RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 178/1

RAPORT SPECIAL NR. 3/2007

privind gestionarea Fondului European pentru Refugiaţi (2000-2004) împreună cu răspunsurile Comisiei

[prezentat în conformitate cu articolul 248 alineatul (4) al doilea paragraf din Tratatul CE]

(2007/C 178/01)

CUPRINS

I-VIII SINTEZĂ

1-16 INTRODUCERE

1 Context

2-9 Fondul European pentru Refugiaţi

10-13 Sinteza principalelor diferenţe dintre FER I şi FER II

14-16 Sfera, obiectivele şi abordarea auditului

17-25 DISTRIBUIREA FONDURILOR ÎN STATELE MEMBRE A FOST CORECTĂ?

17-19 Criterii care au stat la baza repartizării fondurilor

20-22 Datele statistice care au stat la baza procesului de alocare a fondurilor nu erau nici complete, nici fiabile

23 Diferenţele de interpretare între statele membre afectează criteriile aplicate

24-25 Revizuirile datelor validate anterior nu au fost luate în totalitate în considerare pentru repartizările viitoare de fonduri sau nu au fost documentate adecvat

26-39 GESTIONAREA DE CĂTRE COMISIE ŞI DE CĂTRE STATELE MEMBRE A FOST CORECTĂ?

26 Normele de aplicare a FER au fost publicate târziu

27-33 Eficienţă scăzută a procedurii de alocare a fondurilor

34-36 Interpretări divergente ale reglementărilor privind FER de către statele membre

37 Exemple pozitive de gestionare a FER

38-39 Monitorizarea şi măsurile corective din partea Comisiei au avut rezultate insuficiente

40-44 CARE A FOST IMPACTUL FER ASUPRA EFORTURILOR NAŢIONALE ÎN DOMENIUL AZILULUI?

45-50 CONCLUZIE

51-54 RECOMANDĂRI

Anexa I–Comparaţie a reglementărilor comunitare aplicabile Fondului European pentru Refugiaţi pentru perioada 2000-2004 (FER I) şi perioada 2005-2010 (FER II)

Anexa II–Distribuirea fondurilor pe stat membru (2000-2004)

Anexa III–Procedura de alocare a sumelor provizorii către statele membre în cadrul FER

Răspunsurile Comisiei

SINTEZĂ

I. Fondul European pentru Refugiaţi (FER sau Fondul) a fost instituit în septembrie 2000 pentru o perioadă iniţială de cinci ani care a expirat în 2004, cu o sumă de referinţă de 216 milioane euro. Fondul a fost creat într-un moment în care Uniunea Europeană se arăta mai activă în domeniul azilului şi al imigrării, aflat în continuă expansiune.

II. Scopul FER era de a sprijini şi de a încuraja eforturile întreprinse de statele membre pentru a primi refugiaţi şi persoane strămutate şi pentru a suporta consecinţele aferente acestei primiri. Gestionarea Fondului a fost împărţită între Comisie şi statele membre. Comisia era responsabilă în general de implementarea corectă a Fondului, în timp ce statele membre erau responsabile de execuţia propriu-zisă a măsurilor. Măsurile care pot fi finanţate se împart în trei categorii: condiţiile pentru primire, integrare şi repatriere a refugiaţilor şi a persoanelor strămutate.

III. Curtea a efectuat un audit asupra modului de gestionare a primei faze din cadrul Fondului European pentru Refugiaţi (2000-2004), punând accentul pe următoarele aspecte: — Distribuirea fondurilor în statele membre s-a făcut în mod corect? — Gestionarea de către Comisie şi de către statele membre a fost corectă? — Care a fost impactul FER asupra eforturilor naţionale în ceea ce priveşte azilul?

IV. Alocarea fondurilor s-a bazat în special pe numărul de resortisanţi dintr-o ţară terţă sau apatrizi, astfel cum sunt definiţi de FER, care au intrat pe teritoriul statelor membre. Oficiul de Statistică al Comunităţilor Europene (Eurostat) era responsabil de colectarea datelor statistice de la statele membre, referitoare la numărul de solicitanţi de azil. Nu exista nicio definiţie uniformă a grupurilor ţintă vizate în regulamentul FER, iar statele membre s-au bazat pe interpretări divergente ale acestuia. Astfel, criteriile utilizate pentru alocarea fondurilor din cadrul FER nu erau nici coerente, nici comparabile, nici fiabile. Au fost observate diferenţe semnificative în datele statistice subiacente. În unele cazuri, datele erau modificate din cauza evoluţiei legislaţiei statelor membre în direcţia unei uniformizări mai bune.

V. Întreaga procedură anuală de alocare a fondurilor era greoaie, iar eficienţa sa stă sub semnul întrebării.

VI. Statele membre erau responsabile doar pentru gestionarea şi administrarea proiectelor, în timp ce Comisia trebuia să se asigure că statele membre dispun de sisteme de gestiune şi control care funcţionează bine. Deşi au fost detectate insuficienţe şi au fost luate unele măsuri corective de către Comisie, nu toate problemele detectate în statele membre fuseseră rezolvate.

VII. Auditul efectuat de Curte a demonstrat că unele dispoziţii din FER I, în special regulile privind eligibilitatea, generau diferenţe semnificative de interpretare. Curtea recomandă, ţinând cont de constatările sale şi de modificările aduse deja la FER II, să se ia măsurile necesare pentru a garanta că în viitor FER va avea o orientare mai clară şi mai precisă.

VIII. În ceea ce priveşte impactul FER asupra finanţării naţionale, informaţiile disponibile erau limitate atât în statele membre, cât şi la Comisie. Pe baza proiectelor vizitate, au fost remarcate unele schimbări pozitive în eforturile naţionale, mai ales în legătură cu testarea proiectelor inovatoare şi cu integrarea rezultatelor acestora în strategiile naţionale.

INTRODUCERE

Context

1. Tratatul de la Amsterdam prevede stabilirea treptată a unui spaţiu de libertate, securitate şi justiţie (1). Conform dispoziţiilor din tratat, Consiliul European, reunit la Tampere (Finlanda) în octombrie 1999, a convenit asupra unui program general care fixează orientările politice şi obiectivele operaţionale, inclusiv stabilirea unui sistem comun european de azil.

Fondul European pentru Refugiaţi

2. Fondul European pentru Refugiaţi (FER sau Fondul) a fost instituit în septembrie 2000 pentru o perioadă iniţială de cinci ani care a expirat în 2004 (2).

3. FER a fost creat pentru a asigura un echilibru între eforturile întreprinse de statele membre pentru a primi refugiaţi şi persoane strămutate şi pentru a suporta consecinţele aferente acestei primiri (3). Acesta trebuia să se bazeze pe principiul solidarităţii între statele membre şi să asigure o împărţire corectă a responsabilităţii între acestea.

