COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR Sporirea autonomiei autorităților locale din țările partenereîn vederea consolidării guvernanței și a îmbunătățirii rezultatelor în materie de dezvoltare /* COM/2013/0280 final */





COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR Sporirea autonomiei autorităților locale din țările partenere în vederea consolidării guvernanței și a îmbunătățirii rezultatelor în materie de dezvoltare 1. CONTEXT Aspectele complexe ale dezvoltării durabile și combaterii sărăciei nu pot fi abordate doar prin politici și programe de dezvoltare gestionate în mod centralizat și de sus în jos. Actorii publici și privați au propriul rol de jucat în acest sens, în special la nivel local. În ultimele două decenii, multe guverne centrale din țări în curs de dezvoltare au atribuit autorităților locale[1] responsabilități în ceea ce privește procesele de dezvoltare din țările respective, pentru a permite definirea de politici publice și furnizarea de servicii în funcție de realitățile locale. Totuși, această recunoaștere politică nu a fost întotdeauna însoțită de un nivel corespunzător de autonomie, de dezvoltare a capacităților și de resurse financiare, mijloacele acordate acestora dobândind astfel un caracter incomplet. În multe țări partenere ale UE, fondurile direcționate prin intermediul autorităților locale reprezintă în continuare o parte marginală a cheltuielilor sectorului public național și a ajutorului internațional pentru dezvoltare. Pentru a debloca potențialul de dezvoltare al autorităților locale trebuie depășite o serie de obstacole. Tocmai în acest scop, Comisia Europeană reafirmă importanța autorităților locale din țările partenere în realizarea obiectivelor de dezvoltare și propune un angajament mai strategic în contextul sporirii autonomiei acestora.[2] Prezenta comunicare integrează rezultatele Dialogului structurat privind implicarea organizațiilor societății civile și a autorităților locale în cooperarea pentru dezvoltare a UE[3], abordarea reînnoită a UE în ceea ce privește reducerea sărăciei și dezvoltarea durabilă definită în comunicarea Creșterea impactului politicii UE în domeniul dezvoltării: o agendă a schimbării[4] și comunicările și concluziile conexe ale Consiliului[5], precum și rezultatele consultării părților interesate realizate pe baza documentului tematic Autoritățile locale implicate în dezvoltare. În plus, comunicarea ia în considerare ajutorul internațional și agenda privind eficacitatea dezvoltării, astfel cum au fost definite ultima dată în documentul final al forumului de la Busan[6]. Importanța autorităților locale în procesul de dezvoltare Participarea cetățenilor la procesele decizionale care le afectează viețile și accesul la mecanisme de responsabilizare sunt fundamentale pentru promovarea dezvoltării durabile și pentru reducerea sărăciei. Acest aspect are o relevanță deosebită în special la nivel local, acolo unde trăiesc și muncesc cetățenii, unde sunt furnizate serviciile de bază și unde sunt stabilite întreprinderile. Prin urmare, cetățenii au interese comune în joc, și anume stabilirea de obiective și colaborarea în vederea identificării de soluții care vizează în special îmbunătățirea accesului la servicii, o distribuire mai echilibrată a resurselor disponibile, o mai mare coeziune socială și consolidarea responsabilității și a transparenței autorităților publice, inclusiv față de mecanismele de responsabilizare. Aflându-se mai aproape de cetățeni decât alte instituții publice, autoritățile locale au responsabilitatea de a mobiliza opiniile societăților locale, acționând în același timp ca un catalizator al schimbării. Acest lucru este valabil în special în ceea ce privește o administrație publică mai eficientă, procese de dezvoltare mai favorabile incluziunii, în cooperare cu organizațiile societății civile[7] (OSC), și găsirea de soluții pentru provocările urgente cu care se confruntă comunitățile locale. Printre aceste provocări se numără excluziunea socială, migrația, securitatea alimentară, infrastructura limitată, urbanizarea rapidă, epuizarea resurselor, siguranța publică și violența, efectele sociale și ecologice ale activităților extractive, adaptarea