COMISIA EUROPEANĂ Luxemburg, 13.7.2022 SWD(2022) 523 final DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI Raportul din 2022 privind statul de drept

















Capitol consacrat situației statului de drept din România care însoţeşte documentul COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Raportul din 2022 privind statul de drept



Situația statului de drept în Uniunea Europeană {COM(2022) 500 final} - {SWD(2022) 501 final} - {SWD(2022) 502 final} - {SWD(2022) 503 final} - {SWD(2022) 504 final} - {SWD(2022) 505 final} - {SWD(2022) 506 final} - {SWD(2022) 507 final} - {SWD(2022) 508 final} - {SWD(2022) 509 final} - {SWD(2022) 510 final} - {SWD(2022) 511 final} - {SWD(2022) 512 final} - {SWD(2022) 513 final} - {SWD(2022) 514 final} - {SWD(2022) 515 final} - {SWD(2022) 516 final} - {SWD(2022) 517 final} - {SWD(2022) 518 final} - {SWD(2022) 519 final} - {SWD(2022) 520 final} - {SWD(2022) 521 final} - {SWD(2022) 522 final} - {SWD(2022) 524 final} - {SWD(2022) 525 final} - {SWD(2022) 526 final} - {SWD(2022) 527 final}



Rezumat De la aderarea României la UE în 2007, Comisia a monitorizat reformele realizate în această țară în domeniul justiției și al luptei anticorupție prin intermediul mecanismului de cooperare și de verificare (MCV), un cadru important de urmărire a progreselor în aceste domenii. MCV va continua în paralel cu mecanismul privind statul de drept, la care România participă la fel ca orice alt stat membru, până când toate obiectivele de referință vor fi îndeplinite în mod satisfăcător. Sistemul judiciar face obiectul unor reforme structurale menite să abordeze o serie de probleme de lungă durată. Guvernul a adoptat o nouă strategie de dezvoltare a sistemului judiciar pentru perioada 2022-2025 și un plan de acțiune aferent și pune în aplicare proiecte de îmbunătățire a digitalizării sistemului judiciar, astfel cum se prevede în Planul de redresare și reziliență al României. Deși Secția pentru investigarea infracțiunilor din justiție (SIIJ) a fost desființată, continuă să existe unele preocupări legate de noul sistem pentru investigarea și urmărirea penală a infracțiunilor din justiție. Normele privind sancțiunile disciplinare, precum și competențele extinse ale inspectorului-șef al Inspecției Judiciare, care nu poate fi tras la răspundere, continuă să genereze preocupări cu privire la independența sistemului judiciar. Se așteaptă ca aceste preocupări să fie abordate în contextul noilor proiecte legislative în curs de pregătire. Nu s-a înregistrat nicio îmbunătățire semnificativă în ceea ce privește numărul insuficient de magistrați. Eficiența soluționării cauzelor civile și comerciale rămâne stabilă, dar a scăzut considerabil în cazul celor administrative. A fost adoptată Strategia națională anticorupție 2021-2025, iar punerea sa efectivă în aplicare are nevoie de sprijin politic pentru implementarea unor reforme legislative importante. Eficacitatea investigării și sancționării faptelor de corupție s-a îmbunătățit în continuare, inclusiv prin înregistrarea de progrese în ceea ce privește cazurile nesoluționate de mai mulți ani. Direcția Națională Anticorupție a continuat să își îmbunătățească bilanțul, dar provocările operaționale, inclusiv dificultatea de a recruta procurori, rămân probleme ce trebuie soluționate. În ceea ce privește noul sistem care înlocuiește SIIJ, rămâne de văzut impactul acestuia asupra cercetării și urmăririi penale a infracțiunilor de corupție. S-au luat măsuri pentru finalizarea Codului penal revizuit. Cadrul juridic privind integritatea se menține fragmentat și nu există dispoziții uniforme aplicabile funcționarilor publici privind practica „ușilor turnante” sau norme aplicabile deputaților și senatorilor privind activitățile de lobby. Transparența modului în care sunt finanțate partidele politice este limitată. Agenția Națională de Integritate funcționează mai eficient după numirea președintelui și lansarea portalului unde se depun electronic declarațiile obligatorii de avere. România nu a transpus încă Directiva serviciilor mass-media audiovizuale, fapt ce determină întârzieri în adoptarea modificărilor necesare pentru a îmbunătăți funcționarea și eficacitatea autorității de reglementare în domeniul mass-mediei. Legea privind organizarea și funcționarea Societății Române de Radiodifuziune și Societății Române de Televiziune face obiectul unor reforme cu obiectivul ca procesul de numire să fie mai puțin politizat și ca managementul să fie mai profesionalizat. Transparența cu privire la identitatea persoanelor care dețin instituțiile mass-media ar putea fi mai mare. Nu există suficientă transparență în ceea ce privește transmiterea de conținut plătit de partidele politice în afara campaniilor electorale, iar accesul jurnaliștilor la informații este în continuare deficitar. Cazurile de amenințări, hărțuire și violență fizică împotriva jurnaliștilor sunt mai îngrijorătoare decât anul trecut. Continuă să ridice probleme faptul că legislația se modifică frecvent, că se utilizează cu regularitate ordonanțele de urgență și că se organizează doar în mod limitat consultări publice. Se depun eforturi pentru a îmbunătăți utilizarea evaluărilor impactului. Guvernul și-a asumat un angajament clar față de principiul supremației dreptului UE, dar persistă preocupări cu privire la contestarea acestui principiu de către Curtea Constituțională. Starea de alertă legată de pandemia de COVID-19 a fost ridicată, iar măsurile de urgență au făcut obiectul unui control. Institutul pentru Drepturile Omului face demersuri pentru a obține acreditarea ca instituție națională pentru drepturile omului. Deși societatea civilă se confruntă cu provocări generate de impactul restricțiilor legate de COVID-19 și de accesul limitat la finanțare, există planuri de simplificare a procedurilor de înregistrare pentru organizațiile neguvernamentale.

Recomandări României i se reamintesc angajamentele asumate în cadrul planului național de redresare și reziliență cu privire la anumite aspecte legate de sistemul judiciar, cadrul anticorupție și procesul legislativ, precum și recomandările din cadrul mecanismului de cooperare și de verificare și, în plus, i se recomandă: • să se asigure că revizuirea legilor justiției consolidează garanțiile privind independența sistemului judiciar, inclusiv în ceea ce privește reforma regimului disciplinar pentru magistrați, și să ia măsuri pentru a răspunde aspectelor problematice nesoluționate legate de investigarea și urmărirea penală a infracțiunilor din justiție, ținând seama de standardele europene și de avizele relevante ale Comisiei de la Veneția; • să introducă norme privind activitățile de lobby pentru senatori și deputați; • să abordeze provocările operaționale ale Direcției Naționale Anticorupție, inclusiv în ceea ce privește recrutarea procurorilor, și să monitorizeze îndeaproape impactul noului sistem de investigare și urmărire penală a infracțiunilor de corupție din justiție; • să consolideze normele și mecanismele de îmbunătățire a independenței serviciilor publice de mass-media în materie de decizii editoriale și de guvernanță, ținând seama de standardele europene privind serviciile publice de mass-media; • să asigure consultări publice eficace înainte de adoptarea proiectelor legislative; • să își continue eforturile pentru înființarea unei instituții naționale pentru drepturile omului, ținând seama de Principiile de la Paris ale ONU.

