Raportul special Calitatea apei în bazinul 
hidrografic al Dunării: s-au 
realizat progrese în ceea ce 
privește punerea în aplicare 
a Directivei-cadru privind 
apa, dar mai sunt necesare 
eforturi în acest sensRO 2015  nr. 23
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ

CURTEA DE CONTURI EUROPEANĂ  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel. +352 4398-1
E-mail: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Numeroase alte informații despre Uniunea Europeană sunt disponibile pe internet pe serverul Europa (http://europa.eu).
Luxemburg: Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2016
Print ISBN 978-92-872-3721-7 ISSN 1831-0966 doi:10.2865/3504 QJ-AB-15-023-RO-C
PDF ISBN 978-92-872-3755-2 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/165807 QJ-AB-15-023-RO-N
EPUB ISBN 978-92-872-3742-2 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/066408 QJ-AB-15-023-RO-E
© Uniunea Europeană, 2016
Reproducerea textului este autorizată cu condiția menționării sursei.
Pentru utilizarea sau reproducerea în orice fel a hărții de la pagina 65, trebuie să se solicite acordul direct din partea 
deținătorului drepturilor de autor.
Printed in Luxembourg
Calitatea apei în bazinul 
hidrografic al Dunării: s-au 
realizat progrese în ceea ce 
privește punerea în aplicare 
a Directivei-cadru privind 
apa, dar mai sunt necesare 
eforturi în acest sens
[prezentat în temeiul articolului 287 alineatul (4) al doilea 
paragraf TFUE]Raportul specialRO 2015  nr. 23
02
 Echipa de audit
Rapoartele speciale ale Curții de Conturi Europene prezintă rezultatele unor audituri de conformitate sau ale unor audi -
turi ale performanței care au ca obiect domenii specifice ale bugetului sau aspecte specifice legate de gestiune. Curtea 
selectează și concepe aceste sarcini de audit astfel încât impactul lor să fie maxim, luând în considerare riscurile existente 
la adresa performanței sau a conformității, nivelul de venituri sau de cheltuieli implicat, schimbările preconizate și intere -
sul existent în mediul politic și în rândul publicului larg.
Acest audit al performanței a fost efectuat de Camera de audit II – condusă de domnul Henri Grethen, membru al Curții 
de Conturi Europene –, cameră specializată pe domeniile de cheltuieli aferente politicilor structurale, transporturilor și 
energiei. Auditul a fost condus de domnul George Pufan, membru al Curții de Conturi Europene, beneficiind de sprijinul 
unei echipe formate din: Patrick Weldon, șef de cabinet; Mircea Rădulescu, atașat în cadrul cabinetului; Alain Vansilliette, 
șef de unitate; Marion Colonerus, coordonator al echipei de audit; Zuzana Gullova, Daniela Jinaru, Maria del Carmen 
Jimenez, Attila Horvay-Kovacs, Dana Moraru, Radka Papouskova și Ildiko Preiss, auditori.
De la stânga la dreapta:  A. Vansilliette, M. Rădulescu, M. d. C. Jimenez, G. Pufan, 
Z. Gullova, P . Weldon, A. Horvay-Kovacs.
03
 Cuprins
Puncte
 Glosar
I-X Sinteză
1-15  Introducere
16-21  Sfera și abordarea auditului
22-165  Observații
22-50  Planurile de management al bazinelor hidrografice ca instrument pentru asigurarea unei bune 
calități a apei până în 2015
26-27  Starea ecologică și cea chimică a corpurilor de apă nu s-au ameliorat decât puțin
28-32  Identificarea surselor de poluare la nivelul corpurilor de apă individuale a fost compromisă de lipsa unor 
date exhaustive
33-44  Măsurile identificate în planurile de management al bazinelor hidrografice nu sunt suficiente pentru 
a aborda în mod adecvat sursele de poluare
45-46  Pentru un număr semnificativ de corpuri de apă s-a acordat derogare de la obligația respectării 
termenelor-limită 2015 și 2021
47-50  Comisia a asigurat o monitorizare atentă, însă îmbunătățiri nu se pot aduce decât în măsura în care statele 
membre sunt dispuse să ia măsurile care se impun
51-98  Măsurile și instrumentele puse în aplicare de statele membre în vederea reducerii poluării cauzate 
de apele uzate
52-82  Poluarea provenită din aglomerații: se realizează progrese în ceea ce privește epurarea apelor uzate, însă se 
mai pot aduce îmbunătățiri în ceea ce privește valorificarea instrumentelor disponibile
83-98  Poluarea generată de instalațiile industriale: dificultăți în ceea ce privește stabilirea valorilor-limită de 
emisie și deficiențe în ceea ce privește asigurarea respectării lor
99-165  Măsurile și instrumentele puse în aplicare de statele membre în vederea combaterii poluării difuze 
provenite din agricultură
101-122  Statele membre nu fac uz de toate posibilitățile pe care Directiva privind nitrații le oferă
123-132  Planurile de acțiune privind pesticidele sunt afectate de deficiențe
133-144  Mecanismul de ecocondiționalitate se bucură de un anumit impact, dar nu este valorificat la maximum
145-157  Potențialul măsurilor de dezvoltare rurală de a remedia problemele legate de calitatea apei nu este 
valorificat la maximum
04 Cuprins
158-165  Principiul „poluatorul plătește” se aplică numai într-o măsură limitată la poluarea difuză generată de 
agricultură
166-191  Concluzii și recomandări
 Anexa I — Imagine de ansamblu a bazinului hidrografic al Dunării
 Anexa II — Poluarea corpurilor de apă de suprafață
 Anexa III  —  Valorile-limită de emisie stabilite în Directiva privind tratarea apelor urbane 
reziduale
 Anexa IV — Taxa de poluare a apei: suma pentru fiecare poluant (în euro/t)
 Anexa V  — Valorile-limită de emisie prevăzute în dispozițiile legale naționale
 Răspunsul Comisiei
05
 Glosar
Aglomerație : Zonă în care populația și/sau activitățile economice sunt suficient de concentrate încât să fie posibilă 
colectarea apelor uzate urbane în vederea dirijării lor către o stație de epurare a apelor uzate urbane sau către un 
punct final de evacuare.
Ape uzate : Ape care au fost afectate în mod negativ din punct de vedere calitativ. Acestea sunt transportate, 
de obicei, printr-o rețea de canalizare și sunt epurate în cadrul unei stații de epurare a apelor uzate. Apele uzate 
epurate sunt deversate în corpul de apă receptor prin intermediul unui canal de efluent. Gestionarea apelor uzate 
generate în zonele fără acces la o rețea publică de canalizare se bazează pe sisteme individuale, cum ar fi fosele 
septice.
Automonitorizare : În cadrul prezentului raport, (i) verificările efectuate periodic de către un operator, în cadrul 
exploatării curente a unei stații de epurare a apelor uzate urbane, cu scopul de a monitoriza calitatea apelor 
uzate evacuate și conținutul nămolurilor, precum și (ii) verificările efectuate de instalațiile industriale cu scopul de 
a monitoriza calitatea apelor uzate evacuate într-o rețea publică de canalizare.
Autorizație de gospodărire a apelor : În cadrul prezentului raport, autorizație eliberată în conformitate 
cu dispozițiile legislațiilor naționale entităților care evacuează ape uzate. Autorizațiile includ, printre altele, 
valorile-limită de emisie care trebuie respectate pentru o serie de parametri și de poluanți.
Bazin hidrografic : Zonă în care scurgerile de apă de la suprafață converg în totalitatea lor, printr-o rețea de râuri, 
fluvii și, eventual, lacuri, către mare, în care se varsă printr-o singură gură de vărsare, un singur estuar sau o singură 
deltă.
Cerințe legale în materie de gestionare ( statutory management requirements  – SMR) : Standarde legislative 
în domeniul protecției mediului, al siguranței alimentare, al sănătății animalelor și a plantelor și al bunăstării 
animalelor, aplicabile la nivelul UE.
Condiționalități  ex ante : În contextul elaborării programelor de dezvoltare rurală și a programelor operaționale 
care primesc cofinanțare din partea fondurilor structurale și de investiții europene în perioada de programare 
2014-2020, statele membre trebuie să evalueze dacă sunt îndeplinite o serie de condiționalități ex ante  predefinite. 
În cazul în care acestea nu sunt îndeplinite, este necesar să se întocmească planuri de acțiune vizând garantarea 
îndeplinirii lor până la 31.12.2016.
Consum biochimic de oxigen (CBO5): Cantitatea de oxigen consumată de microorganisme pentru a elimina 
materiile biodegradabile organice și minerale conținute în apă. CBO5 este folosit în mod general pentru a măsura 
consumul de oxigen în mg O2/l la 5 zile. Cu cât este mai mare valoarea CBO5, cu atât este mai mare consumul de 
oxigen al microorganismelor și cu atât este mai mare poluarea.
Consumul chimic de oxigen (CCO) : Cantitatea de oxigen consumată pentru a oxida, prin mijloace chimice, 
materiile organice și minerale prezente în apă. CCO vizează, astfel, atât materiile biodegradabile care fac obiectul 
CBO5, cât și materiile oxidabile care nu sunt biodegradabile.
Corp de apă : Un corp de apă de suprafață înseamnă o parte distinctă și semnificativă a apelor de suprafață, cum 
ar fi un lac, un lac de acumulare, un râu, un fluviu sau un canal, o parte a unui râu, a unui fluviu sau a unui canal, 
o apă de tranziție sau un segment din apele de coastă. Un corp de apă subterană înseamnă un volum distinct de apă 
subterană din interiorul unuia sau al mai multor acvifere.
Ecocondiționalitatea : Mecanism din cadrul politicii agricole comune a UE care condiționează plățile directe către 
fermieri, precum și un număr de plăți pentru dezvoltarea rurală, de respectarea unei serii de norme referitoare la 
protecția mediului, la siguranța alimentară, la sănătatea animalelor și a plantelor și la bunăstarea animalelor, precum 
și de menținerea terenurilor agricole în bune condiții agricole și de mediu. Normele privind ecocondiționalitatea 
din perioada de programare 2007-2013 se referă la 18 cerințe legale în materie de gestionare ( statutory management 
requirements  – SMR) și la 15 standarde privind bunele condiții agricole și de mediu ( good agricultural and 
environmental conditions  – GAEC). Nerespectarea acestor standarde și cerințe poate atrage o reducere a plăților 
efectuate către fermieri în cadrul politicii agricole comune.
06 Glosar
Efluent : În contextul prezentului raport, efluentul înseamnă apele uzate epurate și evacuate în corpuri de apă.
Eutrofizare : Îmbogățirea apei cu nutrienți, în special compuși ai azotului și ai fosforului, provocând o dezvoltare 
accelerată a algelor, care duce la reducerea nivelului de oxigen din apă și la dispariția plantelor acvatice existente, 
a peștilor și a altor vietăți acvatice.
Fondul de coeziune : Acest fond vizează consolidarea coeziunii economice și sociale în cadrul Uniunii Europene prin 
finanțarea de proiecte în domeniul mediului și în cel al transporturilor în statele membre al căror produs național 
brut pe cap de locuitor nu depășește 90 % din media de la nivelul UE.
Fondul european de dezvoltare regională : Acest fond urmărește consolidarea coeziunii economice și sociale în 
cadrul Uniunii Europene prin corectarea principalelor dezechilibre regionale cu ajutorul sprijinului financiar acordat 
pentru construcția de infrastructuri și pentru investiții productive care creează locuri de muncă, în special pentru 
întreprinderi.
Locuitor echivalent (l.e.) : Expresie cantitativă a încărcării cu poluanți a apelor uzate din perspectiva numărului de 
persoane „echivalente” care ar genera o cantitate de reziduuri de aceeași importanță. Un l.e. corespunde încărcării 
cu poluanți a apelor uzate generate de un locuitor și reprezintă încărcarea organică biodegradabilă având un 
consum biochimic de oxigen la cinci zile de 60 g de oxigen pe zi.
Perioadă de programare : Cadru multianual în care sunt planificate și executate cheltuielile aferente fondurilor 
structurale și Fondului de coeziune.
Plăți directe : Plăți acordate fermierilor în mod direct în cadrul unei scheme de sprijin pentru venituri. Este cazul, de 
exemplu, al schemei de plată unică și al schemei de plată unică pe suprafață.
Principiul „poluatorul plătește” : Principiu enunțat în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene [articolul 191 
alineatul (2)]. De exemplu, în ceea ce privește apele uzate, acest principiu implică faptul că responsabilitatea de 
ordin financiar pentru poluarea cauzată revine celor care deversează ape uzate (de exemplu, gospodăriile plătesc 
contravaloarea serviciilor de epurare achitând tariful stabilit pentru ape uzate, iar stațiile de epurare a apelor uzate 
plătesc o taxă de poluare).
Produse fitosanitare/de protecție a plantelor : Produse utilizate pentru protecția plantelor sau a recoltelor 
împotriva efectelor dăunătoare ale buruienilor, bolilor sau insectelor.
07 Glosar
Program de măsuri : Parte a planului de management al bazinului hidrografic care prezintă măsurile care sunt 
necesare pentru ca diferitele corpuri de apă să atingă o stare ecologică și o stare chimică bune, luându-se în 
considerare caracteristicile districtului hidrografic respectiv.
Program operațional : Stabilește prioritățile și obiectivele specifice ale unui stat membru și modul în care 
vor fi utilizate fondurile (acordate de UE, precum și cofinanțarea națională publică și privată) în cursul unei 
anumite perioade (în general, de șapte ani) pentru finanțarea de proiecte. Aceste proiecte trebuie să contribuie 
la îndeplinirea unui anumit număr de obiective specificate la nivelul axei prioritare a programului operațional. 
Programele pot fi cofinanțate de fiecare dintre fondurile din domeniul coeziunii (Fondul european de dezvoltare 
regională, Fondul de coeziune și Fondul social european). Programele operaționale sunt elaborate de statele 
membre și fac obiectul aprobării de către Comisie înainte de a se efectua plăți de la bugetul UE. Se pot aduce 
modificări programelor în cursul perioadei vizate numai cu acordul ambelor părți.
Rețea de canalizare : Infrastructura fizică, formată din conducte, pompe, site, canale etc., utilizată pentru 
a transporta apele uzate de la punctul lor de origine la punctul final de epurare sau de evacuare.
Standarde GAEC : Obligația de menținere a terenurilor în bune condiții agricole și de mediu ( good agricultural and 
environmental condition  – GAEC) se referă la o serie de standarde legate de protecția solului, de menținerea nivelului 
de materii organice din sol și a structurii solului, de evitarea deteriorării habitatelor și de gospodărirea apelor.
Starea chimică a unei ape de suprafață : Expresie a calității unui corp de apă reflectând concentrația de poluanți 
care nu ar trebui să depășească standardele de calitate a mediului stabilite în temeiul Directivei-cadru privind apa 
(anexa IX). În prezent, directiva identifică 45 de poluanți (de exemplu, plumb, nichel, cadmiu, mercur, benzen).
Starea ecologică/potențialul ecologic a(l) unui corp de apă de suprafață : Expresie a calității structurii și 
a funcționării ecosistemelor acvatice. Starea ecologică este evaluată pe baza următorilor parametri calitativi: 
parametri biologici (flora și fauna), parametri hidromorfologici, parametri chimici și fizico-chimici, poluanți 
specifici și o serie de parametri generali, precum salinitatea, concentrația nutrienților etc. În cazul corpurilor de apă 
a căror structură fizică a fost puternic modificată pentru a servi unor diverse utilizări, cum ar fi navigația, protecția 
împotriva inundațiilor, energia hidroelectrică și agricultura, se evaluează mai degrabă potențialul ecologic decât 
starea ecologică. Acest lucru se datorează faptului că, în multe cazuri, nu este nici de dorit și nu este nici viabil din 
punct de vedere economic să se renunțe la astfel de utilizări și să se elimine modificările fizice.
Stație de epurare a apelor uzate urbane : Infrastructură care asigură o serie de procese de epurare cu scopul de 
a se reduce la un nivel acceptabil poluarea care afectează apele uzate provenite din aglomerațiile urbane, înaintea 
evacuării lor în apele receptoare.
Surse difuze de poluare : Poluarea cauzată de diverse activități pentru care nu există un punct de evacuare specific 
(a se vedea și sursele punctiforme de poluare). De exemplu, agricultura este o sursă importantă de poluare difuză.
Surse punctiforme de poluare : Poluarea cauzată de diverse activități pentru care există un punct de evacuare 
specific (de exemplu, evacuări realizate de stații de epurare a apelor uzate industriale sau urbane).
Teren agricol : Zona de uscat a unei țări cuprinde terenuri agricole, terenuri forestiere și alte tipuri de terenuri. 
Terenurile agricole pot fi clasificate în terenuri arabile, terenuri destinate culturilor permanente, pășuni și pajiști 
permanente și alte terenuri, inclusiv grădinile familiale.
Totalul materiilor solide în suspensie (TMS) : Cantitatea de particule minerale și organice aflate în suspensie în 
apă care pot fi recoltate pe un filtru.
08 Glosar
Treaptă de epurare mai riguroasă/treaptă terțiară de epurare a apelor uzate : Conform cerințelor Directivei 
privind tratarea apelor urbane reziduale, această treaptă este etapa biologică/chimică care trebuie aplicată, atunci 
când este necesar, pentru a se reduce nivelul concentrațiilor de nutrienți (azot și fosfor) din apele uzate epurate 
înainte de evacuarea acestora în apele receptoare care prezintă risc de eutrofizare.
Treaptă secundară de epurare : Etapă biologică ce implică epurarea apelor uzate cu scopul de a se elimina 
poluanții organici biodegradabili.
Valori-limită de emisie : Concentrația și/sau nivelul unei emisii, care nu pot fi depășite pe durata uneia sau a mai 
multor perioade date. Emisia este evacuarea directă sau indirectă de substanțe dintr-o instalație în apă.
Zonă sensibilă : Un corp de apă trebuie să fie identificat ca zonă sensibilă de către statul membru dacă aparține 
uneia dintre următoarele categorii: (i) corp de apă sau secțiune a unui corp de apă cu risc de eutrofizare; (ii) corp de 
apă care este destinat captării apei potabile și care ar putea conține o concentrație prea mare de nitrați; și (iii) zone 
în care este necesară o treaptă de epurare mai riguroasă pentru a atinge conformitatea cu directivele Consiliului. 
Identificarea corespunzătoare a zonelor sensibile este de importanță majoră, deoarece determină tipul de epurare 
care trebuie aplicat apelor uzate pentru reducerea agenților care induc eutrofizarea.
Zonă vulnerabilă : Suprafețe de teren care sunt drenate în ape afectate sau care ar putea fi afectate de poluarea 
cauzată sau indusă de nitrați proveniți din surse agricole. Aceste zone contribuie la poluare. Statele membre trebuie 
să stabilească programe de acțiune pentru aceste zone.
09
 Sinteză
I
Apele Europei sunt afectate de poluarea organică și de 
poluarea cu nutrienți, precum și de poluarea generată 
de substanțele chimice. Poluarea apei provine din 
diferite surse, cum ar fi gospodării, instalații industriale 
și agricultură. Directiva-cadru privind apa din 2000 
a armonizat legislația UE existentă anterior în dome -
niul politicii privind apa. Directiva a introdus planul de 
management al bazinului hidrografic ca instrument 
esențial de punere în aplicare. Primele planuri trebu -
iau elaborate în 2009 și actualizate în luna decembrie 
a anului 2015.
II
Aceste planuri trebuie să furnizeze informații cu privire 
la calitatea apei diferitelor corpuri de apă, motivele 
incapacității de a atinge o stare ecologică și o stare 
chimică bune, precum și orice măsură de remediere 
necesară. Aceste măsuri sunt clasificate în „măsuri de 
bază”, „alte măsuri” și „măsuri suplimentare”.
III
UE acordă fonduri substanțiale pentru atingerea 
obiectivelor politicii în domeniul apei, în special 
pentru investiții în sectorul apelor uzate (6,35 mili -
arde de euro din Fondul european de dezvoltare 
regională și din Fondul de coeziune, în perioada de 
programare 2007-2013, pentru nouă state membre1 din 
bazinul hidrografic al Dunării) și pentru compensarea 
fermierilor care își asumă angajamente în materie de 
agromediu (6,39 miliarde de euro din Fondul euro -
pean agricol pentru dezvoltare rurală, în perioada de 
programare 2007-2013, pentru aceleași nouă state 
membre).
IV
Auditul Curții s-a axat pe patru state membre din 
bazinul hidrografic al Dunării (Republica Cehă, Unga -
ria, România și Slovacia). Curtea a urmărit să răspundă 
la următoarea întrebare de audit: A dus punerea în 
aplicare de către statele membre a Directivei-cadru 
privind apa la o îmbunătățire a calității apei?
1 Bulgaria, Republica Cehă, Germania, Croația, Ungaria, Austria, 
România, Slovenia și Slovacia.V
Curtea concluzionează că punerea în aplicare a măsu -
rilor nu a condus decât la o îmbunătățire modestă 
a calității apelor. Statele membre au acordat, pentru 
un număr semnificativ de corpuri de apă, derogări de 
la obligația respectării termenelor-limită 2015 și 2021 
privind atingerea unei stări bune a apei. Cu toate 
acestea, progresele realizate la nivelul unor elemente 
individuale care au fost evaluate pentru a stabili cali -
tatea apei pot fi mascate din cauza metodologiei de 
evaluare. Curtea recomandă Comisiei să ofere orientări 
pentru o raportare diferențiată cu privire la progresele 
înregistrate, iar statelor membre, să furnizeze justifi -
cări clare și valabile atunci când acordă derogări.
VI
Deficiențele în sistemele de monitorizare au dus la 
o lipsă de date referitoare atât la tipul poluării, cât și 
la sursele de poluare care duc la o stare nesatisfăcă -
toare a corpurilor de apă. Valoarea adăugată adusă de 
planurile de management al bazinelor hidrografice 
elaborate în 2009 a fost limitată, din cauza lipsei de 
ambiție din partea statelor membre de a identifica 
măsuri vizând combaterea poluării. Măsurile prevăzute 
în aceste planuri erau axate pe punerea în aplicare 
a directivelor UE existente (făcând parte din „măsurile 
de bază”). În privința acestor măsuri, fie există întâr -
zieri (acest lucru este valabil pentru Directiva privind 
tratarea apelor urbane reziduale), fie posibilitățile 
oferite de directive nu sunt pe deplin exploatate 
(acesta este cazul Directivei privind nitrații, ale cărei 
cerințe vizând reducerea emisiilor de azot mai pot fi 
îmbunătățite).
VII
„Celelalte măsuri de bază” și „măsurile suplimentare” 
nu acoperă în mod adecvat toate problemele legate 
de poluare. Nu există suficiente măsuri care să vizeze 
în mod specific corpurile de apă cu o calitate nesatisfă -
cătoare. În domeniul apelor uzate, se relevă, în special, 
faptul că nu sunt indicate stațiile de epurare a apelor 
uzate urbane sau instalațiile industriale care necesită 
valori-limită de emisie specifice. În domeniul agricul -
turii, statele membre ar putea înăspri anumite norme 
în materie de ecocondiționalitate. În plus, chestiunea 
limitării conținutului de fosfor din îngrășămintele 
aplicate pe sol nu a fost încă avută în vedere. Mai mult, 
măsurile agricole sunt, în principal, de natură volun -
tară și nu toate duc la îmbunătățirea calității apei.
Sinteză 10
VIII
Curtea recomandă statelor membre vizate să își îmbu -
nătățească sistemele de monitorizare și diagnosticarea 
problemelor legate de poluarea apei. Acest lucru ar 
trebui să permită o mai bună orientare a măsurilor 
către corpurile de apă cu o stare calitativă nesatisfăcă -
toare, precum și luarea în considerare a unor chestiuni 
legate de poluare care nu au fost abordate în mod 
corespunzător până în prezent. O mai bună direcțio -
nare a măsurilor ar trebui să aibă ca efect măsuri mai 
eficace și o reducere a costurilor de punere în aplicare.
IX
Mecanismele existente de asigurare a respectării 
legislației din domeniu sunt doar parțial eficace, fie 
din cauza unui grad scăzut de acoperire, fie din cauza 
faptului că sancțiunile aplicate au un efect disuasiv 
limitat. Curtea recomandă Comisiei să evalueze care 
este modul optim de a stabili criterii obligatorii pentru 
inspecțiile realizate de statele membre la stațiile de 
epurare a apelor uzate urbane și la instalațiile indus -
triale. În plus, Curtea recomandă Comisiei și statelor 
membre să evalueze împreună eficacitatea mecanis -
melor instituite pentru asigurarea respectării legislației 
în domeniul agriculturii.
X
Principiul „poluatorul plătește” nu este aplicat decât 
parțial pentru poluarea difuză provenită din agri -
cultură. Stațiile de epurare a apelor uzate urbane și 
instalațiile industriale plătesc o taxă de poluare a apei 
cu privire la emisiile lor, însă numai pentru un număr 
limitat de poluanți. Cuantumurile taxei (pe mg/l de 
cantitate de apă deversată) variază semnificativ de la 
un stat membru la altul și niciunul dintre planurile de 
management al bazinelor hidrografice nu face refe -
rire la vreo evaluare a efectului lor disuasiv. Curtea 
recomandă Comisiei să furnizeze orientări cu privire la 
posibilele metode de recuperare a costurilor asoci -
ate daunelor de mediu în domeniul poluării difuze. 
Ea recomandă, de asemenea, ca statele membre să 
evalueze potențialul instrumentelor economice (taxe 
și impozite) de a preveni emisia de poluanți.
11
 Introducere
Directiva-cadru privind 
apa și planurile de 
management al bazinelor 
hidrografice
01 
Obiectivul principal al politicii UE în 
domeniul apei este garantarea dispo -
nibilității, pe întreg teritoriul UE, a unei 
cantități suficiente de apă de bună 
calitate, astfel încât să se răspundă 
nevoilor populației și ale mediului.
02 
În 2000, Parlamentul European și 
Consiliul au adoptat Directiva-cadru 
privind apa2, al cărei obiectiv principal 
este atingerea unui nivel bun de calita -
te a apei3 până în 2015. De asemenea, 
directiva permite prelungiri ale terme -
nelor (până în 2021 și 2027), precum 
și cerințe mai puțin stricte în ceea ce 
privește calitatea apei, sub rezerva 
anumitor condiții.
03 
Directiva este un act legislativ global, 
care a armonizat legislația existentă 
anterior în domeniul politicii privind 
apa. Abordarea acesteia în ceea ce pri -
vește gospodărirea apelor se bazează 
pe bazinele hidrografice ca unitate de 
mediu și hidrologică.04 
Instrumentul principal prin care direc -
tiva este pusă în aplicare este planul de 
management al bazinului hidrografic. 
Toate statele membre trebuiau să pre -
zinte, până în decembrie 2009, planuri 
de management al bazinelor hidro -
grafice, acestea trebuind să includă 
un program de măsuri pentru fiecare 
dintre districtele hidrografice de pe te -
ritoriul lor4. Eventualele actualizări ale 
planurilor de management al bazinelor 
hidrografice trebuiau să fie adoptate 
până în decembrie 2015. Per ansamblu, 
există 42 de bazine hidrografice trans -
naționale (cum ar fi bazinul hidrografic 
al Rinului și cel al Dunării) în UE și 172 
de planuri naționale de management 
al bazinelor hidrografice. Planurile de 
management al bazinelor hidrografice 
nu fac obiectul aprobării din partea 
Comisiei.
05 
Măsurile care trebuie incluse în progra -
mul de măsuri sunt cele considerate 
necesare pentru a atinge obiectivele 
Directivei-cadru privind apa pentru 
diferitele corpuri de apă individua -
le identificate. Una dintre cerințele 
minime prevăzute de Directiva-cadru 
privind apa constă în punerea în apli -
care a unui număr de 11 directive (a se 
vedea tabelul 1 , în care sunt indicate 
directivele care prezintă relevanță 
pentru prezentul raport). Măsurile de 
punere în aplicare a acestor directive 
sunt considerate „măsuri de bază” în 
cadrul programului, alături de alte 
măsuri obligatorii incluse în directivă 
(a se vedea punctul 33). Raportarea 
realizată în contextul Directivei-cadru 
privind apa (actualizările planurilor de 
management al bazinelor hidrografice 
și raportarea progreselor înregistrate) 
nu a înlocuit raportarea necesară în 
temeiul directivelor individuale.2 Directiva 2000/60/CE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 
23 octombrie 2000 de stabilire 
a unui cadru de politică 
comunitară în domeniul apei 
(JO L 327, 22.12.2000, p. 1).
3 Aceasta se referă la corpuri de 
apă de suprafață, la corpuri de 
apă subterană și la zone 
protejate. Calitatea apei este 
exprimată prin starea 
ecologică și starea chimică 
a corpurilor de apă.
4 Atunci când pe teritoriul 
anumitor state membre se 
găsesc porțiuni ale mai multor 
bazine hidrografice diferite (de 
exemplu, Republica Cehă 
conține porțiuni din bazinul 
Dunării, precum și porțiuni din 
bazinele hidrografice ale 
fluviilor Oder și Elba), era 
necesar să se întocmească 
planuri de management 
pentru fiecare dintre aceste 
porțiuni (districte 
hidrografice).
12 Introducere
06 
Începând cu 2001, Comisia, în coopera -
re cu statele membre, a elaborat 34 de 
documente de orientare care acoperă 
mai multe aspecte ale punerii în apli -
care a directivei.
07 
Deși nu sunt menționate în Directi -
va-cadru privind apa, există și alte acte 
legislative ale UE care joacă un rol în 
asigurarea calității apei (a se vedea 
tabelul 2 ).Tabelul 1Directivele UE a căror punere în aplicare este considerată o cerință minimă
Temeiul juridic Importanța pentru calitatea apei
Directiva privind tratarea apelor urbane 
reziduale1Toate aglomerațiile ≥ 2 000 de locuitori echivalenți (l.e.) trebuie să dispună de sisteme de colectare a apelor 
uzate sau să utilizeze sisteme individuale sau alte sisteme corespunzătoare care să asigure un nivel identic de 
protecție a  mediului.
Aglomerațiile ≥ 2 000 l.e. trebuie să respecte valori-limită de emisie pentru consumul biochimic de oxigen 
(CBO5) și pentru consumul chimic de oxigen (CCO).
Aglomerațiile cu peste 10 000 l.e. situate în zone sensibile trebuie, de asemenea, să respecte valori-limită de 
emisie pentru cantitatea totală de azot (Ntot) și/sau pentru cantitatea totală de fosfor (Ptot), cu excepția situați -
ilor în care, pentru o zonă sensibilă în ansamblul ei, se obține un procent minim de reducere a conținutului de 
Ntot și de Ptot.
În aglomerațiile cu mai puțin de 2 000 l.e. în care există sisteme de colectare, trebuie să se asigure o epurare 
corespunzătoare în cazul în care se procedează la evacuări în corpuri de apă dulce și în estuare.
Directiva privind nitrații2Statele membre au obligația de a monitoriza apele de suprafață și apele subterane și de a desemna zonele 
vulnerabile la nitrați. Pentru a reduce gradul de poluare a apelor cu nitrați, statele membre trebuie să adopte 
programe de acțiune care sunt obligatorii în zonele vulnerabile la nitrați. În plus, statele membre trebuie să 
stabilească un cod de bune practici agricole care să fie pus în aplicare în mod voluntar, pe întreg teritoriul lor.
Directiva privind prevenirea și controlul 
integrat al poluării, înlocuită de Directiva 
privind emisiile industriale3Valorile-limită de emisie specificate în autorizațiile de gospodărire a apelor ale instalațiilor industriale trebuie 
să se bazeze pe aplicarea celor mai bune tehnici disponibile, care reprezintă tehnicile cele mai eficace pentru 
obținerea unui nivel înalt de protecție a  mediului.
1 Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale (JO L 135, 30.5.1991, p. 40).
2  Directiva 91/676/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind protecția apelor împotriva poluării cu nitrați proveniți din surse agricole 
(JO L 375, 31.12.1991, p. 1).
3  Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (JO L 24, 
29.1.2008, p. 8), înlocuită de Directiva 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind emisiile industriale 
(prevenirea și controlul integrat al poluării) (JO L 334, 17.12.2010, p. 17).
13 Introducere
Cooperarea în bazinul 
hidrografic al Dunării
08 
Bazinul hidrografic al Dunării se întin -
de pe teritoriile a 19 țări diferite, dintre 
care 11 sunt state membre ale UE (a se 
vedea harta din anexa I ). Cu o suprafa -
ță de 807 827 km², acesta este cel mai 
mare bazin fluvial, ca suprafață, din UE.
09 
Cooperarea în bazinul hidrografic al 
Dunării a început în 1985, iar în 1998 
a intrat în vigoare Convenția pentru 
protecția fluviului Dunărea5. Unul 
dintre obiectivele acestei convenții era 
„realizarea scopurilor unei gospodăriri 
durabile și echitabile a apelor, inclusiv 
pentru conservarea, îmbunătățirea și 
utilizarea rațională a apelor de supra -
față și a celor subterane din bazinul 
hidrografic, în măsura în care acestea 
sunt posibile”.10 
Comisia Internațională pentru Protec -
ția Fluviului Dunărea a fost înființată 
în 1998 cu scopul de a pune în aplicare 
Convenția pentru protecția fluviului 
Dunărea. De la intrarea în vigoare 
a Directivei-cadru privind apa, această 
comisie servește, de asemenea, drept 
platformă pentru punerea în aplicare 
a tuturor aspectelor transfrontaliere 
ale directivei.
11 
În 2011, Consiliul a avizat Strategia Uni -
unii Europene pentru regiunea Dunării 
prezentată, la cererea sa, de către Co -
misie. Strategia abordează, la rândul ei, 
printre altele, problema calității apei.5 14 țări au zone de captare care 
depășesc 2 000 km² (nouă 
state membre și cinci țări 
terțe). Aceste țări, precum și 
Uniunea Europeană sunt părți 
contractante la convenție.Tabelul 2Alte directive și regulamente ale UE care joacă un rol în ceea ce privește calitatea 
apei
Temeiul juridic Importanța pentru calitatea apei
Regulamentul privind detergenții1Detergenții conțin un poluant important, și anume fosforul.  
Începând cu 30 iunie 2013 și, respectiv, 1 iulie 2017 , este interzisă punerea pe piață a detergenților de rufe 
destinați consumatorilor și a detergenților pentru mașini automate de spălat vase destinați consumatori -
lor dacă conținutul de fosfor al acestor detergenți depășește o anumită limită.
Directiva privind pesticidele2Până la 26 noiembrie 2012, statele membre trebuiau să adopte și să prezinte Comisiei planuri de acțiune 
care să includă măsuri vizând reducerea riscurilor și a efectelor utilizării pesticidelor asupra sănătății 
umane și asupra mediului.