la schimbările climatice și atenuarea efectelor acestora, statul de drept și accesul la justiție. Pentru a realiza o dezvoltare durabilă și pentru a obține rezultate echitabile, este necesară o bună guvernanță[8] la nivel local. Aceasta creează premisele pentru procese de dezvoltare favorabile incluziunii, receptive și eficace. Calitatea guvernanței locale este legată în primul rând de voința politică a guvernelor centrale de a crea, prin instrumente legale și de reglementare[9], un mediu favorabil la nivel local, acordând autorităților locale posibilitatea de a beneficia de un nivel suficient de autonomie în exercitarea puterii și de a dobândi capacități specifice. Prin urmare, calitatea guvernanței locale este legată și de modul în care autoritățile locale gestionează și pun în aplicare politicile și serviciile publice pe baza proceselor de elaborare de politici locale și a interacțiunilor cu alte instituții publice, cu cetățenii și cu sectorul privat și prin alocarea resurselor disponibile. În țările bogate în resurse naturale, autoritățile locale ar putea fi consultate cu privire la modul de operare al industriilor extractive și de împărțire a veniturilor din sectorul extractiv între comunitățile locale, guvernul central și operatorii privați. În situații de vulnerabilitate, de criză sau de risc, autoritățile locale joacă un rol esențial în protejarea populațiilor și comunităților vulnerabile, coordonând elaborarea de strategii locale în materie de reziliență și facilitând furnizarea de servicii sociale de bază. În zonele predispuse la dezastre, autoritățile locale pot juca un rol crucial în prevenirea și atenuarea acestora, precum și în pregătirea pentru intervenție în caz de dezastre, în plus față de gestionarea intervențiilor rapide și furnizarea de servicii de bază pentru populație. Mai mult, acestea joacă adesea un rol important în materie de alertă precoce, contribuind astfel la dezamorsarea primelor semne de violență, prin mecanisme locale și tradiționale de soluționare a litigiilor. Cu toate acestea, realizarea avantajelor comparative pe care le pot aduce autoritățile locale poate fi subminată de o serie de factori politici negativi, în special lipsa unei conduceri eficace, un nivel ridicat de corupție și de administrare defectuoasă, clientelismul și economia ilegală, precum și de carențe instituționale, precum dispoziții instituționale disfuncționale, resurse financiare limitate, capacitate administrativă scăzută, proceduri de planificare inadecvate și gestionare necorespunzătoare a finanțelor publice. Astfel, în funcție de contextul țării, asocierea sectorului public de la nivel local la procesele de dezvoltare poate implica eforturi vizând sporirea capacităților autorităților locale și consolidarea structurilor de guvernanță locală. Este fundamental să se acorde simultan mai multă autonomie autorităților publice locale și cetățenilor, pentru a se asigura că aceștia din urmă au posibilitatea de a solicita transparență și responsabilizare[10] și că autoritățile locale dispun de mijloacele și de stimulentele necesare pentru a răspunde cerințelor cetățenilor în ceea ce privește o guvernanță eficientă, transparentă și responsabilă, o alocare echitabilă a resurselor și accesul la servicii. 2. VALORIFICAREA POTENȚIALULUI DE DEZVOLTARE AL AUTORITĂȚILOR LOCALE Sprijinul acordat sectorului public din țările partenere pentru elaborarea și punerea în aplicare mai eficace și mai eficientă a politicilor și planurilor naționale de dezvoltare ar trebui să ia în considerare rolul important al sectorului public local. Sprijinul acordat autorităților locale ar trebui să vizeze consolidarea capacităților și a mijloacelor de care dispun acestea pentru a-și executa mandatul instituțional, astfel cum este acesta definit prin lege, și, în consecință, de a-și exercita puterea de inițiativă ca factori de decizie cu drepturi depline. Prin aderarea la principiul subsidiarității[11], UE vizează promovarea rolului de factori politici de decizie al autorităților locale, favorizând transparența și responsabilitatea în elaborarea politicilor și în furnizarea de servicii la nivel local. Este posibil ca astfel să fie sporite capacitățile acestora și să se