Mecanismul de cooperare și de verificare (MCV) a fost instituit la aderarea la Uniunea Europeană în 2007, cu titlu tranzitoriu, pentru a facilita eforturile continue ale României de a­și reforma sistemul judiciar și de a intensifica lupta împotriva corupției. În concordanță cu decizia de instituire a mecanismului și astfel cum a subliniat Consiliul, MCV se va încheia atunci când toate obiectivele de referință aplicabile României vor fi îndeplinite în mod satisfăcător. În rapoartele sale din ianuarie 2017, Comisia a adoptat o evaluare cuprinzătoare a progreselor realizate de România în cei 10 ani care au trecut de la instituirea MCV. Comisia a definit, de asemenea, o traiectorie care ar permite încheierea mecanismului, bazată pe 12 recomandări-cheie finale. Pentru ca obiectivele MCV să fie considerate îndeplinite, este suficient să se dea curs acestor recomandări și să nu se inverseze cursul progreselor înregistrate prin acțiuni ulterioare. Raportul din noiembrie 2018 a concluzionat că unele acțiuni au inversat sau au pus sub semnul întrebării ireversibilitatea progreselor și că trebuie făcute opt recomandări suplimentare. De atunci, Comisia a continuat să urmărească progresele înregistrate, inclusiv prin intermediul raportului MCV din 2021, în care a constatat că s-au înregistrat progrese în ceea ce privește toate recomandările rămase în cadrul MCV și că multe dintre ele sunt pe cale să fie îndeplinite dacă se înregistrează în mod constant progrese. Analiza expusă în prezentul raport va sta, de asemenea, la baza activității de urmărire a îndeplinirii obiectivelor de referință și a încheierii MCV. I.Sistemul judiciar Sistemul judiciar din România cuprinde patru tipuri de instanțe, atât civile, cât și militare: instanțele judecătorești teritoriale de prim grad de jurisdicție (judecătorii), tribunalele obișnuite și tribunalele specializate, curțile de apel și Înalta Curte de Casație și Justiție (ICCJ). Înalta Curte de Casație și Justiție judecă, în primă instanță, procesele penale intentate împotriva anumitor categorii de persoane și căile de atac introduse împotriva hotărârilor pronunțate în primă instanță cu privire la aceleași persoane, precum și căile de atac în anumite procese civile și administrative. Un rol fundamental al ICCJ este acela de a asigura interpretarea și aplicarea uniformă a legii de către celelalte instanțe. Consiliul Superior al Magistraturii, însărcinat cu garantarea independenței justiției, este împărțit în două secții, Secția pentru judecători și Secția pentru procurori. Fiecare secție are competență exclusivă în ceea ce privește recrutarea și cariera judecătorilor, respectiv a procurorilor, și intervine ca instanță disciplinară. Ministerul Public este condus de procurorul general al Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție. Ministerul Public cuprinde structuri specializate cu competențe și o structură organizatorică specifice, respectiv Direcția Națională Anticorupție (DNA) și Direcția de Combatere a Infracțiunilor de Criminalitate Organizată și Terorism (DIICOT), conduse de procurori-șefi. Pe lângă acestea există și parchete militare. Procurorul general și procurorii-șefi ai structurilor specializate DNA și DIICOT sunt numiți de președintele României, la propunerea ministrului justiției și după obținerea unui aviz fără caracter obligatoriu din partea Consiliului Superior al Magistraturii. România participă la Parchetul European (EPPO). Uniunea Națională a Barourilor din România este o persoană juridică de interes public care este formată din toate cele 41 de barouri din România. Independența

Nivelul independenței percepute a sistemului judiciar în România continuă să fie mediu atât în rândul publicului larg, cât și în rândul întreprinderilor. În ansamblu, 48 % din populație și 49 % dintre întreprinderi percep nivelul de independență al instanțelor și al judecătorilor ca fiind „destul de bun sau foarte bun” în 2022. Potrivit datelor din Ediția din 2022 a tabloului de bord al UE privind justiția, nu se poate identifica nicio tendință clară a evoluției nivelului perceput de independență începând din 2016. Procentul publicului larg care percepe sistemul judiciar ca fiind independent a scăzut în comparație cu 2021 (51 %) și cu 2016 (51 %). Independența sistemului judiciar percepută de întreprinderi a crescut în comparație cu 2021 (45 %), dar este mai scăzută decât în 2016 (63 %). Este în curs de pregătire o nouă versiune a proiectelor de legi în domeniul justiției. În Planul său de redresare și reziliență, România s-a angajat să modifice legile din domeniul justiției până la 30 iunie 2023, ca parte a reformei menite să asigure independența sistemului judiciar și să-i sporească calitatea și eficiența . Proiectele de lege au fost supuse consultării publice mai întâi în 2020 și din nou în 2021, iar unele dintre propunerile primite în acest context au fost incluse în noile proiecte de lege. Ministerul Justiției a publicat proiectele modificate pe site-ul ministerului la 22 iunie 2022. Acestea sunt menite să abordeze preocupări mai vechi legate de independența, calitatea și eficiența sistemului judiciar, în special prin modificarea dispozițiilor referitoare la răspunderea civilă și disciplinară a magistraților, a concursurilor de admitere în magistratură și a normelor privind statutul, numirea și revocarea procurorilor specializați și de rang înalt. Având în vedere că aceasta este prima reformă aprofundată a legilor care reglementează sistemul judiciar începând din 2004, se așteaptă un proces de revizuire cuprinzător și transparent. Noile proiecte de lege urmează să fie trimise Parlamentului. Secția pentru investigarea infracțiunilor din justiție (SIIJ) a fost desființată, însă continuă să existe unele preocupări legate de investigarea și urmărirea penală a infracțiunilor din justiție. La 11 martie 2022, SIIJ a fost desființată, iar competența de investigare a infracțiunilor săvârșite de magistrați a fost transferată „procurorilor desemnați” din cadrul parchetelor de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție (ICCJ) și curților de apel. Se menține astfel competența ratione personae din sistemul anterior. Deși noul sistem reprezintă o îmbunătățire în ceea ce privește numărul procurorilor alocați noii structuri și distribuția lor teritorială, există în continuare preocupări cu privire la faptul că ar putea fi subminată independența sistemului judiciar și trebuie instituite garanții adecvate, având în vedere jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene (CJUE). Un astfel de sistem trebuie să se justifice prin cerințe obiective și verificabile referitoare la buna administrare a justiției. În plus, procesul de numire a „procurorilor desemnați” nu presupune un concurs bazat pe criterii de merit și nu implică Secția pentru procurori a Consiliului Superior al Magistraturii (CSM). Acest lucru contravine recomandărilor Comisiei de la Veneția. În plus, în ceea ce privește plângerile vexatorii, care ar putea fi utilizate ca mijloc de presiune împotriva magistraților, noul sistem nu prevede nicio garanție specifică pentru a se asigura că magistrații nu vor fi supuși urmăririi penale nejustificate. În cele din urmă, noua structură ar trebui să gestioneze rapid numărul semnificativ de cauze cu care SIIJ a fost sesizată până să fie desființată și care au rămas nesoluționate, în special cele care decurg din plângeri vexatorii, pentru a elimina presiunea asupra magistraților implicați generată de aceste proceduri îndelungate. În ceea ce privește acest proces, în cadrul actualului guvern, Ministerul Justiției a publicat un nou proiect de lege la 21 ianuarie 2022 și, după o consultare publică a cărei perioadă a fost scurtată la zece zile și un aviz favorabil din partea CSM, Parlamentul a adoptat legea la 28 februarie 2022. Comisia de la Veneția, care a fost consultată cu privire la noul proiect de lege, și-a exprimat în avizul său regretul cu privire la adoptarea în grabă a acestei legi, ceea ce a oferit părților interesate relevante posibilități reduse de a evalua dispozițiile și de a face schimb constructiv cu autoritățile române cu privire la conținutul acestora. Dispozițiile legale privind sancțiunile disciplinare și aplicarea acestora continuă să ridice semne de întrebare cu privire la independența sistemului judiciar. Din 2021 și până în martie 2022, Înalta Curte de Casație și Justiție a soluționat, în ultimă instanță, 22 de cauze privind răspunderea disciplinară a judecătorilor și procurorilor, confirmând sancțiunile disciplinare decise de CSM în 10 dintre aceste cazuri . În mai multe cazuri, judecătorii care au exprimat opinii critice privind reformele justiției din perioada 2017-2019 au fost sancționați, în urma unor acțiuni disciplinare inițiate de Inspecția Judiciară. Într-un caz, cinci judecători au primit diferite sancțiuni disciplinare în urma sesizării Inspecției Judiciare, pentru infracțiunea de „nerespectare în mod nejustificat a altor obligații cu caracter administrativ prevăzute de lege sau regulamente” . Într-un alt caz, CSM a impus sancțiunea disciplinară a excluderii din magistratură a unui judecător pentru „manifestări ce aduc atingere onoarei sau probității profesionale ori prestigiului justiției” , întrucât a postat materiale video referitoare la viața sa privată pe platformele de comunicare socială. Același judecător a fost exclus pentru a doua oară din magistratură, pe motiv că s-a angajat în activități politice. Astfel cum a subliniat CJUE, pentru a păstra independența instanțelor este necesar să se evite ca regimul disciplinar să poată fi deturnat de la scopurile sale legitime și utilizat pentru controlul politic al deciziilor judiciare sau pentru a exercita presiuni asupra judecătorilor . În ceea ce privește predictibilitatea jurisprudenței în materie de abateri disciplinare, CSM a făcut un pas în direcția creșterii transparenței sale prin publicarea pe un portal accesibil numai magistraților, într-un format anonimizat, a deciziilor disciplinare care au rămas definitive și a încălcărilor codului deontologic . Competențele extinse ale inspectorului-șef al Inspecției Judiciare, care nu poate fi tras la răspundere, rămân motive de îngrijorare. Se așteaptă ca acestea să fie abordate în contextul noilor legi din domeniul justiției. Inspecția Judiciară efectuează cercetări preliminare în cadrul procedurii disciplinare și decide dacă există motive pentru sesizarea secției competente a CSM în vederea începerii cercetării disciplinare. Astfel cum se menționează în Raportul din 2021 privind statul de drept , în urma numirii interimare a inspectorului-șef al Inspecției Judiciare , CJUE a stabilit criterii de evaluare a legalității unei astfel de numiri interimare . Instanțele inferioare au ținut seama de această hotărâre în mod diferit . Pentru a remedia această jurisprudență divergentă, Înalta Curte de Casație și Justiție a fost sesizată și a confirmat legalitatea numirii interimare . Aspecte precum concentrarea puterii în mâinile inspectorului-șef și ale adjunctului acestuia și limitele supravegherii pe care o poate efectua CSM rămân problematice pentru independența justiției . La 7 septembrie 2021, o comisie înființată de CSM a respins cererea Secției pentru procurori de a sesiza plenul CSM în vederea luării unei decizii cu privire la revocarea inspectorului-șef. Se semnalează că magistrații care își exprimă public opinii cu privire la aspecte legate de statul de drept sunt adesea vizați de anchete disciplinare inițiate de Inspecția Judiciară, fie din oficiu, fie la cererea CSM . Inspecția Judiciară poate, de asemenea, să efectueze controale tematice în toate parchetele și să solicite informații detaliate în acest scop . CJUE a fost sesizată cu o cerere de decizie preliminară care să clarifice dacă competențele extinse cu care este învestit inspectorul-șef sunt în concordanță cu principiul independenței judecătorilor . Se preconizează că proiectele de legi din domeniul justiției vor modifica dispozițiile legii privind CSM, în special prin prevederea ca inspectorul-șef adjunct să fie numit de plenul CSM, și nu de inspectorul-șef. Noua Strategie de dezvoltare a sistemului judiciar 2022-2025 și planul de acțiune aferent stabilesc obiective clare și un mecanism de monitorizare. La inițiativa Ministerului Justiției, guvernul a aprobat strategia și planul său de acțiune la 30 martie 2022 . Adoptarea și intrarea în vigoare a noii strategii reprezintă un jalon important în cadrul planului de redresare și reziliență al României . Strategia identifică, ca domenii de acțiune, independența, calitatea și eficiența justiției, pe de o parte, și accesul la justiție, pe de altă parte. Strategia prevede reforma legilor justiției, eliminarea inechităților în domeniul salarizării magistraților și acordării pensiilor de serviciu, modernizarea statutului personalului de specialitate judiciară și a altor categorii de personal. Guvernul se așteaptă ca punerea în aplicare a strategiei să