4. Fondul a fost creat pentru a susţine măsurile al căror scop era de a asigura condiţii de primire corespunzătoare, precum şi integrarea refugiaţilor şi a persoanelor strămutate în societatea dintr-un stat membru. În plus, FER trebuia să aloce resurse pentru sprijinirea refugiaţilor şi a persoanelor strămutate în procesul de repatriere, ajutându-le inclusiv în luarea deciziei de a se întoarce în ţara de origine, în cunoştinţă de cauză.

5. FER i s-a alocat o sumă de referinţă de 216 milioane euro. Creditele finale se ridicau la 243 milioane euro, inclusiv 49 milioane euro pentru măsuri de urgenţă, dar care nu au fost utilizate. La sfârşitul lunii decembrie 2006 Comisia estimează că s-au plătit 141 milioane euro. Tabelul următor ilustrează creditele şi angajamentele pentru perioada 2000-2004.

Credite şi angajamente 2000-2004

(milioane euro) 2000-2004 2004 2003 2002 2001 2000 Credite Angajamente Credite Angajamente Credite Angajamente Credite Angajamente Credite Angajamente Credite Angajamente Cheltuieli administrative FER 3,64 2,19 0,66 0,12 0,73 0,65 0,73 0,53 0,81 0,21 0,72 0,67 Cheltuieli operaţionale FER 189,02 189,00 42,27 42,27 42,27 42,27 45,08 44,99 34,19 34,19 25,28 25,28 Cheltuieli administrative măsuri de urgenţă FER 0,96 (4) 0,16 (4) 0,18 (4) 0,18 (4) 0,20 (4) 0,23 (4) Cheltuieli operaţionale măsuri de urgenţă FER 49,03 (4) 9,82 (4) 9,82 (4) 9,82 (4) 9,80 (4) 9,78 (4) Total 242,65 191,19 52,91 42,39 53,00 42,92 55,81 45,52 45,00 34,40 36,01 25,95 Sursa: Sistemul de contabilitate al Comisiei Europene.

6. Gestionarea FER a fost repartizată (5) între Comisie (Direcţia Generală Justiţie, Libertate şi Securitate – DG JLS) şi statele membre. Comisia era responsabilă în general de implementarea corectă a Fondului, în timp ce statele membre erau responsabile de execuţia propriu-zisă a măsurilor. Fiecare stat membru a desemnat o autoritate naţională care asigura în totalitate comunicarea cu Comisia şi care era responsabilă de selecţia proiectelor individuale, precum şi de gestiunea financiară şi administrativă a acestora.

7. Persoanele vizate de FER erau resortisanţi din ţări terţe sau apatrizi care beneficiau de statutul de refugiat, astfel cum a fost stabilit prin Convenţia de la Geneva (6), precum şi persoane care se bucurau de protecţie internaţională sau temporară. Solicitanţii de azil care au făcut cerere pentru obţinerea statutului de refugiat şi persoanele al căror drept la protecţie temporară era în curs de examinare într-un stat membru erau de asemenea eligibili.

8. Conform DG JLS, numărul solicitanţilor de azil, al refugiaţilor şi al persoanelor aflate sub protecţie se ridica la aproximativ 303 000 în 1996, care a crescut la 475 000 în 1999 şi a scăzut la 374 000 în 2003.

9. Sprijinul comunitar a fost acordat prin intermediul Fondului European pentru Refugiaţi sub forma unor acţiuni cofinanţate. Cofinanţarea a fost stabilită la maximum 50 % din costul total al măsurii. Această cotă a crescut la maximum 75 % pentru ţările care beneficiază de finanţare din Fondul de coeziune. Plăţile Comisiei către statele membre au fost efectuate sub forma unor prefinanţări, plăţi intermediare şi plăţi finale.

Sinteza principalelor diferenţe dintre FER I şi FER II

10. De atunci, a fost lansată o a doua fază a programului (FER II), care acoperă perioada 2005-2010 (7).

11. Comparaţia de mai jos evidenţiază doar principalele diferenţe dintre FER I şi FER II. Nu este vorba nici despre o analiză, nici despre o evaluare a modificărilor aduse. O comparaţie detaliată între FER I şi FER II este prezentată în anexa I. Obiective şi sarcini: — Obiectivele rămân aceleaşi. — Durata FER II va fi de şase ani (cinci ani pentru FER I). — Definirea grupurilor ţintă nu s-a modificat în mod semnificativ. — FER II introduce perioade de programare multianuală de trei ani. — FER II descrie acţiunile (primire, integrare, revenire voluntară) mult mai detaliat şi de asemenea permite o combinaţie a celor trei. — În cadrul FER II acţiunile comunitare pun accentul pe acţiunile transnaţionale sau pe acţiuni de interes pentru Comunitate în ansamblu. Norme de aplicare şi de gestionare: — Gestionarea FER rămâne repartizată. Responsabilităţile Comisiei şi ale statelor membre sunt descrise mai detaliat pentru FER II. — Criteriile de selecţie nu s-au schimbat. — Termenele pentru depunerea documentelor relevante au fost prelungite. — Distribuirea fondurilor continuă să se bazeze în principal pe date statistice cu privire la refugiaţi şi la solicitanţii de azil. Gestiune financiară şi control: — Partea de cofinanţare din FER II rămâne 50 % (75 % pentru statele membre care beneficiază de finanţare din Fondul de coeziune). Dar contribuţia de 50 % poate creşte până la 60 % pentru acţiuni deosebit de inovatoare. — Termenele limită şi condiţiile care trebuie respectate în ceea ce priveşte plăţile sunt indicate mai clar pentru FER II. — Prima prefinanţare rămâne 50 % din contribuţia FER, dar a doua prefinanţare poate ajunge până la maximum 50 % (în loc de 30 % pentru FER I). — În cadrul FER II, cel puţin 10 % din cheltuielile totale eligibile trebuie să fie supuse unui control, iar în cadrul FER I procentajul era de 20 %. Monitorizare, evaluare şi rapoarte: — În cadrul FER II Comisia trebuie să asigure monitorizarea regulată în cooperare cu statele membre. — În cadrul FER II, obligaţiile cu privire la evaluare au fost consolidate: Fondul trebuie verificat în mod regulat de către Comisie în colaborare cu statele membre pentru a evalua relevanţa, eficacitatea şi impactul acţiunilor întreprinse.

12. Din examinarea regulamentului FER II, reiese că recomandările prezentate în acest raport nu au fost urmate în FER II.

13. Comisia a propus de asemenea un program-cadru pentru perioada 2007-2013 care va include şi FER.

Sfera, obiectivele şi abordarea auditului

14. Curtea a efectuat un audit asupra modului de gestionare a primei faze din cadrul Fondului European pentru Refugiaţi (2000-2004). Obiectivul acestui audit a constat în aflarea răspunsurilor la următoarele întrebări: — Distribuirea fondurilor în statele membre a fost corectă? — Gestionarea de către Comisie şi de către statele membre a fost corectă? — Care a fost impactul FER asupra eforturilor naţionale în ceea ce priveşte azilul?

