[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 3.12.2008

COM(2008) 823 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

Parteneriatul estic

{SEC(2008) 2974}

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

Parteneriatul estic

1. UN CONTEXT ÎN SCHIMBARE

Uniunea Europeană are un interes vital în asigurarea stabilității, îmbunătățirii guvernanței și dezvoltării economice la frontierele sale răsăritene. În același timp, toți partenerii noștri din Europa de Est și din Caucazul de Sud încearcă să își intensifice relațiile cu UE. Politica Uniunii față de acești parteneri trebuie să fie proactivă și neechivocă: UE va acorda un sprijin ferm acestor parteneri în eforturile lor de a se apropia de UE și le va oferi toată asistența necesară pentru reformele care se impun în acest sens, prin integrarea unei dimensiuni răsăritene specifice în cadrul politicii europene de vecinătate (PEV)[1].

În ultimii 15 ani, s-au produs schimbări radicale la frontierele răsăritene ale UE. De la încheierea acordurilor de parteneriat și de cooperare între Uniunea Europeană și partenerii răsăriteni[2], extinderile succesive au sporit apropierea geografică, în timp ce reformele sprijinite de PEV au dus la apropierea politică și economică a acestor țări de UE. UE are o responsabilitate din ce în ce mai mare față de partenerii săi pentru a-i ajuta să depășească provocările economice și politice cu care se confruntă și pentru a sprijini aspirațiile lor de a stabili legături mai strânse. Este timpul pentru o schimbare radicală în relațiile cu acești parteneri, fără a aduce atingere aspirațiilor fiecărei țări în ceea ce privește relațiile sale viitoare cu UE.

Consiliul European din 19-20 iunie 2008 a invitat Comisia să pregătească o propunere pentru un „Parteneriat estic”, punând accentul pe necesitatea unei abordări diferențiate, care să respecte caracterul PEV de cadru politic unic și coerent. Consiliul European extraordinar de la 1 septembrie 2008 a solicitat accelerarea ritmului acestor activități, pentru a răspunde necesității de a demonstra mai clar angajamentul UE în urma conflictului din Georgia și a repercusiunilor mai generale ale acestuia.

2. UN PARTENERIAT MAI AMBIțIOS

Prezenta comunicare formulează propuneri pentru un parteneriat estic. Parteneriatul estic ar trebui să transmită un mesaj politic durabil de solidaritate din partea UE și să ofere un sprijin suplimentar concret pentru reformele în sensul democrației și economiei de piață ale acestor țări și pentru consolidarea suveranității statale și a integrității teritoriale ale acestora. Acest lucru favorizează stabilitatea, securitatea și prosperitatea în UE, în țările partenere și pe întregul continent. Parteneriatul estic se va derula în paralel cu parteneriatul strategic al UE cu Rusia.

PEV a reușit deja să dezvolte relații mai strânse între UE și vecinii săi. Parteneriatul estic ar trebui să meargă mai departe. Acesta ar trebui să aibă drept principiu director acordarea unui sprijin cât mai important, ținând seama de realitățile politice și economice, precum și de stadiul reformelor în țara parteneră vizată, și aducând beneficii concrete cetățenilor fiecărei țări. O componentă esențială a Parteneriatului estic va consta în asumarea de către UE a angajamentului de a susține mai activ eforturile de reformă ale fiecărui partener.

Este important ca acest parteneriat să beneficieze de angajamentul politic deplin al statelor membre ale UE. Contactele și schimburile parlamentare active vor juca, de asemenea, un rol important.

Parteneriatul estic se va baza pe angajamente reciproce față de statul de drept, buna guvernanță, respectarea drepturilor omului, respectarea și protejarea minorităților, precum și pe principiile economiei de piață și ale dezvoltării durabile. Temeritatea obiectivelor urmărite de relațiile UE cu partenerii estici va depinde de măsura în care aceste valori sunt reflectate în practicile naționale și în punerea în aplicare a politicilor.

Implicarea comună în acest parteneriat este esențială, ambele părți la Parteneriatul estic având responsabilitățile sale. Obiectivele Parteneriatului estic de asociere politică și integrare economică nu pot fi realizate decât dacă ambele părți dau dovadă de o voință politică puternică.

Acțiunile întreprinse pentru realizarea acestor obiective trebuie să continue, atât pe plan bilateral, cât și multilateral:

– acțiunile bilaterale vor avea drept obiectiv consolidarea relațiilor dintre UE și fiecare dintre țările partenere, în vederea promovării stabilității și prosperității în interesul reciproc. Acestea vor include: transformarea relațiilor contractuale în acorduri de asociere; purtarea de negocieri în vederea creării unor zone de liber schimb consolidate și globale cu fiecare țară și acordarea unui sprijin mai important pentru a-i ajuta pe parteneri să îndeplinească cerințele legate de aceste zone, ceea ce va conduce la instituirea unei rețele de zone de liber schimb care s-ar putea transforma, pe termen lung, într-o Comunitate economică de vecinătate; liberalizarea progresivă a regimului de eliberare a vizelor într-un climat de securitate; o cooperare aprofundată în vederea sporirii securității energetice a partenerilor și a UE; și sprijinirea politicilor economice și sociale destinate să reducă disparitățile pe teritoriul fiecărei țări partenere și între acestea. Va fi necesar un nou program cuprinzător de consolidare instituțională pentru a îmbunătăți capacitatea fiecărui partener de a întreprinde reformele necesare;

– acțiunile multilaterale vor oferi un nou cadru care va permite depășirea provocărilor comune. Sunt propuse, în cele de urmează, patru platforme politice privind: democrația, buna guvernanță și stabilitatea; integrarea economică și convergența cu politicile UE; securitatea energetică; și contactele interumane. Mai multe inițiative emblematice în sprijinul obiectivelor Parteneriatului estic, care urmează să fie finanțate de diferiți donatori, de instituțiile financiare internaționale și de sectorul privat, vor contribui, de asemenea, la impulsionarea acțiunilor multilaterale.

3. UN ANGAJAMENT BILATERAL MAI PROFUND

Partenerii nu au aceleași obiective în ceea ce privește relația lor cu UE, însă toți au în comun dorința de a aprofunda aceste relații. UE ar trebui să fie deschisă în acest sens și să ofere o asociere politică aprofundată și o intensificare progresivă a legăturilor în domeniile cheie.

Pe baza propunerilor anterioare ale Comisiei pentru consolidarea PEV, Parteneriatul estic va intensifica interacțiunea cu toți cei șase parteneri, ținând întotdeauna seama de situația specifică și de ambițiile fiecăruia dintre aceștia. Gradul de participare a Belarusului la Parteneriatul estic va depinde de dezvoltarea generală a relațiilor UE - Belarus.

3.1. Noi relații contractuale

Acordurile de asociere pot oferi un răspuns aspirațiilor partenerilor de a stabili o relație mai strânsă. Acest cadru contractual, care permite un angajament mai puternic, înlocuind actualele acorduri de parteneriat și cooperare, va fi negociat cu partenerii care și-au manifestat dorința și care au capacitatea de a-și asuma față de UE angajamentele ambițioase pe care acesta le presupune. Noile acorduri vor crea un atașament politic mai profund și vor promova o mai mare convergență prin stabilirea unei legături mai strânse cu legislația și standardele UE. De asemenea, acestea ar trebui să conducă la adâncirea cooperării în ceea ce privește politica externă și de securitate comună și politica europeană de securitate și apărare.

Conținutul acordurilor va varia și va fi diferențiat în funcție de obiectivele și capacitățile partenerilor. Punerea în aplicare a acordurilor de asociere va fi facilitată de documentele care vor înlocui actualele planuri de acțiune privind PEV, care vor conține, dacă este cazul, etape și obiective de referință și vor sta la baza planurilor naționale de reformă.

Realizarea de progrese suficiente în ceea ce privește democrația, statul de drept și drepturile omului și, în special, prezentarea de dovezi privind conformitatea cadrului legislativ și a practicilor electorale cu standardele internaționale, precum și cooperarea deplină cu Consiliul Europei, OSCE/BIDDO și organismele ONU pentru apărarea drepturilor omului vor reprezenta condiții prealabile pentru începerea negocierilor și pentru aprofundarea în continuarea relațiilor.

