurat. 
În UE-15, cantit ăţi semnificative de ape uz ate nu sunt tratate înc ă în mod adecvat înainte de a 
fi evacuate în apele de suprafa ţă. Aşa cum arat ă situaţia de la 1 ianuarie 200314, statele 
membre au raportat o punere în aplicare a di rectivei în procent de numai 81%. Decalajele 
principale sunt repreze ntate de lipsa unui trat ări (adecvate) şi de lipsa unei desemn ări a 
„zonelor sensibile” în care este necesar ă o tratare mai strict ă pentru a proteja lacurile, apele 
litorale şi maritime vulnerabile împotriva polu ării cu nutrien ţi. Comisia contest ă unele grade 
de punere în aplicare raportate de statele membre. În consecin ţă, în anii preceden ţi, Comisia a 
întreprins ac ţiuni juridice împotriva mai multor state membre. 
UE a cheltuit sume considerabile din fonduril e comunitare (în principal din fondurile de 
coeziune) pentru a cofinan ţa staţiile de tratare a apelor uzate din statele membre. De exemplu, 
9 miliarde de euro au fost alocate în patru din statele membre ale UE-15 şi 5,6 miliarde pentru 
UE-10, în perioada 2000-2006. Pentru noile  state membre din UE-12, se estimeaz ă că vor fi 
necesare aproximativ 35 miliarde de euro în urm ătorii 10 ani pentru a se conforma cu 
directiva. 
Poluarea datorat ă nitraţilor proveni ţi din agricultur ă – punerea în aplicare, în prezent 
(pentru detalii, vezi COM(2007)120 final) 
Poluarea difuz ă, din surse agricole, este o amenin ţare major ă pentru apele UE. Cel de-al 
treilea raport asupra punerii în aplicare a Directivei privind nitra ţii confirm ă contribu ţia 
semnificativ ă a agriculturii la poluarea cu nitra ţi a apelor subterane şi de suprafa ţă şi la 
eutrofizare. În anii preceden ţi au fost înregistrate progrese în ceea ce prive şte punerea în 
aplicare a acestei directive, de şi aceasta este înc ă incomplet ă şi sunt necesare eforturi 
suplimentare. Trebuie s ă se completeze desemnarea zonelor vulnerabile la nitra ţi, care s-au 
extins de la 35,5% din ter itoriul UE-15 în 1999 pân ă la 44% în 2003, în special în statele 
membre din regiunea sudic ă a Europei. Programele de ac ţiune trebuie s ă se îmbun ătăţească în 
ceea ce prive şte calitatea şi caracterul complet al m ăsurii, inclusiv adoptarea de ac ţiuni 
consolidate, în cazul în care neîndeplin irea obiectivelor directivei este evident ă. 
2.2. Presiuni şi forţe antrenante – consecin ţele utilizării nedurabile a apelor  
Cele mai semnificative şi răspândite presiuni sunt poluarea difuz ă, degradarea fizic ă a 
ecosistemelor acvatice (modificarea fizic ă) şi, în special în Europa  de Sud, supraexploatarea 
apelor. În unele state membre ale UE-15 şi, mai general, în UE-12, o problem ă important ă 
                                                 
14 Datele au fost disponibile numai pân ă la 1 ianuarie 2003. Publicarea situa ţiei privind punerea în aplicare 
a Directivei 91/271/CEE la nivelul tuturor statelor membre ale UE-27 este planificat ă pentru 2008. 
 
