P9_TA(2021)0425

Strategia „De la fermă la consumator”

Rezoluția Parlamentului European din 20 octombrie 2021 referitoare la o strategie „De la fermă la consumator” pentru un sistem alimentar echitabil, sănătos și ecologic (2020/2260(INI))

(2022/C 184/01)

Parlamentul European,

— având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolele 11, 13, 39, articolul 168 alineatul (1), articolul 169 alineatul (1), articolul 191, articolul 192 alineatul (1) și articolul 349,

— având în vedere Tratatul internațional privind resursele fitogenetice pentru alimentație și agricultură din 2004,

— având în vedere Regulamentul (UE) 2019/1381 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2019 privind transparența și durabilitatea modelului UE de evaluare a riscurilor în cadrul lanțului alimentar (1),

— având în vedere Regulamentul (UE) 2019/6 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2018 privind produsele medicinale veterinare (2),

— având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (3), Directiva 2009/128/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unui cadru de acțiune comunitară în vederea utilizării durabile a pesticidelor (4) și Regulamentul (CE) nr. 1185/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind statisticile referitoare la pesticide (5),

— având în vedere Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic (6),

— având în vedere Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (7), Directiva 2006/118/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind protecția apelor subterane împotriva poluării și a deteriorării (8) și Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole (9),

— având în vedere Directiva 98/58/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind protecția animalelor de fermă (10), Directiva 1999/74/CE a Consiliului din 19 iulie 1999 de stabilire a standardelor minime pentru protecția găinilor ouătoare (11), Directiva 2007/43/CE a Consiliului din 28 iunie 2007 de stabilire a normelor minime de protecție a puilor destinați producției de carne (12), Directiva 2008/120/CE a Consiliului din 18 decembrie 2008 de stabilire a normelor minime de protecție a porcilor (13), Directiva 2008/119/CE a Consiliului din 18 decembrie 2008 de stabilire a normelor minime privind protecția vițeilor (14), Regulamentul (CE) nr. 1/2005 al Consiliului din 22 decembrie 2004 privind protecția animalelor în timpul transportului și al operațiunilor conexe (15), Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 privind protecția animalelor în momentul uciderii (16), Regulamentul (UE) 2016/429 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 martie 2016 privind bolile transmisibile ale animalelor și de modificare și de abrogare a anumitor acte din domeniul sănătății animalelor („Legea privind sănătatea animală”) (17) și Directiva 2010/63/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 septembrie 2010 privind protecția animalelor utilizate în scopuri științifice (18),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 20 mai 2020 intitulată „O strategie «De la fermă la consumator» pentru un sistem alimentar echitabil, sănătos și ecologic” (COM(2020)0381),

— având în vedere rezoluția sa din 19 iunie 2020 referitoare la protecția europeană a lucrătorilor transfrontalieri și sezonieri în contextul crizei provocate de COVID-19 (19),

— având în vedere rezoluția sa din 18 decembrie 2019 referitoare la Inițiativa UE privind polenizatorii (20) și rezoluția sa din 23 octombrie 2019 referitoare la proiectul de regulament al Comisiei de modificare a Regulamentului (UE) nr. 546/2011 în ceea ce privește evaluarea impactului produselor de protecție a plantelor asupra albinelor (21),

— având în vedere rezoluția sa din 28 noiembrie 2019 referitoare la urgența climatică și de mediu (22),

— având în vedere rezoluția sa din 13 martie 2019 referitoare la o Europă care protejează: aer curat pentru toți (23),

— având în vedere rezoluția sa din 13 septembrie 2018 referitoare la planul de acțiune european „O singură sănătate” (One Health) împotriva rezistenței la antimicrobiene (RAM) (24),

— având în vedere rezoluția sa din 17 aprilie 2018 referitoare la punerea în aplicare a celui de Al șaptelea program de acțiune pentru mediu (25),

— având în vedere rezoluția sa din 16 mai 2017 referitoare la inițiativa din domeniul utilizării eficiente a resurselor: reducerea deșeurilor alimentare, îmbunătățirea securității alimentare (26),

— având în vedere rezoluția sa din 4 aprilie 2017 referitoare la femei și rolul lor în zonele rurale (27), precum și rezoluția sa din 16 ianuarie 2018 referitoare la femei, egalitatea de gen și justiția climatică (28),

— având în vedere rezoluția sa din 7 iunie 2016 referitoare la soluții tehnologice pentru o agricultură durabilă în UE (29),

— având în vedere rezoluția sa legislativă din 8 septembrie 2015 referitoare la propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind clonarea bovinelor, porcinelor, ovinelor, caprinelor și ecvideelor crescute și reproduse în scopuri agricole (30),

— având în vedere rezoluția sa din 11 februarie 2015 referitoare la indicarea pe etichetă a țării de origine a cărnii din alimentele prelucrate (31) și rezoluția sa din 12 mai 2016 referitoare la indicarea obligatorie a țării de origine sau a locului de proveniență pentru anumite alimente (32),

— având în vedere raportul special al Curții de Conturi Europene (CCE) nr. 15/2020 din 9 iulie 2020, intitulat „Protejarea polenizatorilor sălbatici în UE – inițiativele Comisiei nu au dat roade”, nr. 13/2020 din 5 iunie 2020, intitulat „Biodiversitatea pe terenurile agricole: contribuția PAC nu a stopat declinul”, nr. 05/2020 din 5 februarie 2020, intitulat „Utilizarea durabilă a produselor de protecție a plantelor: progrese limitate în măsurarea și în reducerea riscurilor”, nr. 02/2019 din 15 ianuarie 2019, intitulat „Pericolele chimice din hrana noastră: politica UE în materie de siguranță alimentară ne protejează, dar se confruntă cu provocări”, nr. 31/2018 din 14 noiembrie 2018, intitulat „Bunăstarea animalelor în UE: reducerea decalajului dintre obiective ambițioase și punerea în practică” și nr. 34/2016 din 17 ianuarie 2017, intitulat „Combaterea risipei de alimente: o oportunitate pentru UE de a îmbunătăți eficiența utilizării resurselor în lanțul alimentar”, precum și nr. 21/2019 din 19 noiembrie 2019 privind combaterea rezistenței la antimicrobiene,

— având în vedere raportul Agenției Europene de Mediu din 11 mai 2020, intitulat „The European environment – state and outlook 2020: knowledge for transition to a sustainable Europe” (Mediul european – situația și perspectivele în 2020: cunoștințele pentru tranziția către o Europă sustenabilă),

— având în vedere Pilonul european al drepturilor sociale,

— având în vedere avizul Comitetului European al Regiunilor privind Strategia „De la fermă la consumator” din decembrie 2020, intitulat „De la fermă la consumator – dimensiunea locală și regională” (NAT-VII/005),

— având în vedere articolul 54 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere avizele Comisiei pentru dezvoltare, Comisiei pentru comerț internațional, Comisiei pentru piața internă și Comisiei pentru pescuit,

— având în vedere raportul Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară și al Comisiei pentru agricultură și dezvoltare rurală (A9-0271/2021),

A. întrucât Comunicarea Comisiei privind o strategie „De la fermă la consumator” stabilește o abordare holistică a sistemului alimentar european, în care agricultura ca furnizor de alimente este un element central, și recunoaște interconectarea tuturor actorilor de-a lungul lanțului de aprovizionare și responsabilitatea lor comună pentru realizarea obiectivelor strategiei, precum și rolul-cheie al fermierilor în furnizarea de bunuri publice, inclusiv în lupta împotriva schimbărilor climatice; întrucât totuși strategia trebuie să meargă mai departe, ținând seama de rolul, drepturile și responsabilitățile consumatorilor și de viabilitatea economică pe termen lung a fermierilor; întrucât strategia are implicații majore pentru producția agricolă nealimentară, iar acest lucru trebuie luat pe deplin în considerare;

B. întrucât raportul recent publicat al Centrului Comun de Cercetare intitulat „Modelling environmental and climate ambition in the agricultural sector with the CAPRI model: Exploring the potential effects of selected Farm to Fork and Biodiversity strategies targets in the framework of the 2030 Climate targets and the post 2020 Common Agricultural Policy” (Modelizarea țintelor pentru mediu și climă în sectorul agricol cu modelul CAPRI: explorarea efectelor potențiale ale obiectivelor strategiei „De la fermă la consumator” selectate în cadrul obiectivelor climatice pentru 2030 și politica agricolă comună post-2020) concluzionează, împreună cu alte studii recente, că implementarea obiectivelor strategiei ar avea un impact substanțial asupra producției agricole din UE; întrucât aceste studii subliniază că sunt necesare evaluări de impact ex ante solide și științifice, care să acopere sustenabilitatea din perspectivă economică, socială și de mediu, precum și că este necesar să se ia în considerare efectele cumulative, posibilele compromisuri, disponibilitatea mijloacelor de realizare a obiectivelor și diferitele modele agricole din statele membre, ca parte a oricăror propuneri legislative din cadrul strategiei „De la fermă la consumator”;

C. întrucât sistemul alimentar european ar trebui să asigure alimente de înaltă calitate și securitatea nutrițională într-un mod care să contribuie la bunăstarea socială și la sănătatea publică, să mențină și să refacă sănătatea ecosistemului, să respecte limitele planetei și să asigure sănătatea și bunăstarea animalelor; întrucât, în prezent, întregul sistem alimentar este responsabil de o serie de efecte asupra sănătății și a bunăstării oamenilor și animalelor, precum și asupra mediului, climei și biodiversității, inclusiv defrișări și degradarea ecosistemelor în afara UE; întrucât modul în care producem și consumăm alimente, băuturi și alte produse agricole trebuie să se adapteze în continuare pentru a asigura coerența cu obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD), cu Acordul de la Paris, cu Convenția privind diversitatea biologică, Tratatul internațional privind resursele fitogenetice pentru alimentație și agricultură și cu politicile și angajamentele UE, precum și, în general, pentru a asigura un echilibru coerent între cei trei piloni ai sustenabilității, printre care se numără mediul, clima, biodiversitatea, sănătatea publică, economia și accesibilitatea hranei, bunăstarea animalelor, și sustenabilitatea economică pentru fermieri, pescari și pentru alți actori din avalul lanțului alimentar, precum și aspecte sociale cum sunt condițiile de muncă și de angajare și standardele de securitate și sănătate; întrucât trebuie luați în considerare și alți factori importanți, cum ar fi cercetarea și inovarea, politica comercială și politica în domeniul deșeurilor;

D. întrucât este necesar să se asigure consecvența și coerența măsurilor prevăzute de Strategia „De la fermă la consumator” cu politicile comune în domeniul agriculturii și pescuitului, cu politica UE în domeniul comercial, cu Strategia UE privind biodiversitatea pentru 2030, cu Strategia UE pentru păduri, cu Planul de acțiune al UE pentru economia circulară, cu Planul de acțiune în domeniul bioeconomiei, cu legislația UE privind clima, precum și cu alte politici și strategii conexe ale UE; întrucât ar trebui subliniat că toate alimentele importate ar trebui să fie conforme cu aceleași standarde de sustenabilitate și de siguranță agroalimentară care se aplică în UE;

E. întrucât, potrivit estimărilor Platformei interguvernamentale științifico-politice privind biodiversitatea și serviciile ecosistemice (IPBES), se preconizează că 90 % din terenuri vor suferi modificări semnificative până în 2050 și 75 % din terenuri au fost deja modificate semnificativ; întrucât 85 % din zonele umede au fost deja pierdute (33); întrucât biodiversitatea este crucială pentru securitatea alimentară, pentru bunăstarea oamenilor și pentru dezvoltare la nivel mondial; întrucât pierderea biodiversității pune în pericol producția agricolă, sistemele alimentare și nutriția la nivel european și mondial; întrucât, potrivit estimărilor, costurile sociale și economice globale asociate degradării terenurilor se ridică la 5 500-10 500 de miliarde EUR pe an (34);