15. În cadrul acestui audit şi al declaraţiilor de asigurare anuale pentru 2003 şi 2004 (8), au fost auditate serviciile competente din cadrul Comisiei (DG JLS şi Eurostat) din Bruxelles şi din Luxemburg. În plus, au fost efectuate vizite pe lângă autorităţile naţionale responsabile şi pe lângă beneficiarii finali din următoarele state membre: Austria, Franţa, Germania, Grecia, Italia, Regatul Unit, Spania şi Suedia.

16. În conformitate cu regulamentul aplicabil FER (9), Comisia trebuia să prezinte un raport final Parlamentului European şi Consiliului, până la 1 septembrie 2005. Curtea nu a putut lua în considerare rezultatele raportului final, deoarece acesta a fost finalizat după încheierea auditului Curţii.

DISTRIBUIREA FONDURILOR ÎN STATELE MEMBRE A FOST CORECTĂ?

Criterii care au stat la baza repartizării fondurilor

17. Fondurile din FER au fost distribuite anual, fiind formate dintr-o sumă mai mică fixă şi dintr-o sumă mai mare variabilă. Suma fixă a scăzut de la 500 000 euro pe stat membru pentru anul 2000 la 100 000 euro pentru anul 2004.

18. Partea variabilă din suma alocată anual a fost distribuită statelor membre proporţional cu numărul de resortisanţi din ţările terţe sau de apatrizi pe care i-au primit (10) în cursul celor trei ani anteriori anului de implementare a programului. Din această sumă, 65 % se baza pe numărul solicitanţilor de azil, iar 35 % din sumă se baza pe numărul de refugiaţi (11). Modul de distribuire a fondurilor pentru anii 2000-2004 este prezentat în anexa II, iar descrierea procedurii de alocare a fondurilor figurează în anexa III.

19. Cifrele de referinţă pentru partea variabilă din finanţarea anuală trebuiau să fie cele mai recente cifre stabilite de Oficiul de Statistică al Comunităţilor Europene (Eurostat) (12), pe baza celor furnizate de statele membre.

Datele statistice care au stat la baza procesului de alocare a fondurilor nu erau nici complete, nici fiabile

20. Decizia Consiliului prevedea o perioadă de tranziţie în care să poată fi folosite datele puse la dispoziţie de statele membre dacă datele statistice oferite de Eurostat ar fi fost incomplete. Această perioadă de tranziţie ar fi trebuit să se limiteze la FER pentru anii 2000 şi 2001, dar a fost extinsă şi la FER pentru anii 2002 şi 2003.

21. Abia în 2005, după câţiva ani de acţiuni pregătitoare, Comisia a făcut o propunere de armonizare a statisticilor comunitare cu privire la emigrare şi la protecţia internaţională (13). În propunerea sa, Comisia atrăgea atenţia asupra faptului că numărul mare de date care lipsesc din datele colectate este îngrijorător. De asemenea, sunt probleme importante legate de lipsa armonizării – atât în ceea ce priveşte sursele datelor utilizate, cât şi definiţiile folosite ca bază pentru statistici (14).

22. O altă problemă o reprezintă faptul că fiabilitatea datelor este pusă sub semnul întrebării, atât timp cât aceste date nu au fost verificate la nivel de stat membru nici de către Comisie, nici de către statul membru.

Diferenţele de interpretare între statele membre afectează criteriile aplicate

23. Definiţia grupurilor ţintă a fost interpretată în mod diferit de statele membre şi modificată în unele state membre de-a lungul anilor. În unele cazuri, datele erau modificate din cauza evoluţiei legislaţiei statelor membre în direcţia unei armonizări mai bune. — Pentru majoritatea ţărilor, numărul de solicitanţi de azil indica numărul de persoane; în unele ţări, în schimb (de exemplu, în Regatul Unit şi în Franţa), acest număr indica numărul de dosare (un „dosar” poate include, pe lângă solicitant, membrii familiei sale) (15). — Unele state membre (Suedia, Irlanda, Finlanda şi Austria) nu au făcut deosebirea între primele solicitări şi solicitările repetate. — Pentru Germania, numărul de solicitări de azil pentru 1999 indica numărul de dosare, dar cifrele din august 2002 corespundeau numărului de persoane (16). — În Franţa au fost descoperite discrepanţe majore între cifrele prezentate în 2002 şi cele prezentate în 2003. Cifrele din FER referitoare la cererile de azil în 2003 conţineau persoanele care beneficiau de „azil teritorial”, o nouă categorie de care cifrele din 2002 nu ţineau cont.

Revizuirile datelor validate anterior nu au fost luate în totalitate în considerare pentru repartizările viitoare de fonduri sau nu au fost documentate adecvat

24. Pe toată perioada FER I, o parte din cifrele validate într-un an au fost modificate în anii următori. De exemplu, o revizuire a datelor a avut loc între 2002 şi 2003 în Franţa, în cazul căreia numărul de persoane declarate crescuse cu 17 606 (numărul total de persoane declarate pentru FER 2003 în Franţa; total cumulat pentru anii 1999-2001: 238 947). Revizuirea datelor statistice oficiale este o practică comună şi nu este criticată în sine. Totuşi, atunci când Comisia revizuieşte statisticile ex post, ar trebui să ţină cont de datele revizuite nu numai pentru distribuirile actuale, ci şi pentru distribuirile din anii anteriori. În cazul Italiei, Comisia a redus semnificativ finanţarea pentru anul 2004 (0,7 milioane euro) faţă de anul 2003 (2,4 milioane euro), mai ales deoarece aceasta nu a fost în măsură să valideze statisticile din anii anteriori referitoare la numărul de persoane declarate de Italia pentru perioada de referinţă 2001. Într-un anumit număr de cazuri, în care alocarea fondurilor s-a bazat pe statisticile modificate, nici la DG JLS, nici la Eurostat nu exista documentaţie disponibilă cu privire la motivele care au stat la baza modificărilor făcute.

25. Dificultăţile întâlnite ar fi putut fi evitate dacă FER s-ar fi bazat încă de la început pe date fiabile şi armonizate. Pentru FER II definiţia grupurilor ţintă nu s-a modificat în mod semnificativ (17), iar alocarea fondurilor se bazează în continuare pe datele statistice oferite de Eurostat (18), în condiţiile în care acestea nu au fost încă uniformizate.

GESTIONAREA DE CĂTRE COMISIE ŞI DE CĂTRE STATELE MEMBRE A FOST CORECTĂ?

Normele de aplicare a FER au fost publicate târziu

26. Având în vedere faptul că FER era un program nou, statele membre ar fi trebuit să primească încă de la început linii directoare clare în ceea ce priveşte gestionarea acestuia. Comisia a publicat regulile referitoare la eligibilitatea cheltuielilor (19) în aprilie 2001, la şase luni de la lansarea FER. Totuşi, Comisia a publicat normele de aplicare a sistemelor de gestiune şi control la mai mult de 18 luni de la stabilirea FER.

