Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI privind instituirea unui instrument pentru cooperarea în materie de securitate nucleară /* COM/2011/0841 final - 2011/0414 (CNS) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Încă de la începutul anilor 1990, sprijinul pentru promovarea securității nucleare și a garanțiilor nucleare în țările terțe a constituit o parte importantă a activității Comunității, atât în Europa Centrală, cât și în țările fostei Uniuni Sovietice, în cadrul componentelor pentru securitate nucleară ale programelor TACIS și PHARE. Din 2007, cooperarea în materie de securitate nucleară a fost extinsă, incluzând „țările terțe” în cadrul Instrumentului pentru cooperare în materie de securitate nucleară, în timp ce Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA) prevedea cooperarea în materie de securitate nucleară cu țările angajate în procesul de aderare la UE. Accidentul nuclear de la Cernobîl din 1986 a subliniat importanța globală a securității nucleare. Accidentul de la Fukushima Daiichi din 2011 a confirmat necesitatea continuării eforturilor în direcția sporirii securității nucleare și respectării celor mai înalte standarde. Ambele accidente au demonstrat clar faptul că efectele unui accident nuclear asupra domeniului social și economic, sănătății și mediului se pot extinde dincolo de frontierele naționale, potențial în întreaga lume. Importanța securității nucleare a fost recunoscută de Consiliul Uniunii Europene în Rezoluția din 18 iunie 1992 privind problemele tehnologice ale siguranței nucleare, care sublinia „importanța specială pe care o acordă securității nucleare în Europa și, prin urmare, cere statelor membre și Comisiei să adopte ca obiectiv fundamental și prioritar al cooperării comunitare în domeniul nuclear, în special cu celelalte țări europene, … aducerea instalațiilor nucleare ale acestora la niveluri de securitate echivalente cu cele din Comunitate…”. Comunitatea a decis să adere, în 1999, la Convenția privind securitatea nucleară, iar în 2005 la Convenția comună privind securitatea gestionării combustibilului uzat și securitatea gestionării deșeurilor radioactive, ambele convenții având drept scop consolidarea măsurilor naționale și a cooperării internaționale în aceste domenii. Consiliul Uniunii Europene a adoptat Directiva 2009/71/Euratom din 25 iunie 2009 de instituire a unui cadru comunitar privind securitatea nucleară a instalațiilor nucleare, pentru a menține și promova îmbunătățirea continuă a securității nucleare și a reglementării acesteia. În 2011, Consiliul Uniunii Europene a adoptat, de asemenea, Directiva de instituire a unui cadru comunitar pentru gestionarea responsabilă și în siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive. Aceste directive, precum și standardele ridicate de securitate nucleară și de gestionare a deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat puse în aplicare în Uniunea Europeană constituie exemple care pot fi utile pentru încurajarea țărilor terțe în adoptarea unor standarde de nivel similar. Uniunea acționează deja în strânsă cooperare cu Agenția Internațională a Energiei Atomice (AIEA), în conformitate cu dispozițiile capitolului 10 din Tratatul Euratom, atât în ceea ce privește garanțiile nucleare (în promovarea obiectivelor menționate în capitolul 7 titlul II din Tratatul Euratom), cât și securitatea nucleară. Promovarea cooperării sub forma reglementărilor cu economiile emergente, cât și sub alte forme, și promovarea abordărilor, normelor, standardelor și practicilor UE constituie obiective de politică externă ale strategiei Europa 2020. Pentru ca Uniunea Europeană să poată juca rolul de actor global în promovarea securității umane și strategice, este esențial să dispună de capacitățile și mijloacele necesare pentru a răspunde provocărilor care apar în oricare dintre țările terțe în domeniul securității nucleare, al radioprotecției și al garanțiilor nucleare, pe baza experienței Comunității și a statelor sale membre, acumulate în cadrul Uniunii Europene. În acest context, Instrumentul pentru cooperare în materie de securitate nucleară (ICSN) va continua acțiunile inițiate în anii 1990 în Europa Centrală și în țările fostei Uniuni Sovietice, care au fost extinse, începând din 2007, la „țările terțe”. Se preconizează că motivele principale care au determinat începerea cooperării cu țările terțe vor rămâne valabile în perioada 2014-2020. Totuși, având în vedere faptul că proiectele majore derulate în cadrul ICSN (în special cele legate de reabilitarea amplasamentului de la Cernobîl și proiectele de modernizare a centralei nucleare) vor fi în cea mai mare parte finalizate până în 2014, această cooperare va elibera resurse destinate domeniilor respective. Reabilitarea siturilor miniere (vechile mine de uraniu care nu respectau cerințele de bază privind protecția mediului), eliminarea combustibilului uzat, gestionarea deșeurilor și dezafectarea instalațiilor trebuie tratate ca priorități în cadrul programului. De asemenea, are loc o schimbare de direcție în intervenția Uniunii Europene, de la asistența tehnică la cooperare. Aceasta se concentrează pe activitățile esențiale destinate promovării unei culturi în materie de securitate nucleară, a radioprotecției și a garanțiilor nucleare. Pe baza programelor-cadru Euratom, acțiunile de cercetare și inovare încurajează prevenirea și reducerea numărului de accidente grave și îmbunătățirea radioprotecției, în scopul consolidării culturii în materie de securitate. Acordurile de cooperare bilaterală internațională încheiate în cadrul programului Euratom pentru securitate nucleară vor fi privite ca modalitate suplimentară de a contribui la îmbunătățirea securității nucleare, a radioprotecției și a gestionării în condiții de siguranță a deșeurilor radioactive, prin intensificarea eforturilor depuse împreună cu partenerii din țările terțe în domeniul cercetării și inovării. Experiența dobândită în urma accidentului de la Fukushima-Daiichi va avea un rol important în îmbunătățirea securității nucleare în următorii ani. Se anticipează că rezultatele evaluărilor cuprinzătoare și transparente ale riscurilor și siguranței („teste de stres”) efectuate de statele membre, evaluări care trebuie extinse la țările învecinate cu UE și eventual la alte țări terțe, vor avea un impact semnificativ asupra proiectării, exploatării, întreținerii și reglementării centralelor nucleare. Experiența acumulată în cadrul UE va fi importantă pentru alte țări terțe. Cooperarea în cadrul Instrumentului pentru cooperare în materie de securitate nucleară (ICSN) trebuie să completeze acțiunile desfășurate de Uniunea Europeană în cadrul altor instrumente de cooperare pentru dezvoltare, iar măsurile adoptate trebuie să fie conforme cu cadrul strategic global al Comunității Europene în ceea ce privește țările partenere respective. Având în vedere angajamentele internaționale în materie de creștere a securității nucleare, cooperarea în cadrul ICSN trebuie să exploateze noile sinergii cu programele-cadru Euratom pentru activități de cercetare și de formare în domeniul nuclear. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI Consultarea publică În perioada 26 noiembrie 2010-31 ianuarie 2011, Comisia a organizat o consultare publică privind finanțarea viitoare a acțiunii externe a UE. Acest proces a avut ca bază un chestionar online, însoțit de un document de informare intitulat „Care sunt sumele acordate pentru acțiunea externă a UE după 2013?”, elaborat de către Comisie și serviciile SEAE implicate. Cele 220 de contribuții primite ca răspuns la consultarea publică reflectă un spectru larg și divers reprezentând varietatea structurilor, punctelor de vedere și a tradițiilor care caracterizează comunitatea de acțiune externă. În general, în răspunsuri nu s-a sugerat necesitatea unei schimbări substanțiale a structurii actuale a instrumentelor existente. Totuși, au fost identificate mai multe aspecte relevante pentru ICSN, care sunt luate în considerare, după caz, în procesul de elaborare a noului regulament. Majoritatea respondenților (aproximativ 70 %) au confirmat că intervenția financiară a UE oferă o importantă valoare adăugată în principalele domenii de politică sprijinite prin instrumentele financiare de acțiune externă ale UE. Criteriul valorii adăugate a UE este menționat de numeroși respondenți ca fiind principalul catalizator pentru viitor: UE trebuie să exploateze avantajul său comparativ legat de prezența sa în mediul global, competențele sale vaste, caracterul supranațional, rolul pe care îl are în facilitarea coordonării, precum și economiile de scară. Aproape toți respondenții (92%) sprijină o abordare mai diferențiată, adaptată la situația țării beneficiare, pe baza unor criterii solide și a colectării eficiente a datelor, care să fie folosită ca modalitate de creștere a impactului instrumentelor financiare ale UE. Peste două treimi din numărul respondenților consideră că interesele UE sunt luate în considerare în mod suficient în acțiunea sa externă și că această acțiune trebuie să se bazeze într-o măsură mai mare pe valorile și principiile UE și pe obiectivele de dezvoltare ale țărilor partenere. În schimb, un număr redus de respondenți consideră că acțiunea externă a UE trebuie să se concentreze mai mult pe propriile sale interese în economia globală, în special în relația cu economiile emergente. Aproape toți respondenții sprijină ideea acordării unei atenții mai mari sistemelor de monitorizare și evaluare în viitoarele instrumente și în punerea în aplicare a proiectelor/programelor. În ceea ce privește modalitățile de îmbunătățire a vizibilității ajutorului extern al UE, majoritatea părților interesate sprijină intensificarea eforturilor în domeniul activităților de informare și comunicare, în special în țările beneficiare; totuși, vizibilitatea UE pare a avea mai mult de beneficiat în urma prezenței, politicilor și strategiilor eficace în țările terțe decât în urma unor cheltuieli suplimentare pentru comunicare. De asemenea, părțile interesate susțin ferm ideea consolidării rolului de coordonare pe care UE îl are între alți donatori, precum și a asigurării unei mai bune vizibilități a ajutoarelor UE de către partenerii de punere în aplicare. Evaluarea impactului Comisia a efectuat o evaluare a impactului, în care au fost analizate patru opțiuni, după cum urmează: (a) Nicio acțiune suplimentară a UE (niciun instrument pentru cooperare în materie de securitate nucleară). Unele activități de cooperare în domeniul securității nucleare ar putea fi incluse în instrumente de cooperare geografică și puse în aplicare ca atare. Totuși, acest lucru ar crea complicații în ceea ce privește temeiul juridic și o punere în aplicare nesatisfăcătoare din cauza caracterului deosebit de tehnic al aspectelor. (b) „Nicio schimbare” (cooperarea cu țările terțe ar continua în temeiul Regulamentului ICSN existent). Această opțiune nu ar permite includerea în regulament a experienței dobândite, revizuirea sferei geografice și stabilirea criteriilor pentru cooperare și a priorităților. Nu ar fi astfel valorificată posibilitatea a îmbunătăți punerea în aplicare și eficacitatea regulamentului. (c) Modificarea Regulamentului ICSN. Regulamentul modificat ar putea să prevadă revizuirea sferei geografice, pentru a cuprinde toate țările terțe [inclusiv cele vizate în prezent de Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA)] și ar putea specifica prioritățile și criteriile pentru cooperare. Această modificare ar putea conduce la simplificarea și eficientizarea punerii în aplicare, comparativ cu regulamentul actual. (d) Un nou instrument care ar putea include domeniul actual de aplicare al ICSN, împreună cu o parte din domeniul de aplicare al Instrumentului de stabilitate existent (IS). Acest nou instrument ar putea reprezenta o abordare unitară a securității nucleare, a siguranței și garanțiilor nucleare; totuși, ar fi necesar un dublu temei juridic (Tratatul Euratom și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene). Temeiul juridic dublu ar conduce probabil la o creștere a complexității în ceea ce privește punerea în aplicare și ar perpetua nevoia unei strânse coordonări cu celelalte acțiuni de limitare a riscurilor (chimice și biologice). Opțiunea de modificare a regulamentului a fost identificată ca fiind cea preferată. În comparație cu opțiunile „nicio schimbare” și „un nou instrument”, aceasta ar permite continuitatea și utilizarea experienței unui sistem bine testat, precum și soluționarea unui număr de probleme care au fost identificate, inclusiv o înțelegere mai clară a limitelor intervenției. Aceasta, precum și utilizarea unui temei juridic unic (spre deosebire de opțiunea „instrumentului nou”), ar simplifica punerea în aplicare. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Temeiul juridic al actualului Regulament ICSN este Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice („Tratatul Euratom”), în special articolul 203. Având în vedere cadrul legislativ pentru securitate nucleară la nivelul UE, precum și faptul că revizuirea domeniului de aplicare nu determină o modificare a temeiului juridic, viitorul regulament ar trebui să aibă același temei juridic. Subsidiaritate și proporționalitate Cu cele 27 de state membre care acționează în cadrul unor politici și strategii comune, UE dispune de masa critică necesară pentru a răspunde provocărilor globale, întrucât acțiunea statelor membre poate fi limitată și fragmentată, cu proiecte care de multe ori sunt prea mici pentru a produce efecte de durată în domeniu. De asemenea, această masă critică plasează UE într-o poziție mai bună pentru conducerea dialogului politic cu guvernele partenere. UE se află într-o poziție neutră și imparțială unică, putând aplica ajutorul extern în numele și împreună cu statele membre, ceea ce sporește credibilitatea în țările în care au loc acțiunile. UE se află în cea mai bună poziție pentru a-și asuma rolul de lider global în numele cetățenilor săi. 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE Comisia propune alocarea unei sume de 70 de miliarde EUR în perioada 2014-2020 pentru instrumentele externe[1]. Suma totală alocată pentru ICSN în perioada 2014-2020 este de 631,1 milioane EUR (560 de milioane la prețurile din 2011). Angajamentele bugetare anuale indicative pentru ICSN sunt prezentate în tabelul de mai jos. Anul || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL Alocări ICSN (milioane EUR) || 84,9 || 86,6 || 88,3 || 90,1 || 91,9 || 93,7 || 95,6 || 631,1 Alocările financiare orientative pentru fiecare obiectiv specific sunt prezentate în Fișa financiară legislativă. 5. ELEMENTE OPȚIONALE Simplificare Articolele cu caracter orizontal au fost eliminate, deoarece sunt cuprinse în Regulamentul nr. …. /… de stabilire a normelor comune de punere în aplicare a instrumentelor financiare pentru relații externe. Pentru simplificarea programării și punerii în aplicare a ICSN, criteriile pentru cooperare și prioritățile tematice și geografice pentru selecția proiectelor de cooperare sunt definite într-o anexă la regulament. Explicarea principalelor articole ale regulamentului și a modificărilor privind actualul ICSN TITLUL I – Obiective Articolul 1 – Obiect și domeniu de aplicare Articolul 1 stabilește obiectivele și domeniul de aplicare al regulamentului. Regulamentul se va aplica tuturor țărilor terțe (astfel cum se explică în detaliu în anexă). Sunt stabilite trei obiective specifice: (a) promovarea unei veritabile culturi în materie de securitate nucleară și punerea în aplicare a celor mai înalte standarde de securitate nucleară și de radioprotecție; (b) gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, dezafectarea și reabilitarea fostelor amplasamente și instalații nucleare; (c) instituirea de cadre și metodologii pentru aplicarea unor garanții eficiente și eficace pentru materialul nuclear în țările terțe; În privința actualului Regulament ICSN, prezentarea este simplificată. Articolele 1 și 2 din actualul ICSN au fost reunite într-unul singur. Articolul definește principalele domenii de cooperare, iar anexa definește măsurile specifice. TITLUL II – Programarea și alocarea orientativă a fondurilor Articolul 2 – Documente strategice Acest articol prevede că documentul (documentele) strategic(e) anual(e) constituie fundamentul general pentru cooperare, stabilind strategia de cooperare a Uniunii în temeiul regulamentului. Articolul 3 – Programe multianuale indicative Acest articol prevede că programele multianuale indicative stabilesc domeniile prioritare selectate pentru finanțare, obiectivele specifice, rezultatele așteptate, indicatorii de performanță și alocările financiare indicative. TITLUL III – Punerea în aplicare Acest titlu a fost considerabil simplificat, deoarece articolul 4 prevede că decizia este pusă în aplicare în conformitate cu Regulamentul nr. …. /… de instituire a normelor de punere în aplicare a instrumentelor financiare pentru relații externe. Titlul IV – Dispoziții finale Acest titlu conține definirea valorii de referință financiare (articolul 7) și intrarea în vigoare (articolul 8). ANEXA Anexa privind măsurile specifice sprijinite și criteriile aplicabile cooperării pentru securitate nucleară a fost introdusă în scopul simplificării în mai mare măsură a textului regulamentului și a aplicării acestuia, prin definirea domeniilor de cooperare, a sferei tehnice și geografice, a criteriilor pentru cooperare și a priorităților. În temeiul propunerii, anexa poate fi modificată folosind o procedură mai simplă decât ar fi necesară pentru modificarea regulamentului în ansamblu (articolul 5 din regulament). Anexa definește măsurile specifice sprijinite prin regulament (o versiune revizuită a actualului ICSN, redefinind domeniile de cooperare), criteriile pentru cooperarea cu țările terțe în materie de securitate nucleară, prioritățile și coordonarea. Criteriile pentru cooperare iau în considerare și respectă, în esență, propunerile Consiliului din 2008. 2011/0414 (CNS) Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI privind instituirea unui instrument pentru cooperarea în materie de securitate nucleară CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 203, având în vedere propunerea Comisiei Europene, având în vedere avizul Parlamentului European[2], hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială, întrucât: (1) Prezentul regulament constituie unul dintre instrumentele care oferă sprijin direct politicilor externe ale Uniunii Europene, înlocuind Regulamentul nr. 300/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 februarie 2007 de instituire a unui instrument pentru cooperarea în materie de securitate nucleară[3], care expiră la 31 decembrie 2013. (2) Uniunea Europeană este un furnizor major de asistență economică, financiară, tehnică, umanitară și macroeconomică pentru țările terțe. Prezentul regulament face parte din cadrul elaborat pentru planificarea cooperării și furnizarea de asistență în scopul sprijinirii promovării unui nivel ridicat de securitate nucleară, radioprotecție și al aplicării unor sisteme de garanții eficiente și eficace pentru materialul nuclear în țările terțe. (3) Accidentul de la Cernobîl din 1986 a subliniat importanța globală a securității nucleare. Accidentul de la Fukushima Daiichi din 2011 a confirmat necesitatea continuării eforturilor în direcția sporirii securității nucleare la cele mai înalte standarde. Pentru a crea condițiile de securitate nucleară necesare pentru eliminarea pericolelor la adresa vieții și sănătății publice, Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (denumită în continuare „Comunitatea”) trebuie să poată să sprijine securitatea nucleară în țările terțe. (4) Acționând împreună cu statele membre în cadrul politicilor și strategiilor comune, Uniunea Europeană este singura care dispune de masa critică necesară pentru a răspunde provocărilor globale, fiind, de asemenea, cel mai bine plasată pentru a coordona cooperarea cu țările terțe. (5) Prin Decizia 1999/819/Euratom[4] a Comisiei, Comunitatea a aderat, în 1994, la Convenția privind securitatea nucleară. Prin Decizia 2005/510/Euratom[5] a Comisiei, Comunitatea a aderat, de asemenea, la Convenția comună privind securitatea gestionării combustibilului uzat și securitatea gestionării deșeurilor radioactive. (6) Pentru a menține și promova îmbunătățirea continuă a securității nucleare și a reglementării acesteia, Consiliul a adoptat Directiva 2009/71/Euratom din 25 iunie 2009 de instituire a unui cadru comunitar pentru securitatea nucleară al instalațiilor nucleare[6]. De asemenea, Consiliul a adoptat Directiva 2011/70/Euratom din 19 iulie 2011 de instituire a unui cadru comunitar pentru gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive[7]. Aceste directive și standardele ridicate de securitate nucleară și de gestionare a deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat puse în aplicare în Uniune constituie exemple care pot fi utile pentru încurajarea țărilor terțe în adoptarea unor standarde la fel de ridicate. (7) Promovarea cooperării cu economiile emergente în diverse forme, inclusiv în ceea ce privește reglementarea, și promovarea abordărilor, normelor, standardelor și practicilor Uniunii constituie obiective de politică externă ale Strategiei Europa 2020. (8) Statele membre ale Uniunii sunt părți semnatare ale Tratatului de neproliferare și ale Protocolului adițional. (9) Comunitatea acționează deja în strânsă cooperare cu Agenția Internațională a Energiei Atomice (AIEA), în conformitate cu prevederile capitolului 10 din Tratatul Euratom, atât în ceea ce privește garanțiile nucleare (în continuarea obiectivelor prevăzute în capitolul 7 titlul doi din Tratatul Euratom), cât și securitatea nucleară. (10) Este deosebit de importantă continuarea eforturilor Comunității în sprijinul aplicării unor sisteme de garanții eficace pentru materialul nuclear din țările terțe, pe baza propriilor activități de salvgardare în cadrul Uniunii. (11) Se înțelege că responsabilitatea pentru securitatea instalației revine operatorului, statul având jurisdicție asupra acesteia. (12) Deși nevoile financiare în ceea ce privește asistența externă acordată de Uniune sunt din ce în ce mai mari, situația economică și bugetară a Uniunii limitează resursele disponibile pentru această asistență. Prin urmare, Comisia trebuie să încerce să utilizeze în modul cel mai eficient resursele disponibile, în special prin folosirea instrumentelor financiare cu efect de pârghie. Acest efect de pârghie este sporit prin crearea posibilității de folosire și refolosire a fondurilor investite și generate de instrumentele financiare. (13) Pentru a asigura condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament, Comisiei trebuie să i se confere competențe de executare. (14) Competențele de executare privind programarea și finanțarea acțiunilor sprijinite în temeiul prezentului regulament trebuie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[8]. Având în vedere natura acestor acte de punere în aplicare, în special caracterul lor de orientare pentru politici sau implicațiile lor financiare, pentru adoptarea lor ar trebui să se utilizeze, în principiu, procedura de examinare, cu excepția măsurilor tehnice de punere în aplicare, care au o importanță financiară limitată. Comisia trebuie să adopte acte de punere în aplicare imediat aplicabile, atunci când motive imperative impun acest lucru, în cazuri justificate în mod corespunzător în care este necesar un răspuns rapid din partea Uniunii. (15) Normele și procedurile comune de punere în aplicare a instrumentelor pentru acțiune externă ale Uniunii sunt stabilite în Regulamentul (UE) nr. ../… al Parlamentului European și al Consiliului din …. (16) Organizarea și funcționarea Serviciului European pentru Acțiune Externă sunt descrise în Decizia 2010/427/UE a Consiliului, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: TITLUL I OBIECTIVE Articolul 1 Obiect și domeniu de aplicare Uniunea Europeană finanțează măsuri de sprijinire a promovării unui nivel ridicat de securitate nucleară, radioprotecție și aplicarea unor sisteme de garanții eficiente și eficace pentru materialul nuclear în țările terțe, în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament. 