F. întrucât aproximativ 80 % din defrișările la nivel mondial sunt cauzate de extinderea terenurilor utilizate pentru agricultură (35); întrucât cererea Uniunii de produse precum uleiul de palmier, carnea, soia, cacao, porumbul, lemnul și cauciucul, inclusiv sub formă de produse prelucrate sau servicii, este un factor important al defrișărilor, al degradării pădurilor și solurilor, al distrugerii ecosistemelor și al încălcărilor asociate ale drepturilor omului în țări din afara UE și reprezintă aproximativ 10 % din cota mondială a defrișărilor inclusă în consumul final total (36); întrucât pescuitul nesustenabil are efecte negative grave asupra biodiversității;

G. întrucât habitatele seminaturale care depind de agricultură, precum pajiștile, sunt amenințate în mod deosebit, iar statutul lor de conservare este semnificativ mai grav decât pentru alte tipuri de habitate care nu depind de agricultură; întrucât 45 % din habitatele care depind de agricultură sunt evaluate drept deficitare, comparativ cu 31 % în cazul celorlalte habitate;

H. întrucât utilizarea imprudentă a pesticidelor reprezintă o sursă semnificativă de poluare a solului, a apei și a aerului și afectează negativ sănătatea oamenilor, a animalelor și a plantelor; întrucât, prin urmare, este necesar să se intensifice eforturile pentru a reduce semnificativ dependența de pesticide dăunătoare, riscurile legate de acestea și utilizarea lor, precum și utilizarea îngrășămintelor și a antibioticelor; întrucât practicile agricole sustenabile, cum ar fi buna aplicare a gestionării integrate a dăunătorilor (IPM), agrosilvicultura, agroecologia, agricultura ecologică și tehnicile agriculturii de precizie, pot contribui la furnizarea de soluții pentru reducerea utilizării pesticidelor la nivelul UE și la nivel mondial și ar trebui încurajate; întrucât cercetarea științifică (37) indică faptul că utilizarea pesticidelor poate fi redusă substanțial, fără a afecta în sens negativ rentabilitatea și productivitatea, în special atunci când este însoțită de o disponibilitate crescută a alternativelor sustenabile;

I. întrucât, în 2018, statele membre ale UE au aprobat exportul a peste 81 000 de tone de pesticide care conțin substanțe interzise în Europa (38); întrucât aceste pesticide periculoase pot prezenta riscuri și mai ridicate în țările lor de destinație, deoarece condițiile de utilizare (de exemplu, echipamente de protecție, pulverizare aeriană) nu sunt întotdeauna la fel de stricte ca în UE; întrucât aceste pesticide interzise pot reveni pe piața UE ca reziduuri în alimentele importate; întrucât programele de monitorizare au arătat că au fost detectate reziduuri ale mai multor pesticide interzise în UE în alimentele vândute pe piața UE, în 4,5 % din cazuri chiar și la niveluri care depășesc limita maximă de reziduuri (LMR) stabilită pentru aceste substanțe pentru a asigura siguranța consumatorilor (39);

J. întrucât supraponderalitatea și obezitatea cresc într-un ritm rapid în UE (40), unul din doi adulți fiind supraponderal sau obez (41); întrucât cauzele supraponderalității și ale obezității sunt multiple, însă alimentația și nutriția deficitară se numără printre factorii esențiali care conduc la o prevalență ridicată a supraponderalității și a obezității;

K. întrucât, potrivit estimărilor, în UE, în 2017, o alimentație nesănătoasă a condus la peste 950 000 de decese (unul din cinci) și la pierderea a peste 16 milioane de ani de viață sănătoasă, în special prin boli cardiovasculare și cancere (42); întrucât expunerea la substanțe chimice care perturbă sistemul endocrin prin intermediul alimentelor și al ambalajelor alimentare reprezintă, de asemenea, o amenințare tot mai acută pentru sănătatea publică (43);

L. întrucât aproximativ jumătate din bolile zoonotice apărute la om începând cu 1940 au fost cauzate de schimbări ale utilizării terenurilor (44); întrucât sănătatea animalelor este un element esențial în orice sistem alimentar sustenabil, iar orice impact asupra sănătății animalelor are un efect direct asupra sustenabilității sistemului alimentar;

M. întrucât se estimează că, în UE, se generează anual 88 de milioane de tone de deșeuri alimentare, costurile aferente fiind estimate la 143 de miliarde EUR (45); întrucât risipa alimentară are un impact imens asupra mediului, reprezentând aproximativ 6 % din emisiile totale de gaze cu efect de seră din UE (46); întrucât principalii actori care contribuie la risipa de alimente în UE sunt gospodăriile (53 %) și sectorul prelucrării (19 %) (47); întrucât 10 % din cantitățile de alimente risipite în UE sunt legate de marcarea datei și de faptul că consumatorii nu știu cum să citească și să folosească sistemul de marcare a datei (48);

N. întrucât volumul vânzărilor de antibiotice către crescătoriile de animale din Europa a scăzut cu 18,5 % între 2011 și 2016 (49), ceea ce a dus la o reducere a cantității de antibiotice utilizate în agricultură cu 35 % în perioada 2011-2018, în timp ce, în majoritatea statelor membre, consumul de antimicrobiene la animalele de la care se obțin produse alimentare este mai mic sau mult mai scăzut decât la oameni (50); întrucât, cu toate acestea, există diferențe mari între statele membre, iar consumul anumitor antimicrobiene este încă prea ridicat (51); întrucât rezistența la antimicrobiene reprezintă o amenințare majoră la adresa sănătății oamenilor; întrucât reducerea și minimizarea utilizării antibioticelor în zootehnie va contribui la încetinirea apariției și răspândirii acestei rezistențe;

O. întrucât deja în 2018 Grupul interguvernamental privind schimbările climatice (IPCC) a publicat raportul său special referitor la impactul încălzirii globale cu 1,5 oC, în care se afirma că limitarea încălzirii globale la 1,5 oC ar necesita schimbări rapide, de anvergură și fără precedent în toate aspectele societății; întrucât schimbările climatice și pierderea biodiversității constituie provocări tot mai accentuate la adresa securității alimentare și a nivelului de trai, având în vedere cazurile recurente de secetă, inundații, incendii forestiere și noii dăunători; întrucât sistemele alimentare sunt responsabile pentru 29 % din emisiile de gaze cu efect de seră (GES) de la nivel mondial și au un efect profund asupra climei, a biodiversității, a apei, a aerului, a solului și a absorbanților de carbon; întrucât sectorul agricol al UE produce aproximativ 10 % din totalul emisiilor de GES ale UE, cu variații considerabile între statele membre, agricultura reprezentând între 3 % și 33 % din emisiile naționale de GES (52);

P. întrucât emisiile de gaze cu efect de seră provenite din agricultura europeană au fost reduse cu aproximativ 20 % din 1990; întrucât reducerea emisiilor de GES în agricultură a încetinit considerabil din 2012 și chiar a crescut în câțiva ani (53); întrucât agricultura poate contribui în mod activ la sechestrarea carbonului prin creșterea numărului de absorbanți naturali de carbon, adoptând soluții bazate pe natură și ecosistem, cum ar fi rotațiile largi ale culturilor, culturile intercalate, permacultura, agrosilvicultura, silvicultura, agroecologia și refacerea ecosistemelor și, în special, refacerea și întreținerea turbăriilor ca modalitate de creștere a numărului de absorbanți naturali de carbon și a sechestrării carbonului;

Q. întrucât agricultura este cea mai importantă sursă de emisii primare de PM10 în UE, după cum subliniază Agenția Europeană de Mediu; întrucât emisiile de amoniac (NH3) din agricultură contribuie la episoade de concentrații ridicate de particule în suspensie înregistrate în Europa în fiecare primăvară, precum și la efecte negative asupra sănătății pe termen scurt și pe termen lung;

R. întrucât UE consumă de șapte ori mai mult azot și de trei ori mai mult fosfor decât poate fi considerat sustenabil și echitabil în limitele planetei (54);

S. întrucât este nevoie de o mai bună informare privind ciclul de viață, împreună cu o mai bună urmărire și monitorizare a informațiilor privind lanțul de aprovizionare, pentru a cuantifica progresele în direcția reducerii impactului sistemului alimentar european asupra mediului;

T. întrucât modelul european al unui sector agroalimentar multifuncțional, constituit din diferite modele agricole și bazat pe ferme de familie, este o componentă-cheie a economiei și societății din UE și trebuie să asigure o producție alimentară competitivă, de înaltă calitate și diversificată, securitatea alimentară, lanțuri de aprovizionare locale, bune practici agricole, protecția resurselor de terenuri și apă, standarde înalte de mediu și de bunăstare a animalelor, precum și zone rurale dinamice pe întreg teritoriul UE; întrucât o politică agricolă sprijinită în mod corespunzător va promova tranziția către lanțuri de aprovizionare mai localizate și practici agricole mai sustenabile, atingând standarde mai ridicate de mediu și de bunăstare a animalelor;

U. întrucât este important să se sublinieze rolul esențial pe care microîntreprinderile și întreprinderile mici și mijlocii din sectorul agroalimentar al UE îl joacă în toate etapele lanțului de aprovizionare, de la prelucrare până la comerțul cu amănuntul, pentru realizarea obiectivelor strategiei;

V. întrucât sectorul agricol trebuie să producă în continuare alimente sigure și nutritive, menținând și gestionând totodată terenurile într-un mod mai sustenabil, toate acestea contrabalansând depopularea zonelor rurale; întrucât fermierii europeni îndeplinesc cele mai ridicate standarde globale și furnizează alimente de înaltă calitate, nu numai pentru cetățenii europeni, ci și în întreaga lume; întrucât sectorul agricol este de o valoare strategică imensă și totuși, în puțin peste un deceniu, au dispărut câteva milioane de ferme, adică peste o treime din toate fermele din Europa, marea majoritate fiind mici afaceri de familie;

W. întrucât tranziția agriculturii europene către practici mai sustenabile și circularitate va necesita investiții substanțiale, iar accesul adecvat la finanțare este o condiție prealabilă; întrucât BEI și-a asumat angajamentul de a-și majora cota de finanțare a investițiilor în acțiuni climatice și în sustenabilitatea mediului, astfel încât să reprezinte 50 % din volumul operațiunilor sale în 2025 și ulterior; întrucât această finanțare ar putea fi utilizată pentru lansarea treptată a tehnologiilor care contribuie la practici sustenabile și la consolidarea legăturii dintre agricultură și economia circulară;

X. întrucât buna sănătate a solului ameliorează capacitatea acestuia de a produce hrană, de a filtra apa și de absorbi carbonul, contribuind astfel nu numai la stabilizarea climei, ci și la asigurarea nevoilor de securitate alimentară, la restabilirea biodiversității, la protejarea terenurilor agricole și la consolidarea unui sistem alimentar mai sănătos; întrucât agricultura regenerativă, ca abordare în ceea ce privește producția alimentară și gestionarea terenurilor, ar putea răspunde la aceste provocări, contribuind la tranziția către un sistem agricol extrem de rezilient, bazat pe gestionarea corespunzătoare a terenurilor și a solurilor;

Y. întrucât este important ca consumatorii să fie pe deplin informați și să aibă posibilitatea și capacitatea să facă alegeri alimentare în cunoștință de cauză; întrucât acest lucru necesită un mediu alimentar sănătos și de bună calitate, care să asigure transparența și să garanteze că alegerea sănătoasă și sustenabilă este, de asemenea, o alegere ușoară și accesibilă pentru toți și care să promoveze și să încurajeze modelele de consum care sprijină sănătatea umană, protejând, în același timp, utilizarea sustenabilă a resurselor naturale și umane și un nivel ridicat de bunăstare a animalelor; întrucât doar campaniile de informare, educare și sensibilizare sunt insuficiente pentru a realiza tranziția necesară către alegeri mai sustenabile și mai sănătoase ale consumatorilor, deoarece acestea pot fi influențate de aspecte precum normele și convențiile, prețul, confortul, obiceiurile și modul în care sunt prezentate opțiunile alimentare; întrucât cetățenii informați și educația pot juca totuși un rol important în atingerea obiectivelor Europei în materie de climă, de eficiență a utilizării resurselor și de biodiversitate, la nivelul cererii; întrucât etichetarea obligatorie a conținutului de nutrienți și a originii acestora, precum și informații inteligibile privind bunăstarea animalelor și sustenabilitatea, în principiu pentru toate produsele alimentare, precum și furnizarea publică de informații privind costul real de producție pot contribui la orientarea consumatorului către o alimentație sănătoasă, sustenabilă și sigură; întrucât informarea consumatorilor ar trebui, de asemenea, adaptată la era digitală, fără a lăsa pe nimeni în urmă;