Eficienţă scăzută a procedurii de alocare a fondurilor

27. Procedura de repartizare a fondurilor era greoaie în ceea ce priveşte modul în care a fost concepută şi era supusă întârzierilor şi ineficienţei în practică. Pentru FER I, procedura de repartizare a fondurilor stabilită în legislaţia comunitară se prezenta după cum urmează: — până la 1 iunie, Comisia avea obligaţia de a informa statele membre în ceea ce priveşte fondurile estimate pentru anul următor; — statele membre aveau termen până la 1 octombrie pentru a prezenta o cerere de cofinanţare; — Comisia trebuia să aprobe cererile de cofinanţare în termen de trei luni (adică până la sfârşitul lunii decembrie cel târziu); aceasta trebuia să mai adopte şi o decizie cu privire la cofinanţare; — Comisia trebuia să plătească un avans (adică 50 % din suma care trebuia plătită) la momentul adoptării unei decizii de cofinanţare (urmând o plată intermediară şi plata soldului).

28. În contextul distribuirii resurselor către fiecare stat membru, nu este clar ce rol urma să joace cererea de cofinanţare. Astfel cum se indică la punctul 18 de mai sus, repartizarea fondurilor se făcea exclusiv pe baza numărului de solicitanţi de azil şi de refugiaţi.

29. În practică, agenda fixată pentru repartizarea fondurilor şi pentru plată a suferit întârzieri semnificative. În fiecare an erau două decizii de cofinanţare ale Comisiei, nu una, astfel cum era prevăzut: o primă decizie era bazată pe proiectul de buget pentru anul următor, iar o a doua decizie, revizuită, era bazată pe bugetul definitiv. Aceste decizii erau luate în general la câteva săptămâni după etapele corespunzătoare din procedura bugetară. Pentru FER 2003, exemplul de mai jos prezintă calendarul pentru toate statele membre în practică. — În aprilie 2002 Comisia a adoptat proiectul de buget preliminar pe 2003. — Proiectul de buget pe 2003 a fost stabilit de către Consiliu la 22 iulie 2002. — La 19 septembrie 2002, Comisia a adoptat decizia privind alocarea preliminară a fondurilor către statele membre. — După alocarea preliminară a fondurilor, statele membre au trebuit să depună cererile de cofinanţare. — Bugetul final pe 2003 a fost adoptat la 19 decembrie 2002. — La 20 decembrie 2002, Comisia a aprobat decizia de cofinanţare, care se baza pe alocările preliminare comunicate statelor membre în septembrie 2002. — La 12 februarie 2003, Comisia a adoptat decizia cu privire la alocarea finală a fondurilor către statele membre. — În februarie şi martie 2003, au avut loc depunerea şi analizarea cererilor de cofinanţare revizuite. — La 20 martie 2003, Comisia a luat o decizie revizuită privind cofinanţarea, care se baza pe bugetul final adoptat, crescând alocările către statele membre cu 3 milioane euro.

30. Comisia nu a efectuat plăţile către statele membre decât după adoptarea deciziei sale revizuite privind cofinanţarea.

31. Aceste întârzieri în efectuarea plăţilor de către Comisie au determinat întârzieri în efectuarea plăţilor de către statele membre beneficiarilor finali, deoarece majoritatea statelor membre nu puteau efectua plăţi decât în momentul în care primeau contribuţia din Fond. În consecinţă, statele membre au întâmpinat dificultăţi în respectarea termenelor pentru proiectele finanţate din FER.

32. În general, proiectele au început înainte ca statele membre să fi efectuat primele plăţi. În acele cazuri, beneficiarii finali au fost nevoiţi să îşi prefinanţeze cheltuielile: cheltuielile efectuate înainte de aprobarea cererii de cofinanţare a statului membru nu erau eligibile pentru finanţarea din FER I. Această constrângere a favorizat organizaţiile financiare mai solide şi le-a descurajat pe cele mai mici să introducă alte cereri.

33. Aceste dispoziţii au suferit unele modificări în cadrul FER II: — termenele indicate la punctul 27 de mai sus au fost toate prelungite, cu scopul de a rezolva problema din FER I; — sumele plătite după 1 ianuarie anul respectiv pot fi eligibile pentru finanţarea din Fond, indiferent de data la care a fost aprobată cererea de cofinanţare (a se vedea punctul 32 de mai sus); — pe lângă un avans de 50 %, se mai poate efectua o plată intermediară de până la 50 %, faţă de 30 % în cadrul FER I.

Interpretări divergente ale reglementărilor privind FER de către statele membre

34. În urma auditului s-au descoperit diferenţe în ceea ce priveşte interpretarea măsurii de repatriere, care, cu titlu indicativ, constă în furnizarea de „informaţii şi consiliere referitoare la programele de revenire voluntară în ţara de origine şi la situaţia din această ţară”. Aceasta mai poate conţine şi „formare generală sau profesională şi sprijin pentru reintegrare” (20). Consiliul a recunoscut că „este necesar un sprijin concret pentru a crea sau a îmbunătăţi condiţiile care să le permită refugiaţilor şi persoanelor strămutate să ia o decizie în cunoştinţă de cauză în privinţa părăsirii statului membru şi a revenirii în ţara de origine, dacă doresc acest lucru” (21). În unele state membre, măsura de repatriere a fost utilizată în mare măsură în scopul de a plăti biletul de avion pentru întoarcerea solicitanţilor de azil în ţara de origine.

35. În statele membre existau diferenţe majore de interpretare cu privire la cine putea solicita asistenţă pentru repatriere. Germania şi Suedia au aplicat o interpretare mai strictă a grupurilor eligibile şi au finanţat doar refugiaţii recunoscuţi care aveau drept de şedere într-unul dintre statele membre, dar care au decis să se întoarcă în ţările lor de origine. Regatul Unit şi Italia, dimpotrivă, au folosit măsura de repatriere în principal pentru a finanţa solicitanţii de azil respinşi, excluzându-i pe cei cărora li s-a acordat permis de şedere nelimitat sau care obţinuseră statutul de refugiat. Fondul a cofinanţat solicitanţii de azil respinşi, chiar şi atunci când decizia de revenire în ţara de origine nu era una voluntară (22). Caracterul voluntar al revenirii (20) este subliniat în regulamentul FER şi s-a insistat asupra lui în FER II (23).

36. De asemenea, definiţia persoanelor eligibile a căror revenire în ţara de origine poate fi finanţată este necorespunzătoare, aşa cum se ilustrează mai jos. În Regatul Unit, majoritatea persoanelor cărora li s-a finanţat biletul de avion pentru întoarcerea în ţara de origine în 2003 au fost solicitanţii de azil respinşi, originari din ţările Europei Centrale, precum Republica Cehă şi Polonia, care introduseseră cererea de azil înainte de aderarea la UE (mai exact 332 resortisanţi cehi şi 125 resortisanţi poloni). Fiecare stat membru poate aplica politici privind meritele individuale ale cererilor de azil, fără ca acest lucru să se bazeze, aşadar, pe ţara de origine.

