Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Autonomia strategică, securitatea alimentară și durabilitatea”

(aviz din proprie inițiativă)

(2022/C 105/09)

Raportor:

domnul Klaas Johan OSINGA

Decizia Adunării Plenare 25.3.2021 Temei juridic Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură Aviz din proprie inițiativă Secțiunea competentă Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului Data adoptării în secțiune 4.10.2021 Data adoptării în sesiunea plenară 20.10.2021 Sesiunea plenară nr. 564 Rezultatul votului (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) 128/0/1

1. Concluzii și recomandări

1.1. CESE propune o definiție a autonomiei strategice deschise aplicate sistemelor alimentare bazată pe producția de alimente, forța de muncă și comerțul echitabil, având ca obiectiv general garantarea securității alimentare și a sustenabilității pentru toți cetățenii UE prin lanțuri de aprovizionare cu alimente echitabile, sănătoase, sustenabile și reziliente.

1.2. În special, sistemele alimentare din UE ar trebui să fie mai diversificate; forța de muncă din sectorul agricol ar trebui consolidată, în special prin atragerea tinerilor și garantarea unor condiții de muncă și remunerare decente; politicile comerciale ar trebui aliniate cu normele UE în materie de sustenabilitate alimentară și competitivitate ( 1 )

1.3. Autonomia strategică deschisă și sustenabilitatea sistemelor alimentare sunt garantate optim prin dezvoltarea unui set de instrumente care include măsuri de gestionare a riscurilor pentru a ajuta lanțurile de aprovizionare cu alimente să facă față situațiilor extreme și autoritățile naționale și ale UE să ia măsuri imediat.

1.4. Evenimentele recente cauzate de pandemia de COVID-19, de condițiile meteorologice extreme ca urmare a perturbării climei și de atacurile cibernetice demonstrează necesitatea de a îmbunătăți reziliența și sustenabilitatea sistemelor alimentare. În cadrul strategiei „De la fermă la consumator” (F2F), Comisia Europeană (CE) elaborează un plan de urgență al UE în materie de aprovizionare cu alimente și securitate alimentară și un mecanism aferent de răspuns la situațiile de criză alimentară ( 2 ) . Aceasta ar urma să contribuie la sporirea conștientizării riscurilor și ar include identificarea, evaluarea, cartografierea și monitorizarea principalelor riscuri, prin supunerea la teste de rezistență a sistemelor critice, atât la nivelul UE, cât și al statelor membre, determinând introducerea unor măsuri care vor rezolva problemele întâlnite;

1.5. UE are nevoie de un sistem de prevenire a situațiilor în care, din cauza interdependențelor, evenimente precum penele de electricitate și de rețea sau atacurile cibernetice devin incontrolabile. Câteva exemple: un oraș care trebuie să se izoleze timp de mai multe săptămâni, o pană de electricitate care durează mai multe zile, o companie alimentară sau un comerciant cu amănuntul care este ținta unui atac cibernetic.

1.6. Pentru a îmbunătăți mecanismele de adaptare, este necesar să se dezvolte sistemele alimentare existente, diversificându-le totodată, inclusiv modelele de afaceri pentru magazinele agricole, agricultura urbană, agricultura verticală și abordarea bazată pe producția locală destinată nevoilor locale, în general, ceea ce înseamnă punerea în aplicare mai extinsă a rezultatelor cercetării și inovării de către fermieri și cultivatori, astfel contribuindu-se la reducerea la minimum a riscului de „deșerturi alimentare” și de specializare a producției ( 3 ) . În același timp, trebuie consolidate avantajele unui sistem eficient de distribuție de la ferme la punctele de prelucrare și la piețe.

1.7. Pentru a garanta producția pe termen lung de alimente suficiente și sănătoase și mijloace de subzistență viabile, este important ca resursele naturale să fie utilizate în mod sustenabil, conservând solul și resursele de apă, combătând schimbările climatice și declinul biodiversității și protejând bunăstarea animalelor. UE ar trebui, de asemenea, să consolideze producția locală și regională, pentru a combina o producție și o prelucrare a alimentelor bine echilibrate cu o amprentă a alimentelor cu emisii reduse de dioxid de carbon.