1  Regulamentul (UE) nr. 259/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 martie 2012 de modificare a Regulamentului (CE) 
nr. 648/2004 în ceea ce privește utilizarea fosfaților și a altor compuși ai fosforului în detergenții de rufe destinați consumatorilor și în deter -
genții pentru mașini automate de spălat vase destinați consumatorilor (JO L 94, 30.3.2012, p. 16).
2  Directiva 2009/128/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unui cadru de acțiune comunitară în 
vederea utilizării durabile a pesticidelor (JO L 309, 24.11.2009, p. 71).
14 Introducere
Principalele tipuri și surse 
de poluare din bazinul 
hidrografic al Dunării
12 
În plus față de planurile naționale de 
management al bazinelor hidrografice 
adoptate de statele membre, Comisia 
Internațională pentru Protecția Fluviu -
lui Dunărea a publicat un plan de ma -
nagement al întregului bazin hidrogra -
fic al fluviului Dunărea6 în 2009. Acest 
plan, precum și versiunea actualizată 
din 2013 a Raportului de analiză a bazi -
nului hidrografic al Dunării7 identificau 
diferite tipuri de poluare, prezentând 
importanță la scară internațională, care 
au un impact asupra calității apei (a se 
vedea tabelul 3 ).6 Danube River Basin District 
Management Plan  (Planul de 
management al bazinului 
hidrografic al fluviului 
Dunărea), versiunea finală din 
14.12.2009.
7 The 2013 Update of the Danube 
Basin Analysis Report 
(Versiunea actualizată din 2013 
a Raportului de analiză 
a bazinului hidrografic al 
Dunării), versiunea finală din 
18.10.2014.Tabelul 3Tipuri și surse de poluare în bazinul hidrografic al Dunării
Tipuri de poluare Surse de poluare
Poluarea organică (substanțe organice 
netoxice)Principalele surse de poluare organică sunt punctiforme, și anume: apele uzate care provin din aglomerații 
(gospodării) și de la instalații industriale și, în special, apele uzate colectate dar neepurate și apele uzate care 
nu sunt epurate în mod corespunzător.
Poluarea cu nutrienți (azot și fosfor)Cea mai mare parte a emisiilor de nutrienți provin din surse difuze (89 % din totalul emisiilor de azot și 78 % 
din totalul emisiilor de fosfor2), cum ar fi emisiile provenite de la terenurile agricole (ca urmare a aplicării 
de îngrășăminte sau de gunoi de grajd3 și a depunerilor din atmosferă), eroziunea solului și scurgerile de la 
suprafață.
Poluarea cu substanțe periculoase1Aceste substanțe toxice pot fi emise atât de surse punctiforme (ape uzate urbane și industriale), cât și de 
surse difuze (cum ar fi scurgerile de la suprafață, utilizarea pesticidelor în agricultură, siturile contaminate și 
siturile miniere).
Alterările hidromorfologiceAceste alterări duc la întreruperea continuității apelor curgătoare și a habitatelor, la deconectarea zonelor 
umede și a zonelor inundabile învecinate și la modificări în ceea ce privește cantitatea și calitatea debitului. 
Ele sunt generate în principal de instalațiile hidroelectrice, de lucrările de navigație și de infrastructurile de 
protecție împotriva inundațiilor.
1  Directiva-cadru privind apa prevede o listă a așa-numitelor substanțe prioritare și a altor poluanți (inițial, 33 de substanțe sau grupe de 
substanțe, numărul lor fiind ulterior majorat la 45), dintre care unele sunt considerate substanțe prioritare periculoase. Printre substanțele 
periculoase se numără, de exemplu, pesticidele, metalele și produsele farmaceutice.
2 Pe baza unei estimări a condițiilor hidrologice medii pe termen lung (2000-2008) în bazinul hidrografic al Dunării.
3  Substanțele poluante (precum îngrășămintele) se infiltrează în apele subterane sau în apele de suprafață în urma precipitațiilor, a infiltrațiilor 
în sol și a scurgerilor de apă de la suprafață.
Sursa:  Versiunea actualizată din 2013 a Raportului de analiză a bazinului hidrografic al Dunării.
15 Introducere
Instrumentele de care 
dispune UE pentru 
punerea în aplicare 
a politicii UE în domeniul 
apei
13 
UE își susține politica în domeniul apei 
prin alocarea de resurse financiare și 
prin adoptarea de instrumente juridice 
și de reglementare în materie. Princi -
palele surse de finanțare de la bugetul 
UE sunt următoarele:
– Fondul european de dezvoltare 
regională și Fondul de coeziune: 
cea mai mare parte a fondurilor 
alocate în perioada de programa -
re 2007-2013 au fost direcționate 
către proiecte de infrastructură 
în domeniul apelor uzate. Alte 
domenii de intervenție în care se 
poate produce un impact pozitiv 
asupra calității apei includ preveni -
rea și controlul integrat al poluării 
și refacerea siturilor industriale și 
a siturilor contaminate;
– Fondul european agricol pentru 
dezvoltare rurală: o serie de măsuri 
din cadrul programelor de dez -
voltare rurală pot avea un impact 
direct sau indirect asupra calității 
apei. Plățile de agromediu sunt un 
exemplu de măsuri care pot avea 
un impact direct. Ele se acordă 
fermierilor care își asumă, pe bază voluntară, angajamente în materie 
de agromediu ce merg dincolo de 
legislația obligatorie.
14 
Tabelul 4  prezintă contribuția UE 
alocată statelor membre al căror terito -
riu este cuprins, parțial sau total, în 
bazinul hidrografic al Dunării.
15 
Principalul instrument juridic utilizat 
în plus față de directivele și regula -
mentele menționate în tabelele 1  
și 2 este mecanismul de ecocondițio -
nalitate. Acest mecanism presupune 
condiționarea plăților directe acordate 
fermierilor în cadrul politicii agricole 
comune și a unor tipuri de plăți efec -
tuate în cadrul programelor de dez -
voltare rurală de: (i) respectarea unei 
serii de norme referitoare la protecția 
mediului, la siguranța alimentară, la 
sănătatea animalelor și a plantelor și la 
bunăstarea animalelor, așa-numitele 
cerințe legale în materie de gestionare 
(statutory management requirements  – 
SMR); și de (ii) menținerea terenurilor 
agricole în bune condiții agricole și de 
mediu, așa-numitele standarde GAEC8. 
Nerespectarea acestor standarde și ce -
rințe poate atrage o reducere a valorii 
ajutorului acordat fermierului.8 Pentru perioada de 
programare 2007-2013, existau 
18 cerințe legale în materie de 
gestionare și 15 standarde 
GAEC.Tabelul 4Contribuția UE alocată pentru perioada de programare 2007-2013  
(situația la 31.12.2014)1
Sursa de finanțare Domeniul de intervenție Suma în miliarde de euro
Fondul european de dezvoltare regională și  
Fondul de coeziuneApe uzate 6,35
Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală Plăți pentru agromediu 6,392
1 Sumele se referă la cele nouă state membre care au mai mult de 2 000 km2 din teritoriul lor în bazinul hidrografic al Dunării.
2  În cazul Germaniei, suma luată în calcul se referă la cele două regiuni cuprinse în bazinul hidrografic al Dunării (Baden-Württemberg și Bayern).
Sursa:  Pentru Fondul european de dezvoltare regională și Fondul de coeziune, baza de date Infoview a Comisiei, iar pentru Fondul european 
agricol pentru dezvoltare rurală, rapoartele privind execuția financiară pe 2014.
16
 Sfera și abordarea  
auditului
16 
În cadrul acestui audit, Curtea a evalu -
at dacă punerea în aplicare a Directi -
vei-cadru privind apa de către statele 
membre a dus la o îmbunătățire 
a calității apei.
17 
Auditul s-a axat pe calitatea apelor de 
suprafață în patru state membre din 
bazinul hidrografic al Dunării, astfel 
selectate încât să se acopere cursul 
superior, mijlociu și inferior al fluviu -
lui: Republica Cehă, Ungaria, România 
și Slovacia9. Auditul a acoperit trei 
aspecte principale, și anume poluarea 
provenită din aglomerații, poluarea 
provenită de la instalațiile industriale și 
poluarea provenită din agricultură.
18 
Curtea a căutat să obțină răspunsuri la 
următoarele trei întrebări:
(a) Au fost măsurile din planurile de 
management al bazinelor hidro -
grafice din 2009 bine direcționate 
și de tipul și amploarea necesare 
pentru a asigura obținerea unui ni -
vel bun de calitate a apei în 2015?
(b) Sunt măsurile și instrumentele 
puse în aplicare de statele membre 
adecvate pentru reducerea nive -
lului de poluare cauzat de apele 
uzate?
(c) Sunt măsurile și instrumentele 
puse în aplicare de statele membre 
adecvate pentru a reduce poluarea 
difuză generată de agricultură?19 
Vizitele în statele membre s-au efectu -
at între luna martie 2013 și luna ianu -
arie 2014. Perioadele la care se referă 
diversele elemente de probă colectate 
sunt menționate în diferitele secțiuni 
ale prezentului raport. Examinările și 
analizele documentare au continuat să 
fie efectuate și după ianuarie 2014, în 
special pentru a se ține seama de ac -
tualizările planurilor de management 
al bazinelor hidrografice (publicate în 
vederea consultării10 începând din de -
cembrie 2014) și de noile programe de 
dezvoltare rurală (perioada de progra -
mare 2014-2020) aprobate în 2015.
20 
Corpurile de apă pot fi, de asemenea, 
afectate de modificări hidrologice 
și/sau morfologice, precum și de alte 
tipuri de poluare, din cauza cărora nu 
se poate atinge o stare bună a apei. 
Acestea nu au fost incluse în sfera 
auditului.
21 
Curtea a publicat deja alte rapoarte 
speciale11 în domenii conexe.9 O parte din Republica Cehă, 
o mare parte din Slovacia și 
întregul teritoriu al României și 
al Ungariei sunt situate în 
bazinul Dunării. Suprafața 
totală a acestor state membre 
(exprimată în km²) reprezintă 
aproximativ jumătate (49,4 %) 
din bazinul Dunării.
10 Până în decembrie 2015, 
statele membre trebuiau să 
adopte un al doilea rând de 
planuri de management al 
bazinelor hidrografice. În 
conformitate cu 
Directiva-cadru privind apa, 
proiectele de planuri de 
management al bazinelor 
hidrografice fac obiectul unei 
proceduri de consultare cu 
părțile interesate în punerea în 
aplicare a directivei.
11 Raportul special nr. 8/2008: 
„Este ecocondiționalitatea 
o politică eficace?”, Raportul 
special nr. 7/2011: „Este 
sprijinul pentru agromediu 
bine conceput și bine 
gestionat?”, Raportul special 
nr. 5/2011: „Schema de plată 
unică (SPU): aspecte care 
trebuie abordate în vederea 
consolidării bunei gestiuni 
financiare a acestui 
mecanism”, Raportul special 
nr. 4/2014: „Integrarea în PAC 
a obiectivelor politicii UE în 
domeniul apei – un succes 
parțial” și Raportul special 
nr. 2/2015: „Fondurile acordate 
de UE pentru stațiile de 
epurare a apelor uzate urbane 
din bazinul hidrografic al 
Dunării: sunt necesare eforturi 
suplimentare pentru a ajuta 
statele membre să 
îndeplinească obiectivele 
politicii UE în domeniul apelor 
uzate” ( http://eca.europa.eu ).
17
 Observații
Planurile de management 
al bazinelor hidrografice 
ca instrument pentru 
asigurarea unei bune 
calități a apei până 
în 2015
22 
Conform Directivei-cadru privind apa, 
statele membre au obligația de a eva -
lua calitatea apei utilizând rezultatele 
rețelei lor naționale de monitoriza -
re a apelor. Evaluarea se realizează 
la nivelul corpului de apă12 pe baza 
sistemelor și a metodelor definite de 
statele membre în cadrul normelor 
prevăzute de Directiva-cadru privind 
apa. Există două componente de eva -
luare a calității apei:
– starea ecologică/potențialul ecolo -
gic13: evaluarea realizată de statele 
membre trebuie să țină seama 
de diverși factori, mai exact de 
așa-numitele „elemente calitative”, 
precum parametrii biologici (de 
exemplu, flora acvatică și fauna 
piscicolă), parametrii hidromor -
fologici și parametrii chimici și 
fizico-chimici14. Aceștia din urmă 
includ poluarea organică [măsu -
rată de parametri precum consu -
mul biochimic de oxigen (CBO5) 
și consumul chimic de oxigen 
(CCO)], concentrația nutrienților 
și substanțe chimice selectate15. 
Clasificarea stării ecologice se face 
în funcție de cinci categorii: foarte 
bună, bună, moderată, slabă și 
proastă;
– starea chimică: statele membre 
trebuie să evalueze dacă standar -
dele de calitate a mediului16 pentru 
substanțele definite de legislația 
UE au fost sau nu au fost respecta -
te (și anume, 41 de substanțe sau 
grupuri de substanțe prioritare 
urmau să fie evaluate pentru pla -
nurile de management al bazinelor 
hidrografice din 2009). Clasificarea 
are ca rezultat calificativul de stare 
chimică „bună” sau „deteriorată”.23 
Clasificarea de ansamblu a stării eco -
logice este determinată de elementul 
calitativ care primește calificativul cel 
mai slab. De asemenea, starea chimi -
că poate fi calificată ca fiind „bună” 
numai în cazul în care sunt respectate 
standardele pentru totalitatea sub -
stanțelor. Această regulă este cunos -
cută sub numele de one-out, all-out  
(„totul sau nimic”). Prin aplicarea unei 
astfel de reguli, se pot masca progre -
sele înregistrate cu privire la unele 
elemente calitative individuale.
24 
Un plan de management al bazinului 
hidrografic trebuie să includă infor -
mații referitoare la sursele de poluare 
la care sunt expuse corpurile de apă, 
la evaluarea stării corpurilor de apă, la 
măsurile care trebuie puse în apli -
care pentru a obține o bună calitate 
a apei, precum și la costul total aferent 
măsurilor respective. Planul trebuie să 
furnizeze și o justificare pentru decizia 
de a acorda pentru un corp de apă 
anume o derogare de la obligația de 
a atinge un nivel bun de calitate a apei 
până la anumit termen (primul termen 
fiind 2015, a se vedea punctul 2).12 În conformitate cu anexa II la 
Directiva-cadru privind apa, 
statele membre au obligația 
de a identifica corpurile de apă 
de suprafață și corpurile de 
apă subterană.
13 Pentru corpurile de apă care 
au fost puternic modificate în 
structura lor fizică pentru 
a servi diferitelor utilizări, cum 
ar fi navigația, protecția 
împotriva inundațiilor, energia 
hidroelectrică și agricultura, în 
multe cazuri, nu este nici de 
dorit, nici viabil din punct de 
vedere economic să se 
renunțe la astfel de utilizări și 
să se elimine modificările 
fizice. Prin urmare, pentru 
corpurile de apă puternic 
modificate, potențialul 
ecologic, și nu starea 
ecologică, trebuie evaluat în 
conformitate cu prevederile 
directivei.
14 Pentru substanțele prioritare 
menționate în anexa X la 
Directiva-cadru privind apa, 
standardele de calitate 
a mediului sunt stabilite la 
nivelul UE. Pentru alte 
substanțe, stabilirea de 
standarde de calitate 
a mediului este lăsată la 
discreția statelor membre.
15 Statele membre au trebuit să 
selecteze poluanții considerați 
ca având o importanță 
deosebită pentru bazinul 
hidrografic în cauză.
16 Concentrația unui anumit 
poluant sau a unui grup de 
poluanți în apă, sedimente sau 
biocenoză care nu trebuie 
depășită, astfel încât să se 
asigure protecția sănătății 
umane și a mediului.
18 Observații
25 
Curtea a examinat dacă:
– măsurile puse în aplicare de statele 
membre au dus la îmbunătățirea 
calității apelor de suprafață;
– au fost identificate, în planuri -
le de management al bazinelor 
hidrografice din 2009, sursele de 
poluare pentru fiecare corp de apă;
– măsurile identificate în planuri -
le de management al bazinelor 
hidrografice din 2009 abordează 
în mod adecvat sursele de poluare 
identificate;
– statele membre intenționau să 
respecte termenul de 2015 pentru 
majoritatea corpurilor de apă de 
pe teritoriul lor;
– Comisia a luat măsuri în cazurile 
în care a considerat că planu -
rile de management al bazine -
lor hidrografice din 2009 erau 
necorespunzătoare.Starea ecologică și cea 
chimică a corpurilor de apă 
nu s-au ameliorat decât puțin
26 
Figurile 1  și 2 prezintă diferențele 
dintre planurile de management al 
bazinelor hidrografice din 200917 și 
proiectele de planuri pentru 2015 în 
ceea ce privește starea ecologică și 
starea chimică a corpurilor de apă de 
suprafață în cele patru state membre 
vizitate.17 Pentru Republica Cehă, care 
are numai anumite părți ale 
teritoriului său cuprinse în 
bazinul hidrografic al Dunării, 
referirea se face la planul de 
management al bazinului 
hidrografic al Dunării (și la 
planurile pentru sub-bazinele 
Dyje și Morava).Figura 1Starea ecologică/potențialul ecologic astfel cum sunt prezentate în planurile 
de management al bazinelor hidrografice din 2009 și în proiectele de planuri 
pentru 2015 (exprimate ca procent din ansamblul corpurilor de apă de suprafață)
Sursa:  Informații furnizate de către statele membre prin intermediul WISE și în proiectele de planuri de management al bazinelor hidrografice 
pentru 2015.
1  WISE ( Water Information System for Europe – Sistemul european de informații privind apa) oferă o gamă largă de date și informații colectate de 
instituțiile UE cu privire la diverse aspecte în domeniul apei.0 %20 %40 %60 %80 %100 %
Republica Cehă
2009 2009 2009 2015 2015 2015Ungaria România
2009 2015SlovaciaNeclasiﬁcată
Slabă și proastă
Moderată
Bună și foarte bună2 %
12 %62 %
24 %2 %
26 %32 %
40 %39 %
9 %22 %
30 %22 %
13 %26 %
38 %2 %1 % 2 %
59 %39 % 33 %
64 % 63 %55 %34 %
36 %3 %9 %
19 Observații
27 
Judecând pe baza datelor incluse în 
planurile de management al bazinelor 
hidrografice, modificările de la nivelul 
calității apei nu par să fie semnifica -
tive, iar termenul stabilit pentru anul 
2015 în ceea ce privește atingerea unei 
stări bune a apelor nu a fost respectat. 
Numărul corpurilor de apă cu starea 
ecologică/potențialul ecologic „bun(ă)” 
sau „foarte bun(ă)” a crescut doar cu 
un mic procent, cea mai mare creștere 
fiind observată în Republica Cehă. În 
ceea ce privește starea chimică a cor -
purilor de apă, situația s-a deteriorat 
în Republica Cehă. Ungaria a reușit să 
reducă în mod semnificativ numărul 
corpurilor de apă cu stare necunoscu -
tă, ceea ce explică creșterea numărului 
de corpuri de apă cu starea chimică 
având calificativul de „bună” sau 
„deteriorată”.Identificarea surselor de 
poluare la nivelul corpurilor 
de apă individuale a fost 
compromisă de lipsa unor 
date exhaustive
28 
Din cauza lipsei datelor de monitoriza -
re, statele membre s-au bazat parțial 
pe metode indirecte de evaluare 
a stării corpurilor de apă, cum ar fi 
analiza riscurilor și estimări, ceea ce are 
un impact asupra gradului de încre -
dere privind clasificarea stării. Deși 
România și Slovacia au un număr mare 
de corpuri de apă clasificate cu o stare 
„bună” și „foarte bună” în planurile de 
management al bazinelor hidrografice 
din 2009 (a se vedea figurile 1  și 2), 
credibilitatea acestor clasificări era 
scăzută pentru un număr semnificativ 
de corpuri de apă. Cu cât credibilitatea 
clasificării este mai scăzută, cu atât 
identificarea măsurilor corespunză -
toare de remediere a situației este mai 
dificilă.Figura 2Starea chimică astfel cum este prezentată în planurile de management al bazinelor 
hidrografice din 2009 și în proiectele de planuri pentru 2015 (exprimată ca procent 
din ansamblul corpurilor de apă de suprafață)
Sursa:  Informații furnizate de către statele membre prin intermediul WISE și în proiectele de planuri de management al bazinelor hidrografice 
pentru 2015.0 %20 %40 %60 %80 %100 %
Necunoscută
Deteriorată 
Bună
2009 2009 2009 2015 2015 2015Ungaria România
2009 2015Slovacia Republica Cehă67 %2 %
31 %
94 %49 %
51 %
3 %3 %25 %29 %46 %7 %
93 %6 %2 %
95 % 92 %97 %5 % 3 %
20 Observații
29 
De asemenea, numărul de substanțe 
fizico-chimice specifice evaluate în 
vederea clasificării stării ecologice (a se 
vedea punctul 22) varia în mod sem -
nificativ de la un stat membru la altul 
(de la patru în Ungaria la peste 80 în 
Republica Cehă), uneori din cauza ne -
identificării corespunzătoare a acesto -
ra. Aceasta poate duce la o clasificare 
excesiv de optimistă a stării corpurilor 
de apă.
30 
Anexa II  prezintă procentul de corpuri 
de apă care au fost expuse la polua -
re din surse punctiforme și din surse 
difuze, precum și procentul de corpuri 
de apă care fac obiectul îmbogățirii cu 
materii organice, al îmbogățirii cu nu -
trienți și al contaminării cu substanțe 
prioritare sau cu alți poluanți specifici.
31 
În urma analizei Curții, s-a constatat că 
informațiile prezentate la nivelul indi -
vidual al corpurilor de apă în planurile 
de management al bazinelor hidro -
grafice din 2009 erau precare18: nu se 
indică întotdeauna dacă poluarea or -
ganică (CBO5 și CCO), nutrienții (azotul 
și fosforul), substanțele fizico-chimice, 
substanțele prioritare și pesticidele 
reprezintă o problemă pentru calitatea 
apei corpului în cauză.32 
Planurile de management al bazinelor 
hidrografice prezintă, de asemenea, 
neajunsuri la nivelul informațiilor 
disponibile cu privire la sursele de 
poluare și dificultăți în ceea ce privește 
identificarea acestora:
– în ceea ce privește sursele puncti -
forme de poluare (cum ar fi stațiile 
de epurare a apelor uzate urbane 
și instalațiile industriale), datele 
sunt lacunare, în special referitor la 
evacuarea de substanțe fizico-chi -
mice și de substanțe prioritare. 
Majoritatea informațiilor disponi -
bile priveau emisiile de substanțe 
organice și de nutrienți provenite 
de la stațiile de epurare a apelor 
uzate urbane;
– în ceea ce privește poluarea difuză, 
calculul cotei aferente diverselor 
surse (utilizarea îngrășămintelor, 
eroziunea, depunerile din atmo -
sferă etc.) este dificil de realizat și, 
prin urmare, estimările s-au bazat 
în principal pe modele statistice;
– în ceea ce privește siturile con -
taminate și siturile de eliminare 
a deșeurilor, nu sunt disponibile 
informații cuantificate cu privire la 
importanța sursei în cauză.
Măsurile identificate în 
planurile de management 
al bazinelor hidrografice 
nu sunt suficiente pentru 
a aborda în mod adecvat 
sursele de poluare
33 
Conform documentului de orientare 
nr. 21 din 2009 referitor la raportarea 
în conformitate cu Directiva-cadru 
privind apa, statele membre trebuiau 
să prezinte măsurile în planurile lor de 
management al bazinelor hidrografice 
în funcție de trei categorii: „măsuri de 
bază” (măsuri necesare pentru pune -
rea în aplicare a directivelor UE), „alte 18 Aceasta nu exclude 
posibilitatea ca alte informații 
să fie disponibile la nivelul 
statului membru, dar să nu fie 
prezentate în planurile de 
management al bazinelor 
hidrografice.
19 Acestea includ: (i) pentru 
evacuările din surse 
punctiforme: cerința privind 
o reglementare prealabilă sau 
o autorizație prealabilă ori 
o înregistrare pe baza unor 
norme generale obligatorii; 
(ii) pentru sursele difuze: 
măsuri destinate prevenirii sau 
controlului cantității de 
poluanți; și (iii) măsuri 
considerate adecvate pentru 
recuperarea costurilor 
serviciilor legate de utilizarea 
apei.
21 Observații
măsuri de bază” (măsuri adiționale 
introduse prin Directiva-cadru privind 
apa19) și „măsuri suplimentare”.
34 
Planurile de management al bazine -
lor hidrografice din 2009 ale celor 
patru state membre erau lacunare, 
în general, din punctul de vedere al 
informațiilor cu privire la rezultatele 
așteptate în urma punerii în aplicare 
a „măsurilor de bază” și cu privire la 
eventuala necesitate a unor măsuri 
adiționale pentru a atinge un nivel bun 
în ceea ce privește starea corpurilor de 
apă.
Poluarea provenită din 
aglomerații: măsurile în plus 
față de Directiva privind tratarea 
apelor urbane reziduale nu 
abordează o serie de aspecte 
importante
35 
„Măsura de bază” vizând combaterea 
poluării provenite de la aglomerații 
constă în punerea în aplicare a Direc -
tivei privind tratarea apelor urbane 
reziduale (a se vedea tabelul 1 ).
36 
În ceea ce privește „alte măsuri de 
bază” și „măsurile suplimentare”, 
Curtea a identificat următoarele de -
ficiențe în planurile de management 
al bazinelor hidrografice din 2009 ale 
celor patru state membre:
– pentru aglomerațiile cu mai puțin 
de 2 000 l.e., planurile de manage -
ment al bazinelor hidrografice din 
Republica Cehă, Ungaria și Slovacia 
nu indicau câte dintre aceste aglo -
merații prezentau importanță pen -
tru calitatea apei și, prin urmare, ar 
avea nevoie de măsuri specifice;– situația privind calitatea apei 
corpurilor de apă poate necesita 
stabilirea unor valori-limită de emi -
sie mai stricte decât cele prevăzute 
de Directiva privind tratarea apelor 
urbane reziduale (a se vedea 
anexa III ). Examinarea gradului 
de adecvare a valorilor-limită de 
emisie, astfel cum sunt acestea 
definite în legislația națională, 
a fost menționată în cazul Ungariei 
și al României. Republica Cehă nu 
a avut în vedere o astfel de măsură 
deoarece valorile-limită de emisie 
prevăzute de legislație fuseseră 
actualizate în 2007, cu alte cuvinte, 
cu puțin timp înainte de apro -
barea planului de management 
al bazinului hidrografic. În cazul 
Ungariei, nu a fost specificată sfera 
de aplicare a măsurii respective. În 
ceea ce privește România, planul 
arăta că sunt necesare limite mai 
stricte pentru un număr limitat de 
aglomerații, dar nu este clar dacă 
acest lucru este suficient pentru 
acoperirea tuturor corpurilor de 
apă expuse unei poluări majore cu 
substanțe organice și cu nutrienți;
– chestiunea gestionării apelor plu -
viale a fost abordată doar parțial 
de către statele membre. Atât eva -
cuările directe care au loc în timpul 
precipitațiilor abundente, atunci 
când capacitatea rețelei de cana -
lizare și/sau a stației de epurare 
nu este suficientă, cât și scurgerile 
de la suprafață din aglomerațiile 
urbane20 pot duce la poluarea 
apei. Ungaria a inclus o măsură 
specifică ce constă, în principal, în 
elaborarea unui plan național de 
gestionare a apelor pluviale, iar 
România a identificat aglomerațiile 
care necesită sisteme de colectare 
a apelor pluviale. Niciunul dintre 
planuri nu includea măsuri care să 
răspundă în mod specific proble -
mei privind evacuările directe21;20 Datorită faptului că în zonele 
urbane există un număr mare 
de suprafețe impermeabile, 
apa de ploaie sau apa 
rezultată în urma topirii 
zăpezii nu se poate infiltra în 
sol și, prin urmare, se scurge 
antrenând diferite tipuri de 
poluanți.
21 În Raportul special nr. 2/2015 
(punctele 53-55), Curtea 
a remarcat, referitor la 
evacuările directe, o lipsă 
generală de informații privind 
cantitatea acestora și 
parametrii de poluare. Mai 
mult, în Republica Cehă, 
Ungaria și România, nu 
fuseseră stabilite cerințe legale 
nici în ceea ce privește 
numărul și volumul admisibil 
al evacuărilor directe, nici în 
ceea ce privește procentul de 
diluare. În Slovacia există astfel 
de cerințe și ele prevăd, de 
asemenea, dimensiunea 
necesară a camerelor de 
refulare. Totuși, nu există 
obligația de a se monitoriza 
nici volumul de apă refulată, 
nici procentul de diluare 
a acesteia.
22 Observații
– începând cu sfârșitul anilor ’90, 
prezența micropoluanților a fost 
din ce în ce mai mult recunoscută 
ca fiind o problemă în contextul 
calității apei. Micropoluanții se 
regăsesc de obicei în produse far -
maceutice, în produse de îngrijire 
personală și în aditivi alimentari. 
În ciuda importanței lor tot mai 
mari, problema micropoluanților 
nu a fost ridicată de niciunul dintre 
cele patru state membre în planu -
rile lor de management al bazine -
lor hidrografice din 2009. Printre 
măsurile care abordau această 
problemă se numără: (i) preveni -
rea/reducerea poluării la locul de 
producere a acesteia („la sursă”); și 
(ii) epurarea apelor poluate (măsuri 
aplicate „la finalul procesului”).
Poluarea cauzată de instalațiile 
industriale: lipsa unor măsuri 
bine direcționate
37 
Una dintre „măsurile de bază” privind 
combaterea poluării provenite de la 
instalațiile industriale este punerea în 
aplicare a Directivei privind emisiile 
industriale (a se vedea tabelul 1 ).
38 
În ceea ce privește „alte măsuri de 
bază” și „măsurile suplimentare”, 
Curtea a identificat următoarele de -
ficiențe în planurile de management 
al bazinelor hidrografice din 2009 ale 
celor patru state membre:
– pentru a reduce poluarea cauzată 
de substanțele periculoase, sunt 
necesare măsuri care să vizeze 
acele substanțe din cauza cărora 
corpurile de apă nu pot atinge 
o stare ecologică și o stare chimică 
bune. Cu toate acestea, niciunul 
dintre cele patru state membre nu 
a elaborat măsuri care să vizeze 
substanțe specifice;– deși toate cele patru state membre 
au inclus măsuri privind reabili -
tarea siturilor contaminate și/sau 
a siturilor de eliminare a deșeuri -
lor, numai planurile din Republica 
Cehă și Slovacia au identificat situ -
rile considerate ca prezentând un 
risc pentru calitatea apei. Cu toate 
acestea, Curtea a constatat că situ -
rile selectate nu corespundeau ne -
apărat cu cele pe care organismele 
naționale responsabile de strategia 
de decontaminare le-au considerat 
ca fiind prioritare în acest sens22.
Poluarea provenită din surse 
agricole: măsurile în plus față de 
Directiva privind nitrații sunt, în 
principal, de natură voluntară
39 
„Măsura de bază” pentru combaterea 
poluării generate de agricultură este 
punerea în aplicare a Directivei privind 
nitrații (a se vedea tabelul 1 ).
40 
În ceea ce privește „alte măsuri de 
bază” și „măsurile suplimentare”, 
planurile de management al bazinelor 
hidrografice ale celor patru state mem -
bre se refereau în principal la măsurile 
din programele de dezvoltare rurală, în 
cadrul cărora fermierii se pot angaja în 
acțiuni care merg dincolo de legislația 
obligatorie (cum ar fi norme mai stricte 
decât cele din Directiva privind nitrații 
cu privire la utilizarea îngrășămintelor). 
Aceste măsuri au însă un caracter 
voluntar și, prin urmare, pot să nu aco -
pere zonele în care nivelul de poluare 
a apelor este cel mai mare (a se vedea, 
de asemenea, punctele 145-157)23.22 În Raportul special nr. 23/2012, 
intitulat „Au reușit măsurile 
structurale ale UE să sprijine cu 
succes regenerarea siturilor 
industriale și militare 
dezafectate?”, Curtea a indicat 
o serie de obstacole care 
îngreunează stabilirea 
priorităților în ceea ce privește 
regenerarea siturilor (cum ar fi, 
lipsa unor registre complete și 
corespunzătoare care să 
includă și siturile contaminate) 
(a se vedea punctele 37-44) 
(http://eca.europa.eu ).
23 În acest context, o lucrare 
publicată de OCDE, intitulată 
Water Quality and Agriculture: 
Meeting the Policy Challenge  
(Calitatea apei și agricultura: 
o provocare pentru politica în 
domeniul apei) și publicată 
în 2012, menționează că, 
pentru a răspunde 
provocărilor privind 
gestionarea durabilă a calității 
apei în agricultură, este 
necesar un nivel ridicat de 
angajament politic.
23 Observații
41 
De asemenea, Curtea a identificat 
următoarele deficiențe în ceea ce 
privește planurile de management al 
bazinelor hidrografice din 2009 din 
cele patru state membre:
– deși fosforul provenit din surse 
difuze joacă un rol semnificativ 
în ceea ce privește poluarea cu 
nutrienți a corpurilor de apă, ni -
ciunul dintre programe nu men -
ționa elaborarea unor eventuale 
măsuri care să vizeze în mod direct 
limitarea conținutului de fosfor din 
îngrășămintele care erau aplicate 
pe sol (kg/ha)24;
– măsurile care vizează reducerea 
eroziunii – fenomen care contribu -
ie în mod semnificativ la poluarea 
cu fosfor – nu erau indicate decât 
în programele de măsuri din Repu -
blica Cehă, Ungaria și România. Cu 
toate acestea, în Ungaria, măsura 
se referă la aplicarea standardului 
GAEC relevant (a se vedea case -
ta 3 ), în timp ce, în programele 
din Republica Cehă și România, nu 
există suficiente detalii cu privire 
la modul în care măsurile relevante 
urmează să fie puse în aplicare;
– măsurile care vizează reducerea 
utilizării pesticidelor au fost menți -
onate în programele de măsuri ale 
tuturor celor patru state membre. 
Cu toate acestea, ele erau descrise 
foarte vag sau se refereau la planu -
rile de acțiune în domeniul pesti -
cidelor care urmau să fie adoptate 
și comunicate Comisiei până la 
26 noiembrie 2012, astfel cum era 
prevăzut în Directiva privind pesti -
cidele (a se vedea tabelul 2 ).Lipsesc informații relevante cu 
privire la finanțarea măsurilor
42 
Curtea a constatat că nu toate măsurile 
prezentate în planurile de manage -
ment al bazinelor hidrografice din 
2009 aveau prevăzute estimări ale 
costurilor aferente. Informațiile privind 
sursele și disponibilitatea fondurilor 
erau incomplete pentru toate cele 
patru state membre.