RO 6   RO este şi poluarea surselor punctiforme. Principalele for ţe antrenante principale care cauzeaz ă 
aceste presiuni sunt industria, gospod ăriile, agricultura, naviga ţia, energia hidroelectric ă, 
protecţia împotriva inunda ţiilor şi dezvoltarea urban ă. 
Lipsa internaliz ării costurilor de mediu de pân ă acum ar putea fi un motiv suplimentar din 
cauza căruia utilizarea apei nu s-a f ăcut într-un mod durabil pân ă în prezent. Cu toate acestea, 
DCA introduce un sistem în care trebuie s ă se ia în considera ţie costurile de mediu şi cele ale 
resurselor atunci când se stabile şte contribu ţia diferitelor utiliz ări ale apei la recuperarea 
costurilor serviciilor de utilizare a apei. 
3. REZULTATELE STATELOR MEMBRE – SUNT NECESARE AMELIOR ĂRI 
Comisia a evaluat rapoartele statelor membre  în special cu privire la patru aspecte: 
conformarea cu transpunerea legislativ ă, respectarea articolului 3, respectarea articolului 5 şi 
calitatea general ă de raportare. Pentru aceste ultime trei  aspecte, rezultatele sunt prezentate 
într-o figur ă care indic ă rezultatele relative ale statelor membre pe baza unui sistem simplu de 
notare. Metodologia, rezu ltatele mai detaliate şi interpretarea acestora sunt prezentate în 
documentul de lucru al serviciilor Comisiei15, care înso ţeşte această comunicare. 
3.1. Transpunerea legislativ ă – o imagine negativ ă 
Puţine dintre statele membre ale UE-15 au tran spus Directiva-cadru privind apa în legisla ţia 
naţională până la termenul solicitat, adic ă până în decembrie 2003. Comisia a ini ţiat 
unsprezece ac ţiuni privind înc ălcarea dreptului comunitar, iar Curtea de Justi ţie a hotărât 
împotriva a cinci state membre16 pentru că nu au comunicat transpunerea DCA. În afar ă de 
aceasta, Curtea de Justi ţie a clarificat mai multe aspecte privind transpunerea17. Pentru UE-12, 
termenul de notificare a legisla ţiei naţionale a fost data ader ării, respectat de toate statele. 
Calitatea transpunerii legislative este slab ă. Pe baza unei evalu ări preliminarii, Comisia a 
identificat 19 state membre cu deficien ţe grave în ceea ce prive şte articolele 4, 9 sau 14. 
Majoritatea celorlalte st ate membre nu au reu şit să transpun ă integral DCA. Comisia va 
aborda aceste concluzii negative cu cea mai înalt ă prioritate. 
3.2. Măsuri administrative (articolul 3) – un început încurajator 
După transpunere, urm ătorul pas important a fost stab ilirea districtelor hidrografice şi 
desemnarea autorit ăţilor competente (în conformitate cu  articolul 3). Majoritatea statelor 
membre au prezentat rapoarte c ătre Comisie la timp. Pentru întâ rzierile de raportare, Comisia 
a lansat nou ă proceduri de înc ălcare a dreptului comunitar,  din care toate, cu excep ţia uneia, 
au fost rezolvate pân ă în prezent. 
Deşi majoritatea m ăsurilor administrative par s ă fie capabile s ă asigure punerea adecvat ă în 
aplicare, rezultatele reale vor deveni vizibile în practic ă numai în anii urm ători. Cu toate 
                                                 
15 SEC(2007) 362. 
16 Belgia (C-33/05), Luxemburg (C-32/05),  Germania (C-67/05), Italia (C-85/05) şi Portugalia (C-118/05) 
17 Cauza C-32/05: Comisia împotriva Luxemburg - (Hot ărârea din 30/11/2006). Acesta este singurul caz 
care mai este înc ă deschis. 
 
RO 7   RO acestea, adesea este necl ar modul în care func ţionează măsurile de coordonare între autorit ăţi 
diferite din cadrul statelor membre. 
Figura 2 ilustreaz ă rezultatele generale ale statelor membre  cu privire la stabilirea districtelor 
hidrografice şi desemnarea autorit ăţilor competente. 
Majoritatea statelor membre  care fac parte dintr-un dist rict hidrografic interna ţional au pus în 
aplicare acordurile necesare şi măsurile de coordonare. Cu toate acestea, în anumite cazuri, 
procesul este înc ă în curs de derulare sau exist ă un scop clar de îmbun ătăţire a măsurilor de 
coordonare. Mai multe concluzii despre evaluarea rapoartelor cu privire la articolul 3 se pot 
găsi în documentul de lucru al serviciilor Comisiei. 
0102030405060708090100
IE LU A T PT FR NL DE BE DK UK FI SE ES EL IT CY CZ SI LT HU SK EE PL MT LV RO BG
 
Figura  2: Indicator de performan ţă pe stat membru cu privire la punerea în aplicare a 
cadrului administrativ – artic olul 3 din DCA – inclusiv me dia la nivelul UE-27 (pe baza 
rapoartelor statelor membre)18 
3.3. Analiza de mediu şi economic ă (articolul 5) – diferen ţe mari şi câteva decalaje 
majore 
Prima analiz ă a DCA include un studiu cuprinz ător al impactului asupra  mediului pe care îl au 
activităţile umane şi o analiz ă economic ă a utilizărilor apei şi gradele de recuperare a 
costurilor. Majoritatea statel or membre au prezentat rapoa rte la timp. Comisia se afl ă în curs 
de derulare a procedurii de înc ălcare a dreptului comunitar împotriva a dou ă state membre 
care au depus numai primele rapoarte (incomplete), cu întârzieri semnificative. 
                                                 