stimuleze dezvoltarea locală prin consolidarea participării democratice, a justiției, a drepturilor omului, a cetățeniei active, a participării femeilor și a tinerilor în sfera publică și a responsabilității la mai multe niveluri. Parteneriatele și mecanismele de dialog între părțile interesate, alcătuite din reprezentanți ai autorităților locale, din alți actori care operează la nivel local și din cetățeni, ar trebui să fie încurajate la nivel local, ca o modalitate de inițiere a dialogului cu autoritățile centrale relevante pentru a se asigura că nevoile și preocupările acestora sunt cunoscute și luate în considerare. Acesta este cadrul în care ar trebui promovată o abordare teritorială a dezvoltării. Adaptată la caracteristicile și la nevoile unui teritoriu dat, abordarea teritorială a dezvoltării se caracterizează printr-un un proces dinamic ascendent și pe termen lung bazat pe o abordare care are în vedere mai mulți actori și mai multe sectoare, în care diferite instituții și actori locali colaborează în vederea definirii priorităților, precum și a planificării și a punerii în aplicare a strategiilor de dezvoltare. Prin îndrumarea autorităților locale și prin mobilizarea de capacități și de resurse private și comunitare suplimentare, abordarea teritorială a dezvoltării ar putea declanșa o schimbare a calității vieții și a bunăstării cetățenilor, asigurând un echilibru între creșterea socioeconomică, echitate și calitatea mediului, precum și sporind reziliența celor mai vulnerabili. În plus, această abordare ar putea consolida procesele politice locale și transparența și ar putea stimula însușirea democratică a procesului de dezvoltare, prin intermediul unei monitorizări continue a progreselor realizate pe calea dezvoltării durabile. 3. MODELAREA SPRIJINULUI UE ÎN VEDEREA CONSOLIDĂRII GUVERNANȚEI ȘI A ÎMBUNĂTĂȚIRII REZULTATELOR ÎN MATERIE DE DEZVOLTARE LA NIVEL LOCAL UE ar trebui să promoveze, în țările partenere, autorități locale și lideri locali cu legitimitate, responsabilitate și reprezentativitate democratice, acordând o atenție deosebită autorităților municipale din zonele rurale și urbane. În plus, UE ar trebui să examineze posibilitățile de coordonare cu autoritățile regionale. În situații de vulnerabilitate, în paralel cu procesele mai ample de consolidare statală care sunt esențiale pe calea de la vulnerabilitate la stabilitate, cooperarea UE cu autoritățile locale este deosebit de importantă. Astfel cum se menționează în Agenda pentru schimbare, acest lucru este în mod special relevant în cazul țărilor în care au loc încălcări grave ale drepturilor omului. În aceste cazuri, UE poate suspenda cooperarea cu respectivele guverne centrale și poate continua să acorde sprijin prin intermediul autorităților locale și al organizațiilor societății civile. De asemenea, UE ar trebui să sprijine eforturile guvernelor de a crea un mediu favorabil în care autoritățile locale să poată fi abilitate să definească și să pună în aplicare politici și planuri locale și să participe pe deplin la procesele de dezvoltare durabilă. Împreună cu autoritățile centrale, UE ar trebui să investească în activități de dezvoltare a capacităților pentru a se asigura că, în special în zonele izolate și cu resurse și capacități limitate, autoritățile locale sunt în măsură să impulsioneze dezvoltarea teritoriilor pe care le administrează, în cooperare cu alți actori locali. Din punct de vedere operațional, noua abordare a UE ar promova consolidarea autonomiei politice, administrative și fiscale a autorităților locale prin intermediul unor reforme vizând descentralizarea și al dezvoltării capacităților și a instituțiilor. 