Pentru a acorda asistență partenerilor în vederea îndeplinirii acestor condiții și pentru a-i ajuta să își respecte angajamentele care decurg din acordurile de asociere, va fi elaborat, cu fiecare partener, un program cuprinzător de consolidare instituțională în vederea îmbunătățirii capacității administrative în toate sectoarele de cooperare relevante, cofinanțat prin Instrumentul european de vecinătate și parteneriat (IEVP)[3].

3.2. Integrarea progresivă în economia UE

Deschiderea piețelor și integrarea economică sunt esențiale pentru dezvoltarea partenerilor și pentru consolidarea încrederii lor într-un parteneriat extins cu UE. Prin urmare, acordurile de asociere vor prevedea accesul reciproc pe piață, ceea ce va crea noi oportunități pentru ambele părți și va susține stabilizarea politică.

Acordurile de asociere vor include obiectivul de stabilire a unei zone de liber schimb consolidate și globale cu fiecare dintre țările partenere[4]. Aceste zone de liber schimb vor fi stabilite numai după ce țările respective vor adera la OMC[5]. Acestea vor viza în mare parte toate schimburile comerciale, inclusiv cele de energie, și vor avea drept obiectiv realizarea unei liberalizări cât mai profunde[6] (adoptând o abordare diferențiată în funcție de ritmul liberalizării corespunzător economiilor partenerilor). Zonele de liber schimb vor presupune asumarea de angajamente obligatorii din punct de vedere juridic privind apropierea reglementărilor în domeniile legate de comerț și vor contribui astfel la modernizarea economiilor țărilor partenere și la ancorarea reformelor economice necesare. Acestea vor crea perspective reale, care urmează să fie realizate pe termen lung, în ceea ce privește intensificarea circulației mărfurilor (ceea ce ar putea include acorduri privind evaluarea conformității și acceptarea produselor industriale, precum și recunoașterea echivalenței dintre standardele sanitare și fitosanitare pentru produsele agricole și alimentare ale partenerilor și cele ale UE), a capitalurilor și a furnizării de servicii (printre altele, prin dispoziții privind recunoașterea reciprocă a cadrelor juridice și instituționale în anumite sectoare, condiții mai bune pentru înființarea societăților și sporirea oportunităților de ședere temporară pe teritoriul celorlalte părți în scopuri de afaceri).

Este posibil ca unii parteneri să nu fie pregătiți să negocieze și să-și asume angajamentele care decurg din acest obiectiv în momentul încheierii acordurilor de asociere. Cu toate acestea, obiectivul de stabilire a unei zone de liber schimb consolidate și globale va face parte integrantă din acordurile de asociere, implicând un angajament de a începe negocierile cu privire la o astfel de zonă de liber schimb compatibilă cu OMC de îndată ce țara parteneră va fi suficient de avansată în pregătirile sale pentru a putea negocia, aplica și face față efectelor unei liberalizări extinse. Rapoartele privind stadiul de realizare a obiectivelor PEV și studiile de fezabilitate specifice realizate de Comisie vor contribui la această evaluare. Programul cuprinzător de consolidare instituțională îi va ajuta pe parteneri în pregătirile pentru negocierea și punerea în aplicare a angajamentelor legate de zona de liber schimb consolidată și globală.

Un obiectiv pe termen lung ar fi crearea unei rețele de acorduri bilaterale între parteneri, care ar putea conduce eventual la crearea unei Comunități economice de vecinătate. Această posibilitate este discutată mai detaliat în secțiunea 4.

În paralel, ar trebui continuate măsurile sectoriale pentru a facilita accesul pe piață al partenerilor. În sectorul agricol, se vor negocia cu partenerii acorduri privind indicațiile geografice[7] și ar putea fi avut în vedere un dialog privind agricultura , dacă este cazul, pentru a îmbunătăți înțelegerea reciprocă a politicilor agricole ale UE și ale partenerilor și pentru a depune eforturi în direcția armonizării. Protejarea proprietății intelectuale ar putea fi consolidată printr-un dialog aprofundat și prin acorduri de validare între parteneri și Oficiul European pentru Brevete. În vederea dezvoltării activităților economice într-un cadru de reglementare adecvat, se va promova buna guvernanță în domeniul fiscal.

3.3. Mobilitate și securitate

Partenerii subliniază faptul că mobilitatea reprezintă un test decisiv pentru angajarea într-o relație cu UE, iar promovarea mobilității într-un climat de securitate[8] ar trebui să fie o prioritate pentru Parteneriatul estic. UE ar trebui să promoveze mobilitatea cetățenilor cu țările partenere care sunt dispuse să își asume angajamentul de a asigura întrunirea condițiilor necesare pentru o mobilitate bine gestionată și sigură.

UE ar trebui să ofere partenerilor pacte de „mobilitate și securitate ”, care ar include atât aspectul mobilității, cât și condițiile necesare pentru asigurarea unui climat de securitate. Printre domeniile politice cheie vizate de astfel de pacte s-ar număra lupta împotriva migrației clandestine, modernizarea sistemelor de azil pentru a respecta standardele UE, instituirea de structuri integrate de gestionare a frontierelor, aliniate la acquis-ul UE, precum și sporirea capacităților poliției și ale sistemului judiciar, în special în ceea ce privește lupta împotriva corupției și a criminalității organizate. Pactele ar îmbunătăți mobilitatea persoanelor, contribuind în același timp la stabilitatea și securitatea partenerilor, precum și la securitatea la frontierele UE. Aceste pacte vor fi adaptate la particularitățile fiecărei țări în parte.

Partea de mobilitate a pactelor ar reflecta recenta comunicare a Comisiei privind consolidarea abordării globale a migrației și Pactul european privind imigrația și azilul, adoptat de Consiliul European în octombrie 2008. Principalul instrument ar fi parteneriatul pentru mobilitate, astfel cum a fost definit în abordarea globală a migrației, care este testat în prezent în mai multe țări, inclusiv în Republica Moldova (denumită în continuare Moldova). Evoluțiile în domeniul politicii vizelor vor face parte integrantă din acest concept mai general.

Politica vizelor ar urmări o abordare structurată pe etape, care va conduce la liberalizarea vizelor sub rezerva îndeplinirii unor condiții specifice și aplicării unor măsuri de însoțire, inclusiv asistență financiară pentru partenerii noștri.

În plus față de propunerile prezentate anterior, în cadrul pactelor UE ar trebui:

- să inițieze, în prima etapă, negocieri privind facilitarea eliberării vizelor cu partenerii care nu beneficiază de astfel de acorduri. Acordurile de facilitare a eliberării vizelor ar fi însoțite de acorduri de readmisie și, dacă este cazul, de asistență tehnică acordată din bugetele globale pentru asistență, în vederea sprijinirii partenerilor în îndeplinirea obligațiilor care decurg din aceste acorduri;

- să revizuiască, în a doua etapă, aceste acorduri pentru a introduce facilități suplimentare, de exemplu eliminarea taxei de viză pentru toți cetățenii[9];

- să dezvolte un plan coordonat de îmbunătățire a numărului oficiilor consulare ale statelor membre în regiune prin încurajarea statelor membre să folosească mai mult reprezentanțele și prin acordarea de sprijin financiar pentru înființarea unor centre comune de depunere de cererilor de vize, pe baza experienței reușite din Chișinău;

- odată ce acordurile de facilitare a eliberării vizelor și de readmisie sunt puse în aplicare în mod efectiv, să inițieze dialoguri privind eliminarea vizelor de călătorie cu toți partenerii de cooperare[10]. Dialogurile vor stabili foi de parcurs în vederea eliminării vizelor, care vor viza patru domenii principale: securitatea documentelor; lupta împotriva migrației clandestine, inclusiv readmisia; chestiunile legate de ordinea publică; și chestiunile din domeniul relațiilor externe, inclusiv respectarea drepturilor omului pentru migranți și alte grupuri vulnerabile;

- Comisia va lansa un studiu în vederea cuantificării costurilor și beneficiilor pentru UE și partenerii acesteia în ceea ce privește mobilitate forței de muncă și eventualele măsuri de echilibrare a cererii și ofertei de muncă[11]. În funcție de rezultatele studiului, UE ar aplica o deschidere punctuală a pieței de muncă a UE pentru cetățenii țărilor partenere, precum și măsuri de facilitare a migrației circulare, în cadrul parteneriatului pentru mobilitate;

- pentru a garanta faptul că mobilitatea se desfășoară într-un climat de securitate , UE ar trebui, de asemenea, să își ajute partenerii să îndeplinească angajamentele politice și legislative pe care și le-au asumat deja în cadrul PEV în domeniile justiției și aplicării legii. Acest lucru ar putea fi realizat prin consolidarea cooperării tehnice și a asistenței financiare, în acest context impunându-se consolidarea rolului proiectelor de înfrățire și al TAIEX.