43 
Lipsa de informații cu privire la costuri 
și la rezultatele scontate ale măsuri -
lor (a se vedea punctul 34) împiedică 
identificarea măsurilor cu cel mai bun 
raport cost-eficacitate.
44 
Rareori se furnizează finanțare din alte 
surse în afara programelor UE. Princi -
palele surse de finanțare sunt progra -
mele cofinanțate de UE prin interme -
diul Fondului european de dezvoltare 
regională/Fondului de coeziune, 
precum și prin intermediul Fondului 
european agricol pentru dezvoltare 
rurală. Prioritățile și alocările financiare 
stabilite în aceste programe au, prin 
urmare, un impact asupra progreselor 
înregistrate în domeniul calității apei. 
Cu toate acestea, nu s-a asigurat întot -
deauna o coordonare între organisme -
le care aprobă priorități și proiecte și 
organismele care aprobă programele 
de măsuri din planurile de manage -
ment al bazinelor hidrografice (a se 
vedea, de asemenea, punctul 38).24 Îngrășămintele conțin în 
special una sau mai multe 
dintre următoarele substanțe 
active: azot, fosfați și carbonat 
de potasiu.
24 Observații
Comisia a asigurat 
o monitorizare atentă, însă 
îmbunătățiri nu se pot aduce 
decât în măsura în care 
statele membre sunt dispuse 
să ia măsurile care se impun
47 
Aprobarea planurilor de management 
al bazinelor hidrografice adoptate de 
statele membre nu intră în responsa -
bilitatea Comisiei. Cu toate acestea, în cazul în care un stat membru nu 
respectă legislația UE, Comisia are 
competența de a iniția o procedură de 
constatare a neîndeplinirii obligațiilor 
și, în cele din urmă, de a sesiza Curtea 
de Justiție a Uniunii Europene. În 2008, 
Comisia a introdus așa-numita proce -
dură „EU pilot”, care este utilizată ca 
un prim pas în vederea soluționării 
problemelor intervenite, pentru a se 
evita, în măsura posibilului, proceduri -
le formale de constatare a neîndeplini -
rii obligațiilor.Pentru un număr semnificativ 
de corpuri de apă s-a acordat 
derogare de la obligația 
respectării termenelor-limită 
2015 și 2021
45 
În urma analizei planurilor lor de 
management al bazinelor hidrografice 
din 2009, s-a constatat că toate cele 
patru state membre au prevăzut dero -
gări de la respectarea termenului-limi -
tă 2015 pentru un număr semnificativ 
de corpuri de apă (a se vedea tabe -
lul 5 ), fără să se explice însă în mod 
clar motivele pentru care s-a acordat 
prelungirea termenului respectiv.46 
Numărul de derogări acordate în 
proiectele de planuri de management 
al bazinelor hidrografice din 2015 
rămâne ridicat, cu excepția României 
și, în ceea ce privește starea chimică, 
cu excepția Slovaciei. Aceasta înseam -
nă că, pentru corpurile de apă care au 
primit derogare, nu se va putea atinge 
un nivel bun de calitate a apei decât în 
perioada 2021-2027.Tabelul 5Corpurile de apă de suprafață care beneficiază de derogare (ca % din numărul total 
al corpurilor de apă de suprafață)
Statul 
membruPlanurile de management 
al bazinelor hidrografice 
din 2009Proiectele de planuri de 
management al bazinelor 
hidrografice din  2015Planurile de management 
al bazinelor hidrografice 
din 2009Proiectele de planuri de 
management al bazinelor 
hidrografice din  2015
Starea ecologică Starea chimică
Republica Cehă 90 % 63 % 31 % 36 %
Ungaria 88 % 84 % 44 %275 %
România 36 % 14 % 6 % 2 %
Slovacia147 %11 %
1 Slovacia a prezentat un procent (37 %) care se referă atât la starea ecologică, cât și la starea chimică, luate împreună.
2 Procentul a fost calculat pe baza numărului de corpuri de apă a căror stare este cunoscută.
Sursa:  Informații furnizate de către statele membre prin intermediul WISE sau în planurile de management al bazinelor hidrografice.
25 Observații
48 
Comisia a analizat planurile de ma -
nagement al bazinelor hidrografice 
din 2009 din toate statele membre 
și a prezentat o serie de observații și 
recomandări specifice pentru fiecare 
stat membru în două rapoarte25 care 
însoțesc două comunicări ale Comisi -
ei. Comisia a organizat, de asemenea, 
în 2013 și în 2014, reuniuni bilaterale 
cu toate cele patru state membre, în 
cadrul cărora au fost abordate princi -
palele sale preocupări.
49 
În contextul aprobării acordurilor de 
parteneriat26 și a programelor opera -
ționale în domeniul mediului pentru 
perioada de programare 2014-2020, 
Comisia considera „adoptarea unui 
plan de management al bazinului 
hidrografic” drept un criteriu de 
îndeplinire a unei condiționalități 
ex ante27. În Republica Cehă, Ungaria 
și Slovacia, acest criteriu nu a fost con -
siderat ca fiind îndeplinit. Programele 
operaționale includ acțiuni care să fie 
întreprinse în consecință, dar, în cazul 
Slovaciei și al Ungariei, ele nu acoperă 
toate deficiențele identificate în cadrul 
reuniunilor bilaterale (a se vedea punc -
tul 48). Comisia consideră, în schimb, 
acțiunile detaliate în procesele-verbale 
ale acestor reuniuni bilaterale drept ac -
țiuni care trebuie întreprinse de statele 
membre. Aceste procese-verbale nu 
au însă aceeași forță contractuală ca 
programele operaționale. Numai în Re -
publica Cehă s-a făcut referire în mod 
concret, în programul operațional28, la 
solicitările formulate de Comisie în ca -
drul reuniunii bilaterale. Per ansamblu, 
această modalitate de acțiune slăbește 
efectul urmărit prin impunerea condi -
ționalității ex ante respective.50 
Proiectele de planuri de management 
al bazinelor hidrografice din 2015 
prezintă în continuare unele dintre 
deficiențele constatate de Curte și de 
Comisie în planurile din 2009 în ceea 
ce privește identificarea unor măsuri 
adecvate.
Măsurile și instrumentele 
puse în aplicare de statele 
membre în vederea 
reducerii poluării cauzate 
de apele uzate
51 
Curtea a examinat dacă măsurile și 
instrumentele care au fost puse în apli -
care în cele patru state membre sunt 
adecvate în ceea ce privește comba -
terea poluării cauzate de apele uzate 
emise de aglomerații și de instalațiile 
industriale.
Poluarea provenită din 
aglomerații: se realizează 
progrese în ceea ce privește 
epurarea apelor uzate, 
însă se mai pot aduce 
îmbunătățiri în ceea ce 
privește valorificarea 
instrumentelor disponibile
52 
O modalitate importantă de reducere 
a poluării care provine de la aglome -
rații în cele patru state membre a fost 
de a crește procentul de ape uzate 
epurate în mod corespunzător. Prin 
urmare, Curtea a examinat dacă cele 
patru state membre:
– înregistraseră progrese în ceea ce 
privește creșterea cantității de ape 
uzate care sunt epurate în mod 
corespunzător;25 SWD(2012) 379 final din 
14 noiembrie 2012: Rapoarte 
pe state membre, care 
însoțesc Raportul Comisiei 
către Parlamentul European și 
Consiliu privind 
implementarea 
Directivei-cadru privind apa 
(60/2000/CE) – Planuri de 
management al bazinelor 
hidrografice și  
SWD(2015) 50 final din 
9 martie 2015: Raport privind 
progresele înregistrate în 
punerea în aplicare 
a Directivei-cadru privind apa 
și a programelor de măsuri, 
care însoțește Comunicarea 
Comisiei către Parlamentul 
European și Consiliu, intitulată 
„Directiva-cadru privind apa și 
Directiva privind inundațiile: 
măsuri pentru atingerea unei 
«stări bune» a apelor din UE și 
de reducere a riscurilor de 
inundații”.
26 Un acord de parteneriat este 
un plan strategic negociat 
între Comisie și autoritățile 
naționale, care stabilește 
priorități în materie de 
investiții pentru fondurile 
structurale și de investiții 
europene.
27 În cazul în care 
condiționalitățile ex ante  
stabilite de regulamentele UE 
nu sunt îndeplinite, trebuie 
elaborate planuri de acțiune 
care să asigure îndeplinirea lor 
până la 31.12.2016.
28 Programul operațional a fost 
aprobat în aprilie 2015.
26 Observații
– dispuneau de un sistem de con -
trol care să asigure respectarea 
valorilor-limită de emisie stabilite 
în autorizațiile de gospodărire 
a apelor;
– utilizau taxa de poluare, care 
trebuie plătită de către stațiile de 
epurare a apelor uzate urbane, în 
scopul descurajării emisiilor de 
poluanți.
S-au făcut progrese în ceea ce 
privește cantitatea de ape uzate 
care face obiectul procesului de 
epurare
53 
Cele patru state membre trebuie să 
îndeplinească obiectivele stabilite 
în Directiva privind tratarea apelor 
urbane reziduale (a se vedea tabelul 1 ) 
în termenele29 convenite în tratatele de 
aderare.
54 
În conformitate cu articolul 5 din Di -
rectiva privind tratarea apelor urbane 
reziduale, statele membre trebuiau să 
identifice zonele sensibile, în special 
zonele cu risc de eutrofizare. Republica 
Cehă, România și Slovacia au desem -
nat întregul lor teritoriu ca fiind zonă 
sensibilă. Acesta este un aspect pozitiv 
din punctul de vedere al calității apei, 
întrucât, în aceste zone, este nevoie de 
o epurare mai riguroasă/o treaptă ter -
țiară de epurare a apelor uzate prove -
nite din aglomerațiile cu peste 10 000 
l.e., mai exact în vederea reducerii 
nutrienților din cauza cărora se produ -
ce eutrofizarea (a se vedea anexa III ). 
Pentru Ungaria, a se vedea punctul 64.55 
Pentru a putea realiza progrese în 
materie, statele membre au trebuit să 
crească ponderea populației care este 
racordată la o stație de epurare și să 
îmbunătățească procesul tehnologic 
de epurare, mai exact au trebuit să 
asigure respectarea valorilor-limită de 
emisie pentru poluarea organică (CBO5 
și CCO) printr-o treaptă secundară de 
epurare și pentru poluarea cu nutrienți 
(Ntot și Ptot) prin intermediul unei epu -
rări mai riguroase/unei trepte terțiare 
de epurare. În plus, valorile-limită de 
emisie stabilite de stația de epurare 
ar trebui să reflecte calitatea apei din 
corpul receptor al apelor uzate.
Se înregistrează progrese în ceea 
ce privește nivelul de racordare la 
rețeaua de canalizare și la stațiile de 
epurare, însă există în continuare 
decalaje în special în două state 
membre...
56 
Figura 3  prezintă progresele înre -
gistrate în ceea ce privește rata de 
racordare din totalul populației atât 
la rețele publice de canalizare, cât și 
la stații de epurare. În toate cele patru 
state membre, ratele de racordare au 
crescut între 2008  și 2012. România, 
care a aderat la UE cu trei ani mai târ -
ziu decât celelalte trei state membre, 
avea, în ansamblu, cel mai scăzut nivel 
al ratei de racordare.
57 
Diferența dintre procentul din popu -
lația totală racordată la rețele publice 
de canalizare și procentul populației 
racordate la stații de epurare a ape -
lor uzate urbane ilustrează faptul că 
nu toate apele uzate provenite de la 
populația racordată trec printr-o stație 
de epurare a apelor uzate. Această 
diferență are nivelul cel mai ridicat în 
Ungaria și cel mai scăzut în Slovacia.29 Termenele finale stabilite 
pentru punerea în aplicare 
a Directivei privind tratarea 
apelor urbane reziduale sunt 
următoarele: pentru Republica 
Cehă, 31.12.2010, pentru 
Ungaria, 31.12.2015, pentru 
România, 31.12.2018, și pentru 
Slovacia, 31.12.2015.
27 Observații
58 
Populația totală care nu este racordată 
încă la o rețea publică de canalizare 
poate fi clasificată astfel:
– aglomerații cu o populație egală cu 
sau de peste 2 000 l.e. pentru care 
nu există încă un sistem de colec -
tare a apelor uzate. Acesta este 
cazul României, unde, la sfârșitul 
anului 2012, 39,8 %30 din încărcare 
nu era încă colectată. România are 
ca termen anul 2018 pentru înde -
plinirea obligațiilor sale stabilite în 
temeiul Directivei privind tratarea 
apelor urbane reziduale;– aglomerații cu o populație egală 
cu sau de peste 2 000 l.e. a căror 
încărcare este colectată de siste -
me individuale (cum ar fi fosele 
septice)31. Încărcarea colectată de 
sisteme individuale era următoarea 
pentru fiecare dintre cele patru 
state membre: Republica Cehă, 
7 %, Ungaria, 14 %, România, 1 %, 
Slovacia, 13 %;
– aglomerații cu o populație sub 
2 000 l.e. pentru care nu există 
niciun sistem de colectare.30 Încărcarea reprezintă 
încărcarea cu substanțe 
organice biodegradabile, 
exprimată în l.e., a unei 
aglomerații. Un l.e. 
corespunde încărcării cu 
poluanți a apelor uzate 
generate de un locuitor și 
reprezintă încărcarea organică 
biodegradabilă având un 
consum biochimic de oxigen 
la cinci zile de 60 g de oxigen 
pe zi.
31 A se vedea punctele 21 și 22 
din Raportul special nr. 2/2015.Figura 3Procentul din populația totală racordată la rețele publice de canalizare și procentul 
populației racordate la stații de epurare a apelor uzate urbane: progresele realizate 
în perioada 2008-2012
Sursa:  Pentru procentul populației racordate la rețele publice de canalizare, institutele de statistică din Republica Cehă, Ungaria și Slovacia și 
raportul României privind punerea în aplicare a Directivei privind tratarea apelor urbane reziduale din 30 iunie 2013 pentru datele privind anul 
2008 și Institutul de Statistică pentru datele privind anul 2012.  
Pentru procentul populației racordate la stații de epurare a apelor uzate urbane: institutele de statistică din Republica Cehă, România și Slovacia 
și Eurostat (datele pentru 2011) pentru Ungaria.Republica Cehă100
9083 %
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
078 %85 %
73 %
44 %
41 %62 %
61 %
Ungaria România Slovacia
Procentul populaţiei racordate la reţele publice de canalizare
Procentul populaţiei racordate la staţii de epurare a apelor uzate urbane
28 Observații
59 
În ceea ce privește sistemele individu -
ale, Directiva privind tratarea apelor 
urbane reziduale prevede ca acestea 
să ofere un nivel similar de protecție 
a mediului cu cel asigurat pentru apele 
uzate urbane care sunt evacuate în 
sisteme de colectare. Curtea concluzio -
nează că, pe baza informațiilor furni -
zate Comisiei de către statele membre, 
nu se poate stabili dacă aceste sisteme 
sunt conforme cu prevederile directi -
vei. În plus, planurile de management 
al bazinelor hidrografice din 2009 nu 
oferă informații cu privire la acest as -
pect. În a doua jumătate a anului 2014, 
Comisia a solicitat statelor membre să 
furnizeze explicații cu privire la modul 
în care se asigură respectarea acestor 
prevederi.60 
În ceea ce privește aglomerațiile cu 
o populație sub 2 000 l.e., directiva 
prevede că, în cazul în care există siste -
me de colectare, trebuie să se asigure 
o epurare corespunzătoare în cazul 
în care evacuarea se efectuează în 
ape dulci și estuare. Cu toate acestea, 
planurile de management al bazinelor 
hidrografice din 2009 din Republica 
Cehă și Ungaria nu furnizau nicio infor -
mație cu privire la numărul aglomera -
țiilor în care existau sisteme de colec -
tare, dar nu existau stații de epurare 
a apelor uzate urbane. În plus față de 
cerințele din Directiva privind tratarea 
apelor urbane reziduale, statele mem -
bre, în conformitate cu Directiva-cadru 
privind apa, trebuie să stabilească mă -
suri pentru acele aglomerații în cazul 
cărora evacuarea apelor uzate are un 
impact negativ asupra calității apei. Cu 
toate acestea, măsurile prevăzute în 
planurile de management al bazinelor 
hidrografice din 2009 sunt descrise în 
termeni vagi (a se vedea punctul 36).
Fotografia 1 – Stație de epurare a apelor uzate (Ungaria)
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.
29 Observații
... și s-au înregistrat progrese 
semnificative în ceea ce privește 
treapta secundară și cea terțiară de 
epurare a apelor uzate în trei state 
membre, deși toate aceste state se 
află în întârziere față de termenul 
prevăzut
61 
Progresele înregistrate în introducerea 
treptei secundare de epurare a apelor 
uzate urbane provenite din aglome -
rațiile cu o populație egală cu sau de 
peste 2 000 l.e. în perioada cuprinsă 
între 2007/2008 și 2011/201232 au fost 
semnificative (a se vedea figura 4 ). 
La sfârșitul anului 2012, în trei dintre 
cele patru state membre, peste 90 % 
din apele uzate urbane provenite din 
aglomerații respectau valorile-limită 
de emisie impuse de directivă pentru 
CBO5 și CCO.62 
Procentajul mai scăzut pentru România 
în ceea ce privește treapta secundară 
de epurare (39 %) este, parțial, conse -
cința faptului că aceasta a aderat la UE 
cu trei ani mai târziu decât celelalte 
trei state membre. În 2012, România se 
afla, de asemenea, în întârziere față de 
calendarul stabilit pentru respectarea 
termenului intermediar prevăzut de 
Directiva privind tratarea apelor urba -
ne reziduale pentru treapta secundară 
de epurare (până în 2010, 51 % din 
încărcare trebuia să facă obiectul unei 
epurări corespunzătoare).32 Datele furnizate Comisiei de 
către statele membre în 2010 
cu privire la perioada 
2007/2008 și la mijlocul anului 
2014 cu privire la 
perioada 2011/2012.Figura 4Progresele înregistrate în perioada cuprinsă între 2007/2008  și 2011/20121 în ceea 
ce privește treapta secundară de epurare a apelor uzate urbane provenite din 
aglomerațiile ≥ 2 000 l.e. (ca procent din încărcarea totală corespunzând acestor 
aglomerații, excluzând încărcarea care este preluată de sisteme individuale)
1  Datele pentru Ungaria se referă la anii 2007 și 2011, cele pentru România la 2007 și 2012, iar cele pentru Republica Cehă și Slovacia la 
2008  și 2012.
2 Datele pentru Republica Cehă se referă la întregul teritoriu al acestei țări, așadar nu doar la partea aferentă bazinului hidrografic al Dunării.
Sursa:  Analiza realizată de Curtea de Conturi Europeană cu privire la datele furnizate Comisiei de către statele membre.Republica Cehă2Ungaria România Slovacia2007/2008
2011/2012
26 %56 %
13 %44 %99 %92 % 97 %
39 %
30 Observații
63 
Progresele în materie de epurare terți -
ară a apelor uzate urbane din perioada 
cuprinsă între 2007/2008 și 2011/2012 
au fost, de asemenea, semnificative. 
Figura 5  prezintă situația încărcării 
generate de toate aglomerațiile cu 
peste 10 000 l.e., indicând procentul 
din încărcarea totală (cu excepția încăr -
cării preluate de sisteme individuale) 
care respectă valorile-limită de emisie 
pentru Ntot și Ptot prevăzute de Direc -
tiva privind tratarea apelor urbane 
reziduale.64 
Ungaria nu a declarat întregul său teri -
toriu ca fiind zonă sensibilă, dar aplică 
articolul 5 alineatul (4) din Directiva 
privind tratarea apelor urbane rezidua -
le. Aceasta înseamnă că diferitele stații 
de epurare a apelor uzate nu au obli -
gația de a respecta la nivel individual 
valorile-limită pentru Ntot și Ptot dacă se 
poate dovedi că procentul minim de 
reducere a încărcării globale care intră 
în totalitatea stațiilor (cu o capacitate 
egală cu sau de peste 2 000 l.e.) este 
de cel puțin 75 % atât pentru Ntot, cât și 
pentru Ptot. Deși, în Ungaria, procentul 
de ape uzate care face obiectul epu -
rării era semnificativ mai mic decât în 
Republica Cehă și în Slovacia33, această 
țară se apropia de respectarea procen -
tului de 75 % care trebuia atins până la 
sfârșitul anului 201234.33 Conform datelor din 2012 
furnizate Comisiei de către 
statele membre, încărcarea 
generată de aglomerațiile cu 
o populație egală cu sau de 
peste 2 000 l.e. care respecta 
valorile-limită impuse de 
directivă se prezintă astfel: 
(i) pentru Ntot: Republica Cehă: 
83 %, Ungaria: 33 %, Slovacia: 
60 %; și (ii) pentru Ptot: Repu-  
blica Cehă: 77 %, Ungaria: 
39 %, Slovacia: 86 %.
34 Potrivit informațiilor furnizate 
de autoritățile maghiare 
Comisiei, procentul de 
reducere a încărcării care intra 
în stațiile de epurare era de 
73,1 % pentru Ntot și de 74,4 % 
pentru Ptot.Figura 5Progresele înregistrate în perioada cuprinsă între 2007/2008  și 2011/20121 în 
ceea ce privește treapta terțiară de epurare a apelor uzate urbane provenite din 
aglomerațiile cu peste 10 000 l.e. (ca procent din încărcarea totală corespunzând 
acestor aglomerații, excluzând încărcarea care este preluată de sisteme individuale)
1 A se vedea nota 1 de la figura 4  în ceea ce privește datele de referință.
2  Pentru Republica Cehă, stația de epurare din Praga, care tratează 15 % din încărcarea totală corespunzând aglomerațiilor cu o populație egală 
cu sau de peste 2 000 l.e., nu era în conformitate cu cerințele directivei în 2012. Se preconizează că apele uzate din Praga vor face obiectul 
unei epurări corespunzătoare până în 2018.
3  Pentru Slovacia, nu erau disponibile date separate pentru Ntot și Ptot. Datele utilizate corespund încărcării pentru care sunt respectate valori -
le-limită de emisie fie ale unuia, fie ale ambilor parametri.
Sursa:  Analiza realizată de Curtea de Conturi Europeană cu privire la datele furnizate Comisiei de către statele membre.Republica
Cehă2Ungaria România Slovacia3Republica
CehăUngaria România Slovacia31 %78 %
32 %
10 %20 %
3 %20 %32 %67 %NtotPtot
96 %
34 %96 %
2007/2008
2011/2012A se vedea punctul 64
A se vedea punctul 64
31 Observații
65 
În ciuda progreselor realizate în princi -
pal datorită resurselor financiare aloca -
te din Fondul european de dezvoltare 
regională și din Fondul de coeziune35, 
Curtea observă că toate cele patru 
state membre sunt în întârziere în ceea 
ce privește respectarea termenelor-li -
mită intermediare și/sau finale stabilite 
pentru punerea în aplicare a directi -
vei36. De asemenea, Curtea remarcă 
faptul că sustenabilitatea financiară37 
a infrastructurilor nou construite sau 
reabilitate nu poate fi garantată, ceea 
ce reprezintă un risc pentru calitatea 
apei pe termen lung.
În 25 % din cazurile examinate de 
Curte, valorile-limită de emisie sunt 
mai stricte decât valorile-limită 
stabilite de directivă
66 
În funcție de calitatea apei unui corp 
de apă, se pot stabili limite mai stricte 
decât cele impuse de Directiva privind 
tratarea apelor urbane reziduale care 
să fie respectate de diferitele stații de 
epurare a apelor uzate urbane. Dintr-un 
eșantion de 28 de stații de epurare a 
apelor uzate urbane examinat de Curte, 
un număr de șapte stații (25 %) aveau 
specificate în autorizațiile lor de gospo -
dărire a apelor valori-limită mai stricte 
decât cele impuse de legislația națio -
nală38, și anume: trei cazuri dintre cele 
patru stații examinate pentru Republica 
Cehă39 (toate cazurile vizau concentrații -
le nutrienților) și patru cazuri dintre cele 
șapte stații examinate pentru Ungaria 
(două dintre cele patru cazuri priveau 
cantitatea totală de fosfor).
67 
Pe de altă parte, în Ungaria, trei dintre 
cele șapte stații examinate aveau capa -
citatea tehnică de a elimina nutrienți 
(Ntot și Ptot) și, astfel, de a îmbunătăți 
calitatea efluentului, dar nu erau obligate să procedeze astfel în baza 
autorizației de gospodărire a apelor.
68 
Conform datelor furnizate de statele 
membre Comisiei, aproximativ 20 %40 
din apele uzate epurate care prove -
neau din aglomerațiile cu o populație 
cuprinsă între 2 000 și 10 000 l.e. au 
respectat în 2012 limitele prevăzute de 
directivă pentru cantitatea totală de 
azot și pentru cantitatea totală de fos -
for. Aceasta nu este o cerință a direc -
tivei, dar are un impact pozitiv asupra 
calității apei.
69 
Dispozițiile legale naționale din cele 
patru state membre nu stabilesc 
nicio valoare-limită de emisie pentru 
micropoluanți. Pentru ca astfel de 
substanțe să poată fi eliminate, ar fi 
nevoie de o îmbunătățire majoră a pro -
ceselor actuale de epurare (a se vedea 
punctul 36).
70 
Cu ocazia modificării, în 2013, a Di -
rectivei-cadru privind apa 41 de către 
Parlamentul European și de către 
Consiliu, s-au luat inițiative în acest 
sens la nivelul UE, solicitând Comisiei, 
printre altele, să elaboreze, până în 
septembrie 2015, o abordare strategică 
cu privire la poluarea apei cu substan -
țe farmaceutice și să propună, până 
în septembrie 2017, măsuri care să fie 
luate la nivelul UE și/sau al statelor 
membre în vederea punerii în apli -
care a acestei abordări. Tot în cadrul 
acestei modificări, a fost introdus și 
conceptul de listă de supraveghere 
a substanțelor pentru care urmează să 
se colecteze date de monitorizare la 
nivelul Uniunii. Prima listă de suprave -
ghere a zece substanțe a fost stabilită 
în martie 2015 și cuprinde pesticide și 
substanțe farmaceutice.35 Până la data de 31.12.2014, 
contribuția pe care UE 
o alocase pentru apele uzate 
în bugetul programelor 
operaționale din cele patru 
state membre vizitate a fost de 
5,07 miliarde de euro.
36 A se vedea punctele 24-26 din 
Raportul special nr. 2/2015.
37 A se vedea punctele 89-105 
din Raportul special nr. 2/2015.
38 În cazul anumitor parametri, 
legislația națională din fiecare 
dintre cele patru state 
membre impune limite mai 
stricte decât cele prevăzute în 
Directiva privind tratarea 
apelor urbane reziduale.
39 În 2011, legislația cehă 
a introdus o serie de 
valori-limită de emisie care 
rezultă din aplicarea celor mai 
bune tehnici disponibile. 
Acestea sunt limitele pe care 
autoritățile care eliberează 
autorizațiile de gospodărire 
a apelor trebuie să le ia în 
considerare atunci când 
doresc să impună limite mai 
stricte decât cele standard 
stabilite prin lege. În practică, 
acest lucru înseamnă că aceste 
limite au devenit limitele 
maxime pe care autoritățile le 
pot impune. Cele mai multe 
dintre valorile-limită de emisie 
ale celor patru stații de 
epurare examinate care erau 
mai stricte decât dispozițiile 
directivei și standardele 
stabilite de legislația națională 
corespund acestor limite 
maxime.
40 În Republica Cehă, încărcarea 
care respectă limitele pentru 
cantitatea totală de fosfor este 
chiar mai mare, și anume 97 %.
41 Directiva 2013/39/UE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 12 august 
2013 de modificare a 
Directivelor 2000/60/CE și 
2008/105/CE în ceea ce 
privește substanțele prioritare 
din domeniul politicii apei 
(JO L 226, 24.8.2013, p. 1).
32 Observații
Efectul disuasiv al sistemului de 
inspecție este limitat
71 
Valorile-limită de emisie stabilite în 
mod corespunzător vor avea un impact 
asupra calității apei numai dacă ele 
sunt respectate. Prin urmare, este im -
portant să existe un sistem de inspec -
ție eficace42 prin care să se asigure că 
valorile-limită specificate în autorizați -
ile de gospodărire a apelor ale stațiilor 
de epurare a apelor uzate urbane sunt 
respectate.
72 
Respectarea valorilor-limită este asigu -
rată prin două tipuri de controale:
– controalele efectuate de opera -
torii stațiilor de epurare pe baza 
unor probe de apă prelevate de 
ei înșiși (denumite în continuare 
„automonitorizare”);
– controalele efectuate de organis -
me publice de inspecție43.
73 
În ceea ce privește automonitorizarea, 
Curtea concluzionează că, dintr-un 
eșantion de 28 de stații de epurare 
a apelor uzate urbane examinate, 
pentru toate stațiile, cu o singură 
excepție, s-au respectat cerințele Di -
rectivei privind tratarea apelor urbane 
reziduale în ceea ce privește numărul 
controalelor efectuate. În plus, în 2012, 
dintre cele 28 de stații, 25 au respectat, 
în egală măsură, limitele indicate în 
autorizațiile lor44.74 
În ceea ce privește controalele efectua -
te de organismele publice de inspecție, 
nu exista nicio reglementare cu privire 
la frecvența acestora în niciunul dintre 
cele patru state membre45. Astfel, frec -
vența realizării controalelor este la dis -
creția autorității în cauză, ținându-se 
seama de constrângerile în materie de 
resurse. Frecvența efectivă obținută 
variază de la un stat membru la altul 
(a se vedea tabelul 6 ). Dintre statele 
membre care au transmis date Curții, 
în Slovacia s-au efectuat controale cu 
frecvența cea mai redusă. Nu s-au pri -
mit date privind frecvența controalelor 
din partea Ungariei. În Slovacia, orga -
nismul de inspecție prelevă rar propri -
ile probe din efluent, bazându-se în 
schimb pe automonitorizarea realizată 
de operatorii stațiilor de epurare, în 
cazul cărora analizele sunt efectuate 
de laboratoare acreditate.
75 
În cazul în care se depășesc valorile-li -
mită de emisie și acest lucru este de -
tectat de către organismele publice de 
inspecție, se aplică amenzi46 conform 
dispozițiilor legale naționale din toate 
cele patru state membre.
76 
În Ungaria și în România, amenzile 
se aplică pentru fiecare substanță 
poluantă a cărei valoare-limită a fost 
depășită. Cuantumul amenzii per kg 
de poluare peste limita admisă variază 
de la o substanță poluantă la alta47. În 
România, se evaluează, de asemenea, 
gravitatea infracțiunii, astfel încât 
organismul de inspecție poate opta 
pentru emiterea unui avertisment în 
locul aplicării unei amenzi. Statisticile 
privind rezultatele inspecțiilor efectua -
te în 2012 în România arată că numărul 
avertismentelor emise este de cinci 
ori mai mare decât numărul amenzilor 
impuse.42 La nivelul UE, există 
Recomandarea 2001/331/CE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 4 aprilie 2001 
de stabilire a unor criterii 
minime pentru inspecțiile de 
mediu în statele membre (JO 
L 118, 27.4.2001, p. 41). Aceasta 
oferă orientări pentru 
organizarea (stabilirea 
planurilor de inspecție) și 
efectuarea controalelor (vizitele 
la fața locului și raportarea).
43 Aceste organisme sunt 
următoarele: în Republica Cehă: 
Inspectoratul național pentru 
protecția mediului (CZIP); în 
Ungaria: Direcția generală 
națională pentru gestionarea 
dezastrelor din cadrul 
Ministerului de Interne 
(începând din aprilie 2014); în 
România: Administrația 
Națională „Apele Române” 
(ANAR); în Slovacia: 
Inspectoratul național pentru 
protecția mediului (SZIP). La 
nivelul stațiilor de epurare 
a apelor uzate, se mai pot 
efectua controale și de către 
alte organisme, cum ar fi 
autoritățile care eliberează 
autorizațiile de gospodărire 
a apelor. Aceste controale nu 
au făcut obiectul evaluării 
Curții.
44 A se vedea punctele 48 și 50 din 
Raportul special nr. 2/2015.
45 În concluziile Consiliului din 
11 iunie 2012 se făcea apel la 
consolidarea măsurilor de 
control, iar într-un aviz al 
Comitetului Regiunilor se 
sublinia faptul că un cadru 
stabilit la nivelul UE privind 
inspecțiile naționale poate 
garanta condiții echitabile de 
concurență și de coerență în 
acțiuni în justiție. Avizul 
evidenția, de asemenea, 
importanța faptului de a defini 
foarte bine rolul Comisiei în 
materie de inspecții.
46 Sancțiunile aplicate în temeiul 
dreptului penal (cum ar fi 
pedeapsa cu închisoarea) nu 
sunt abordate în prezentul 
raport.
47 De exemplu, în Ungaria, suma 
amenzii per kg de poluare 
(convertită din forinți la cursul 
de schimb din data de 
31.12.2014: 315,54) este de 
1,11 euro pentru Ntot și de 
7,29 euro pentru Ptot. În 
România, suma amenzii per kg 
de poluare (convertită din RON 
la cursul de schimb din data de 
31.12.2014: 4,4828) este de 
1,71 euro pentru Ntot și 
pentru Ptot.
33 Observații
77 
În Republica Cehă și în Slovacia, amen -
da nu depinde de substanța poluantă 
în cauză sau de cantitatea de poluare 
care depășește limita admisă. Suma 
amenzii este stabilită, în schimb, în 
funcție de gravitatea neconformității 
cu condițiile prevăzute în autorizație, 
astfel cum este aceasta evaluată de 
către organismul public de inspecție 
(plafonată la o sumă maximă48 stabilită 
prin dispozițiile legale naționale).
78 
Niciunul dintre planurile de mana -
gement al bazinelor hidrografice nu 
includea vreo măsură care să vizeze 
evaluarea eficacității și a efectului disu -
asiv ale sistemului de inspecție.Taxa de poluare a apei nu 
a fost utilizată decât parțial 
ca instrument de descurajare 
a emisiilor de poluanți
79 
Cadrul juridic din toate cele patru state 
membre prevede aplicarea unei taxe 
de poluare a apei, care trebuie achitată 
de către cei care deversează ape polu -
ate. Aceasta se bazează pe cantitatea 
și/sau concentrația (mg/l) poluanților 
conținuți în apa deversată. O astfel de 
taxă este în conformitate cu principiul 
„poluatorul plătește”49, conform căruia 
poluatorul trebuie să suporte costurile 
de reducere a poluării pe care a ca -
uzat-o. Taxa de poluare a apei poate fi 
utilizată în trei scopuri: (i) pentru a mo -
biliza resurse financiare; (ii) pentru 
a stimula respectarea valorilor-limită 
de emisie stabilite în cadrul autorizați -
ilor celor care deversează ape poluate; 
și/sau (iii) pentru a acționa ca stimulent 
în vederea reducerii și mai mult a po -
luării prin respectarea unor limite mai 
stricte decât cele stabilite deja.48 În Republica Cehă, amenda 
pentru nerespectarea 
condițiilor prevăzute în 
autorizație poate fi de până la 
180 278 de euro (convertită 
din coroane cehe la cursul de 
schimb din data de 31.12.2014: 
27,735). În Slovacia, amenda 
pentru nerespectarea 
condițiilor prevăzute în 
autorizație poate varia de la 
1 000 de euro la de trei ori 
valoarea anuală a taxei de 
poluare a apei sau 1 euro per 
m³ de apă deversată pe 
o perioadă maximă de un an.