3.1. Procesele de descentralizare Descentralizarea reprezintă un aspect special al reformei sectorului public. Aceasta implică transferul unei serii întregi de competențe și puteri politice, inclusiv colectarea veniturilor, responsabilitățile legate de furnizarea de servicii și de resursele financiare, umane și administrative, de la nivelurile superioare ale sistemului politic către autoritățile publice de la un nivel inferior. Descentralizarea este în mod inerent un aspect de natură politică care influențează organizarea generală a unui stat. Aceasta are ca scop îmbunătățirea eficienței, egalității și coeziunii sociale și nu poate fi decisă decât de o țară suverană. Prin urmare, sprijinul acordat în favoarea descentralizării de către partenerii din cadrul procesului de dezvoltare ar trebui avut în vedere numai în contextele în care există voința politică de a iniția și de a susține descentralizarea sau în care au fost deja puse în aplicare reforme în materie de descentralizare. În același timp, UE ar trebui să își adapteze operațiunile sectoriale la mediile care sunt deja descentralizate, acolo unde este cazul. Sprijinul acordat de UE proceselor de descentralizare se va baza în principal pe înțelegerea economiei politice a reformelor în raport cu punctele forte ale teritoriului dat. În plus, sprijinul acordat de UE în favoarea descentralizării ar trebui să se axeze pe crearea unui mediu juridic și politic favorabil descentralizării și pe dezvoltarea instituțiilor și a capacităților, pentru ca autoritățile locale să beneficieze de un anumit grad de autonomie în îndeplinirea funcțiilor acestora, astfel cum prevede legea. Rezultatele preconizate ar trebui să fie alocarea de resurse financiare suficiente în favoarea autorităților locale în conformitate cu cadrele juridice naționale, îmbunătățirea gestionării finanțelor publice și mobilizarea veniturilor la nivel local. În paralel, asistența oferită de UE ar trebui să vizeze sporirea capacităților autorităților centrale, ale serviciilor publice deconcentrate, precum și ale personalului politic și administrativ de la nivel local, pe lângă înființarea unor mecanisme de responsabilizare și transparență politice, precum și a unor mecanisme de monitorizare a politicilor municipale. Exemplu de sprijin acordat de UE în favoarea unui proces de descentralizare: cazul Cambodgiei Programul cofinanțat de UE „Consolidarea administrațiilor locale democratice și descentralizate” a fost pus în aplicare în parteneriat cu PNUD începând din 2006 și până în decembrie 2011, în sprijinul „Strategiei de deconcentrare și de descentralizare” adoptate de guvernul cambodgian. La nivel de comună, programul a pus bazele cooperării orizontale între comune, îmbunătățind în același timp percepția cetățenilor asupra autorităților locale, dar și bunăstarea acestora. La nivel de provincie, programul a încurajat înființarea a 24 de asociații ale autorităților locale, independente din punct de vedere juridic. La nivel național, acțiunea a vizat îmbunătățirea transferurilor financiare între diferitele niveluri de guvernanță. Autoritățile locale au început să utilizeze resurse financiare în mod autonom. În acest context, UE ar trebui să ia în considerare descentralizarea fiscală ca pe un punct strategic de acces la construirea treptată a unei culturi a responsabilității, având în vedere că aceasta definește generarea și distribuirea resurselor utilizate pentru a satisface cerințele cetățenilor. O atenție deosebită ar trebui acordată mecanismelor care permit combinarea resurselor interne și externe în cadrul unor mecanisme de transfer fiscal, pentru a sprijini veniturile din impozite locale și procesele autorităților locale de planificare și de stabilire a bugetelor și a cheltuielilor pentru dezvoltare. 3.2. Dezvoltarea capacităților autorităților locale În scopul consolidării capacității autorităților locale de a contribui la o bună guvernanță și, prin urmare, de a atinge obiectivele de dezvoltare la nivel local, aleșii locali și personalul administrativ trebuie să depășească constrângerile legate de capacități, precum gestionarea și mobilizarea resurselor sectorului public, competențele de conducere, gestionarea finanțelor publice, colectarea veniturilor și gestionarea cheltuielilor, transparența, participarea și interacțiunea cu alți actori. Capacitățile necesare unei bune guvernanțe locale sunt afectate de factori care operează la trei niveluri: individual, instituțional și organizațional. La nivel individual, capacitățile locale sunt afectate de competențele, formarea și atitudinea politicienilor locali și ale personalului administrativ. La nivel instituțional, capacitățile depind de structurile și de procedurile de operare care încadrează și reglementează activitățile personalului. La