ducă la o îmbunătățire a percepției asupra independenței justiției. Calitatea Nu s-a înregistrat nicio îmbunătățire semnificativă în ceea ce privește lipsa de magistrați. Au fost luate unele măsuri pentru a îmbunătăți situația resurselor umane din sistemul judiciar. Astfel cum se menționează în Raportul din 2021 privind statul de drept , o lege adoptată în iunie 2021 a permis organizarea de concursuri de admitere la Institutul Național al Magistraturii (INM). La 16 iulie 2021, plenul CSM a aprobat Regulamentul privind organizarea și desfășurarea concursului de admitere în magistratură . În plus, în decembrie 2021, CSM a numit 139 de absolvenți ai INM în calitate de judecători stagiari și 70 de absolvenți în funcția de procurori stagiari. Cu toate acestea, din cauză că timp de doi ani nu s-au organizat concursuri pentru admiterea în magistratură și că numărul de pensionări depășește în continuare numărul magistraților nou recrutați , lipsa personalului judiciar continuă să reprezinte un risc pentru calitatea și eficiența justiției. La 31 decembrie 2021, 669 din cele 5 072 de posturi de judecători erau vacante, în timp ce rata globală de ocupare în rândul procurorilor a rămas scăzută, situându-se la 79,51 % . Noua strategie de dezvoltare a sistemului judiciar 2022-2025 prevede o serie de măsuri pentru a remedia această problemă, inclusiv modernizarea statutului personalului de specialitate judiciară și a altor categorii de personal din instanțe și parchete pentru a le permite judecătorilor și procurorilor să se concentreze asupra activității judiciare . Strategia stabilește, de asemenea, obiectivul cantitativ de a asigura un grad de ocupare a posturilor de judecători de 95 % și de 80-85 % în cazul posturilor de procuror până în 2025. Sunt în curs de punere în aplicare mai multe proiecte cu scopul de a îmbunătăți digitalizarea sistemului de justiție, în special cu un nou sistem electronic de management al cauzelor. În centrul transformării digitale a sistemului de justiție se află implementarea ECRIS V, un nou sistem de management al cauzelor, cu o arhitectură centralizată, care va facilita interacțiunea digitală dintre justițiabili și entitățile judiciare, precum și dintre instituțiile judiciare și alte instituții relevante. Se preconizează că acest instrument va oferi funcționalități esențiale care să sprijine prelucrarea digitală a cauzelor în instanțe și parchete, colectarea de date statistice și generarea anumitor rapoarte statistice predefinite, precum și transferul electronic de date între diferite entități, inclusiv instanțe și parchete. Investițiile din cadrul planului de redresare și reziliență al României vizează să asigure operaționalizarea deplină a ECRIS V, precum și punerea în aplicare a obiectivelor legate de digitalizare stabilite în strategia de dezvoltare a sistemului judiciar 2022-2025, al cărei al doilea obiectiv strategic este de a spori calitatea și eficiența justiției prin transformarea digitală a sistemului judiciar. Au devenit operaționale noi portaluri online pentru depunerea documentelor judiciare la Înalta Curte de Casație și Justiție și pentru publicarea jurisprudenței. Începând cu 19 noiembrie 2021, un portal online care permite depunerea cererilor și a altor documente este disponibil pentru toate secțiile și completurile de cinci judecători ale Înaltei Curți de Casație și Justiție. Utilizatorii portalului pot opta pentru comunicarea electronică a actelor de la dosar, inclusiv a citațiilor, a actelor depuse de părți și a hotărârilor judecătorești în întregime. În ceea ce privește accesibilitatea online a hotărârilor judecătorești, portalul ReJust – dezvoltat și gestionat de CSM – a fost pus la dispoziție cu intenția de a înlocui portalul ROLII . Portalul ReJust include atât hotărârile judecătorești prin care s-au soluționat litigiile, cât și încheierile de ședință pronunțate de instanțe în cursul judecății de fond și a căilor de atac, precum și alte decizii ale instanțelor, în format anonimizat . Deși noul portal a fost creat pentru a spori stabilitatea managerială prin încredințarea deplină a funcționării sale CSM și pentru a asigura respectarea deplină a normelor de protecție a datelor , ar trebui remediate unele deficiențe pentru ca acesta să își îndeplinească funcția în mod adecvat. Competența teritorială a judecătoriilor a fost redefinită pentru a se reduce volumul de muncă al acestora. În urma unei analize a numărului de cauze de la judecătorii, CSM a redefinit competența teritorială a acestora pentru a echilibra volumul lor de muncă și pentru a conferi prevalență principiului aducerii justiției mai aproape de cetățeni. CSM va analiza impactul acestei măsuri până la sfârșitul anului 2022 pentru a evalua necesitatea de a reajusta și mai mult competența teritorială între județe. Eficiență Eficiența generală a soluționării cauzelor civile și comerciale rămâne stabilă, dar a scăzut considerabil în cazul celor administrative. În 2020, durata procedurilor civile și comerciale în primă instanță a crescut ușor în comparație cu 2019, la fel ca perioada estimată necesară pentru soluționarea litigiilor civile și comerciale la toate instanțele, în timp ce rata de soluționare a cauzelor civile, comerciale și administrative în primă instanță a scăzut într-o mică măsură, fiind în prezent de 97 % . În ceea ce privește eficiența cauzelor administrative, toți indicatorii s-au înrăutățit semnificativ din 2019 în 2020, deoarece durata lichidării stocului de cauze pendinte în primă instanță a crescut de la 138 de zile la 609 zile, în timp ce rata de soluționare a cauzelor a scăzut de la 100,3 % la 48,4 %, iar numărul de cauze pendinte s-a dublat, de la 0,2 la 0,4 la 100 de locuitori. Secția de contencios administrativ și fiscal a Înaltei Curți de Casație și Justiție se confruntă cu dificultăți legate de volumul de muncă. Volumul actual de cauze al acestei secții, la care se adaugă întârzierile acumulate deja, este de natură să compromită respectarea cerinței privind durata rezonabilă a procedurilor . Pentru a depăși această provocare, la propunerea Înaltei Curți de Casație și Justiție (ICCJ), Ministerul Justiției a redus competența Secției de contencios administrativ și fiscal . Cu toate acestea, întrucât volumul de muncă al secției și, în general, al ICCJ rămâne ridicat, în Strategia de dezvoltare a sistemului judiciar 2022-2025 se prevede reorganizarea competenței acesteia și adaptarea schemei sale de personal . România face în continuare obiectul unei supravegheri sporite din partea Comitetului de Miniștri al Consiliului Europei pentru durata excesivă a procedurilor civile și penale și pentru lipsa unor căi de atac eficiente în acest sens. Deși în 2016 Comitetul de Miniștri a salutat măsurile generale de amploare adoptate pentru soluționarea problemei duratei excesive a procedurilor civile și penale, autoritățile române au fost invitate să continue să monitorizeze îndeaproape impactul acestor măsuri și să furnizeze date statistice complete care să permită Comitetului de Miniștri să evalueze situația sub toate aspectele. Nu a fost încă evaluat impactul acestor măsuri asupra aspectelor reflectate în cauza principală Vlad/România. II. Cadrul anticorupție Strategia națională anticorupție 2021-2025 a fost adoptată în 2021, iar coordonarea punerii sale în aplicare este asigurată de Ministerul Justiției. Direcția Națională Anticorupție (DNA), care este structura de urmărire penală specializată în combaterea corupției, are competența de a investiga cazurile grave de corupție, Parchetul General investigând toate celelalte cazuri de corupție. De asemenea, DNA investighează infracțiunile comise împotriva intereselor financiare ale UE, precum și anumite categorii de infracțiuni grave de criminalitate economică și financiară. Există o direcție specializată anticorupție (DGA) în cadrul Ministerului de Interne, cu competențe în ceea ce privește integritatea și faptele de corupție ale personalului ministerului, inclusiv poliția. Agenția Națională de Integritate (ANI) desfășoară anchete administrative privind conflictele de interese, incompatibilitățile dintre activități și averile nejustificate și este responsabilă de monitorizarea și verificarea declarațiilor de avere a tuturor persoanelor care exercită funcții elective publice. Agenția Națională de Administrare a Bunurilor Indisponibilizate (ANABI) asigură gestionarea activelor provenite din săvârșirea de infracțiuni care au fost sechestrate și confiscate și facilitează urmărirea și identificarea produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni. Percepția experților și a cadrelor de conducere din mediul de afaceri este că nivelul corupției din sectorul public rămâne ridicat. Indicele de percepție a corupției din 2021 calculat de Transparency International pentru România a fost de 45 din 100, plasând țara pe locul 25 în Uniunea Europeană și pe locul 66 la nivel mondial. Această percepție s-a menținut la un nivel relativ stabil în ultimii cinci ani. Potrivit sondajului Eurobarometru special din 2022 privind corupția, 72 % dintre respondenți percep corupția ca fiind larg răspândită în țara lor (media UE este de 68 %), în timp ce 46 % afirmă că se simt afectați de corupție în viața de zi cu zi (media UE este de 24 %). În ceea ce privește întreprinderile, 88 % dintre întreprinderi consideră că fenomenul corupției este generalizat (față de media UE de 63 %), iar 70 % dintre întreprinderi consideră că aceasta face dificilă desfășurarea de activități economice (față de media UE de 34 %). În plus, 44 % dintre respondenți consideră că sunt suficiente cazuri de urmăriri penale care ajung în instanță pentru a avea un efect de descurajare a corupției (față de media UE de 34 %), în timp ce 35 % dintre întreprinderi consideră că persoanele și întreprinderile găsite vinovate de mituirea unui înalt funcționar au fost pedepsite în mod corespunzător (față de media UE de 29 %). A fost adoptată Strategia Națională Anticorupție 2021-2025, iar punerea sa efectivă în aplicare ar necesita un sprijin politic hotărât. În 2022, OCDE a evaluat Strategia națională anticorupție 2016-2020 și a recunoscut că România a luat măsuri semnificative în vederea consolidării politicilor sale în materie de combatere a corupției și integritate. Cu toate acestea, organizația a remarcat, de asemenea, că lipsa sprijinului politic pentru punerea în aplicare a unor reforme legislative importante reprezintă o provocare importantă. Noua Strategie națională anticorupție 2021-2025 a fost aprobată de guvern în decembrie 2021 . Strategia are cinci obiective generale: creșterea gradului de implementare a măsurilor de integritate la nivel organizațional; reducerea impactului corupției asupra cetățenilor; consolidarea managementului instituțional și a capacității administrative pentru prevenirea și combaterea corupției; consolidarea integrității în domenii de activitate prioritare, cum ar fi în sistemul public de sănătate, în domeniul achizițiilor publice și în administrația publică locală; consolidarea performanței de combatere a corupției prin mijloace penale și administrative. Eficacitatea investigării și sancționării corupției continuă să se îmbunătățească, inclusiv prin înregistrarea de progrese în cazuri a căror soluționare fusese suspendată de mai mulți ani. Numărul de plângeri din partea cetățenilor și a instituțiilor acuzând săvârșirea de acte de corupție a crescut și mai mult. DNA a continuat să înregistreze tendințe pozitive – în ceea ce privește atât numărul de trimiteri în judecată, cât și reducerea numărului de cazuri nesoluționate – menționate în Raportul din 2021 privind statul de drept. Parchetul General a continuat, de asemenea, urmărirea penală efectivă a infracțiunilor de corupție și a infracțiunilor asimilate corupției. Unele decizii ale Curții Constituționale au condus efectiv la încetarea procedurilor penale în unele cazuri de corupție împotriva unor politicieni din țară prin faptul că, invocându-se modul în care au fost formate completurile de judecată, hotărârile judecătorești pronunțate au fost lovite de nulitate absolută. La 21 decembrie 2021, CJUE a statuat că dreptul UE se opune aplicării unor norme naționale sau a unei practici naționale similare jurisprudenței Curții Constituționale în cazul în care aceasta poate genera un risc sistemic de impunitate pentru infracțiuni de corupție sau acte de fraudă care aduc atingere intereselor financiare ale Uniunii. În urma hotărârii CJUE, în aprilie 2022, ICCJ a confirmat pedepsele cu închisoarea pronunțate într-o cauză de mare vizibilitate din 2018, care fusese suspendată din cauza modului ilegal de formare a completului de judecată. În mai 2022, ICCJ s-a pronunțat într-o altă cauză de mare notorietate, ținând seama de hotărârea în care CJUE statuează că trebuie să se lase neaplicată jurisprudența Curții Constituționale privind legalitatea formării completurilor de judecată și a condamnat inculpatul principal la închisoare pentru luare de mită.