49 Articolul 191 alineatul (2) din 
Tratatul privind funcționarea 
Uniunii Europene (versiunea 
consolidată).Tabelul 6Controalele efectuate de organisme publice de inspecție
Statul membru Frecvența efectivă a controalelor la stațiile de epurare a apelor uzate urbane
Republica CehăStațiile cu o capacitate de peste 10 000 l.e.: o dată pe an.
Stațiile cu o capacitate cuprinsă între 2 000 l.e. și 10 000 l.e.: o dată la trei ani.
Alte stații: o dată la cinci ani.
UngariaNu s-au primit informații.
Pe baza frecvenței observate pentru un eșantion de șapte stații de epurare a apelor uzate, Curtea concluzionează 
că stațiile nu sunt neapărat inspectate în fiecare an.
România În 2013, toate stațiile cu o capacitate de ≥ 2 000 l.e. au făcut obiectul controalelor.
SlovaciaStațiile cu o capacitate de peste 10 000 l.e.: mai puțin de 10 % din aceste stații au făcut obiectul controalelor 
în 2013.
Ansamblul stațiilor: mai puțin de 12 % au făcut obiectul controalelor în 2013.
Sursa:  Analiza realizată de Curtea de Conturi Europeană cu privire la legislația națională și la datele primite din partea organismelor de inspecție.
34 Observații
80 
Taxa care trebuie plătită pentru dever -
sarea de ape uzate în corpuri de apă de 
suprafață este limitată la un număr de 
poluanți (a se vedea anexa IV ). În ceea 
ce privește poluarea organică, în trei 
dintre cele patru state membre nu se 
aplică nicio taxă pentru CBO5. În ceea 
ce privește poluarea cu nutrienți, în 
Republica Cehă și în Ungaria nu există 
nicio taxă stabilită pentru cantitatea 
totală de azot, ci doar pentru Nanorg 
(care este un element al acesteia). Taxa 
exprimată în euro/tonă de poluant 
variază în mod semnificativ între cele 
patru state membre.
81 
În general, toate stațiile de epurare 
a apelor uzate urbane sunt obligate la 
plata unei taxe de poluare a apei, cu 
excepția entităților de dimensiuni mici 
care deversează ape uzate50 în Slovacia 
(cantitatea de apă deversată este mai 
mică de 10 000 m³/an sau de 1 000 m³/
lună). Cu toate acestea,
– în Republica Cehă51 și în Slovacia 
nu se aplică nicio taxă de poluare 
pentru diversele substanțe poluan -
te dacă acestea nu depășesc anu -
mite praguri52 stabilite prin lege;
– în România nu se percepe nicio 
taxă per substanță poluantă dacă 
efluentul deversat este mai puțin 
poluat decât corpul de apă de 
suprafață receptor53. Aceasta îi va 
favoriza, de exemplu, pe cei care 
deversează ape uzate în corpuri de 
apă cu un grad ridicat de poluare.
82 
Planurile de management al bazinelor 
hidrografice din 200954 nu includeau 
nicio măsură care să vizeze evaluarea 
caracterului adecvat al cuantumului 
taxei de poluare55.Poluarea generată de 
instalațiile industriale: 
dificultăți în ceea ce privește 
stabilirea valorilor-limită 
de emisie și deficiențe în 
ceea ce privește asigurarea 
respectării lor
83 
Statele membre au la dispoziție două 
mijloace importante pentru a influența 
emisiile de substanțe poluante prove -
nite de la instalațiile industriale, și anu -
me: valorile-limită pe care le impun în 
autorizațiile de gospodărire a apelor56 
eliberate acestor instalații industriale și 
taxa de poluare a apei.
84 
Instalațiile industriale pot evacua ape 
uzate fie direct în cursurile de apă, fie 
indirect, prin intermediul rețelei pu -
blice de canalizare, pentru a fi ulterior 
epurate de o stație de epurare a apelor 
uzate urbane.
85 
În conformitate cu Directiva privind 
emisiile industriale (a se vedea ta-
belul 1 ), instalațiile industriale care 
desfășoară anumite activități57 trebuie 
să dețină o autorizație de exploatare 
a instalației respective. Autorizația tre -
buie să includă valori-limită de emisie 
pentru substanțele poluante, precum 
și cerințe referitoare la monitorizarea 
emisiilor. Aceste valori-limită nu trebu -
ie să depășească nivelurile de emisie 
care pot fi obținute cu „cele mai bune 
tehnici disponibile”, astfel cum au fost 
acestea adoptate de Comisie, asistată 
de un comitet de experți. Până în no -
iembrie 2015, șapte astfel de „concluzii 
BAT” ( best available techniques  – cele 
mai bune tehnici disponibile) fusese -
ră adoptate. În principiu, stațiile de 
epurare a apelor uzate urbane nu se 
încadrează în domeniul de aplicare al 
acestei directive.50 În practică, acest lucru înseamnă 
că numai aproximativ 30 % din 
entitățile care deversează ape 
uzate în Slovacia sunt supuse 
obligației de a achita această 
taxă.
51 În Republica Cehă, se impune 
achitarea unei taxe și în cazul în 
care volumul de apă uzată 
evacuat depășește 100 000 m³/
an, această taxă fiind indepen -
dentă de gradul de poluare 
a apelor uzate.
52 Pragurile se referă la: (i) volumul 
de poluare (în kg/an); și la 
(ii) concentrația de poluanți 
conținuți în apa deversată (în 
mg/l). Pragurile sunt stabilite de 
așa natură încât, în Republica 
Cehă, stațiile cu o capacitate de 
peste 10 000 l.e. nu riscă să 
plătească nicio taxă pentru 
cantitatea totală de fosfor și 
pentru Nanorg, iar,în Slovacia, 
stațiile cu o capacitate egală cu 
sau de peste 2 000 l.e. nu riscă să 
plătească nicio taxă pentru 
totalul materiilor solide în 
suspensie (TMS) și stațiile cu 
o capacitate de peste 10 000 l.e. 
nu riscă să plătească nicio taxă 
pentru cantitatea totală de azot și 
pentru cantitatea totală de fosfor.
53 Se percepe întotdeauna o taxă de 
poluare în cazul deversării în 
apele subterane.
54 În cazul Republicii Cehe, planul 
de management al bazinului 
hidrografic recomanda evaluarea 
eficacității sistemului de tarifare.
55 Un studiu al Serviciului de 
Cercetare al Parlamentului 
European, intitulat Water 
legislation, Cost of Non-Europe 
Report  (Legislația în domeniul 
apei, Raport privind costul 
non-Europei), remarcă faptul că 
obstacolele în calea unei utilizări 
suficiente a instrumentelor 
economice sunt cauzate de lipsa 
cunoștințelor adecvate cu privire 
la însăși utilizarea unor astfel de 
instrumente. Documentul 
PE 536.369, publicat în mai 2015.
56 În același studiu al Serviciului de 
Cercetare al Parlamentului 
European, se precizează că, 
pentru a îmbunătăți controlul 
asupra produselor chimice 
industriale conținute în ape, ar 
trebui introduse controalele 
prevăzute de Directiva-cadru 
privind apa pentru verificarea 
respectării valorilor-limită de 
emisie. Documentul PE 536.369, 
publicat în mai 2015.
57 Directiva reglementează, printre 
altele, industriile producătoare 
de energie, producția și 
prelucrarea metalelor, industria 
35 Observații
86 
Curtea a examinat dacă, în cele patru 
state membre vizitate:
– exista vreo procedură pentru stabi -
lirea valorilor-limită de emisie;
– era instituit un sistem de inspecții 
prin care să se asigure respectarea 
valorilor-limită;
– taxa de poluare care trebuie plătită 
de către instalațiile industriale era 
utilizată ca instrument de descura -
jare a emisiilor de poluanți.
Autoritățile care stabilesc 
valorile-limită de emisie 
sunt adesea dependente de 
informațiile furnizate chiar de 
către entitățile care efectuează 
deversările
87 
În cazul evacuării directe a apelor uza -
te, este necesară o autorizație de gos -
podărire a apelor în toate cele patru 
state membre. Autorizația este valabilă 
pentru o perioadă de patru până la 
zece ani, în funcție de statul membru. 
În toate cele patru state membre, 
cadrul legal prevede că autoritățile 
competente pot revoca sau modifica 
autorizația în orice moment, în cazul în 
care acest lucru este necesar din mo -
tive legate de calitatea apei corpurilor 
de apă receptoare.
88 
Pentru evacuările directe, legislația 
națională din cele patru state membre 
stabilește valori-limită pentru o serie 
de substanțe adesea specificate pe tip 
de industrie. Autoritățile care elibe -
rează autorizații pot, de asemenea, 
să stabilească valori-limită pentru 
substanțele care nu sunt incluse în 
dispozițiile legale.89 
Cu toate acestea, având în vedere 
complexitatea anumitor procese și 
evoluția tehnologică continuă, autori -
tatea emitentă depinde de informațiile 
furnizate de înseși instalațiile industri -
ale respective, atât în ceea ce privește 
tipul poluanților, cât și în ceea ce pri -
vește valorile-limită de emisie care se 
pot respecta în mod rezonabil. Aceasta 
lasă o anumită marjă de influență din 
partea instalațiilor industriale, în spe -
cial din partea acelora pentru care nu 
au fost adoptate cele mai bune tehnici 
disponibile.
90 
În timp ce instalațiile industriale care 
deversează direct în corpurile de apă 
au, în general, valori-limită prevăzute 
pentru substanțele chimice în autoriza -
țiile lor de gospodărire a apelor, stațiile 
de epurare a apelor uzate urbane, deși 
deseori preiau ape uzate provenite 
de la instalații industriale, nu au decât 
rareori astfel de limite impuse. S-a 
constatat impunerea de limite pentru 
un număr mai mare de substanțe decât 
cel prevăzut în Directiva privind trata -
rea apelor urbane reziduale în prin -
cipal în autorizațiile de gospodărire 
a apelor ale celor 12 stații de epurare 
examinate pentru România (a se vedea 
anexa III ).
91 
În cazul evacuărilor indirecte de ape 
uzate, valorile-limită care trebuie res -
pectate de instalațiile industriale sunt 
stabilite în contractul58 încheiat între 
operatorul unei rețele de canalizare/
stații de epurare și instalația industrială 
în cauză. Pentru acele substanțe pen -
tru care legislația națională prevede 
doar valori-limită orientative (în Repu -
blica Cehă și în Slovacia) sau nu pre -
vede nicio valoare-limită (a se vedea 
exemplele din anexa V ), valorile-limită 
de emisie convenite depind de puterea 
de negociere a părților implicate.mineralelor, industria chimică și 
gestionarea deșeurilor.
58 Acolo unde o instalație 
industrială care intră sub 
incidența Directivei privind 
emisiile industriale deversează 
ape uzate într-un sistem public 
de canalizare, valorile-limită de 
emisie ar trebui stabilite în 
conformitate cu autorizația de 
gospodărire a apelor eliberată 
în temeiul acestei directive.
36 Observații
92 
Ungaria și Slovacia au inclus revizuirea 
autorizațiilor existente sau a procedurii 
de eliberare a autorizației printre mă -
surile din planurile lor de management 
al bazinelor hidrografice. În Republica 
Cehă, una dintre măsuri făcea refe -
rire pur și simplu la utilizarea celor 
mai bune tehnici disponibile. În cazul 
Ungariei, sfera de aplicare a măsurii 
nu era indicată. În plus, nu există nicio 
bază de date în Ungaria care să conțină 
autorizațiile de gospodărire a apelor 
eliberate întreprinderilor industriale 
care nu intră sub incidența Directivei 
privind emisiile industriale, limitând 
astfel orice exercițiu de evaluare 
cuprinzătoare. În Slovacia, Curtea 
a identificat deficiențe în ceea ce 
privește revizuirea autorizațiilor a două 
instalații examinate.
Deficiențe ale sistemului de 
inspecție
93 
Respectarea valorilor-limită de emisie 
este asigurată prin două modalități: 
automonitorizarea realizată de înseși 
entitățile care deversează ape uzate 
și controalele efectuate de organisme 
publice de inspecție.
94 
În cele patru state membre vizitate, 
instalațiile industriale care deversează 
ape uzate direct în apele de suprafață 
sunt obligate prin lege să efectue -
ze o automonitorizare cu privire la 
efluent59. Frecvența acestei automo -
nitorizări este, în general, indicată în 
autorizația de gospodărire a apelor. În 
Ungaria, România și Slovacia, legislația 
națională prevede un număr minim de 
controale anuale.95 
În ceea ce privește controalele efec -
tuate de către organisme publice de 
inspecție, nu există nicio dispoziție 
legală care să prevadă frecvența 
acestora în niciunul dintre cele patru 
state membre, cu excepția controalelor 
pentru instalațiile industriale care intră 
sub incidența Directivei privind emisii -
le industriale. Pentru aceste controale, 
directiva prevede o frecvență minimă. 
Conform statisticilor furnizate de state -
le membre pentru perioada 2012-2013, 
Curtea concluzionează că:
– gradul de acoperire a instalațiilor 
care intră sub incidența acestei 
directive era conform cu cerințele;
– în ceea ce privește evacuările 
directe realizate de instalațiile care 
nu intră sub incidența domeniului 
de aplicare al Directivei privind 
emisiile industriale, situația referi -
toare la frecvența efectivă a in -
specțiilor publice este foarte simi -
lară cu cea prezentată în tabelul 6 : 
frecvența lor era cea mai scăzută 
în Slovacia, iar, în cazul Ungariei, 
nu s-au primit date care să permită 
o evaluare a frecvenței inspecțiilor;
– în ceea ce privește evacuările 
indirecte, organismele publice 
de inspecție efectuează puține 
controale la instalațiile industriale 
vizate, întrucât responsabilitatea 
de a asigura respectarea valori -
lor-limită de emisie stabilite în con -
tract revine în primul rând opera -
torului stației de epurare a apelor 
uzate urbane. Curtea a constatat 
că, în cazul a 22 din 26 de stații de 
epurare analizate (85 %), operatorii 
efectuau verificări la fața locului60. 
În cazul a trei din restul de patru 
stații, operatorii se bazau pe rezul -
tatele automonitorizării realizate 
de instalațiile industriale care 
evacuează ape uzate.59 Referitor la automonitorizarea 
efectuată în cazul evacuărilor 
indirecte de ape uzate, a se 
vedea punctul 60 din Raportul 
special nr. 2/2015.
60 În Republica Cehă, România și 
Slovacia, operatorii rețelelor 
de canalizare/stațiilor de 
epurare care preiau apele 
uzate sunt obligați prin lege să 
efectueze verificări la fața 
locului.
37 Observații
96 
Una dintre măsurile incluse în planul 
de management al bazinului hidro -
grafic din 2009 din Slovacia era de 
a consolida sistemul de inspecție. Nu 
exista însă nicio indicație cu privire 
la modul și momentul la care această 
măsură urma să fie pusă în aplicare, iar 
lipsa de finanțare pentru punerea în 
aplicare a sistemului era menționată ca 
fiind principala problemă.
97 
În cazul în care se observă că valori -
le-limită de emisie au fost depășite, 
se aplică amenzi în conformitate cu 
dispozițiile legale în toate cele patru 
state membre:
– în cazul evacuării directe de ape 
uzate, amenzile sunt impuse de 
organismul public de inspecție. 
Procedura este identică cu cea 
aplicată pentru stațiile de epurare 
a apelor uzate urbane (a se vedea 
punctele 76 și 77);
– în cazul evacuării indirecte de ape 
uzate, amenzile sunt aplicate de 
către operatorii stațiilor de epurare 
a apelor uzate urbane. În timp ce, 
în cazul Ungariei și al României, 
amenda este legată de cantitatea 
de poluanți61 deversați între două 
măsurători (realizate în cursul unui 
an), în Republica Cehă și în Slo -
vacia suma calculată se referă în 
general la cantitatea de poluanți 
deversați în ziua în care a avut loc 
măsurătoarea62. Curtea consideră 
că, în astfel de cazuri, este probabil 
ca suma percepută să fie redusă și 
efectul disuasiv să fie limitat.Taxa de poluare a apei nu 
a fost utilizată decât parțial 
ca instrument de descurajare 
a emisiilor de poluanți
98 
Numărul de poluanți pentru care se 
percepe o taxă este extrem de limitat 
în Republica Cehă, Ungaria și Slovacia 
(a se vedea anexa IV ). Prin urmare, 
taxa poate rareori servi drept stimulent 
în vederea respectării limitelor stabilite 
în autorizație sau în vederea atingerii 
unor valori mai stricte decât limitele 
deja specificate în autorizație.
Măsurile și instrumentele 
puse în aplicare de statele 
membre în vederea 
combaterii poluării difuze 
provenite din agricultură
99 
O modalitate importantă de reduce -
re a emisiilor din agricultură este de 
a reglementa practicile agricole (de 
exemplu, normele privind utilizarea 
îngrășămintelor, stocarea gunoiului de 
grajd, utilizarea pesticidelor, rotația 
culturilor etc.). Sunt disponibile mai 
multe instrumente (a se vedea punc -
tul 15) pentru impunerea sau încuraja -
rea bunelor practici agricole și pentru 
promovarea conformității activităților 
agricole cu legislația în domeniul 
mediului.61 Aceasta fiind cantitatea 
deversată peste cantitatea 
convenită de comun acord 
(volumul apelor uzate 
deversate înmulțit cu 
o concentrație exprimată, de 
exemplu, în mg/l).
62 În general, contractele 
stipulează o perioadă 
standard (variind, în general, 
de la cinci zile la 30 de zile) 
dacă nu se poate specifica 
durata exactă a perioadei în 
care au fost depășite 
valorile-limită de emisie.
38 Observații
100  
Prin urmare, Curtea a examinat dacă:
– Directiva privind nitrații este utili -
zată în mod optim ca instrument 
de combatere a poluării cu nitrați;
– planurile naționale de acțiune în 
domeniul pesticidelor arată un 
angajament clar în direcția atenuă -
rii riscurilor și a impactului utilizării 
acestora;
– ecocondiționalitatea este eficace 
în impunerea bunelor practici 
agricole și asigurarea respectării 
acestor practici;
– potențialul măsurilor de dezvoltare 
rurală de a aborda problemele le -
gate de calitatea apei este exploa -
tat în mod adecvat;
– principiul „poluatorul plătește” 
se aplică în cazul poluării difuze 
provenite din agricultură.
Statele membre nu fac uz de 
toate posibilitățile pe care 
Directiva privind nitrații le 
oferă
101  
În conformitate cu Directiva privind 
nitrații (a se vedea tabelul 1 ), statele 
membre au obligația de a desemna 
zonele vulnerabile la nitrați și de a le 
analiza cel puțin o dată la patru ani. 
Unul dintre criteriile de desemnare 
a zonelor vulnerabile este stadiul de 
eutrofizare a corpurilor de apă63. Direc -
tiva privind nitrații din 1991 a lăsat sta -
telor membre competența de a defini 
criterii de clasificare pentru conceptul 
de eutrofizare. Un document de ori -
entare privind evaluarea eutrofizării în 
contextul politicilor europene privind 
apa a fost aprobat abia în mai 2009 
de directorii responsabili cu resursele 
hidrografice din statele membre (și 
Norvegia).102  
Statele membre aveau obligația de 
a adopta programe de acțiune care să 
specifice cerințele care trebuie respec -
tate de fermierii din zonele vulnerabile 
la nitrați. Aceste programe de acțiune 
trebuie analizate și, dacă este nece -
sar, revizuite o dată la patru ani. De 
asemenea, statele membre trebuiau să 
adopte un cod de bune practici agri -
cole pe care fermierii din afara zonelor 
vulnerabile la nitrați să le aplice pe 
bază voluntară. Programele de acțiune 
și codurile nu sunt aprobate în mod 
oficial de către Comisie. În cazul în care 
evaluează ca fiind insuficientă calitatea 
acestor planuri, singura opțiune aflată 
la dispoziția Comisiei este intenta -
rea de acțiuni în justiție (a se vedea 
punctul 47).
Majoritatea statelor membre au 
înăsprit în mod treptat cerințele 
care trebuie respectate de 
fermierii din zonele vulnerabile 
la nitrați, dar sunt în continuare 
necesare îmbunătățiri 
suplimentare
103  
De la aderarea lor la UE în 2004 și 
în 2007, Republica Cehă, Ungaria și Ro -
mânia și-au mărit progresiv zonele de -
semnate ca fiind vulnerabile la nitrați, 
în timp ce Slovacia le-a redus cu 5 %. 
Tabelul 7  indică procentul de terenuri 
agricole desemnate, în prezent, ca 
fiind vulnerabile la nitrați în cele patru 
state membre.63 Alte criterii: (i) apele subterane 
cu un conținut de nitrați de 
peste 50 mg/l sau care riscă să 
conțină peste 50 mg/l de 
nitrați dacă nu se iau măsuri; și 
(ii) apele de suprafață dulci, în 
special cele care servesc sau 
care sunt destinate captării 
apei potabile, care conțin sau 
riscă să conțină peste 25 sau 
50 mg/l, astfel cum se prevede 
în Directiva 75/440/CEE 
a Consiliului din 16 iunie 1975 
privind calitatea apei de 
suprafață destinate preparării 
apei potabile în statele 
membre (JO L 194, 25.7.1975, 
p. 26).
39 Observații
104  
Decizia guvernului României de 
a aplica programul de acțiune pentru 
întreaga țară este, în principiu, un 
element pozitiv din punctul de vede -
re al calității apei, în special luând în 
considerare faptul că România are cel 
mai mic număr de corpuri de apă care 
fac obiectul îmbogățirii cu nutrienți (a 
se vedea anexa II ). Cu toate acestea, 
simpla mărire a zonei vulnerabile la 
nitrați nu este în sine suficientă pentru 
a reduce conținutul de nitrați din ape. 
În cazul zonei desemnate anterior ca fi -
ind vulnerabilă (formată din doar 58 % 
din terenurile agricole), s-au înregistrat 
puține progrese în ceea ce privește 
stocarea adecvată a gunoiului de 
grajd, una dintre cerințele programului 
de acțiune (a se vedea, de asemenea, 
punctul 122).105  
Curtea a constatat că cerințele stabilite 
cu ocazia fiecărei revizuiri a progra -
melor de acțiune din Republica Cehă, 
Ungaria și România fie au crescut 
ca număr, fie au devenit mai stricte, 
în timp ce, în Slovacia, unele dintre 
cerințe au fost relaxate. Consolida -
rea cerințelor se datorează în parte 
acțiunilor întreprinse de Comisie (a se 
vedea exemplele din caseta 1 ). Faptul 
că o serie de cerințe au devenit, de 
asemenea, mai precise, vine în sprijinul 
aplicării și asigurării respectării lor.Tabelul 7Procentul de terenuri agricole desemnate ca fiind 
vulnerabile la nitrați, situația la 31.12.2014
Statul membruProcentajul terenurilor agricole din 
zonele vulnerabile la nitrațiSchimbări față de prima clasificare
Republica Cehă 49 % +15  %
Ungaria 63 % +42  %
România58 % +625  %
În 2013, guvernul României a decis că programul de acțiune se aplică întregului 
teritoriu al României1.
Slovacia 57 % −5 %
1  În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din Directiva privind nitrații, statele membre sunt 
scutite de obligația de a desemna zonele vulnerabile specifice dacă acestea stabilesc și aplică pe 
întreg teritoriul lor național programe de acțiune.
Sursa:  Analiza dispozițiilor legale naționale realizată de Curtea de Conturi Europeană.
40 Observații Caseta 1Exemple privind efectele solicitărilor Comisiei adresate Republicii Cehe și Ungariei
Statele membre trebuiau să definească capacitatea bazinelor destinate stocării gunoiului de grajd. Capacita -
tea bazinului ar trebui să permită stocarea gunoiului de grajd produs în cursul unei perioade cel puțin la fel 
de lungi ca perioada în care este interzisă aplicarea gunoiului de grajd pe sol. Capacitatea este deci exprimată 
în luni. În Republica Cehă, capacitatea a fost majorată ca urmare a acțiunilor Comisiei. Respectarea imediată 
a acestei cerințe nu a fost impusă fermierilor care deveniseră recent obligați să respecte această cerință 
în 2012 odată cu creșterea suprafeței totale a zonelor vulnerabile la nitrați, aceștia beneficiind, în schimb, de 
o perioadă tranzitorie pentru conformare (termenul stabilit pentru asigurarea conformității fiind sfârșitul anu -
lui 2015). Această perioadă a fost eliminată ca urmare a unei acțiuni a Comisiei care a fost aplicată începând cu 
jumătatea anului 2014.
În Ungaria, Comisia a discutat, cu autoritățile competente, chestiunea obligațiilor în materie de stocare și pe 
cea a perioadelor tranzitorii. Pentru anumiți fermieri, termenele inițiale au fost prelungite până la 31.12.2014. 
Aceștia aveau la dispoziție 10 ani de la aderare să fie în conformitate cu cerințele în cauză. Pentru fermierii din 
zonele nou desemnate ca fiind vulnerabile la nitrați în 2013, termenul este 31.12.2014 pentru stocarea guno -
iului de grajd lichid și 22.12.2015 pentru stocarea gunoiului de grajd solid. Aceste termene-limită de tranziție 
stabilite de autoritățile maghiare nu au fost însă contestate de Comisie.
Fotografia 2 – Bazin de stocare a gunoiului de grajd lichid
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.

41 Observații
106  
Deși cerințele au fost înăsprite, ele sunt 
în continuare mai puțin stricte decât 
cele care figurează într-un studiu din 
201164 realizat în numele Comisiei și 
utilizat de către aceasta în evaluările 
planurilor de acțiune. Exemple în acest 
sens sunt prezentate în caseta 2 .
107  
Mai multe aspecte66 pentru care statele 
membre dispuneau de cerințe sau pu -
teau defini cerințe în temeiul Directivei 
privind nitrații au devenit chestiuni 
în privința cărora statele membre 
au trebuit să definească standarde 
referitoare la bunele condiții agricole și 
de mediu (GAEC)67. Curtea a constatat 
că standardele GAEC pentru „gestio -
narea terenului” și „acoperirea minimă 
a solului” sunt fie identice, fie chiar 
mai stricte decât ceea ce este inclus în 
programele de acțiune ale celor patru 
state membre. În plus, există posibi -
lități de îmbunătățire în continuare 
a standardelor respective (a se vedea 
punctul 135).64 A se vedea raportul final 
prezentat Comisiei în decem -
brie 2011 și intitulat Recommen -
dations for establishing Action 
Programmes under Directi -
ve 91/676/EEC concerning the 
protection of waters against 
pollution caused by nitrates from 
agricultural sources  (Recomandări 
privind elaborarea programelor 
de acțiune în temeiul Directivei 
91/676/CEE privind protecția 
apelor împotriva poluării cu 
nitrați proveniți din surse 
agricole), realizat de un consorțiu 
[DLO-Alterra Wageningen UR, 
DLO-Plant research International 
Wageningen UR, NEIKER Tecnalia, 
Derio, Spania, Institutul de 
Tehnologie și Științe ale Vieții 
(ITP), Varșovia, Polonia, Institutul 
de Inginerie Agricolă și de Mediu 
(JTI), Uppsala, Suedia]. Aceste 
recomandări pe zone climatice 
au fost puse la dispoziție abia în 
2011, deci după 20 de ani de la 
aprobarea Directivei privind 
nitrații.
66 Aceste aspecte sunt următoarele: 
condițiile pentru aplicarea 
îngrășămintelor în proximitatea 
cursurilor de apă, gestionarea 
utilizării terenurilor (inclusiv 
sistemele de rotație a culturilor) și 
menținerea unei cantități minime 
de strat vegetal în cursul 
perioadelor ploioase. Ultimele 
două sunt opționale.
67 Bunele condiții agricole și de 
mediu vizate sunt următoarele: 
eroziunea solului (inclusiv Caseta 2Exemple de cerințe în Ungaria și România care sunt mai puțin stricte decât 
recomandările din studiul realizat în numele Comisiei
În Ungaria, perioada în care aplicarea pe sol a anumitor tipuri de îngrășăminte este interzisă este cuprinsă 
între 31 octombrie și 15 februarie (trei luni și jumătate). Recomandările sugerau o perioadă cuprinsă între 1 au -
gust și 1 februarie (șase luni) pentru terenurile arabile, cu o marjă mai mult sau mai puțin de o lună.
În România, regula generală este că nu este permisă aplicarea îngrășămintelor, în vecinătatea cursurilor de 
apă, pe fâșii de protecție cu o lățime minimă de 1 m pe terenurile situate în blocuri fizice cu panta medie de 
până la 12 % și cu o lățime minimă de 3 m pe terenurile situate în blocurile fizice cu panta medie mai mare de 
12 %. Există alte reguli specifice pentru diferitele tipuri de zone de protecție a apelor.
Recomandările sugerau fâșii de protecție64 de cel puțin 25 de metri lățime și, în cazul unor terenuri în pantă 
(peste 8 %), ele ar trebui să fie dublate sau chiar triplate. În corespondența sa cu România, Comisia considera, 
de asemenea, că fâșiile de protecție nu erau suficient de late, dar nu a aprofundat această chestiune.
64 Fâșii de teren de-a lungul unui curs de apă pentru care există restricții de natură agricolă, cum ar fi limitări în ceea ce privește aplicarea 
îngrășămintelor.
42 Observații
108  
În ceea ce privește îngrășămintele, 
statele membre au specificat limitări 
în ceea ce privește cantitatea de azot 
care poate fi aplicată (kg/ha). Cu toate 
acestea, ele nu au profitat de această 
ocazie pentru a specifica limite simila -
re pentru fosfor68.
Neajunsurile programelor 
de acțiune din Slovacia și din 
Republica Cehă au determinat 
Comisia să ia o serie de măsuri 
subsecvente
109  
În luna noiembrie 2012, Comisia a iniți -
at o procedură de constatare a neînde -
plinirii obligațiilor împotriva Slovaciei 
pentru cel de al doilea program de 
acțiune care fusese aprobat în 2011. 
O „procedură-pilot” cu Republica Cehă 
a început în ianuarie 2013 cu privire 
la cel de al treilea program de acțiune 
aprobat în 2012.
110  
În noiembrie 2015, nu exista încă o po -
ziție finală a Comisiei în urma analizării 
informațiilor furnizate de către cele 
două state membre în cauză69, precum 
și a acțiunilor întreprinse de acestea.Programele de acțiune încă nu au 
niciun efect asupra consumului 
de îngrășăminte și efectul asupra 
eutrofizării este dificil de evaluat
111 
Un indicator care poate surprinde 
caracterul adecvat al cerințelor impuse 
fermierilor este evoluția consumului 
de îngrășăminte cu azot. Consumul de 
îngrășăminte minerale70 a crescut în 
toate cele patru state membre în peri -
oada 2004-201271, în timp ce suprafața 
terenurilor arabile nu s-a schimbat în 
mod semnificativ. În același timp, pen -
tru consumul de îngrășăminte organi -
ce (de exemplu, gunoi de grajd), nu se 
observă o tendință clară, nici într-un 
sens, nici în celălalt.
112  
Un alt indicator util pentru evaluarea 
eficacității programelor de acțiune 
este evoluția stadiului de eutrofizare 
a corpurilor de apă, chiar dacă acesta 
este rezultatul impactului tuturor sur -
selor de poluare și nu doar al practici -
lor agricole.
113  
Statele membre au trebuit să elabore -
ze programe de monitorizare a apelor 
pentru a măsura concentrația de nitrați 
din apele dulci și pentru a analiza sta -
diul de eutrofizare a apelor cel puțin 
o dată la patru ani. Cele mai recente 
rapoarte de punere în aplicare au fost 
prezentate de statele membre în 2012 
și se referă la perioada 2008-2011. 
Următorul raport este prevăzut pen -
tru iunie 2016 cu privire la perioada 
2012-2015. Perioada de raportare 
prevăzută de Directiva privind nitrații 
nu este armonizată cu calendarul de 
adoptare a planurilor de management 
al bazinelor hidrografice72.gestionarea minimă a terenului 
care să reflecte condițiile locale 
specifice și acoperirea minimă 
a solului) și fâșiile de protecție 
de-a lungul cursurilor de apă. 
Standardul privind eroziunea 
solului este aplicabil de la 
1 ianuarie 2005 (sau de la 
1 ianuarie 2007 în cazul 
României) și cel referitor la 
fâșiile de protecție este 
aplicabil de la 1 ianuarie 2012 în 
cele patru state membre 
vizitate.
68 Pentru România, Curtea 
a constatat, pe baza unui 
eșantion de planuri de 
fertilizare obligatorii pentru 
anumite exploatații agricole, că 
recomandările privind 
cantitățile de îngrășăminte, 
astfel cum au fost acestea 
stabilite pe baza unor studii 
agrochimice, se referă atât la 
conținutul de azot, cât și la cel 
de fosfor.
69 Cea mai recentă scrisoare 
transmisă de autoritățile din 
Republica Cehă datează din 
noiembrie 2014 și cea mai 
recentă scrisoare transmisă de 
autoritățile din Slovacia datează 
din februarie 2015. Republica 
Cehă a aprobat deja modificări 
ale bazei juridice existente 
pentru a ține seama de 
observațiile Comisiei.
70 Îngrășămintele pot fi clasificate 
în două categorii: îngrășăminte 
minerale (denumite, de 
asemenea, chimice sau 
anorganice) și îngrășăminte 
organice (de exemplu, gunoi de 
grajd).
71 Conform datelor provenite de 
la Eurostat (schimbările la 
nivelul consumului de 
îngrășăminte cu azot în 
agricultură), rata de creștere 
a fost următoarea: 15 % pentru 
Republica Cehă, 7 % pentru 
Ungaria, 7 % pentru România și 
32 % pentru Slovacia.
72 Analiza stării corpurilor de apă 
care se află la baza planurilor 
a trebuit să fie actualizată 
în 2013 (actualizarea urmând să 
fie inclusă în planurile de 
management al bazinelor 
hidrografice din 2015) și 
următoarea actualizare este 
prevăzută pentru 2019 (urmând 
să fie inclusă în planurile de 
management din 2021).