18 Pentru mai multe detalii despre cifre şi interpretarea lor, a se vedea SEC(2007) 362. 
 
RO 8   RO În general, majoritatea statelor membre au  depus eforturi consid erabile pentru aceast ă primă 
analiză, furnizând o baz ă de date care nu exista anterior la nivelul UE. Cu toate acestea, 
calitatea rapoartelor şi nivelul detaliilor variaz ă considerabil. 
Rezultatele generale ale statelor membre poate fi observate în Figura 3. Mai multe state au 
elaborat un raport bun sau satisf ăcător. Cu toate acestea, în toat e cazurile, datele care lipsesc 
trebuie să fie completate pentru a oferi o baz ă solidă pentru planurile din 2009 de gestionare a 
bazinelor hidrografice. Unele rapoarte nu respect ă în mod clar cerin ţele minime din directiv ă. 
Analiza economic ă este principala deficien ţă. Aceasta prive şte în special identificarea 
corespunz ătoare a serviciilor de utilizare a apei şi a utilizărilor, precum şi evaluarea gradului 
de recuperare a costurilor. Aceste concluzii s unt explicate mai detaliat în documentul de lucru 
al serviciilor Comisiei. 
0102030405060708090100
A T NL LU IE DE ES UK BE PT FR DK SE FI IT EL CY CZ SK HU LV EE SI MT LT PL BG RO
 
Figura  3: Indicator de performan ţă pe stat membru cu privire la punerea în aplicare a 
analizei de mediu şi economice – articolul 5 din DCA – in clusiv media la nivelul UE-27 (pe 
baza rapoartelor statelor membre ). *Punctajele pentru BG şi RO se bazeaz ă pe evalu ări 
preliminarii.18 
3.4. Rezultatele activit ăţii de raportare – câteva oportunit ăţi ratate 
În afară de calitatea con ţinutului rapoartelor, un alt indicator important este calitatea general ă 
de raportare. DCA ofer ă un poten ţial semnificativ pentru alinierea administra ţiei şi reducerea 
costurilor pe termen lung. Între timp, îmbun ătăţirea clarit ăţii şi completarea rapoartelor va 
face mai u şoară comunicarea rezultatelor c ătre public. 
Primele indica ţii despre rezultatele activit ăţii de raportare sunt prezen tarea la timp a raportului 
şi claritatea şi caracterul complet al acestuia. Figura 4 ofer ă o imagine şi atribuie statelor 
membre o punctaj pentru îndeplinirea cerin ţelor de raportare în conformitate cu articolele 3 şi 
5. **
 
RO 9   RO 0102030405060708090100
IE A T PT UK NL DE LU SE BE DK FR FI ES EL IT CZ CY LT HU SK SI EE LV PL MT RO BG
 
Figura  4: Indicator de performan ţă pe stat membru cu privire la rezultatele activit ăţii de 
raportare şi media la nivelul UE-27 (pe baz a rapoartelor statelor membre).18 
4. RECOMAND ĂRI PENTRU STATELE MEMBRE – TIMP PENTRU AC ŢIUNE PÂN Ă ÎN 2009 
Statele membre trebuie s ă îşi finalizeze primele planuri de ge stionare a bazinelor hidrografice 
până la sfârşitul anului 2009 şi trebuie s ă pună în aplicare politica de  tarifare a apei pân ă în 
2010. Având în vedere experien ţa de punere în aplicare de pân ă la ora actual ă, rămâne timp 
suficient pentru a îmbun ătăţi situaţia şi pentru a completa datele lips ă. Mai mult, obliga ţia de a 
informa şi consulta publicul  în cadrul preg ătirii planurilor de gestionare va necesita mai mult ă 
transparen ţă şi obligaţia de justificare a m ăsurilor considerate necesare şi eficiente din punct 
de vedere al costurilor, precum şi a eventualelor excep ţii.  
De aceea, Comisia invit ă statele membre s ă se concentreze în special asupra urm ătoarelor trei 
domenii: 
a) Dep ăşirea deficien ţelor actuale . Pentru a îndeplini acest obiectiv, statele membre 
sunt încurajate:  
• să pună integral în aplicare alte reglement ări relevante ale UE, în special în ceea 
ce priveşte apele urbane uzate şi nitraţii; 
• să pună în practic ă toate instrumentele economice cerute de directiv ă (tarifare, 
recuperarea costurilor serviciilor de utilizare a apei, de mediu şi costurile 
resurselor, precum şi principiul poluatorul pl ăteşte). Exploatarea integral ă a 
acestor instrumente economice va contribui cu adev ărat la gestionarea durabil ă a 
apei; 
• să pună în practic ă o evaluare ecologic ă naţională cuprinzătoare şi un sistem de 
clasificare ca baz ă pentru punerea în ap licare a directivei şi pentru îndeplinirea 
 