Exemple pozitive de gestionare a FER

37. În ciuda problemelor care au afectat implementarea şi gestionarea FER, există numeroase exemple de sisteme de gestiune bune. Germania şi Suedia au introdus un sistem de gestiune perfecţionat, care cuprinde proceduri, formulare şi rapoarte ce permit autorităţii naţionale să se ocupe de un număr mare de proiecte. În plus, proiectele au fost atent monitorizate pentru ca beneficiarii finali să obţină sprijinul în timp util.

Monitorizarea şi măsurile corective din partea Comisiei au avut rezultate insuficiente

38. Statele membre sunt responsabile de selecţia, gestiunea financiară şi administrarea proiectelor. Decizia Consiliului vizează să acorde statelor membre libertatea necesară pentru implementarea programului în funcţie de nevoile lor. În primul caz, statelor membre li se solicită să preia responsabilităţile de control financiar al acţiunii. În special, acestea trebuie să se asigure că fondurile sunt utilizate în conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare. În ciuda acestui fapt, Comisia însăşi este responsabilă să se asigure că statele membre dispun de sisteme de gestiune şi de control care funcţionează bine, pentru a garanta că fondurile comunitare sunt utilizate în mod corect şi eficient.

39. În general, Comisia a efectuat vizite de monitorizare pentru FER I, dar nu a fost întotdeauna în măsură să asigure bune practici de gestiune în toate statele membre. Conform dispoziţiilor din FER II (24), Comisia trebuie să desfăşoare o activitate de monitorizare regulată în colaborare cu statele membre, care să includă evaluarea impactului acţiunilor şi a complementarităţii acestora cu celelalte instrumente comunitare. În Regatul Unit, Curtea a detectat deficienţe serioase (de exemplu, pistă de audit necorespunzătoare în ceea ce priveşte selecţia proiectelor şi monitorizarea insuficientă a proiectelor). Înainte de auditul Curţii de la începutul anului 2005, Comisia desfăşurase o vizită de monitorizare în 2002 şi un audit ex post în 2003. Cu toate acestea, anumite deficienţe observate nu au fost încă rezolvate.Astfel cum a descoperit deja Comisia în timpul auditului în Austria, anumite sarcini cheie din gestionarea acţiunilor FER fuseseră delegate de către autoritatea naţională unei companii private. Acest lucru nu este în conformitate cu Regulamentul financiar cu privire la delegarea sarcinilor unei părţi terţe. Acţiunea corectivă recomandată de Comisie a fost pusă în aplicare târziu.În patru ani, Italia a lansat o singură cerere de oferte publică, iar aceasta era limitată municipalităţilor, ceea ce a împiedicat alţi potenţiali candidaţi să participe la FER.

CARE A FOST IMPACTUL FER ASUPRA EFORTURILOR NAŢIONALE ÎN DOMENIUL AZILULUI?

40. Obiectivul Curţii a constat în a verifica dacă instituirea FER a generat modificări în cheltuielile naţionale în domeniul azilului. Totuşi, informaţiile erau limitate atât în statele membre, cât şi la Comisie. Acest lucru era cauzat în principal de faptul că majoritatea statelor membre nu dispuneau, în bugetele naţionale, de linii bugetare specifice pentru acoperirea cheltuielilor pentru refugiaţi şi solicitanţii de azil. Nu a fost, aşadar, posibil să se formuleze o concluzie asupra acestui aspect.

41. Evaluarea intermediară (25) nu a examinat adiţionalitatea Fondului, ci a insistat în schimb să stabilească în ce măsură au cofinanţat statele membre anumite proiecte FER. Raportul final nu a fost examinat deoarece nu fusese încă adoptat în perioada în care s-a desfăşurat auditul.

42. Erau disponibili unii indicatori cu privire la impactul acţiunilor asupra persoanelor afectate de cele trei măsuri, dar acestea nu au fost monitorizate în mod sistematic. De asemenea, Comisia a utilizat date furnizate de Eurostat cu privire la refugiaţi în scopul analizei sale, dar nu le-a comparat în mod sistematic cu cele primite de la statele membre.

43. În baza proiectelor controlate, Curtea poate afirma că FER a avut un impact pozitiv asupra eforturilor făcute la nivel naţional, în principal în privinţa testării proiectelor inovatoare şi a integrării rezultatelor acestora în strategii naţionale.

Un proiect de succes în Regatul Unit se referea la un program de tutoriat personalizat pentru refugiaţi („one-to-one”), prin care tutori voluntari, cetăţeni ai ţării gazdă, oferă asistenţă refugiaţilor pentru a se adapta şi pentru a se integra în societatea din ţara care le acordă azil. A fost format un program de integrare personală care cuprindea cursuri de limbă, posibilitatea de cunoaştere a oraşului de reşedinţă şi a unor persoane din afara comunităţii de refugiaţi, învăţarea modului de rezolvare a problemelor administrative şi sprijin în găsirea unui loc de muncă. Proiectul este finanţat acum din fonduri naţionale.

44. În alte cazuri, FER a avut un impact pozitiv asupra politicii naţionale privind azilul, deoarece a generat crearea ex novo de programe naţionale. Programul naţional italian în privinţa azilului a fost posibil datorită cofinanţării din FER şi are ca scop primirea şi sprijinirea solicitanţilor de azil şi a refugiaţilor pe tot teritoriul naţional. Este vorba despre o iniţiativă a Ministerului de Interne, a ÎCNUR şi a Asociaţiei Naţionale a Municipalităţilor Italiene (ANCI).

CONCLUZIE

45. Resursele din Fondul European pentru Refugiaţi au fost alocate pe baza datelor statistice. Curtea a constatat că acestea nu erau nici complete, nici coerente, nici comparabile şi nici fiabile. Abia în 2005, după câţiva ani de acţiuni pregătitoare, Comisia a propus un regulament pentru armonizarea statisticilor (a se vedea punctele 20-22).

46. Comisia a publicat târziu anumite norme de aplicare, ceea ce înseamnă că în faza de început a FER statele membre nu aveau instrucţiuni clare. Procedura administrativă greoaie de alocare a fondurilor a generat întârzieri în plăţile către statele membre (a se vedea punctele 26-33).

47. Decizia Consiliului era neclară în definirea termenilor cheie ai FER (de exemplu, grupuri ţintă eligibile sau măsuri care pot fi finanţate, a se vedea punctele 34-36). Comisia nu a îndrumat întotdeauna statele membre pentru a le ajuta să evite orice ambiguitate în interpretarea regulilor. Deşi nu s-a constatat niciun abuz sistematic în utilizarea regulilor, acestea nu au fost aplicate în acelaşi mod de către statele membre.

48. Comisia nu a putut asigura întotdeauna bune practici de gestiune în statele membre (a se vedea punctul 39).

49. Datele disponibile referitoare la impactul FER asupra eforturilor naţionale în materie de azil erau limitate (a se vedea punctele 40-42).

50. Rezultatul raportului final nu a putut fi luat în considerare deoarece nu fusese adoptat în perioada în care s-a desfăşurat auditul (a se vedea punctele 16-41).