1. Sunt avute în vedere următoarele obiective specifice: (a) promovarea unei culturi a securității nucleare eficace și punerea în aplicare a celor mai înalte standarde de securitate nucleară și de radioprotecție; (b) gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, dezafectarea și reabilitarea fostelor amplasamente și instalații nucleare ; (c) instituirea unor cadre și metodologii pentru punerea în aplicare a unor sisteme eficiente și eficace de garanții pentru materialul nuclear în țările terțe. 2. Progresele generale înregistrate în realizarea obiectivelor specifice susmenționate sunt evaluate, în fiecare caz, cu ajutorul următorilor indicatori de performanță: (a) numărul și importanța problemelor identificate în timpul misiunilor de evaluare inter pares ale AIEA; (b) situația elaborării strategiilor privind combustibilul uzat, deșeurile nucleare și dezafectarea, a cadrului legislativ și de reglementare aferent și a punerii în aplicare a proiectelor; (c) numărul și importanța problemelor identificate în rapoartele relevante ale AIEA privind garanțiile nucleare. 3. Comisia trebuie să se asigure că măsurile adoptate sunt conforme cu cadrul strategic general al Uniunii pentru țara parteneră și, în special, cu obiectivele politicilor și programelor sale de cooperare pentru dezvoltare și în domeniul economic. 4. Măsurile specifice sprijinite prin prezentul regulament, precum și criteriile aplicabile cooperării în materie de securitate nucleară sunt detaliate în anexă. 5. Cooperarea financiară, economică și tehnică prevăzută în cadrul prezentului regulament trebuie să completeze acțiunile de cooperare desfășurate de Uniune în cadrul altor instrumente de cooperare pentru dezvoltare. TITLUL II PROGRAMAREA ȘI ALOCAREA INDICATIVĂ A FONDURILOR Articolul 2 Documente de strategie 1. Acțiunile de cooperare ale Uniunii, prevăzute în prezentul regulament, sunt puse în aplicare pe baza unor documente de strategie multianuală. 2. Documentul de strategie multianual constituie fundamentul general pentru cooperare și este elaborat pentru o perioadă de până la șapte ani. Documentul stabilește strategia pentru cooperare a Uniunii în temeiul prezentului regulament, ținând seama de nevoile țărilor vizate, de prioritățile Uniunii, de situația internațională și de activitățile principalilor parteneri. 3. Documentele de strategie au rolul de a asigura un cadru coerent pentru cooperarea dintre Uniune și țara sau regiunea parteneră în cauză, în conformitate cu scopul general și domeniul de aplicare, obiectivele, principiile și politica Uniunii. 4. Elaborarea documentelor de strategie aplică principiile eficacității ajutorului: control la nivel național, parteneriat, coordonare, armonizare, aliniere la sistemele țării sau regiunii beneficiare, responsabilitate reciprocă și orientare către rezultate. 5. Documentul de strategie este aprobat de către Comisie în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 15 alineatul (3) din Regulamentul comun de punere în aplicare. Documentele de strategie pot fi revizuite la jumătatea perioadei sau ori de câte ori este necesar, în conformitate cu aceeași procedură. Totuși, această procedură nu este necesară pentru actualizări ale strategiei care nu afectează domeniile prioritare și obiectivele stabilite inițial în document. Articolul 3 Programe multianuale indicative 1. Programele multianuale indicative se întocmesc pe baza documentelor de strategie menționate la articolul 2 și, în mod normal, vizează o perioadă de 2 până la 4 ani. 2. Programele multianuale indicative stabilesc domeniile prioritare selectate pentru finanțare, obiectivele specifice, rezultatele preconizate, indicatorii de performanță și alocările financiare indicative, atât în general, cât și pentru fiecare domeniu prioritar, inclusiv o rezervă rezonabilă de fonduri nealocate; această rezervă poate fi prevăzută sub forma unor limite stabilite sau a unui minimum, după caz. 3. Programele multianuale indicative se bazează, în principiu, pe un dialog cu regiunea(regiunile) sau țările partenere, care implică părțile interesate, astfel încât să asigure că țara sau regiunea în cauză controlează în mod suficient procesul și să încurajeze sprijinul pentru strategiile de dezvoltare naționale. 4. Programele multianuale indicative se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 15 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare. 5. Programele multianuale indicative se revizuiesc, în funcție de necesități, ținând seama de orice revizuire a documentelor de strategie pertinente, în conformitate cu aceeași procedură. Totuși, procedura de examinare nu este necesară în cazul modificărilor programelor indicative multianuale în scopul adaptărilor tehnice, redistribuirii fondurilor în cadrul alocărilor în funcție de domenii prioritare sau creșterii sau reducerii alocării indicative inițiale cu mai puțin de 20%, cu condiția ca aceste modificări să nu afecteze domeniile prioritare și obiectivele stabilite inițial în document. Orice adaptare tehnică de acest tip este comunicată Parlamentului European și Consiliului în termen de o lună. TITLUL III PUNERE ÎN APLICARE Articolul 4 Punerea în aplicare Prezentul regulament este pus în aplicare în conformitate cu Regulamentul nr. …. /…. al Parlamentului European și al Consiliului din … de stabilire a normelor comune de punere în aplicare a instrumentelor financiare pentru relații externe, denumit în continuare „Regulamentul comun de punere în aplicare”. TITLUL IV DISPOZIȚII FINALE Articolul 5 Modificarea anexei Anexa la prezentul regulament poate fi modificată în conformitate cu procedura de examinare prevăzută la articolul 15 alineatul (3) din Regulamentul comun de punere în aplicare. Articolul 6 Comitetul Comisia este asistată de Comitetul de cooperare în materie de securitate nucleară. Comitetul respectiv este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011. Articolul 7 Serviciul European de Acțiune Externă Aplicarea prezentului regulament este conformă cu Decizia 2010/427/UE a Consiliului privind organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă. Articolul 8 Suma de referință financiară 1. Valoarea de referință financiară pentru punerea în aplicare a prezentului regulament în perioada 2014-2020 este de 631 100 000 EUR. 2. Creditele anuale sunt autorizate de autoritatea bugetară în limitele cadrului financiar multianual. Articolul 9 Intrarea în vigoare Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Se aplică de la 1 ianuarie 2014. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele. Adoptat la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele ANEXĂ Măsuri de sprijin specifice și criterii aplicabile cooperării în materie de securitate nucleară Prezentul regulament sprijină promovarea unui nivel ridicat de securitate nucleară, de radioprotecție și aplicarea unor sisteme de garanții eficiente și eficace în țările terțe în întreaga lume care urmăresc cooperarea în aceste domenii. Prezenta anexă definește măsurile de sprijin specifice și criteriile pentru cooperare, inclusiv prioritățile. Măsuri de sprijin specifice Următoarele măsuri pot fi sprijinite în vederea îndeplinirii obiectivelor prevăzute la articolul 1 din prezentul regulament: (a) Promovarea unei culturi a securității nucleare eficace și punerea în aplicare a celor mai înalte standarde de securitate nucleară și de radioprotecție la toate nivelurile, în special prin: – sprijinirea permanentă a organismelor de reglementare, organizațiilor de asistență tehnică și consolidarea cadrului de reglementare, în special în ceea ce privește activitățile de autorizare, inclusiv revizuirea și monitorizarea evaluărilor eficace și cuprinzătoare ale riscurilor și siguranței („teste de stres”); – promovarea unor cadre de reglementare, proceduri și sisteme eficace pentru a garanta o protecție adecvată împotriva radiațiilor ionizante provenind de la materialele radioactive, în special de la surse radioactive cu activitate intensă, precum și eliminarea acestora în condiții de siguranță; – instituirea unor măsuri eficace pentru prevenirea accidentelor cu consecințe radiologice și limitarea acestor consecințe în cazul în care survin (de exemplu, monitorizarea mediului în cazul unor eliberări radioactive, proiectarea și punerea în aplicare a unor măsurilor de limitare și dezafectare), precum și pentru planificarea în caz de urgență, pregătirea și capacitatea de reacție, măsurile de protecție civilă și de reabilitare; – sprijinirea operatorilor nucleari, în cazuri excepționale, în circumstanțe specifice și bine justificate în cadrul măsurilor de monitorizare a evaluărilor cuprinzătoare ale siguranței și riscurilor („teste de stres”); (b) Gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, dezafectarea și reabilitarea vechilor amplasamente și instalații nucleare, în special prin: – cooperarea cu țările terțe în domeniul gestionării combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive (respectiv, transport, pretratare, tratare, prelucrare, depozitare și eliminare), inclusiv elaborarea unor strategii și cadre specifice privind gestionarea responsabilă a combustibilului nuclear uzat și a deșeurilor radioactive; – dezvoltarea și punerea în aplicare a unor strategii și cadre pentru dezafectarea instalațiilor existente, reabilitarea fostelor amplasamente nucleare și a amplasamentelor vechilor mine de uraniu, precum și recuperarea și gestionarea obiectelor și materialelor radioactive scufundate în mare; – instituirea cadrului de reglementare și a metodologiilor necesare (inclusiv a metodelor aplicabile în criminalistica nucleară) pentru punerea în aplicare a sistemelor de garanții nucleare, inclusiv contabilizarea corectă și controlul adecvat al materialelor fisionabile la nivel de stat și la nivel de operatori; – măsurile de promovare a cooperării internaționale (inclusiv în cadrul organizațiilor internaționale relevante, în special AIEA) în domeniile susmenționate, inclusiv punerea în aplicare și monitorizarea convențiilor și a tratatelor internaționale, schimbul de informații, consolidarea capacităților și formarea și cercetarea în domeniul securității nucleare. Aceste măsuri includ un element esențial de transfer de cunoștințe tehnice în scopul consolidării viabilității rezultatelor obținute. Măsurile trebuie puse în aplicare în cooperare cu autoritățile din țările terțe, cu autoritățile de reglementare în domeniul nuclear și organizațiile de asistență tehnică, iar în cazuri specifice, cu operatori nucleari. De asemenea, măsurile trebuie să fie sprijinite prin exploatarea unor noi sinergii cu acțiunile directe și indirecte ale programelor-cadru Euratom în ceea ce privește cercetarea și formarea în domeniul nuclear. Criterii[9] Cooperarea trebuie să se bazeze pe următoarele criterii și pe îndeplinirea condițiilor de către țările terțe. 