În special, în cadrul pactelor, UE ar trebui:

- să își ajute partenerii în stabilirea unor proceduri de gestionare a frontierelor la standarde înalte , la frontierele externe;

- să le ofere asistență pentru stabilirea unui regim eficient de protecție a datelor care le-ar permite să facă schimb de informații operaționale cu Europol și Eurojust în contextul acordurilor bilaterale;

- să acorde partenerilor un statut special în cadrul agențiilor UE relevante, dacă acest lucru este posibil;

- să îi sprijine în adoptarea și punerea în aplicare eficientă a strategiilor naționale, în conformitate cu standardele UE, pentru a lupta ferm împotriva criminalității organizate, a traficului și a corupției , precum și pentru a preveni spălarea banilor și finanțarea terorismului, probleme care trebuie abordate în mod eficient încă dintr-un stadiu incipient.

3.4. Securitatea energetică

Parteneriatul estic va avea drept obiectiv consolidarea securității energetice a UE și a partenerilor săi în ceea ce privește aprovizionarea cu energie și tranzitul de energie pe termen lung[12]. În plus față de inițiativele multilaterale (a se vedea secțiunea 4.3.), Comisia propune, ținând seama de cea de-a doua analiză strategică privind energia[13], o serie de măsuri bilaterale:

- includerea unor dispoziții privind „interdependența energetică” în acordurile de asociere, în concordanță, printre altele, cu politicile UE în domeniile comerțului, concurenței și energiei, care urmează să fie negociate cu partenerii ținând seama, dacă este cazul, de memorandumurile de înțelegere existente[14];

- încheierea rapidă a negocierilor privind aderarea Ucrainei și Moldovei la Comunitatea Energiei . Dacă este cazul, ar trebui luată în considerarea extinderea statutului de observator la alți parteneri;

- încheierea unor memorandumuri de înțelegere privind chestiunile energetice cu Moldova, Georgia și Armenia drept instrumente flexibile suplimentare, în cazurile în care acestea sunt necesare. Acestea ar trebui să conțină măsuri de sprijinire și monitorizare a securității aprovizionării cu energie și a tranzitului de energie, inclusiv pentru infrastructuri energetice cheie. În cazul Armeniei, memorandumul de înțelegere ar trebui să abordeze, de asemenea, închiderea centralei nucleare de la Medzamor;

- intensificarea sprijinului pentru integrarea deplină a pieței ucraineene a energiei cea a UE, recunoscând importanța evaluării satisfăcătoare a nivelului de siguranță nucleară în toate centralele nucleare funcționale din Ucraina. Reabilitarea rețelei de tranzit al gazului și petrolului reprezintă o prioritate, inclusiv prin îmbunătățirea monitorizării fluxului de gaz și de petrol către Ucraina. O conferință a donatorilor și investitorilor care are drept obiectiv acordarea de asistență Ucrainei pentru reabilitarea și dezvoltarea rețelei sale de tranzit al gazului va avea loc în 2009;

- consolidarea angajamentului politic față de Azerbaidjan , singurul partener din cadrul Parteneriatului estic care exportă hidrocarburi către UE, pe baza convergenței treptate a Azerbaidjanului cu piața energetică a UE și a integrării infrastructurii sale;

- finalizarea declarației Comisiei Europene și a Belarusului privind energia, care să servească drept bază pentru dezvoltarea ulterioară a cooperării energetice. Această cooperare ar putea viza, printre altele, tranzitul de hidrocarburi și reformele din sectorul energetic;

- încurajarea participării tuturor partenerilor la programul Energie inteligentă pentru Europa .

3.5. Sprijinirea dezvoltării economice și sociale

Unii parteneri se confruntă cu probleme structurale cauzate de disparitățile sociale și economice pronunțate între regiuni și grupuri de populație, între care se interpun adesea diferențe istorice, culturale, etnice și religioase. Toți partenerii urmăresc, de asemenea, realizarea unei convergențe economice cu UE. Pentru a răspunde acestor provocări, țările partenere din cadrul Parteneriatului estic ar trebui să valorifice experiența și mecanismele politicilor economice și sociale ale UE. Comisia propune:

- memorandumuri de înțelegere privind politica regională cu partenerii, ca bază de dialog. Cunoștințele de specialitate și rețelele UE pot contribui la dezvoltarea capacității administrative la nivel național și local și pot sprijini planurile naționale de dezvoltare;

- cu finanțare suplimentară (a se vedea secțiunea 5), cooperarea cu partenerii privind programe pilot de dezvoltare regională care să răspundă necesităților locale în materie de infrastructură, capital uman și întreprinderi mici și mijlocii (IMM-uri), pe modelul politicii de coeziune a UE;

- cooperarea directă între regiunile UE și țările partenere, inclusiv participarea partenerilor relevanți la actualele programe transnaționale din Europa de Sud-Est, Centrală și de Nord ;

- extinderea cooperării transfrontaliere finanțată de IEVP, realizată în prezent la frontierele externe ale UE, la frontierele dintre parteneri.

4. UN NOU CADRU PENTRU COOPERAREA MULTILATERALă

Parteneriatul estic va adăuga un nou cadru multilateral la relațiile UE cu partenerii săi. Acesta va sprijini progresul în relațiile bilaterale ale partenerilor cu UE, care vor fi în continuare guvernate de principiul diferențierii și care vor evolua în funcție de ambițiile și capacitățile fiecărui partener. Acesta va reprezenta un forum pentru schimbul de informații și experiențe privind măsurile întreprinse de parteneri în vederea tranziției, reformei și modernizării[15], va oferi UE un instrument suplimentar pentru a însoți aceste procese și va facilita dezvoltarea unor poziții și activități comune. Cadrul multilateral va favoriza legăturile dintre parteneri și va reprezenta un forum privilegiat pentru discuții cu privire la evoluțiile ulterioare ale Parteneriatului estic.

Convergența legislativă și normativă este esențială pentru progresul partenerilor în ceea ce privește apropierea de UE. Cadrul multilateral propus va oferi structura pentru organizarea sistematică de sesiuni specifice la care să participe serviciile relevante ale Comisiei Europene și, dacă este cazul, experți din statele membre, dedicate prezentării și explicării legislației și standardelor UE, precum și comparării acestora cu politicile și legislația naționale. În acest mod, Parteneriatul estic va iniția un proces structurat de apropiere , sprijinit de programul cuprinzător de consolidare instituțională[16].

Există o complementaritate puternică între Parteneriatul estic și Sinergia Mării Negre, precum și între acesta și alte inițiative regionale și internaționale. Acest aspect este discutat în documentul de lucru al serviciilor Comisiei, care însoțește prezenta comunicare.

4.1. Structura operațională

Comisia propune organizarea cadrului multilateral al Parteneriatului estic pe patru niveluri:

- reuniunile șefilor de stat sau de guvern ai țărilor asociate la Parteneriatul estic ar trebui să aibă loc o dată la doi ani;

- Parteneriatul estic ar trebui, de asemenea, să progreseze prin reuniuni anuale de primăvară ale miniștrilor afacerilor externe ai statelor membre ale UE și ai partenerilor răsăriteni, inclusiv ai Belarusului, dacă este cazul, asociate unui Consiliu Afaceri Generale și Relații Externe. Miniștrii de externe vor examina progresele și vor oferi orientări strategice. Activitățile în sectoarele specifice pot fi intensificate prin intermediul conferințelor ministeriale sectoriale;

- la cel de-al treilea nivel, ar trebui stabilite patru platforme tematice, în conformitate cu principalele domenii de cooperare ( a se vedea secțiunea 4.2). Fiecare platformă va adopta o serie de obiective de bază realiste și actualizate periodic – cu un program de activitate corespunzător – și va examina progresele realizate. Reuniunile ar avea loc cel puțin de două ori pe an, la nivel de înalți funcționari implicați în activitățile de reformă din domeniile de politică relevante. Statele membre care au cunoscut experiența tranziției pot aduce o contribuție deosebită la acest proces. Platformele vor raporta miniștrilor de externe în cadrul reuniunilor anuale. Comisia va pregăti agendele reuniunilor în strânsă cooperare cu președinția UE și cu partenerii și va prezida reuniunile. Este posibil ca activitățile platformelor să fie promovate ocazional prin reuniuni ministeriale sectoriale;

- la cel de-al patrulea nivel, ar trebui organizate grupuri de lucru specializate care să sprijine activitățile platformelor tematice în domenii specifice. Se va stabili formatul și participanții în funcție de necesități.