RECOMANDĂRI

51. Comisia ar trebui să îşi continue eforturile de armonizare a datelor statistice. În cadrul acestei activităţi de armonizare, Comisia ar trebui să stabilească măsuri care să permită verificarea datelor.

52. Comisia a revizuit anumite date statistice. Atunci când revizuieşte statisticile ex post, Comisia ar trebui să ţină cont de datele revizuite în repartizarea fondurilor.

53. În cazul în care Comisia nu poate garanta că statisticile sunt fiabile şi că alocarea fondurilor este proporţională cu numărul de refugiaţi şi de solicitanţi de azil primiţi, ar trebui luate în considerare alte proceduri de alocare a fondurilor, cum ar fi, de exemplu, acordarea unor sume fixe.

54. Auditul efectuat de Curte a demonstrat că unele dispoziţii din FER I, în special regulile privind eligibilitatea, generau diferenţe semnificative de interpretare. Curtea recomandă Comisiei, Parlamentului şi Consiliului să analizeze, din perspectiva constatărilor Curţii şi a modificărilor aduse deja la FER II, dacă doresc ca în viitor FER să aibă o orientare mai clară şi mai precisă.

Prezentul raport a fost adoptat de Curtea de Conturi, la Luxemburg, în şedinţa sa din 21 martie 2007. Pentru Curtea de Conturi Hubert WEBER Preşedinte

(1) Articolul 61 din Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, astfel cum a fost modificat prin Tratatul de la Amsterdam.

(2) Decizia 2000/596/CE a Consiliului din 28 septembrie 2000 de instituire a Fondului European pentru Refugiaţi (JO L 252, 6.10.2000).

(3) Considerentul 2 din Decizia 2000/596/CE.

(4) Credite prevăzute pentru nevoi urgente şi neutilizate între 2000 şi 2004.

Sursa: Sistemul de contabilitate al Comisiei Europene.

(5) Astfel cum este definită la articolul 53 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 de stabilire a regulamentului financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene (JO L 248, 16.9.2002).

(6) Convenţie referitoare la Statutul refugiaţilor, Geneva, 28 iulie 1951, Culegere de tratate ale Naţiunilor Unite, volumul 189, p. 137. Adoptată la 28 iulie 1951 de către Conferinţa plenipotenţiarilor Naţiunilor Unite asupra statutului refugiaţilor şi al apatrizilor, reunită în temeiul Rezoluţiei 429 (V) adoptate de Adunarea generală la 14 decembrie 1950, şi care a intrat în vigoare la 22 aprilie 1954, conform articolului 43.

(7) Decizia 2004/904/CE a Consiliului din 2 decembrie 2004 de instituire a Fondului European pentru Refugiaţi pentru perioada 2005-2010 (JO L 381, 28.12.2004). Danemarca nu participă la FER.

(8) Capitolul 6, p. 200-202 din Raportul anual pe exerciţiul financiar 2003 (JO C 293, 30.11.2004). Capitolul 6, p. 165-166, 176 din Raportul anual pe exerciţiul financiar 2004 (JO C 301, 30.11.2005).

(9) Articolul 20 din Decizia 2000/596/CE.

(10) Articolul 3 din Decizia 2000/596/CE.

(11) Articolul 10 alineatul (2) din Decizia 2000/596/CE.

(12) Articolul 10 alineatul (3) din Decizia 2000/596/CE.

(13) Propunere de regulament al Parlamentului European şi al Consiliului cu privire la statisticile comunitare referitoare la emigrare şi la protecţia internaţională COM(2005) 375 final, Bruxelles, 14 septembrie 2005, 2005/0156 (COD).

(14) Propunere de regulament al Parlamentului European şi al Consiliului cu privire la statisticile comunitare referitoare la emigrare şi la protecţia internaţională COM(2005) 375 final Bruxelles, 14 septembrie 2005, 2005/0156 (COD), p. 4.

(15) Raport anual CIREA (Centre for Information, Discussion and Exchange on Asylum) pe 1999 şi 2000.

(16) Raport anual CIREA pe 1999 şi 2000 şi raport lunar cu privire la statisticile referitoare la azil – august 2002.

(17) Articolul 3 din Decizia 2004/904/CE.

(18) Articolul 17 alineatul (3) din Decizia 2004/904/CE.

(19) Articolul 14 alineatul (2) din Decizia 2000/596/CE.

(20) Articolul 4 alineatul (4) din Decizia 2000/596/CE.

(21) Considerentul 7 din Decizia 2000/596/CE.

(22) Consiliul European pentru Refugiaţi şi Exilaţi face deosebire între revenire voluntară, revenire obligatorie şi revenire forţată: „este important să se facă deosebirea între repatrierea voluntară a persoanelor care aleg liber să îşi exercite dreptul de a se întoarce în ţara de origine sau în care îşi au reşedinţa obişnuită şi cei care nu au o bază legală pentru a rămâne şi sunt de acord cu revenirea în ţara de origine”. Consiliul European pentru Refugiaţi şi Exilaţi, Declaraţie cu ocazia Consiliului pentru Justiţie şi Afaceri Interne din 12-13 octombrie 2005, p. 4.

(23) Articolul 4 alineatul (1) din Decizia 2004/904/CE.

(24) Articolul 27 din Decizia 2004/904/CE.

(25) Direcţia Generală de Justiţie şi Afaceri Interne, Evaluare intermediară a Fondului European pentru Refugiaţi, Raport final, decembrie 2003.