Sunt în curs de pregătire modificări ale Codului penal și ale Codului de procedură penală. S-au luat măsuri concrete pentru a continua revizuirea Codului penal și a Codului de procedură penală și pentru a le alinia la numărul de decizii cu implicații profunde ale Curții Constituționale pronunțate începând din 2014, inclusiv cu privire la infracțiunea de abuz în serviciu legată de corupție și la metodele tehnice de supraveghere (interceptare). Din 2019 există un grup de lucru interinstituțional însărcinat să examineze inițiativele legislative de modificare a codurilor, cu o primă publicare pe site-ul Ministerului Justiției în vara anului 2021, iar guvernul și-a prezentat propunerile în iunie 2022. În special, se propune modificarea definiției infracțiunii de abuz în serviciu din Codul penal pentru a preciza că atribuțiile la care se referă sintagma „încălcarea atribuțiilor” ar trebui să decurgă dintr-o lege, dintr-o ordonanță a guvernului, dintr-o ordonanță de urgență a guvernului sau dintr-un alt act normativ care, la data adoptării sale, era asimilat unei legi. Lipsa de claritate cu privire la această infracțiune a pus piedici urmăririi penale și se preconizează că modificarea va avea un efect pozitiv asupra bilanțului în materie de condamnări pentru această infracțiune. Se propune, de asemenea, în conformitate cu o decizie a Curții Constituționale și cu un aviz din 2018 al Comisiei de la Veneția, adoptarea de garanții consolidate pentru utilizarea probelor obținute prin înregistrarea comunicațiilor electronice. În mai 2022, asociații reprezentând societatea civilă și magistrații au deplâns lipsa de transparență și de consultare cu privire la versiunile finale ale legilor și i-au solicitat ministrului să facă publice textele înainte de a le prezenta guvernului spre adoptare. La 2 iunie 2022, Ministerul Justiției a transmis guvernului proiectele de lege spre aprobare. Competențele DNA au fost reduse, ceea ce ar putea avea un impact negativ asupra activității sale și asupra investigării unor cazuri. Ca urmare a legii de desființare a SIIJ, DNA și-a pierdut competența de a investiga cazurile de corupție în care sunt implicați judecători ai Curții Constituționale. În plus, Ministerul Justiției a propus în iunie eliminarea posibilității legale ca DNA să urmărească penal infracțiunile grave conexe corupției, cum ar fi frauda și spălarea de bani, atunci când investigațiile privind aceste infracțiuni sunt separate de cazul de corupție, codificând astfel o decizie a Curții Constituționale. Această decizie se aplică retroactiv și, prin urmare, are un impact asupra anchetelor DNA aflate în desfășurare care pot fi separate, deoarece vor trebui reluate, cu riscul împlinirii termenului de prescripție. Având în vedere preocupările rămase în ceea ce privește noul sistem care înlocuiește SIIJ, rămâne de văzut impactul acestuia asupra cercetării și urmăririi penale a infracțiunilor de corupție. Rapoartele din 2021 privind statul de drept și MCV au enumerat o serie de preocupări cu privire la eficacitatea soluționării de către SIIJ a unor cazuri de corupție la nivel înalt. În cei trei ani de funcționare, SIIJ trimis doar șapte cazuri în instanță. Astfel cum s-a explicat în secțiunea I de mai sus, în martie 2022, legiuitorul a transferat competențele SIIJ la Parchetul de pe lângă ICCJ. Comisia de la Veneția și procurorul general consideră că este puțin probabil ca noua structură să fie mai în măsură decât DNA, în calitate de parchet specializat, pentru a desfășura anchete cu privire la acuzațiile de corupție aduse judecătorilor și procurorilor. Lipsa expertizei necesare pentru desfășurarea anchetelor în cazurile complexe de corupție, precum și insuficiența resurselor umane și volumul mare de muncă ar putea, la rândul lor, să împiedice judecarea cazurilor într-un termen rezonabil. Criteriile stricte pe care trebuie să le îndeplinească procurorii pentru a fi numiți în noua structură vor avea, de asemenea, consecințe din perspectiva resurselor asupra numărului de procurori autorizați să preia cazuri de corupție împotriva magistraților. Noua lege de desființare a SIIJ menține regula conform căreia, în cazul în care, pe lângă judecători și procurori, sunt anchetate pentru corupție și alte persoane, întregul dosar de corupție urmează să fie transferat de la DNA la procurorii desemnați; acest aspect a fost identificat în rapoartele MCV și de Comisia de la Veneția ca fiind unul dintre principalele motive pentru care s-a considerat că SIIJ afectează eficacitatea activității de combatere a corupției. Cu toate acestea, noua lege prevede conexarea cauzelor numai dacă „din motive temeinice privind buna desfășurare a urmăririi penale, cauza nu poate fi disjunsă”. Va fi important să se monitorizeze modul în care această dispoziție va fi pusă în practică pentru a se asigura că nu creează obstacole practice în calea anchetelor anticorupție. Persistă dificultățile legate de recrutarea procurorilor în cadrul DNA, în special din cauza cerințelor disuasive privind vechimea în muncă. În martie 2021, DNA avea un grad de ocupare a posturilor de procurori de 75 %, în martie 2022 acesta rămânând neschimbat. În cadrul planului de redresare și reziliență, România s-a angajat ca până la 30 iunie 2023 acest grad de ocupare să fie majorat la 85 %. Pentru a fi numiți la DNA, legea prevede în prezent că procurorii trebuie să aibă o vechime în muncă de cel puțin 10 ani. Cerința privind vechimea în muncă a fost identificată ca fiind un motiv major al numărului limitat de candidaturi pentru ocuparea posturilor vacante existente. Printre alți factori se numără volumul mare de muncă, salariile relativ scăzute și faptul că proba orală se transmite în direct (spre deosebire de examinările din alte parchete). În prima jumătate a anului 2022 a fost organizat un concurs pentru recrutarea a 29 de procurori, la care s-au înscris însă numai 11 persoane, dintre care două și-au retras candidatura. Având în vedere că, la 14 iulie 2021, Curtea Constituțională a declarat neconstituțională o lege care reduce cerința privind vechimea la șapte ani, guvernul intenționează să mențină cerința privind vechimea de zece ani pentru numirea în cadrul DNA. În cele din urmă, posibilitatea ca magistrații să fie delegați, detașați și transferați la DNA este, de asemenea, limitată. DNA se bazează pe o proporție semnificativă de procurori delegați și a solicitat ca cei șaptesprezece procurori care și-au încetat activitatea în cadrul direcției să fie înlocuiți de procurori delegați, dar au fost detașați numai ofițeri de poliție judiciară. Având în vedere deficitul de procurori din cadrul DNA, delegarea, detașarea și transferul rămân instrumente importante. Ocuparea postului de președinte al Agenției Naționale de Integritate (ANI) și lansarea portalului unde se depun electronic declarațiile obligatorii de avere a facilitat activitatea agenției. ANI continuă să investigheze incompatibilitățile, conflictele de interese și averile nejustificate . După mai mult de un an și jumătate fără președinte, la propunerea Consiliului Național de Integritate, a fost numit un nou președinte al ANI. Urmează să se numească un vicepreședinte. În mai 2021 a devenit operațional un sistem de transmitere electronică a informațiilor privind activele și dobânzile. Începând din ianuarie 2022, este obligatoriu ca declarațiile de avere și de interese să fie completate electronic, iar publicul să le poată consulta online. Acest lucru sporește transparența față de public și facilitează activitatea ANI. ANI își dezvoltă în prezent propria capacitate tehnologică de identificare a declarațiilor suspecte de avere și interese, pe baza unor indicatori de risc, și intenționează să colaboreze mai strâns cu Agenția Națională pentru Gestionarea Bunurilor Indisponibilizate (ANABI). Acordarea unei atenții sporite integrității autorităților de aplicare a legii a condus la rezultate pozitive. Cea mai mare proporție a cazurilor minore de corupție se referă la infracțiunile rutiere și vizează aproape exclusiv agenți de poliție. În 2021, Direcția Anticorupție (DGA) din cadrul Ministerului de Interne și-a supus angajații (inclusiv agenți de poliție) unui număr de 59 de teste de integritate profesională. Într-unul dintre aceste cazuri, angajatul a primit sume de bani sau beneficii pentru a nu își îndeplini sarcinile de serviciu și în trei cazuri au existat indicii de încălcare a eticii profesionale. În 2021, s-au raportat 50 de incidente de integritate (comparativ cu 47 în 2020), în care au fost implicați 111 angajați (față de 185 în 2020). DGA a organizat 883 de activități educaționale în 2021 pentru a promova integritatea, cu 89 454 de participanți, inclusiv cursanți la școlile de șoferi. Cadrul juridic privind integritatea rămâne fragmentat. Astfel cum s-a raportat în Raportul din 2021 privind statul de drept, hotărârile Înaltei Curți de Casație și Justiție au invalidat unele modificări ale legilor privind integritatea care au slăbit capacitatea ANI de a­și desfășura activitatea. În acest sens, ANI și alte părți interesate au subliniat necesitatea de a îmbunătăți în continuare stabilitatea și claritatea cadrului juridic pentru integritate și de a-l moderniza. În prezent, șase propuneri legislative de modificare a cadrului de integritate sunt în curs de examinare de către Parlament, iar