1.8. PAC joacă un rol vital pe plan economic, social și ecologic. Ea ar trebui să stabilizeze piețele în timpul crizelor, oferind în același timp o plasă de siguranță pentru fermieri și procesatori și protejând mediul, forța de muncă, clima și bunăstarea animalelor. PAC joacă un rol în menținerea capacității strategice de producție, a siguranței și suficienței alimentare.

1.9. Fermele, terenurile agricole fertile și apele sunt active strategice și trebuie protejate până la un anumit nivel în întreaga UE: ele constituie piatra unghiulară a autonomiei noastre strategice deschise în domeniul alimentar.

1.10. CESE își reiterează recomandarea de a explora opțiunea unui consiliu european pentru politica alimentară pe mai multe niveluri și care să includă mai multe părți interesate ( 4 ) . În contextul autonomiei strategice deschise, un astfel de consiliu ar putea juca, printre altele, un rol de monitorizare și ar putea contribui la evaluarea și anticiparea riscurilor în cadrul lanțului de aprovizionare cu alimente.

1.11. UE trebuie să garanteze că frontierele rămân deschise în siguranță și că se mențin forța de muncă și logistica necesare producției și distribuției de alimente („culoarele verzi”), atât în interiorul UE, cât și spre țări terțe. În acest scop, este nevoie de un mecanism solid de coordonare între statele membre, CE și țările terțe.

2. Introducere

2.1. Prezentul aviz din proprie inițiativă urmărește să exploreze conceptul de „autonomie strategică deschisă” pentru Europa în ceea ce privește securitatea alimentară și sustenabilitatea pe viitor, și să ofere puncte de vedere și recomandări politice orientate spre viitor ale societății civile. În special, avizul reprezintă un „document de reflecție” cu privire la aspecte care rezultă în urma unor evenimente recente precum pandemia de COVID-19, fenomenele meteorologice extreme, atacurile cibernetice și tensiunile politice/sociale.

2.2. „Autonomia strategică deschisă” trebuie privită ca o oportunitate pentru UE de a asigura securitatea aprovizionării sale cu alimente și de a institui standarde înalte de sustenabilitate alimentară, în special în contextul Pactului verde european și al obiectivelor de dezvoltare durabilă ale ONU. Provocarea europeană în materie de sustenabilitate alimentară trebuie abordată atât pe plan intern, cât și extern, iar avizul va analiza, de asemenea, posibilele modalități de a proteja și de a îmbunătăți disponibilitatea produselor alimentare sustenabile pentru toți cetățenii europeni, în special în perioade de criză.

2.3. Avizul se bazează pe o serie de propuneri și idei concrete deja prezentate de CESE în activitatea sa anterioară ( 5 ) . Aceste propuneri pot fi rezumate după cum urmează: — promovarea unei politici alimentare cuprinzătoare în UE, cu scopul de a încuraja regimurile alimentare sănătoase care au la bază sisteme alimentare sustenabile, de a corela agricultura cu nutriția și serviciile ecosistemice și de a asigura lanțuri de aprovizionare care protejează sănătatea publică pentru toate categoriile societății europene. O astfel de politică, reflectată în prezent în strategia „De la fermă la consumator” a Comisiei, ar trebui să îmbunătățească coerența între domeniile de politică legate de alimentație, să restabilească valoarea alimentelor și să promoveze trecerea pe termen lung de la productivismul și consumerismul alimentar la „cetățenia alimentară”; — consolidarea potențialului lanțurilor scurte de aprovizionare cu alimente, al agroecologiei și al sistemelor de calitate a produselor; — asigurarea unor prețuri echitabile și interzicerea practicilor comerciale neloiale; — includerea în toate viitoarele acorduri comerciale ale UE a strategiei „De la fermă la consumator” și a strategiei privind biodiversitatea, propuse în cadrul Pactului verde european, ca standarde globale de sustenabilitate; — garantarea implicării și participării structurate a societății civile și a tuturor părților interesate de-a lungul lanțului de aprovizionare cu alimente, inclusiv prin intermediul unui consiliu european pentru politica alimentară.