Z. întrucât dieta mediteraneeană, recunoscută de UNESCO în 2010 drept patrimoniu cultural imaterial al umanității, este cunoscută drept o dietă sănătoasă, echilibrată, cu o valoare nutrițională, socială și culturală ridicată, bazată pe respectul pentru teritoriu și biodiversitate, asigurând conservarea și dezvoltarea activităților și meșteșugurilor tradiționale legate de pescuit, vânătoare și agricultură sustenabilă și jucând un rol de protecție în prevenirea primară și secundară a principalelor boli cronice degenerative;

AA. întrucât între apă și agricultură există o legătură inextricabilă, iar gospodărirea sustenabilă a apei în sectorul agricol este esențială pentru a permite producția unor alimente adecvate și de înaltă calitate și pentru a garanta conservarea resurselor de apă;

AB. întrucât globalizarea pieței alimentare s-a intensificat, ceea ce a dus la o creștere a importanței acordurilor de liber schimb dintre UE și țările terțe;

AC. întrucât trebuie să se țină seama de rezultatele obținute în urma punerii în aplicare a standardelor de mediu în vigoare în prezent;

AD. întrucât pandemia cauzată de COVID-19 a creat o situație gravă cu efecte asupra tuturor actorilor din lanțul agroalimentar european, de la producția primară până la industriile de servicii alimentare;

AE. întrucât sistemul alimentar european a jucat un rol crucial în timpul pandemiei de COVID-19, demonstrându-și reziliența, fermierii și cooperativele acestora sau organizațiile de producători, lucrătorii angajați de-a lungul lanțului valoric alimentar, procesatorii, distribuitorii și comercianții cu amănuntul colaborând în condiții dificile, inclusiv pe durata restricțiilor de deplasare a persoanelor, și fiind expuși unor riscuri sanitare, pentru a se asigura că, în continuare, consumatorii europeni au acces la produse sigure, accesibile ca preț și de înaltă calitate, fără impedimente, respectând totodată integritatea pieței interne; întrucât piața internă și sistemul agricol al UE au depășit în mare măsură și rapid întreruperile aprovizionării în contextul crizei provocate de pandemia de COVID-19, care, cu toate acestea, a evidențiat anumite vulnerabilități ale lanțurilor complexe de aprovizionare cu alimente, demonstrând necesitatea de a asigura securitatea alimentară pe termen lung, reziliența și lanțurile scurte de aprovizionare; întrucât, în acest context, este esențial să se sublinieze valoarea securității alimentare și a securității lanțurilor de aprovizionare pentru toți cetățenii UE și importanța de a dispune de toate instrumentele necesare pentru ca fermierii să poată produce alimente diverse în mod sustenabil;

AF. întrucât, deși drepturile fermierilor au fost consacrate prin Tratatul internațional privind resursele fitogenetice pentru alimentație și agricultură al FAO din 2004, normele privind proprietatea intelectuală erau deseori în conflict cu acestea, punând în pericol sistemele de semințe locale, tradiționale și indigene;

AG. întrucât consumatorii sunt din ce în ce mai preocupați de bunăstarea și sănătatea animalelor; întrucât un nivel ridicat de bunăstare a animalelor este important pentru dezvoltarea durabilă și are potențialul de a consolida sustenabilitatea economică și de mediu a fermierilor europeni, creând o nouă piață pentru ca fermierii să vândă produse bazate pe standarde mai ridicate de bunăstare a animalelor; întrucât Comisia a anunțat o evaluare și o revizuire a legislației existente privind bunăstarea animalelor, inclusiv în ceea ce privește transportul și sacrificarea animalelor; întrucât normele orizontale pentru protecția animalelor în agricultură, combinate cu cerințe de bunăstare a animalelor, bazate pe știință, specifice fiecărei specii, pentru toate speciile de fermă, ar aduce beneficii semnificative bunăstării animalelor; întrucât perioadele de tranziție și sprijinul pentru fermieri sunt esențiale în ceea ce privește modificările legislative pentru a permite o agricultură mai sustenabilă și a ameliora bunăstarea animalelor;

AH. întrucât indicațiile geografice provin din patrimoniul imemorial al UE și sunt rezultatul adaptării omului la mediul său înconjurător și o expresie a identității UE;

AI. întrucât este extrem de important să fie abordate practicile neloiale și frauda alimentară, prin recunoașterea și investigarea activităților frauduloase,

1. salută obiectivele ambițioase și țintele Strategiei „De la fermă la consumator” ca pași importanți în asigurarea unui sistem alimentar sustenabil, echitabil, sănătos, favorabil bunăstării animalelor, mai regional, diversificat și rezilient, care este esențial pentru atingerea obiectivelor stabilite în Pactul verde european și în ODD; subliniază legăturile inextricabile dintre persoane sănătoase, societăți sănătoase, animale sănătoase și o planetă sănătoasă; accentuează că această strategie este esențială pentru a aduce sistemul alimentar, inclusiv producția animalieră și vegetală, în limitele planetei, evidențiind, în același timp, importanța obținerii unor condiții de muncă și de angajare decente și a unor oportunități echitabile în întregul lanț valoric alimentar, precum și necesitatea de a se ajunge la o abordare politică adecvată și echilibrată; încurajează Comisia să transpună cât mai curând posibil strategia în acțiuni legislative și nelegislative concrete, însoțite de mecanismele de sprijin financiar adecvate pentru tranziție;

Nevoia de acțiune

2. reamintește că evaluările impactului fac parte integrantă din procesul de reglementare al UE; salută anunțul Comisiei potrivit căruia intenționează să desfășoare evaluări detaliate ale impactului, inclusiv consultări publice, în conformitate cu orientările privind o mai bună legiferare pentru orice inițiativă legislativă din cadrul Strategiei „De la fermă la consumator”, inclusiv pentru cele referitoare la obiective cantitative efective ( 55 ) ; evidențiază că aceste evaluări științifice ex ante ale impactului ar trebui să includă evaluări de mediu solide, să acopere cele trei dimensiuni ale sustenabilității (de mediu, economică și socială, inclusiv sănătatea) într-o abordare holistică și sistemică, să ia în considerare efectele cumulate și să includă costul lipsei de acțiune în ceea ce privește impactul imediat și pe termen lung asupra sănătății umane, a mediului, a biodiversității și a sustenabilității generale, ținând seama de reînnoirea generațiilor, de posibilele compromisuri între obiectivele de politică, de disponibilitatea mijloacelor de realizare a obiectivelor și de diferitele modele agricole din statele membre ale UE; ia act de importanța descrierii metodelor de calcul, a valorilor de referință și a perioadelor de referință ale fiecărui obiectiv individual și subliniază necesitatea cooperării, consultării și colaborării cu statele membre; observă că prima revizuire la jumătatea perioadei a Strategiei „De la fermă la consumator” este planificată pentru jumătatea anului 2023; reliefează necesitatea ca evaluarea la jumătatea perioadei să reflecte în detaliu impactul cumulat al tuturor acțiunilor într-un mod holistic și sistemic, care să acopere toate dimensiunile sustenabilității, indiferent dacă este vorba de dimensiunea de mediu, economică sau socială, inclusiv sănătatea;

3. salută anunțarea unei propuneri, bazate pe date concrete, de cadru legislativ pentru sisteme alimentare sustenabile care ar trebui să se bazeze pe date transparente și să țină seama de cele mai recente cunoștințe științifice; invită Comisia să utilizeze această propunere pentru a stabili o politică alimentară comună orientată spre viitor, holistică, echilibrată, integrată și sustenabilă din punct de vedere ecologic, social și economic, la care toți actorii să își aducă contribuția, vizând reducerea amprentei ecologice și climatice a sistemului alimentar al UE și reducerea efectelor negative ale acestuia asupra biodiversității și a sănătății și bunăstării umane și animale, pentru a face din Europa primul continent neutru din punct de vedere climatic și cu un nivel de poluare aproape de zero până cel târziu în 2050, precum și consolidarea rezilienței sale pentru a asigura securitatea alimentară pe termen mediu și lung în fața schimbărilor climatice, a degradării mediului și a pierderii biodiversității; accentuează necesitatea de a asigura sustenabilitatea economică și socială de-a lungul întregului lanț alimentar, deoarece perspectivele socioeconomice bune și competitivitatea diferitelor sectoare vizate vor contribui la îndeplinirea obiectivelor strategiei; încurajează UE să conducă o tranziție globală către sustenabilitatea de la fermă la consumator, pe baza principiului unui sector agricol multifuncțional care să fie sustenabil din punct de vedere ecologic, social (inclusiv din punctul de vedere al sănătății) și economic, pe baza principiilor de agroecologie ale Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură (FAO) și a dreptului ONU la hrană, asigurând, în același timp, o coerență și consecvență sporită a politicilor pentru a permite tuturor actorilor din sistemul alimentar european să realizeze o planificare pe termen lung bazată pe obiective SMART realiste și transparente; reliefează necesitatea unor schimbări legislative și în materie de politici, urgente și îndrăznețe, în fața unor dovezi științifice covârșitoare care indică nevoia de a îmbunătăți sustenabilitatea sistemului alimentar actual și costurile mai ridicate suportate ca urmare a abținerii de a acționa și evidențiază importanța inovării și a practicilor sustenabile; sugerează să se țină seama de valorile de referință și de progresele înregistrate în fiecare stat membru, precum și de condițiile lor (regionale) specifice, promovând totodată schimbul de cunoștințe de specialitate și de bune practici între statele membre; subliniază că este necesar să fie inclus întregul lanț de aprovizionare cu alimente și cu băuturi, inclusiv producția, procesarea, comercializarea, depozitarea, transportul, distribuția, ospitalitatea, vânzarea cu amănuntul, eliminarea și reciclarea materialelor secundare; solicită ca propunerea legislativă să acorde o atenție deplină bunăstării animalelor de fermă, având în vedere că aceasta este esențială pentru sustenabilitatea alimentară;

4. sprijină elaborarea unor planuri strategice de politică alimentară ( 56 ) , care să faciliteze, să stimuleze și să extindă politicile alimentare naționale, regionale și locale noi și existente, luând în considerare, de asemenea, problema complexă a sărăciei alimentare în Europa; subliniază că este important ca aceste planuri să fie bazate pe știința și cercetarea independentă și imparțială și să se asigure implicarea părților interesate care reprezintă o gamă largă de perspective, pentru a garanta un proces legitim și incluziv; accentuează că este necesară o nouă abordare transversală a guvernanței pentru a asigura coerența între politicile UE din domeniul alimentar și agricol, pe de o parte, și cele din sectoarele care le influențează, cum ar fi comerțul, energia, concurența și clima, pe de altă parte, pentru a spori sinergiile și a evita și gestiona compromisurile; solicită, prin urmare, un dialog structurat între Parlament, statele membre și toți actorii din sistemul alimentar, inclusiv cetățenii, pentru a valorifica toate oportunitățile oferite de această strategie și pentru a discuta lacunele, oportunitățile și provocările în dezvoltarea și aplicarea unei politici alimentare comune globale a UE; invită Comisia să promoveze un dialog societal cu privire la o înțelegere comună a sustenabilității și a diverselor sale componente, în vederea propunerii sale de cadru legislativ pentru un sistem alimentar sustenabil, care în cele din urmă va trebui să se bazeze pe o abordare coerentă a tuturor aspectelor sustenabilității;