ANI a emis un aviz pozitiv numai cu privire la una dintre aceste propuneri. În planul său național de redresare și reziliență, România s-a angajat să dispună de o legislație consolidată privind integritatea până în 2024. ANI a colaborat cu Transparency International și cu Ministerul Justiției pentru a continua această activitate. Valoarea bunurilor confiscate de Agenția Națională de Administrare a Bunurilor Indisponibilizate (ANABI) a crescut. ANABI a confiscat aproape 57 de milioane EUR în 2021, comparativ cu aproape 34 de milioane EUR în 2020. Strategia națională de recuperare a activelor 2021-2025 include un plan de acțiune cu măsuri legislative pentru extinderea mandatului agenției. Intrarea în vigoare a legislației aferente până la 30 iunie 2022 reprezintă un jalon în PRR-ul României. ANABI a subliniat că extinderea mandatului său ar trebui să fie însoțită de un plan de investiții. Din cele două camere parlamentare, Senatul încă nu a definit criterii obiective pentru a decide cu privire la cererile de ridicare a imunității parlamentare. Faptul că în trecut nu se furnizau motivele în temeiul cărora se adoptau deciziile Parlamentului și că, în mai multe rânduri, Parlamentul nu a permis derularea anchetelor a alimentat preocupările legate de obiectivitatea acestor decizii. Pentru a remedia această situație, Camera Deputaților și-a modificat Regulamentul de procedură în 2019, în conformitate cu sugestiile GRECO și ale Comisiei de la Veneția. Senatul însă nu a adoptat încă astfel de reguli. Camera Deputaților a aprobat cererea de autorizare a anchetării unui fost ministru și deputat, iar Senatul a aprobat cererea de autorizare a anchetării unui fost ministru și senator, în pofida unui prim aviz negativ din partea Comisiei juridice. Există anumite prevederi, limitate, privind practica „ușilor turnante” în diferite acte legislative, și nu o reglementare uniformă în acest sens, ceea ce rămâne un motiv de îngrijorare. Astfel cum se menționează în Raportul din 2021 privind statul de drept, normele privind practica „ușilor turnante” sunt limitate și dispersate în diferite legi. În afară de o regulă privind funcționarii publici care, în exercitarea funcției publice, au desfășurat activități de monitorizare și control asupra întreprinderilor de stat, nu există reglementări privind anumite perioade de incompatibilitate aplicabile factorilor de decizie importanți. Strategia națională anticorupție 2021-2025 prevede instituirea, până în 2024, a unui cadru de reglementare uniform care să reglementeze interdicțiile aplicabile funcționari publici ce se mută în sectorul privat după încheierea angajării în cadrul instituțiilor publice, proceduri de monitorizare a respectării acestor interdicții și sancțiuni pentru încălcarea acestora, precum și instituirea unor proceduri a priori de verificare de către angajatorii din sectorul privat a respectării interdicțiilor de angajare. Asigurarea respectării codului de conduită și faptul că nu există reguli pentru deputați și senatori privind activitățile de lobby reprezintă în continuare un motiv de îngrijorare. De la adoptarea Codului de conduită al deputaților și senatorilor în 2017, s-au exprimat preocupări cu privire la diverse inconsecvențe ale codului și lipsa unor măsuri adecvate de asigurare a respectării prevederilor codului. Până în prezent, Parlamentul nu a abordat aceste preocupări. În pofida faptului că a fost evocată de GRECO în mai multe rânduri, absența unor norme privind modul în care deputații și senatorii interacționează cu lobbyiștii și cu alte părți terțe care încearcă să influențeze procesul legislativ rămâne un motiv de îngrijorare. Este un principiu bine stabilit că țările ar trebui să dispună de reglementări privind activitățile de lobby pentru a se asigura transparența și responsabilitatea unor astfel de activități în conformitate cu standardele europene. În plus, deși deputații și senatorii trebuie să declare cadourile, nu există norme care să impună ca aceste declarații să fie făcute publice sau controlate. De asemenea, nu există restricții clare nici privind cadourile, manifestările de ospitalitate, avantajele și alte beneficii. Nu există încă o protecție cuprinzătoare a avertizorilor de integritate. Ministerul Justiției a anunțat la sfârșitul anului 2020 un proiect de lege privind protecția avertizorilor de integritate, care ar urmări să transpună Directiva (UE) 2019/1937 privind protecția avertizorilor de integritate. Proiectul de lege a fost adoptat de Senat în aprilie 2022 și de Camera Deputaților, cu modificări, în iunie 2022. Unele modificări au stârnit preocupări, în special din partea procurorului-șef european , iar guvernul și-a exprimat intenția de a adapta proiectul de lege, întrucât procesul legislativ este încă în curs de desfășurare. Planul de redresare și reziliență al României prevedea adoptarea și intrarea în vigoare a legii de transpunere a Directivei privind protecția avertizorilor de integritate până la 31 martie 2022. Transparența finanțării partidelor politice și aplicarea normelor conexe sunt limitate. Partidele politice primesc finanțare publică pe baza numărului de locuri în Parlament, iar statul compensează toate costurile legate de campanie ale oricărui partid care obține mai mult de 3 % din voturi. Întrucât legea prevede că aceste fonduri publice ar trebui să reprezinte cel puțin 0,01 % din produsul intern brut, acestea au crescut exponențial. Autoritatea Electorală Permanentă (AEP) publică pe site-ul său web informații privind campaniile electorale, finanțarea partidelor, rapoartele lunare privind subvențiile și rezultatele supravegherii. Cu toate acestea, datele colectate sunt limitate deoarece, contrar bunelor practici, partidele politice trebuie să enumere doar categoriile de cheltuieli. În plus, AEP poate publica doar informații care au fost furnizate efectiv de partidele politice, iar normele nu sunt aplicate în mod sistematic. Deși donațiile private reprezintă doar o mică parte din finanțele partidelor, o organizație non-profit a identificat persoane care câștigă de zece ori mai puțin pe an decât au donat unui partid. Analiza efectuată de AEP se limitează la a verifica măsura în care cheltuielile declarate corespund donațiilor și nu efectuează audituri și investigații amănunțite ale cheltuielilor, cum ar fi recomandabil. În plus, AEP poate impune sancțiuni pecuniare pentru nerespectarea dispozițiilor legale, dar acestea sunt disproporționat de mici. Riscurile de corupție legate de pandemie au beneficiat de mai multă atenție. Astfel cum se menționează în Raportul din 2021 privind statul de drept, Ministerul Justiției a constatat că progresele înregistrate în lupta împotriva corupției au fost inegale, în special în domeniile vulnerabile. Ca răspuns, noua Strategie anticorupție 2021-2025 conține măsuri care vizează domeniile cu risc ridicat, cum ar fi sănătatea și achizițiile publice. Acești factori de risc au fost evidenți în timpul pandemiei. Din martie 2020, DNA a înregistrat 175 de cazuri legate de pandemie, iar la sfârșitul anului 2021 existau 89 de cazuri penale legate de această chestiune. Majoritatea cazurilor vizează echipamente medicale de protecție și nereguli în ceea ce privește certificatele. De la lansarea sistemului electronic de prevenire a conflictelor de interese în domeniul achizițiilor publice, numărul avertismentelor de integritate emise a scăzut. Odată cu lansarea sistemului „PREVENT” în 2018, au existat 69 de avertismente de integritate, 40 în 2019, 20 în 2020 și 26 în 2021, din care 16 vizau aceeași procedură de achiziții publice. III.Pluralismul și libertatea mass-mediei Dreptul la libertatea de exprimare, precum și dreptul de acces la orice informație de interes public sunt consacrate în Constituție. Misiunea și componența autorității de reglementare a mass-mediei sunt prevăzute în Legea audiovizualului. Organizarea și funcționarea Societății Române de Radiodifuziune și a Societății Române de Televiziune sunt reglementate de Legea nr. 41/1994. Persistă preocupările cu privire la funcționarea și bugetul Consiliului Național al Audiovizualului (CNA). România nu a transpus încă Directiva serviciilor mass-media audiovizuale, astfel cum a fost revizuită prin Directiva (UE) 2018/1808 (DSMAV), fapt ce a determinat întârzieri importante în adoptarea modificărilor necesare pentru a îmbunătăți funcționarea și eficacitatea autorității de reglementare în domeniul mass-mediei. La un an de la alegerea membrilor CNA, autoritatea de reglementare nu are încă un președinte. În acest context, competențele președintelui au fost preluate de vicepreședinte. Proiectul de lege de transpunere a DSMAV prevede ca activitatea Consiliului să fie finanțată de la bugetul de stat pentru ca acesta să își poată îndeplini funcțiile în mod eficace. Noile dispoziții ar urma să extindă domeniul de aplicare al legii la furnizorii de platforme de partajare a materialelor video aflați sub jurisdicția României, a altor state membre ale UE sau a unor state terțe al căror conținut poate fi accesat în România. Proiectul de lege a fost aprobat de Senat la 7 iunie 2022. Absența unui președinte nu a blocat activitatea CNA, dar restricțiile bugetare impuse instituției rămân un motiv de îngrijorare, în special având în vedere fondurile necesare pentru îmbunătățirea sistemelor sale informatice.