1. Criterii generale – cooperarea poate include toate „țările terțe” (nemembre UE) din întreaga lume; – se va acorda prioritate țărilor candidate la aderare și țărilor pentru care se aplică politica europeană de vecinătate. Vor fi preferate abordările regionale; – țările cu venituri ridicate trebuie incluse numai pentru a permite luarea unor măsuri excepționale, de exemplu în urma unui accident nuclear major, dacă este necesar și adecvat; – o înțelegere comună și un acord reciproc între țara terță și Uniunea Europeană trebuie să fie confirmate printr-o solicitare oficială adresată Comisiei, prin care guvernul respectiv își asumă obligații; – țările terțe care doresc să coopereze cu Uniunea Europeană trebuie să adere pe deplin la principiile neproliferării. De asemenea, aceste țări trebuie să adere la convențiile relevante, în cadrul AIEA, privind securitatea și siguranța nucleară sau să fi luat măsuri care să demonstreze un angajament ferm de aderare la convențiile respective. Cooperarea cu Uniunea Europeană ar putea fi condiționată de aderare sau de finalizarea măsurilor în direcția aderării la convențiile relevante. În cazuri de urgență, este necesar să se demonstreze, în mod excepțional, flexibilitate în aplicarea acestui principiu; – pentru a asigura și monitoriza conformitatea cu obiectivele cooperării, țara terță beneficiară trebuie să accepte principiul evaluării acțiunilor întreprinse. Evaluarea va facilita monitorizarea și verificarea conformității cu obiectivele convenite și ar putea constitui o condiție pentru continuarea plății contribuției Uniunii; – cooperarea în domeniile securității și garanțiilor nucleare în temeiul prezentului regulament nu are ca scop promovarea energiei nucleare. 2. Țările cu capacități instalate de generare a energiei nucleare În cazul țărilor care au beneficiat deja de finanțare comunitară, cooperarea suplimentară ar trebui să depindă de evaluarea acțiunilor finanțate de la bugetul Comunității și de justificarea corespunzătoare a noilor necesități. Evaluarea ar trebui să facă posibilă determinarea cu mai mare precizie a tipului de cooperare și a sumelor care ar urma să fie acordate acestor țări în viitor. În cazul țărilor care solicită cooperare rapidă, trebuie să se ia în considerare următoarele: (a) gradul de urgență al intervenției într-o anumită țară, ținând seama de situația în ceea ce privește securitatea nucleară și protecția fizică, precum și (b) importanța intervenției oportune în anumite țări în care este planificat un program ambițios pentru dezvoltarea de capacități de generare a energiei nucleare, astfel încât să se asigure încurajarea unei culturi în materie de securitate nucleară și protecție fizică, în paralel cu procesul respectiv, în special în ceea ce privește înființarea sau consolidarea autorităților de reglementare și a organizațiilor de asistență tehnică și punerea în aplicare a strategiilor și cadrelor pentru gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive. Utilizarea Serviciului integrat de evaluare a sistemelor de reglementare (Integrated Regulatory Review Service, IRRS) și a misiunilor echipei AIEA de evaluare a siguranței în exploatare (IAEA Operational Safety Review Team, OSART) ar fi preferabilă, deși nu constituie un criteriu oficial pentru cooperarea cu UE. 3. Țările fără capacități instalate de generare a energiei nucleare În cazul țărilor care dețin reactoare de cercetare, dar nu doresc să dezvolte o capacitate de generare a energiei nucleare, cooperarea va depinde de gradul de urgență, ținând seama de situația în ceea ce privește securitatea nucleară și protecția fizică. În cazul țărilor care doresc să dezvolte o capacitate de generare a energiei nucleare, indiferent dacă dețin sau nu reactoare de cercetare, și pentru care se pune problema intervenției la momentul oportun pentru a asigura încurajarea unei culturi în materie de securitate nucleară și protecție fizică în paralel cu dezvoltarea programului de generare de energie nucleară, în special în ceea ce privește consolidarea autorităților de reglementare și a organizațiilor de asistență tehnică, cooperarea va ține seama de credibilitatea programului de dezvoltare pentru producerea de energie nucleară, de existența unei decizii guvernamentale privind utilizarea energiei nucleare și de întocmirea unei foi de parcurs preliminare[10]. Pentru țările din această categorie, cooperarea ar trebui să vizeze, în primul rând, dezvoltarea infrastructurii de reglementare necesare, a competențelor tehnice ale autorității de reglementare în domeniul nuclear și sprijinul organizației (organizațiilor) de asistență tehnică respective. Elaborarea de strategii și cadre pentru gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive trebuie, de asemenea, luată în considerare și, dacă este necesar, sprijinită, inclusiv în țările care nu au în vedere sau au decis să nu dezvolte capacități de generare a energiei nucleare. În cazul țărilor care nu se încadrează în cele două categorii de mai sus, cooperarea se poate desfășura în cazul situațiilor de urgență în ceea ce privește securitatea nucleară și protecția fizică. Aceste țări ar trebui să poată beneficia de un anumit grad de flexibilitate în aplicarea criteriilor generale. Priorități Pentru a crea condițiile de securitate necesare în vederea eliminării riscurilor la adresa vieții și sănătății publice și pentru a se asigura că materialele nucleare nu sunt utilizate în alte scopuri decât cele cărora le sunt destinate, cooperarea este orientată, în primul rând, către autoritățile de reglementare în domeniul nuclear (și organizațiile de asistență tehnică ale acestora). Obiectivul este de a asigura competența tehnică și independența autorităților de reglementare, precum și consolidarea cadrului de reglementare, în special în ceea ce privește activitățile de autorizare, inclusiv revizuirea și urmărirea evaluărilor eficiente și complexe ale riscurilor și de securitate („teste de stres”). Alte priorități ale programelor de cooperare care trebuie dezvoltate în contextul prezentului regulament includ: – dezvoltarea și punerea în aplicare a unor strategii și cadre pentru gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive; – dezafectarea instalațiilor existente, reabilitarea fostelor amplasamente nucleare și a amplasamentelor vechilor mine de uraniu, precum și recuperarea și gestionarea obiectelor și materialelor radioactive scufundate în mare, atunci când acestea constituie un pericol pentru populație. Cooperarea cu operatorii instalațiilor nucleare din țările terțe va fi avută în vedere în situații specifice, în cadrul măsurilor de monitorizare a „testelor de stres”. Acest tip de cooperare cu operatorii instalațiilor nucleare va exclude livrarea de echipamente. Coordonare Comisia ar trebui să își coordoneze cooperarea cu țările terțe, cu organizații care au obiective similare, în special organizațiile internaționale, printre care în primul rând Agenția Internațională a Energiei Atomice (AIEA). Această coordonare ar trebui să permită Uniunii Europene și organizațiilor în cauză să evite orice suprapunere a acțiunilor și finanțărilor în țări terțe. De asemenea, Comisia ar trebui să implice autoritățile competente ale statelor membre și operatorii europeni în îndeplinirea acestei sarcini, sporind astfel calitatea expertizei europene în domeniul securității nucleare și al garanțiilor nucleare. FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI 1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 1.1. Denumirea propunerii/inițiativei 1.2. Domeniul (domeniile) de politică vizat(e) în structura ABM/ABB 1.3. Tipul propunerii/inițiativei 1.4. Obiectiv(e) 1.5. Motivul (motivele) propunerii/inițiativei 1.6. Durata acțiunii și a impactului financiar al acesteia 1.7. Modul (modurile) de gestionare preconizată (preconizate) 2. MĂSURI DE GESTIONARE 2.1. Norme de monitorizare și raportare 2.2. Sistemul de gestiune și control 2.3. Măsuri de prevenire a fraudelor și a neregulilor 3. IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 3.1. Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual și linia bugetară (liniile bugetare) afectată (afectate) 3.2. Impactul estimat asupra cheltuielilor 3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor 3.2.2. Impactul estimat asupra creditelor operaționale 3.2.3. Impactul estimat asupra creditelor cu caracter administrativ 3.2.4. Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual actual 3.2.5. Participarea terților la finanțare 3.3. Impactul estimat asupra veniturilor FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ PENTRU PROPUNERI 1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 1.1. Denumirea propunerii/inițiativei Instrumentul pentru cooperare în materie de securitate nucleară (ICSN) 1.2. Domeniul (domeniile) de politică vizat(e) în structura ABM/ABB[11] Relații externe, cooperare în materie de securitate nucleară 1.3. Tipul propunerii/inițiativei ¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă ¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[12] x Propunere/inițiativă care se referă la prelungirea unei acțiuni existente ¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune reorientată către o acțiune nouă 1.4. Obiective Uniunea Europeană are o cultură îndelungată în materie de securitate nucleară și deține cunoștințele tehnice care au fost dezvoltate în Europa și în alte părți ale lumii unde se utilizează energia nucleară. Situația se prezintă astfel încă din 1992, când a fost lansat programul comunitar de asistență pentru țările CSI (Comunitatea Statelor Independente) și TECE (țările și teritoriile din Europa Centrală și de Est) în scopul modernizării centralelor nucleare ale acestora. Promovarea celor mai înalte standarde de securitate și siguranță nucleară a fost reafirmată ca obiectiv fundamental și prioritar al cooperării comunitare în domeniul nuclear în comunicarea COM2008 (312) din 22 mai 2008 a Comisiei către Consiliu și Parlamentul European, ca răspuns la provocarea internațională legată de securitate și siguranță nucleară. Orice țară care dorește să utilizeze energia nucleară în scopuri civile trebuie să respecte standardele de securitate și siguranță nucleară recunoscute la nivel internațional. Pentru aceasta, țara respectivă se va confrunta cu provocarea dezvoltării capacității (atât în ceea ce privește resursele umane, cât și infrastructura) și a stabilirii cadrului legislativ și a instituțiilor necesare pentru îndeplinirea obligațiilor internaționale. Pe baza vastei sale experiențe, UE poate contribui în mod semnificativ la îmbunătățirea securității nucleare, a radioprotecției și a sistemelor de garanții nucleare, prin intermediul Instrumentului pentru cooperare în materie de securitate nucleară, a cărui sferă geografică de aplicare a fost extinsă la toate „țările terțe”. Intervenția Comisiei trece de la asistența tehnică la cooperare. Accentul este pus pe activitățile destinate îmbunătățirii radioprotecției și a sistemelor de garanții nucleare, inclusiv realizarea de studii, elaborarea de acte legislative, crearea de instituții, perfecționarea procedurilor și metodologiilor, inclusiv pentru gestionarea în condiții de siguranță a deșeurilor radioactive și a combustibilului nuclear uzat. O atenție deosebită se acordă formării profesionale în țările respective. În acest context, valoarea adăugată a acțiunii UE constă în punerea la dispoziția țărilor terțe a experienței UE, construită pe cele mai înalte standarde de securitate nucleară, în strânsă cooperare cu Agenția Internațională a Energiei Atomice (AIEA). Accidentul de la Cernobîl (1986) a subliniat importanța securității nucleare și a stabilit cu claritate nevoia unei abordări globale pentru contracararea consecințelor globale, transfrontaliere ale unui accident nuclear. Recent, necesitatea adoptării la nivel internațional a celor mai înalte standarde de securitate nucleară a devenit și mai evidentă după accidentul de la Fukushima-Daiichi care a generat serioase motive de îngrijorare în ceea ce privește capacitatea de exploatare a instalațiilor nucleare astfel încât să reziste la condițiile care pot surveni în urma unor dezastre naturale majore, inclusiv cutremure și inundații. Ca reacție la accidentul de la Fukushima-Daiichi, Comisia Europeană și autoritățile naționale au solicitat efectuarea unor evaluări cuprinzătoare și transparente ale riscurilor și securității centralelor nucleare din statele membre UE („teste de stres”). S-a convenit asupra specificațiilor Grupului european de reglementare pentru siguranța nucleară (ENSREG) și asupra unui calendar pentru realizarea acestei evaluări fără precedent și se intenționează extinderea evaluării la țările terțe (în special cele din vecinătatea UE). Impactul asupra sănătății, mediului, sectorului social și economic din UE al accidentelor nucleare survenite în țările terțe a fost confirmat ca potențial foarte ridicat. Se reafirmă necesitatea stabilirii unei cooperări eficiente în scopul prevenirii accidentelor, prin stabilirea unor niveluri ridicate de securitate nucleară. Unele țări au adoptat decizia politică de a elimina energia nucleară, iar altele de a nu mai demara programele preconizate, totuși un număr mare de țări vor continua să exploateze centrale nucleare, iar unele probabil vor construi unele noi. Deși UE recunoaște faptul că utilizarea energiei nucleare reprezintă o decizie suverană, este în interesul UE ca instalațiile nucleare să fie exploatate în condiții de siguranță, în special în vecinătatea UE, și ca materialele nucleare să fie controlate/contabilizate în mod corespunzător. În acest sens, UE va coopera cu țările terțe și cu organizațiile. 1.4.1. Obiectiv (e) strategic(e) multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă Uniunea Europeană va finanța măsurile de sprijinire a promovării unui nivel ridicat de securitate nucleară, de radioprotecție și de aplicare a unor sisteme eficiente și eficace de garanții pentru materialul nuclear în țările terțe. 1.4.2. Obiectiv (e) specific (e) și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză Obiectivul specific nr. 1 Promovarea unei culturi a securității nucleare eficace și punerea în aplicare a celor mai înalte standarde de securitate nucleară și de radioprotecție. Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză Obiectivul specific nr. 2 Gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, dezafectarea și reabilitarea vechilor amplasamente și instalații nucleare. Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză Obiectivul specific nr. 3 Instituirea unor cadre și metodologii pentru aplicarea unor sisteme eficiente și eficace de garanții pentru materialul nuclear în țările terțe. Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză 1.4.3. Rezultatul (rezultatele) și impactul preconizate – crearea unei culturi a securității nucleare eficace și punerea în aplicare a celor mai înalte standarde de securitate nucleară și de radioprotecție pentru instalațiile nucleare și în practicile radiologice din țările terțe; – instituirea unor cadre de reglementare eficace privind securitatea nucleară, inclusiv a unor proceduri și sisteme în vederea asigurării protecției adecvate împotriva radiațiilor ionizante provenind de la materialele radioactive; – instituirea unor măsuri eficace pentru prevenirea accidentelor cu consecințe radiologice și a unor măsuri de limitare a acestor consecințe, în cazul în care survin, precum și pentru planificarea în caz de urgență, pregătirea și capacitatea de reacție, măsuri de protecție civilă și de reabilitare; – cooperarea internațională și sprijinirea aspectelor legate de securitatea nucleară pentru a asigura instituirea și punerea în aplicare a celor mai înalte și solide niveluri de securitate nucleară; – elaborarea și punerea în aplicare a unor strategii responsabile privind eliminarea combustibilului uzat, gestionarea deșeurilor, dezafectarea instalațiilor, reabilitarea vechilor amplasamente nucleare și recuperarea și gestionarea obiectelor și materialelor radioactive scufundate sau dispersate în mare sau pe uscat; – instituirea unor cadre și metodologii eficace pentru îmbunătățirea sistemelor de garanții nucleare în întreaga lume. 1.4.4. Indicatori de rezultat și de impact – Programele anuale de acțiune detaliază activitățile care urmează să fie desfășurate de UE, inclusiv obiectivele vizate de acțiunile respective și rezultatele preconizate. Anterior punerii în aplicare a proiectelor, sunt definiți indicatorii specifici, ținându-se seama de particularitățile fiecărei acțiuni. Articolul 1 din regulament prevede un indicator pentru fiecare obiectiv pentru o evaluare generală a progreselor. 1.5. Motivul (motivele) propunerii/inițiativei Temeiul juridic al ICSN este Tratatul Euratom, în special articolul 203. 1.5.1. Cerințe de îndeplinit pe termen scurt sau lung Propunerea legislativă se referă la cerința promovării și punerii în aplicare în țările terțe a celor mai înalte standarde de securitate nucleară, de radioprotecție și a unor sisteme eficiente și eficace de garanții pentru materialul nuclear. 1.5.2. Valoarea adăugată a implicării UE Datorită numărului mare de centrale nucleare de tip comercial (146 din totalul de 436 existente în lume) și a faptului că energia nucleară produce aproximativ 30% din volumul total de electricitate, UE a acumulat o experiență îndelungată în domeniul securității nucleare, inclusiv în dezafectarea de instalații nucleare și în gestionarea deșeurilor radioactive. Prin urmare, în statele membre UE este disponibilă o vastă expertiză în toate domeniile securității nucleare. Diversitatea tehnologiilor, care necesită abordări diferite, permite flexibilitatea necesară pentru a răspunde nevoilor țărilor terțe. UE a adoptat cadre juridice comune privind securitatea nucleară și gestionarea deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat. În acest sens, UE a creat un exemplu și se așteaptă să convingă și alte părți să adopte standarde de nivel similar. În fața provocărilor din ce în ce mai complexe, niciuna dintre prioritățile interne ale UE, respectiv siguranța, creșterea economică și crearea de locuri de muncă, schimbările climatice, accesul la energie, sănătatea și pandemiile și migrația, nu vor fi realizate prin izolare de restul comunității internaționale. În perioade de criză economică, o abordare mai bine coordonată și integrată între UE și statele membre, prin intermediul programării comune, va genera o mai mare valoare adăugată, putere și legitimitate, precum și un impact mai accentuat și o mai eficacitate sporită. UE se află într-o poziție unică neutră și imparțială pentru a oferi ajutoare externe în numele și împreună cu statele membre, oferind o mai mare credibilitate în țările în care acționează. UE este cel mai bine plasată pentru a-și asuma rolul de lider global în numele cetățenilor săi. Având în vedere că cele 27 de state membre acționează în cadrul unor politici și strategii comune, UE dispune de masa critică necesară pentru a răspunde provocărilor globale, întrucât acțiunea individuală a statelor membre poate fi limitată și fragmentată, cu proiecte care de multe ori sunt prea mici pentru a produce efecte de durată în domeniu. De asemenea, această masă critică plasează UE într-o poziție mai bună pentru a conduce dialogul politic cu guvernele partenere. Atunci când elaborează programele de cooperare, UE acordă atenție deosebită capacității atât structurale, cât și economice a țărilor în cauză. Capacitatea de a răspunde la nevoi neprevăzute este preconizată în actualul Regulament ICSN și a fost pusă la dispoziția Japoniei după accidentul de la Fukushima. UE dispune de o rețea de acorduri internaționale în întreaga lume, ceea ce pentru statele membre individuale nu este posibil, care le conferă influență în aproape toate domeniile relațiilor internaționale, inclusiv securitatea nucleară. UE joacă un rol major în acest domeniu, însă trebuie să continue să își sporească vizibilitatea. UE poate realiza mai mult decât alte organizații internaționale, datorită abordării sale de ansamblu a dezvoltării și relațiilor externe. Diviziunea muncii în cadrul UE reprezintă o componentă esențială a valorii sale adăugate. Datorită rețelei sale de acorduri internaționale cu parteneri și organizații din întreaga lume, UE este, în mod natural, un coordonator care poate influența aproape toate domeniile relațiilor internaționale, ceea ce statele membre individuale, acționând în cadrul politicilor și strategiilor comune, nu pot realiza singure. De asemenea, în condiții de restricții bugetare, când mai multe state membre sunt nevoite să se retragă din sectoare întregi și din țări, UE poate continua să joace un rol activ. 1.5.3. Învățăminte desprinse din experiențele anterioare similare Cauzele profunde ale accidentelor nucleare majore au fost, în principal, lipsa unei culturi a securității nucleare, a siguranței în proiectare (aspecte de securitate în proiectarea centralelor) și în exploatare. Prin urmare, s-a considerat adecvat ca programele de cooperare în materie de securitate nucleară ale Uniunii Europene să se adreseze operatorilor nucleari, pentru îmbunătățirea situației de la fața locului, precum și autorităților de reglementare în domeniul nuclear pentru a asigura că acestea dețin capacitatea tehnică și independența necesară pentru impunerea respectării standardelor corespunzătoare de securitate nucleară. În unele cazuri este necesară furnizarea de echipamente de securitate, în scopul asigurării unei soluționări imediate a urgențelor. Totuși, întrucât aceste cazuri au fost abordate, iar programele au la bază principiul celei mai eficiente utilizări a resurselor și al evitării practicilor care ar putea avea implicații comerciale și economice, furnizarea de echipamente a fost, în general, întreruptă. În conformitate cu ICSN, a fost inițiată cooperarea cu mai multe țări terțe care intenționează să utilizeze energia nucleară ca parte a mixului lor de energie (așa numitele „țări emergente”). Cooperarea a inclus, în principal, dezvoltarea capacității autorităților de reglementare, a infrastructurii de reglementare și a strategiilor de gestionare a deșeurilor, pentru a asigura crearea unei culturi și a unui cadru în materie de securitate nucleară într-o etapă suficient de timpurie. Selecția țărilor a respectat criteriile propuse de Consiliu. Consecințele accidentelor nucleare pot, într-o anumită măsură, să fie limitate datorită capacității de intervenție în caz de urgență. Prin urmare, pregătirea pentru intervenții în caz de urgență trebuie să rămână o parte importantă a programului. Accidentele majore cu consecințe radiologice au necesitat ajutoare din partea comunității internaționale pentru populația afectată și pentru restabilirea condițiilor de siguranță, în ceea ce privește mediul, în zonele afectate. Aceasta este situația la Cernobîl, unde proiectele de construcție importante intră acum în etapa finală. În viitoarele programe trebuie să se mențină, în continuare, posibilitatea de cooperare cu țările terțe în acest sens, dacă este necesar și adecvat. Activitățile din trecut, legate de ciclul combustibilului nuclear, utilizarea navelor și submarinelor cu propulsie nucleară și a radioizotopilor, nu s-au ridicat întotdeauna la standardele necesare pentru