2.4. În cele din urmă, avizul din proprie inițiativă își propune să ofere informații valoroase pentru lucrările în curs privind strategia „De la fermă la consumator” din cadrul Pactului verde european, PAC, revizuirea politicii comerciale și Agenda analizei prospective strategice, aducând securitatea alimentară și sustenabilitatea UE în centrul analizei.

2.5. În septembrie 2021, ONU a organizat un summit privind sistemele alimentare, menit să ajute țările să realizeze cele 17 ODD, în special ODD 2 – Fără foamete. CESE a prezentat o contribuție la această dezbatere ( 6 )

3. Autonomia strategică deschisă: componentele sale esențiale pentru sistemul alimentar

3.1. Potrivit CE, „autonomia strategică deschisă” reprezintă capacitatea UE de a face propriile alegeri și de a modela lumea din jurul său prin spirit de conducere și implicare, reflectând interesele și valorile sale strategice. Aceasta îi permite UE să fie mai puternică, atât din punct de vedere economic, cât și geopolitic, prin faptul că ( 7 ) — este deschisă față de comerțul și investițiile care ajută economia UE să se redreseze în urma crizelor și să rămână competitivă și conectată la nivel mondial; — este sustenabilă și responsabilă, asumându-și rolul de lider la nivel internațional pentru a modela o lume mai ecologică și mai echitabilă, consolidând alianțele existente și colaborând cu numeroși parteneri; — este capabilă să ia poziție împotriva practicilor neloiale și coercitive și este gata să își exercite drepturile, favorizând în același timp cooperarea internațională în vederea soluționării problemelor globale.

3.2. „Autonomia strategică deschisă” trebuie să fie mai bine definită în ceea ce privește sistemele alimentare. CESE dorește să contribuie la reflecția cu privire la modul în care UE poate fi mai bine pregătită pentru crizele viitoare. Acest aspect ar trebui să facă parte din planul de redresare al UE, de exemplu prin utilizarea fondurilor „Next Generation EU”.

3.3. CESE sugerează o definiție a autonomiei strategice deschise bazată pe producția de alimente, forța de muncă și comerțul echitabil, având ca obiectiv general garantarea securității alimentare și a sustenabilității pentru cetățenii UE prin lanțuri de aprovizionare cu alimente echitabile, sustenabile și reziliente.

3.4. Producția de alimente

3.4.1. Securitatea alimentară ar trebui abordată din perspectivă internațională, națională și locală. 55 % din populația lumii trăiește în orașe, unde se produc puține alimente proaspete – așa-numitele „deșerturi alimentare”. ONU preconizează că acest procent va crește până la 68 % până în 2050. Previziunile arată că urbanizarea, combinată cu creșterea globală a populației mondiale, ar putea adăuga încă 2,5 miliarde de persoane la populația din zonele urbane până în 2050 ( 8 ) . Se preconizează că nivelul de urbanizare din Europa va crește la aproximativ 83,7 % în 2050 ( 9 )

3.4.2. În cadrul pieței interne a Uniunii Europene, alimentele sunt transportate zilnic în cea mai mare parte din zonele rurale și de la punctele de prelucrare către supermarketurile din zonele urbane. Cu toate acestea, magazinele exploatațiilor agricole locale și magazinele online s-au bucurat de o popularitate sporită în rândul consumatorilor în timpul măsurilor de izolare din 2020/2021.

3.4.3. Dezvoltarea lanțurilor scurte de aprovizionare contribuie la reziliența Europei. Canalele locale ar trebui să corespundă nevoilor populației și caracteristicilor specifice ale teritoriilor și condițiilor climatice. Capacitățile de prelucrare ar trebui dezvoltate mai mult la nivel local.

3.4.4. Diversificarea producției va ajuta, de asemenea, la sporirea rezilienței UE. În strategia „De la fermă la consumator” este prevăzută creșterea suprafețelor de teren agricol dedicat agriculturii ecologice, iar grădinile partajate, agricultura urbană și cea verticală ( 10 ) sunt opțiuni viabile de reducere a distanțelor de transport al alimentelor și devin din ce în ce mai populare. Aceste inițiative ar trebui să fie interconectate cu alte activități locale și regionale de producție și prelucrare a alimentelor, pentru a constitui o plasă de siguranță.