RO 10   RO obiectivului s ău de „stare ecologic ă bună”. Deficien ţele din exerci ţiul prezent de 
intercalibrare trebuie s ă fie remediate cât mai curând posibil. Numai o evaluare 
ecologică completă, robustă şi viabilă va conduce la sporir ea încrederii în DCA şi 
îi va asigura credibilitatea; 
• să îmbunătăţească metodologiile şi abordările unor probleme cheie (precum 
desemnarea corpurilor de ap ă puternic modificate, criteriile pentru evaluarea 
riscului sau abordarea situa ţiei cantitative a apelor subterane) şi să permită 
comparaţii între statele membre, în special în bazinele hidrografice interna ţionale; 
• să reducă considerabil lacunele de date existente şi deficien ţele din analiza 
conformă articolului 5, ca parte a preg ătirii planurilor de gestionare a bazinelor 
râurilor. 
b) Integrarea gestion ării durabile a apelor în alte  domenii ale strategiei . Pentru a 
îndeplini acest obiect iv, statele membre sunt încurajate:  
• să se asigure c ă proiectele de infrastructur ă şi de dezvoltare uman ă durabilă, care 
ar putea produce deteriorarea mediului acvatic, urmeaz ă unui studiu de impact 
asupra mediului. În acest sens, transpunerea integral ă şi aplicarea 
corespunz ătoare, transparent ă şi coordonat ă a articolului 4 alineatul (7) este 
crucială; 
• să asigure alocarea unor fonduri corespunz ătoare. Pentru a îndeplini acest obiectiv 
este important s ă se foloseasc ă la maximum poten ţialul fondurilor na ţionale şi 
instrumentele de finan ţare ale UE, precum politica agricol ă comună şi politica de 
coeziune. Pân ă în prezent, aloc ările naţionale de fonduri pentru îmbun ătăţiri în 
domeniul apei au fost insuficien te pentru a satisface nevoile, a şa cum au fost 
identificate în concluziile din analiza de mediu în conformitate cu DCA . 
c) Valorizarea la maximum a particip ării publicului  
Participarea publicului ar trebui s ă fie privit ă ca o oportunitate. Activitatea neîntrerupt ă 
privind raportarea voluntar ă şi sistemul de informare privind apa pentru Europa vor fi de folos 
la informarea publicului într-o manier ă transparent ă. 
5. ACŢIUNILE COMISIEI – OFERTA PENTRU UN PARTENERIAT PRELUNGIT  
Din aceste evalu ări şi recomand ări reiese clar faptul c ă statele membre au înc ă în faţa lor o 
sarcină ambiţioasă şi provocatoare dac ă doresc să pună în aplicare cu succes DCA. Comisia 
realizează faptul că are un rol important de jucat. În acest sens, Comisia planific ă acţiunile 
următoare, care sunt conforme cu DCA şi, în anumite cazuri, au un obiectiv mai larg de 
îndeplinit. 
Acţiunea 1: Revizuirea parteneriatului cu statele membre 
Comisia şi-a asumat angajamentul s ă continue cooperarea de su cces în conformitate cu 
strategia comun ă de punere în aplicare. Aces t program de lucru în asociere19 cu statele 
                                                 