În continuare, transparența cu privire la identitatea persoanelor care dețin instituțiile mass-media nu este deplină. Potrivit legii, CNA trebuie să asigure transparența organizării, funcționării și finanțării mass-mediei în sectorul audiovizual. Informațiile privind identitatea persoanelor care dețin instituțiile mass-media audiovizuale sunt disponibile în Registrul Comerțului, iar unele dintre aceste date sunt publicate și în raportul anual de activitate, deși nu sunt întotdeauna complete. Societățile din mass-media care nu își desfășoară activitatea în domeniul audiovizualului sunt supuse doar cerințelor (mai puțin stricte) pe care trebuie să le respecte orice altă societate comercială din România. Trebuie să comunice Oficiului Național al Registrului Comerțului informații privind structurile entităților care le dețin, inclusiv structura acționariatului. Însă este posibil ca o societate din mass-media să fie deținută de o altă societate, deținută la rândul său de o entitate înregistrată în străinătate. În plus, pentru a avea acces la informațiile privind structura entităților care dețin societățile mass-media este necesară o înregistrare prealabilă (la Oficiul Național al Registrului Comerțului sau la o societate privată) și plata unei taxe. Nu există suficientă transparență în ceea ce privește mass-media audiovizuală și alegerile. Deși politicienii candidați beneficiază de un acces garantat și echitabil la timpul de emisie în mass-media audiovizuală pe durata campaniilor electorale, canalele de televiziune nu sunt obligate să explice în mod clar distincția dintre diferitele tipuri de conținut produs în timpul campaniilor – în special între propriul conținut editorial și timpul de emisie cumpărat de părți – și să semnaleze cine plătește pentru conținut. În plus, nu există suficientă transparență cu privire la cât de mult au plătit diferitele părți, căror canale și pentru ce conținut. Încercările jurnaliștilor de a investiga modul în care aceste fonduri au fost utilizate de mass-media pentru a difuza conținut politic s-au lovit de rezistența unor partide politice. CNA are competența de a monitoriza conținutul difuzat. Un proiect legislativ de reformare a Legii privind organizarea și funcționarea Societății Române de Radiodifuziune și Societății Române de Televiziune este în curs de dezbatere de către legiuitor în vederea unei gestionări mai independente și mai profesionalizate. Mecanismul de numire și, în special, de destituire a Consiliului de administrație al serviciului public de radiodifuziune și de televiziune este considerat politizat, deoarece Parlamentul trebuie doar să respingă raportul său de activitate aferent anului precedent pentru a demite Consiliul de administrație și președinții, fără nicio discuție cu privire la obiectivele de performanță. Rapoartele anuale pentru perioada 2017-2019 au fost respinse în mai 2021, ceea ce a dus la demiterea Consiliilor de administrație ale societăților de radiodifuziune și televiziune. În 2021, funcția de președinte al Consiliului de administrație a fost împărțită în două, una pentru Societatea Română de Radiodifuziune (SRR) și alta pentru Societatea Română de Televiziune (SRTv), deși se poate considera că această soluție nu abordează problema reală, și anume faptul că structura instituțională a organismului public de mass-media nu stimulează independența și nu ia în considerare obiective de performanță. Membrii Consiliului de administrație al SRR și SRTv, organism însărcinat cu administrarea societăților, au fost numiți de Parlament la 15 noiembrie 2021 pentru o perioadă de patru ani, în urma mai multor numiri interimare pe care Curtea Constituțională le-a considerat neconstituționale. Comitetele directoare ale SRR și SRTv, însărcinate cu conținutul și politica editorială, precum și cu gestionarea operațiunilor, sunt, de asemenea, conduse de președinții respectivi ai Consiliului de administrație. Persistă îngrijorări cu privire la punerea în aplicare a cadrului legal pentru accesul la informații. Propunerea legislativă care viza actualizarea Legii privind liberul acces la informațiile de interes public (Legea nr. 544/2001) nu a fost aprobat în 2021 și a rămas pe agenda Camerei Deputaților. Dacă această propunere legislativă va fi aprobată, printre alte prevederi, instituțiile publice vor fi obligate să furnizeze informații de interes public într-un format deschis (care să poată fi citit automat), se va institui un registru accesibil public al cererilor de informații primite și se va clarifica ce instituții și organizații sunt obligate să răspundă la cererile de informații. Capacitatea insuficientă a autorităților și inconsecvența acestora în a furniza răspunsuri la cererile formulate în temeiul libertății de informare pun în continuare probleme, inclusiv în ceea ce privește deciziile urgente luate, de exemplu, în contextul pandemiei de COVID-19 sau al crizei refugiaților ucraineni. Legislația privind protecția datelor sau transferul cererilor de informații către diferite instituții este adesea invocată pentru a refuza divulgarea informațiilor de interes public. Situația amenințărilor, a actelor de hărțuire și de violență împotriva jurnaliștilor este mai îngrijorătoare în comparație cu anul trecut. În septembrie 2021, doi jurnaliști și un activist din domeniul mediului au fost atacați în timp ce filmau un documentar despre defrișările ilegale. Atacatorii au șters materialul înregistrat și au distrus echipamentele de filmare. Deși prim-ministrul de atunci a condamnat acest atac și s-a inițiat o anchetă, nu a fost acceptată o petiție publică prin care i se solicita procurorului general să preia ancheta. În septembrie 2021, două jurnaliste au fost atacate de membri ai Partidului Național Liberal cu ocazia unui congres al partidului. Consiliul Europei are două alerte active privind intimidarea jurnaliștilor în România. Unul dintre aceste cazuri a determinat zece organizații europene și internaționale pentru libertatea presei și libertatea de exprimare să trimită o scrisoare deschisă autorităților române, solicitând investigarea promptă și independentă a cazului, pe fondul presiunilor nejustificate împotriva jurnaliștilor și a altor categorii de profesioniști media din România venite din partea unor politicieni, procurori, polițiști sau ofițeri din armată. Nu există garanții specifice sau mecanisme de cooperare între diferitele părți interesate pentru a proteja jurnaliștii de acest tip de atacuri. La 15 iunie 2021, Tribunalul București a respins procesul strategic împotriva mobilizării publice menționat în ultimul raport. IV.Alte probleme instituționale legate de sistemul de control și echilibru România este o republică democratică reprezentativă semiprezidențială. Parlamentul României este bicameral, format din Senat (camera superioară) și Camera Deputaților (camera inferioară). Guvernul, deputații, senatorii sau un grup de cel puțin 100 000 de cetățeni au dreptul de a propune inițiative legislative. Curtea Constituțională este competentă să verifice constituționalitatea legilor și să soluționeze conflictele de natură constituțională dintre autoritățile publice. Modificările frecvente ale legislației și utilizarea în mod curent a ordonanțelor de urgență continuă să ridice probleme în ceea ce privește stabilitatea și previzibilitatea legislației. Astfel cum se menționează în rapoartele din 2020 și 2021 privind statul de drept, procesul obișnuit de elaborare și de adoptare a legilor este bine reglementat, dar există preocupări cu privire la modificările frecvente ale legislației și la utilizarea pe scară largă a procedurilor accelerate și a ordonanțelor de urgență ale guvernului (OUG). Datele arată că, în 2021, numărul de noi OUG a scăzut ca procent din totalul de acte legislative adoptate. Cu toate acestea, Consiliul Legislativ continuă să sublinieze că nu toate proiectele de ordonanțe de urgență au prezentat motive întemeiate pentru a justifica o situație extraordinară, a cărei reglementare să nu poată fi amânată. În plus, nu există un termen strict pentru încheierea procedurii de adoptare a ordonanțelor de urgență de către Parlament. Totodată, această procedură nu prevede obligația de a prezenta proiectul Consiliului Legislativ în vederea obținerii unui aviz. În plus, astfel de ordonanțe nu pot fi supuse unui control preliminar de constituționalitate și nici nu pot fi contestate în fața Curții Constituționale decât de un număr limitat de actori instituționali. Potrivit unui studiu independent, din 474 de inițiative legislative analizate, 140 (30 %) vizau aprobarea unor astfel de ordonanțe, iar 174 dintre cele 474 de acte legislative (37 %) au făcut obiectul unei proceduri accelerate. De asemenea, continuă să apară situații de modificări succesive frecvente ale actelor normative. Aceste aspecte sunt abordate în planul de redresare și reziliență al României, care prevede instituirea unei structuri specializate cu rolul de supraveghere a calității legislației și de republicare obligatorie a versiunilor consolidate ale legilor ori de câte ori acestea sunt modificate. În plus, planul de redresare și reziliență prevede adoptarea unei metodologii pentru utilizarea OUG-urilor. Se depun eforturi pentru a îmbunătăți utilizarea evaluărilor impactului, dar există în continuare preocupări cu privire la eficacitatea consultărilor publice. Secretariatul General al Guvernului a efectuat o analiză a calității expunerii de motive a legislației adoptate de guvern în 2020, care indică o creștere cu 14 puncte procentuale a evaluărilor satisfăcătoare ale impactului și o scădere cu 21 de puncte procentuale a evaluărilor nesatisfăcătoare ale impactului comparativ cu 2019. Pe agenda Senatului se află o nouă propunere legislativă care vizează să asigure că expunerea de motive a actelor normative se bazează pe o evaluare a impactului asupra sănătății publice. Planul de redresare și reziliență al României include măsuri menite să consolideze capacitatea ministerelor de a realiza evaluări ale impactului. În acest scop, la 30 martie 2022, guvernul a adoptat o hotărâre de definire a metodologiei pentru evaluarea ex ante și ex post a impactului proiectelor de acte normative și de înființare a Consiliului consultativ pentru evaluarea impactului actelor normative. În ceea ce privește