3.4.5. Cartografierea vulnerabilităților ar trebui să ocupe un loc prioritar pe agenda UE. Statele membre și CE ar trebui să coopereze pentru a identifica lacunele, a reduce risipa de alimente, a elabora scenarii și a coordona formarea și comunicarea specifice.

3.4.6. Gestionarea inteligentă a stocurilor de alimente ar trebui să facă parte din autonomia strategică deschisă a UE în domeniul alimentar și să includă rotația regulată a stocurilor strategice, evitând, în același timp, speculațiile comercianților (inclusiv achiziția de materii prime și alimente sub prețurile de cost) ( 11 ) , și reacțiile puternice ale piețelor prin garantarea transparenței acestora.

3.5. Forța de muncă

3.5.1. Nu există suficienți tineri formați și dispuși să lucreze în agricultură. În 2016, pentru fiecare fermier din UE cu vârsta sub de 35 de ani, existau mai mult de șase fermieri în vârstă de peste 65 de ani ( 12 )

3.5.2. În plus, fermierii continuă să absoarbă o parte disproporționată din daunele și pierderile provocate de dezastre. Frecvența și intensitatea tot mai mari ale acestora, împreună cu natura sistemică a riscurilor, tulbură viețile oamenilor, au efecte devastatoare asupra mijloacelor lor de subzistență și pun în pericol întregul nostru sistem alimentar.

3.5.3. Este esențial să se sporească forța de muncă agricolă în Europa, să se protejeze activitatea agricolă și terenurile agricole fertile și să se asigure sisteme adecvate de cunoștințe și de inovare în agricultură (AKIS). Tinerii și femeile trebuie încurajați să lucreze în agricultură și motivați să rămână la ferme timp de mai mulți ani.

3.5.4. Asigurarea unor condiții de muncă decente pentru lucrătorii agricoli din UE și din afara UE în agricultură și în sectorul alimentar și la toate nivelurile lanțului de aprovizionare este o condiție prealabilă pentru punerea în aplicare a unui sistem alimentar sustenabil și rezilient. Ar trebui să se acorde finanțare adecvată, salarii echitabile și mai mari, prețuri corecte, subvenții pentru adaptarea la schimbările climatice și drepturi pentru lucrătorii sezonieri.

3.5.5. O politică alimentară cuprinzătoare a UE ar trebui, din punctul de vedere al CESE, să asigure sustenabilitatea economică, ecologică și socio-culturală. Este, prin urmare, imperativ să se garanteze că strategia „De la fermă la consumator” remodelează în mod fundamental dinamica lanțului de aprovizionare și îmbunătățește în mod durabil veniturile și mijloacele de trai ale fermierilor ( 13 ) . Se pune întrebarea dacă această schimbare fundamentală necesară va avea loc în lipsa stimulentelor politice și economice adecvate.

3.6. Comerțul

3.6.1. În 2020, exporturile de produse agroalimentare din UE-27 au fost evaluate la 184,3 miliarde EUR, ceea ce reprezintă o creștere de 1,4 % față de 2019, în timp ce importurile, evaluate la 122,2 miliarde EUR, au fost cu 0,5 % mai mari decât în anul precedent. Excedentul comercial agroalimentar în 2020 a fost de 62 de miliarde EUR, în creștere cu 3 % față de 2019 ( 14 ) . Potrivit JRC, fiecare 1 miliard EUR de produse agroalimentare exportate creează, în medie, 20 000 de locuri de muncă, dintre care 13 700 în sectorul primar. În același timp, agricultura a reprezentat aproximativ 4,2 % din totalul locurilor de muncă din UE în 2016 ( 15 )

3.6.2. Regatul Unit, SUA, China, Elveția și Japonia au fost cele mai mari piețe agroalimentare ale UE, absorbind peste 52 % din volumul total al exporturilor. Printre cele mai mari surse de importuri agroalimentare ale UE în 2020 s-au numărat Regatul Unit, Brazilia, SUA, Ucraina și China.