protecția populației și a mediului. Guvernelor și autorităților locale le rămâne sarcina dificilă de restabilire a condițiilor de siguranță, din punct de vedere al mediului, în zonele afectate și de eliminare a combustibilului uzat și a deșeurilor, pentru care poate fi necesară cooperarea internațională. Această parte a programului pentru securitate nucleară ar trebui să fie inclusă, în viitor, în prioritățile instrumentului. Pentru abordarea responsabilă și adecvată a problemei combustibilului nuclear uzat și a deșeurilor nucleare, programele de securitate nucleară au prevăzut cooperarea cu țările terțe, în scopul stabilirii unor strategii și cadre naționale privind combustibilul uzat și deșeurile nucleare. Întrucât Uniunea Europeană a adoptat recent o directivă privind gestionarea deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat, țările terțe ar trebui în continuare încurajate să adopte standarde la fel de înalte, iar cooperarea în acest domeniu ar trebui, de asemenea, să continue cu prioritate. Promovarea cooperării internaționale va rămâne esențială pentru asigurarea coordonării activităților desfășurate de diferiții actori și pentru utilizarea cu cea mai mare eficiență a resurselor. AIEA va continua să aibă un rol fundamental în acest sens, în special pentru consolidarea Sistemului global de securitate nucleară (cadrul pentru realizarea aplicării globale a unui nivel ridicat de securitate la instalațiile nucleare). Sprijinirea activităților AIEA, în special a celor cu caracter global sau regional, trebuie să fie avute în continuare în vedere, acțiunile/contribuțiile UE având în continuare vizibilitatea corespunzătoare. În urma accidentului nuclear de la Fukushima-Daiichi, problemele legate de evaluările cuprinzătoare ale riscurilor și securității centralelor nucleare aflate în funcțiune („teste de stres”) devin probabil mai relevante și se extind la alte capacități nucleare, inclusiv la reactoarele de cercetare, la capacitățile de depozitare temporară a combustibilului uzat, de depozitare și eliminare a deșeurilor radioactive. Cooperarea cu autoritățile de reglementare în domeniul nuclear (inclusiv cu organizațiile de asistență tehnică ale acestora) trebuie să rămână punctul central al cooperării în materie de securitate nucleară, în timp ce cooperarea cu operatorii de centrale nucleare trebuie reconsiderată în funcție de performanța și rezultatele „testelor de stres” și de circumstanțele specifice. Eliminarea combustibilului uzat, gestionarea deșeurilor, dezafectarea instalațiilor, reabilitarea siturilor au dobândit, în timp, o mai mare relevanță. Cooperarea viitoare în aceste domenii trebuie tratată ca o prioritate a programului. Poziția geografică de proximitate față de UE (inclusiv țările candidate la preaderare și țările învecinate cu UE) trebuie să rămână o prioritate, dar nu și un criteriu exclusiv atunci când se decid programele de cooperare în cadrul viitorului instrument. Evoluția situației internaționale impune o schimbare a abordării și a priorităților, mai degrabă decât o modificare în ceea ce privește extinderea sferei de aplicare a cooperării în materie de securitate nucleară. 1.5.4. Coerența și posibila sinergie cu alte instrumente relevante Trebuie să se asigure coerența cu măsurile prevăzute în domeniul limitării riscurilor chimice, biologice, radiologice și nucleare (CBRN), în cadrul Instrumentului pentru stabilitate (IS), în special cu măsurile privind garanțiile nucleare (inclusiv combaterea traficului ilegal cu materiale radiologice și controlul la frontiere), precum și pregătirea pentru intervenție în cazuri de urgență. 1.6. Durata acțiunii și a impactului financiar al acesteia x Propunere/inițiativă pe durată determinată – x Propunere/inițiativă în vigoare din 2014 până în 2020 – ¨ Impact financiar din AAAA până în AAAA ¨ Propunere/inițiativă pe durată nedeterminată Punere în aplicare cu o perioadă de demarare din AAAA până în AAAA, urmată de o perioadă de funcționare în la capacitate maximă. 1.7. Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)[13] x Gestiune centralizată directă de către Comisie x Gestiune centralizată indirect, cu delegarea sarcinilor de execuție: ¨ agențiilor executive ¨ organismelor instituite de Comunități[14] x organismelor publice naționale/organisme cu misiune de serviciu public – ¨ persoanelor cărora li se încredințează executarea unor acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul articolului 49 din Regulamentul financiar x Gestiune partajată cu statele membre x Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe x Gestiune în comun cu organizații internaționale (AIEA) Dacă se indică mai multe tipuri de gestionare, se furnizează detalii suplimentare în secțiunea „Observații” Observații Cea mai mare parte a proiectelor și programelor instrumentului va fi gestionată prin gestiune centralizată directă. Atunci când este necesar și adecvat să se îmbunătățească eficiența intervențiilor, din motive de logistică și politice, poate fi avută în vedere gestiunea indirectă, partajată sau comună; aceasta din urmă se poate aplica, în special, atunci când statele membre și/sau agențiile acestora sau Agenția Internațională a Energiei Atomice (AIEA) au lansat deja sau sunt în curs de pregătire a unor acțiuni similare. 2. MĂSURI DE GESTIONARE 2.1. Dispoziții în materie de monitorizare și raportare A se preciza frecvența și condițiile. Sistemele de monitorizare și evaluare ale Comisiei Europene se axează din ce în ce mai mult pe rezultate. Aceste sisteme implică atât resurse interne de personal, cât și expertiză externă. Coordonatorii sarcinilor, fie în cadrul delegațiilor, fie la sediul central, monitorizează permanent punerea în aplicare a proiectelor și programelor în diferite moduri, inclusiv, ori de câte ori este posibil, prin intermediul inspecțiilor la fața locului. Monitorizarea furnizează informații importante privind progresele realizate, sprijinind coordonatorii în identificarea blocajelor reale și potențiale și în aplicarea unor măsuri corective. Se contractează experți externi independenți pentru evaluarea performanței acțiunilor externe ale UE prin trei sisteme diferite. Aceste evaluări contribuie la creșterea responsabilității și la îmbunătățirea intervențiilor în curs; de asemenea, ele facilitează anumite învățăminte în urma experiențelor anterioare, pentru a furniza informații utile pentru politicile și acțiunile viitoare. Toate instrumentele aplică criteriile de evaluare ale OCDE-CAD recunoscute la nivel internațional, inclusiv impactul (potențial). În primul rând, la nivel de proiect, sistemul de monitorizare axat pe rezultate (MAR), gestionat de la nivel central, oferă o prezentare scurtă și la obiect a calității pe un eșantion de intervenții. Aplicând o metodologie foarte precisă, standardizată, experții independenți MAR acordă note care reflectă punctele tari și punctele slabe ale proiectului și formulează recomandări în ceea ce privește modalitățile de îmbunătățire a eficacității. Evaluările la nivel de proiect, care sunt gestionate de delegația UE care răspunde de proiect, oferă o analiză mai detaliată și aprofundată, ajutând coordonatorii de proiect să îmbunătățească intervențiile în curs și să le pregătească pe cele viitoare. Sunt contractați experți externi independenți cu expertiză tematică și geografică, pentru a efectua analiza și a obține feedback și date de la toate părțile interesate, nu în ultimul rând de la beneficiarii finali. De asemenea, Comisia efectuează evaluări strategice ale politicilor sale, de la programare și strategie la punerea în aplicare a intervențiilor într-un sector specific (cum ar fi cel al sănătății, educației etc.), într-o țară sau regiune, sau a unui instrument specific. Aceste evaluări reprezintă o contribuție importantă la elaborarea politicilor și conceperea instrumentelor și proiectelor. Toate aceste evaluări sunt publicate pe site-ul internet al Comisiei, o sinteză a constatărilor fiind inclusă în Raportul anual către Consiliu și Parlamentul European. 2.2. Sistemul de gestiune și control Măsurile finanțate în temeiul prezentului regulament sunt puse în aplicare în conformitate cu Regulamentul financiar. În cazuri justificate, în temeiul articolului 54 din Regulamentul financiar, Comisia poate decide să încredințeze sarcini de autoritate publică, în special sarcini privind execuția bugetară, entităților menționate la articolul 54 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul financiar, în cazul în care acestea au un statut internațional recunoscut, se conformează sistemelor de gestiune și de control recunoscute la nivel internațional și sunt controlate de către o autoritate publică. În conformitate cu Regulamentul financiar, măsurile finanțate în temeiul prezentului regulament pot fi puse în aplicare direct de Comisie, prin gestiune partajată cu statele membre sau indirect, prin încredințarea de sarcini privind execuția bugetară entităților sau persoanelor menționate la articolul 55 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul financiar. Aceste entități sau persoane pot fi autorizate, în condițiile prevăzute la articolul 57 din Regulamentul financiar, să aplice propriile norme și proceduri de atribuire a contractelor și de acordare a subvențiilor. 2.2.1. Riscul (riscurile) identificat(e) Mediul de risc Mediul operațional al ajutoarelor acordate în cadrul prezentului instrument se caracterizează prin următoarele riscuri legate de nerealizarea obiectivelor instrumentului, gestiunea financiară sub nivelul optim și/sau nerespectarea normelor aplicabile (erori privind legalitatea și regularitatea): – instabilitatea economică/politică și/sau dezastrele naturale pot crea dificultăți și întârzieri în proiectarea și punerea în aplicare a intervențiilor, în special în statele fragile; – lipsa capacităților instituționale și administrative în țările partenere poate crea dificultăți și întârzieri în proiectarea și punerea în aplicare a intervențiilor; – proiectele și programele dispersate din punct de vedere geografic (care includ numeroase state/teritorii/regiuni) pot crea probleme de logistică/resurse pentru monitorizare, în special pentru monitorizarea „la fața locului” a activităților; – diversitatea potențialilor parteneri/beneficiari, cu diferitele lor structuri și capacități de control intern, poate fragmenta și, prin urmare, reduce eficacitatea și eficiența resurselor disponibile ale Comisiei de sprijinire și monitorizare a punerii în aplicare; – deficiențele în materie de calitate și cantitate a datelor disponibile privind rezultatele și impactul punerii în aplicare a ajutoarelor externe/planului național de dezvoltare în țările partenere pot limita capacitatea Comisiei de a raporta rezultatele și de a fi responsabilă pentru acestea. Nivelul preconizat al riscului legat de nerespectarea normelor aplicabile Obiectivul de conformitate al instrumentului este de a menține un nivel istoric al riscului de neconformitate (rata de eroare) sub 2% pentru portofoliul DEVCO (Direcția Generală Dezvoltare și Cooperare), care este un nivel rezidual „net” de eroare (pe bază multianuală, după efectuarea tuturor controalelor planificate și a corecțiilor asupra contractelor expirate). Acest nivel a implicat, în mod tradițional, un interval de eroare estimat între 2 și 5%, pe un eșantion anual aleatoriu de tranzacții efectuate de Curtea Europeană de Conturi în scopul Declarației de asigurare (DAS). DEVCO consideră că acesta este cel mai scăzut nivel al riscului de neconformitate realizabil în raport cu mediul său de risc ridicat și ținând seama de sarcina administrativă și de raportul cost-eficacitate al controalelor conformității. 