43 Observații
114  
Formularea unor concluzii cu privire 
la evoluția stadiului de eutrofizare 
a corpurilor de apă este dificil de 
realizat, deoarece seturile de date 
pentru perioadele 2004-2007, respec -
tiv 2008-2011, nu sunt comparabile73. 
De asemenea, aceste date, incluse în 
rapoartele din 2012 privind punerea în 
aplicare a Directivei privind nitrații, nu 
erau direct comparabile cu datele din 
planurile de management al bazinelor 
hidrografice, din cauza utilizării unor 
criterii de evaluare diferite (a se vedea 
punctul 101).
115  
Pe baza datelor raportate pentru 
perioada 2008-2011, în Republica Cehă, 
Ungaria și Slovacia, apele de suprafață 
erau eutrofe într-o proporție cuprinsă 
între 31 % și 65 %. În România, mai 
puțin de 15 % din apele râurilor erau 
eutrofe; situația în cazul altor tipuri 
de apă (cum ar fi lacurile și apele de 
coastă) nu a fost evaluată ca fiind la fel 
de bună.
Mecanismul de asigurare 
a respectării Directivei privind 
nitrații nu are un efect disuasiv
116  
Directiva privind nitrații nu includea 
dispoziții specifice privind mecanismul 
de asigurare a respectării cerințelor 
acesteia.117  
Odată cu introducerea ecocondiționa -
lității (a se vedea punctul 133), statele 
membre trebuie să verifice punerea 
în aplicare a anumitor standarde și să 
reducă plățile de sprijin în cazul în care 
se constată neconformități. Conform 
cerinței legale în materie de gestiona -
re 474, statele membre trebuie să ve -
rifice dacă fermierii au pus în aplicare 
programele de acțiune privind nitrații. 
Fermierii care nu beneficiază de ajutor 
(plăți directe) în cadrul politicii agri -
cole comune și/sau de ajutor în cadrul 
anumitor măsuri din programele de 
dezvoltare rurală nu fac obiectul con -
troalelor care verifică această cerință.
118  
Pe lângă controalele aferente cerinței 
legale în materie de gestionare 4, toate 
cele patru state membre efectuea -
ză controale cu privire la punerea în 
aplicare a Directivei privind nitrații, 
denumite în continuare „controale 
naționale”. Niciunul dintre cele patru 
state membre vizitate nu a stabilit ce -
rințe legale în ceea ce privește gradul 
de acoperire aferent „controalelor na -
ționale” (procentul din populația totală 
care trebuie verificată) și în ceea ce 
privește selectarea eșantionului. Pro -
centul efectiv al populației de fermieri 
care a făcut obiectul acestor controale 
naționale în 201275 a fost foarte scăzut 
(mai puțin de 3 %).73 Acest lucru se datorează, de 
exemplu, diferitelor metode de 
evaluare sau unei diferențe 
importante în ceea ce privește 
numărul de stații de 
monitorizare.
74 Aplicabilă în Republica Cehă, 
Ungaria și Slovacia începând cu 
2009 și în România din anul 
2012. Pentru perioada de 
programare 2014-2020, 
numărul cerinței s-a modificat, 
devenind cerința legală în 
materie de gestionare 1.
75 Pentru România, datele se 
referă la perioada 2008-2011.
44 Observații
119  
În Republica Cehă și în Slovacia, 
„controalele naționale” și controalele 
aferente cerinței legale în materie de 
gestionare 4 sunt efectuate de către 
aceeași autoritate, iar în celelalte două 
state membre, ele sunt realizate de 
autorități diferite. În ceea ce privește 
cerințele acoperite efectiv de „controa -
lele naționale”, situația variază de la un 
stat membru la altul:
– aproape toate cerințele din progra -
mele de acțiune sunt acoperite de 
controalele naționale în Ungaria76 
și în Slovacia;
– în Republica Cehă, respectarea 
unora dintre cerințele programului 
de acțiune este verificată în cadrul 
„controalelor naționale”, iar altele 
în cadrul controalelor aferente ce -
rinței legale în materie de gestio -
nare 4. Dat fiind că eșantionul este 
identic pentru ambele controale, 
aproape toate cerințele sunt veri -
ficate în practică, dar sancțiunile 
aplicate sunt diferite (a se vedea 
punctele 120 și 144);
– în România, unele cerințe nu sunt 
incluse în instrucțiunile care tre -
buie urmate de inspectori pentru 
exploatațiile agricole având între 8 
și 100 de unități vită mare (UVM)77.
120  
Curtea a constatat că atunci când „con -
troalele naționale” detectează o neres -
pectare a cerințelor prevăzute, fie nu 
se aplică în mod neapărat sancțiuni, 
fie, în cazul în care se impun amenzi, 
sumele sunt reduse, limitându-se astfel 
efectul de descurajare:
– în România, pentru controalele 
care vizează exploatațiile ce au 
între 8 și 100 UVM, în general, nu 
se aplică sancțiuni, solicitându-se, 
în schimb, luarea unor măsuri de 
remediere;– în Slovacia, nu există sancțiuni 
prevăzute de lege pentru o serie 
de probleme (cum ar fi nerespec -
tarea cerințelor privind stocarea 
sau nerespectarea perioadei de 
interdicție pentru aplicarea de 
îngrășăminte pe sol);
– în Ungaria, cadrul juridic preve -
de aplicarea de sancțiuni pentru 
cazurile în care nu se furnizează 
date suficiente sau pentru cazuri -
le de poluare cu nitrați. Valoarea 
maximă a amenzii în ambele cazuri 
este, cu toate acestea, relativ scă -
zută. În plus, sancțiunea în cazul 
poluării cu nitrați este dificil de 
aplicat, întrucât este necesar: (i) să 
se dovedească faptul că poluarea 
a fost cauzată de nerespectarea 
normelor de aplicare a îngrășă -
mintelor; și (ii) să se procedeze la 
o evaluare a gradului de poluare;
– în Republica Cehă, se aplică 
sancțiuni în cazul nerespectării 
normelor privind îngrășămintele și 
condițiile de stocare, însă valoarea 
medie a amenzii impuse în funcție 
de tipul de încălcare în perioada 
2010-2013 era relativ scăzută.
121  
Per ansamblu, Curtea a constatat că in -
formațiile incluse în raportul de punere 
în aplicare din 2012, transmis Comisiei, 
referitor la controalele efectuate și la 
neconformitățile constatate erau vagi 
și, uneori, incomplete. Mai mult, s-a 
constatat că cifrele nu erau întotdeau -
na fiabile. Acest lucru va împiedica în 
mod semnificativ orice evaluare a situ -
ației globale de către Comisie.76 În cazul Ungariei, este vorba 
de controalele efectuate 
pentru fermierii care nu cresc 
animale.
77 Exploatațiile agricole cu peste 
100 UVM sunt verificate de 
către o altă autoritate. Potrivit 
informațiilor incluse în 
raportul de punere în aplicare 
prezentat Comisiei în 2012 cu 
privire la Directiva privind 
nitrații, controalele vizează, în 
principal, problema capacității 
de stocare. Curtea nu a primit 
nicio informație cu privire la 
eventualele controale 
efectuate pentru fermierii care 
nu au animale și nu există 
astfel de informații în raportul 
de punere în aplicare care 
a fost prezentat Comisiei în 
2012.
45 Observații
122  
În cadrul acestor controale, a fost con -
statată în mod frecvent nerespectarea 
cerinței privind capacitatea de stocare 
a gunoiului de grajd. Unul dintre mo -
tivele raportate a fost lipsa resurselor 
financiare pentru finanțarea construc -
ției unor bazine de stocare adecvate.
Planurile de acțiune privind 
pesticidele sunt afectate de 
deficiențe
123  
Statele membre au trebuit să adopte 
planuri de acțiune la nivel național 
vizând diminuarea riscurilor și a im -
pactului utilizării pesticidelor, aceste 
planuri trebuind să cuprindă obiective 
cuantificate, niveluri-țintă, indicatori 
și calendare de punere în aplicare (a 
se vedea tabelul 2 ). Aceste planuri 
de acțiune trebuiau să fie adopta -
te și comunicate Comisiei până la 
26 noiembrie 2012.
Planurile de acțiune nu conțin 
obiective cuantificate și nu 
prevăd termene-limită pentru 
punerea în aplicare a măsurilor
124  
Curtea a constatat că planurile națio -
nale de acțiune nu prevedeau:
– un calendar de punere în apli -
care a măsurilor în Ungaria și în 
Slovacia;
– cuantumul resurselor financiare 
care erau necesare pentru punerea 
în aplicare a măsurilor propuse în 
Ungaria, în Slovacia și în România;
– obiective globale cuantificate, 
precum rata de reducere a utilizării 
pesticidelor sau reducerea indice -
lui de frecvență a tratamentelor 
(intensitatea utilizării pesticidelor).125  
Ca un aspect pozitiv, trebuie remar -
cat faptul că planurile de acțiune ale 
Republicii Cehe, României și Slovaciei 
cuprind măsuri privind stabilirea unor 
zone-tampon (fâșii de protecție) de 
dimensiuni corespunzătoare, în care 
este interzisă utilizarea pesticidelor. În 
ceea ce privește România, a se vedea, 
de asemenea, punctul 135. Ungaria 
dispune de o măsură referitoare la fâșii 
de protecție în planul său de manage -
ment al bazinului hidrografic din 2009.
126  
Raportul Comisiei privind evalua -
rea planurilor de acțiune, deși avea 
ca termen luna decembrie 2014, nu 
fusese încă publicat până la jumătatea 
anului 2015. Comisia nu a inițiat nicio 
procedură de constatare a neîndepli -
nirii obligațiilor pentru insuficiențe 
legate de conținutul măsurilor care 
erau incluse în planurile de acțiune.
Gestionarea/combaterea 
integrată a dăunătorilor va fi 
aplicată doar treptat
127  
În conformitate cu Directiva privind 
pesticidele, statele membre trebuie 
să se asigure că, începând cu 1 ia -
nuarie 2014, sunt aplicate principiile 
generale ale gestionării integrate 
a dăunătorilor78. Obiectivul principal 
este garantarea faptului că utilizarea 
produselor de protecție a plantelor79 
este restrânsă la minimul necesar.78 Gestionarea integrată 
a dăunătorilor înseamnă 
analizarea atentă a tuturor 
metodelor disponibile de 
protecție a plantelor și 
integrarea ulterioară a unui 
ansamblu de măsuri adecvate. 
Aceste măsuri sunt destinate 
să inhibe dezvoltarea 
populațiilor de organisme 
nocive și să păstreze utilizarea 
produselor fitosanitare și 
a altor forme de intervenție la 
niveluri care să se justifice din 
punct de vedere economic și 
ecologic și să reducă sau să 
minimizeze riscurile la care 
sunt expuse sănătatea umană 
și mediul. Gestionarea 
integrată a dăunătorilor pune 
accentul pe creșterea unor 
culturi sănătoase prin metode 
care afectează cât mai puțin 
agrosistemele și încurajează 
mecanismele naturale de 
control al dăunătorilor.
79 Termenul „pesticid” (precum 
și, printre altele, termenii 
„erbicid”, „fungicid” și 
„insecticid”) este adesea 
utilizat în paralel cu termenii 
„produs de protecție 
a plantelor” sau „produs 
fitosanitar”. Cu toate acestea, 
termenul „pesticid” este un 
termen generic, care acoperă 
și alte destinații decât 
plantele/culturile, de exemplu 
produsele biocide.
46 Observații
128  
Pentru a se asigura o aplicare corectă 
a principiilor în materie de gestionare 
integrată a dăunătorilor, trebuie să fie 
disponibile orientări în materie. La data 
elaborării prezentului raport, statele 
membre erau în curs de a redacta ori -
entări specifice pentru diversele culturi. 
Respectarea principiilor generale pri -
vind combaterea integrată a dăunători -
lor trebuie să facă parte dintre cerințele 
de bază ale programelor de dezvoltare 
rurală pentru perioada 2014-2020, ceea 
ce înseamnă că vor putea fi finanțate 
numai costurile aferente acelor angaja -
mente care vor merge mai departe de 
această cerință de bază.
129  
Succesul punerii în aplicare a combate -
rii integrate a dăunătorilor va depinde 
de caracterul adecvat al orientărilor 
și al unor elemente precum resursele 
financiare care sunt disponibile pentru 
serviciile de consiliere agricolă, calita -
tea măsurilor de formare profesională 
pentru utilizatorii produselor de protec -
ție a plantelor și ușurința cu care poate 
fi verificată respectarea cerințelor.
Mecanismul de asigurare 
a respectării Directivei privind 
pesticidele trebuie consolidat
130  
Directiva impunea statelor membre 
să stabilească sancțiunile aplicabile în 
cazul încălcării dispozițiilor naționale 
adoptate în temeiul directivei în cauză. 
Potrivit constatărilor Curții, sancțiu -
nile stabilite prin dispozițiile legale 
naționale nu acoperă toate tipurile de 
încălcare a legislației. De exemplu, pre -
vederile legale naționale care intraseră 
în vigoare în Ungaria, în România și în 
Slovacia până la jumătatea anului 2015 
nu definiseră încă sancțiunile aplicabi -
le în caz de nerespectare a combaterii 
integrate a dăunătorilor. De asemenea, 
nu fuseseră prevăzute amenzi pentru toate cazurile în care utilizarea produ -
selor de protecție a plantelor nu era în 
conformitate cu condițiile specificate 
pe eticheta produsului.
131  
Nu există nicio cerință specifică sta -
bilită la nivelul UE în ceea ce privește 
gradul de acoperire al controalelor80. 
În niciunul dintre cele patru state 
membre nu existau prevederi legale 
naționale care să indice un procent 
minim din populația statistică la nive -
lul cărora să se desfășoare controale. 
Cu toate acestea, un număr mic de 
aspecte legate de utilizarea produselor 
de protecție a plantelor fac parte din 
ecocondiționalitate:
– controalele privind respecta -
rea cerinței legale în materie de 
gestionare 981 vizează, în principal, 
să verifice că sunt utilizate numai 
produse autorizate și că modul în 
care sunt acestea utilizate este în 
conformitate cu condițiile spe -
cificate pe eticheta produsului. 
Respectarea acestei cerințe a înce -
put să fie verificată din 2011 în trei 
dintre statele membre auditate și 
din 2014 în România;
– utilizarea durabilă a pesticidelor, 
în special sub forma respectării 
principiilor combaterii integrate 
a dăunătorilor, urma, conform 
planurilor inițiale, să fie inclusă în 
sistemul de ecocondiționalitate 
începând cu anul 2014. Cu toate 
acestea, conform Regulamentului 
(UE) nr. 1306/201382, calendarul 
conform căruia se va realiza 
această includere este, în prezent, 
incert, întrucât acesta depinde de 
progresele înregistrate de statele 
membre în punerea în aplicare 
a Directivei privind pesticidele.80 Cu excepția inspecțiilor care 
trebuie efectuate în 
conformitate cu articolul 8 din 
Directiva 2009/128/CE, articol 
care prevede ca toate 
echipamentele de aplicare 
a pesticidelor să fie inspectate 
până la 26 noiembrie 2016.
81 Pentru perioada de 
programare 2014-2020, 
numărul cerinței s-a modificat, 
devenind cerința legală în 
materie de gestionare 10.
82 Regulamentul (UE) 
nr. 1306/2013 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
17 decembrie 2013 privind 
finanțarea, gestionarea și 
monitorizarea politicii agricole 
comune și de abrogare 
a Regulamentelor (CEE) 
nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) 
nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, 
(CE) nr. 1290/2005 și (CE) 
nr. 485/2008 ale Consiliului 
(JO L 347, 20.12.2013, p. 549).
47 Observații
132  
Dat fiind numărul limitat de aspecte 
acoperite de ecocondiționalitate, toate 
celelalte aspecte (cum ar fi interzicerea 
pulverizării aeriene, caracterul adec -
vat al echipamentului utilizat pentru 
aplicare, gestionarea integrată a dău -
nătorilor) trebuie să facă obiectul unor 
„controale naționale”. Planurile de ac -
țiune ale tuturor statelor membre, cu 
excepția Slovaciei, subliniau, în egală 
măsură, necesitatea de a fi consolidate 
controalele în domeniul produselor de 
protecție a plantelor.
Mecanismul de 
ecocondiționalitate se 
bucură de un anumit impact, 
dar nu este valorificat la 
maximum
133  
Ecocondiționalitatea, mecanism prin 
care plățile directe din cadrul politicii 
agricole comune sunt condiționate 
de respectarea unei serii de cerințe, 
a fost introdusă în 2005 (a se vedea 
punctul 15). Măsura în care un astfel 
de mecanism va face posibilă atinge -
rea obiectivelor de mediu, în speță, 
îmbunătățirea calității apei, depinde, 
în principal, de cât de exigente sunt 
cerințele impuse de statele membre și 
de eficacitatea mecanismului instituit 
pentru impunerea respectării acestora.134  
Responsabilitatea pentru punerea în 
aplicare a ecocondiționalității revine 
statelor membre. În cazul cerințelor le -
gale în materie de gestionare83, aceasta 
presupune introducerea elementelor 
relevante din legislația aplicabilă în 
sfera sistemului privind ecocondiți -
onalitatea. În cazul bunelor practici 
agricole și de mediu, aceasta presupu -
ne transpunerea normelor relevante 
în legislația națională sau regională, 
precum și definirea obligațiilor pe 
care trebuie să le respecte, în practică, 
fermierii. De asemenea, statele mem -
bre aveau obligația de a stabili cerințe 
minime pentru utilizarea îngrășămin -
telor84 și a produselor fitosanitare85, 
care să fie aplicabile pentru anumite 
măsuri din cadrul programelor de 
dezvoltare rurală (cum ar fi măsura de 
agromediu).
Cerințele care trebuie respectate 
de către fermieri ar putea să fie 
mai stricte în vederea asigurării 
unei mai bune calități a apei
135  
Două dintre standardele referitoare la 
bunele practici agricole și de mediu 
(GAEC) prezintă o importanță deosebi -
tă pentru îmbunătățirea calității apei: 
(i) standardul privind crearea de fâșii 
de protecție de-a lungul cursurilor 
de apă; și (ii) standardul cu privire la 
eroziunea solului. Cu toate acestea, 
niciunul dintre cele patru state mem -
bre nu a stabilit fâșii de protecție de 
dimensiunea recomandată de un 
studiu comandat de Comisie (a se ve -
dea punctul 106 și caseta 2 ). Pe lângă 
impunerea respectării cerințelor din 
Directiva privind nitrații, România a in -
terzis, în plus, utilizarea pesticidelor 
pe aceste fâșii de protecție. Cerințele 
ce decurg din aplicarea standardului 
privind eroziunea solului impuse 
de statele membre ar fi putut fi mai 
stricte, după cum se poate observa din 
exemplele prezentate în caseta 3 .83 Auditul a vizat următoarele 
cerințe legale în materie de 
gestionare cu implicații pentru 
calitatea apei: cerința 3 cu 
privire la aplicarea pe sol 
a nămolurilor de epurare în 
scop agricol, cerința 4 cu 
privire la punerea în aplicare 
a Directivei privind nitrații și 
cerința 9 cu privire la 
introducerea pe piață 
a produselor fitosanitare.
84 Cerințele minime pentru 
îngrășăminte trebuie să 
includă, printre altele, codurile 
de bune practici agricole 
introduse de Directiva privind 
nitrații (a se vedea 
punctul 102) pentru 
exploatațiile situate în afara 
zonelor vulnerabile la nitrați și 
cerințele privind poluarea cu 
fosfor.
85 Cerințele minime privind 
produsele fitosanitare trebuie 
să includă, printre altele, 
obligația de a deține 
o autorizație de utilizare 
a produselor și obligația de 
a urma cursuri de formare, 
obligația de a asigura 
o depozitare sigură, controlul 
echipamentelor destinate 
aplicării îngrășămintelor și al 
normelor privind utilizarea 
pesticidelor în apropierea 
corpurilor de apă și a altor 
situri sensibile, astfel cum sunt 
stabilite de legislația națională.
48 Observații
136  
În ceea ce privește cerințele minime 
pentru plățile din cadrul dezvoltării 
rurale pentru perioada de programa -
re 2007-2013 (a se vedea punctul 134):
– niciunul dintre cele patru state 
membre nu a definit cerințe pen -
tru poluarea cauzată de fosforul 
provenit din îngrășăminte, deși 
reglementările în materie ale UE 
o impuneau;
– Ungaria nu a definit cerințe 
minime utile privind îngrășămin -
tele pentru fermierii care nu își 
desfășoară activitatea în zonele 
vulnerabile, iar cele definite pentru 
fermierii din zonele vulnerabile 
erau incomplete;
– în cazul normelor privind utilizarea 
pesticidelor în apropierea corpuri -
lor de apă, cele patru state mem -
bre au reglementat, în principal, 
ariile de protecție specială, de 
exemplu ariile desemnate pentru 
captarea apei destinate consumu -
lui uman. A se vedea, de aseme -
nea, punctul 135 referitor la fâșiile 
de protecție.
137  
În contextul aprobării programelor 
de dezvoltare rurală pentru perioada de programare 2014-2020, Comisia 
a evaluat următoarele condiționalități 
ex ante : (i) definirea unor standarde 
privind bunele condiții agricole și de 
mediu; și (ii) îndeplinirea cerințelor 
minime în materie de îngrășăminte și 
de produse de protecție a plantelor 
aplicabile anumitor măsuri din cadrul 
programelor de dezvoltare rurală. În 
pofida deficiențelor menționate an -
terior (a se vedea punctele 135 și 136), 
Comisia nu a pus sub semnul întrebării 
caracterul adecvat al cerințelor din 
punctul de vedere al eficacității aces -
tora în a duce la îndeplinirea obiective -
lor UE stabilite în politica privind apa87.
Mecanismul de asigurare 
a respectării ecocondiționalității 
nu este suficient de disuasiv
138  
Fermierii care nu beneficiază de plăți 
de ajutor în cadrul politicii agricole co -
mune și/sau al programelor de dezvol -
tare rurală nu fac obiectul controalelor 
în materie de ecocondiționalitate. De 
altfel, fermele cu o suprafață mai mică 
de un hectar nu sunt eligibile pentru 
plăți directe în cadrul politicii agrico -
le comune. Cu excepția României88, 
fermele cu o suprafață mai mică de un 
hectar reprezintă o proporție neglija -
bilă din totalul terenurilor agricole.87 O observație similară a fost 
deja formulată de Curte în 
Raportul său special nr. 4/2014, 
la punctul 46.
88 Conform datelor publicate de 
Institutul Național de 
Statistică, 54 % din totalul 
exploatațiilor agricole au în 
exploatare o suprafață de 
teren mai mică de un hectar, 
formând aproape 10 % din 
suprafața agricolă totală.Caseta 3Exemple de cerințe legate de eroziune care ar putea deveni mai stricte în toate cele 
patru state membre
Tipul de cultură86 cultivată constituie unul dintre factorii care influențează gradul de eroziune. În România și în 
Slovacia, nu sunt interzise anumite culturi pe terenurile vulnerabile la eroziune.
În Republica Cehă și în Ungaria, anumite culturi sunt interzise pe anumite parcele de teren. Suprafața de teren 
care face obiectul regulilor respective este însă mai mică decât suprafața de teren care este de fapt predispusă 
eroziunii.
86 De exemplu, culturile pe rânduri precum porumbul, floarea-soarelui și sfecla de zahăr sunt cunoscute ca fiind culturi ce duc la eroziunea solului.
49 Observații
139  
Concluzia Curții în ceea ce privește 
dimensiunea eșantioanelor este că ce -
rința UE89 de acoperire a unei proporții 
de 1 % din fermierii ce au obligația de 
a aplica standardele de ecocondițio -
nalitate a fost respectată și chiar ușor 
depășită de către toate cele patru state 
membre în perioada 2011-2013. O rată 
de 1 % înseamnă că, în medie, există 
probabilitatea ca un fermier să fie veri -
ficat o dată la 100 de ani.
140  
În egală măsură, toate cele patru state 
membre vizitate au respectat cerința 
UE privind împărțirea în funcție de 
metoda de selectare a eșantionului (un 
eșantion selectat pe baza unei analize 
a riscurilor90 și un eșantion selectat 
în mod aleatoriu). Cu toate acestea, 
analiza riscurilor își pierde parțial din 
semnificație deoarece eșantionul con -
trolat efectiv nu este constituit în mod 
obligatoriu numai din fermierii consi -
derați ca având riscul cel mai ridicat în 
clasament. Motivul este acela că selec -
ția finală ține, de asemenea, cont de 
resursele umane care sunt disponibile 
la nivelul autorității naționale/regiona -
le care efectuează verificările.
141  
În ceea ce privește conținutul controa -
lelor, Curtea a constatat că:
– în ceea ce privește cerința legală în 
materie de gestionare 4 cu privire 
la punerea în aplicare a Directivei 
privind nitrații, controalele insti -
tuite în Ungaria, în România și în 
Slovacia acoperă majoritatea cerin -
țelor definite în programele de ac -
țiune împotriva poluării cu nitrați. 
În Republica Cehă, unele cerințe 
din cadrul programului de acțiune 
împotriva poluării cu nitrați sunt 
acoperite de controalele în materie 
de ecocondiționalitate, în timp ce 
altele fac obiectul unor „controale 
naționale” (a se vedea punctul 119);– în ceea ce privește cerințele mi -
nime aplicabile pentru anumite 
măsuri din cadrul programelor 
de dezvoltare rurală, sfera con -
troalelor de acest tip efectuate 
în Ungaria era insuficientă (a se 
vedea punctul 136). În Republica 
Cehă și în România, cerința privind 
capacitatea de stocare a gunoiului 
de grajd nu făcea obiectul con -
troalelor. În România, nu fuseseră 
definite toate aspectele cerințelor 
minime în materie de utilizare 
a produselor de protecție a plan -
telor, astfel încât controalele s-au 
limitat să verifice dacă au fost 
utilizate doar produse autorizate.
142  
O limitare inerentă a sistemului con -
troalelor în materie de ecocondiționali -
tate constă în aceea că anumite cerințe 
sunt, prin natura lor, foarte dificil de 
verificat. De exemplu, anumite cerințe 
pot fi controlate doar în cursul unei 
anumite perioade din an sau în lipsa 
anumitor condiții meteorologice (de 
exemplu, vânt puternic, îngheț), mo -
mente care pot să nu coincidă neapă -
rat cu data la care se efectuează vizita 
la fața locului. În cazul celor patru 
state membre vizitate, s-a constatat 
o concentrare puternică a controalelor 
în a doua jumătate a anului. În tim -
pul lunilor de iarnă sau în principala 
perioadă de vegetație, nu se efectuau 
deloc controale (Ungaria și România) 
sau se efectua doar o proporție foarte 
mică din acestea. În afară de faptul că 
aceasta contravine anumitor cerințe 
reglementare, una dintre consecințe 
este că o serie de cerințe cu implicații 
pentru apă nu pot face obiectul unui 
control vizual pe teren.89 Regulamentul (CE) 
nr. 1122/2009 al Comisiei din 
30 noiembrie 2009 de stabilire 
a normelor de aplicare 
a Regulamentului (CE) 
nr. 73/2009 al Consiliului în 
ceea ce privește 
ecocondiționalitatea, 
modularea și sistemul integrat 
de administrare și control în 
cadrul schemelor de ajutor 
direct pentru agricultori 
prevăzute de regulamentul 
respectiv, precum și de 
aplicare a Regulamentului (CE) 
nr. 1234/2007 al Consiliului în 
ceea ce privește 
ecocondiționalitatea în cadrul 
schemei de ajutoare prevăzute 
pentru sectorul vitivinicol 
(JO L 316, 2.12.2009, p. 65).
90 În toate cele patru state 
membre, factorii de risc 
utilizați pentru selectarea 
eșantionului s-au schimbat 
de-a lungul anilor, lucru care 
reflectă o anumită dificultate 
în stabilirea factorilor 
corespunzători.
50 Observații
143  
Eficacitatea controalelor este afectată, 
printre altele, de faptul că un număr 
important de probe sunt sub formă de 
declarații întocmite chiar de către fer -
mieri, în special sub formă de registru 
al lucrărilor de fertilizare (care cuprin -
de date privind perioada în care au loc 
lucrările de fertilizare și cantitățile apli -
cate). Cu cât acest registru este actua -
lizat mai frecvent, cu atât informațiile 
vor fi mai precise. Registrul trebuie să 
fie actualizat în mod continuu (Unga -
ria, România și Slovacia) ori la sfârșitul 
fiecărei luni (Republica Cehă).
144  
În fine, în cazul unui număr mare de 
cerințe, costurile care ar trebui să fie 
suportate de fermier pentru respec -
tarea lor (de exemplu, din punctul de 
vedere al pierderilor de productivitate 
și de venituri) sunt mai ridicate decât 
amenda care poate fi aplicată; altfel 
spus, reducerea maximă a cuantumu -
lui ajutorului nu poate fi mai mare de 
5 %91, astfel încât aceste reduceri nu au 
niciun efect disuasiv real92.
Potențialul măsurilor 
de dezvoltare rurală de 
a remedia problemele legate 
de calitatea apei nu este 
valorificat la maximum
145  
Măsurile care vin în completarea legis -
lației existente (de exemplu, Directiva 
privind nitrații) și care sunt enunțate în 
planurile de management al bazinelor 
hidrografice erau legate, în principal, 
de programele de dezvoltare rurală93.146  
Aceste programe conțin seturi de 
măsuri la care se pot angaja în mod 
voluntar populațiile-țintă (de exemplu, 
fermierii). Beneficiarii măsurilor din 
cadrul programelor de dezvoltare ru -
rală se angajează să respecte condițiile 
specifice stabilite de statul membru în 
cauză.
Mai puțin de 30 % din suprafața 
agricolă totală face obiectul 
unor scheme de agromediu 
susceptibile să ducă la 
o îmbunătățire a calității apei
147  
Curtea a constatat că presiunea exer -
citată asupra apei de poluarea pro -
venită din agricultură era descrisă în 
termeni foarte generali în programele 
de dezvoltare rurală elaborate de cele 
patru state membre pentru perioa -
da 2007-2013 și că modul în care era 
descrisă această presiune nu coincidea 
neapărat94 cu informațiile cuprinse în 
planurile de management al bazinelor 
hidrografice95.
148  
În Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al 
Comisiei96 erau enumerate măsurile care 
puteau face parte dintr-un program de 
dezvoltare rurală. Cele mai importan -
te măsuri, utilizate în cele patru state 
membre, cu un impact direct și pozitiv 
asupra calității apei sunt următoarele:
– măsura 121, „Modernizarea ex -
ploatațiilor agricole”: cele patru 
state membre97 au utilizat această 
măsură pentru a finanța bazine 
de stocare a gunoiului de grajd. 
Rapoartele anuale de implemen -
tare în care se descriu progresele 
înregistrate în punerea în aplicare 
a măsurilor nu oferă informații cu 
privire la numărul de instalații de 
stocare sau la costurile de investi -
ție care au fost cofinanțate;91 Ca normă generală, 
regulamentul Comisiei 
stabilește valoarea reducerii la 
3 % din suma acordată. Statele 
membre pot decide să nu 
impună nicio reducere sau fie 
să reducă nivelul acesteia la 
1 %, fie să îl mărească la un 
maximum de 5 %. Se aplică 
rate mai mari de reducere în 
cazurile repetate de 
nerespectare și în cazurile de 
nerespectare pe care statele 
membre le consideră a fi 
intenționate.
92 A se vedea punctul 69 din 
Raportul special nr. 8/2008.
93 Există un program de 
dezvoltare rurală pentru 
fiecare dintre cele patru state 
membre vizitate.
94 O observație similară a fost 
deja formulată de Curte în 
Raportul său special nr. 4/2014, 
la punctul 52.
95 În vreme ce evaluările de 
mediu pentru programele de 
dezvoltare rurală au fost 
redactate în 2006, analizele de 
mediu realizate în contextul 
planurilor de management al 
bazinelor hidrografice 
trebuiau să fie finalizate cel 
târziu până la 
22 decembrie 2004 (articolul 5 
din Directiva-cadru privind 
apa).
96 Regulamentul (CE) 
nr. 1974/2006 al Comisiei din 
15 decembrie 2006 de stabilire 
a normelor de aplicare 
a Regulamentului (CE) 
nr. 1698/2005 al Consiliului 
privind sprijinul pentru 
dezvoltarea rurală acordat din 
Fondul european agricol 
pentru dezvoltare rurală 
(FEADR) (JO L 368, 23.12.2006, 
p. 15).
97 În România, bazinele de 
stocare sunt, în general, puse 
la dispoziție de autoritățile 
locale. Aceste autorități nu 
erau eligibile pentru a primi 
finanțări nerambursabile în 
cadrul programului de 
dezvoltare rurală.
51 Observații
– măsura 214, „Plăți de agromediu” 
(a se vedea punctul 13): importan -
ța acestei măsuri din punctul de 
vedere al resurselor financiare care 
i-au fost alocate în cadrul perioa -
dei de programare 2007-201398 
variază de la un stat membru la 
altul (a se vedea tabelul 8 );
– măsura 221, „Prima împădurire99 
a terenurilor agricole”: judecând 
după nivelul scăzut al resurselor 
financiare alocate acestei măsuri, 
ea nu a fost o prioritate în niciunul 
dintre cele patru state membre.149  
Republica Cehă și Ungaria au indicat100, 
de asemenea, măsura 211, „Plăți des -
tinate fermierilor din zonele montane 
care urmăresc să compenseze handi -
capurile naturale”, și/sau măsura 212, 
„Plăți destinate fermierilor din zonele 
care prezintă handicapuri, altele decât 
zonele montane”, printre măsurile care 
contribuie la calitatea apei. Celelalte 
două state membre, deși au alocat și 
ele fonduri în cadrul acestor măsuri, nu 
au menționat nicio suprafață. Curtea 
consideră că aceste ultime două 
măsuri au doar un impact indirect, 
deoarece principalul lor obiectiv este 
acela de a asigura continuitatea utili -
zării terenurilor agricole. Întreținerea 
terenurilor nu îmbunătățește situația 
din punctul de vedere al mediului, 
dar neîntreținerea lor ar înrăutăți-o101. 
În Republica Cehă, fermierii primesc 
finanțări nerambursabile doar pentru 
menținerea pajiștilor. Pajiștile sunt mai 
benefice102 pentru calitatea apei decât 
terenurile cultivate cu culturi. Cu toate 
acestea, în toate cazurile, plățile sunt 
efectuate cu scopul de a menține/de 
a conserva peisajul existent.98 În perioada de 
programare 2014-2020, cele 
patru state membre alocă 
măsurii echivalente mai puține 
fonduri decât în perioada 
precedentă. Acesta este cazul, 
în special, al Slovaciei (cu 63 % 
mai puține fonduri) și al 
Ungariei (cu 43 % mai puține 
fonduri).