consultările publice, se raportează că, în pofida obligației legale în acest sens, autoritățile publice nu justifică în scris nepreluarea propunerilor formulate de societatea civilă în cursul procedurii legislative. În plus, în martie 2022 a intrat în vigoare o nouă OUG, care permite, în caz de urgență, să se poată deroga de la perioada minimă de consultare publică de 30 de zile pentru actele normative. Avocatul Poporului a contestat această OUG în fața Curții Constituționale motivând că situațiile de urgență care permit derogarea de la termenul de 30 de zile ar trebui să fie definite mai precis. Guvernul României și-a asumat un angajament clar față de principiul supremației dreptului UE, dar persistă preocupări cu privire la contestarea acestui principiu de către Curtea Constituțională. Astfel cum se menționează în Raportul din 2021 privind statul de drept, într-o decizie din 8 iunie 2021, Curtea Constituțională a respins constatările Curții de Justiție a Uniunii Europene din hotărârea sa preliminară din 18 mai 2021 și a pus sub semnul întrebării principiul supremației dreptului UE. Comisia și-a exprimat profunda îngrijorare cu privire la faptul că această decizie a Curții Constituționale contravine principiului supremației dreptului UE. Guvernul român și-a subliniat angajamentul de a asigura, în conformitate cu competențele sale constituționale, respectarea supremației dreptului UE. Ca urmare a acestei hotărâri, în contextul unor noi cereri de decizii preliminare formulate de instanțele române, Curtea de Justiție a declarat că supremația dreptului Uniunii impune ca judecătorii naționali să aibă puterea să lase neaplicată o decizie a unei curți constituționale care este contrară acestui drept, în special fără a fi expuși riscului de a le fi angajată răspunderea disciplinară. Ulterior, la 23 decembrie 2021, Curtea Constituțională a emis o declarație publică reamintind caracterul obligatoriu al deciziilor sale și a declarat că hotărârea Curții de Justiție nu poate fi pusă în aplicare fără modificarea Constituției României. Având în vedere jurisprudența Curții Constituționale și, în special, faptul că nerespectarea deciziilor Curții Constituționale constituie o abatere disciplinară în temeiul dreptului național, o instanță română a sesizat CJUE cu o cerere de decizie preliminară, context în care Curtea de Justiție a statuat că instanțele naționale trebuie să poată examina compatibilitatea dispozițiilor naționale cu dreptul Uniunii, indiferent dacă acestea au fost sau nu declarate constituționale printr-o decizie a Curții Constituționale naționale. Curtea a precizat totodată că dreptul Uniunii se opune oricărei reglementări sau practici naționale care ar angaja răspunderea disciplinară a unui judecător național pentru nerespectarea deciziilor Curții Constituționale contrare dreptului Uniunii. Pentru a răspunde acestor preocupări, în contextul procedurii legislative de elaborare a noilor legi în domeniul justiției, s-a propus abrogarea prevederii privind abaterea disciplinară de a nu lua în considerare o decizie a Curții Constituționale . În plus, ICCJ a pronunțat mai multe hotărâri prin care a anulat jurisprudența Curții Constituționale privind compunerea completurilor de judecată pentru a pune în aplicare hotărârea CJUE din 21 decembrie 2021, acordând astfel prioritate principiului supremației dreptului Uniunii. Starea de alertă declarată în contextul pandemiei de COVID-19 a fost ridicată, iar măsurile de urgență adoptate au făcut obiectul unui control. Starea de alertă a fost prelungită, de fiecare dată cu o perioadă de 30 de zile, prin hotărâri succesive ale guvernului, fiind ridicată la 9 martie 2022. Unele dintre măsurile de urgență adoptate în acest context au făcut obiectul unui control judiciar. În special, în conformitate cu dispozițiile legale privind controlul judiciar al actelor administrative emise în temeiul legii de stabilire a măsurilor de sănătate publică în situații de risc epidemiologic și biologic, Secția de contencios administrativ și fiscal a Înaltei Curți de Casație și Justiție a soluționat, în ultimă instanță, 21 de cazuri referitoare la astfel de acte administrative. Prin decizia din 20 octombrie 2021, Curtea Constituțională a admis sesizarea de neconstituționalitate formulată de un număr de 50 de parlamentari și a constatat neconstituționalitatea hotărârii Parlamentului pentru încuviințarea stării de alertă și a măsurilor conexe introduse de guvern pentru prevenirea și combaterea efectelor pandemiei de COVID-19. În plus, Curtea Constituțională a constatat că starea de alertă poate fi declarată pentru o perioadă limitată de timp, care nu poate depăși 30 de zile, și poate fi prelungită cu maximum 30 de zile, pe baza unei analize a factorilor de risc. La 1 ianuarie 2022, România era vizată de 106 hotărâri pronunțate de Curtea Europeană a Drepturilor Omului în cauze principale, pe care nu le-a pus încă în executare. La acea dată, rata hotărârilor judecătorești pronunțate în cauze principale în ultimii zece ani și neexecutate încă de România era de 57 %, iar termenul mediu de executare a hotărârilor era de peste patru ani și două luni. Cea mai veche hotărâre de acest tip, pronunțată acum 17 ani și încă neexecutată, se referă la dreptul la protecția dreptului de proprietate în contextul exproprierilor și naționalizărilor. La 1 iulie 2022, numărul hotărârilor pronunțate în cauze principale și nepuse în executare a crescut la 109. Institutul Român pentru Drepturile Omului depune eforturi pentru a fi acreditat ca instituție națională pentru drepturile omului. Deși atât Institutul pentru Drepturile Omului (IRDO), cât și Avocatul Poporului au solicitat acreditarea în fața Subcomitetului pentru acreditare al Alianței mondiale a instituțiilor naționale din domeniul drepturilor omului (GANHRI) în 2020, România nu are în prezent nicio instituție acreditată ca instituție națională pentru drepturile omului. În 2021, Senatul a respins o propunere legislativă privind fuziunea IRDO cu Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării. În urma acestei respingeri, s-a reluat procedura de numire a membrilor Consiliului general al IRDO. De asemenea, IRDO a purtat discuții cu reprezentanții comisiilor din Senat cu privire la modificarea cadrului său legislativ și la necesitatea de a-și consolida corpul de experți și de a asigura resursele necesare pentru îndeplinirea sarcinilor sale. IRDO a primit sprijinul Comisiei pentru drepturile omului din cadrul Senatului pentru elaborarea unei noi propuneri legislative de reformare a institutului, pentru consolidarea capacității sale instituționale în conformitate cu recomandările formulate de Subcomitetul pentru acreditare (GANHRI) în vederea respectării principiilor de la Paris. Societatea civilă se confruntă cu provocări juridice și practice. Spațiul în care se poate desfășura societatea civilă este considerat, în continuare, restrâns. Deși, în urma unei campanii conduse de un grup de organizații pentru drepturile omului și ale societății civile, s­au luat măsuri pentru modernizarea și îmbunătățirea cadrului legislativ care reglementează dreptul la libertatea de întrunire pașnică, Parlamentul nu a finalizat procedurile de adoptare a noii legislații. Proiectul de lege este în continuare pe agenda Parlamentului. Există preocupări în ceea ce privește impactul pe care măsurile adoptate în contextul pandemiei de COVID-19 l-au avut asupra libertății de întrunire. În special, în cursul anului 2021, marșurile, protestele și adunările politice au fost limitate la 50 de persoane în interior și la 100 de persoane în aer liber, cu condiția ca toți participanții să poarte măști și să respecte măsurile de distanțare socială , în timp ce restricțiile pentru alte tipuri de adunări publice au fost relaxate treptat. Organizațiile societății civile au criticat aceste măsuri, considerându-le disproporționate. S-au semnalat, de asemenea, cazuri de atacuri prin denigrare împotriva societății civile. Organizațiile societății civile s-au confruntat, de asemenea, cu dificultăți în ceea ce privește participarea la procesul de consultare în cursul procedurii legislative. În plus, acestea și-au exprimat îngrijorarea cu privire la dificultățile în ceea ce privește accesul la finanțare, fapt ce le limitează activitatea. Nu s-a acordat niciun sprijin suplimentar organizațiilor societății civile în contextul pandemiei de COVID-19. Există planuri de simplificare a procedurilor de înregistrare a organizațiilor neguvernamentale. S-au înregistrat îmbunătățiri în ceea ce privește cerințele procedurale stricte impuse organizațiilor neguvernamentale (ONG-uri). Secretariatul General al Guvernului publică și actualizează permanent registrul asociațiilor și fundațiilor și gestionează catalogul ONG-urilor. Guvernul a inițiat, de asemenea, o reformă a cadrului juridic pentru ONG-uri, cu scopul de a simplifica procedurile de înregistrare. Cu toate acestea, s-au exprimat preocupări cu privire la faptul că, deși transferul preconizat al registrului ONG-urilor de la instanțe la Registrul Comerțului ar simplifica procedurile de înregistrare și de modificare, acesta ar putea reduce garanțiile de independență care sunt asigurate de instanțe. Anexa I: Lista surselor în ordine alfabetică* * Lista contribuțiilor primite în contextul consultării premergătoare elaborării Raportului din 2022 privind statul de drept este disponibilă pe https://ec.europa.eu/info/publications/2022-rule-law-report-targeted-stakeholder-consultation_en . ActiveWatch, Centrul pentru Inovare Publică, CeRe: Centrul de Resurse pentru participare publică, Átlátszó Erdély/Transilvania Transparentă, Miliția Spirituală și PATRIR – Peace Action, Training and Research Institute of Romania (2021), Declarație comună – „Solicităm conducerii PNL să ia măsuri pentru protejarea integrității presei” https://www.stareademocratiei.ro/2021/09/28/solicitam-conducerii-pnl-sa-ia-masuri-pentru-protejarea-integritatii-presei/ . Active Watch (2022), Contribuția Active Watch la Raportul din 2022 privind statul de drept. Adevărul (2021), „Procurorii sar în apărarea judecătorilor sancționați de CSM: de numele celor menționați se leagă condamnarea definitivă a unor infractori notorii” https://adevarul.ro/locale/constanta/procurorii-sar-apararea-judecatorilor-sanctionati-csm-de-numele-celor-mentionati-leaga-condamnarea-definitiva-infractori-notorii-1_61b85ae85163ec42719149a9/index.html