3.6.3. UE joacă un rol major în comerțul mondial cu produse agroalimentare și este esențial ca politicile sale comerciale să fie aliniate la obiectivele sale de sustenabilitate. Într-un aviz anterior ( 16 ) , CESE a propus ca toate acordurile comerciale viitoare ale UE să includă strategia „De la fermă la consumator” și strategia privind biodiversitatea din cadrul Pactului verde european ca standarde globale de sustenabilitate. Comitetul a recunoscut importanța și valoarea comerțului întemeiat pe norme și reglementări care se desfășoară în condiții de concurență echitabile și contribuția majoră a acestuia la redresarea economică după pandemia de COVID-19.

3.6.4. Pentru a reduce dependența de factorii de producție agricolă, UE ar trebui să sprijine practicile cu consum redus de factori de producție, în special combustibili fosili și pesticide, și să încurajeze propriile capacități de producție.

3.6.5. Sunt necesare sisteme inovatoare pentru protejarea și consolidarea bazei de resurse naturale, încurajând în același timp producția eficientă ( 17 ) . Noile tehnologii, roboții și vaccinurile reprezintă active importante care trebuie dezvoltate.

4. Gestionarea riscurilor și scenariul testelor de rezistență

4.1. Potrivit FAO, umanitatea și securitatea noastră alimentară se confruntă cu o serie de amenințări noi și fără precedent, de exemplu, fenomene meteorologice extreme cauzate de perturbări ale climei, boli și pandemii. Agricultura se confruntă cu o serie de riscuri care, într-o lume hiperconectată, interacționează unele cu altele ( 18 )

4.2. FAO constată în raportul său că, în cursul perioadei 2020/21, prețurile la alimente au crescut la cel mai înalt nivel înregistrat din 2011 până în prezent ( 19 ) . O constatare frecventă este că volatilitatea prețurilor este determinată, parțial, de speculații. ONU și OCDE constată că, în 2020, între 720 și 811 milioane de persoane s-au aflat în situație de foamete. Aproape una din trei persoane din lume (2,37 miliarde) nu a avut acces la alimente adecvate în 2020, ceea ce reprezintă o creștere de 320 de milioane de persoane într-un an ( 20 )

4.3. Pandemia de COVID-19 demonstrează că securitatea alimentară nu trebuie considerată de la sine înțeleasă, nici măcar în Europa. Toți actorii și toate activitățile de-a lungul lanțului alimentar sunt hiperconectate. În timpul pandemiei, țările au introdus restricții comerciale. Chiar și în interiorul UE, statele membre au luat măsuri unilaterale de închidere a frontierelor, care au îngreunat transportul alimentelor și al lucrătorilor sezonieri. Datorită capacității de adaptare rapidă a fermierilor și a partenerilor din lanțul alimentar, producția, prelucrarea și distribuția au continuat să funcționeze. De asemenea, Comisia a luat măsuri pentru a menține funcționarea pieței interne. Cu toate acestea, mulți antreprenori au fost afectați din punct de vedere economic de criză, deoarece călătoriile, turismul și serviciile de alimentație au fost oprite.

4.4. ransomware , conduc la crize reale, deoarece, în prezent, atât de multe operațiuni au loc online („internetul obiectelor”). Agenția de presă AP a relatat că suma medie plătită infractorilor cibernetici a crescut cu 311 % în 2020, ajungând la 310 000 USD. În medie, victimele au recâștigat accesul la datele proprii numai după 21 de zile Atacurile cibernetice, cum ar fi atacurile de tip, conduc la crize reale, deoarece, în prezent, atât de multe operațiuni au loc online („internetul obiectelor”). Agenția de presă AP a relatat că suma medie plătită infractorilor cibernetici a crescut cu 311 % în 2020, ajungând la 310 000 USD. În medie, victimele au recâștigat accesul la datele proprii numai după 21 de zile ( 21 )