nivel organizațional, capacitățile sunt afectate de mediul politic și juridic, precum și de normele și de practicile care guvernează relațiile cu alți actori. Sprijinul acordat în favoarea dezvoltării capacităților autorităților locale va fi definit pe baza unei abordări pe termen lung și axate pe cerere, o atenție deosebită fiind acordată consolidării capacităților de conducere, furnizării de servicii favorabile incluziunii și gestionării financiare solide. Această abordare va conduce la promovarea dezvoltării capacităților autorităților locale, la inițiativa fiecărei țări, în sectoarele în care acestea își desfășoară activitatea, în special prin implicarea asociațiilor naționale ale autorităților locale și a școlilor de administrație, prin cooperarea orizontală între autoritățile locale constând, de exemplu, în asistență tehnică oferită de către municipalitățile mari celor mai mici, precum și prin includerea unor legături mai adecvate între autoritățile centrale și cele locale. 3.3. Urbanizarea durabilă Ca urmare a creșterii rapide a populației urbane, guvernanța urbană a devenit un alt aspect important al unei bune guvernanțe locale. Autoritățile locale din zonele urbane au un rol decisiv în găsirea de soluții pentru provocările legate de urbanizare, precum nevoile cetățenilor care trăiesc în așezări neautorizate lipsite de servicii și echipamente corespunzătoare, scăderea calității vieții, infracționalitatea și disfuncționalitățile sociale. Până în anul 2025, aproximativ două treimi din populația lumii va trăi în zone urbane, 95 % din creșterea populației urbane producându-se în țările partenere și fiind concentrată în grupurile sociale cu cele mai mici venituri. Urbanizarea are diferite cauze, printre care se numără migrația populației din orașele mici și din regiunile rurale către marile zone metropolitane și migrația din zonele rurale către orașele mijlocii, precum și sporul natural al populației din metropole. În cooperare cu țările partenere, UE va încerca să promoveze strategii durabile de susținere a nediscriminării și să înlăture barierele care exclud diverse grupuri de la accesul la resursele și la oportunitățile oferite de dezvoltarea urbană, cu scopul de a încuraja incluziunea socială, coeziunea teritorială și protecția mediului. O atenție deosebită ar trebui acordată accesului la terenuri ca o condiție prealabilă pentru o dezvoltare urbană durabilă. Urbanizarea are un efect profund asupra valorii terenurilor, de aceea este important să se asigure că finanțele municipalităților pot beneficia de creșterea acestei valori, pentru a fi în măsură să finanțeze servicii și echipamente. În special, UE ar trebui să încurajeze definirea unor strategii orășenești de modernizare a bidonvilurilor, în vederea îmbunătățirii, reglementării și integrării treptate în oraș a acestora, prin extinderea terenurilor, a serviciilor și a dreptului de cetățenie în favoarea locuitorilor respectivelor bidonviluri. În plus, UE ar trebui să încerce să dezvolte capacitățile administrative ale autorităților locale în ceea ce privește înregistrarea drepturilor și intereselor asupra terenurilor, pentru gestionarea eficace și eficientă a terenurilor urbane (cadastre, registre de proprietate urbană). Aceste îmbunătățiri în materie de terenuri urbane vor deschide piețele imobiliare. Proprietatea și tranzacțiile vor deveni mai transparente și vor fi supuse impozitului fiscal, sporind capacitățile fiscale ale autorităților locale, ceea ce reprezintă o condiție prealabilă pentru dezvoltarea infrastructurii urbane și pentru îmbunătățirea calității generale a vieții. 