ANEXA I Comparaţie a reglementărilor comunitare aplicabile Fondului European pentru Refugiaţi în perioada 2000-2004 (FER I) şi perioada 2005-2010 (FER II) INTRODUCERE Această comparaţie se bazează pe următoarele documente: — Decizia 2000/596/CE a Consiliului din 28 septembrie 2000; — Decizia 2001/275/CE a Comisiei din 20 martie 2001; — Decizia 2002/307/CE a Comisiei din 18 decembrie 2001; — Decizia 2004/904/CE a Consiliului din 2 decembrie 2004; — Expunere de motive şi propunere pentru o Decizie a Consiliului SEC 2004/161 de stabilire a Fondului European pentru Refugiaţi pentru perioada 2005-2010; — Evaluarea impactului extins. Document de lucru al Comisiei Europene, SEC (2004) 161, 12.2.2004. Comparaţia de mai jos evidenţiază doar principalele diferenţe dintre FER I şi FER II. Nu este vorba nici despre o analiză, nici despre o evaluare a modificărilor aduse. I. OBIECTIVE ŞI SARCINI Programul 2000-2004 Programul 2005-2010 Obiectiv Fondul European pentru Refugiaţi este un instrument financiar al cărui principal obiectiv este de a susţine şi de a încuraja eforturile întreprinse de statele membre pentru a primi refugiaţi şi persoane strămutate şi pentru a suporta consecinţele acestei primiri. Perioada 5 ani, de la 1 ianuarie 2000 la 31 decembrie 2004 6 ani, de la 1 ianuarie 2005 la 31 decembrie 2010 Grupurile ţintă Cinci grupuri ţintă: 1. Convenţia de la Geneva 2. protecţia internaţională acordată de un stat membru 3. persoanele care au solicitat una dintre formele de protecţie menţionate la punctul 1 sau 2 4. protecţia temporară într-un stat membru 5. persoanele al căror drept la protecţie temporară este în curs de examinare într-un stat membru (Articolul 3, 2000/596/CE) Patru grupuri ţintă: 1. Convenţia de la Geneva 2. protecţia subsidiară în înţelesul Directivei 2004/83/CE a Consiliului 3. persoanele care au solicitat una dintre formele de protecţie menţionate la punctul 1 sau 2 4. protecţia temporară în înţelesul Directivei 2001/55/CE (protecţia temporară în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate) (Articolul 3, 2004/904/CE) Programarea Nu se prevăd programe multianuale, credite anuale Programare multianuală pentru perioade de doi-trei ani. Pentru fiecare fază a programului, statele membre trebuie să prezinte Comisiei programele multianuale (Articolul 15, 2004/904/CE) Acţiunile Există trei tipuri de acţiuni ale statelor membre: primirea, integrarea şi repatrierea. Primirea: — infrastructură sau servicii pentru cazare — acordarea de sprijin material — acordarea de îngrijiri medicale — acordarea de asistenţă socială — acordarea de sprijin în demersurile administrative şi judiciare, inclusiv asistenţă juridică Integrarea — asistenţă socială în ceea ce priveşte cazarea, mijloacele de trai şi îngrijirea medicală — acţiuni care să permită beneficiarilor să se adapteze în societate sau să devină independenţi Repatrierea — informare şi consiliere cu privire la programele de revenire voluntară în ţara de origine şi cu privire la situaţia din acea ţară — formare generală sau profesională şi sprijin pentru reinserţia socială (Articolul 4, 2000/596/CE) Acţiunile pot fi combinate (primire, integrare şi revenire voluntară în ţara de origine) Posibilele acţiuni care urmează a fi finanţate sunt, parţial, mai specifice Acţiunile eligibile se referă la condiţiile de primire şi la procedurile de azil (cazare, îngrijiri medicale şi psihologice, asistenţă socială, educaţie, cursuri de limbă) Există mai multe acţiuni eligibile care se referă la integrare (acţiuni de promovare pentru participarea la viaţa civică şi culturală; educaţie, formare profesională, recunoaşterea calificărilor şi a diplomelor; acţiuni de promovare a procesului de integrare a acestor persoane prin implicarea autorităţilor locale, a publicului larg sau a asociaţiilor pentru refugiaţi, a grupurilor de voluntari şi a partenerilor sociali) Acţiunile eligibile referitoare la revenirea voluntară în ţara de origine cuprind servicii de informare şi consiliere, informaţii cu privire la ţara sau la regiunea de origine, formare generală sau profesională, acţiuni care facilitează organizarea şi implementarea programelor naţionale de revenire voluntară în ţara de origine O atenţie deosebită se acordă situaţiei speciale a persoanelor vulnerabile (Articolele 4-7, 2004/904/CE) Acţiunile comunitare Acţiunile eligibile se referă la următoarele domenii: studii, schimburi de experienţă şi promovarea cooperării, precum şi evaluarea modului de implementare a măsurilor şi a asistenţei tehnice (Articolul 5, 2000/596/CE) Acţiunile comunitare pun accentul pe acţiunile transnaţionale sau pe acţiunile de interes pentru Comunitate în ansamblu (Articolul 8, 2004/904/CE) II. NORME DE IMPLEMENTARE ŞI DE GESTIONARE Programul 2000-2004 Programul 2005-2010 Implementarea Statele membre sunt responsabile de implementarea acţiunilor care beneficiază de sprijin din acest Fond. Fiecare stat membru desemnează o autoritate responsabilă (administraţia publică), pentru comunicarea cu Comisia Statul membru desemnează o autoritate responsabilă care trebuie să fie un organism funcţional din statul membru sau un organism public naţional. O parte sau toate sarcinile de implementare pot fi delegate unei administraţii publice sau unui organism de drept privat reglementat prin legea statului membru şi care are o misiune de serviciu public Responsabilităţile respective ale Comisiei, ale statului membru şi ale autorităţii responsabile sunt descrise mai detaliat Nu există condiţii minime impuse autorităţii responsabile (Articolul 7, 2000/596/CE) Sunt impuse condiţii minime autorităţii responsabile desemnate (Articolele 12-13, 2004/904/CE) Cererea de cofinanţare Statul membru introduce o cerere de cofinanţare în fiecare an (Articolul 8, 2000/596/CE) Conform programării multianuale, statul membru propune un proiect de program multianual bazat pe liniile directoare oferite de către Comisie (Articolul 15, 2004/904/CE) III. GESTIUNEA FINANCIARĂ Programul 2000-2004 Programul 2005-2010 Dispoziţie financiară 216 milioane euro (Articolul 2, 2000/596/CE) 114 milioane euro pentru perioada 2005-2006. Creditele anuale vor fi autorizate de autoritatea bugetară în limita perspectivelor financiare. (Articolul 2, 2004/904/CE) Structura de finanţare Contribuţia din Fond nu depăşeşte 50 % din costul total al fiecărei măsuri. Această proporţie poate creşte până la 75 % în statele membre care primesc finanţare din Fondul de coeziune (Articolul 13, 2000/596/CE) Contribuţia din Fond nu depăşeşte 50 % din costul total al unei acţiuni specifice. Dar această proporţie poate creşte până la 60 % pentru acţiunile inovative şi până la 75 % în statele membre care primesc finanţare din Fondul de coeziune Contribuţia nu va depăşi 80 % din costul total al acţiunilor specifice comunitare (Articolul 20, 2004/904/CE) Asistenţa tehnică şi administrativă Se poate constitui o rezervă care să nu depăşească 5 % din suma totală alocată unui stat membru, pentru acoperirea cheltuielilor de asistenţă tehnică şi administrativă (Articolul 12, 2000/596/CE) Pe lângă rezerva de 7 % din suma anuală totală păstrată pentru asistenţă tehnică şi administrativă, se adaugă încă o sumă de 30 000 euro. (Articolul 18, 2004/904/CE) Repartizarea anuală În cadrul programului FER I, suma fixă era în scădere: 500 000 euro pentru anul 2000 şi 100 000 euro pentru anul 2004 (Articolul 10, 2000/596/CE) Sumă fixă de 300 000 euro, eliminând elementul descrescător din FER I. Sprijin special de 500 000 euro pentru noile state membre în primii trei ani din faza II (Articolul 17, 2004/904/CE) Plăţi Acont, plată intermediară şi sold Prima plată de prefinanţare, a doua plată de prefinanţare şi soldul Din momentul în care este adoptată decizia Comisiei, se plăteşte un acont echivalent cu 50 % din suma totală În termen de 60 de zile de la adoptarea deciziei de cofinanţare, se efectuează o plată de prefinanţare echivalentă cu 50 % din suma totală Se efectuează o plată intermediară de până la 30 % în momentul în care statul membru declară că a cheltuit efectiv jumătate din acontul primit O a doua tranşă de prefinanţare este vărsată nu mai târziu de trei luni după ce Comisia a aprobat un raport cu privire la implementarea programului de lucru anual şi o declaraţie cu privire la cheltuieli, reprezentând cel puţin 70 % din suma acordată ca avans. Această sumă nu trebuie să depăşească 50 % din suma totală sau soldul dintre suma angajată pentru acţiunile selectate şi valoarea primei plăţi de prefinanţare Soldul este plătit în termen de trei luni de la aprobarea conturilor financiare prezentate de statul membru, precum şi a raportului anual cu privire la implementarea programului. (Articolul 17, 2000/596/CE) Soldul este plătit în cel mult trei luni de la data la care Comisia a aprobat raportul final de implementare şi declaraţia finală cu privire la cheltuieli. (Articolul 23, 2004/904/CE) Resurse pentru acţiunile comunitare La iniţiativa Comisiei, până la 5 % din resursele disponibile din Fond pot fi utilizate pentru finanţarea acţiunilor inovative sau a acţiunilor de interes pentru Comunitate în ansamblu. În plus, finanţarea acestor acţiuni prin intermediul Fondului poate ajunge până la 100 % (Articolul 5, 2000/596/CE) Până la 7 % din resursele disponibile din Fond pot fi utilizate pentru finanţarea acţiunilor comunitare, punându-se accentul pe acţiunile transnaţionale sau pe acţiunile de interes pentru Comunitate în ansamblu, cu privire la politica de azil şi la măsurile aplicabile refugiaţilor şi persoanelor strămutate. FER poate acorda o finanţare de până la 80 % (Articolul 8, 2004/904/CE) IV. MONITORIZAREA, EVALUAREA ŞI RAPOARTELE Programul 2000-2004 Programul 2005-2010 Controale Controalele trebuie să acopere cel puţin 20 % din totalul cheltuielilor eligibile (Articolul 5, 2002/307/CE) Controalele trebuie să acopere cel puţin 10 % din totalul cheltuielilor eligibile pentru fiecare program anual de implementare (Articolul 25, 2004/904/CE) Monitorizarea şi evaluarea Autoritatea responsabilă ia măsurile necesare pentru monitorizarea şi evaluarea acţiunilor (Articolul 20, 2000/596/CE) Comisia desfăşoară activităţi de monitorizare şi evaluare a Fondului în cooperare cu statele membre (Articolul 27, 2004/904/CE) Sisteme de urmărire Reguli detaliate de eligibilitate a cheltuielilor şi rapoarte privind implementarea (2001/275/CE) Rapoarte ale statelor membre Autoritatea responsabilă 1. prezintă în fiecare an un raport sumar asupra modului de implementare a acţiunii în curs; 2. trimite Comisiei, în termen de 6 luni de la data stabilită în decizia de cofinanţare pentru execuţia cheltuielii, un raport final care să cuprindă: — conturi financiare şi un raport asupra modului de implementare a acţiunii. — un raport de evaluare cu privire la executarea şi la efectul acţiunilor întreprinse. Nu se face o evaluare separată cu privire la impactul programului. (Articolul 20, 2000/596/CE) Autoritatea responsabilă 1. include în acorduri şi în contracte, clauze prin care obligă destinatarii să prezinte rapoarte cu privire la modul în care evoluează implementarea acţiunilor, precum şi un raport final detaliat referitor la modul de implementare 2. prezintă, în termen de 9 luni de la termenul de admitere a cheltuielilor stabilit în decizia de cofinanţare pentru fiecare program anual, un raport final asupra modului de implementare şi o declaraţie cu privire la cheltuielile finale. Statele membre prezintă: 1. un raport de evaluare asupra modului de implementare a acţiunilor cofinanţate, până la 31 decembrie 2006 2. un raport de evaluare asupra rezultatelor şi a impactului acţiunilor cofinanţate, până la 30 iunie 2009 3. un raport de evaluare asupra rezultatelor şi a impactului acţiunilor cofinanţate, până la 30 iunie 2012 (Articolul 28, 2004/904/CE) Destinatarii rapoartelor prezentate de Comisie şi tipurile de rapoarte Comisia prezintă Parlamentului European şi Consiliului: 1. un raport intermediar (2002) 2. un raport final (2005) (Articolul 20, 2000/596/CE) Comisia prezintă Parlamentului, Consiliului, Comitetului Economic şi Social şi Comitetului Regiunilor: 1. un raport intermediar cu privire la rezultatele obţinute şi la aspectele calitative şi cantitative ale acţiunii de implementare a Fondului, împreună cu toate propunerile de modificare, dacă este cazul, până la 30 aprilie 2007 2. un raport intermediar de evaluare şi o propunere referitoare la evoluţia viitoare a Fondului, până la 31 decembrie 2009 3. un raport de evaluare ex post până la 31 decembrie 2012 (Articolul 28, 2004/904/CE)