4.5. ransomware asupra furnizorului de software Kaseya din SUA În aprilie 2021, cel mai mare lanț de supermarketuri neerlandez (Albert Heijn) a rămas neaprovizionat cu unele produse din categoria brânzeturilor timp de mai multe zile din cauza unui atac cibernetic asupra unui distribuitor important ( 22 ) . Recent, cel mai mare ambalator de carne din lume, JBS, a fost victima unui atac, ceea ce a intensificat preocupările în materie de securitate în SUA cu privire la aprovizionarea cu alimente la nivel național ( 23 ) . Se pare că multe atacuri cibernetice rămân neraportate de întreprinderi pentru a evita reacțiile pe piață, cum ar fi crearea de stocuri și creșterea accelerată a prețurilor. De asemenea, unele întreprinderi au suferit impacturi semnificative, chiar dacă nu au reprezentat ținta directă a atacurilor cibernetice. Un exemplu îl constituie închiderea, în iulie 2021, a mai multor sute de magazine din Grupul cooperativ din Suedia, în urma atacului de tipasupra furnizorului de software Kaseya din SUA ( 24 )

4.6. Îngrijorări la fel de mari a suscitat blocajul canalului Suez de către o navă portcontainer de 200 000 de tone la începutul lunii aprilie 2021. Astfel de incidente scot la lumină vulnerabilitatea lanțurilor de aprovizionare globale. Dacă aceste lanțuri sunt perturbate și numai timp de câteva zile, este nevoie de mult timp pentru a recupera întârzierea, ceea ce poate duce la creșteri ale prețurilor pentru consumatori și întreprinderi.

4.7. Raportul de analiză prospectivă strategică din 2021 , care se axează pe autonomia strategică deschisă În septembrie, CE a publicat, care se axează pe autonomia strategică deschisă ( 25 ) . Comisia consideră că „garantarea unor sisteme alimentare durabile și reziliente” este unul dintre domeniile-cheie strategice pentru consolidarea poziției de lider mondial a UE. În acest sens, este menționată necesitatea de a investi în inovare pentru a proteja sistemele alimentare reziliente și durabile ( 26 )

4.8. În plus, un document tehnic recent elaborat de Centrul Comun de Cercetare ilustrează contextul în care se înscriu tablourile de bord privind reziliența prezentate în Raportul de prospectivă strategică din 2020 al CE ( 27 ) . El include indicatori de vulnerabilitate referitori la accesul la serviciile locale și la dependența de importurile de alimente, și dovedește importanța geopolitică a alimentelor. Un tablou de bord contribuie la cartografierea vulnerabilității și la elaborarea unor teste de rezistență specifice. Totuși, aceasta este o abordare cu caracter general, deoarece nu există niciun indicator, iar tablourile de bord privind reziliența sunt în prezent în curs de revizuire.

4.9. Este necesar ca lanțurile de aprovizionare să treacă de la o abordare de tipul „exact la timp” la una de tipul „pentru orice eventualitate”. Dependența de furnizorii monopoliști pentru anumite bunuri poate fi folosită ca factor de influență de unele guverne ostile. Același lucru este valabil și în cazul aprovizionării cu factori de producție a fermierilor și a întreprinderilor din sectorul prelucrării alimentelor. Prin urmare, CESE solicită ca disponibilitatea alimentelor în UE să facă obiectul unei examinări din punctul de vedere al securității. Acest exercițiu ar trebui realizat prin studii bazate pe scenarii .

4.10. Ar trebui utilizate teste de rezistență care să indice vulnerabilitățile. De exemplu: Care sunt posibilele consecințe ale defectării rețelei locale/regionale/naționale de energie și telecomunicații timp de mai multe zile? Acesta este considerat în general ca fiind unul dintre cele mai mari riscuri legate de infrastructura critică a oricărei națiuni, inclusiv din punctul de vedere al aprovizionării cu alimente. Un impact direct asupra aprovizionării cu alimente au, printre altele: lipsa de electricitate, lipsa de aprovizionare cu apă și gaze; lipsa capacității de refrigerare și de congelare; lipsa facilităților de preparare, coacere și procesare/fabricare; lipsa căldurii și iluminatului; imposibilitatea de a asigura igiena alimentară de bază, precum și imposibilitatea de a obține carburant pentru vehiculele de distribuție și pentru alte utilizări în lanțul de aprovizionare. Însă și impacturile indirecte ale unei astfel de situații, datorate faptului că sunt afectate alte infrastructuri critice, pot avea consecințe semnificative. O absență prelungită a telecomunicațiilor și a transmisiunilor de date ar reprezenta provocări grave și imediate pentru modul în care întreprinderile comunică pe plan intern și cu agențiile guvernamentale, furnizorii, clienții și consumatorii pentru a facilita difuzarea de informații vitale și pentru a efectua comenzi și plăți, inclusiv prin intermediul sistemelor de legături bancare.