3.4. Asociațiile autorităților locale Asociațiile autorităților locale[12] pot reprezenta un factor determinant în realizarea unei bune guvernanțe și obținerii de rezultate în materie de dezvoltare la nivel local. Funcțiile principale ale acestora includ (i) sprijinirea intereselor membrilor în cadrul dialogurilor politice naționale cu respectivele guvernele centrale și cu alte părți interesate de la nivel național, precum și în cadrul forurilor internaționale; (ii) activități de lobby în favoarea politicilor de descentralizare care să conducă la creșterea autonomiei autorităților locale și la acordarea de puteri suplimentare acestora; (iii) coordonarea discuțiilor dintre membri și asigurarea unei platforme pentru realizarea acestora; (iv) schimbul de experiență și de cunoștințe în vederea consolidării capacităților autorităților locale; (v) supravegherea calității activităților autorităților locale în materie de procese locale de elaborare de politici și de furnizare de servicii; (vi) promovarea și coordonarea planurilor participative de dezvoltare locală. În multe țări partenere, asociațiile autorităților locale sunt în continuare puțin dezvoltate. În alte țări nu există asociații naționale ale autorităților locale. În ultimele două decenii, asociațiile internaționale ale autorităților locale au început să își promoveze participarea la elaborarea politicilor de dezvoltare și la furnizarea de ajutor internațional la nivel local. Asociațiile internaționale ale autorităților locale au reafirmat, de asemenea, importanța guvernanței locale și a reformelor de descentralizare în crearea unui mediu favorabil care să joace un rol esențial în dezvoltarea locală. Sprijinirea asociațiilor autorităților locale din țările ACP Începând din anul 2010, în cadrul Acordului de la Cotonou, Programul regional „Sprijinirea și consolidarea asociațiilor administrațiilor locale la nivel național și regional în țările ACP” (ARIAL), finanțat de UE, a avut ca scop să permită asociațiilor autorităților locale să ia parte la definirea și la punerea în aplicare a politicilor de dezvoltare, prin activități de dezvoltare a instituțiilor și a capacităților. Pe parcursul perioadei de punere în aplicare de trei ani, ARIAL a vizat consolidarea asociațiilor autorităților locale la nivel național, subcontinental și continental. Principalele rezultate au fost: (i) sprijinirea a cinci asociații naționale, și anume în Gabon, Ciad, Swaziland, Kiribati și Vanuatu, prin mecanismul pentru asociațiile administrațiilor locale emergente; (ii) realizarea mai multor seturi de instrumente de dezvoltare a capacităților, adaptate în funcție de cerințele asociațiilor autorităților locale, cu scopul de a identifica oportunități de finanțare, de a examina nevoile autorităților locale prin anchete adresate acestora, de a gestiona proiecte, de a elabora planuri în materie de comunicare, de promovare și de lobby. UE ar trebui să încerce să implice asociațiile autorităților locale în programarea priorităților naționale și locale, precum și în procesul de punere în aplicare a programelor conexe finanțate de UE, în special a celor legate de descentralizare. În plus, UE ar trebui să faciliteze stabilirea de parteneriate între asociațiile autorităților locale din țările partenere și din UE. 4. CALEA DE URMAT: MODALITĂȚI DE SPRIJINIRE MAI EFICIENTE ȘI MAI FLEXIBILE UE ar trebui să își adapteze sprijinul la rolul, potențialul și nevoile în creștere ale autorităților locale și ale asociațiilor autorităților locale din țările partenere. Ar trebui să fie explorate modalități de finanțare inovatoare care să faciliteze accesul flexibil, transparent și eficient din punctul de vedere al costurilor la resursele locale. În contextul sprijinirii proceselor de descentralizare, printre acestea ar putea să se numere subvenții bazate pe performanțe pentru furnizarea de servicii locale, fondate pe rezultatele evaluărilor anuale ale performanțelor instituționale ale autorităților locale. De asemenea, UE ar trebui să sprijine inițiativele care permit cetățenilor să identifice, să dezbată și să stabilească priorități în ceea ce privește proiectele de cheltuieli publice (de exemplu, includerea în buget în mod participativ). UE utilizează operațiunile de sprijin bugetar, în special contractele de reformă sectorială, pentru a susține îmbunătățirea furnizării de servicii. Acestea ar putea fi descentralizate pentru a ajunge în condiții mai bune la populația sau la instituțiile vizate, de exemplu în domeniul sănătății, al educație, în sectorul apei, al salubrității, în agricultură sau în cadrul procesului de descentralizare în sine[13]. În cadrul procesului de concepere și de punere în aplicare a sprijinului bugetar, UE ar trebui să ia în considerare ambele niveluri de guvernanță, central și subnațional. Pe parcursul punerii în