5. salută propunerea Comisiei de a elabora un plan de urgență pentru asigurarea aprovizionării cu alimente și a securității alimentare, pentru a coordona un răspuns european comun la crizele care afectează sistemele alimentare; insistă asupra necesității unei abordări preventive pentru a evita mișcările cauzate de panică și reacțiile exagerate ale persoanelor, ale firmelor sau ale statelor membre; consideră că va exista un răspuns adecvat la așteptările tot mai mari cu privire la securitatea alimentară, care trebuie abordate la nivel european; îndeamnă Comisia să țină seama de aspectele legate de stocurile strategice de alimente la fel cum procedează în cazul stocurilor strategice de petrol la nivelul Uniunii;

6. subliniază că sunt necesare acțiuni de promovare a agriculturii sustenabile, de reducere a utilizării pesticidelor și a riscurilor aferente, de protejare și refacere a ecosistemelor solului și de multiplicare a elementelor de peisaj de pe terenurile agricole care sprijină recuperarea speciilor și habitatelor protejate în temeiul directivelor privind natura, inclusiv a polenizatorilor și a habitatelor acestora; reamintește că, pentru a garanta sustenabilitatea pe termen lung a sistemelor noastre alimentare, productivitatea și reziliența agricolă depind de gestionarea sustenabilă a resurselor naturale;

7. accentuează că este în interesul consumatorilor, fermierilor și întreprinderilor europene ca tranziția către un sistem alimentar mai sustenabil să fie o reușită; subliniază că informarea mai bună a părților interesate și politicile agricole pot sprijini această tranziție; evidențiază că tranziția ecologică în producția de alimente și contribuția rezultată la atenuarea schimbărilor climatice ar putea fi o situație reciproc avantajoasă pentru producătorii primari, pentru mediu, pentru economie și pentru societate în ansamblu, oferind alimente sustenabile, sigure, suficiente, la prețuri accesibile, sănătoase și hrănitoare, și poate fi realizată printr-o abordare echilibrată care să creeze sinergii între practicile sustenabile și oportunitățile economice; reiterează că, pentru a asigura o contribuție proporțională a sectorului, agricultura ar trebui să fie o parte axată pe obiective și stimulente a ambiției UE de a ajunge la zero emisii nete până cel târziu la jumătatea secolului, abordând totodată emisiile care sunt legate de producția și consumul european de alimente, dar sunt generate în afara Europei; subliniază că participarea și sprijinirea fermierilor în acțiunile climatice este vitală pentru atingerea obiectivelor internaționale de atenuare a schimbărilor climatice și a ODD, fără a compromite securitatea alimentară și nutrițională la nivel mondial și fără a lăsa pe nimeni în urmă;

8. reliefează necesitatea de a asigura coerența dintre Strategia „De la fermă la consumator” și obiectivele Pactului verde european, inclusiv în ceea ce privește clima, biodiversitatea, reducerea poluării la zero și sănătatea; accentuează că menținerea și consolidarea biodiversității sunt esențiale pentru protejarea securității alimentare la nivel european și mondial și că trebuie să se garanteze coerența cu Strategia UE privind biodiversitatea, inclusiv contribuția rețelei Natura 2000 și a zonelor marine protejate la sprijinirea producției alimentare sănătoase, precum și consecvența în ceea ce privește politica agricolă comună (PAC), politica comună în domeniul pescuitului (PCP), politicile comerciale ale UE și strategia UE în domeniul bioeconomiei; subliniază că ODD oferă un cadru relevant pentru integrarea coerentă și sistemică a obiectivelor de mediu, sociale și economice și permit elaborarea unor politici transversale care să reflecte mai bine interconexiunea dintre fiecare obiectiv de politică; reamintește că dimensiunea socială trebuie să fie pe deplin integrată în toate inițiativele viitoare ale Strategiei „De la fermă la consumator”, împreună cu dimensiunea economică și cea de mediu, pentru a realiza coerența politicilor atât de necesară pentru dezvoltarea durabilă; insistă că îmbunătățirea condițiilor de muncă în conformitate cu cele opt convenții fundamentale ale Organizației Internaționale a Muncii (OIM), negocierea colectivă și protecția socială ar trebui incluse printre criteriile de sustenabilitate;

Crearea unui lanț de aprovizionare cu alimente funcțional pentru cetățeni, lucrători, producători, distribuitori și mediu

9. salută decizia de revizuire a Directivei privind utilizarea sustenabilă a pesticidelor și obiectivele de reducere pentru pesticide, pentru pierderile de nutrienți atât din surse organice, cât și minerale, precum și pentru vânzările de antibiotice, și este convins că obiectivele respective pot fi îndeplinite, dar că realizarea lor depinde de disponibilitatea unor alternative mai sigure, efective și eficiente; reliefează importanța unei educații și comunicări mai holistice, inclusiv prin intermediul serviciilor de consiliere, pentru a realiza această transformare; accentuează că este necesar ca aceste obiective de reducere să aibă un caracter obligatoriu și că este important să fie urmărite prin abordări holistice, preventive și circulare, de exemplu practici ecologice și agroecologice, practici agricole sustenabile inovatoare, aplicarea agriculturii de precizie și a practicilor de gestionare integrată a culturilor și a dăunătorilor, după caz, precum și utilizarea unor alternative sustenabile, sprijinite de o perspectivă a ciclului de viață; subliniază că este necesar să se stabilească proceduri accelerate de evaluare, autorizare și înregistrare a pesticidelor nechimice cu risc scăzut, asigurându-se, în același timp, că evaluarea acestora este supusă aceluiași nivel de rigurozitate ca și în cazul altor substanțe; insistă că fiecare stat membru, în funcție de caracteristicile sale climatice și de producție agricolă, ar trebui să stabilească obiective cantitative solide, efective și încadrate în timp de reducere a emisiilor, atunci când revizuiesc planurile strategice PAC și alte instrumente de politică relevante, cu ambiția de a reduce la zero emisiile agricole în sol, în apele subterane, în apele de suprafață și în aer, în conformitate cu ambiția Pactului verde de reducere la zero a poluării, însoțite de măsuri bine definite de sprijin specific pentru culturi, care să asigure responsabilitatea și aplicabilitatea la toate nivelurile și să utilizeze date independente și complete pentru a contribui la atingerea acestor obiective, precum și de măsuri de sprijin și formare pentru aplicarea la nivelul fermelor și de activități de cercetare și dezvoltare suplimentare pentru soluții agricole inovatoare și sustenabile; invită Comisia să sprijine statele membre să își îmbunătățească sistemele de supraveghere, monitorizare și asigurare adecvată a respectării normelor privind utilizarea pesticidelor și să amelioreze comunicarea cu utilizatorii finali și informarea acestora; își reiterează apelul pentru transpunerea în legislație a obiectivelor și țintelor menționate mai sus, inclusiv prin revizuirea Directivei privind utilizarea sustenabilă a pesticidelor, și invită Comisia să clarifice modul în care va trata contribuțiile fiecărui stat membru la obiectivele obligatorii de la nivelul Uniunii, asigurând în același timp condiții de concurență echitabile, și să clarifice valorile de referință pentru aceste obiective, luând în considerare diferitele puncte de plecare, eforturile depuse și caracteristicile fiecărui stat membru, și invită la identificarea clară a numeroaselor alternative nesintetice și a altor alternative deja cunoscute în prezent, a disponibilității acestora, precum și a impactului asupra viabilității sectorului, a veniturilor fermierilor și a securității alimentare, și invită Comisia să elaboreze un plan pentru reducerea la minimum a factorilor de producție sintetici din agricultură; invită Comisia să sprijine statele membre în efortul de a acorda o atenție deosebită condițiilor specifice care se aplică utilizării pesticidelor în zonele de protecție a apelor subterane, printr-o mai bună comunicare, monitorizare și efectuarea de inspecții;

10. subliniază rolul determinant al gestionării integrate a dăunătorilor (IPM) pentru reducerea dependenței de pesticide și îndeamnă statele membre să asigure aplicarea acesteia, precum și evaluarea și monitorizarea sistematică a punerii sale în aplicare; invită statele membre să transforme principiile generale IPM în criterii practice și măsurabile și să verifice aceste criterii la nivelul fermelor și invită Comisia să se asigure că statele membre aplică efectiv principiile prin intermediul planurilor lor strategice PAC; îndeamnă statele membre să includă măsuri și practici bine definite și adaptate pentru fiecare cultură, cum ar fi fâșiile de teren pe care cresc flori ca referință pentru inversarea utilizării pesticidelor și a rezistenței dăunătorilor; invită comercianții cu amănuntul din lanțul alimentar să coopereze în mod proactiv cu fermierii în ceea ce privește aplicarea și extinderea tuturor practicilor și metodelor IPM disponibile pentru fiecare cultură din lanțul lor de aprovizionare și să raporteze cu privire la propria contribuție la obiectivele și țintele de reducere în cadrul raportării lor legate de mediu, societate și guvernanță;

11. consideră că, deși UE are unul dintre cele mai stricte sisteme din lume, atât regulamentul privind aprobarea pesticidelor, cât și punerea sa în aplicare trebuie să fie îmbunătățite; reamintește rezoluția sa referitoare la procedura de autorizare a pesticidelor de către Uniune ( 57 ) și așteaptă din partea Comisiei și a statelor membre să dea curs tuturor apelurilor sale fără întârziere; evidențiază că cadrul de reglementare ar trebui să încurajeze inovarea și cercetarea pentru a dezvolta produse de protecție a plantelor și alternative mai bune și mai sigure; subliniază că, pe lângă revizuirea Directivei privind utilizarea sustenabilă a pesticidelor pentru a reduce utilizarea pesticidelor și riscurile asociate acestora, Comisia, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) și Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) ar trebui să îmbunătățească evaluarea riscului de mediu pentru produsele de protecție a plantelor, printre altele ținând cont de efectele pesticidelor asupra calității solului și apei și asupra surselor de apă potabilă, inclusiv de efectele cumulate și sinergice; îndeamnă Comisia să evalueze în mod adecvat progresele înregistrate în ceea ce privește obiectivele de politică și să îmbunătățească indicatorii de risc armonizați prevăzuți în Directiva (UE) 2019/782 a Comisiei ( 58 ) pentru a include, de asemenea, toxicitatea, persistența și bioacumularea și să ia în considerare zonele agricole sau volumele de substanțe active și modul în care produsele de protecție a plantelor sunt utilizate pentru a reduce efectiv utilizarea pesticidelor sintetice și a metalelor grele în agricultura convențională și ecologică și să adopte criterii științifice clare pentru ceea ce constituie efecte inacceptabile asupra mediului, luând în considerare expunerea reală (acută și cronică) la multiple produse de protecție a plantelor, inclusiv efecte cumulate și sinergice; insistă că utilizările profilactice ale pesticidelor, inclusiv tratarea semințelor cu pesticide sistemice, ar trebui restricționate cât mai mult posibil atunci când prezintă un pericol pentru sănătatea umană sau pentru mediu; invită Comisia să își prezinte propunerea legislativă despre datele privind pesticidele cel târziu până la jumătatea anului 2022;

12. solicită Comisiei să se asigure că dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1107/2009 sunt aplicate în mod corect și să garanteze, astfel, printre altele, un standard minim al notificării privind autorizațiile de urgență pentru pesticide, inclusiv cerința ca statele membre să furnizeze explicații complete și detaliate, și să facă publice aceste notificări; salută rolul EFSA în examinarea acestor derogări;