În ceea ce o privește, Comisia își va revizui structurile interne pentru a asigura coordonarea necesară pentru o punere în aplicare cu succes a Parteneriatului estic.

4.2. Platforme tematice

Democrație, bună guvernanță și stabilitate

Cu toate că sunt în stadii diferite ale reformei, țările partenere se confruntă cu provocări similare în ceea ce privește dezvoltarea unor instituții democratice și a unor structuri de stat eficiente, în serviciul cetățenilor lor, precum și în ceea ce privește respectarea angajamentelor care decurg din statutul de membru la Consiliul Europei și la OSCE. Reformele în curs de aplicare necesită, de asemenea, o participare mai puternică a societății civile pentru a consolida supravegherea serviciilor publice și a întări încrederea publicului în acestea. Printre activitățile multilaterale s-ar putea număra evaluări inter pares în materie de guvernanță și schimburi de cele mai bune practici pentru a aborda chestiuni precum standardele electorale, reglementarea în domeniul media sau combaterea corupție.

Parteneriatul estic ar trebui să promoveze, de asemenea, stabilitatea și întărirea încrederii multilaterale, în vederea consolidării suveranității și integrității teritoriale ale partenerilor. Acesta ar trebui să favorizeze dialogul în domenii de interes comun și să vizeze aspecte specifice ale PESC și PESA, inclusiv participarea țărilor partenere la misiunile și exercițiile PESA. Mecanismele de avertizare timpurie ar trebui consolidate, punând accentul în special pe zonele de conflict.

Integrarea economică și convergența cu politicile UE

Partenerii pot avea de câștigat dacă își coordonează eforturile în vederea integrării economice și a convergenței de reglementare cu UE. UE ar trebui să își fixeze drept obiectiv pe termen lung încurajarea stabilirii, de către aceste țări, a unei rețele de zone de liber schimb consolidate și globale între ele sau a unor acorduri regionale de liber schimb, pe baza angajamentelor bilaterale asumate în cadrul zonelor de liber schimb consolidate și globale cu UE. Acest lucru ar stimula puternic schimburile comerciale intraregionale și integrarea economică și ar veni în completarea eforturilor acestor țări de a se integra cât mai bine în economia UE. Un element important care ar contribui la adâncirea integrării economice ar fi cumulul diagonal de origine. O altă acțiune cheie constă în sprijinirea reformelor întreprinse de țările partenere în domeniul vamal în vederea îmbunătățirii capacităților, în conformitate cu standardele internaționale și cu standardele UE. Acest proces ar trebui adaptat în mod specific la statutul acestora de țări în tranziție și ar trebui să fie însoțit de politici complementare adecvate. Într-o etapă ulterioară, UE și partenerii săi ar putea lua în considerare o abordare regională mai amplă a comerțului, prin stabilirea unei Comunități economice de vecinătate[17] , pe modelul SEE[18], eventual. O astfel de comunitate ar oferi, pe termen lung, accesul deplin la piața unică. În acest sens, partenerii ar trebui să își dezvolte capacitatea propriilor economii de a face față presiunilor concurențiale ale pieței unice și de a demonstra nu numai dorința de a adopta toate standardele relevante ale acquis-ului UE, ci și capacitatea de a le pune în aplicare prin standarde și practici comparabile. Pentru realizarea acestui obiectiv va fi necesară o creștere substanțială a asistenței tehnice și a finanțării.

Se vor face eforturi pentru a implica sectorul privat, în vederea îmbunătățirii mediului de afaceri în țările partenere. Eforturile se vor concentra, de asemenea, asupra promovării ocupării forței de muncă, a unei munci decente, a coeziunii sociale și a egalității de șanse, astfel ca integrarea economică să aibă efecte pozitive.

Cooperarea multilaterală ar trebui extinsă la politica de mediu și la schimbările climatice , pentru a aborda chestiuni precum convențiile multilaterale, planificarea strategică, guvernanța în domeniul mediului, teme specifice legate de mediu, finanțarea investițiilor ecologice în context regional, atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, implicarea partenerilor în discuțiile internaționale privind viitoarele acțiuni de contracarare a schimbărilor climatice și schimburile de experiență în materie de comercializare a certificatelor de emisii. Procesul multilateral al Parteneriatului estic ar trebui să faciliteze, de asemenea, interconectarea rețelelor de transport și telecomunicații ale partenerilor – între țările partenere și cu UE – și armonizarea mediului de reglementare. Există deja o cooperare strânsă și diversificată în domeniul transportului regional[19]; Parteneriatul estic ar putea promova consultări tehnice suplimentare pe anumite teme precum siguranța aviației, transportul pe căi de navigație interioare și proiectele de infrastructură, ținând seama în mod corespunzător de discuțiile în curs în alte regiuni. Ar trebui promovată, de asemenea, dezvoltarea unor rețele avansate de cercetare și comunicații.

Securitatea energetică

Securitatea energetică a UE este strâns legată de cea a partenerilor, iar platforma de securitate energetică a Parteneriatului estic ar trebui să se concentreze asupra măsurilor de interes reciproc.

Parteneriatul estic va viza dezvoltarea și punerea în aplicare a mecanismelor reciproce de sprijin și securitate energetică , inclusiv a mecanismelor de avertizare timpurie și a acțiunilor comune în materie de securitate. Unul dintre obiective ar fi consolidarea contactelor în ceea ce privește securitatea energetică și îmbunătățirea capacității de răspuns la crizele energetice. Va fi instituit un grup de lucru în domeniul securității energetice pentru a sprijini aceste activități. Acest grup de lucru ar putea lua în considerare oficializarea ad-hoc a interacțiunii partenerilor cu rețeaua de corespondenți în domeniul securității energetice a UE (NESCO) și s-ar sprijini pe legăturile existente cu grupul de coordonare pentru gaz și cu grupul de aprovizionare cu petrol, ținând seama de activitățile care se desfășoară în alte forumuri, inclusiv în cadrul Comunității energiei, dacă este cazul.

În plus, Parteneriatul estic va accelera armonizarea politicilor și legislației partenerilor în domeniul energiei cu practicile și acquis-ul UE, inter alia , în domeniile electricității, gazului, petrolului, energiilor regenerabile și eficienței energetice. Intensificarea cooperării cu factorii cheie interesați (administrații naționale, autorități de reglementare, agenții) va sprijini acest proces.

Se va urmări, de asemenea, crearea pe termen mediu a unei piețe a energiei interconectate și diversificate între UE și parteneri, care să producă beneficii reciproce. În acest scop trebuie stabilit un plan de acțiune privind infrastructura energetică pentru Parteneriatul estic, ținând seama de cea de-a doua analiză strategică privind energia și de Planul prioritar de interconectare al UE[20]. Capacitățile partenerilor în ceea ce privește stocarea petrolului și a gazului ar trebui îmbunătățite, de asemenea, inclusiv prin încurajarea unor sisteme comune de stocare. În ceea ce privește infrastructurile cheie care sunt supuse unor riscuri necomerciale ridicate, este posibil, de asemenea, ca importanța dezvoltării de parteneriate între sectorul public și cel privat care să reunească UE cu țările asociate la Parteneriatul estic să se accentueze.

Securitatea energetică a UE și a partenerilor necesită o puternică diversificare a rutelor de aprovizionare și tranzit . Acest lucru ar putea fi mai bine realizat printr-o implicare mai puternică a țărilor terțe, inclusiv a țărilor din Asia Centrală. Prin urmare, Parteneriatul estic ar trebui să contribuie la consolidarea actuală a Procesului de la Baku, ca veritabil parteneriat în domeniul energiei, cu participarea tuturor țărilor din Asia Centrală, care reprezintă o regiune cheie în producerea de energie, inclusiv prin dezvoltarea coridorului sudic și, implicit, a coridorului transcaspic.