aplicare, UE ar trebui să sprijine sisteme care să monitorizeze în ce măsură este transferată finanțarea prin intermediul trezoreriei statului către nivelul cel mai adecvat al administrației locale. Acest lucru poate aduce un aport la îmbunătățirea transferurilor fiscale între diferitele niveluri de guvernanță, la consolidarea capacităților instituționale ale autorităților locale, precum și a procedurilor și a sistemelor din domenii precum planificarea și gestionarea financiară, contribuind, prin urmare, la calitatea furnizării de servicii. Mai mult, UE ar trebui să acorde o atenție deosebită coordonării politicilor, complementarității și coerenței dintre politicile naționale, subnaționale și sectoriale avute în vedere pentru acordarea de sprijin bugetar, precum și complementarității cu reformele de descentralizare și cu delegarea de competențe, semnalând eventualele preocupări în cadrul dialogurilor politice cu autoritățile centrale. UE ar trebui să continue să sprijine și să coordoneze cooperarea descentralizată și transfrontalieră între autoritățile locale din Europa și din țările partenere, pe baza unor parteneriate instituționale echitabile și pe termen lung. Cooperarea descentralizată între autoritățile locale din UE și omologii lor din țări terțe poate aduce o valoare adăugată punerii în aplicare a acțiunilor de dezvoltare, prin învățare permanentă inter pares, prin transferul de competențe și prin îmbunătățirea participării actorilor locali în spațiul public la nivel local. Recunoscând faptul că multe autorități locale din Europa au început să acționeze ca donatori, UE invită acești actori să își reunească expertiza pentru a se angaja în activități de cooperare mai sistematice, în vederea creșterii impactului acestei cooperări la nivel local, în conformitate cu principiile eficacității ajutorului și a dezvoltării. Comitetul Regiunilor, care pune la dispoziția autorităților locale europene un spațiu politic pentru schimbul de experiență și de bune practici, precum și pentru stabilirea de relații interregionale, ar putea juca un rol esențial în acest sens. De asemenea, autoritățile locale europene au și ele un rol important de jucat în promovarea Educației pentru dezvoltare și a acțiunilor de sensibilizare în materie (DEAR) în rândul cetățenilor. Sprijinul din amonte destinat reformelor din sectorul public ar trebui să fie coordonat cu sprijinul din aval, pentru a se consolida rolul autorităților locale în cadrul dialogului politic și în luarea de decizii la nivel național. De asemenea, UE ar trebui să asigure o flexibilitate suficientă pentru a susține inițiativele proprii ale autorităților locale și ale asociațiilor autorităților locale. Se propune punerea în aplicare a principiilor prezentate în această comunicare pentru a sprijini autoritățile locale din țările partenere și asociațiile acestora la nivel național, continental și internațional. UE ar trebui să se mobilizez în mod special pentru a acorda acestor actori mijloacele de acțiune necesare astfel încât să le permită să răspundă mai bine cerințelor cetățenilor și să redistribuie într-un mod mai echitabil beneficiile socioeconomice la nivel local. Aceste ambiții ar trebui să fie însoțite de promovarea unui mediu favorabil la nivel național și local și de eforturi care să vizeze consolidarea capacităților autorităților locale. La nivel internațional, UE ar trebui să continue să sprijine rolul pe care autoritățile locale și asociațiile autorităților locale îl joacă în sensibilizarea cu privire la aspecte de dezvoltare locală și urbană și în modelarea agendei internaționale de dezvoltare, cu accent pe interesele comunităților locale. În vederea definirii agendei de dezvoltare post-2015 și a pregătirii proiectului Habitat III, comunitatea internațională ar trebui să recunoască responsabilitățile diferitelor niveluri de guvernanță și soluțiile pe care acestea le-ar putea aduce în contextul abordării provocărilor mondiale și locale. [1] În prezenta comunicare, termenul „autorități locale” se referă la instituțiile publice cu personalitate juridică, care fac parte din structura de stat, sunt situate la un nivel inferior față de nivelul guvernului central și sunt responsabile față de