2.2.2. Metoda (metodele) de control preconizată (preconizate) Arhitectura de control intern a DEVCO Procedura de control intern/gestionare al DEVCO este concepută pentru a oferi asigurări rezonabile cu privire la realizarea obiectivelor în ceea ce privește eficacitatea și eficiența operațiunilor sale, fiabilitatea rapoartelor sale financiare și conformitatea cu cadrul legislativ și procedural relevant. Eficacitate și eficiență Pentru a asigura eficacitatea și eficiența operațiunilor (și pentru a limita nivelul ridicat de risc în mediul ajutoarelor externe), pe lângă toate elementele procesului amplu a Comisiei de planificare și politică strategică, cerințele privind mediul de audit intern și alte cerințe legate de standardele de control intern ale Comisiei, DEVCO va continua să aibă un cadru adaptat de gestionare a ajutoarelor în curs de aplicare, pentru toate instrumentele sale, care va include: – gestiunea descentralizată a majorității ajutoarelor externe de către delegațiile UE, la fața locului; – ierarhii clare și oficiale de responsabilitate financiară [de la ordonatorul de credite delegat (Directorul General), prin subdelegare de la ordonatorul de credite subdelegat (Directorul) la centru, până la șeful delegației]; – raportarea periodică la centru de către delegațiile UE (Rapoarte privind gestionarea asistenței externe), inclusiv o Declarație de asigurare anuală din partea șefului delegației; – asigurarea unui program substanțial de formare profesională pentru membrii personalului, atât de la nivel central, cât și în delegații; – sprijin și orientări semnificative de la nivel central/în delegații (inclusiv prin internet); – vizite periodice de „verificare” a delegațiilor „descentralizate”, la interval de 3 până la 6 ani. O metodologie de gestionare a ciclului de proiect sau program care include: – instrumente de îmbunătățire a calității pentru proiectarea intervenției, metoda de furnizare, mecanismul financiar, sistemul de gestionare, evaluarea și selecția oricăror parteneri de punere în aplicare etc. – instrumente de gestionare, monitorizare și raportare privind programul și proiectul, în vederea punerii în aplicare cu eficacitate, inclusiv monitorizarea periodică externă, la fața locului, a proiectelor; – componente importante de evaluare și control. Raportare anuală și contabilitate DEVCO va continua să respecte cele mai înalte standarde de raportare contabilă și financiară, utilizând sistemul de contabilitate al Comisiei bazat pe angajamente (ABAC), precum și instrumentele specifice ajutoarelor externe, precum Sistemul comun de informații Relex (CRIS). În ceea ce privește conformitatea cu cadrul legislativ și procedural relevant, metodele de control al conformității sunt prevăzute în secțiunea 2.3 (măsuri de prevenire a fraudei și neregulilor). 2.3. Măsuri de prevenire a fraudelor și a neregulilor Având în vedere mediul de risc ridicat în care operează oficiul de cooperare EuropeAid, sistemele sale trebuie să anticipeze apariția semnificativă a unor potențiale erori de conformitate (nereguli) în tranzacții și să asigure un nivel ridicat al controalelor de prevenire, detectare și corecție într-o etapă cât mai timpurie a procedurii de plată. În practică, aceasta înseamnă că, anterior plății proiectelor, în cadrul controalelor de conformitate ale EuropeAid se va ține seama, în primul rând, de verificările semnificative ex ante pe bază multianuală efectuate atât de auditorii externi, cât și de personalul Comisiei specializat în domeniu (deși se efectuează totuși unele audituri și controale ex post), extinse în afara garanțiilor financiare impuse prin Regulamentul financiar. Cadrul de conformitate al EuropeAid este constituit, între altele, din următoarele componente semnificative: Măsuri preventive – formarea profesională obligatorie de bază a personalului de gestionare a ajutoarelor și a auditorilor, în ceea ce privește aspectele legate de fraudă; – asigurarea de orientări (inclusiv prin internet), inclusiv Ghidul practic privind contractele, Manualul EuropeAid și setul de instrumente pentru gestiune financiară (pentru partenerii de punere în aplicare); – evaluarea ex ante pentru a asigura instituirea unor măsuri antifraudă adecvate, în vederea prevenirii și detectării fraudei în gestionarea fondurilor UE, în cadrul autorităților care gestionează fonduri importante în cadrul gestiunii comune și descentralizate; – analiza ex ante a mecanismelor antifraudă disponibile în țara parteneră, ca parte a evaluării criteriului de eligibilitate a gestionării finanțelor publice pentru a beneficia de sprijin bugetar (respectiv angajarea activă în combaterea fraudei și corupției, autorități de inspecție adecvate, capacitate judiciară suficientă și mecanisme eficiente de reacție și de sancțiune); – Comisia a semnat Inițiativa internațională privind transparența ajutoarelor (International Aid Transparency Initiative, IATI) în 2008, la Accra, prin care s-a convenit asupra unui standard de transparență a ajutoarelor care asigură date mai prompte, mai detaliate și periodice cu privire la fluxurile și documentele ajutoarelor; – începând de la 14 octombrie 2011, Comisia aplică prima etapă a standardului IATI pentru transparența publicării informațiilor privind ajutoarele în anticiparea următorului Forum la nivel înalt privind eficacitatea ajutoarelor, care va avea loc la Busan, în noiembrie 2011. În plus, Comisia va lucra în colaborare cu statele membre la o aplicație IT comună bazată pe internet, denumită TR-AID, care transformă datele referitoare la ajutoarele UE, furnizate prin IATI și alte surse, în informații ușor de utilizat cu privire la ajutoare. Măsurile de detectare și corective – audituri externe și verificări (atât obligatorii, cât și bazate pe riscuri), inclusiv Curtea Europeană de Conturi; – verificări retrospective (bazate pe riscuri) și recuperări; – suspendarea finanțării UE în cazul în care există o fraudă gravă, inclusiv corupție la scară largă, până în momentul în care autoritățile iau măsurile adecvate în scopul corectării și prevenirii unor astfel de fraude în viitor; De asemenea, EuropeAid va elabora strategia proprie antifraudă în conformitate cu noua strategie antifraudă multianuală a Comisiei (SAMC), adoptată la 24 iunie 2011, în scopul de a asigura, între altele, următoarele: – controalele interne antifraudă ale EuropeAid sunt pe deplin conforme cu SAMC; – abordarea gestionării riscului de fraudă în cadrul EuropeAid este orientată spre identificarea domeniilor cu risc de fraudă și spre răspunsurile adecvate; – sistemele utilizate pentru cheltuirea fondurilor UE în țările terțe permit extragerea datelor relevante în scopul transferării lor în sistemul de gestionare a riscului de fraudă (de exemplu, finanțarea dublă); – atunci când este necesar, pot fi constituite grupuri în rețea și instrumente IT adecvate dedicate analizării cazurilor de fraudă legate de sectorul ajutoarelor externe. 2.4 Estimarea costurilor și beneficiilor controalelor Pentru portofoliul EuropeAid în ansamblu, costurile aferente controlului intern/gestionării se ridică la o medie anuală estimată de 658 de milioane EUR în angajamente, în planificarea bugetului pentru perioada 2014-2020. Această sumă include gestionarea FED care funcționează în mod integrat în cadrul strucurii de gestionare a EuropeAid. Aceste costuri „neoperaționale” reprezintă aproximativ 6,4% din media anuală estimată de 10,2 miliarde EUR planificată pentru angajamentele globale (operaționale + administrative) ale EuropeAid în ceea ce privește portofoliul său de cheltuieli finanțate de Bugetul general al UE și de Fondul European de Dezvoltare în perioada 2014-2020. Aceste costuri de gestionare iau în considerare toți membrii de personal ai EuropeAid de la nivel central și din delegații, costurile de infrastructură, călătorie, formare profesională, monitorizare, evaluare și contracte de audit (inclusiv cele lansate de beneficiari). EuropeAid intenționează să reducă, în timp, raportul dintre activitățile de gestionare și activitățile operaționale, în cadrul regimurilor îmbunătățite și simplificate ale noilor instrumente, pe baza modificărilor posibile care vor fi introduse în temeiul Regulamentului financiar revizuit. Principalele beneficii ale acestor costuri de gestionare se realizează în condițiile îndeplinirii obiectivelor de politică, ale utilizării eficiente și eficace a resurselor și ale exercitării unor măsuri de prevenție robuste și eficiente din punctul de vedere al costurilor, precum și ale altor verificări în scopul asigurării utilizării fondurilor în conformitate cu legile și regulamentele. Deși îmbunătățirile în ceea ce privește natura și obiectivele activităților de gestionare și ale controalelor de conformitate ale portofoliului vor continua, aceste costuri sunt necesare, la nivel global, pentru realizarea cu eficacitate și eficiență a obiectivelor instrumentelor în condițiile unui risc minim de neconformitate (sub 2% eroare reziduală). Aceste riscuri sunt considerabil mai puține decât cele pe care le implică eliminarea sau reducerea controalelor interne în acest domeniu de risc ridicat. 3. IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 3.1. Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual și linia bugetară (liniile bugetare) afectată (afectate) · Linii bugetare de cheltuieli existente În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare: Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție Numărul 19 06 04 Asistență în sectorul nuclear || Dif./Nedif. ([15]) || Țări AELS [16] || Țări candidate[17] || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar || Numărul 19 06 04 01 || DA || NU || NU || NU || · Noi linii bugetare a căror creare se solicită NU SE APLICĂ În ordinea rubricilor și a liniilor bugetare din cadrul financiar multianual Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție Numărul [Rubrica……………………………………..] || Dif./ Nedif. || Țări AELS || Țări candidate || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar || [XX.YY.YY.YY] || || DA/NU || DA/NU || DA/NU || DA/NU 3.2. Impactul estimat asupra cheltuielilor 3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor milioane EUR (cu 3 zecimale) Rubrica din cadrul financiar multianual: || || Asistență în sectorul securității nucleare DG: <…….> || || || Anul N[18] 2014 || Anul N+1 2015 || Anul N+2 2016 || Anul N+3 2017 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 2020 || TOTAL  Credite operaționale || || || || || || || || Instrumentul pentru cooperare în materie de securitate nucleară (19.6.4) || Angajamente || (1) || 83,584 || 85,277 || 86,970 || 88,763 || 90,478 || 92,348 || 94,241 || 621,661 Plăți || (2) || 0,581 || 38,592 || 59,602 || 69,624 || 76,548 || 84,636 || 81,649 || 411,232 Credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe [19] || || || || || || || || Numărul liniei bugetare 19.0104 06 || || (3) || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439 TOTAL credite pentru DG <…….