13. solicită ca efectele cumulative și sinergice ale pesticidelor să fie luate pe deplin în considerare la stabilirea LMR, precum și ca criteriile privind riscurile pentru sănătatea animală și pentru mediu să fie luate în considerare mai serios la evaluarea cererilor de noi LMR în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul LMR; solicită ca datele colectate prin biomonitorizarea ulterioară introducerii pe piață să fie utilizate pentru a verifica acuratețea nivelurilor de expunere preconizate în stabilirea LMR, precum și a nivelurilor acceptabile de expunere pentru lucrătorii agricoli, rezidenți, trecători, consumatori și animalele de fermă; subliniază că este nevoie să se acorde în continuare mare atenție protecției sănătății și siguranței utilizatorilor în viitoarele inițiative legislative ale UE legate de utilizarea pesticidelor; reamintește că este important să se garanteze că toți utilizatorii primesc echipamente de protecție, precum și informații și pregătire cuprinzătoare despre utilizarea pesticidelor și pericolele asociate acestora; subliniază că este necesar să se garanteze că fiecare lucrător agricol poate obține documentația oficială cu informații despre tipul de pesticid utilizat în activitatea sa profesională; subliniază că, pentru a îndeplini aceste obiective, este esențial să se revizuiască în continuare Directiva 2004/37/CE privind agenții cancerigeni sau mutageni la locul de muncă ( 59 ) , Directiva 2009/128/CE privind utilizarea durabilă a pesticidelor și Directiva 98/24/CE privind protecția sănătății și securității lucrătorilor împotriva riscurilor legate de prezența agenților chimici la locul de muncă ( 60 )

14. salută angajamentul Comisiei de a acționa pentru a reduce pierderile de nutrienți cu cel puțin 50 %, garantând, în același timp, că nu va avea loc o deteriorare a fertilității solului; este convins că acest lucru s-ar realiza cel mai bine prin închiderea ciclurilor nutrienților, recuperarea și reutilizarea nutrienților și prin încurajarea și recompensarea fermierilor pentru cultivarea de leguminoase; insistă că, în acest scop, sunt necesare inițiative legislative obligatorii din punct de vedere juridic, precum și măsuri menite să permită agricultorilor să îmbunătățească gestionarea nutrienților; subliniază că este important să se vizeze aceste obiective prin abordări de ansamblu și circulare privind gestionarea nutrienților, cum ar fi practicile agroecologice și agricultura inteligentă, care pot oferi avantaje colaterale pentru calitatea solului și biodiversitate și îi pot ajuta pe fermieri să pună capăt dependenței de îngrășămintele minerale și să reducă fluxurile de fosfor și azot; subliniază că reducerea fertilizării ineficiente și eliminarea treptată a fertilizării excesive ar trebui să țină seama de impactul diferitelor îngrășăminte asupra climei și mediului, inclusiv de prezența metalelor grele; îndeamnă statele membre să prezinte în planurile lor strategice măsuri de promovare a gestionării eficiente și a circularității nutrienților, precum și să sprijine ferm formarea consilierilor agricoli și a agricultorilor și să valorifice reforma PAC ca pe o oportunitate de a reduce emisiile de amoniac (NH 3 ) din sectorul agricol; subliniază că o mai bună gestionare a nutrienților prezintă atât beneficii economice, cât și de mediu; subliniază că este important să se adopte tehnologii și soluții moderne și inovatoare, precum agricultura de precizie, fertilizarea țintită adaptată cerințelor plantelor, serviciile de consiliere în nutriția plantelor și ajutor în gestionare, și că, în acest scop, este nevoie să se instaleze banda largă în zonele rurale; consideră că ar trebui susținute modelele economice agricole sustenabile pentru a ajuta la recuperarea, reciclarea și reutilizarea nutrienților din reziduurile lipsite de contaminanți;

15. subliniază că, pentru a atinge obiectivele de reducere a utilizării pesticidelor chimice și a riscurilor asociate, precum și de reducere a pierderilor de nutrienți, trebuie să se introducă alternative mai sigure pentru a avea disponibil un set funcțional de instrumente de protecție a plantelor; subliniază, cu toate acestea, importanța formării în a garanta aplicarea adecvată a măsurilor preventive; solicită intensificarea cercetării și crearea de produse fitosanitare și îngrășăminte alternative, soiuri mai rezistente care necesită mai puține resurse pentru a asigura producții stabile și instrumente digitale, precum și stimulente pentru metodele și tehnologiile de aplicare, cum ar fi agricultura de precizie; invită Comisia să accelereze și să simplifice adoptarea de noi soluții pentru sănătatea plantelor, inclusiv produse fitosanitare cu un impact mai redus, cum ar fi substanțele sau soluțiile biologice cu risc redus, și să introducă o definiție și o categorie separată pentru substanțele naturale în legislația orizontală, precum și să inițieze demersuri pentru a găsi căi alternative de evaluare a acestor substanțe cu risc scăzut, de bază și prezente în natură; subliniază totodată că uzul redus al pesticidelor trebuie să fie însoțit de creșterea disponibilității pe piață a unor alternative sustenabile la fel de eficiente ca pesticidele chimice în protecția sănătății plantelor, pentru a evita proliferarea organismelor dăunătoare; solicită, mai mult, măsuri care să faciliteze integrarea noilor metodologii de abordare în evaluările riscurilor produselor alimentare și furajelor din punct de vedere chimic, reducând necesitatea testelor pe animale și, în cele din urmă, contribuind la eliminarea completă a testării pe animale;

16. reiterează importanța crucială a protejării albinelor și a altor polenizatori împotriva efectelor nocive ale pesticidelor și a bolilor; își reiterează obiecția din 23 octombrie 2019 ( 61 ) și solicitarea adresată Comisiei de a garanta că revizuirea orientărilor privind albinele și actele de punere în aplicare viitoare nu conduc la un nivel de protecție al albinelor mai scăzut decât cel stabilit în documentul de orientare privind albinele din 2013 al EFSA și că acestea se bazează pe cele mai recente cunoștințe științifice și tehnice; prin urmare, propune modificarea principiilor uniforme, nu numai în ceea ce privește toxicitatea acută pentru albinele melifere, ci (cel puțin) și în ceea ce privește toxicitatea cronică și toxicitatea pentru larvele albinelor melifere și toxicitatea acută pentru bondari; observă că EFSA își elaborează propriul sistem de modelizare, ApisRAM, care pare să fie mai adaptat la biologia albinelor decât BeeHAVE și mai puțin predispus la conflictul de interese; îndeamnă Comisia să reevalueze de urgență acele substanțe care acționează similar cu neonicotinoidele;

17. își reiterează solicitarea de a introduce un indicator privind polenizatorii ( 62 ) și a un obiectiv de refacere; invită Comisia și statele membre să asigure un nou cadru de monitorizare a polenizatorilor la nivelul UE, cu scheme solide implementate la nivelul statelor membre, cu repere intermediare și cu obiective, indicatori și ținte clare și limitate în timp; subliniază că activitățile de monitorizare trebuie integrate în noul cadru de monitorizare și evaluare a PAC;

18. invită statele membre să desfășoare activități de monitorizare sistematică și standardizată pe teren a biodiversității terenurilor agricole, inclusiv a polenizatorilor, implicând profesioniști, fermieri și cercetători neprofesioniști și să utilizeze datele pentru a evalua politicile UE și punerea lor în aplicare;

19. reamintește importanța unei abordări de tipul „O singură sănătate”; subliniază că rezistența la antimicrobiene (RAM) este o amenințare transnațională și transfrontalieră la adresa sănătății în creștere, iar acțiunile coordonate ale UE pot avea o influență în acest sens; recunoaște eforturile substanțiale depuse pentru a reduce utilizarea antimicrobienelor la animale, contribuind la efortul global de reducere a rezistenței la antibiotice; subliniază, cu toate acestea, necesitatea de a reduce și mai mult utilizarea antibioticelor, inclusiv în producția de alimente; salută planul Comisiei de a reduce vânzările globale de antimicrobiene pentru animalele de fermă și în acvacultură cu 50 % până în 2030; subliniază că trebuie luate în considerare progresele înregistrate deja la nivelul statelor membre; subliniază că sunt necesare obiective intermediare și acțiuni și măsuri clare, inclusiv aplicarea de sancțiuni conform prevederilor legislației UE, pentru a atinge acest obiectiv; reamintește, de asemenea, că pentru a atinge acest obiectiv, practicile zootehnice îmbunătățite sunt esențiale, întrucât bunăstarea animalelor duce la o mai bună sănătate a acestora, reducând astfel nevoia de medicamente; consideră că punerea în aplicare corespunzătoare a Regulamentului privind medicamentele de uz veterinar ( 63 ) și a Regulamentului (UE) 2019/4 privind furajele medicamentate ( 64 ) va reduce și mai mult utilizarea antibioticelor și invită Comisia să monitorizeze punerea în aplicare și asigurarea respectării lor de către statele membre; subliniază că antimicrobienele, cu excepția antibioticelor de rezervă pentru om, trebuie să poată fi disponibile pentru uz esențial, astfel încât sănătatea și bunăstarea animalelor să fie protejate în permanență;

20. salută atenția acordată necesității de a scădea în continuare în UE vânzările generale de antibiotice pentru animalele de fermă și acvacultură; subliniază că inițiativele UE în acest domeniu au fost și vor fi adoptate conform abordării de tip „O singură sănătate”, care recunoaște interdependența dintre sănătatea și bunăstarea oamenilor, a animalelor și a mediului; invită Comisia și statele membre să se concentreze asupra unor măsuri suplimentare care să permită și să stimuleze soluții inovatoare sustenabile, în special în ceea ce privește instrumentele de prevenire și tratamentele alternative; cere să se facă eforturi ca, pentru produsele de origine animală importate în UE, să se asigure standarde echivalente celor instituite în temeiul Regulamentului privind produsele medicinale veterinare; constată că în cadrul revizuirii Regulamentului privind aditivii pentru hrana animalelor ( 65 ) , este nevoie să se abordeze utilizarea substanțelor care nu sunt clasificate în prezent ca antibiotice, dar care au proprietăți antibiotice, în conformitate cu articolul 4 alineatul (14) din Regulamentul privind produsele medicinale veterinare, ce pot fi utilizate în agricultură și acvacultură în scopuri preventive; atrage atenția asupra faptului că lucrătorii din lanțul alimentar sunt expuși riscului de a contracta agenți patogeni RAM, de exemplu prin împrăștierea manuală a medicamentelor, atunci când administrează produse medicinale veterinare; subliniază necesitatea de a lua măsuri adecvate pentru a reduce acest risc grav la adresa sănătății la locul de muncă;

21. reamintește că agricultura și silvicultura joacă un rol important în abordarea adaptării la schimbările climatice și a atenuării efectelor acestora; subliniază importanța recunoașterii și monitorizării impactului agriculturii și al producției animaliere asupra emisiilor de GES și a utilizării terenurilor; subliniază că este nevoie să se reducă aceste emisii pentru a susține angajamentul UE față de obiectivele Acordului de la Paris; subliniază necesitatea și potențialul de a menține, reface și îmbunătăți absorbanții naturali de carbon și de a reduce emisiile agricole de dioxid de carbon, metan și protoxid de azot, în special în sectorul hranei pentru animale și al creșterii animalelor, precum și în sectorul îngrășămintelor minerale și organice, fără a pune și mai mult în pericol bunăstarea animalelor și garantând că nu se va deteriora fertilitatea solului; recunoaște că animalele sănătoase au nevoie de mai puține resurse naturale și că practicile sustenabile de gestionare a efectivelor de animale pot duce la reducerea emisiilor de GES; solicită măsuri normative și obiective adecvate și adaptate pentru emisiile generate de agricultură și utilizarea conexă a terenurilor, ca parte a pachetului „Fit for 55”, pentru a garanta reduceri ambițioase ale tuturor emisiilor de GES în aceste sectoare, printre altele, soluționând problema densității efectivelor de animale în UE și emisiile încorporate în utilizarea terenurilor provenite de la producerea de furaje și alimente importate; solicită o combinație coerentă de politici, care să permită o tranziție către practici mai sustenabile, precum producția zootehnică extensivă bazată pe pășunat, ca parte a unui sistem agricol mixt, care să respecte capacitatea de toleranță a mediului local și să favorizeze biodiversitatea;

22. ia act de evoluțiile promițătoare în domeniul aditivilor furajeri, care contribuie la reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră și a poluanților apei și aerului care provin din creșterea animalelor; salută, în acest sens, planurile Comisiei de a facilita introducerea pe piață a aditivilor furajeri sustenabili și inovatori și solicită programe de cercetare consistente pentru a sprijini dezvoltarea lor ulterioară;