Contactele interumane

Interacțiunea dintre cetățenii UE și cei a țărilor partenere, în special între tineri, trebuie recunoscută drept mijloc de promovare și monitorizare a schimbării și va fi încurajată. UE a recunoscut în mod specific valoarea cooperării culturale și a dialogului intercultural drept parte integrantă a tuturor politicilor externe și a subliniat importanța cooperării culturale în abordarea proceselor și a provocărilor politice[21]. Cooperarea se poate baza, de asemenea, pe o serie de programe comunitare și de asistență externă care se bucură de popularitate, în special în domeniile educației , inclusiv al învățării limbilor străine, al tineretului și al cercetării . Dezvoltarea societății informaționale și rolul media în facilitarea contactelor interumane trebuie, de asemenea, sprijinite.

4.3. Inițiative emblematice

Obiectivele Parteneriatului estic pot fi promovate, de asemenea, prin anumite inițiative emblematice care să ofere vizibilitate cooperării multilaterale și să o canalizeze. Aceste inițiative ar trebui să încerce să mobilizeze sprijinul diferiților donatori, finanțarea oferită de diverse instituții financiare internaționale și investițiile din partea sectorului privat. Comisia consideră că printre aceste inițiative s-ar putea număra: un program integrat de gestionare a frontierelor , o facilitate pentru IMM-uri , promovarea piețelor regionale ale energiei electrice, a eficienței energetice și a surselor de energie regenerabile [22], dezvoltarea coridorului energetic sudic și cooperarea privind prevenirea, pregătirea și răspunsul în cazul dezastrelor naturale sau provocate de om .

Documentul de lucru al serviciilor Comisiei prezintă teme care ar putea fi abordate de platformele tematice și grupurile de lucru, precum și o descrierea a inițiativelor emblematice propuse.

4.4. Participare

Pe lângă reprezentanți ai guvernelor și Comisia Europeană, la lucrări vor participa și alte instituții ale UE, organizații internaționale (precum OCDE și Consiliul Europei), instituții financiare internaționale, parlamente, reprezentanți ai mediului de afaceri, autorități locale și o gamă largă de părți interesate din domeniile vizate de platformele tematice.

Ar trebui să se acorde o atenție deosebită implicării societății civile. Comisia propune sprijinirea dezvoltării suplimentare a organizațiilor societății civile internaționale și locale (OSC) și instituirea unui Forum al societății civile în cadrul Parteneriatului estic pentru a promova contactele dintre OSC și pentru a facilita dialogul acestora cu autoritățile publice.

Țările terțe ar putea fi implicate în activitățile unei platforme tematice, ale unui grup de lucru specializat sau ale unei inițiative, de la caz la caz, dacă toate părțile sunt de acord că interesele comune pentru o anumită temă, apropierea geografică sau legăturile economice existente ar face ca această participare să fie benefică

Comisia ar saluta orice inițiativă a Parlamentului European de a integra cooperarea parlamentară „ EuroNest ” în Parteneriatul estic. În plus, o troică parlamentară formată din Parlamentul European, adunarea parlamentară a OSCE și cea a Consiliului Europei ar putea sprijini aspectele multilaterale ale Parteneriatului estic.

Comisia invită Comitetul Regiunilor și Comitetul Economic și Social European să participe, în special la activitățile din cadrul platformelor tematice privind democrația, buna guvernanță și stabilitatea și contactele interumane . De asemenea, Comisia invită Comitetul Regiunilor să instituie o adunare la nivel local și regional pentru Europa de Est și Caucazul de Sud, iar Comitetul Economic și Social European să participe la Forumul societății civile.

5. RESURSE

Unul dintre semnalele cele mai clare ale angajamentului concret al UE față de partenerii săi constă în alinierea nivelurilor finanțării la nivelul de ambiție politică a parteneriatului. Este necesară majorarea substanțială a resurselor financiare în vederea realizării obiectivelor stabilite în prezenta propunere.

Aceste fonduri vor fi folosite pentru a promova agenda de reformă a Parteneriatului estic prin punerea în aplicare a programelor cuprinzătoare de consolidare instituțională, care vor oferi administrațiilor publice consiliere și activități de formare (de exemplu, prin înfrățire și TAIEX), precum și echipamente și infrastructură specializată (de exemplu, laboratoare) necesare funcționării acestora. Resursele majorate vor finanța, de asemenea, activitățile platformelor și vor sprijini mai multe inițiative emblematice. În cele din urmă, acestea vor sprijini stabilirea unor politici regionale ale partenerilor care să favorizeze stabilitatea prin promovarea coeziunii interne și reducerea disparităților socio-economice.

Fondurile acordate în prezent partenerilor din IEVP sunt de aproximativ 450 de milioane € în 2008. Comisia intenționează să majoreze progresiv această sumă până la aproximativ 785 de milioane € în 2013. Acest lucru necesită majorarea pachetului financiar actual al IEVP cu fonduri suplimentare în valoare de 350 de milioane € , care se adaugă la resursele planificate pentru perioada 2010-2013. În plus, în cadrul revizuirii bugetare, se va lua în considerare creșterea suplimentară a nivelului asistenței pentru a reflecta nivelul de ambiție al politicii față de acești parteneri.

Pentru a răspunde necesităților celor mai urgente, programul regional Est din cadrul IEVP va fi reorientat pentru a sprijini acțiunile multilaterale ale Parteneriatului estic. Fondurile disponibile în pachetul financiar pentru 2009 pot fi folosite pentru a lansa inițiativele urgente, iar aproximativ 250 de milioane € din pachetul financiar actual al IEVP pot fi reprogramate pentru perioada 2010-2013.

Datorită acestei combinații de fonduri suplimentare și realocate, suma totală a resurselor destinate noilor inițiative identificate în prezenta comunicare este de 600 de milioane €.

Pe lângă suplimentarea ajutorului financiar acordat de Comunitate, un Parteneriat estic puternic va necesita măsuri practice pentru a asigura punerea în aplicare eficientă și îmbunătățirea coordonării donatorilor, precum și pentru a mobiliza mai multe mijloace financiare din investiții, în special prin intermediul BEI și BERD. Revizuirea intermediară a mandatului extern al BEI va oferi oportunitatea de a lua în considerare majorarea plafonului indicativ pentru partenerii răsăriteni și extinderea domeniului de aplicare a acestuia. Pentru proiectele de infrastructură majore, ar trebui luată în considerare sprijinirea investițiilor publice/private prin acoperirea riscurilor necomerciale. Facilitatea de investiții pentru vecinătate (FIV) poate fi utilizată pentru a canaliza subvențiile acordate de UE pentru aceste proiecte, iar Comisia invită statele membre să contribuie financiar la Parteneriatul estic, inclusiv prin creșterea contribuțiilor la FIV. Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, care însoțește prezenta comunicare, furnizează mai multe informații privind aceste aspecte.

Realizarea Parteneriatului estic va necesita, de asemenea, alocarea resurselor umane adecvate în cadrul serviciilor relevante ale Comisiei. În special, trebuie consolidate delegațiile CE în țările partenere.

6. CONCLUZII

Principiul care stă la baza PEV – și anume faptul că UE are un interes vital în promovarea bunei guvernanțe și a dezvoltării economice printr-o implicare fermă în ajutorul țărilor din vecinătatea sa – este mai întemeiat ca niciodată. Prin urmare, aprofundarea relațiilor noastre cu partenerii prin intermediul Parteneriatului estic reprezintă atât un imperativ strategic, cât și o investiție politică pentru UE, care va aduce beneficii cetățenilor europeni.

Parteneriatul estic va contribui la dinamizarea reformelor, la integrarea piețelor și a societăților, la proiectarea stabilității și la contracararea riscului de apariție a unor noi frontiere pe continentul nostru. Comisia invită Parlamentul European și Consiliul să ofere un sprijin politic și financiar important pentru Parteneriatul estic.