cetățeni. Autoritățile locale sunt de obicei alcătuite dintr-un organ cu putere de deliberare sau de elaborare de politici (consiliu sau adunare) și dintr-un organ executiv (primarul sau un alt funcționar cu puteri executive), acestea fiind alese prin vot sau selecționate, în mod direct sau indirect, la nivel local. Termenul înglobează diferite niveluri de guvernanță, de exemplu comune, municipii, districte, ținuturi, provincii, regiuni etc. În acest context vast, prezenta comunicare se va concentra însă pe nivelul municipal, care reprezintă în general nivelul inferior de guvernanță din cadrul sistemului instituțional public, dar și cel mai apropiat de cetățeni. [2] În continuitatea comunicării Comisiei intitulate Autoritățile locale: actori în slujba dezvoltării [COM(2008) 626 final (8.10.2008)], URL: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0626:FIN:RO:PDF și a Cartei europene a cooperării pentru dezvoltare în sprijinirea guvernanței locale anexate, URL: https://webgate.ec.europa.eu/fpfis/mwikis/aidco/index.php/European_charter_on_development_cooperation_in_support_of_local_governance_paper_P65 și în complementaritate cu acestea. [3] URL: http://ec.europa.eu/europeaid/who/partners/civil-society/structured-dialogue_en.htm. [4] COM(2011) 637 final (13.10.2011). [5] COM(2011) 638 final (13.10.2011), COM(2011) 865 final (7.12.2011), COM(2012) 446 final (20.8.2012), COM(2012) 492 final (12.9.2012) și concluziile Consiliului (15.10.2012), COM(2012) 586 final (3.10.2012), JOIN(2012) 27 final (3.10.2012), COM(2013) 92 (27.2.2013). [6] URL: www.aideffectiveness.org/busanhlf4/images/stories/hlf4/OUTCOME_DOCUMENT_-_FINAL_EN.pdf [7] „UE consideră că organizațiile societății civile cuprind toate structurile nestatale, nonprofit (inclusiv organizațiile care își desfășoară activitatea la nivelul comunităților, organizațiile neguvernamentale, organizațiile religioase, fundațiile, instituțiile de cercetare, organizațiile sindicale, organizațiile femeilor, cooperativele, asociațiile profesionale și de afaceri, precum și mass-media) în cadrul cărora oamenii se organizează pentru a urmări obiective și idealuri comune”, COM(2012) 492 final, URL: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2012:0492:FIN:RO:PDF. [8] Guvernanța se referă la regulile, procesele și comportamentele prin intermediul cărora sunt organizate interesele, sunt gestionate resursele și este exercitată puterea în cadrul societății de către instituțiile însărcinate cu afacerile publice și prin care se permite participarea tuturor actorilor relevanți [COM(2003) 615 final (20.10.2003)]. [9] De exemplu, dispoziții instituționale, separarea puterilor, sisteme electorale și de partide politice, politici adecvate de descentralizare, sisteme fiscale de transfer între diferitele niveluri de guvernanță, respectarea statului de drept. [10] Organizațiile societății civile de la nivel local pot juca un rol important în responsabilizarea politicienilor și a funcționarilor locali cu privire la furnizarea de servicii publice la nivel local în mod eficient și adaptat. În plus, interacțiunea dintre autoritățile locale și organizațiile societății civile contribuie la crearea unui sistem politic local în care au loc procesele politice și de dezvoltare. [11] Conform principiului subsidiarității, responsabilitățile publice, funcțiile de reglementare și de gestionare a cheltuielilor sunt transferate către nivelul instituțional sau social inferior, cel mai apropiat de cetățeni, care este capabil și abilitat să le îndeplinească. [12] Termenul „asociații ale autorităților locale” se referă la organizații umbrelă bazate pe afiliere și pe reprezentativitate la nivel subnațional, național, subcontinental, continental și internațional. Acestea pot fi organizate ca entități autonome, în conformitate cu legislația în vigoare în țara în care sunt înregistrate. Asociațiile autorităților locale pot fi alcătuite dintr-un organ reprezentativ ales de către membrii autorităților locale și dintr-un secretariat permanent. [13] Orientările EuropeAid privind sprijinul bugetar (2012), URL: http://ec.europa.eu/europeaid/how/delivering-aid/budget-support/documents/bs_guidelines-part_ii-programming,design_management_en.pdf .