99 Potrivit studiului intitulat 
„Water quality improvements 
from afforestation in an 
agricultural catchment in 
Denmark illustrated by the 
INCA model”, realizat de 
A. Bastrup-Birk și P. Gundersen 
și publicat în Hydrology and 
Earth System Sciences , 8(4), 
p. 764-777, schimbarea 
destinației unui teren, de la 
agricultură intensivă la pădure, 
reduce în mod substanțial 
scurgerile de nitrați în apele 
subterane și în cele de 
suprafață, în principal datorită 
faptului că nu mai există aport 
de azot din îngrășăminte și din 
gunoi de grajd.
100 În raportările comunicate 
Comisiei cu privire la 
indicatorul prestabilit 
„R6 – suprafață care face 
obiectul unor scheme reușite 
de gestionare a terenurilor ce 
contribuie la calitatea apei”: 
Republica Cehă – 844 717 ha 
(respectiv, 20 % din suprafața 
agricolă totală) și Ungaria – 
59 959 ha (respectiv, 1 % din 
suprafața agricolă totală).
101 Slovacia a raportat, de 
asemenea, 348 860 ha în 
cadrul măsurii 226, 
„Reconstituirea potențialului 
forestier și adoptarea unor 
măsuri de prevenire”. Întrucât 
obiectivul principal este de 
a reconstitui pădurile afectate 
de dezastre naturale și de 
incendii, impactul asupra 
calității apei nu are un caracter 
direct, deoarece măsura nu 
contribuie la mărirea 
suprafeței de teren împădurit.
102 Pajiștile pot reduce eroziunea 
solului. În plus, calitatea solului 
este, în general, mai bună 
decât în cazul terenurilor 
cultivate și permite o mai bună 
infiltrare a apei de ploaie 
(și/sau în cantitate mai mare), 
contribuind astfel la reducerea 
scurgerilor pe suprafața solului 
(scurgeri care includ nutrienți 
prezenți în sau pe sol).Tabelul 8Resursele financiare alocate măsurii 214, „Plăți de 
agromediu”, situația la 31.12.2014 (în milioane de euro)
Stat membruBuget (și ca proporție din totalul 
fondurilor publice disponibile în 
cadrul programului de dezvoltare 
rurală)Execuția bugetului (și ca proporție 
din bugetul alocat măsurii)
Republica Cehă 1 101,2 (30 %) 1 085,7 (99 %)
Ungaria 1 137 ,3 (22 %) 1 169,6 (103  %)
România 1 270,6 (14 %) 1 340,9 (106  %)
Slovacia 390,2 (15 %) 35 7, 3 (92 %)
Sursa:  Rapoartele de implementare pe 2014 a programelor de dezvoltare rurală.
52 Observații
150  
Statele membre au inclus o varietate de 
pachete diferite în cadrul măsurii 214, 
„Plăți de agromediu”. Diversele pachete 
presupun obligații diferite și pot preve -
dea limitarea sau interzicerea utilizării 
îngrășămintelor sau a produselor de 
protecție a plantelor și/sau norme refe -
ritoare la rotația culturilor103. Obligațiile 
pe care fermierul acceptă să și le asume 
trebuie să meargă dincolo de preve -
derile stabilite în legislația relevantă 
existentă, inclusiv dincolo de cerințele 
legale în materie de gestionare și de 
bunele condiții agricole și de mediu (cu 
titlu de exemplu, cerințele privind utili -
zarea îngrășămintelor trebuie să fie mai 
stricte decât cele prevăzute în cadrul 
programelor de acțiune prevăzute de 
Directiva privind nitrații).151  
Nu toate pachetele pe care fermierii 
se pot angaja în mod voluntar să le 
respecte se bucură de același succes 
în rândul acestora. Tabelul 9  prezintă, 
pentru fiecare dintre statele membre, 
pachetele care s-au bucurat de cel 
mai mult succes, și anume, pachetele 
în cazul cărora suprafața totală (în ha) 
pentru care s-a acordat sprijin în cursul 
perioadei de programare 2007-2013 
reprezenta, la sfârșitul anului 2014, mai 
mult de 10 % din suprafața agricolă 
totală a statului membru respectiv. 
Tabelul indică, de asemenea, obligații -
le care trebuiau respectate de fermieri 
în ceea ce privește utilizarea îngrășă -
mintelor și a produselor de protecție 
a plantelor și în ceea ce privește nor -
mele referitoare la rotația culturilor.103 Rotația culturilor poate reduce 
sau preveni eroziunea solului.Tabelul 9Ponderea din suprafața agricolă totală aferentă pachetelor de agromediu care 
s-au bucurat de cel mai mult succes și obligațiile care trebuiau respectate în cadrul 
acestora, situația de la 31.12.2014
Stat membruPachet (și suprafața pentru care s-a 
acordat sprijin  – în ha1 și ca procent din 
suprafața agricolă totală)Obligațiile care trebuiau respectate  
(lista nu este exhaustivă)
Republica CehăÎntreținerea pajiștilor (16,5  %)Pentru cele două subpachete principale: limitarea aportului de azot, în cazul uneia 
dintre ele, și eliminarea îngrășămintelor minerale, în cazul celeilalte.
Agricultură ecologică (10,7  %)Utilizarea doar a îngrășămintelor și a produselor de protecție a plantelor autorizate.
Din 2009, aplicarea Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului2.
UngariaSistem integrat de producție de 
culturi arabile(11 %)Este obligatoriu să existe un plan de gestionare a nutrienților3.
Se aplică normele referitoare la rotația culturilor.
Utilizarea doar a unor produse ecologice prestabilite de protecție a plantelor.
RomâniaMenținerea pajiștilor „cu înaltă 
valoare naturală” și practici 
agricole tradiționale(22,2  %)Folosirea pesticidelor este interzisă.
Interzicerea utilizării îngrășămintelor minerale și limitarea aportului de azot în cazul 
îngrășămintelor organice.
SlovaciaAgricultură în condiții de 
protecție a mediului – pachetul 
de bază(18,4  %)Utilizarea doar a unor produse de protecție a plantelor prestabilite. În funcție de subpa -
chetul în cauză, interzicerea îngrășămintelor minerale sau limitarea aportului de azot.
1  Suprafața luată în considerare este suprafața totală care face obiectul unor angajamente de agromediu. Aceeași suprafață poate fi contabili -
zată de mai multe ori, dacă pe același teren sunt aplicabile mai multe obligații. Nu sunt disponibile cifre pentru pachete care să excludă dubla 
contabilizare.
2  Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice, precum și de 
abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2092/91 (JO L 189, 20.7.2007, p. 1), care a intrat în vigoare la 1.1.2009.
3  Obiectivul principal al unui plan de gestionare a nutrienților este de a stabili cantitatea de îngrășăminte necesară în anumite momente preci -
se, în funcție de caracteristicile solului, de nevoile culturilor, de climă etc., astfel încât să se asigure o utilizare optimă a îngrășămintelor și să se 
evite astfel suprafertilizarea.
Sursa:  Rapoartele de implementare pe 2014 a programelor de dezvoltare rurală.
53 Observații
152  
Pe baza informațiilor disponibile, 
Curtea estimează că, în cele patru state 
membre, în cursul perioadei de progra -
mare 2007-2013, o pondere ce variază 
între 15 și 30 % din suprafața agricolă 
totală făcea obiectul unor diferite 
angajamente de agromediu care erau 
benefice pentru calitatea apei. Trebuie 
remarcat totuși că, în Republica Cehă, 
în Ungaria și în România, unele dintre 
cele mai importante pachete implicau 
pajiști (a se vedea tabelul 9 ). Astfel de 
pachete se referă în principal la pajiș -
tile existente și, deși întreținerea lor 
nu îmbunătățește situația din punctul 
de vedere al mediului, neîntreținerea 
stării actuale a acestora ar înrăutăți 
situația pentru mediu.
153  
În conformitate cu dispozițiile ar -
ticolului 39 din Regulamentul (CE) 
nr. 1698/2005104, fermierii au obligația 
de a respecta angajamentele asumate 
în cadrul unui pachet de agromediu 
pentru o perioadă cuprinsă între cinci și 
șapte ani. Decizia fermierilor de a con -
tinua, după perioada de cinci până la 
șapte ani, cu angajamente similare va 
depinde de o serie de factori, cum ar fi 
disponibilitatea unui sprijin financiar 
sub formă de finanțare nerambursabilă 
și considerentele de rentabilitate.
154  
Analiza pe care a realizat-o Curtea 
cu privire la diversele obligații care 
trebuie respectate relevă următoarele 
deficiențe:
– în ciuda importanței pe care o pre -
zintă fâșiile de protecție pentru 
protecția apei, niciunul dintre pa -
chetele de agromediu nu a impus 
o dimensiune mai mare pentru 
acestea decât cea pe care fermi -
erii trebuie să o respecte în baza 
standardelor referitoare la bunele 
condiții agricole și de mediu (a se 
vedea punctul 135 și caseta 2 );– limitările impuse pentru aplicarea 
de îngrășăminte în ceea ce privește 
cantitatea de azot pe hectar în ca -
zul pachetelor celor mai importan -
te din România și din Slovacia [a se 
vedea tabelul 9  (pachetul de bază 
în Slovacia)] sunt fie foarte apropi -
ate de cantitatea de azot care este 
aplicată în medie în țară (România), 
fie superioare acestei medii (Slo -
vacia), astfel încât se preconizează 
că beneficiile suplimentare care ar 
putea rezulta pentru calitatea apei 
în urma unor astfel de pachete vor 
fi restrânse;
– pachetele cele mai importante 
care contribuie la combaterea ero -
ziunii sunt cele legate de pajiștile 
existente (a se vedea punctul 152).
Mecanismul de asigurare 
a respectării legislației prevăzut 
de programele de dezvoltare 
rurală nu are un efect disuasiv
155  
Pachetele incluse în măsura de agro -
mediu prevăd într-adevăr o serie de 
dispoziții care sunt benefice pentru 
calitatea apei, dar acestea vor fi eficace 
numai dacă sunt aplicate în mod 
corect. În conformitate cu Regulamen -
tul nr. 65/2011 al Comisiei105, statele 
membre au obligația de a efectua con -
troale administrative cu privire la toate 
cererile de ajutor primite, precum și 
controale la fața locului care să acope -
re, în funcție de schema de ajutor, cel 
puțin 5 % din totalul beneficiarilor sau 
al cheltuielilor.
156  
În raportul său anual de activitate 
pe 2014, Comisia (DG Agricultură și 
Dezvoltare Rurală) exprimă rezerve cu 
privire la asigurarea106 pe care o fur -
nizează sistemele de control pentru 
cheltuielile din domeniul dezvoltării 
rurale în România și în Ungaria.104 Regulamentul (CE) 
nr. 1698/2005 al Consiliului din 
20 septembrie 2005 privind 
sprijinul pentru dezvoltare 
rurală acordat din Fondul 
european agricol pentru 
dezvoltare rurală (FEADR) 
(JO L 277, 21.10.2005, p. 1).
105 Articolele 11, 12 și 25 din 
Regulamentul (UE) nr. 65/2011 
al Comisiei din 27 ianuarie 
2011 de stabilire a normelor de 
punere în aplicare 
a Regulamentului (CE) 
nr. 1698/2005 al Consiliului în 
ceea ce privește punerea în 
aplicare a procedurilor de 
control și a ecocondiționalității 
în cazul măsurilor de sprijin 
pentru dezvoltare rurală 
(JO L 25, 28.1.2011, p. 8).
106 Asigurarea că sistemele de 
control instituite oferă 
garanțiile necesare cu privire 
la legalitatea și regularitatea 
operațiunilor subiacente.
54 Observații
157  
Curtea consideră că sistemul de con -
trol al UE pentru ajutoarele de agro -
mediu nu este suficient de eficace107. 
Printre principalele cauze se numără: 
(i) lipsa unui stimulent puternic pentru 
respectarea angajamentelor asumate, 
întrucât eforturile întreprinse nu sunt 
recompensate prin efecte pozitive care 
să se facă simțite imediat în cadrul 
exploatației; (ii) rata scăzută a controa -
lelor la fața locului108; și (iii) faptul că 
sistemul de sancțiuni și de reducere 
a cuantumului ajutorului nu are un 
efect disuasiv puternic109.
Principiul „poluatorul 
plătește” se aplică numai 
într-o măsură limitată la 
poluarea difuză generată de 
agricultură
Principiul „poluatorul plătește” 
este dificil de aplicat
158  
În conformitate cu Directiva privind 
răspunderea pentru mediul înconjură -
tor110, prevenirea și repararea daunelor 
aduse mediului trebuie să se pună în 
aplicare în conformitate cu principiul 
„poluatorul plătește”: un operator a că -
rui activitate a cauzat daune mediului 
trebuie să răspundă financiar. Directiva 
admite, în egală măsură, că răspunde -
rea nu constituie un instrument adec -
vat pentru poluarea cu caracter extins 
și difuz, în cazul căreia este imposibil 
să se stabilească o legătură între 
efectele negative asupra mediului și 
acțiunile sau lipsa acțiunilor anumitor 
actori individuali.159  
Aplicarea principiului „poluatorul 
plătește” în domeniul poluării difuze 
generate de agricultură ridică o serie 
de probleme de ordin metodologic: pe 
de o parte, este dificilă identificarea 
poluatorului și, pe de altă parte, este 
dificil să se stabilească o relație cauzală 
între o anumită practică a fermieru -
lui și nivelul de poluare sau daunele 
provocate.
160  
O modalitate de punere în aplicare 
a principiului „poluatorul plătește” în 
contextul agriculturii este considerată 
a fi aplicarea unor restricții fermierilor 
(cum ar fi cerințele impuse de progra -
mele de acțiune împotriva poluării cu 
nitrați) fără acordarea unei compensa -
ții financiare. În schimb, în cazul în care 
fermierii sunt remunerați pentru faptul 
că se angajează în mod voluntar în 
activități cu efecte pentru mediu, cum 
ar fi cazul măsurii 214, „Plăți de agro -
mediu”, se poate vorbi mai curând de 
un principiu de recompensare a parti -
cipantului la astfel de activități decât 
de principiul „poluatorul plătește”.
161  
O modalitate de a acoperi costurile 
de mediu aferente poluării (costuri -
le pe care le implică daunele aduse 
mediului) constă în aplicarea unui 
sistem adecvat de sancțiuni în ca -
zul nerespectării restricțiilor impuse 
fermierilor. Curtea a identificat o serie 
de deficiențe în această privință (a se 
vedea punctele 120, 130, 144 și 157). 
Ecocondiționalitatea poate constitui 
o soluție utilă, dar numai parțială, pen -
tru aplicarea principiului „poluatorul 
plătește”, întrucât sancțiunile aplicate 
în baza ecocondiționalității nu sunt 
calculate în funcție de costul prejudi -
ciului cauzat și, astfel, pot acoperi doar 
o parte din acest cost. În multe cazuri, 
ele nu sunt proporționale cu gravitatea 
încălcării de către fermier a obligațiilor 
în materie de ecocondiționalitate.107 A se vedea punctele 59, 62, 64 
și 65 din Raportul special 
nr. 23/2014: „Erori la nivelul 
cheltuielilor pentru dezvoltare 
rurală: care sunt cauzele și cum 
sunt ele remediate?”  
(http://eca.europa.eu ).
108 Rata de 5 % (a se vedea 
punctul 155) înseamnă că, în 
medie, probabilitatea ca un 
fermier să fie verificat este 
o dată la 20 de ani.
109 În cazuri extreme, în care 
fermierii nu au respectat 
niciuna dintre obligații și se 
recuperează, așadar, 
cuantumul total al ajutorului 
plătit, fermierii s-ar găsi în 
aceeași situație în care s-ar fi 
găsit dacă nu și-ar fi asumat 
niciun angajament.
110 Considerentul 2 din 
Directiva 2004/35/CE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 21 aprilie 2004 
privind răspunderea pentru 
mediul înconjurător în 
legătură cu prevenirea și 
repararea daunelor aduse 
mediului (JO L 143, 30.4.2004, 
p. 56), modificată prin 
Directiva 2006/21/CE (JO L 102, 
11.4.2006, p. 15) și 
Directiva 2009/31/CE (JO L 140, 
5.6.2009, p. 114).
55 Observații
162  
O altă modalitate de aplicare a princi -
piului „poluatorul plătește” și de recu -
perare a costurilor constă în utilizarea 
unor instrumente economice (cum 
ar fi taxe de mediu pentru utilizarea 
îngrășămintelor și a produselor de pro -
tecție a plantelor). Atât Slovacia, cât și 
Republica Cehă au intenția de a analiza 
posibilitatea utilizării unor astfel de 
instrumente economice în acest scop, 
în vreme ce Ungaria și România nu au 
făcut nicio mențiune, în planurile lor 
de management al bazinelor hidrogra -
fice, cu privire la o eventuală recurgere 
la instrumente economice.
Comisia nu solicită statelor 
membre să asigure recuperarea 
costurilor cauzate de poluarea 
difuză
163  
Directiva-cadru privind apa (artico -
lul 9) prevede o contribuție adecvată 
a diferitelor tipuri de destinații finale 
ale apei111 la recuperarea costurilor112 
serviciilor de apă. Respectarea dispozi -
țiilor articolului 9 din această directivă 
este unul dintre criteriile de evaluare 
a îndeplinirii unei condiționalități 
ex ante  specifice stabilite pentru peri -
oada de programare 2014-2020.164  
Comisia a evaluat respectarea dispozi -
țiilor articolului 9 în contextul aprobă -
rii acordurilor de parteneriat și, în cazul 
special al agriculturii, în contextul 
aprobării programelor de dezvoltare 
rurală pentru perioada 2014-2020. 
Comisia a specificat, în cazul tuturor 
celor patru state membre, că costurile 
cauzate de poluarea difuză generată 
de sectorul agricol ar trebui calcula -
te și luate în considerare în analiza 
economică a costurilor și a recuperării 
acestora, însă nu solicită niciun plan 
de acțiune din partea statelor membre 
care nu își recuperează sau își recupe -
rează doar parțial costurile generate 
de poluarea difuză.
165  
Într-o comunicare din 2015113, Comi -
sia a precizat că măsurile incluse în 
planurile de management al bazinelor 
hidrografice pentru a asigura recupe -
rarea costurilor legate de mediu și de 
resurse sunt limitate. Aceasta nu a ofe -
rit încă orientări cu privire la posibilele 
metode de recuperare a costurilor sau 
privind cele mai bune practici în acest 
domeniu.111 Sunt incluse toate activitățile 
care exercită un impact 
semnificativ asupra stării 
corpurilor de apă.
112 Costurile serviciilor legate de 
apă includ costurile de mediu 
și costurile din punctul de 
vedere al resurselor. Costurile 
de mediu sunt costurile 
daunelor pe care diversele 
utilizări ale apei le ocazionează 
pentru mediu și ecosisteme, 
precum și pentru utilizatorii 
mediului (de exemplu, 
reducerea calității ecologice 
a ecosistemelor acvatice sau 
salinizarea și degradarea 
solurilor productive). Costurile 
din punctul de vedere al 
resurselor reprezintă costurile 
pe care le implică pierderea 
unor oportunități pentru alți 
utilizatori care suferă ca 
urmare a epuizării resurselor 
dincolo de rata naturală de 
reînnoire sau de recuperare 
a acestora (de exemplu, ca 
urmare a captării în exces 
a apei subterane).
113 COM(2015) 120 final din 
9 martie 2015: „Directiva-cadru 
privind apa și Directiva privind 
inundațiile: măsuri pentru 
atingerea unei «stări bune» 
a apelor din UE și de reducere 
a riscurilor de inundații”.
56
 Concluzii și recomandări
166  
Cele patru state membre mai trebuie 
să depună eforturi până la obținerea 
unei bune calități a apelor de suprafa -
ță, acesta fiind obiectivul principal al 
Directivei-cadru privind apa. Ele vor 
trebui să își intensifice eforturile pen -
tru a accelera progresele în materie de 
ameliorare a calității apei.
Utilizarea planurilor de 
management al bazinelor 
hidrografice ca 
instrument pentru 
asigurarea unei calități 
mai bune a apei
167  
Introducerea planului de management 
al bazinului hidrografic ca instrument 
pentru gestionarea integrată a apei 
a constituit unul dintre punctele forte 
ale Directivei-cadru privind apa din 
2000, dar, în practică, aceste planuri 
prezintă lacune din punctul de vedere 
al identificării presiunilor exercitate 
de poluare și din cel al definirii unor 
măsuri de remediere.
168  
În urma comparării planurilor de ma -
nagement al bazinelor hidrografice din 
2009 ale celor patru state membre cu 
proiectele de actualizări din 2015 ale 
acestor planuri, s-a constatat că starea 
ecologică și cea chimică a corpurilor 
de apă nu s-au ameliorat decât foarte 
puțin. Curtea remarcă însă faptul că 
progresele înregistrate în ceea ce pri -
vește unele elemente individuale ale 
stării apelor pot fi mascate din cauza 
aplicării regulii one out, all out114. Acest 
nivel scăzut de ameliorare nu este sur -
prinzător, dat fiind numărul ridicat de 
corpuri de apă pentru care s-au acor -
dat derogări de la obligația de a atinge 
o stare bună a apei până în 2015 (a se 
vedea punctele 26, 27, 45 și 46).169  
Deficiențele de la nivelul sistemelor 
de monitorizare din cele patru state 
membre explică lipsa datelor atât 
privind tipul poluării care se află la 
sursa neatingerii unei stări bune, cât și 
privind importanța relativă a diferitelor 
surse de poluare. Comparabilitatea 
datelor era afectată, în egală măsură, 
de diferențele importante care există 
între cele patru state membre în ceea 
ce privește numărul de poluanți fizi -
co-chimici specifici care sunt analizați. 
Lipsa unor date exhaustive împiedică 
identificarea unor măsuri bine direcți -
onate și eficace sub aspectul costurilor 
(a se vedea punctele 28-32).
170  
Statele membre nu s-au arătat sufici -
ent de ambițioase în ceea ce privește 
identificarea unor măsuri de remediere 
a situației și, în consecință, valoarea 
adăugată furnizată de planurile de 
management al bazinelor hidrografi -
ce este limitată sub acest aspect (a se 
vedea punctele 33-41), deoarece:
– aceste planuri se axează pe „mă -
suri de bază”, cu alte cuvinte, pe 
punerea în aplicare a legislației 
existente (directivele UE); și
– „alte măsuri de bază” și „măsurile 
suplimentare” nu acoperă toate 
aspectele legate de poluare, nu 
includ o evaluare a oportunității 
oferite de anumite instrumente sau 
sfera lor de aplicare nu este clară.114 Starea finală a unui corp de 
apă este determinată de 
elementul care primește cel 
mai slab calificativ în urma 
procesului de evaluare.
57 Concluzii și recomandări
171  
În plus, planurile de management al 
bazinelor hidrografice indică, în cel 
mai bun caz, doar parțial impactul 
preconizat al diferitelor măsuri. Infor -
mațiile privind cuantumul resurselor 
financiare necesare pentru punerea în 
aplicare a măsurilor, precum și privind 
eventuala disponibilitate a acestor re -
surse sunt incomplete. Nu s-a asigurat 
întotdeauna o coordonare între părțile 
care elaborau planurile de manage -
ment al bazinelor hidrografice și cele 
care aveau responsabilitatea aprobă -
rii și a alocării fondurilor (a se vedea 
punctele 42-44).
172  
Comisia, în cooperare cu statele 
membre, a elaborat orientări privind 
punerea în aplicare a Directivei-ca -
dru privind apa. Mai mult, Comisia 
a prezentat, într-o serie de comuni -
cări, recomandări specifice adresate 
diferitelor state membre în legătură cu 
planurile de management al bazine -
lor hidrografice din 2009. Comisia nu 
a inițiat nicio procedură de constatare 
a neîndeplinirii obligațiilor, ca urmare 
a deficiențelor identificate în planurile 
din 2009, împotriva niciunuia dintre 
cele patru state membre. Acțiunile 
specificate în programele operațio -
nale pentru perioada 2014-2020 ca 
urmare a neîndeplinirii condiționali -
tăților ex ante  relevante nu acopereau 
totalitatea deficiențelor constatate. 
Comisia se bazează, în schimb, pe 
bunăvoința și pe angajamentul statelor 
membre de a-și intensifica eforturile în 
urma cererilor formulate în acest sens 
și consemnate în procesele-verbale ale 
reuniunilor bilaterale. Propunerile din 
2015 ale planurilor de management al 
bazinelor hidrografice încă prevăd un 
număr mare de derogări de la obligația 
de atingere a unei stări bune a ape -
lor până la termenul-limită stabilit și 
multe dintre deficiențele constatate 
de Curte și de Comisie cu privire la 
identificarea unor măsuri adecvate 
sunt încă de actualitate (a se vedea 
punctele 47-50).Recomandarea 1
Comisia ar trebui:
(a) să ofere orientări pentru o rapor -
tare mai diferențiată cu privire la 
progresele înregistrate în ceea 
ce privește calitatea apei, care în 
prezent sunt mascate ca urmare 
a aplicării regulii one out, all out ;
(b) să promoveze comparabilitatea 
datelor, de exemplu prin reducerea 
discrepanțelor în ceea ce privește 
numărul de substanțe fizico-chi -
mice care sunt analizate pentru 
determinarea stării ecologice;
(c) să continue să urmărească progre -
sele înregistrate de statele mem -
bre în direcția atingerii obiectivului 
stabilit de Directiva-cadru privind 
apa, și anume, atingerea unei bune 
calități a apei.
Statele membre ar trebui:
(d) să asigure monitorizarea bunei 
calități a apei pentru a dispune 
de informații exacte cu privire la 
situația și la sursa poluării pentru 
fiecare corp de apă, pentru a face 
posibilă astfel o mai bună direc -
ționare a măsurilor și optimizarea 
raportului costuri-eficacitate al 
măsurilor de remediere. În cazul 
agriculturii, de exemplu, aceasta 
ar putea presupune găsirea unei 
combinații eficace între măsurile 
obligatorii și cele facultative;
(e) să furnizeze, în planurile lor de 
management al bazinelor hidro -
grafice: (i) justificări clare pentru 
acordarea unor derogări de la 
termenele prevăzute de Directi -
va-cadru privind apa; (ii) informații 
privind modul în care va fi finanța -
tă punerea în aplicare a măsurilor; 
și (iii) informații privind impactul 
preconizat al măsurilor;
(f) să asigure o coordonare între 
organismele responsabile de 
definirea măsurilor din planurile de 
58 Concluzii și recomandări
management al bazinelor hidro -
grafice și cele care au responsa -
bilitatea aprobării proiectelor în 
vederea finanțării.
Punerea în aplicare 
a măsurilor vizând 
reducerea poluării 
cauzate de apele uzate 
urbane și industriale
173  
Statele membre au înregistrat pro -
grese în ceea ce privește reducerea 
poluării cu substanțe organice și cu 
nutrienți care provine de la apele uzate 
emise de stațiile de epurare a apelor 
uzate urbane. Totuși, instrumentele 
disponibile pentru reducerea poluării 
din apele uzate, cum ar fi mecanismul 
de asigurare a respectării cerințelor în 
materie și taxa de poluare a apei, nu au 
fost însă utilizate în mod optim.
Aglomerațiile
174  
În ceea ce privește punerea în apli -
care a Directivei privind tratarea 
apelor urbane reziduale (a se vedea 
punctele 53-65), care este „măsura de 
bază” pentru poluarea provenită de 
la aglomerații, s-au înregistrat pro -
grese în ceea ce privește colectarea 
apelor uzate (mai exact, prin creșterea 
numărului de gospodării racordate la 
un sistem de canalizare și la o stație de 
epurare) și epurarea corespunzătoare 
a apelor uzate. Totuși, toate cele patru 
state membre înregistrau întârzieri în 
ceea ce privește respectarea termene -
lor lor limită intermediare sau finale 
pentru punerea în aplicare a directivei 
(a se vedea, de asemenea, concluziile 
și recomandările formulate în Raportul 
special nr. 2/2015).175  
Planurile de management al bazinelor 
hidrografice din 2009 nu prezentau su -
ficiente informații privind „alte măsuri 
de bază” și „măsurile suplimentare” 
necesare pentru corpurile de apă care 
nu reușesc să atingă o stare bună:
– în cazul apelor uzate care nu sunt 
încă racordate la o stație de epu -
rare, nu se furniza nicio indicație 
cu privire la modul în care urma să 
fie abordată încărcarea cu poluanți 
provenită de la aceste ape (încărca -
rea provenită de la aglomerații cu 
o populație egală cu sau de peste 
2 000 l.e. și colectată de sisteme 
individuale, precum și încărcarea 
provenită de la aglomerații cu mai 
puțin de 2 000 l.e.) (a se vedea 
punctele 58-60);
– nu sunt indicate stațiile de epurare 
a apelor uzate urbane pentru care 
sunt necesare limite de emisie mai 
stricte (cu excepția planului Româ -
niei) (a se vedea punctele 66-68);
– problema micropoluanților nu 
a fost abordată. Nu există dispoziții 
legale la nivelul UE sau la nivel na -
țional în cele patru state membre 
care să prevadă limite de emisie 
pentru micropoluanți (a se vedea 
punctele 69 și 70).
176  
În ceea ce privește mecanismul de 
asigurare a respectării legislației, 
Curtea concluzionează că sistemul 
automonitorizării care este efectuată 
de către operatorii stațiilor de epurare 
a apelor uzate în legătură cu efluentul 
provenit de la acestea era, în gene -
ral, satisfăcător. Sistemul de inspec -
ții publice prezintă însă deficiențe, 
deoarece frecvența inspecțiilor nu era 
reglementată și în unele state membre 
fie era scăzută (Slovacia), fie nu a putut 
fi evaluată (Ungaria). În plus, în Româ -
nia, controalele au un efect disuasiv 
limitat, întrucât se preferă să se emită 
avertismente mai degrabă decât să 
59 Concluzii și recomandări
se aplice amenzi atunci când limitele 
de emisie sunt depășite (a se vedea 
punctele 71-78).
177  
În vederea aplicării principiului „po -
luatorul plătește”, se percepe o taxă 
de poluare a apei de la entitățile care 
evacuează ape uzate, însă cu anumite 
excepții în Republica Cehă, în România 
și în Slovacia. Nu toți parametrii care 
reflectă poluarea cu substanțe orga -
nice și cu nutrienți fac obiectul taxei, 
iar suma percepută pentru fiecare 
poluant (în mg/l din cantitatea de apă 
deversată) variază semnificativ între 
cele patru state membre. În Republica 
Cehă și în Slovacia, această taxă poate 
acționa ca un stimulent pentru respec -
tarea limitelor de emisie stabilite în 
autorizațiile de gospodărire a apelor 
pentru anumiți parametri (deoarece 
nu se percepe nicio taxă atunci când 
aceștia sunt respectați), în timp ce, 
în Ungaria și uneori în România, taxa 
poate acționa ca un stimulent pentru 
atingerea unor valori mai stricte decât 
limitele de emisie stabilite pentru acei 
parametri în cazul cărora se percepe 
o taxă. Caracterul stimulativ al taxei 
variază în funcție de cuantumul sumei 
care se percepe: niciunul dintre planu -
rile de management al bazinelor hidro -
grafice nu a evaluat efectul disuasiv al 
taxei (a se vedea punctele 79-82).
Instalațiile industriale
178  
Anumite categorii de instalații indus -
triale intră sub incidența Directivei 
privind emisiile industriale („măsură de 
bază”). Valorile-limită de emisie sunt 
indicate în concluziile privind cele mai 
bune tehnici disponibile, care sunt 
adoptate de către Comisie pentru fie -
care sector industrial. Până la sfârșitul 
anului 2015, nu fuseseră adoptate de -
cât șapte astfel de concluzii (a se vedea 
punctul 85).179  
Planurile de management al bazinelor 
hidrografice din 2009 nu prevedeau 
„alte măsuri de bază” sau „măsuri 
suplimentare” pentru corpurile de apă 
care nu reușesc să atingă o stare bună: 
nu existau măsuri specifice care să 
vizeze anumiți poluanți sau anumite 
entități care evacuau ape uzate (de 
exemplu, nu se indicau anumite sub -
stanțe sau anumite valori-limită care să 
trebuiască să fie incluse în autorizațiile 
de gospodărire a apelor). Cu toate 
acestea, planurile de management 
al bazinelor hidrografice din Ungaria 
și Slovacia prevedeau printre măsuri 
examinarea procedurii de eliberare 
a autorizațiilor sau examinarea anumi -
tor autorizații. În opinia Curții, această 
examinare nu este însă eficace din 
cauza a diverse deficiențe și omisiuni 
(a se vedea punctele 87-92).
180  
Curtea concluzionează că (a se vedea 
punctele 89-91):
– în ceea ce privește stabilirea unor 
valori-limită de emisie, autoritățile 
competente sunt condiționate, 
într-o anumită măsură, de informa -
țiile care le sunt furnizate de înseși 
entitățile aflate la sursa apelor 
evacuate. Acest lucru se întâmplă 
în special atunci când dispozițiile 
legale naționale fie stabilesc limite 
doar cu titlu orientativ, fie nu stabi -
lesc deloc limite;
– autorizațiile de gospodărire 
a apelor eliberate pentru stațiile de 
epurare a apelor uzate urbane care 
preiau și ape uzate industriale nu 
prevăd decât în anumite cazuri va -
lori-limită pentru alți poluanți de -
cât materiile organice și nutrienții.
60 Concluzii și recomandări
181  
În ceea ce privește mecanismul de 
asigurare a respectării legislației, sunt 
rare cazurile în care se efectuează 
inspecții publice atunci când au loc 
evacuări indirecte într-o rețea publică 
de canalizare de către instalațiile care 
nu intră sub incidența Directivei pri -
vind emisiile industriale. În schimb, în 
majoritatea cazurilor (85 % din eșantio -
nul de 28 de stații de epurare auditate), 
operatorii stațiilor de epurare a ape -
lor uzate urbane efectuau controale 
la fața locului la sediile entităților 
industriale. Cu toate acestea, având în 
vedere cuantumurile amenzilor apli -
cate în Republica Cehă și în Slovacia, 
aceste amenzi nu sunt susceptibile să 
aibă un puternic efect disuasiv. În ceea 
ce privește inspecțiile efectuate la en -
titățile care realizează evacuări directe, 
situația este similară celei descrise la 
punctul 176 (inspecțiile efectuate la 
stațiile de epurare a apelor uzate urba -
ne) (a se vedea punctele 93-97).
182  
Taxa de poluare a apei nu poate decât 
rareori să acționeze ca stimulent 
pentru respectarea valorilor-limită de 
emisie stabilite în autorizații sau pen -
tru atingerea unor valori mai stricte, 
deoarece taxa se percepe doar pentru 
un număr limitat de poluanți (materii 
organice, nutrienți și un număr mic de 
metale grele) (a se vedea punctul 98).Recomandarea 2
Comisia ar trebui:
(a) să determine cea mai bună moda -
litate prin care se pot stabili criterii 
obligatorii care să contribuie la 
creșterea eficacității inspecțiilor 
statelor membre la stațiile de epu -
rare a apelor uzate care nu intră 
sub incidența Directivei privind 
emisiile industriale.