Comisia propune lansarea Parteneriatului estic cu ocazia reuniunii la nivel înalt din primăvara anului 2009 , la care vor participa șefii de stat sau de guvern din toate statele membre ale UE și țările partenere. Acest „Summit al Parteneriatului estic ” va adopta o declarație politică de stabilire a parteneriatului, care va prezenta principalele obiective și principii ale acestuia și va stabili caracteristicile generale ale procesului de cooperare rezultat în urma acestuia.

FI ȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ

1. TITLUL PROPUNERII:

Parteneriatul estic

2. CADRU ABM / ABB

Capitolul 19.08 – Politica europeană de vecinătate și relațiile cu Rusia

3. LINII BUGETARE

3.1 Linii bugetare [linii operaționale și linii conexe de asistență tehnică și administrativă (foste linii BA)], inclusiv titlurile acestora:

Rubrica 4 – Relații externe

LB 19.01.04.02 IEVP Cheltuieli de gestiune administrativă

LB. 19.08.01.03 PEV Cooperarea financiară cu Europa de Est

3.2 Durata acțiunii și a implicațiilor financiare:

Parteneriatul estic vine în completarea politicii europene de vecinătate. Implicațiile financiare descrise în prezenta fișă se referă la perioada 2009-2013, adăugându-se alocărilor prevăzute pentru perioada 2007-2013.

3.3 Caracteristici bugetare:

Linie bugetară | Natura cheltuielilor | Nouă | Contribuție AELS | Contribuție țări candidate | Rubrica PF |

19.01.04.02 | Cheltuieli neobligatorii | CND | NU | NU | NU | Nr. 4 |

19.08.01.03 | Cheltuieli neobligatorii | CD | NU | NU | NU | Nr. 4 |

4. SINTEZA RESURSELOR

4.1 Resurse financiare 4.1.1 Sinteza creditelor de angajament (CA) și a creditelor de plată (CP), milioane EUR (cu 3 zecimale)

Natura cheltuielii | Secțiunea nr. | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | Total |

Cheltuieli operaționale (linia bugetară 19.08.01.03) |

Credite de angajament (CA) | 8.1 | a (97%) | 0 | 24,25 | 51,41 | 109,61 | 154,23 | 339,5 |

Credite de plată (CP) | b[23] | 0 | 4,25 | 14,41 | 46,61 | 85,23 | 150,5 |

Cheltuieli administrative incluse în suma de referință (linia bugetară 19.01.04.02) |

Asistență tehnică și administrativă (CND)[24] | 8.2.4 | c (3%) | 0 | 0,75 | 1,59 | 3,9 | 4,77 | 10,5 |

SUMA TOTALĂ DE REFERINȚĂ |

Credite de angajament | a+c | 0 | 25 | 53 | 113 | 159 | 350 |

Credite de plată | b+c | 0 | 5 | 16 | 50 | 90 | 161 |

Cheltuieli administrative neincluse în suma de referință |

Resurse umane și cheltuieli conexe (CND) | 8.2.5 | d | 0 | 2,35 | 2,838 | 2,838 | 2,838 | 10,864 |

Costuri administrative altele decât resursele umane și costurile conexe, neincluse în suma de referință (CND) | 8.2.6 | e | 0 | 0,193 | 0,229 | 0,229 | 0,229 | 0,880 |

Costul financiar indicativ total al acțiunii

TOTAL CA, inclusiv costul resurselor umane | a+c+d+e | 0 | 27,543 | 56,067 | 116,067 | 162,067 | 361,744 |

TOTAL CP, inclusiv costul resurselor umane | b+c+d+e | 0 | 7,543 | 19,067 | 56,067 | 93,067 | 172,744 |

4.1.2 Compatibilitatea cu programarea financiară

( Propunerea este compatibilă cu programarea financiară existentă.

X Propunerea duce la reprogramarea rubricii respective din perspectivele financiare (utilizarea marjei).

( Propunerea poate necesita aplicarea dispozițiilor Acordului interinstituțional[25] (de exemplu, instrumentul de flexibilitate)

Suma suplimentară de 350 de milioane EUR va fi alocată din marja rubricii 4, în cadrul căreia este disponibilă suma de 998 de milioane €, în conformitate cu cea mai recentă programare financiară (PPB 2009).

4.1.3 Implicațiile financiare asupra veniturilor

X Propunerea nu are implicații financiare asupra veniturilor

( Propunerea are implicații financiare – efectul asupra veniturilor este următorul:

4.2 Resurse umane în echivalent normă întreagă (ENI) (inclusiv funcționari, personal temporar și extern) - a se vedea detaliile de la punctele 8.2.1. și 8.2.2.

Necesar anual | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 și urm. |

Număr total de resurse umane necesare pe an[26] | 0 | 18 | 27 | 40 | 50 |

5. CARACTERISTICI ȘI OBIECTIVE

5.1 Obiective de îndeplinit pe termen scurt sau lung

Prezenta comunicare expune propunerile Comisiei pentru un angajament mai puternic al UE față de vecinii săi din Europa de Est[27], care va necesita mobilizarea de resurse comunitare suplimentare.

Comisia intenționează să majoreze progresiv finanțarea din cadrul IEVP pentru partenerii răsăriteni de la 450 de milioane € în 2008 la aproximativ 785 de milioane € în 2013. Acest lucru va necesita majorarea pachetului financiar actual al IEVP cu 350 de milioane €, sumă care se adaugă la creditele programate deja[28] pentru perioada 2010-2013. Această suma va fi alocată din marja sub plafonul rubricii 4, în cadrul căreia este disponibilă suma de 998 de milioane € pentru perioada respectivă.

În plus, în cadrul revizuirii bugetare, se va lua în considerare, de asemenea, creșterea suplimentară a nivelului asistenței pentru a reflecta nivelul de ambiție al politicii față de parteneri.

5.2 Valoarea adăugată a implicării comunitare, coerența propunerii cu alte instrumente financiare și eventuala sinergie

Propunerea se bazează pe împărtășirea experiențelor de integrare europeană vecinilor noștri din Europa de Est și pe implicarea progresivă a acestora în politicile UE. Cadrul juridic al IEVP este bine plasat pentru a sprijini măsurile de cooperare care vor face parte din Parteneriatul estic. Cu toate acestea, realizarea acestui obiectiv menținând în același timp nivelul asistenței pentru alte țări (mediteraneene) asociate PEV va necesita majorarea resurselor financiare pentru acest instrument prin utilizarea marjei de la rubrica 4. Majorarea propusă ar trebui să poată fi executată fără revizuirea formală a Regulamentului privind IEVP deoarece aceasta rămâne sub limita de flexibilitate de 5% autorizată la punctul 37 din AI privind perspectivele financiare[29].

Alte instrumente financiare vor contribui, de asemenea, la realizarea Parteneriatului estic prin acțiuni specifice incluse în domeniul lor de aplicare.

5.3 Obiective, rezultate preconizate și indicatori aferenți acestora care fac obiectul propunerii în cadrul gestiunii pe activități (ABM)

Obiective

Obiectivul global al Parteneriatului estic este de a dezvolta relații mai strânse între UE și vecinii săi și de a promova agenda de reforme a acestora prin urmărirea următoarelor obiective operaționale :

1. sprijinirea reformelor țărilor partenere printr-un program cuprinzător de dezvoltare instituțională vizând toate sectoarele relevante ale cooperării;

2. o dimensiune multilaterală a Parteneriatului estic care să includă sprijinirea unui număr restrâns de inițiative emblematice;

3. eliminarea disparităților economice și sociale dintre regiunile țărilor partenere și sporirea coeziunii lor interne prin sprijinirea dezvoltării economice și sociale.

Rezultate

- progrese în punerea în aplicare a reformelor convenite;

- legislație mai apropiată de acquis-ul UE;

- reducerea disparităților economice interne;

- sporirea stabilității interne;

- un cadru multilateral funcțional;

- punerea în aplicare a inițiativelor emblematice.

Indicatori

- numărul de condiții îndeplinite pentru încheierea acordurilor de asociere;

- nivelul redus al corupției;

- ritmul punerii în aplicare a inițiativelor emblematice;

- numărul de reuniuni ale platformelor și rezultatele activității acestora;

- nivelul redus al disparităților economice și sociale;

- nivelul redus al conflictelor interne.