23. subliniază că zootehnia extensivă permanentă bazată pe pășunat, în sistem silvopastoral sau extensivă ecologică, care deseori cuprinde pășuni de mare valoare ecologică, este caracteristica esențială a sistemului alimentar european și că sistemele sale de calitate sunt un element definitoriu al multor comunități rurale tradiționale, care le permite să utilizeze în mod productiv terenuri care altfel ar fi fost abandonate; subliniază că această formă de producție agricolă bazată pe pășunat și cu densitate scăzută poate avea multiple efecte pozitive pentru mediu și pentru conservarea peisajelor culturale, contribuie la protejarea zonelor rurale împotriva depopulării și abandonării, ajută la atenuarea schimbărilor climatice și contribuie la o economie circulară și la refacerea biodiversității și, prin urmare, trebuie sprijinită și încurajată; evidențiază că ar trebui să se acorde sprijin exploatațiilor care fac tranziția către forme de producție mai sustenabile și care se îndepărtează de practici agricole precum densitatea ridicată a șeptelului și monoculturile; invită Comisia să se asigure că politicile și programele sale de finanțare sprijină peisajul cultural european tradițional, cum ar fi plantațiile viticole în pantă și terasate și producția permanentă extensivă bazată pe pășunat ce favorizează biodiversitatea; constată că rapoartele elaborate de statele membre în temeiul articolului 17 din Directiva privind habitatele ( 66 ) evidențiază că multe pășuni seminaturale sunt într-o stare de conservare neprielnică, inadecvată sau proastă și că polenizatorii care depind de acestea sunt amenințați, fiind periclitată polenizarea;

24. solicită o mai mare armonizare a cadrului juridic pentru zootehnie în UE, utilizând indicatori ai bunăstării animalelor comuni și fundamentați științific, și salută angajamentul Comisiei de a evalua și revizui, acolo unde este necesar, corpusul existent de legislație privind bunăstarea animalelor; subliniază că este important să se ia în considerare cele mai recente progrese în domeniul științei bunăstării animalelor și să se răspundă la cererile publice, politice și ale pieței de a avea standarde mai înalte de bunăstare a animalelor; invită Comisia să prezinte o propunere legislativă cu scopul de a elimina treptat utilizarea cuștilor în creșterea animalelor din UE, evaluând posibilitatea eliminării lor progresive până în 2027; subliniază necesitatea ca această eliminare treptată să se bazeze pe o evaluare a impactului întemeiată pe date științifice și să asigure o perioadă de tranziție adecvată; invită Comisia să adopte o abordare pentru fiecare specie în parte, care să ia în considerare și să evalueze caracteristicile fiecărui animal; animalele ar trebui să aibă sisteme de adăpost adaptate nevoilor specifice, protejându-se în același timp sănătatea animală și umană, asigurându-se protecția lucrătorilor, un sprijin suficient și o perioadă de tranziție cu scopul de a menține competitivitatea agricultorilor și a crescătorilor;

25. reamintește importanța unui sistem de calitate ridicată a bunăstării animalelor, inclusiv în timpul transportului și al sacrificării; subliniază că un nivel ridicat de bunăstare a animalelor face parte din dezvoltarea sustenabilă și este esențial pentru a avea alimente de calitate superioară, și prin urmare o nutriție mai sănătoasă, îndeplinind cerințele consumatori și contribuind la conservarea biodiversității; subliniază că este necesară o abordare coerentă și armonizată, care să aibă în vedere în mod holistic și în ansamblu sănătatea umană, mediul, biodiversitatea, sănătatea și bunăstarea animalelor și climatul atunci când se face referire la un sistem alimentar sustenabil;

26. consideră că este important să se inițieze proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor împotriva statelor membre care sistematic nu respectă normele în ceea ce privește punerea în aplicare și asigurarea respectării legislației existente privind bunăstarea animalelor și, dacă este necesar, să se elimine lacunele legislative și să se stabilească standarde mai ridicate în legislația privind bunăstarea animalelor; subliniază că este esențial ca UE să ia în considerare respectarea de către țările din afara UE a standardelor de bunăstare a animalelor, în special la produsele importate;

27. subliniază că animalele ar trebui să treacă prin cât mai puțină suferință atunci când sunt transportate și sacrificate și, prin urmare, salută intenția de a revizui legislația existentă privind bunăstarea animalelor în timpul transportului și al sacrificării; invită Comisia și statele membre să faciliteze soluțiile de sacrificare locală, inclusiv prin abatoare mobile, unități mai mici și o mai bună formare a personalului pentru a evita suferința animalelor; invită Comisia să promoveze, ori de câte ori este posibil, alternative la transportul animalelor vii;

28. invită Comisia și statele membre să pună în aplicare și să asigure respectarea legislației UE relevante, în special a Directivei Consiliului (CE) nr. 1/2005 privind protecția animalelor în timpul transportului și al operațiunilor conexe ( 67 ) ; regretă că în prezent nu se respectă hotărârea Curții Europene de Justiție potrivit căreia protecția bunăstării animalelor nu se oprește la frontierele externe ale UE și transportatorii de animale care pleacă din Uniunea Europeană trebuie să respecte și normele europene privind bunăstarea animalelor atunci când părăsesc UE, subliniind, în același timp, dificultățile întâmpinate în aplicarea sa din cauza lipsei de jurisdicție pe teritoriul UE;

29. reamintește că, potrivit IPBES, 70 % din bolile și pandemiile emergente sunt de origine animală; își exprimă profunda preocupare cu privire la apariția din ce în ce mai frecventă a bolilor zoonotice care se transferă de la animale la om (antropozoonoze), cum ar fi febra Q, gripa aviară și noua tulpină a gripei A (H1N1), care este amplificată de schimbările climatice, degradarea mediului, schimbarea destinației terenurilor, defrișare, distrugerea biodiversității și presiunea asupra biodiversității și habitatelor naturale, traficul ilegal de animale sălbatice și sistemele noastre actuale de producție și consum alimentare; subliniază că sistemele zootehnice, în care mii de animale cu genotip similar sunt închise foarte aproape unele de altele, pot afecta semnificativ bunăstarea animalelor și cresc vulnerabilitatea acestora la boli infecțioase, creând condiții pentru apariția și răspândirea bolilor zoonotice ( 68 ) ; invită Comisia și statele membre să renunțe cât mai rapid la aceste practici agricole și la utilizarea nesustenabilă a faunei sălbatice, inclusiv traficul ilegal, și să ajungă la o mai bună gestionare a prevenției veterinare și la promovarea unor standarde înalte de sănătate și bunăstare a animalelor, inclusiv cu partenerii comerciali ai UE, pentru a preveni răspândirea bolilor zoonotice și a speciilor invazive și pentru a promova standardele ridicate de biosecuritate ale UE ca bune practici la nivel mondial; recunoaște că pregătirea în eventualitatea apariției unor boli și prevenția, și anume disponibilitatea metodelor de diagnosticare, prevenire și tratament, este esențială pentru a pune capăt amenințărilor emergente la adresa sănătății umane și animale;

30. salută poziția Comisiei care recunoaște că agricultura ecologică este un factor important pe drumul UE către sisteme alimentare mai sustenabile și ambiția de a crește suprafața agricolă a UE destinată agriculturii ecologice până în 2030; evidențiază că majoritatea statelor membre au adoptat deja obiective vizând creșterea suprafeței agricole destinate producției ecologice; așteaptă cu interes analiza asupra sectorului ecologic în evaluarea generală a impactului strategiei și subliniază importanța planului de acțiune european pentru agricultura ecologică în creșterea ponderii ei; subliniază că dezvoltarea și creșterea sectorului ecologic trebuie să fie însoțite de evoluții determinate de piață și la nivelul lanțului de aprovizionare și de măsuri care să stimuleze în continuare cererea de alimente ecologice și să câștige încrederea consumatorilor, împreună cu achiziții publice, stimulente fiscale și o gamă largă de măsuri de promovare, cercetare, inovare, formare și transfer de cunoștințe științifice, toate acestea contribuind la stabilitatea pieței produselor ecologice și la remunerarea echitabilă a fermierilor;

31. salută noțiunea de extindere, stimulare și recompensare a sechestrării naturale a carbonului în soluri, care a fost deja realizată în unele ferme, oferind fermierilor recompense suplimentare pentru dezvoltarea și menținerea bunelor practici agricole în sechestrarea carbonului, ceea ce ar trebui să ducă la îmbunătățirea absorbanților de carbon în întreaga UE; subliniază că politicile agricole și alimentare ar trebui să faciliteze tranziția către o agricultură sustenabilă, recompensând fermierii pentru beneficiile ecologice și climatice pe care le oferă; subliniază importanța soluțiilor bazate pe natură, cum ar fi rotațiile extinse ale culturilor, culturile intercalate, permacultura, agroecologia și refacerea ecosistemelor și, în special, refacerea și întreținerea turbăriilor pentru a crește numărul de absorbanți naturali de carbon și sechestrarea carbonului; subliniază însă că agricultura și practicile agricole cu efecte negative semnificative asupra climei, biodiversității, solului, apei, aerului și bunăstării animalelor nu ar trebui să primească finanțare dedicată climei și nici nu ar trebui stimulate sau recompensate; invită Comisia să exploreze un cadru pentru cuantificarea și certificarea riguroase ale carbonului, care ar trebui să evite posibilitatea declarațiilor false cunoscute drept dezinformare ecologică; invită Comisia să prezinte mai multe opțiuni pentru sechestrarea carbonului în solurile agricole și subliniază că piețele carbonului fac parte dintr-un set mult mai amplu de măsuri de reglementare și de altă natură de reducere a emisiilor de GES; subliniază că schemele de sechestrare a carbonului în solurile agricole ar trebui să facă parte dintr-un set de instrumente de stimulare pentru îndeplinirea obiectivelor climatice; solicită ca propunerile să fie în conformitate cu obiectivele de bunăstare a animalelor și de mediu și cu principiul prevăzut de Pactul verde de „a nu face rău”; susține stimularea adoptării unor practici agricole regenerative, îmbunătățirea accesului la tehnologii, date, formări și informații și completarea veniturilor fermierilor prin sechestrarea carbonului și plăți pentru serviciile ecosistemice, crescând astfel reziliența acestora;

32. subliniază că este important să se garanteze securitatea și diversitatea semințelor și a materialului de înmulțire pentru a asigura producții stabile și soiuri de plante adaptate la presiunile schimbărilor climatice, inclusiv soiuri tradiționale și adaptate la condițiile locale, precum și soiuri adaptate producției ecologice și sisteme agricole cu consum redus de factori de producție, garantând totodată transparența și libertatea de alegere a fermierilor și accesul la resurse genetice și la tehnici inovatoare de ameliorare a plantelor pentru a avea semințe sănătoase și a proteja plantele împotriva dăunătorilor și bolilor periculoase și pentru a-i ajuta pe fermieri să combată riscurile tot mai mari cauzate de schimbările climatice, oferind un stimulent pentru inovarea deschisă prin variația culturilor;

33. sensibilizează publicul cu privire la potențialele efecte negative ale concentrării și monopolului în sectorul semințelor și invită Comisia să ia măsuri de combatere a acestora, dacă este necesar; subliniază, în acest context, importanța inovării deschise prin intermediul drepturilor amelioratorilor de plante și constată cu îngrijorare efectul negativ al brevetelor cu sferă largă de aplicare în sectorul semințelor; consideră că producția și utilizarea necomercială a soiurilor de semințe tradiționale și adaptate la condițiile locale de către cetățenii privați și micii fermieri nu ar trebui să facă obiectul unor reglementări europene și naționale disproporționate; subliniază importanța menținerii unei piețe unice puternice pentru sectorul semințelor din UE;

34. solicită o coordonare mai puternică la nivelul UE pentru a stimula conservarea și utilizarea durabilă a diversității genetice și crearea unei platforme comune a UE pentru schimbul de informații privind resursele genetice conservate;