ANEXA II DISTRIBUŢIA FONDURILOR PE STAT MEMBRU (2000-2004) (euro) FER 2004 FER 2003 FER 2002 FER 2001 FER 2000 Total FER 2000-2004 Austria 2 230 280 2 007 650 1 938 106 1 454 754 912 382 8 543 173 Belgia 2 131 527 2 381 192 2 729 083 1 869 725 1 233 201 10 344 727 Finlanda 392 633 524 730 671 256 673 606 651 387 2 913 612 Franţa 4 041 961 5 067 825 4 133 681 3 156 228 2 255 055 18 654 750 Germania 8 113 022 9 935 792 10 324 675 8 391 364 6 218 899 42 983 751 Grecia 459 296 439 481 535 611 629 043 652 057 2 715 489 Irlanda 919 091 981 675 965 573 709 110 632 205 4 207 654 Italia 741 665 2 396 268 3 460 943 2 741 881 1 956 105 11 296 861 Luxemburg 171 648 299 703 411 195 481 073 528 972 1 892 591 Ţările de Jos 2 972 103 3 239 737 4 175 006 3 642 650 2 984 949 17 014 444 Portugalia 123 370 304 394 457 006 518 816 534 238 1 937 823 Spania 665 287 786 229 933 064 837 462 745 291 3 967 333 Suedia 2 691 652 2 869 672 3 326 823 2 555 672 1 808 621 13 252 440 Regatul Unit 10 877 221 8 923 101 8 764 928 4 819 118 2 902 640 36 287 008 Ţările aderente 3 626 695 3 626 695 Acţiunea comunitară 2 113 550 2 113 550 2 254 050 1 709 500 1 264 000 9 454 650 Total 42 271 000 42 271 000 45 081 000 34 190 000 25 280 000 189 093 000 Sursa: Deciziile Comisiei pentru perioada 2000-2004.

ANEXA III Procedura de alocare a sumelor provizorii către statele membre în cadrul FER 2000-2001 Procedura de alocare a sumelor provizorii către statele membre în cadrul FER 2002-2003 Procedura de alocare a sumelor provizorii către statele membre 2004