5.4 Modalități de punere în aplicare (cu titlu indicativ)

Finanțarea suplimentară va fi canalizată prin programele naționale și regionale din cadrul IEVP în conformitate cu dispozițiile Regulamentului financiar.

6. MONITORIZARE ȘI EVALUARE

6.1 Sistem de monitorizare

Comisia va monitoriza progresul cooperării sale externe la toate nivelurile:

- aportul (în special fluxurile financiare: angajamente, contracte, plăți);

- activitățile / realizările (executarea proiectelor și a programelor, monitorizarea internă realizată la fața locului de către delegațiile Comisiei); și

- progresul / rezultatul (monitorizarea externă axată pe rezultate[30]) și impactul.

Programele indicative includ obiectivele specifice și rezultatele preconizate pentru fiecare domeniu de cooperare.

Programarea ajutorului extern pe termen lung acordat țărilor și regiunilor partenere se desfășoară în cadrul pregătirii de documente de strategie (până la 7 ani) și de programe indicative (3-4 ani). Aceste documente de programare fac obiectul unei revizuiri intermediare care oferă flexibilitatea de a reajusta prioritățile programării.

6.2 Evaluare

În conformitate cu normele actuale și având în vedere domeniul de aplicare amplu al activităților prevăzute, a fost creat un sistem de evaluare care acoperă diversele niveluri ale intervenției.

În special, Regulamentul financiar prevede evaluarea în mod regulat a tuturor activităților (importante)[31]. Sunt, de asemenea, necesare și în curs de desfășurare evaluări ale respectării obligațiilor juridice mai ample, precum cei trei „c”[32].

7. MĂSURI ANTIFRAUDĂ

PROTEJAREA INTERESELOR FINANCIARE ALE COMUNITă ții și combaterea fraudelor și a neregulilor fac parte integrantă din Regulamentul privind IEVP.

Monitorizarea administrativă a contractelor și plăților va intra în responsabilitatea delegațiilor CE în țările beneficiare.

Fiecare operațiune finanțată în temeiul Regulamentului privind IEVP va fi supravegheată în toate etapele ciclului proiectului prin intermediul delegațiilor[33].

Se va acorda o atenție deosebită naturii cheltuielilor (eligibilitatea cheltuielilor), respectării bugetelor (cheltuielile reale) și verificării informațiilor justificative și a documentației pertinente (dovezi ale cheltuielilor).

8. DETALII PRIVIND RESURSELE

8.1 Obiectivele propunerii din punctul de vedere al costurilor financiare care se adaugă alocărilor existente:

Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)

(Se indică denumirea obiectivelor, acțiunilor și realizărilor) | Anul 2010 | Anul 2011 | Anul 2012 | Anul 2013 | TOTAL |

Costul total estimat | Costul total estimat | Costul total estimat | Costul total estimat | Costul total estimat |

8.2 Cheltuieli administrative

8.2.1 Numărul și tipul resurselor umane

Personal care urmează să fie alocat managementului acțiunii folosind resursele suplimentare (număr de posturi/ENI) |

Tipuri de posturi | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

Personal finanțat[36] în temeiul articolului XX 01 02 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Alte tipuri de personal [37] finanțat de la linia ex-BA line 19.01.04.02 | 0 | 6 | 12 | 25 | 35 |

Numărul total de personal necesar pe an | 0 | 18 | 27 | 40 | 50 |

8.2.2 Descrierea sarcinilor care decurg din acțiune

În sediul central al Comisiei, va fi creată o echipă mică (3 AD și 1 AST) pentru a supraveghea instituirea a patru platforme tematice multilaterale, astfel cum sunt descrise în documentul de lucru al serviciilor Comisiei, și pentru a le coordona activitatea. Această echipă îi va asista pe coordonatorii platformelor în planificarea, organizarea și desfășurarea reuniunilor. Aceasta va asigura, de asemenea, furnizarea de rapoarte adecvate și diseminarea informațiilor.

Vor fi alocate în total cinci posturi suplimentare (AD) serviciilor operaționale de bază pentru ca sediul central să poată face față volumului de muncă suplimentar rezultat în urma acțiunilor bilaterale și multilaterale sugerate. Efectivele fiecăreia dintre cele șase delegații din țările partenere vor fi suplimentate cu un funcționar AD (în total 6).

Suplimentarea numărului agenților contractuali (și/sau locali) și al celorlalți agenți temporari (cu 61 de persoane, conform previziunilor) va fi necesară mai ales[38] în delegații pentru activitățile de cooperare cu utilizare intensivă a forței de muncă, ce vor fi puse în aplicare cu resursele financiare suplimentare pentru Parteneriatul estic.

8.2.3 Originea resurselor umane (statutare)

( Posturi alocate în prezent pentru gestionarea programului care urmează să fie înlocuite sau prelungite

( Posturi prealocate în cadrul exercițiului financiar SPA/PPB pentru anul n

X Posturi care urmează să fie solicitate în cadrul următoarei proceduri SPA/PPB

( Posturi care urmează să fie redistribuite pe baza resurselor existente în cadrul serviciului în cauză

( Posturi necesare pentru anul n, dar care nu sunt prevăzute în cadrul SPA/PPB pentru anul în cauză (pentru 2009)

Necesarul de resurse umane și administrative este acoperit din alocarea care poate fi acordată direcției generale în cauză în cadrul procedurii de alocare anuală, ținând seama de constrângerile bugetare.

8.2.4 Alte cheltuieli administrative incluse în suma de referință (XX 01 04/05 – Cheltuieli de gestiune administrativă)

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Linie bugetară (nr. și denumire) | Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Anul n+4 | Anul n+5 și urm. | TOTAL |

Alte tipuri de asistență tehnică și administrativă |

- intra muros |

- extra muros |

Total asistență tehnică și administrativă |

Nivelul cheltuielilor administrative necesare pentru a sprijini punerea în aplicare a acestor ini țiative a fost stabilit la 3% din totalul creditelor de angajament. În plus, s-au depus eforturi, de asemenea, pentru a calcula numărul efectivelor care vor fi finanțate din această sumă, necesare pentru a gestiona resursele suplimentare. În acest stadiu, este dificil de intrat mai mult în detalii, motiv pentru care tabelul de mai sus nu a fost completat. Se va apela la asistență administrativă și tehnică când va fi necesară pentru a pune în aplicare inițiativele, însă aceasta nu va depăși plafonul pentru cheltuieli administrative stabilit în prezenta fișă.

8.2.5 Costuri financiare ale resurselor umane și costuri conexe ne incluse în suma de referință

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Tip de resurse umane | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

Funcționari și agenți temporari (XX 01 01) | 0 | 2,350 | 2,838 | 2,838 | 2,838 |

Personal finanțat prin articolul XX 01 02 (auxiliari, END, agenți contractuali etc.) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Costul total al resurselor umane și costurile conexe (neincluse în suma de referință) | 0 | 2,350 | 2,838 | 2,838 | 2,838 |

Calcul – Funcționari și agenți temporari

(Se face trimitere la punctul 8.2.1, dacă este cazul)

Pentru 2010:

5 (funcționari de la sediul central) x 122 000 € (costuri BUDG standard) = 610 000

6 (funcționari din delegații) x 290 000 € (costuri estimate) = 1 740 000

( 610 000+ 1 740 000= 2 350 000

Pentru 2011-2013:

9 (funcționari de la sediul central) x 122 000 € (costuri BUDG standard) = 1 098 000

6 (funcționari din delegații) x 290 000 € (costuri estimate) = 1 740 000

( 1 098 000 + 1 740 000= 2 838 000

Necesarul de resurse umane și administrative este acoperit din alocarea care poate fi acordată direcției generale în cauză în cadrul procedurii de alocare anuală, ținând seama de constrângerile bugetare.