> || Angajamente || =1+1a +3 || 84,900 || 86,600 || 88,300 || 90,100 || 91,900 || 93,700 || 95,600 || 631,100 Plăți || =2+2a +3 || 1,897 || 39,915 || 60,932 || 70,961 || 77,970 || 85,988 || 83,008 || 420,671  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) || 83,584 || 85,277 || 86,970 || 88,763 || 90,478 || 92,348 || 94,241 || 621,661 Plăți || (5) || 0,581 || 38,592 || 59,602 || 69,624 || 76,548 || 84,636 || 81,649 || 621,661  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439 TOTAL credite în cadrul RUBRICII <4> din cadrul financiar multianual || Angajamente || =4+ 6 || 84,900 || 86,600 || 88,300 || 90,100 || 91,900 || 93,700 || 95,600 || 631,100 Plăți || =5+ 6 || 1,897 || 39,915 || 60,932 || 70,961 || 77,970 || 85,988 || 83,008 || 420,671 În cazul în care propunerea/inițiativa afectează mai multe rubrici: N/A  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) || || || || || || || || Plăți || (5) || || || || || || || ||  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul unor programe specifice || (6) || || || || || || || || TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 4 din cadrul financiar multianual (suma de referință) || Angajamente || =4+ 6 || || || || || || || || Plăți || =5+ 6 || || || || || || || || Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || „Cheltuieli administrative” milioane EUR (cu 3 zecimale) || || || Anul N 2014 || Anul N+1 2015 || Anul N+2 2016 || Anul N+3 2017 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 2020 || TOTAL DG: <…….> ||  Resurse umane || 2,440 || 2,415 || 2,391 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 16,716  Alte cheltuieli administrative || 0,362 || 0,340 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 2,383 TOTAL DG <….> || Credite || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099 TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099 milioane EUR (cu 3 zecimale) || || || Anul N 2014 || Anul N+1 2015 || Anul N+2 2016 || Anul N+3 2017 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 2020 || TOTAL TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 88,708 || 89,356 || 91,026 || 92,802 || 94,602 || 96,402 || 98,302 || 650,199 Plăți || 4,705 || 42,671 || 63,658 || 73,663 || 80,672 || 88,690 || 85,710 || 439,770 3.2.2. Impactul estimat asupra creditelor operaționale ¨ Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite operaționale x Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite operaționale, conform explicațiilor de mai jos: Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale) Precizați obiectivele și realizările ò || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL REALIZĂRI Tipul realizării [20] || Costul mediu al realizării || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Număr de realizări || Cost || Numărul total de realizări || Cost total OBIECTIVUL SPECIFIC Nr. 1[21] Promovarea unei culturi a securității nucleare eficace și punerea în aplicare a celor mai înalte standarde de securitate nucleară și de radioprotecție || || || || || || || || || || || || || || || || - Realizarea || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Realizarea || || || || || || || || || || || || || || || || || || Subtotal obiectivul specific nr. 1 || || 25,08 || || 25,58 || || 26,09 || || 26,63 || || 27,14 || || 27,70 || || 28,27 || || 186,50 OBIECTIVUL SPECIFIC Nr. 2 Gestionarea responsabilă și în condiții de siguranță a combustibilului uzat și a deșeurilor radioactive, dezafectarea și reabilitarea fostelor amplasamente și instalații nucleare || || || || || || || || || || || || || || || || - Realizarea || || || || || || || || || || || || || || || || || - Output || - Realizarea || || || || || || || || || || || || || || || || || || Subtotal obiectivul specific nr. 2 || || 54,33 || || 55,43 || || 56,53 || || 57,70 || || 58,81 || || 60,03 || || 61,26 || || 404,08 OBIECTIVUL SPECIFIC Nr. 3 Instituirea unor cadre și metodologii pentru aplicarea unor sisteme eficiente și eficace de garanții pentru materialul nuclear din țările terțe || || || || || || || || || || || || || || || || - Realizarea || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Realizarea || || || || || || || || || || || || || || || || || || Subtotal obiectivul specific nr. 3 || || 4,18 || || 4,26 || || 4,35 || || 4,44 || || 4,52 || || 4,62 || || 4,71 || || 31,08 COST TOTAL || || 83,58 || || 85,28 || || 86,97 || || 88,76 || || 90,48 || || 92,35 || || 94,24 || || 621,66 N.B. Trebuie subliniat faptul că defalcarea în funcție de obiective specifice și alocările acestora între realizări pot fi, în această etapă, doar indicative. Astfel, realizările se bazează pe estimările inițiale și sunt prezentate în scop ilustrativ. . 3.2.3. Impactul estimat asupra creditelor cu caracter administrativ 3.2.3.1. Rezumat ¨ Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite administrative x Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite administrative, conform explicațiilor de mai jos: milioane EUR (cu 3 zecimale) || 2014[22] || 2015 || 2016 || 2107 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || || || || || || || || Resursele umane || 2,440 || 2,415 || 2,391 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 2,367 || 16,716 Alte cheltuieli administrative || 0,368 || 0,340 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 0,335 || 2,383 Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || 2,808 || 2,756 || 2,726 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 2,702 || 19,099 În afara RUBRICII 5[23] din cadrul financiar multianual || || || || || || || || Resursele umane || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 0,968 || 6,778 Alte cheltuieli cu caracter administrativ || 0,348 || 0,355 || 0,362 || 0,369 || 0,453 || 0,384 || 0,391 || 2,661 Subtotal în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || 1,316 || 1,323 || 1,330 || 1,337 || 1,422 || 1,352 || 1,359 || 9,439 TOTAL || 4,124 || 4,079 || 4,056 || 4,039 || 4,124 || 4,054 || 4,062 || 28,538 . 3.2.3.2. Necesarul estimat de resurse umane estimat ¨ Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse umane x Propunerea/inițiativa implică utilizarea de resurse umane, conform explicațiilor de mai jos: Estimarea trebuie exprimată în valoare întreagă (sau cel mult cu o zecimală) || Anul N 2014 || Anul N+1 2015 || Anul N+2 2016 || Anul N+3 2017 || Anul N+4 2018 || Anul N+5 2019 || Anul N+6 2020 Posturi din schema de personal (funcționari și agenți temporari) Asistență în sectorul nuclear 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 18,5 || 18,4 || 18,2 || 18,0 || 18,0 || 18,0 || 18,0 Asistență în sectorul nuclear 01 01 02 (delegații) || || || || || || || Asistență în sectorul nuclear 01 05 01 (cercetare indirectă) || || || || || || || 10 01 05 01 (cercetare directă) || || || || || || || Asistență în sectorul nuclear 01 02 01 (AC, INT, END din „bugetul global”) || 1,3 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2 || 1,2 Asistență în sectorul nuclear 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) || || || || || || || Asistență în sectorul nuclear 01 04 yy [24] || - la nivel central[25] || 17,3 || 16,9 || 16,6 || 16,3 || 15,9 || 15,6 || 15,3 - în delegații || || || || || || || Asistență în sectorul nuclear 01 05 02 (AC, INT, END – cercetare indirectă) || || || || || || || 10 01 05 02 (AC, INT, END – cercetare directă) || || || || || || || Alte linii bugetare (a se preciza) || || || || || || || TOTAL || 37,0 || 36,5 || 36,0 || 35,5 || 35,1 || 34,8 || 34,5 Necesarul de resurse umane va fi asigurat de efectivele de personal ale direcției generale în cauză, alocate deja gestionării acțiunii și/sau redistribuite intern în cadrul direcției generale, completate, dacă este necesar, prin resurse suplimentare, care ar putea fi alocate direcției generale care gestionează acțiunea în cadrul procedurii de alocare anuală și ținând cont de constrângerile bugetare. Descrierea sarcinilor care trebuie efectuate: Funcționari și agenți temporari || Personal extern || 3.2.4. Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual actual x Propunerea/inițiativa este compatibilă cu cadrul financiar multianual existent. ¨ Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii corespunzătoare din cadrul financiar multianual. A se explica reprogramarea necesară, precizându-se liniile bugetare vizate și sumele aferente. ¨ Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la instrumentul de flexibilitate sau revizuirea cadrului financiar multianual[26]. A se explica necesitatea efectuării acestei acțiuni, precizându-se rubricile și liniile bugetare vizate, precum și sumele aferente. 3.2.5. Contribuții ale părților terțe NU SE APLICĂ Propunerea/inițiativa nu prevede cofinanțare din partea terților Propunerea/inițiativa prevede cofinanțare, estimată în cele ce urmează: Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale) || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6) || Total A se preciza organismul care asigură cofinanțarea || || || || || || || || TOTAL credite cofinanțate || || || || || || || || 3.3. Impactul estimat asupra veniturilor ( NU SE APLICĂ) ¨ Propunerea/inițiativa nu are niciun impact financiar asupra veniturilor. ¨ Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar: ¨ asupra resurselor proprii ¨ asupra diverselor venituri milioane EUR (cu 3 zecimale) Linie bugetară de venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei [27] Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se introduce numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (a se vedea punctul 1.6) Articolul …………. || || || || || || || || Pentru diversele venituri alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli afectată (afectate). A se preciza metoda de calcul al impactului asupra veniturilor. [1] Fondul European de Dezvoltare (FED), Fondul pentru clima globală și biodiversitate și Rezerva pentru ajutoare de urgență se adaugă la această sumă, dar rămân în afara bugetului UE. [2] JO C, p. [3] JO L 81, 22.3.2007, p. 1-10 [4] JO L 318, 11.12.1999, p. 20. [5] JO L 185, 16.7.2005, p. 33. [6] JO L 172, 2.7.2009, p. 18. [7] JO L 199, 2.8.2011, p. 48. [8] JO L 55, 28.2.2011, p. 13. [9] Criteriile iau în considerare Concluziile Consiliului privind asistența acordată țărilor terțe în domeniul securității nucleare și protecției fizice (cea de a 2913-a reuniune a Consiliului Transporturi, telecomunicații și energie, Bruxelles, 9 decembrie 2008). [10] Aceasta ar trebui să țină seama de „Etapele importante ale dezvoltării unei infrastructuri naționale pentru energie nucleară” (Documentul NG-G-3.1 al AIEA din seria IAEA Nuclear Energy Series) [11] ABM: Activity-Based Management (management pe bază de activități) – ABB: Activity-Based Budgeting (întocmirea bugetului pe activități). [12] Astfel cum sunt menționate la articolul 49 alineatul (6) litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar. [13] Explicațiile privind modurile de gestionare, precum și trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe site-ul BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [14] Astfel cum sunt menționate la articolul 185 din Regulamentul financiar. [15] Dif.= credite diferențiate / Nedif.= credite nediferențiate [16] AELS: Asociația Europeană a Liberului Schimb [17] Țările candidate și, după caz, țările potențial candidate din Balcanii de Vest. [18] Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei. [19] Asistență tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă. [20] Realizările se referă la produse și servicii care urmează a fi furnizate (de ex.: numărul de schimburi de studenți finanțate, numărul de km de străzi construiți etc.). [21] Conform descrierii de la punctul 1.4.2 „Obiectivul(obiectivele) specific(e)…” [22] Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei. [23] Asistență tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijinire a punerii în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă. [24] Sub plafonul pentru personal extern din credite operaționale (fostele linii „BA”). [25] În special pentru Fonduri Structurale, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și Fondul european pentru pescuit (FEP). [26] A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional. [27] În ceea ce privește resursele proprii tradiționale (taxe vamale, cotizațiile pentru zahăr), sumele indicate trebuie să fie sume nete, și anume sume brute după deducerea unui procent de 25% pentru costuri de colectare.