4.11. CESE recomandă o analiză mai profundă a acestui scenariu.

5. Recomandări privind etapele următoare

5.1. Conceptul de autonomie strategică deschisă oferă oportunități, dar prezintă și riscuri. Prosperitatea UE depinde inclusiv de comerțul mondial și, prin urmare, de norme clare privind comerțul și de luarea de măsuri adecvate.

5.2. Atunci când produsele alimentare devin sau se pare că devin greu de găsit, se poate produce un val de panică a cumpărătorilor, iar interesul consumatorilor de a lua în considerare clima, biodiversitatea sau bunăstarea animalelor poate să dispară. Prin urmare, Europa poate deveni mai ecologică numai dacă va deveni mai rezilientă.

5.3. Pandemia de COVID-19 a demonstrat că, atunci când lanțurile de aprovizionare sunt perturbate pentru o perioadă mai lungă de timp, se produc efecte de blocaj în întreaga economie. Este posibil să fie nevoie de mai mulți ani pentru a reveni la normal.

5.4. Autonomia strategică deschisă în domeniul alimentar nu poate exista fără o politică comercială deschisă și echitabilă. Uniunea Europeană nu poate reveni la politicile protecționiste, deoarece acest lucru ar crea noi vulnerabilități și ar putea cauza prejudicii majore ( 28 ) . Un exemplu: UE furnizează cereale Africii de Nord și Orientului Mijlociu. Adesea, lanțurile internaționale de aprovizionare sunt mai eficiente, mai diversificate și, prin urmare, mai capabile să se adapteze rapid la șocuri noi decât cele locale.

5.5. UE ar trebui să evalueze în care cazuri și pentru ce produse autonomia este o abordare valoroasă. Consumatorii și publicul larg ar trebui să fie mai bine informați cu privire la modul de funcționare a acestora.

5.6. UE, împreună cu ONU și cu partenerii săi comerciali, trebuie să abordeze cauzele profunde ale insecurității alimentare și să contribuie la transformarea atât de necesară a sistemului alimentar, astfel încât agricultura să devină mai rezilientă la șocuri. Guvernele trebuie să joace un rol în sprijinirea lanțurilor de aprovizionare astfel încât acestea să devină mai durabile, mai solide și mai sigure.

5.7. Într-un document neoficial comun recent, Franța și Țările de Jos au solicitat condiții comerciale mai stricte în UE, inclusiv un plan de conduită responsabilă în afaceri la nivelul UE. Acest lucru ar trebui să asigure o politică coerentă și armonizată, menținând, în același timp, condiții de concurență echitabile pentru piața internă a UE. Un plan de acțiune al UE privind conduita responsabilă în afaceri ar trebui să fie strategia globală pentru abordarea UE în ceea ce privește promovarea comerțului echitabil și a producției responsabile, precum și gestionarea lanțurilor de aprovizionare.

5.8. Spania și Țările de Jos au elaborat recent un document neoficial comun privind urmărirea autonomiei strategice, menținând în același timp o economie deschisă. Unul dintre aspectele menționate în acest document a fost că „autonomia strategică deschisă” ar trebui să constituie una dintre chestiunile dezbătute în cadrul Conferinței privind viitorul Europei .

5.9. Discuția la nivelul UE privind obligația de diligență ( 29 ) și codul de conduită din cadrul strategiei „De la fermă la consumator” (F2F) ( 30 ) sunt, de asemenea, relevante în acest context. În acest sens, întreprinderile și organizațiile din sectorul agroalimentar au acum posibilitatea de a semna codul de conduită pentru practicile comerciale și de marketing responsabile lansat de CE ca parte a strategiei F2F ( 31 )

Bruxelles, 20 octombrie 2021. Președintele Comitetului Economic și Social European Christa SCHWENG

(1) Pentru ca politica alimentară europeană să fie cu adevărat relevantă pentru consumatorii europeni, este esențial ca alimentele produse în mod durabil în UE să fie competitive. Aceasta înseamnă că, pe de o parte, sectorul agroalimentar european este în măsură să livreze consumatorilor nu numai alimente la prețuri care acoperă costurile suplimentare pentru îndeplinirea unor criterii precum durabilitatea, bunăstarea animalelor, securitatea alimentară și nutriția, ci și un venit echitabil al fermierilor, și, pe de altă parte, își menține poziția pe piață ca opțiune preferată de marea majoritate a consumatorilor (JO C 129, 11.4.2018, p. 18; JO C 429, 11.12.2020, p. 268).