8.2.6 Alte cheltuieli administrative ne incluse în suma de referință

milioane EUR (cu 3 zecimale)

2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | TOTAL |

XX 01 02 11 01 – Misiuni | 0,93 | 0,129 | 0,129 | 0,129 | 0,48 |

XX 01 02 11 02 – Reuniuni și conferințe | 0,10 | 0,10 | 0,10 | 0,10 | 0,4 |

XX 01 02 11 03 – Comitete |

XX 01 02 11 04 – Studii și consultări |

XX 01 02 11 05 - Sisteme de informații |

2 Total alte cheltuieli de gestiune (XX 01 02 11) |

3 Alte cheltuieli de natură administrativă (precizați, indicând linia bugetară) |

Totalul cheltuielilor administrative altele decât cele pentru resursele umane și costurile conexe (neincluse în suma de referință) | 0 | 0,193 | 0,229 | 0,229 | 0,229 | 0,88 |

Calcul - Alte cheltuieli administrative ne incluse în suma de referință

Misiuni

Pentru 2010:

6 funcționari din delegații x 8000 (costul standard pe an) = 48 000

5 funcționari din sediul central x 6 misiuni x 1500 € pe misiune = 45 000

Pentru 2010-2013:

9 funcționari din sediul central x 6 misiuni x 1500 € pe misiune = 81 000

12 funcționari din delegații x 8000 (costul standard pe an) = 96 000

( 81 000 + 96 000 = 177 000

Conferințe

Din 2010, costul unei conferințe internaționale pe an în Bruxelles este de 100 000

Necesarul de resurse umane și administrative este acoperit din alocarea care poate fi acordată direcției generale în cauză în cadrul procedurii de alocare anuală, ținând seama de constrângerile bugetare.

[1] http://ec.europa.eu/world/enp/index_en.htm

[2] În sensul prezentei comunicări, partenerii estici (sau „partenerii”) se referă la țările din Europa de Est și din Caucazul de Sud care sunt vizate de politica europeană de vecinătate: Armenia, Azerbaidjan, Belarus, Georgia, Republica Moldova și Ucraina.

[3] Regulamentul (CE) nr. 1638/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 octombrie 2006.

[4] Comisia a prezentat natura și avantajele unui acord de liber schimb consolidat și global în comunicările sale privind „consolidarea politicii europene de vecinătate” din 4 decembrie 2006 - COM (2006)726 - și din 5 decembrie 2007 - COM (2007)774 - precum și, în special, în documentul său informal privind „PEV – calea către o mai mare integrare economică”, a se vedea http://ec.europa.eu/world/enp/pdf/non-paper_economic-integration_en.pdf.

[5] În prezent, numai Azerbaidjan și Belarus nu au încheiat încă negocieri de aderare la OMC.

[6] Aceasta include limitarea numărului de produse agricole excluse de la liberalizarea totală conform comunicării intitulate „Consolidarea politicii europene de vecinătate” din 5 decembrie 2007 - COM (2007)774.

[7] Negocierile cu Ucraina și Georgia sunt în curs, iar o propunere în acest sens a fost prezentată Moldovei. Acordurile rezultate în urma negocierilor vor fi incluse ulterior în acordurile privind zonele de liber schimb consolidate și globale.

[8] COM (2007)774.

[9] Pornind de la datele statistice pentru 2007 și presupunând prin extrapolare că numărul cererilor de viză rămâne constant, costul anual al eliminării taxei de viză pentru toți cei șase parteneri ar reveni la suma totală de aproximativ 75 de milioane € pentru toate statele membre din spațiul Schengen. Statele membre care nu fac parte din spațiul Schengen ar fi, de asemenea, invitate să ia în considerare eliminarea taxelor de viză pe care le aplică.

[10] În septembrie 2008, în cadrul summit-ului UE-Ucraina s-a decis lansarea unui dialog privind un regim reciproc de eliminare a vizelor de călătorie ca perspectivă pe termen lung.

[11] Studiul va avea la bază comunicarea viitoare a Comisiei intitulată „Noi competențe pentru noi locuri de muncă” și va veni în completarea acesteia.

[12] Apropierea principalelor conducte pentru tranzitul hidrocarburilor de zonele de conflict rămâne un motiv de îngrijorare. Instabilitatea din Caucazul de Sud poate reprezenta, de asemenea, o amenințare la adresa securității energetice a regiunii. O hidrocentrală foarte mare a Georgiei este situată la marginea Abkhaziei. Georgia comercializează electricitate cu Armenia și Azerbaidjan. Armenia este aprovizionată cu gaz din Rusia prin Georgia. Principalele gazoducte din Federația Rusă către Balcani trec prin regiunea Transnistria din Moldova. Acești factori afectează încrederea investitorilor, perspectivele unui tranzit de energie durabil prin Caucaz și strategia UE de a-și identifica noi furnizori în Asia Centrală.

[13] Un plan de acțiune al UE pentru securitate și solidaritate în domeniul energiei - COM (2008) 744.

[14] Memorandumurile de înțelegere menționate în prezenta comunicare nu sunt instrumente obligatorii din punct de vedere juridic.

[15] A se vedea documentul informal al Comisiei intitulat „PEV – dimensiunea tematică” din primăvara anului 2007 http://ec.europa.eu/world/enp/pdf/non-paper_thematic-dimension_en.pdf.

[16] Legislația și standardele UE vor continua să fie prezentate și discutate, de asemenea, în cadrul subcomitetelor tematice bilaterale.

[17] Serviciile Comisiei au prezentat amploarea eforturilor necesare într-un document informal intitulat „PEV – calea către o mai mare integrare economică”, din primăvara anului 2007, http://ec.europa.eu/world/enp/pdf/non-paper_economic-integration_en.pdf .

[18] Islanda, Liechtenstein, Norvegia și statele membre ale UE.

[19] În special în cadrul TRACECA.

[20] COM (2006) 846 final/2, 23.2.2007.

[21] Concluziile președinției UE în urma Consiliului European din iunie 2008, punctul 78.

[22] Activitățile în acest domeniu au început deja în cadrul programului INOGATE.

[23] Pe baza calculului creditelor de plată pentru IEVP în 2006.

[24] Cheltuielile de gestiune administrativă (linia BA) includ, printre altele, cheltuielile privind agenții contractuali din delegații, precum și studiile, reuniunile experților, informarea și publicațiile direct legate de realizarea obiectivului programului.

[25] A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional.

[26] Acestea includ atât funcționarii din sediul central, cât și agenții contractuali responsabili cu asistența financiară în cele 6 delegații; pentru o defalcare detaliată, a se vedea punctul 8.2.1„Numărul și tipul resurselor umane ” .

[27] Armenia, Azerbaidjan, Belarus, Georgia, Moldova și Ucraina.

[28] Aceste cifre nu includ angajamentul recent al Comisiei de a acorda asistență Georgiei.

[29] Se presupune că resursele suplimentare mobilizate pentru a soluționa situații de criză (precum cele din Teritoriile palestiniene ocupate sau din Georgia) nu sunt incluse în procentul de 5% deoarece reprezintă „un răspuns la circumstanțe obiective pe termen lung care fac obiectul unei justificări precise…” și sunt convenite de Comisie, Consiliu și Parlament în cadrul procesului bugetar anual.

[30] Sistemul de monitorizare axată pe rezultate permite o apreciere rapidă a performanței proiectului sau programului, precum și a implicațiilor sale mai ample și oferă Comisiei un aviz independent privind portofoliul său de proiecte. Urmărirea unei abordări consecvente asigură deținerea de către Comisie a unor date comparabile pentru toate regiunile pentru care acordă asistență externă.

[31] Acest lucru se traduce prin evaluarea operațiilor individuale (de exemplu, proiectele de dezvoltare), a programelor (de exemplu, strategiile de țară) și a sectoarelor sau temelor de politică (de exemplu, aspecte legate de transporturi sau de egalitatea de șanse între femei și bărbați).

[32] Coerență, complementaritate, coordonare.

[33] Acestea ar trebui să autorizeze Comisia (OLAF) să desfășoare verificări și inspecții la fața locului în conformitate cu Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996.

[34] Ale căror costuri NU sunt incluse în suma de referință.

[35] Sunt incluși funcționarii și agenții temporari ai RELEX și 5 funcționari din serviciile de resort.

[36] Ale căror costuri NU sunt incluse în suma de referință.

[37] Ale căror costuri sunt incluse în suma de referință. Acestea privesc agenții contractuali și temporari (linia ex-BA 19.01.04.02).

[38] Pentru activitățile de cooperare regională care vor fi puse în aplicare la nivel central, sediile centrale vor avea nevoie, de asemenea, de agenți contractuali suplimentari.

[39] Este necesar să se facă trimitere la fișa financiară legislativă specifică agenției (agențiilor) executive în cauză.