19 A se vedea programul de lucru: http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/strategy4.pdf. 
 
RO 11   RO membre şi cu alte ţări, precum şi implicarea factorilor responsabili şi a ONG-urilor 
promoveaz ă o înţelegere comun ă, schimbul de bune practici şi de informa ţii în anumite 
probleme cheie. Comisia este convins ă că această abordare a oferit de ja rezultate mai bune 
faţă de o abordare mai formal ă pentru punerea în aplicare. Cu to ate acestea, în cazul în care 
insuccesul va deveni evident, Comisia nu va ezita s ă îşi foloseasc ă toate competen ţele 
conferite prin tratat. 
Acest sprijin se va concentra asupra deficien ţelor actuale descrise la punctul 5.1, în special 
instrumentele economice. Comisi a va depune eforturi speciale şi pentru a îmbun ătăţi 
evaluarea „st ării ecologice”. În 2005, Comisia a publicat re ţeaua de situri de intercalibrare20. 
În prezent, preg ăteşte o decizie privind r ezultatele intercalibr ării, pentru a fi adoptat ă înainte 
de sfârşitul anului 2007 şi care va fi un punct de referin ţă pentru ceea ce înseamn ă „starea 
ecologică bună” în toate statele membre. Ea va continua s ă lucreze pentru un cadru 
cuprinzător pentru evaluarea ecologic ă a biodiversit ăţii acvatice. 
În plus, Comisia va continua s ă sprijine statele me mbre ale UE-12 pentru a pune în aplicare 
politica UE în domeniul apei şi să se implice în conven ţiile interna ţionale privind râurile. 
Acţiunea 2: Asigurarea integr ării în politicile UE 
Progrese considerabile au fost deja realizate în ceea ce prive şte integrarea politicii în 
domeniul apei în alte politici sectoriale ale UE, în special în agricultur ă, energie, transporturi, 
cercetare, rela ţii externe şi dezvoltare regional ă. Discuţiile comune şi deschise dintre diferite 
autorităţi competente la nivelul UE şi al statelor membre, în care au fost implica ţi factorii 
responsabili şi ONG-urile, au avut rezultate şi concluzii valoroase.21 
Comisia şi-a asumat angajamentul de a continua ex ercitarea rolul de lider în acest domeniu, 
prin explorarea unor modalit ăţi suplimentare de înt ărire a integr ării considera ţiilor cu privire 
la apă în alte politici şi reglement ări ale UE. Scopul s ău este de a determina alte politici 
sectoriale s ă contribuie mai eficient la protejarea mediului acvatic şi la îndeplinirea 
obiectivelor DCA, directivei despre  managementul riscului de inunda ţii şi alte altor 
reglement ări comunitare în domeniul apei. 
Aşa cum au identificat recent di rectorii responsabili cu resursele hidrografice din cadrul UE, 
cu privire la agricultur ă22, există o oportunitate, în discu ţiile care vor urma privind viitorul 
politicii agricole comune de a integra într-o mai mare m ăsură politica în domeniul apei şi 
politica agricol ă. În ceea ce prive şte politica de coeziune, Comisia va continua eforturile 
pentru a asigura c ă sprijinul acordat prin intermediul fondurilor este conform politicii în 
domeniul apei23. Politicile în domeniul transporturilor (naviga ţia) şi al energiei (energia 
hidroelectric ă) vor continua s ă fie puse în aplicare astfel încât s ă reducă impactul negativ 
asupra mediului acvatic. Mai mult, în cad rul punerii în aplicare a celui de-al şaptelea program 
cadru de cercetare, apa va trebui considerat ă o prioritate. În ultimul rând, revizuirea ulterioar ă 
a altor reglement ări aplicabile mediului, precum directiva privind prevenirea şi controlul 
                                                 
20 Decizia 2005/646/CE a Comisiei,17.8.2005 (JO L 243, 19.9.2005, p.1) 
21 Anumite realiz ări semnificative sunt enumerat e în anexa la SEC(2007) 362. 
22 A se vedea Declara ţia privind agricultura, aprobat ă de directorii europeni din domeniul apei şi discutată 
de Consiliul de mediu (16650/06 ENV 698 AGRI 402), decembrie 2006  
http://forum.europa.eu.int/Public/irc/env/wfd/library. 
23 A se vedea, de asemenea, http://ec.europa.eu/environment/integration/pdf/final_handbook.pdf. 
 