Statele membre ar trebui:
(b) să indice corpurile de apă pentru 
care este necesară, ca urmare a ca -
lității nesatisfăcătoare a apei, apli -
carea unor măsuri vizând anumite 
entități care evacuează ape uzate 
în corpurile de apă respective. În 
cazul stațiilor de epurare a apelor 
uzate urbane, aceasta va implica 
stabilirea, în autorizațiile de gos -
podărire a apelor, a unor limite de 
emisie care să fie mai stricte decât 
cele prevăzute prin lege pentru 
parametrii aferenți poluării cu 
substanțe organice și cu nutrienți, 
precum și stabilirea unor limite 
pentru substanțele prioritare și 
alte substanțe chimice sau pentru 
micropoluanți;
(c) să evalueze și să asigure eficaci -
tatea mecanismelor de asigurare 
a respectării, în special în ceea ce 
privește gradul de acoperire care 
trebuie atins și efectul disuasiv al 
sancțiunilor aplicate;
(d) să evalueze potențialul pe care îl 
prezintă utilizarea taxei de poluare 
a apei ca instrument economic și 
ca modalitate de aplicare a prin -
cipiului „poluatorul plătește”, cel 
puțin pentru principalele substan -
țe care afectează în mod negativ 
calitatea apei.
61 Concluzii și recomandări
Punerea în aplicare 
a măsurilor de combatere 
a poluării difuze generate 
de agricultură
183  
În general, statele membre au respec -
tat în mai mare măsură dispozițiile 
Directivei privind nitrații, dar au fost 
reticente să exploateze la maximum 
instrumentele disponibile, cum ar fi 
mecanismele de asigurare a respectării 
legislației, standardele referitoare la 
bunele condiții agricole și de mediu 
din cadrul ecocondiționalității, măsu -
rile de dezvoltare rurală și principiul 
„poluatorul plătește”.
184  
În ceea ce privește punerea în aplicare 
a Directivei privind nitrații, principala 
„măsură de bază” pentru combate -
rea poluării generate de agricultură, 
Republica Cehă, Ungaria și România au 
înăsprit treptat cerințele care trebuie 
respectate de fermierii din zonele 
vulnerabile la nitrați, aceasta având 
loc, în principal, ca urmare a acțiunilor 
inițiate de Comisie. Slovacia nu a dat 
curs în măsură suficientă sugestiilor 
Comisiei și, prin urmare, în 2012, Comi -
sia a lansat o procedură de constatare 
a neîndeplinirii obligațiilor împotriva 
Slovaciei (a se vedea punctele 101-110).
185  
Cu toate acestea, în pofida îmbunătă -
țirilor înregistrate în trei dintre statele 
membre, gradul de strictețe a ce -
rințelor ar putea fi mărit (a se vedea 
punc tele 111-115).186  
Tendința în ceea ce privește eutro -
fizarea nu poate fi evaluată deoare -
ce diversele seturi de date nu sunt 
comparabile. Curtea remarcă faptul că 
perioada de raportare prevăzută de 
Directiva privind nitrații nu coincide 
cu cea prevăzută de Directiva-cadru 
privind apa (a se vedea punctele 113 
și 114).
187  
În ceea ce privește „celelalte măsuri 
de bază” și „măsurile suplimentare” (a 
se vedea punctele 123-129 și 135-137), 
Curtea concluzionează că:
– măsurile legate de utilizarea pes -
ticidelor fie erau vagi, fie făceau 
trimitere la planurile de acțiune 
privind pesticidele. O parte din 
aceste planuri nu dispun însă de 
obiective cuantificate, de termene 
de punere în aplicare sau de infor -
mații privind fondurile care sunt 
necesare pentru punerea în apli -
care a măsurilor. Până la jumătatea 
anului 2015, Comisia nu inițiase 
nicio procedură de constatare 
a neîndeplinirii obligațiilor pentru 
insuficiențele legate de conținutul 
acestor planuri;
– nivelul de exigență al standardelor 
referitoare la bunele condiții agri -
cole și de mediu și al „cerințelor 
minime” în domeniul dezvoltării 
rurale ar putea fi mărit. Comisia 
nu evaluează în mod sistematic 
caracterul adecvat al cerințelor din 
punctul de vedere al eficacității 
acestora în a duce la îndeplinirea 
obiectivelor UE stabilite în politica 
privind apa, verificând doar exis -
tența și relevanța acestora;
62 Concluzii și recomandări
– statele membre nu au stabilit 
limite în ceea ce privește cantita -
tea îngrășămintelor cu fosfor care 
poate fi aplicată pe sol (kg/ha);
– statele membre se bazează în 
principal pe măsuri de agromediu 
voluntare.
188  
Potențialul dezvoltării rurale de a răs -
punde preocupărilor legate de cali -
tatea apei nu este valorificat la maxi -
mum (a se vedea punctele 145-154):
– în perioada de programare 
2007-2013, suprafața de teren 
agricol care făcea obiectul unor an -
gajamente de agromediu benefice 
pentru calitatea apei varia între 15 
și 30 % din totalul suprafeței de 
teren agricol. Totuși, în mare parte 
este vorba de angajamente asuma -
te de fermieri pentru întreținerea 
pajiștilor existente. Întreținerea lor 
este un lucru pozitiv, dar nu con -
duce la îmbunătățirea calității apei. 
În plus, întrucât aceste obligații 
trebuie respectate doar pentru 
o perioadă cuprinsă între cinci și 
șapte ani, impactul pe termen lung 
asupra calității apei nu este neapă -
rat asigurat;
– limitările impuse în România și în 
Slovacia în ceea ce privește cantita -
tea de îngrășăminte pe bază de 
azot aplicată pe hectar de teren 
sunt apropiate de cantitatea care 
se aplică în medie sau sunt superi -
oare acestei medii și, prin urmare, 
beneficiile suplimentare care ar 
putea rezulta pentru calitatea apei 
vor fi probabil restrânse.189  
Un fermier poate face obiectul unui 
întreg set de mecanisme de asigurare 
a respectării: controale în materie de 
ecocondiționalitate reglementate de 
UE și controale efectuate pentru plățile 
din domeniul dezvoltării rurale, pre -
cum și „controale naționale” realizate 
în temeiul Directivei privind nitrații 
și în domeniul produselor de protec -
ție a plantelor (a se vedea punctele 
116-122, 130-132, 138-144 și 155-157). 
Toate aceste controale sunt afectate de 
limitări intrinsece, cum ar fi faptul că 
un număr important de probe sunt sub 
formă de declarații întocmite chiar de 
către fermieri. În plus,
– efectul disuasiv este limitat în 
cazul ecocondiționalității și în cel 
al controalelor efectuate pen -
tru plățile din cadrul dezvoltării 
rurale. Explicația rezidă în principal 
în modul în care este conceput 
mecanismul acestor controale: 
gradul de acoperire este redus (1 % 
și, respectiv, 5 %) și sancțiunile 
(reducerea cuantumului ajutorului) 
sunt inferioare costurilor pe care 
le implică respectarea obligațiilor. 
„Controalele naționale” care se 
efectuează în temeiul Directivei 
privind nitrații prezintă deficiențe 
similare;
– toate statele membre vizitate, cu 
excepția Slovaciei, au indicat, în 
planurile lor de acțiune privind 
pesticidele, necesitatea de a întări 
asigurarea respectării obligațiilor 
legate de pesticide. La momentul 
auditului, cele patru state mem -
bre nu precizaseră încă gradul de 
acoperire care trebuia atins de 
controale și nici nu definiseră încă 
amenzile aplicabile tuturor tipuri -
lor de încălcare a obligațiilor.
63 Concluzii și recomandări
190  
Mai mult, principiul gestionării/com -
baterii integrate a dăunătorilor nu va 
deveni o cerință obligatorie în cadrul 
ecocondiționalității decât după ce 
se înregistrează progrese în domenii 
precum orientările, calificările profe -
sionale și definirea unor cerințe care 
să poată fi ușor verificate (a se vedea 
punctul 131).
191  
Aplicarea principiului „poluatorul plă -
tește” în domeniul poluării difuze ge -
nerate de agricultură se confruntă cu 
probleme metodologice. Impunerea 
unor obligații în vederea respectării 
lor de către fermieri fără a li se acorda 
o compensație financiară în acest sens 
(așa cum se întâmplă în cazul progra -
melor de acțiune împotriva poluării cu 
nitrați) este, în general, considerată a fi 
o modalitate de aplicare a principiului 
„poluatorul plătește”. Aplicarea unor 
sancțiuni în caz de nerespectare poate 
compensa costurile cauzate de polua -
re. Curtea a identificat însă o serie de 
deficiențe în ceea ce privește utilizarea 
amenzilor. O altă modalitate de aplica -
re a acestui principiu este impunerea 
unei taxe de mediu (cum ar fi taxe pe 
utilizarea îngrășămintelor și a produse -
lor de protecție a plantelor), Republica 
Cehă și Slovacia fiind două țări care 
au intenția de a analiza posibilitatea 
utilizării unor astfel de taxe. Comisia 
nu a solicitat celor patru state membre 
să ia măsuri specifice pentru a asigura 
recuperarea costurilor și nici nu a oferit 
orientări cu privire la eventuale moda -
lități de recuperare a costurilor (a se 
vedea punctele 158-165).Recomandarea 3
Comisia ar trebui:
(a) să își continue eforturile pentru 
a se asigura că statele membre 
respectă cerințele care decurg din 
programele de acțiune împotriva 
poluării cu nitrați și că pun în apli -
care planurile de acțiune privind 
pesticidele într-un interval rezona -
bil de timp;
(b) să evalueze în mod sistematic nu 
numai existența, ci și caracterul 
adecvat al standardelor referitoa -
re la bunele condiții agricole și 
de mediu și al cerințelor minime 
adoptate de statele membre;
(c) să analizeze posibilitatea de a in -
troduce obligația stabilirii unor 
limite în ceea ce privește cantitatea 
de fosfor care poate fi aplicată pe 
sol, prin analogie cu cazul azotului;
(d) să restrângă posibilitatea ca statele 
membre să realizeze o dublă ra -
portare cu privire la starea apelor 
din punctul de vedere al eutrofiză -
rii, sincronizând raportarea în te -
meiul Directivei privind nitrații cu 
raportarea în temeiul Directivei-ca -
dru privind apa, și să promoveze 
utilizarea orientărilor din 2009 în 
materie de evaluare a eutrofizării, 
astfel încât să se utilizeze aceiași 
parametri de evaluare pentru am -
bele directive;
(e) să ofere îndrumări cu privire la 
eventuale modalități de recuperare 
a costurilor în domeniul poluării 
difuze.
64 Concluzii și recomandări
Statele membre ar trebui:
(f) să stabilească, în planurile de ac -
țiune împotriva poluării cu nitrați, 
în planurile de acțiune privind pes -
ticidele, în standardele referitoare 
la bunele condiții agricole și de 
mediu și în condițiile pentru plățile 
de agromediu, cerințe suficient 
de ambițioase încât să conducă la 
o reducere a aportului de îngrășă -
minte și de pesticide și la o protec -
ție adecvată împotriva eroziunii;
(g) să analizeze potențialul pe care îl 
prezintă utilizarea unor instrumen -
te economice (precum taxele de 
mediu) ca stimulent pentru redu -
cerea poluării și ca modalitate de 
aplicare a principiului „poluatorul 
plătește”.
Pe baza unui inventar al mecanisme -
lor de asigurare a respectării (atât la 
nivelul UE, cât și la nivel național), 
Comisia și statele membre ar trebui 
să identifice modalități de a simplifica 
mecanismul controalelor și punerea 
lor în aplicare, precum și de a asigura 
eficacitatea acestora.
Prezentul raport a fost adoptat de Camera II, condusă de domnul Henri GRETHEN, 
membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 9 decembrie 2015.
 Pentru Curtea de Conturi
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Președinte

65
 Anexe Anexa I
Imagine de ansamblu a bazinului hidrografic al Dunării
© Comisia Internațională pentru Protecția Fluviului Dunărea.
66 Anexe Anexa IIPoluarea corpurilor de apă de suprafață  
(planurile de management al bazinelor hidrografice din 2009)
1. Procentajul corpurilor de apă de suprafață afectate de diferitele surse de poluare
Sursă de poluare Republica Cehă Ungaria România Slovacia
Surse punctiforme 46 % 19 % 8 % Date nedisponibile
Surse difuze 61 % 25 % 32 % Date nedisponibile
Sursa:  Informații furnizate de către statele membre prin intermediul WISE.
2. Procentajul corpurilor de apă de suprafață afectate de diferitele tipuri de poluare
Tip de poluare Republica Cehă Ungaria România Slovacia
Îmbogățirea cu materii organice 31 % 27 % 13 % Date nedisponibile
Îmbogățirea cu nutrienți 61 % 45 % 32 % Date nedisponibile
Contaminarea cu substanțe prioritare sau cu 
alți poluanți specifici31 % 2 % 4 % Date nedisponibile
Sursa:  Informații furnizate de către statele membre prin intermediul WISE.
67 Anexe Anexa IIIValorile-limită de emisie stabilite în Directiva privind tratarea apelor urbane 
reziduale
Parametri Concentrație Procentaj minim de reducere2
Treapta secundară de epurare
Consum biochimic de oxigen (CBO5) 25 mg/l 70-90
Consum chimic de oxigen (CCO) 125 mg/l 75
Totalul materiilor solide în suspensie 
(TMS)35 mg/l
60 mg/l  
(pentru aglomerațiile cu o populație cuprinsă între 2 000 
și 10 000 l.e.)90
70 
(pentru aglomerațiile cu o populație cuprinsă între 
2 000 și 10 000 l.e.)
Treapta de epurare mai riguroasă
Fosfor total (Ptot)2 mg/l  
(pentru aglomerațiile cu o populație cuprinsă între 
10 000 și 100 000 l.e.)
1 mg/l  
(pentru aglomerațiile cu o populație mai mare de 
100 000  l.e.)80
Azot total1 (Ntot)15 mg/l  
(pentru aglomerațiile cu o populație cuprinsă între 
10 000 și 100 000 l.e.)
10 mg/l  
(pentru aglomerațiile cu o populație mai mare de 
100 000  l.e.)70-80
1 Azotul total înseamnă: suma conținutului total de azot-Kjeldahl (azot organic + NH3), azot-nitrat (NO3) și azot-nitrit (NO2).
2 Reducere în raport cu valorile la intrare.
68 Anexe Anexa IVTaxa de poluare a apei: suma pentru fiecare poluant (în euro1/t)
Poluanți Republica Cehă Ungaria România Slovacia
CCO 576,9 285,2 10,4 199,2
CBO5— — 10,4 —
TMS 72,1 — 2,5 99,6
Ptot2 523,9 4 753,8 41,5 3 319,4
Ntot— — 41,5 497,9
Nanorg1 081,7 570,5 — —
N-NH4 (azot amoniacal) — — 41,5 497,9
Hg (mercur) 721 110,5 6 97 217, 5 10 384,1 497 908,8
Săruri anorganice dizolvate 18,0 — — 16,6
Cd (cadmiu) 144 222,1 139 443,5 10 384,1 99 581,8
AOX (halogeni organici adsorbabili) 10 816,7 — — 6 638,8
Cr (crom) — 27 888,7 2 596,0 —
Ni (nichel) — 27 888,7 2 596,0 —
Pb (plumb) — 27 888,7 2 596,0 —
Cu (cupru) — 13 944,3 2 596,0 —
Zn (zinc) — — 124,57 —
Fenoli — — 41,51 —
As (arsenic) — — 8 074,5 —
Co (cobalt) — — 124,6 —
— — și mai mult2—
1 Valorile în CZK, HUF și RON au fost convertite în euro utilizând cursurile de schimb de la 31.12.2014.
2  În România, taxa se plătește pentru următoarele grupuri de poluanți: (i) indicatori chimici generali (22); (ii) indicatori chimici specifici (11); 
(iii) indicatori chimici toxici și foarte toxici (9); și (iv) indicatori bacteriologici (2). Nu toți acești indicatori figurează în tabel.
Sursa:  Analiza Curții de Conturi Europene cu privire la legislațiile naționale.
69 Anexe Anexa VValorile-limită de emisie prevăzute în dispozițiile legale naționale
Tabelul următor oferă o imagine de ansamblu a valorilor-limită de emisie prevăzute în dispozițiile legale naționale pentru o serie de substanțe.
(în mg/l din cantitatea de apă deversată)
Evacuări directe
Republica Cehă  
(indicate sub formă de interval, 
întrucât valorile-limită depind 
de tipul de activitate)Ungaria  
(valori minime și maxime)2 RomâniaSlovacia  
(indicate sub formă de interval, 
întrucât valorile-limită depind 
de tipul de activitate)
Arsenic și compușii săi 0,5-1,5 0,1-1 0,1 0,1-1
Cupru și compușii săi 0,5-1 0,1-4 0,1 0,5-1
Zinc și compușii săi 2-3 0,5-10 0,5 1,5-3
Crom și compușii săi 0,1-1 0,2-2 1 0,5-2
Halogeni organici adsorbabili 0,5-5 0,1-7 -- 0,1-2
Cadmiu și compușii săi 0,2 0,005-0,3 0,2 0,05-0,2
Plumb și compușii săi 0,5-1 0,05-0,4 0,2 0,2-1,5
Mercur și compușii săi 0,01-0,05 0,001-0,08 0,05 0,03-0,1
Nichel și compușii săi 0,5-0,8 0,1-2 0,5 0,5-0,8
Benzo(g,h,i)perilen1Limită pentru HAP: 0,01 0,015-0,03 -- Limită pentru HAP: 0,01
Evacuări indirecte
Republica Cehă
(valori-limită sugerate)Ungaria  
(fluxuri de apă 
netemporare)RomâniaSlovacia  
(valori-limită sugerate)
Arsenic și compușii săi 0,2 0,2 -- 0,2
Cupru și compușii săi 1 2 0,2 1
Zinc și compușii săi 2 2 1 2
Crom și compușii săi 0,3 1 1,5 0,8
Cadmiu și compușii săi 0,1 0,1 0,3 0,1
Plumb și compușii săi 0,1 0,2 0,5 0,3
Mercur și compușii săi 0,05 0,05 Interzis 0,05
Nichel și compușii săi 0,1 1 1 0,2
1 Benzo(g,h,i)perilen este o hidrocarbură aromatică policiclică (HAP).
2  Legislația maghiară stabilește valori-limită în funcție de tipul de activitate (limite tehnologice) și în funcție de tipul corpului de apă în care se 
deversează apa uzată (limite teritoriale). Autoritatea care eliberează autorizația de gospodărire a apelor se poate abate de la aceste valori-li -
mită, dar trebuie să respecte valorile minime și maxime care au fost stabilite pentru substanțe în cadrul juridic.
70
În contextul SCI, Comisia și statele membre au desfășurat 
o activitate destul de susținută în ceea ce privește recu -
perarea costurilor în ultimii ani. Există orientări privind 
modul de calculare a costurilor legate de mediu și de 
resurse. Tentativele recente de a completa respectivele 
orientări în cadrul strategiei comune de implementare 
au eșuat, din cauza unor puncte de vedere divergente 
între statele membre și Comisie. Programul de lucru 
pentru 2016-2018 aferent strategiei comune de imple -
mentare se află în prezent în discuție și poate include 
continuarea lucrărilor cu privire la această chestiune.
Introducere
13 A doua liniuță
Măsura de agromediu poate fi aplicată pentru a soluți -
ona diverse aspecte legate de mediu și de climă. Calita -
tea apei reprezintă numai unul dintre aceste aspecte.
Una dintre caracteristicile acestei măsuri este o puter -
nică interconexiune între diferite acțiuni și operațiuni 
pentru a aduce beneficii ecologice. Aceasta implică 
faptul că o operațiune care vizează în principal biodi -
versitatea poate aduce beneficii, de asemenea, altor 
resurse naturale, precum solul și apa, însă într-un mod 
mai indirect.
Această dualitate a măsurii reflectă adesea conceptul 
măsurilor care vizează obiective primare (și secundare) 
legate de principalele necesități și probleme de mediu 
identificate în analiza SWOT. Prin urmare, astfel de 
efecte directe și indirecte trebuie luate în considerare 
atunci când se discută contribuția bugetului total 
alocat măsurii de agromediu la obiectivele politicii în 
domeniul apei.
15
Începând din 2005, ecocondiționalitatea integrează, 
inter alia , dispoziții juridice importante privind protecția 
mediului, inclusiv calitatea apei, în cadrul politicii agri -
cole comune (denumită în continuare „PAC”). În afară 
de ecocondiționalitate, alte instrumente PAC la fel de 
importante promovează agricultura durabilă benefică 
pentru climă și mediu, inclusiv pentru calitatea apei, 
cum ar fi elementul „ecologic” obligatoriu al mecanis -
mului de plăți directe aplicabil în perioada financiară 
2014-2020 sau sistemul de consiliere agricolă având 
ca domeniu de aplicare obligatoriu Directiva-cadru 
privind apa (DCA) și Directiva privind utilizarea durabilă 
a pesticidelor și plățile de agromediu.Sinteză
V
În 2015, Comisia și statele membre au elaborat un 
document de orientare privind strategia comună de 
implementare (SCI) – „Comunicarea progreselor înre -
gistrate în vederea atingerii unei stări ecologice bune 
în Al doilea plan de management al bazinului hidro -
grafic (PMBH)”, pentru a permite raportarea privind 
îmbunătățirea parțială a calității apei1.
VI
Comisia consideră că planurile din 2009 aduc o valoare 
adăugată semnificativă. De exemplu, este prezentată 
pentru prima dată o imagine de ansamblu asupra 
tuturor presiunilor și tipurilor de impact  relevante din 
bazin (inclusiv la nivel internațional în Planul inter -
național al fluviului Dunărea) și sunt identificate, de 
asemenea, tipurile și sursele de poluare.
Cu toate acestea, Comisia admite lipsa de ambiție 
în ceea ce privește măsurile , întrucât în primul plan 
accentul s-a pus, în principal, pe măsurile de bază.
VII
De la început, din 2005, legislația importantă a Uni -
unii Europene privind protecția apelor UE împotriva 
poluării din surse agricole, cum ar fi Directiva privind 
nitrații sau Regulamentul privind pesticidele, a făcut 
parte din cadrul aferent ecocondiționalității. În ceea ce 
privește fosforul și pesticidele, în unele state membre 
acestea sunt reglementate de cerințele legale în mate -
rie de gestionare (SMR), în raport cu legislația UE pusă 
în aplicare în prezent. În unele state membre, planu -
rile de acțiune referitoare la Directiva privind nitrații 
includ cerințele privind fosforul, directiva făcând parte 
din cadrul aferent ecocondiționalității.
X
Măsurile de sprijinire a implementării pe scară largă 
au fost elaborate începând din 2001, în conformitate 
cu strategia comună de implementare (SCI), un proces 
condus de Comisie și de statele membre. 
1 „Indicatori pentru a reflecta progresul către o stare ecologică 
bună”. Strategia comună de implementare a Directivei-cadru 
privind apa. Adoptată de directorii din domeniul apei la 
25 noiembrie  2015.Răspunsul  
Comisiei
Răspunsul Comisiei 71
În multe cazuri, cadrele de evaluare pentru starea 
apei utilizate în planurile de management al bazinelor 
hidrografice din 2009 au prezentat limitări importante. 
Astfel, la momentul publicării primelor planuri, nu 
au fost elaborate metode pentru toate elementele 
calitative biologice (de exemplu, în Ungaria, România 
și Slovacia). De asemenea, s-au constatat deficiențe în 
ceea ce privește monitorizarea (de exemplu, Republica 
Cehă). Mai multe detalii privind lacunele se regăsesc în 
rapoartele referitoare la punerea în aplicare a Directi -
vei-cadru privind apa ale Comisiei. Prin urmare, rezul -
tatele acestei analize trebuie tratate cu prudență.
29
În principiu, Comisia consideră că diferențele legate de 
numărul de substanțe evaluate pentru starea ecolo -
gică nu constituie în mod necesar o punere în aplicare 
necorespunzătoare. Substanțele trebuie utilizate 
pentru clasificare numai în cazul în care acestea sunt 
relevante, și anume dacă acestea implică riscuri pentru 
starea ecologică bună a unui bazin. Numărul de 
substanțe care prezintă riscuri depinde foarte mult de 
presiunile existente. Prin urmare, diferențele în ceea ce 
privește numărul de substanțe pot fi bine justificate.
Cu toate acestea, Comisia consideră că numărul de 
substanțe utilizate de unele state membre a fost prea 
scăzut, din cauza lipsei unei identificări adecvate 
a substanțelor relevante și a monitorizării insuficiente. 
În cazul în care directiva ar fi fost implementată în 
mod corect, substanțele relevante ar fi fost avute în 
vedere și clasificarea ar fi corectă. Această problemă 
a fost identificată de Comisie în raportul de punere în 
aplicare și a fost discutată cu statele membre în cauză. 
Comisia preconizează că evaluările de risc și monito -
rizarea îmbunătățite vor fi luate în calcul în al doilea 
plan de management al bazinului hidrografic.
36 A treia liniuță
Comisia colectează probe din întreaga UE cu privire 
la tipul de măsuri aplicate la nivelul statelor membre 
pentru a limita evacuările directe [în conformitate 
cu cerința din anexa IA la Directiva privind tratarea 
apelor urbane reziduale – UWWTD), la eficacitatea și la 
aplicarea practică a acestora; un studiu privind aceste 
aspecte este în curs de desfășurare. Rezultatele stu -
diului vor servi drept bază pentru Comisie în vederea 
analizării posibilităților de soluționare sistematică la 
nivelul UE a poluării cauzate de evacuările directe.Sfera și abordarea auditului
20
Având în vedere numărul mare de corpuri de apă care 
nu au o „stare bună” din cauza efectelor hidromorfo -
logice, măsurile legate doar de reducerea poluării nu 
sunt suficiente pentru a atinge o stare ecologică bună.
Observații
23
Comisia este de acord că abordarea de tip „totul sau 
nimic” ( one-out all-out ) poate masca îmbunătățirea 
parțială a calității apei.
Abordarea de tip „totul sau nimic” ( one-out all-out ) 
reprezintă expresia abordării integrate a gospodăririi 
apelor conform Directivei-cadru privind apa, care ia 
în considerare toate presiunile și tipurile de impact 
asupra resurselor de apă. Obiectivul vizează clasi -
ficarea apei ca fiind de bună calitate numai atunci 
când aceasta este cu adevărat bună și nu atunci când 
o serie de elemente/parametri de calitate sunt buni. 
De exemplu, în cazul în care un corp de apă prezintă 
o problemă de poluare gravă cauzată de un polu -
ant specific, eliminarea tuturor celorlalți poluanți va 
însemna un progres către o stare ecologică bună 
(poate chiar un progres semnificativ), dar apa nu va fi 
curată decât dacă problema poluantului specific este 
soluționată.
În 2015, Comisia și statele membre au elaborat un 
document de orientare privind strategia comună de 
implementare (SCI) – „Comunicarea progreselor înre -
gistrate în vederea atingerii unei stări ecologice bune 
în Al doilea plan de management al bazinului hidro -
grafic (PMBH)”, pentru a permite raportarea privind 
îmbunătățirea parțială a calității apei2.
27
Comisia consideră că evaluările stării apei realizate 
în planurile de management al bazinelor hidrogra -
fice din 2009 și 2015 nu sunt în mod necesar direct 
comparabile.
2 „Indicatori pentru a reflecta progresul către o stare ecologică 
bună”. Strategia comună de implementare a Directivei-cadru 
privind apa. Adoptată de directorii din domeniul apei la 
25 noiembrie  2015.
Răspunsul Comisiei 72
De asemenea, Comisia ar dori să sublinieze faptul că, 
în mai multe state membre auditate, sursele naționale 
de finanțare sunt utilizate, de asemenea, pentru inves -
tițiile în infrastructura de tratare a apelor reziduale și 
că finanțarea UE nu are scopul de obținere a conformi -
tății și nici dimensiunea pentru aceasta.
Comisia a identificat lacune în ceea ce privește stabili -
rea dispozițiilor corespunzătoare privind recuperarea 
costurilor. Eliminarea acestor lacune ar genera venituri 
periodice din partea utilizatorilor/poluatorilor, care ar 
putea fi utilizate pentru a sprijini măsurile și, astfel, ar 
putea spori alte surse de finanțare în afara celei de la 
UE.
48
Ca urmare a reuniunilor bilaterale din perioada 
2013-2014, a fost stabilită o listă cu puncte de acțiune 
pentru îmbunătățire pentru fiecare stat membru, în 
vederea adoptării celui de al doilea plan de manage -
ment al bazinului hidrografic în 2015. Recomandările 
stabilite pentru fiecare stat membru în raportul de 
punere în aplicare, publicat în martie 2015, reflectă 
punctele de acțiune convenite.
(Documentul de lucru al serviciilor Comisiei 
SWD(2015) 50 final, a se vedea nota de subsol 26 pen -
tru referința completă).
49
În cazurile în care condiționalitatea ex ante  relevantă 
pentru Fondul european de dezvoltare regională și/
sau pentru Fondul de coeziune (FEDR/FC) era neîn -
deplinită la data adoptării programului operațional, 
statele membre au elaborat planuri de acțiune pentru 
îndeplinirea acesteia înainte de sfârșitul anului 2016. 
Planul de acțiune este parte integrantă a programului 
operațional, prin urmare, aplicabilitatea sa contractu -
ală este garantată. Comisia monitorizează finalizarea 
planurilor de acțiune și poate suspenda fondurile în 
cazul în care condiționalitatea ex ante  nu este îndepli -
nită după 2016. Cu toate acestea, acțiunile se referă 
numai la criteriile de îndeplinire a condiționalității ex 
ante  astfel cum sunt definite prin regulament și nu 
pot fi utilizate ca instrument de garantare a respectării 
întregii legislații a UE.41 A doua liniuță
Comisia împărtășește punctul de vedere al Curții și 
consideră că măsurile de reducere a eroziunii și de 
prevenire a poluării ar trebui să fie prezentate în mod 
mai detaliat în planurile de management al bazinelor 
hidrografice, indiferent dacă acestea sunt legate sau 
nu de standardul privind bunele condiții agricole și de 
mediu (GAEC).
41 A treia liniuță
Comisia este de acord că măsurile de reducere a polu -
ării cu pesticide a apei, în conformitate cu articolul 11 
alineatul (3) litera (h), ar trebui să fie specifice și să fie 
incluse în programele de măsuri prevăzute în Direc -
tiva-cadru privind apa. Aceasta subliniază faptul că 
Directiva 2009/128/CE privind utilizarea durabilă a pes -
ticidelor oferă statelor membre mai multă flexibilitate 
în conceperea planurilor de acțiune.
44
Comisia este conștientă de problemele de coordonare 
observate de Curte în statele membre. Coordonarea 
dintre autoritățile responsabile cu pregătirea și cu 
punerea în aplicare a programelor operaționale și 
a programelor de dezvoltare rurală și autoritățile res -
ponsabile cu stabilirea măsurilor prevăzute în planu -
rile de management a bazinelor hidrografice rămâne 
de competența statelor membre. Statele membre au 
obligația de a stabili parteneriate cu autoritățile com -
petente, cu partenerii și cu reprezentanții relevanți 
ai societății civile în timpul pregătirii și al punerii în 
aplicare a programelor operaționale și a programelor 
de dezvoltare rurală.
În unele cazuri, alocarea financiară pentru perioada 
de programare 2007-2013 a fost decisă înainte de 
aprobarea planurilor de management al bazinelor 
hidrografice din 2009. Problemele de coordonare au 
fost abordate în timpul pregătirii programelor opera -
ționale pentru perioada de programare 2014-2020. De 
asemenea, condiționalitatea ex ante  vizează alinierea 
investițiilor la planurile de management al bazinelor 
hidrografice.
Răspunsul Comisiei 73
63
Comisia precizează că utilizează o metodologie speci -
fică pentru evaluarea conformității juridice a statelor 
membre3, care se bazează mai degrabă pe aglomerații 
decât pe procentul total al încărcării care respectă 
cerințele. Pentru a reflecta mai bine progresele și 
pentru a oferi o imagine mai realistă asupra situației 
din statele membre, Comisia introduce conceptul de 
„distanță până la conformare” în cel de Al 8-lea raport 
privind punerea în aplicare a Directivei privind tratarea 
apelor urbane reziduale.
64
În conformitate cu Tratatul de aderare, numai o mică 
parte a Ungariei a fost considerată ca fiind o zonă 
sensibilă. De asemenea, după aderarea României, 
Ungaria s-a angajat să atingă obiectivul de eliminare 
a nutrienților în proporție de 75 % (și anume, azot și 
fosfor), pentru întreg teritoriul său până la data de 
31 decembrie 2018, conform posibilității oferite în 
temeiul articolului 9 din Directiva privind tratarea 
apelor urbane reziduale.
65
Pentru Republica Cehă, Slovacia și Ungaria, Comisia 
a lansat deja scrisori-pilot vizând investigarea presu -
puselor cazuri de nerespectare a Directivei privind 
tratarea apelor urbane reziduale (pentru Republica 
Cehă) și a termenelor intermediare (pentru Slovacia și 
Ungaria). De asemenea, Comisia pregătește în prezent 
o scrisoare-pilot similară vizând investigarea respectă -
rii termenelor intermediare de către România.
În ceea ce privește sustenabilitatea financiară, Comi -
sia atrage atenția asupra răspunsurilor sale relevante 
la Raportul special nr. 2/2015 al Curții din 28  ianua -
rie 2015 privind bazinul Dunării.
3 Evaluarea informațiilor raportate în cadrul chestionarelor 
referitoare la Directiva privind tratarea apelor urbane reziduale. 
Metodologia generală și etapele activității. Elaborat de Agenția 
Federală Germană de Mediu (UBA) în martie 2012, revizuit în 
octombrie 2014.Monitorizarea acțiunilor întreprinse ca urmare a reu -
niunilor bilaterale reprezintă un proces distinct și nu 
toate aceste acțiuni pot fi luate în considerare în cadrul 
programelor operaționale.
Răspuns comun al Comisiei la punctele 
56 și 57
În sensul Directivei privind tratarea apelor urbane rezi -
duale, Comisia nu colectează date privind populația 
totală, ci numai privind „locuitorul echivalent (l.e.)” în 
aglomerațiile cu 2 000 l.e. sau cu o populație de peste 
2 000 l.e. Comisia constată că procentele din figura 
3 se bazează pe populația totală. Comisia consideră 
că acestea nu reflectă respectarea legislației de către 
aglomerațiile cu 2 000 l.e. sau cu o populație de peste 
2 000 l.e. într-un anumit stat membru.