(2) Plan de urgență, CE.

(3) COVID-19 și fenomenele alimentare, FAO.

(4) JO C 129, 11.4.2018, p. 18 și JO C 429, 11.12.2020, p. 268.

(5) Printre altele: JO C 129, 11.4.2018, p. 18, JO C 190, 5.6.2019, p. 9, JO C 429, 11.12.2020, p. 268, JO C 429, 11.12.2020, p. 66, JO C 440, 6.12.2018, p. 165, avizul CESE pe tema „Către un lanț echitabil de aprovizionare cu alimente”, NAT/823 (JO C 517, 22.12.2021, p. 38).

(6) Contribuție la Summitul ONU din 2021 privind sistemele alimentare, CESE.

(7) Revizuirea politicii comerciale, CE.

(8) Se estimează că 68 % din populația lumii va locui în zone urbane până în 2050, ONU.

(9) Urbanizarea în Europa, CE; UN World Urbanisation Prospects 2018.

(10) Agricultura verticală, WUR.

(11) Avizul CESE pe tema „Către un lanț echitabil de aprovizionare cu alimente”, NAT/823 (JO C 517, 22.12.2021, p. 38).

(12) PAC – Schimbări structurale și reînnoirea generațiilor, CE.

(13) JO C 429, 11.12.2020, p. 268.

(14) 2020 – Un an de stabilitate pentru comerțul agroalimentar al UE, CE.

(15) Fermierii și forța de muncă din agricultură – statistici, Eurostat.

(16) JO C 429, 11.12.2020, p. 66.

(17) Viitorul sectorului alimentar și al agriculturii, FAO.

(18) Impactul dezastrelor și al crizelor asupra agriculturii și securității alimentare: 2021, FAO.

(19) Indicele FAO al prețurilor la alimente, FAO.

(20) Situația securității alimentare și a nutriției în lume în 2021, Programul alimentar mondial.

(21) Cyber attack on US pipeline is linked to criminal gang (Atacul cibernetic asupra conductei americane este legat de o organizație criminală), AP News.

(22) Kaasschaarste bij Albert Heijn na hack leverancier (Penurie de brânză la Albert Heijn în urma unui atac cibernetic asupra unui furnizor), de Volkskrant.

(23) Hacking American beef: the relentless rise of ransomware (Atacurile hackerilor asupra sectorului cărnii de vită: creșterea vertiginoasă a atacurilor de tip ransomware), Financial Times.

(24) NCSC statement on Kaseya incident (Declarația NCSC privind incidentul de la Kaseya), NCSC.

(25) Raportul anual de prospectivă strategică 2021, CE.

(26) Modelarea și asigurarea autonomiei strategice deschise a UE până în 2040 și ulterior, JRC.

(27) Tablourile de bord privind reziliența, CE.

(28) Toate acordurile comerciale viitoare ale UE ar trebui să includă, de asemenea, strategia „De la fermă la consumator” (F2F) și strategia privind biodiversitatea, din cadrul Pactului verde, ca standarde globale de durabilitate (JO C 429, 11.12.2020, p. 66).

(29) Towards a mandatory EU system of due diligence for supply chains (Către un sistem obligatoriu de diligență al UE pentru lanțurile de aprovizionare), Euractiv

(30) Cod de conduită pentru practicile comerciale și de marketing responsabile, CE.

(31) Avizul CESE pe tema: Alinierea strategiilor și activităților întreprinderilor din sectorul alimentar la obiectivele de dezvoltare durabilă pentru o redresare durabilă în urma pandemiei de COVID-19 (încă nepublicat în Jurnalul Oficial).