35. salută anunțul privind revizuirea normelor de comercializare pentru soiurile de culturi tradiționale și adaptate la condițiile locale, pentru a contribui la conservarea și utilizarea lor sustenabilă; subliniază că este nevoie de măsuri care să faciliteze înregistrarea soiurilor de semințe, inclusiv pentru agricultura ecologică, și să garanteze un acces mai ușor pe piață a soiurilor tradiționale și adaptate la condițiile locale;

36. ia act de studiul privind statutul noilor tehnici genomice conform dreptului Uniunii și în lumina hotărârii Curții de Justiție în cauza C-528/16 (SWD(2021)0092), precum și de anunțul Comisiei despre intenția de a lansa o acțiune de reglementare care să includă o evaluare a impactului și o consultare publică privind plantele derivate din anumite noi tehnici genomice, cu scopul de a menține un nivel ridicat de protecție a sănătății umane și animale și a mediului, valorificând, în același timp, potențialele beneficii ale științei și inovării, în special pentru a contribui la sustenabilitate și la obiectivele de sustenabilitate ale Pactului verde european; subliniază principiul precauției și necesitatea de a asigura transparența și libertatea de alegere pentru fermieri, procesatori și consumatori; subliniază că această acțiune ar trebui să includă evaluări ale riscurilor și o imagine de ansamblu cuprinzătoare și o evaluare a opțiunilor de trasabilitate și etichetare, pentru a realiza o supraveghere reglementară adecvată și a oferi consumatorilor informații relevante, inclusiv la produsele din țări terțe, pentru a asigura condiții de concurență echitabile;

37. își reiterează apelul adresat Comisiei de a prezenta de urgență o nouă propunere legislativă privind chestiunea clonării și a „clonării alimentelor”; insistă că această propunere ar trebui să includă interzicerea clonării, interzicerea introducerii pe piață și a importului de animale clonate, a materialului de reproducere și a descendenților acestora și interzicerea introducerii pe piață și a importului de alimente provenite de la animale clonate și de la descendenții acestora; regretă profund lipsa unor măsuri care să reglementeze clonele și descendenții acestora și reiterează faptul că nu trebuie practicate reproducerea naturală sau artificială ori proceduri de reproducere care provoacă sau pot provoca suferința ori vătămarea oricărui animal implicat și că trebuie să se asigure că hrana provenită de la animalele clonate și de la descendenții acestora nu pătrunde în lanțul alimentar;

38. subliniază rolul important al fermierilor europeni în realizarea tranziției către un sistem alimentar sustenabil și subliniază că în acest scop, trebuie puse la dispoziție resurse financiare suficiente; subliniază necesitatea ca toate metodele de producție sustenabile, inclusiv producția ecologică, producția integrată și agroecologia, să fie utilizate, promovate și sprijinite, deoarece ele pot asigura sustenabilitatea mediului, pot crește procentul de terenuri totale cultivate prin sisteme ecologice și pot oferi garanții solide în ceea ce privește calitatea, siguranța, cantitatea și prețul;

39. insistă ca planurile strategice naționale, care urmează să fie elaborate de statele membre și aprobate de Comisie în cadrul noii PAC, să garanteze un sprijin financiar adecvat tuturor fermierilor și silvicultorilor din UE pentru a-și crește competitivitatea și veniturile, astfel încât ei și familiile lor să poată avea un nivel de trai decent, să combată depopularea zonelor rurale și să mențină comunități rurale dinamice;

40. salută faptul că noua PAC va oferi stimulente pentru promovarea unor modele de afaceri inovatoare, digitale, ecologice, regionale și sustenabile pentru agricultură și producția artizanală de alimente, în special prin promovarea lanțurilor scurte de aprovizionare, cum ar fi produsele cu indicații geografice protejate sau cu denumiri de origine protejate, respectând normele pieței unice și prin abordări care includ logistica locală inovatoare, de tipul „centrelor verzi”, și integrarea producției artizanale de alimente în alte servicii din zonele rurale, precum turismul sau gastronomia; subliniază că comercializarea regională a produselor agricole și parteneriatele joacă un rol important în promovarea lanțurilor de aprovizionare sustenabile; recunoaște că, atunci când nu este disponibilă producția locală, este nevoie de importuri;

41. invită Comisia să aprobe planurile strategice naționale PAC care dovedesc în mod clar un angajament față de sustenabilitate din punct de vedere economic, ecologic și social și sunt în conformitate cu obiectivele Pactului verde european, cu obiectivele relevante la nivelul UE și cu Acordul de la Paris;

42. solicită ca aceste planuri să țină seama în mod corespunzător de provocările specifice cu care se confruntă regiunile ultraperiferice ale UE în domenii precum biodiversitatea, producția agricolă și aprovizionarea cu alimente și materii prime; subliniază că sprijinul financiar adecvat acordat prin PAC este esențial pentru a permite agriculturii UE să contribuie la tranziția către neutralitatea climatică și la conservarea biodiversității; subliniază că măsurile de sprijin consolidate, inclusiv programele de formare și serviciile de consiliere, sunt esențiale pentru ca fermierii să își joace rolul în îndeplinirea obiectivelor strategiei; solicită ca „sistemele ecologice îmbunătățite” să fie implementate în planurile strategice naționale, în conformitate cu poziția Parlamentului, ceea ce ar evita dublarea inutilă a controalelor de condiționalitate;

43. subliniază că solurile sănătoase sunt o condiție prealabilă pentru asigurarea securității producției de alimente, furaje și fibre; invită, prin urmare, Comisia și statele membre să prevină degradarea și mai accentuată a acestora la nivelul UE; subliniază că solul agricol este o resursă naturală de bază și că starea bună a solului este de importanță majoră în realizarea Strategiei „De la fermă la consumator”; subliniază, în acest context, importanța noii strategii privind solul și invită Comisia să adopte măsuri adecvate pe baza acesteia pentru a găsi soluțiile necesare; recunoaște caracterul esențial al materiei organice și al biodiversității solului, precum și al serviciilor și bunurilor pe care le furnizează; regretă că solurile sunt supuse unei presiuni crescânde; consideră că în toate statele membre trebuie stabilită și menținută o monitorizare strictă la nivelul UE a organismelor din sol și a tendințelor în ceea ce privește varietatea și volumul acestor organisme;

44. recunoaște importanța elementelor de peisaj cu o mare diversitate, care sunt esențiale pentru menținerea serviciilor ecosistemice de bază, precum polenizarea sau combaterea dăunătorilor naturali, în producția agricolă, acestea crescându-i productivitatea pe termen lung; salută obiectivul UE de a dedica cel puțin 10 % din suprafața agricolă în acest scop; reamintește constatările evaluării impactului din 20 octombrie 2011 intitulate „Politica agricolă comună în perspectiva anului 2020” (SEC(2011)1153), potrivit cărora la nivel de fermă nu ar fi generate efecte semnificative asupra producției sau veniturilor;

45. subliniază că terenurile agricole sunt limitate și, prin urmare, trebuie utilizate în mod eficient; subliniază necesitatea de a include în strategie modele agricole inovatoare, cu amprente reduse asupra utilizării terenurilor, cum ar fi horticultura și creșterea insectelor;

46. subliniază că „cultivarea protejată” a fructelor și a legumelor în sere moderne constituie un sistem de producție alimentară extrem de sustenabil, care este utilizat tot mai mult și oferă o serie de avantaje; invită Comisia să recunoască transformarea în curs din sectorul horticulturii din Europa, care permite producția alimentară mai sustenabilă și contribuie la securitatea alimentară, siguranța alimentară, creșterea utilizării eficiente a resurselor și reducerea deșeurilor alimentare de-a lungul întregului lanț de producție alimentară; subliniază că, pe lângă o amprentă redusă asupra utilizării terenurilor, horticultura modernă contribuie la diferite obiective ale strategiei, cum ar fi o nevoie redusă de factori de producție, utilizarea eficientă a resurselor și producția de fructe și legume aproape de punctul de consum, promovând astfel lanțuri de aprovizionare mai scurte și securitatea aprovizionării; invită Comisia să ia în considerare alocarea unor fonduri de investiții în cercetare și inovare pentru sisteme protejate de creștere în sere moderne care utilizează mai puține resurse și obțin randamente similare;

47. invită Comisia să încurajeze guvernele statelor membre să extindă sau să creeze sisteme care să permită publicului să închirieze și să utilizeze terenuri aflate în proprietate publică, abandonate și neutilizate, pentru producția de alimente;

48. subliniază importanța utilizării unor cortine agroforestiere și forestiere pentru a reduce presiunea asupra pădurilor naturale, a ajuta la combaterea schimbărilor climatic și a crește productivitatea, precum și alternativele la utilizarea îngrășămintelor în producția agricolă; încurajează Comisia și statele membre ca în viitoarele lor planuri strategice naționale să dezvolte instrumente pentru a încuraja reîmpădurirea și împădurirea și pentru a promova agrosilvicultura sustenabilă, inclusiv sistemul silvopastoral, acolo unde este posibil; invită Comisia să promoveze programe de formare specializate la nivelul UE, pentru a sensibiliza fermierii cu privire la avantajele integrării vegetației lemnoase în agricultură; subliniază că refacerea și întinerirea sistemelor agroforestiere existente, precum și crearea altora noi ar contribui la îndeplinirea obiectivului strategiei privind biodiversitatea de trei miliarde de arbori, acoperind astfel atât obiectivele privind biodiversitatea și obiectivele climatice, cât și obiectivul diversificării și al circularității;

49. subliniază importanța unor criterii solide și stricte pentru producerea de energie regenerabilă din biomasă și invită Comisia să propună criterii bazate pe date științifice ca parte a revizuirii Directivei privind energia din surse regenerabile;

50. reamintește că sistemul european agroalimentar și cel al produselor pescărești trebuie să ofere cetățenilor, în orice moment, o cantitate suficientă și variată de alimente sigure, hrănitoare, sănătoase, la prețuri accesibile și produse sustenabil; subliniază că creșterea sustenabilității economice, de mediu și sociale a producție alimentare va crește în cele din urmă reziliența pe termen mediu și lung, va crea noi oportunități economice și va contribui la utilizarea materiilor prime de origine europeană; subliniază că alimentele produse preponderent la nivel local pot contribui la toate aceste obiective, inclusiv la securitatea alimentară; reamintește că, în UE, 33 de milioane de persoane ( 69 ) nu își pot permite o masă de calitate o dată la două zile; subliniază că accesibilitatea și disponibilitatea alimentelor necesită răspunsuri politice adecvate și trebuie să rămână un element esențial în evaluarea creșterilor costurilor de producție, inclusiv a celor care rezultă din schimbarea practicilor agricole; subliniază că este necesar ca în zonele rurale să se sprijine dezvoltarea unor IMM-uri sustenabile în domeniul alimentar;

51. îndeamnă Comisia să integreze aspectele legate de ajutorul alimentar Strategia „De la fermă la consumator”, întrucât mulți europeni se confruntă cu lipsa de alimente, în special familiile monoparentale și studenții, iar consecințele sociale și economice ale pandemiei vor duce la creșterea numărului lor; recunoaște rolul deosebit de important al asociațiilor care acordă ajutoare alimentare la nivelul Uniunii Europene; ele trebuie să primească sprijin mai amplu din cauza numărului tot mai mare de persoane care au nevoie de ajutor; consideră că pentru a îmbunătăți reziliența sistemului alimentar al UE trebuie să întărim conexiunile dintre politicile alimentare și politicile agricole la fiecare nivel, de la cel local până la cel european;

52. salută faptul că Pactul verde european urmărește să asigure condiții de viață decente persoanelor care lucrează în agricultură și pescuit și pentru familiile lor; reamintește că dimensiunea socială trebuie să fie pe deplin integrată în toate inițiativele viitoare ale strategiei, împreună cu dimensiunea economică și cea de mediu; subliniază că pandemia de COVID-19 a scos la suprafață condițiile de muncă și de viață dificile și, prin urmare, subliniază importanța protejării drepturilor individuale și colective de muncă și a drepturilor sociale ale lucrătorilor agricoli, inclusiv ale lucrătorilor sezonieri și mobili angajați de-a lungul lanțului de aprovizionare cu alimente al UE; solicită condiții de muncă și de viață adecvate pentru toți lucrătorii din sector, negocierea colectivă și protecția socială;