58
Comisia observă că acele categorii analizate de Curte 
la punctul 58 nu se referă neapărat la respectarea obli -
gațiilor prevăzute în Directiva privind tratarea apelor 
urbane reziduale.
58 A doua liniuță
Din punctul de vedere al conformității, utilizarea 
sistemelor individuale precum fosele septice respectă 
obligațiile prevăzute de Directiva privind tratarea ape -
lor urbane reziduale, cu condiția ca acestea să asigure 
un nivel identic de protecție a mediului.
58 A treia liniuță
Aglomerațiile cu o populație sub 2 000 l.e. fac obiectul 
doar al unor obligații limitate prevăzute în Directiva 
privind tratarea apelor urbane reziduale, de exemplu, 
nu se prevede nicio obligație de colectare a apelor 
reziduale.
Răspunsul Comisiei 74
105
În ceea ce privește Ungaria, Comisia constată că 
normele privind stocarea gunoiului de grajd erau deja 
în vigoare la momentul în care Comisia a luat act de 
perioadele de tranziție acordate fermierilor pentru 
construirea capacității de stocare necesare în cadrul 
noului program de acțiune (PA), iar noile zone vulne -
rabile la nitrați (ZVN) au intrat în vigoare în 2012 și, 
respectiv, 2013.
108
În timp ce stabilirea unor limite în ceea ce privește 
conținutul de fosfor poate contribui la atingerea 
obiectivelor Directivei privind nitrații, trebuie remarcat 
faptul că, în temeiul Directivei privind nitrații, statele 
membre nu au obligația de a prevedea standarde 
privind fosforul. Cu toate acestea, în temeiul Directi -
vei-cadru privind apa, statele membre sunt obligate să 
pună în aplicare măsuri de control pentru sursele de 
poluare difuză și, în cazurile în care este necesară solu -
ționarea problemei fosfatului provenit din agricultură, 
să permită atingerea unei stări ecologice bune. Acest 
lucru poate fi realizat fie prin programul de acțiune 
privind nitrații, fie prin alt mecanism.
109
Comisia subliniază că evaluarea caracterului adecvat al 
programului de acțiune ceh este realizată în contextul 
proiectului-pilot în curs. De asemenea, programul de 
acțiune ceh a fost modificat în 2014 și discuțiile în con -
textul proiectului-pilot au vizat, de asemenea, modifi -
carea, nu numai versiunea programului de acțiune din 
2012.
115
Comisia remarcă faptul că cifrele se referă la apele 
eutrofe și la apele hipertrofe, nu numai la cele eutrofe.
De asemenea, la evaluarea eutrofizării este esențial să 
se aibă în vedere abordarea bazată pe bazinele hidro -
grafice. De exemplu, este posibil ca nivelurile ridicate 
de nitrați să nu aibă un impact important asupra râu -
rilor, dar să provoace eutrofizarea în zonele de coastă 
din aval, așa cum este cazul Dunării și al Mării Negre.69
Comisia consideră că soluțiile „la capăt de linie” ( end-
of-pipe ) ar putea să nu fie cel mai eficient mod din 
punctul de vedere al costurilor de abordare a proble -
mei micropoluanților. Este necesar să se ia în conside -
rare măsurile de reducere a poluării la sursă.
Implementarea ar trebui să se concentreze pe evalua -
rea adecvată a amplorii problemei (printr-o bună ana -
liză a presiunii și a impactului și prin rețele de moni -
torizare eficace) și ulterior să evalueze cele mai bune 
(combinații de) măsuri pentru atingerea obiectivelor.
71
Comisia recunoaște pe deplin importanța de a asigura 
conformitatea și de a dispune de sisteme adecvate 
pentru verificarea acesteia. Această observație include 
toate presiunile exercitate de poluare menționate de 
Curte în raportul său. De asemenea, Comisia recu -
noaște legătura dintre controalele de conformitate și 
sancțiunile utilizate pentru a descuraja neconformi -
tatea constatată. Comisia își propune să prezinte în 
cursul anului 2016 o inițiativă globală privind asigura -
rea respectării legislației de mediu în întreaga UE.
84
În ceea ce privește evacuarea apelor reziduale în mod 
indirect de către instalațiile industriale, acestea ar face 
obiectul unor reglementări prealabile și/sau al unor 
autorizații specifice din partea autorității competente. 
Pretratarea apelor reziduale trebuie să fie aplicată în 
vederea atingerii obiectivelor descrise în anexa IC la 
Directiva privind tratarea apelor urbane reziduale.
90
A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 84.
Răspunsul Comisiei 75
131
Comisia este de acord cu observația că nu sunt stabi -
lite cerințe cantitative la nivelul UE în ceea ce privește 
gradul de acoperire al controalelor, cu excepția 
articolului 8 din Directiva 2009/128/CE, care prevede 
că toate echipamentele de aplicare a pesticidelor vor 
trebui inspectate până la 26 noiembrie 2016.
134
Cerințele minime se bazează pe normele naționale 
care depășesc normele UE. Prin urmare, conținutul 
normelor naționale depinde de decizia luată de fiecare 
stat membru. Cerințele minime fac parte din cerințele 
de bază pentru anumite măsuri de dezvoltare rurală. 
Până la 1.1.2015, acestea au fost incluse, de asemenea, 
în domeniul de aplicare al ecocondiționalității, însă, din 
motive de simplificare și de asigurare a unor condiții de 
concurență echitabile între fermieri, au fost retrase din 
domeniul de aplicare a ecocondiționalității în cursul 
ultimei reforme a politicii agricole comune. Totuși, 
acestea fac încă parte din cerințele de bază în cadrul 
dezvoltării rurale, prin urmare trebuie să fie verificate.
136
A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 134.
136 A doua liniuță
Programul Ungariei de dezvoltare rurală pentru 
perioada 2007-2013 include definițiile și specificațiile 
cerințelor minime pentru utilizarea îngrășămintelor 
(nutrienților) și a produselor de protecție a plantelor.
137
În cursul aprobării programelor de dezvoltare rurală, 
Comisia verifică dacă sunt îndeplinite condiționalitățile 
ex ante  relevante. În ceea ce privește condiționalita -
tea ex ante  privind cerințele minime pentru utilizarea 
îngrășămintelor și a produselor de protecție a plante -
lor, criteriul pentru îndeplinirea acestora prevede că 
cerințele sunt specificate în programe.
Prezența și relevanța cerințelor concrete și a standar -
delor GAEC relevante pentru angajamentele asumate 
sunt evaluate în continuare în cursul analizării conținu -
tului măsurilor și a tipurilor de operațiuni pentru care 
cele două elemente fac parte din cerințele de bază 
relevante.117
Comisia subliniază faptul că ecocondiționalitatea nu 
este un mecanism de asigurare a punerii în aplicare 
a legislației europene de mediu. Ecocondiționalitatea 
corelează plățile din cadrul politicii agricole comune 
(PAC) cu respectarea anumitor norme, în timp ce 
încălcarea normelor respective conduce la reducerea 
plăților din cadrul PAC. În principiu, ecocondiționalita -
tea ar trebui să utilizeze actualele sisteme de control. 
Însă aceasta ar trebui, de asemenea, să asigure o rată 
minimă de control atunci când sistemul de control 
al legislației sectoriale nu este suficient de eficace. 
Numai beneficiarii unor astfel de plăți pot fi sancți -
onați, în timp ce legislația sectorială și mecanismele 
sale de asigurare a punerii în aplicare se aplică tuturor 
fermierilor, independent de PAC.
119
În conformitate cu articolul 96 alineatul (1) din Regula -
mentul nr. 1306/2013, „[s]tatele membre își pot utiliza 
sisteme de administrare și control existente pentru 
a asigura respectarea normelor privind ecocondiționa -
litatea”. Prin urmare, este de datoria statelor membre 
să organizeze controale privind ecocondiționalitatea.
123
Directiva oferă statelor membre mai multă flexibilitate 
în conceperea planurilor naționale de acțiune.
124 A doua liniuță
Comisia ia act de faptul că directiva nu impune acest 
nivel de detaliu în planurile naționale de acțiune.
130
Comisia este de acord că principiile generale ale gesti -
onării integrate a dăunătorilor prevăzute în anexa III la 
Directiva 2009/128/CE nu prevăd un temei juridic clar 
pentru identificarea eventualelor încălcări. Excepțiile 
sunt atât obligația de păstrare a evidenței, cât și 
obligația ca aceștia să poată justifica o intervenție 
cu pesticide pe baza monitorizării sau a consultanței 
tehnice asociate. În directivă nu au fost clar definite 
alte elemente, în virtutea principiului subsidiarității și 
având în vedere diferitele condiții agroclimatice care 
trebuie luate în considerare.
Răspunsul Comisiei 76
142
Deși este adevărat că respectiva campanie anuală 
de ecocondiționalitate nu poate fi adaptată la toate 
tipurile de cerințe, constatările din alte surse trebuie 
monitorizate, de asemenea, din punctul de vedere al 
ecocondiționalității (de exemplu, raportarea încruci -
șată). De asemenea, legislația prevede că fiecare bene -
ficiar selectat pentru un control la fața locului trebuie 
verificat în momentul în care majoritatea cerințelor și 
standardelor pentru care a fost selectat pot fi verifi -
cate4. De asemenea, ca regulă generală, controalele la 
fața locului trebuie efectuate ca parte a unei vizite și 
vor consta într-o verificare a cerințelor și standardelor 
care pot fi verificate la momentul vizitei5, în funcție de 
ciclul natural.
143
Controlul registrelor este conceput pentru mai multe 
standarde și este unul dintre elementele de control 
obligatorii ale unui control la fața locului privind eco -
condiționalitatea. Totuși, acesta trebuie completat cu 
alte puncte de control, precum condițiile de stocare, 
facturi și vizite pe teren, care decurg din legislația 
sectorială.
144
Sancțiunea administrativă privind neîndeplinirea 
obligațiilor în materie de ecocondiționalitate este 
aplicată ca o reducere procentuală a tuturor plăților 
către beneficiar în cadrul PAC. Astfel de sancțiuni 
trebuie aplicate după evaluarea gravității, a amplorii și 
a persistenței încălcărilor și ar trebui să se ridice chiar 
și până la 100 %, în anul următor6, asigurând astfel 
efectul disuasiv.
Într-adevăr, nota de subsol 86 indică faptul că 5 % nu 
este rata de reducere maximă.
4 Articolul 71 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 809/2014.
5 Articolul 71 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 809/2014.
6 Articolul 75 din Regulamentul (UE) nr. 809/2014.Conținutul cerințelor minime pentru îngrășăminte și 
pesticide ar trebui să reflecte, cel puțin, dispoziția din 
anexa I punctul 8 subpunctul 9 la Regulamentul (UE) 
nr. 808/2014.
138
A se vedea răspunsurile Comisiei la punctele 117 și 119.
Răspuns comun la punctele 139 și 140
Deși legislația prevede, într-adevăr, o rată minimă 
a controalelor de 1 %, probabilitatea ca anumiți fermi -
eri să fie supuși unui control privind ecocondiționali -
tatea poate fi mai mare de 1 %, întrucât intervin mai 
mulți alți factori:
– metoda specifică de eșantionare aplicată;
– legislația sectorială stabilește o rată de control 
diferită (de exemplu, 3 % pentru identificarea 
animalelor);
– în cazul în care controalele indică un grad sem -
nificativ de neconformitate cu un act sau cu un 
standard, numărul controalelor la fața locului va 
crește;
– cazurile de neconformitate identificate prin alte 
surse (de exemplu, controale sectoriale) trebuie 
raportate încrucișat și monitorizate de autorita -
tea competentă;
– în evaluarea riscurilor se atribuie o pondere spe -
cială fermierilor în cazul cărora a fost identifica -
tă o încălcare.
141 A doua liniuță
A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 134.
Răspunsul Comisiei 77
Utilizarea pesticidelor și a îngrășămintelor minerale nu 
este permisă în România, fiind permisă numai utili -
zarea îngrășămintelor organice, în anumite condiții. 
Nu se plătește sprijin UE pentru reducerea utilizării 
îngrășămintelor în cazul de față, însă condiția vizează 
prevenirea intensificării suplimentare a sistemelor 
agricole, care ar putea avea un efect negativ asupra 
calității apei (a se vedea punctul 16), în zonele aflate 
sub angajament.
157
Sprijinul acordat în cadrul măsurii de agromediu 
vizează compensarea costurilor suplimentare și 
a pierderilor de venituri care rezultă din angajamen -
tele asumate în mod voluntar de către beneficiari. 
Dacă este necesar, acestea pot acoperi, de asemenea, 
costurile tranzacției. Sprijinul nu permite elemente de 
stimulare și nu implică beneficii economice imediate 
pentru beneficiari (cu toate că astfel de beneficii nu 
sunt excluse pe termen mai lung).
Cu toate acestea, o astfel de compensație, împreună 
cu beneficiile pe termen lung pentru agricultură care 
decurg din punerea în aplicare a angajamentelor (de 
exemplu, îmbunătățirea calității solului) sunt con -
siderate modalități de încurajare a agricultorilor să 
respecte măsura.
160
Politica agricolă comună este structurată pe asigu -
rarea aplicării principiului „poluatorul plătește” prin 
respectarea cerințelor obligatorii de ecocondiționa -
litate și pe abordarea voluntară pentru a compensa 
furnizarea de bunuri și servicii publice suplimentare în 
raport cu cele furnizate de aceste cerințe, de exemplu 
prin plățile de agromediu.
161
Comisia consideră că, pe lângă aplicarea ecocondițio -
nalității, este la latitudinea statelor membre să aleagă 
instrumentele pentru aplicarea principiului „poluato -
rul plătește”.146
De asemenea, plățile menționate la articolul 30 pot fi 
programate de statele membre (SM) pentru compen -
sarea măsurilor obligatorii prevăzute de Directiva-ca -
dru privind apa. Aceste măsuri nu au fost încă progra -
mate în cele patru țări.
147
Statele membre au obligația de a include în progra -
mele lor pentru perioada 2014-2020 o analiză SWOT 
care cuprinde analiza situației mediului. Această 
analiză include informații privind starea activelor de 
mediu precum apele și starea acestora. Problemele 
identificate în analiza SWOT ar trebui abordate prin 
aplicarea măsurilor de dezvoltare rurală relevante sau 
a altor instrumente. În plus, programele sunt supuse, 
de asemenea, evaluării strategice de mediu (SEA), care 
face parte din raportul de evaluare ex ante .
A se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la punc -
tul 44.
153
Statele membre decid dacă intenționează să conti -
nue în noua perioadă de programare operațiunile de 
agromediu din perioada de programare anterioară, în 
baza unor factori diverși, de exemplu succesul și efici -
ența operațiunilor, contribuția acestora la obiectivele 
politicii, relevanța pentru arhitectura noii perioade 
de programare, inclusiv pentru priorități și obiective, 
precum și natura necesităților de mediu identificate în 
analiza SWOT a noii perioade de programare.
154 A doua liniuță
Pachetul de bază pus în aplicare în temeiul pro -
gramului de dezvoltare rurală al Republicii Slovace 
(2007-2013) limitează utilizarea îngrășămintelor. 
Totodată, pachetul include o interdicție de utilizare 
a îngrășămintelor minerale pe pășuni, inclusiv utiliza -
rea limitată a pesticidelor, care afectează, de aseme -
nea, calitatea apei.
Răspunsul Comisiei 78
Concluzii și recomandări
168
Comisia și statele membre lucrează la dezvoltarea 
unor indicatori care să reflecte progresul către o stare 
ecologică bună. Se preconizează că indicatorii vor fi 
conveniți până la sfârșitul anului 2015.
Evaluările stării ecologice nu sunt în mod necesar 
direct comparabile între planurile de management 
al bazinelor hidrografice din 2009 și 2015. În multe 
cazuri, cadrele de evaluare pentru starea apei utilizate 
în planurile de management al bazinelor hidrogra -
fice din 2009 au prezentat limitări importante. De 
exemplu, la momentul publicării primelor planuri, nu 
au fost elaborate metode pentru toate elementele 
calitative biologice (de exemplu, în Ungaria, România 
și Slovacia). De asemenea, s-au constatat deficiențe în 
ceea ce privește monitorizarea (de exemplu, Republica 
Cehă). Mai multe detalii privind lacunele se regăsesc în 
rapoartele referitoare la punerea în aplicare a Directi -
vei-cadru privind apa ale Comisiei.
169
În principiu, Comisia consideră că diferențele legate de 
numărul de substanțe evaluate pentru starea ecolo -
gică nu constituie în mod necesar o punere în aplicare 
necorespunzătoare. Substanțele trebuie utilizate 
pentru clasificare numai în cazul în care acestea sunt 
relevante, și anume dacă acestea riscă să cauzeze 
incapacitatea bazinului în cauză de a atinge o stare 
ecologică bună. Numărul de substanțe care prezintă 
riscuri depinde foarte mult de presiunile existente. 
Prin urmare, diferențele în ceea ce privește numărul de 
substanțe pot fi bine justificate.
Cu toate acestea, Comisia consideră că numărul de 
substanțe utilizate de unele state membre a fost prea 
scăzut, din cauza lipsei unei identificări adecvate 
a substanțelor relevante și a monitorizării insuficiente. 
În cazul în care directiva ar fi fost implementată în 
mod corect, substanțele relevante ar fi fost avute în 
vedere și clasificarea ar fi corectă. Această problemă 
a fost identificată de Comisie în raportul de punere în 
aplicare și a fost discutată cu statele membre în cauză. 
Comisia preconizează că îmbunătățirea evaluărilor de 
risc și a monitorizării vor fi utilizate în al doilea plan de 
management al bazinului hidrografic.Răspunsul comun al Comisiei la 
punctele 163-165 și 191
Comisia susține că, în contextul aplicării Directivei-ca -
dru privind apa, aceasta nu a emis nicio orientare până 
în prezent. Măsurile ample de sprijinire a implementă -
rii au fost elaborate începând din 2001, în conformitate 
cu strategia comună de implementare (SCI), un proces 
condus de Comisie și de statele membre. În contextul 
SCI, Comisia și statele membre au desfășurat o acti -
vitate destul de susținută în ceea ce privește recupe -
rarea costurilor în ultimii ani. Există orientări privind 
modul de calculare a costurilor legate de mediu și de 
resurse7. Tentativele recente de a completa orientările 
în cadrul strategiei comune de implementare au eșuat, 
din cauza unor puncte de vedere divergente între 
statele membre și Comisie. Programul de lucru pentru 
2016-2018 aferent SCI este în prezent în discutat și 
poate presupune continuarea lucrărilor cu privire la 
această chestiune.
164
Condiționalitățile ex ante  aplicabile Fondului european 
agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) vizează sta -
bilirea prețurilor la apă și se aplică numai investițiilor 
în eficientizarea gestionării resurselor de apă, așadar, 
planurile de acțiune în cazurile nu care nu s-au înde -
plinit condiționalitățile ex ante  s-au axat pe asigurarea 
faptului că agricultorii vor plăti pentru cantitatea de 
apă consumată. La momentul evaluării condiționa -
lităților ex ante , Comisia a comunicat, de asemenea, 
statelor membre necesitatea recuperării costurilor 
aferente poluării difuze, însă, întrucât acest aspect nu 
era reglementat de FEADR, planurile de acțiune nu au 
prevăzut nicio cerință specifică în acest sens.
7 „Evaluarea costurilor legate de mediu și de resurse în 
Directiva-cadru privind apa”. Fișă informativă pregătită de 
Grupul de redactare ECO2. Strategia comună de implementare 
a Directivei-cadru privind apa. Iunie 2004 (aprobată de 
directorii din domeniul apei la 3 decembrie 2004).
Răspunsul Comisiei 79
În cele din urmă, Comisia ar dori, de asemenea, să 
sublinieze faptul că, în mai multe state membre 
auditate, sursele naționale de finanțare sunt utilizate, 
de asemenea, pentru investițiile în infrastructura de 
tratare a apelor reziduale și că finanțarea UE nu are 
scopul de obținere a conformității și nici dimensiunea 
pentru aceasta.
172
Comisia va continua să monitorizeze eforturile și 
realizările statelor membre. Cu toate acestea, având 
în vedere numărul mare de districte hidrografice, de 
corpuri de apă pentru care planurile de management 
al bazinelor hidrografice și programele de măsuri 
urmează să fie evaluate de Comisie, în mod inevitabil 
au trebuit făcute alegeri în trecut, iar acestea rămân 
necesare și în viitor.
Abordarea adoptată favorizează promovarea confor -
mității în rândul autorităților statelor membre și numai 
în mod excepțional se recurge la acțiuni formale de 
constatare a neîndeplinirii obligațiilor, în cazul în care 
acest lucru nu poate fi evitat/în cazul în care circum -
stanțele justifică o astfel de măsură de ultimă instanță.
Nu numai Comisiei îi revine obligația de a verifica 
respectarea obligațiilor de către autoritățile statelor 
membre; instituțiile judiciare naționale joacă, de ase -
menea, un rol esențial în acest sens.
În cazurile în care condiționalitatea ex ante  relevantă 
pentru Fondul european de dezvoltare regională/Fon -
dul de coeziune (FEDR/FC) era neîndeplinită la data 
adoptării programului operațional, statele membre 
au elaborat planuri de acțiune pentru îndeplinirea 
acesteia înainte de sfârșitul anului 2016. Planul de 
acțiune este parte integrantă a programului operați -
onal, prin urmare, aplicabilitatea sa contractuală este 
garantată. Comisia monitorizează finalizarea planurilor 
de acțiune și poate suspenda fondurile în cazul în care 
condiționalitatea ex ante  nu este îndeplinită după 
2016. Cu toate acestea, acțiunile se referă numai la cri -
teriile de îndeplinire a condiționalităților ex ante , astfel 
cum sunt definite în regulament și nu pot fi utilizate ca 
instrument de asigurare a respectării întregii legislații 
a UE.170
Comisia consideră că planurile din 2009 aduc o valoare 
adăugată semnificativă. De exemplu, este prezentată 
pentru prima dată o imagine de ansamblu asupra 
tuturor presiunilor și tipurilor de impact  relevante din 
bazin (inclusiv la nivel internațional, în Planul interna -
țional al fluviului Dunărea) și sunt identificate, de ase -
menea, tipurile și sursele de poluare. Acest lucru este 
foarte important și aduce o mare valoare adăugată, 
chiar dacă demersul nu a fost finalizat pe deplin.
Cu toate acestea, Comisia admite lipsa de ambiție 
în ceea ce privește măsurile , întrucât în primul plan 
accentul s-a pus, în principal, pe măsurile de bază.
Pe lângă obligația de a respecta măsurile de bază, 
trebuie, de asemenea, să se precizeze în mod clar 
măsurile suplimentare mai detaliate care trebuie 
puse în aplicare și modul în care acestea vor fi puse în 
aplicare.
171
Comisia este conștientă de faptul că informațiile pri -
vind disponibilitatea fondurilor prevăzute în planurile 
de management al bazinelor hidrografice din 2009 au 
fost incomplete în unele cazuri. De asemenea, Comisia 
este conștientă de problemele de coordonare obser -
vate de Curte în statele membre. Coordonarea dintre 
autoritățile responsabile cu pregătirea și cu punerea în 
aplicare a programelor operaționale și a programelor 
de dezvoltare rurală și autoritățile responsabile cu 
stabilirea măsurilor prevăzute în planurile de mana -
gement al bazinelor hidrografice rămâne de compe -
tența statelor membre. Statele membre au obligația 
de a stabili parteneriate cu autoritățile competente, 
cu partenerii și cu reprezentanții relevanți ai societății 
civile în timpul pregătirii și al implementării programe -
lor operaționale și a programelor de dezvoltare rurală.
În unele cazuri, alocarea financiară pentru perioada de 
programare 2007-2013 a fost decisă înainte de apro -
barea planurilor de management al bazinelor hidro -
grafice din 2009. Aceste probleme de coordonare au 
fost abordate în timpul pregătirii programelor opera -
ționale pentru perioada de programare 2014-2020. De 
asemenea, condiționalitatea ex ante  vizează alinierea 
investițiilor la planurile de management al bazinelor 
hidrografice.
Răspunsul Comisiei 80
180 A doua liniuță
Directiva privind tratarea apelor urbane reziduale nu 
reglementează detaliile autorizațiilor, de exemplu, 
limitele poluanților, ci descrie numai care sunt princi -
palele obiective care trebuie atinse prin pretratarea 
apelor reziduale industriale înainte de evacuarea 
acestora în sistemele de colectare urbane.
181
Comisia recunoaște pe deplin importanța de a asigura 
conformitatea și de a dispune de sisteme adecvate 
pentru verificarea acesteia. Această observație include 
toate presiunile exercitate de poluare menționate de 
Curte în raportul său. De asemenea, Comisia recu -
noaște legătura dintre controalele de conformitate și 
sancțiunile utilizate pentru a descuraja neconformi -
tatea constatată. Comisia își propune să prezinte în 
cursul anului 2016 o inițiativă generală privind asigura -
rea respectării legislației de mediu în întreaga UE.
Recomandarea 2 (a)
Comisia acceptă recomandarea și lucrează la o ini -
țiativă de politică pentru a îmbunătăți asigurarea 
conformității în statele membre, respectând totodată 
principiile proporționalității și subsidiarității.
Recomandarea 2 (b)
Comisia sprijină recomandările adresate statelor 
membre.
186
Comisia lucrează deja la eficientizarea monitorizării și 
raportării, în conformitate cu Directiva privind nitrații 
și cu Directiva-cadru privind apa.Recomandarea 1 (a)
Comisia acceptă recomandarea.
Împreună cu statele membre, Comisia lucrează la dez -
voltarea unor indicatori care să reflecte progresul către 
o stare ecologică bună. Se preconizează că indicatorii 
vor fi conveniți până la sfârșitul anului 2015. Observa -
țiile Curții de Conturi privind raportarea vor fi avute în 
vedere, de asemenea, într-o amplă verificare a adecvă -
rii raportării de mediu pe care Comisia o efectuează în 
prezent și pe care ol va finaliza în 2017.
Recomandarea 1 (b)
Comisia acceptă recomandarea. Aceasta va continua 
să îndemne statele membre să îmbunătățească eva -
luarea presiunii și a impactului, precum și rețelele de 
monitorizare, astfel încât substanțele care prezintă ris -
curi la nivelul bazinelor hidrografice să fie identificate.
În același timp, Comisia ar dori să remarce că dispune 
de mijloace foarte limitate pentru a demonstra că 
substanțele relevante nu sunt incluse în planurile de 
management al bazinelor hidrografice.
Recomandarea 1 (c)
Comisia acceptă recomandarea și, în prezent, pregă -
tește o evaluare detaliată a celui de al doilea plan de 
management al bazinului hidrografic pe care statele 
membre îl vor raporta până în martie 2016.
Recomandarea 1 (d)
Comisia sprijină recomandările adresate statelor 
membre.
174
Pentru Republica Cehă, Slovacia și Ungaria, Comisia 
a lansat deja scrisori-pilot privind investigarea pre -
supuselor cazuri de nerespectare a Directivei privind 
tratarea apelor urbane reziduale (pentru Republica 
Cehă) și a termenelor intermediare (pentru Slovacia și 
Ungaria). De asemenea, Comisia pregătește în prezent 
o scrisoare-pilot similară privind investigarea respectă -
rii termenelor intermediare de către România.
A se vedea, de asemenea, răspunsurile Comisiei la 
raportul special nr. 2/2015.
Răspunsul Comisiei 81
188 A doua liniuță
Angajamentele de agromediu trebuie să fie stabilite 
la un nivel care depășește cerințele obligatorii. De 
asemenea, acestea trebuie să evite compensarea nive -
lului de practici care corespunde practicilor normale. 
Deși este posibil ca reducerea cantităților de azot care 
depășesc ușor practicile normale să nu conducă la 
beneficii ecologice semnificative, nu se poate pre -
supune că aceasta nu aduce beneficii care depășesc 
nivelul cerințelor obligatorii și al practicilor normale.
Atunci când se decide ce nivel se alege, statul membru 
ar trebui să ia în considerare nivelul reducerii nutrien -
ților proveniți din sectorul agricol care este necesar 
pentru a asigura condiții privind concentrația nutrien -
ților consecvente cu starea ecologică bună prevăzută 
în Directiva-cadru privind apa în cazul tuturor apelor.
189 Prima liniuță
Comisia ia act de faptul că sancțiunile administrative 
pot ajunge la 100 % din toate plățile către beneficiar în 
cadrul PAC, inclusiv în următorii doi ani calendaristici.
191
Politica UE în domeniul apei este pusă în aplicare 
parțial cu sprijinul fondurilor UE, parțial fără (conform 
principiului „poluatorul plătește”). Cerințele legale 
nefinanțate au un rol foarte important în cadrul 
întregului pachet de măsuri necesare pentru a aborda 
impactul agriculturii asupra apei.
Recomandarea 3 (a)
Comisia acceptă recomandarea.
Recomandarea 3 (b)
Comisia nu acceptă recomandarea.
În ceea ce privește cerințele minime, Comisia evalu -
ează cerințele minime în raport cu existența și rele -
vanța acestora pentru măsurile pentru care acestea fac 
parte din cerințele de bază. Având în vedere diversi -
tatea de situații în care sunt definite cerințele, Comisia 
se bazează pe aprecierea statelor membre în ceea ce 
privește gradul de adecvare al acestora.187 A doua liniuță
Începând cu 1 ianuarie 2015, cerințele minime nu mai 
intră în domeniul de aplicare al ecocondiționalității, 
întrucât au fost eliminate în cadrul ultimei reforme 
a PAC în vederea simplificării. Acestea fac parte în 
continuare din cerințele de bază în cadrul dezvoltării 
rurale și, prin urmare, trebuie să fie verificate. Statele 
membre trebuie să pună în aplicare standardele GAEC 
ale UE prin definirea propriilor standarde naționale 
GAEC. Astfel de standarde naționale GAEC trebuie să 
țină seama de necesitățile naționale, regionale sau 
locale. Prin urmare, standardele GAEC pot varia între 
statele membre. Comisia evaluează caracterul adecvat 
al standardelor GAEC cu cadrul PAC. În cazul în care un 
standard GAEC lipsește sau nu este conform în mod 
evident cu definiția PAC, acesta este clasificat ca fiind 
„lipsă” și deficiența este monitorizată în mod cores -
punzător împreună cu statele membre.
188 Prima liniuță
Diverse angajamente în temeiul măsurii de agrome -
diu pot contribui la soluționarea preocupărilor legate 
de calitatea apei într-un mod mai mult sau mai puțin 
direct și activ. Proiectarea și selectarea angajamen -
telor ar trebui să rezulte din necesitățile specifice ale 
teritoriului vizat de program.
Există multe alte măsuri în cadrul programelor de dez -
voltare rurală (PDR) care pot fi utilizate pentru a atinge 
obiectivele în domeniul apei: articolul 30, investițiile 
neproductive etc.
Obligația de a îndeplini angajamentele în cadrul aces -
tei măsuri, pentru perioada de cinci-șapte ani, constă 
în a contribui la atingerea obiectivelor angajamen -
telor. Angajamentele pot fi îndeplinite în continuare 
dacă acest lucru este justificat de necesitatea de a pro -
teja sau de a îmbunătăți în continuare calitatea apei.
Răspunsul Comisiei 82
Comisia va sublinia necesitatea ca statele membre să 
stabilească parametrii cerințelor minime la nivelul care 
asigură reflectarea situației lor și să respecte regulile 
pe baza cărora ar trebui stabilite cerințele.
În ceea ce privește standardele GAEC, Comisia eva -
luează existența și caracterul adecvat al acestora. 
Comisia consideră că această abordare respectă cadrul 
juridic al PAC.
Recomandarea 3 (c)
Comisia acceptă recomandarea.
Statele membre se supun obligațiilor privind aportu -
rile de fosfor în cazurile în care acest lucru este necesar 
în vederea atingerii obiectivelor Directivei-cadru pri -
vind apa. În programul lor de măsuri, acestea trebuie 
să includă măsuri de control al surselor de poluare 
difuză, pentru a permite atingerea unei stări ecologice 
bune. Dacă sursele de fosfat agricol sunt identificate 
ca fiind semnificative, statele membre trebuie să 
stabilească controale privind fosfații. Acesta este unul 
dintre domeniile care vor fi verificate de Comisie în 
evaluarea celui de al doilea plan de management al 
bazinelor hidrografice.
Recomandarea 3 (d)
Comisia acceptă recomandarea și subliniază că 
lucrează deja la eficientizarea monitorizării și a rapor -
tării, în conformitate cu Directiva privind nitrații și cu 
Directiva-cadru privind apa.
Recomandarea 3 (e)
Comisia acceptă recomandarea și consideră că aceasta 
este îndeplinită, întrucât un document de orientare 
privind recuperarea costurilor a fost elaborat în 
cadrul procesului strategiei comune de implemen -
tare. Încercarea recentă de a completa orientările în 
cadrul strategiei comune de implementare a eșuat, 
din cauza unor puncte de vedere divergente între 
statele membre. Continuarea lucrărilor cu privire la 
această chestiune ar putea fi inclusă în programul de 
lucru pentru 2016-2018 aferent SCI, care este în curs de 
dezbatere. Trebuie remarcat faptul că statele membre 
sunt libere să aleagă metoda de calcul a costurilor 
legate de mediu și de resurse.Recomandarea 3 (f)
Comisia sprijină recomandările adresate statelor 
membre.
CUM VĂ PUTE/uni021AI PROCURA PUBLICA/uni021AIILE UNIUNII EUROPENE?
Publica/uni021Bii gratuite:
  un singur exemplar:  
pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  mai multe exemplare/postere/hăr/uni021Bi:  
de la reprezentan/uni021Bele Uniunii Europene (http://ec.europa.eu/represent_ro.htm),  
de la delega/uni021Biile din /uni021Bările care nu sunt membre ale UE (http://eeas.europa.eu/delegations/index_ro.htm)  
sau contactând re/uni021Beaua Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_ro.htm)  
la numărul 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratuit în toată UE) (*).
(*)  Informa/uni021Biile primite sunt gratuite, la fel ca și cea mai mare parte a apelurilor telefonice (unii operatori și unele cabine  
telefonice și hoteluri taxează totuși aceste apeluri).
Publica/uni021Bii contra cost:
 pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ
 
Poluarea apei în bazinul hidrografic al Dunării provine din 
diferite surse, cum ar fi gospodării, instalații industriale și 
agricultură.
Conform Directivei-cadru privind apa din 2000, statele 
membre adoptă planuri de management al bazinelor 
hidrografice, care trebuie să includă și măsuri de 
combatere a  acestei poluări. Curtea a  examinat dacă 
modul în care statele membre au pus în aplicare măsurile 
respective din planurile din 2009 a condus la 
o îmbunătățire a  calității apelor.