RO 12   RO integrat al polu ării şi directiva privind habitatele, ar putea s ă sporească contribuţia acestora la 
îndeplinirea obiectivelor DCA. Comi sia va continua, de asemenea, s ă stimuleze gestionarea 
intensificat ă a apelor în statele relevante care nu sunt membre. 
Acţiunea 3: Promovarea folosirii instrumentelor economice 
Comisia va folosi instrumentele economice cu prioritate în contextul punerii în aplicare şi 
stimulării schimburilor suplimentare de informa ţii privind bunele practici cu şi între statele 
membre, inclusiv folosirea mai intens ă a documentelor orientative existente. Mai mult, 
Comisia caut ă să promoveze clasificarea operatorilor în domeniul apelor. Ea lucreaz ă, de 
asemenea, la un studiu pilot privind costurile şi beneficiile punerii în aplicare a DCA şi va 
promova dezvoltarea metodelor şi instrumentelor armonizate ale UE folosind, de exemplu, 
proiectele de cercetare.24 
Acţiunea 4: Abordarea schimb ărilor climatice în cadrul gestion ării apelor 
Impactul schimb ărilor climatice, inclusiv inunda ţiile şi seceta repetate, ar putea spori riscul de 
neîndeplinire a obiectivelor DCA. Riscul ridicat  al evenimentelor extreme este abordat par ţial 
de o propunere de directiv ă privind inunda ţiile. Rezultatele unei anal ize mai profunde despre 
raritatea apei şi despre secet ă vor fi incluse într-o  comunicare planificat ă pentru mijlocul 
anului 2007. 
În plus fa ţă de politicile de atenuare şi de adaptare incluse în programul privind schimb ările 
climatice europene şi în viitoarea carte verde privind adaptarea la schimb ările climatice, 
Comisia va încuraja folosirea integral ă a posibilit ăţilor existente de a include schimb ările 
climatice în planurile privind ge stionarea bazinelor hidrografice şi va încuraja integrarea 
viitoare a schimb ărilor climatice, a strategiilor de atenuare şi de adaptare în aplicarea politicii 
UE în domeniul apei. 
Acţiunea 5: Crearea unui sistem ambi ţios de informare privind apa pentru Europa 
(WISE)25 
Comisia şi Agenţia European ă de Mediu şi-au asumat angajamentul de a dezvolta WISE pân ă 
în 2010. WISE va servi drept catalizator al unor eforturi mai mari de a moderniza şi de a 
alinia colectarea şi diseminarea informa ţiilor pentru politica european ă în domeniul apei. Este 
o parte integrant ă a unor ini ţiative mai largi, precum sistemul comun informare privind 
mediul (SEIS) şi INSPIRE. 
6. CONCLUZII  
Rapoartele statelor membre privind obliga ţiile iniţiale, în conformitate cu Directiva-cadru 
privind apa, indic ă unele rezultate încurajatoare, de şi există deficienţe majore în anumite 
domenii. Mai este înc ă timp pentru a remedia deficien ţele până în 2010, când vor trebui 
adoptate primele planuri de gesti onare a bazinelor hidrografice. 
                                                 
24 Un exemplu este proiectul actual FP 6 AQUAMONEY (http://www.aquamoney.org). 
25 http://water.europa.eu 
 
RO 13   RO Transpunerea insuficient ă şi lipsa unei analize economice sunt  principalele lacune în punerea 
în aplicare a DCA de pân ă acum. În timp ce, în mai multe cazuri, este necesar ă intensificarea 
cooperării interna ţionale, au fost observate îmbun ătăţiri semnificative în mai multe zone, 
precum Dun ărea. 
Progrese suplimentare sunt necesare în domenii precum integrarea politicii în domeniul apei 
în alte politici sectoriale şi evaluarea impactului schimb ărilor climatice asupra ciclului apei, 
inclusiv inunda ţiile şi seceta şi cererea şi oferta de ap ă pe termen lung, cu scopul de a pune în 
aplicare gestionarea durabil ă a apei, pe termen lung, la nivelul UE. 
Comisia şi-a asumat angajamentul de a reînnoi parteneriatul cu st atele membre în 
conformitate cu strategia comun ă de punere în aplicare, pent ru a aborda în comun unele 
provocări viitoare. Un element important îl reprezint ă dezvoltarea sistemului de informare 
privind apa pentru Europa. 
În concluzie, primul raport privi nd punerea în aplicare a DCA ilustreaz ă faptul că s-au făcut 
paşi semnificativi c ătre o „gestionare durabil ă a apei în Uniunea European ă”. Împreun ă cu 
directivele privind apa care sunt înc ă în curs de negociere, DCA ofer ă toate instrumentele 
pentru gestionarea durabil ă a apei în UE în anii urm ători. Cu toate acestea, statele membre 
mai trebuie s ă parcurgă o cale lung ă şi plină de provoc ări pentru a pune în aplicare aceste 
instrumente în cel mai viabil mod posibil. Stat ele membre au depus eforturi considerabile 
pentru a îndeplini acest obiectiv.