53. încurajează Comisia și statele membre să considere terenurile agricole, know-how-ul în agricultură, lanțul de aprovizionare cu alimente și lucrătorii din acest sector drept atuuri strategice pentru siguranța și bunăstarea tuturor europenilor și să garanteze că protecția socială și condițiile de muncă de-a lungul lanțului agroalimentar al UE, inclusiv un control adecvat al practicilor neloiale utilizate în acest lanț, îndeplinesc standardele naționale și ale UE pentru toți lucrătorii;

54. subliniază că lucrătorii sezonieri au un rol important în buna funcționare a lanțului de aprovizionare și solicită măsuri solide pentru a asigura condiții de muncă și de viață corespunzătoare pentru aceștia; încurajează comercianții cu amănuntul să își asume responsabilitatea și să adere la criteriile de sustenabilitate socială, ecologică și economică în practicile lor în materie de achiziții;

55. salută intenția Comisiei de a propune un plan de urgență pentru a gestiona crizele alimentare, ținând seama de experiența acumulată în timpul pandemiei de COVID-19 și incluzând măsuri armonizate pentru a garanta funcționarea corespunzătoare a pieței interne; consideră că promovarea proiectelor teritoriale din domeniul alimentar care stimulează dezvoltarea circuitelor alimentare scurte în statele membre poate ajuta la combaterea acestor crize;

56. este de părere că pandemia de COVID-19 a evidențiat cât de important este să se asigure un sistem alimentar puternic, sustenabil și rezilient, care să funcționeze în toate circumstanțele și care să poată oferi consumatorilor europeni cantități suficiente de produse alimentare locale și la prețuri abordabile; subliniază, în acest sens, că este necesar să se mențină buna funcționare a pieței unice și, în special, circulația produselor alimentare, chiar și în perioade de criză sanitară; subliniază, de asemenea, că pandemia ar trebui văzută ca o oportunitate pentru a crea un sistem alimentar sustenabil și rezilient și nu ca pretext pentru a scădea nivelul ambițiilor, întrucât chestiunile legate de sustenabilitate și de sănătate sunt interconectate;

57. subliniază că este necesar, în parte din cauza perturbărilor lanțurilor de producție globale și a volatilității crescute a prețurilor cauzate de pandemia de COVID-19, să se dezvolte o autonomie strategică deschisă pentru UE, cu scopul de a asigura accesul la piețele-cheie și de a reduce dependența de importurile de bunuri esențiale, cum ar fi sursele de proteine vegetale; reiterează faptul că sistemele agroalimentare trebuie să fie recunoscute ca un aspect esențial al autonomiei strategice deschise a UE pentru a asigura disponibilitatea suficientă a unor alimente sigure și de bună calitate și pentru a menține lanțurile de aprovizionare cu alimente și fluxurile comerciale funcționale și reziliente în timpul viitoarelor crize, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din Acordul de la Paris;

58. subliniază că sectorul agroalimentar sprijină nu numai fermierii, ci și întreprinderile din amonte și din aval, garantează și creează locuri de muncă și este coloana vertebrală a întregii industrii alimentare; subliniază, în acest sens, că conservarea peisajului cultural este forța motrice pentru zonele rurale active; subliniază importanța artizanatului tradițional în producția regională și locală de alimente și diversitatea culturală bogată care rezultă din aceasta; reamintește că menținerea și transmiterea cunoștințelor în domeniul artizanal în producția de alimente ar trebui, de asemenea, să fie sprijinite ca parte integrantă orizontală a Strategiei „De la fermă la consumator”, de exemplu, printr-o includere mai bună a acestora în programele participative de cercetare și dezvoltare;

59. își exprimă dezamăgirea profundă legată de faptul că, în Strategia „De la fermă la consumator”, nu au fost subliniate contribuția importantă și potențialul sectorului pescuitului și acvaculturii; îndeamnă Comisia să acorde atenția cuvenită naturii specifice a pescuitului și acvaculturii în toate viitoarele propuneri legislative, strategii sau orientări; evidențiază că este nevoie de o abordare ecosistemică pentru a aduce populațiile de pește la niveluri sustenabile și a reface ecosistemele marine și costiere; abordarea ar trebui să se concentreze totodată pe beneficiile și sustenabilitatea socială, economică și de mediu a sectoarelor pescuitului și acvaculturii;

60. subliniază că existența unor cadre juridice solide și fiabile pentru sectorul pescuitului și acvaculturii, care aplică în mod consecvent principiul precauției și sunt aliniate la orientările strategice actualizate de dezvoltare sustenabilă a acvaculturii din UE, ar trebui să ofere baza pentru exploatarea sustenabilă a potențialului oferit de sector și pentru măsuri de protecție și sănătate animală mai bune, printre care: utilizarea redusă a medicamentelor de uz veterinar și a antibioticelor, creșteri ulterioare ale populațiilor de pește și mai multă claritate în folosirea spațiului și a licențelor pentru toate utilizările antropogene, inclusiv în acvacultură, permițând o mai mare predictibilitate a investițiilor fără a zădărnici legislația în domeniul mediului; subliniază importanța unui mecanism transparent și participativ, în conformitate cu Directiva 2014/89/UE privind amenajarea spațiului maritim, pentru alocarea echitabilă a spațiului către toate părțile interesate; subliniază necesitatea de a respecta pe deplin zonele marine protejate;

61. subliniază că pentru a garanta siguranța alimentară, transparența pentru consumatori, sector și diferitele administrații, pentru a combate pescuitul ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN) și a atinge obiectivele Pactului verde și ODD sunt esențiale mecanisme de trasabilitate adecvate, care să răspundă cerințelor consumatorilor prin informații despre locul, momentul, modul și tipul de pește capturat sau crescut, inclusiv o etichetă indicând originea, metoda de producție și standardele ridicate de sustenabilitate și de bunăstare a animalelor la toate produsele vândute pe piețele UE și la cele importate din afara UE; subliniază, în acest sens, importanța tehnologiilor sigure din punct de vedere cibernetic în dezvoltarea unor sisteme de trasabilitate precise și descentralizate; solicită o abordare coordonată pentru a asigura coerența între diferitele inițiative pe această temă, implicând toți actorii din lanțul valoric; solicită măsuri de control pentru a garanta că toate produsele pescărești importate pe piața UE respectă standardele sociale convenite la nivel internațional, cum sunt cele prevăzute în Convenția OIM nr. 188 privind munca în domeniul pescuitului și puse în aplicare în UE prin Directiva (UE) 2017/159 a Consiliului ( 70 ) , pentru a preveni vânzarea pe piața UE a produselor pescărești capturate de nave care nu respectă standarde sociale minime;

62. reamintește obiectivele PCP vizând să garanteze exploatarea sustenabilă a resurselor biologice marine vii, refacerea și menținerea populațiilor de pește peste nivelurile de biomasă capabile să asigure o producție maximă sustenabilă, precum și rentabilitatea activităților de pescuit, să contribuie la aprovizionarea pieței UE cu alimente foarte nutritive și să reducă dependența pieței UE de importurile de alimente; insistă că este nevoie să se îmbunătățească monitorizarea, controlul și punerea în aplicare a PCP, inclusiv punerea în aplicare integrală a obligației de debarcare și introducerea monitorizării electronice a anumitor nave;

63. invită Comisia și statele membre să pornească de la practicile sustenabile existente și să faciliteze, să încurajeze și să ofere sprijin adecvat pentru tranziția către pescuitul și acvacultura cu impact redus și dezvoltarea durabilă a sectoarelor, inclusiv a pescuitului costier la scară mică, spre exemplu prin folosirea de unelte de pescuit selective, acvacultura ecologică, inclusiv organică, și soluții de eficiență energetică, precum și prin creșterea procentului cotelor naționale alocate pescuitului costier la scară mică; subliniază nevoia de a sprijini pescarii și întreprinderile din domeniul pescuitului, inclusiv din regiunile ultraperiferice, în tranziția spre practici majoritar digitale prin investiții importante în formare și finanțări în scopul digitalizării și punerii în practică a instrumentelor „verzi”; subliniază importanța Fondului european pentru pescuit și acvacultură (FEAMAPA) în promovarea dezvoltării unei economii albastre sustenabile și modernizarea sectorului pescuitului conform obiectivelor PCP;

64. solicită Consiliului Uniunii Europene să publice în mod proactiv toate documentele legate de adoptarea reglementărilor privind capturile totale admisibile (TAC), în conformitate cu recomandarea Ombudsmanului European în cauza 640/2019/FP;

65. subliniază nevoia de a monitoriza și promova exploatarea responsabilă a resurselor piscicole, aplicând totodată toleranță zero în lupta împotriva pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, prin utilizarea deplină a instrumentelor de care dispune UE în temeiul Regulamentului INN ( 71 ) , și anume „cartonașele roșii” în cazul în care o țară nu respectă cerințele UE și consolidarea politicii de acorduri în domeniul pescuitului sustenabil cu țările din afara UE; subliniază că aceste acorduri trebuie să devină cu adevărat sustenabile și să respecte cele mai actuale opinii științifice și nu trebuie să fie o amenințare pentru sectorul pescuitului la scară mică din țările din afara UE și nici să pericliteze securitatea alimentară pe plan local;

66. îndeamnă Comisia și statele membre să concretizeze măsurile obligatorii din punct de vedere juridic la care s-au angajat în contextul siturilor marine Natura 2000, să adopte o abordare holistică asupra mediului marin și să combată cauzele profunde ale poluării apei, precum deșeurile marine și apele reziduale urbane și industriale, punând capăt practicilor dăunătoare mediului marin și sănătății umane și stimulând colectarea sustenabilă a deșeurilor maritime de către pescari, evitând în același timp consumul suplimentar de combustibil și emisiile, precum și capturile accidentale de animale marine și impactul negativ asupra ecosistemelor; să pună în aplicare măsuri pentru a îmbunătăți calitatea apei și controlul bolilor și pentru a limita densitatea de stocare în producția acvaculturii, în interesul sănătății umane și al bunăstării animalelor;

67. subliniază valoarea muncii femeilor și bărbaților din sectorul pescuitului și acvaculturii și rolul important al femeilor în prelucrarea, promovarea și comercializarea peștelui capturat; reamintește potențialul acvaculturii și pescuitului sustenabil de a crea locuri de muncă ecologice și consideră că tranziția ecologică a sistemelor alimentare, inclusiv a pescuitului, ar trebui să aibă loc într-un mod care să asigure un venit echitabil și o poziție puternică de-a lungul lanțului valoric; evidențiază, în acest sens, importanța participării active a organizațiilor de producători din sectorul pescuitului și acvaculturii;

68. invită Comisia și statele membre să sprijine și să încurajeze dezvoltarea de tehnici și unelte de pescuit mai sustenabile și a unor metode care să atenueze suferința peștilor și nevertebratelor marine în timpul capturării, debarcării, transportului și sacrificării, pe baza celor mai bune cunoștințe științifice disponibile, precum și îmbunătățirea standardelor de bunăstare a peștilor de crescătorie, pentru a reduce stresul și a îmbunătăți calitatea peștelui; subliniază că Uniunea ar trebui să sprijine și să încurajeze investițiile în astfel de echipamente, metode și tehnici ameliorate;

69. subliniază contribuția pescuitului în iazuri, cu practicile sale tradiționale de management, la realizarea obiectivelor Strategiei „De la fermă la consumator” și ale strategiei interconectate privind biodiversitatea; subliniază că zonele de iaz cultivate oferă habitate pentru speciile rare, au o contribuție benefică la protecția climei și la rezervele de apă, au rol de absorbanți de nutrienți, rețin sedimentele și contribuie la producția sustenabilă a alimentelor regio