Centrul pentru pluralism și libertate în mass-media (2022), Instrumentul de monitorizare a pluralismului mass-mediei din 2022 – Raport privind România. Civicus (2022), Monitor tracking civic space – România https://monitor.civicus.org/country/romania/ . Civil Liberties Union for Europe – România (2022), Contribuția Uniunii Libertăților Civile pentru Europa – România la Raportul din 2022 privind statul de drept. Civil Society Europe (2022), Contribuția Civil Society Europe la Raportul din 2022 privind statul de drept. Camera Deputaților (2022), Proiectul de lege nr. 219/2022 privind protecția avertizorilor în interes public http://www.cdep.ro/pls/proiecte/upl_pck2015.proiect?nr=219&an=2022 Coaliția ONG pentru cetățeni (2021) „Măsurile de relaxare ignoră în continuare condițiile de organizare și desfășurare a adunărilor publice” https://www.stareademocratiei.ro/2021/06/22/masurile-de-relaxare-ignora-in-continuare-conditiile-de-organizare-si-desfasurare-a-adunarilor-publice/ . Curtea Constituțională, Decizia nr. 26/2019 din 16 ianuarie 2019. Curtea Constituțională, Decizia nr. 390/2021 din 8 iunie 2021. Curtea Constituțională, Decizia nr. 133/2022 din 15 februarie 2022, dosar nr. 180/2022. Consiliul Barourilor Europene (2022), Contribuția Consiliului Barourilor Europene (CCBE) la Raportul din 2022 privind statul de drept. Consiliul Europei: Comitetul de Miniștri (2010), Recomandarea CM/Rec(2010)12 a Comitetului de Miniștri către statele membre privind judecătorii: independență, eficiență și responsabilități. Consiliul Europei: Comitetul de Miniștri (2017), Recomandarea CM/Rec(2017)2 și expunerea de motive a Comitetului de Miniștri privind cadrul juridic aplicabil activităților de lobby în contextul procesului decizional public. Consiliul Europei: Expert Council privind Dreptul ONG-urilor (2021), The legal space for non-governmental organisations in Europe – Civil society’s perception of the implementation of Council of Europe CM Recommendation (2007)14 to Member States on the Legal Status of Non-Governmental Organisations in Europe (Spațiul juridic pentru organizațiile neguvernamentale din Europa – percepția societății civile asupra punerii în aplicare a Recomandării CM (2007)14 a Consiliului Europei către statele membre privind statutul juridic al organizațiilor neguvernamentale din Europa). Consiliul Europei, Platforma pentru promovarea protecției jurnalismului și a siguranței jurnaliștilor – România https://fom.coe.int/en/alerte?years=2022&typeData=1&time=1653914309287 . Consiliul Europei: Comisia de la Veneția (2018), România – Avizul Comisiei de la Veneția privind modificările aduse Codului penal și Codului de procedură penală [CDL-AD(2018)021]. Consiliul Europei: Comisia de la Veneția (2019), Principiile privind protecția și promovarea instituției Ombudsmanului (principiile de la Veneția) (CDL-AD(2019)005). Consiliul Europei: Comisia de la Veneția (2019), România – Avizul Comisiei de la Veneția privind ordonanțele de urgență nr. 7 și 12 de modificare a legilor justiției [CDL-AD(2019)014]. Consiliul Europei: Comisia de la Veneția (2021), România – Aviz privind proiectul de lege pentru desființarea Secției pentru investigarea infracțiunilor din justiție [CDL-AD(2021)019-e]. Consiliul Europei: Comisia de la Veneția (2022), România – Aviz privind proiectul de lege de desființare a Secției de investigare a infracțiunilor comise în cadrul sistemului judiciar [CDL­AD(2022)003-e]. Comitetul de Miniștri, Rezoluția nr. 143/2021.

Consiliul Uniunii Europene, Anexă la Propunerea de decizie de punere în aplicare a Consiliului din 27 septembrie 2021 de aprobare a evaluării planului de redresare și reziliență al României [SWD(2021) 276 final]. Consiliul Uniunii Europene, Decizia de punere în aplicare a Consiliului din 27 septembrie 2021 de aprobare a evaluării planului de redresare și reziliență al României [SWD(2021) 276 final]. Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Hotărârea din 18 mai 2021, Asociația „Forumul Judecătorilor din România” și alții, în cauzele conexate C-83/19, C-127/19, C-195/19, C-294/19, C-355/19 și C­379/19, ECLI:EU:C:2022:44. Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Hotărârea din 21 decembrie 2021, Euro Box Promotion e.a., în cauzele conexate C-357/19, C-379/19, C-547/19, C-811/19 și C0840/19, ECLI:EU:C:2021:1034. Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Hotărârea din 22 februarie 2022, RS, C-430/21, ECLI:EU:C:2022:99. Declic (2022), Contribuția Declic la Raportul din 2022 privind statul de drept. Departamentul de control al finanțării partidelor politice și a campaniilor electorale (2022), Raport anual pe 2021 https://finantarepartide.ro/wp-content/uploads/2022/04/Raport_DCFPPCE_2021.pdf Directiva (UE) 2018/1808 de modificare a Directivei 2010/13/UE privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale (Directiva privind serviciile mass-media audiovizuale) având în vedere evoluția realităților pieței. Directiva (UE) 2019/1937 privind protecția persoanelor care raportează încălcări ale dreptului Uniunii. Direcția Generală Comunicare (2019), Eurobarometru Flash 482: Atitudinea întreprinderilor față de corupție în UE. Direcția Generală Comunicare (2020), Eurobarometru special 502: Corupția. Direcția Generală Comunicare (2022), Eurobarometru Flash 507: Atitudinea întreprinderilor față de corupție în UE. Direcția Generală Comunicare (2022), Eurobarometru special 523: Corupția. Asociația Europeană a Judecătorilor (2022), Contribuția Asociației Europene a Judecătorilor la Raportul din 2022 privind statul de drept. Comisia Europeană (2020), Raportul din 2020 privind statul de drept, capitol consacrat situației statului de drept din România. Comisia Europeană (2021), Raportul din 2021 privind statul de drept, capitol consacrat situației statului de drept din România. Comisia Europeană (2021), Raport către Parlamentul European și Consiliu privind progresele realizate de România în cadrul mecanismului de cooperare și verificare, [COM(2021) 370 final]. Comisia Europeană (2021), Tabloul de bord privind justiția în UE. Comisia Europeană (2022), Tabloul de bord privind justiția în UE. Curtea Europeană a Drepturilor Omului, Hotărârea din 21 iulie 2005, Strain și alții împotriva României, cererea nr. 57001/00.

Curtea Europeană a Drepturilor Omului, Hotărârea din 28 octombrie 2020, Camelia Bogdan împotriva României, cererea nr. 36889/18. Rețeaua europeană pentru executarea hotărârilor judecătorești (2022), Contribuția Rețelei europene pentru executarea hotărârilor judecătorești la Raportul din 2022 privind statul de drept. Rețeaua Europeană a Consiliilor Judiciare (2022), Contribuția Rețelei Europene a Consiliilor Judiciare (RECJ) la Raportul din 2022 privind statul de drept. Rețeaua europeană a instituțiilor naționale pentru promovarea și protecția drepturilor omului (ENNHRI) (2022), Contribuția Rețelei europene a instituțiilor naționale pentru promovarea și protecția drepturilor omului la Raportul din 2022 privind statul de drept. Parchetul European (2022), Declarație a procurorului-șef european Laura Kövesi privind protecția avertizorilor de integritate în România, publicată la 30 iunie 2022, https://www.eppo.europa.eu/en/news/statement-european-chief-prosecutor-laura-kovesi-regarding-protection-whistleblowers-romania . FRANET, Human European Consultancy (2022), Country research - Legal environment and space of civil society organisations in supporting fundamental rights (Cercetare națională – Mediul juridic și spațiul organizațiilor societății civile în sprijinirea drepturilor fundamentale) – România, Viena, Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene, https://fra.europa.eu/en/publication/2022/civic-space-2022-update#country-related. Funky Citizens (2022), Contribuția Funky Citizens la Raportul din 2022 privind statul de drept. Expert Forum (2021), Raport de monitorizare - Finanțarea partidelor politice în 2020: transparență și nereguli) https://expertforum.ro/en/political-financing-in-2020-transparency-and-irregularities/ . Expert Forum (2022), Contribuția Expert Forum la Raportul din 2022 privind statul de drept. GRECO (2016), Runda a patra de evaluare - Raport de evaluare privind România referitor la prevenirea corupției cu privire la membrii Parlamentului, judecători și procurori. GRECO (2018), Runda a patra de evaluare - Raport de evaluare privind România referitor la prevenirea corupției cu privire la membrii Parlamentului, judecători și procurori. GRECO (2019), Runda a patra de evaluare – Raport intermediar de conformitate privind România referitor la prevenirea corupției în rândul parlamentarilor, judecătorilor și procurorilor. GRECO (2021), Runda a patra de evaluare – Al doilea raport de conformitate intermediar privind România referitor la prevenirea corupției în rândul parlamentarilor, judecătorilor și procurorilor. Consiliul Legislativ (2022), Contribuția Consiliului Legislativ la Raportul din 2022 privind statul de drept. Media Freedom Rapid Response (MFRR) (2022), Scrisoare deschisă prin care se solicită o anchetă promptă și independentă privind publicarea unor imagini furate ale Emiliei Șercan și scurgeri de informații din ancheta penală https://www.mfrr.eu/romania-open-letter-calling-for-swift-and-independent-investigation-concerning-publication-of-stolen-pictures-of-emilia-sercan-and-leak-from-criminal-investigation/ . Ministerul de Interne, Direcția Anticorupție (2022), Raportul anual pe 2021. Ministerul Justiției (2022), Contribuția Ministerului Justiției la Raportul din 2022 privind statul de drept. Agenția Națională de Administrare a Bunurilor Indisponibilizate (2022), 2021. Avocatul Poporului, Excepție de neconstituționalitate cu privire la prevederile Ordonanței de urgență a Guvernului nr. 16/2022, depusă la 24 martie 2022 și înregistrată cu numărul 2688 https://avp.ro/wp-content/uploads/2022/03/Ecx-OUG-16-2022.pdf Autoritatea Electorală Permanentă (2020), Comunicat de presă privind dezvoltarea și implementarea, de către Autoritatea Electorală Permanentă, a aplicației informatice pentru gestionarea Registrului fiscal al partidelor politice https://www.roaep.ro/prezentare/comunicat-de-presa/comunicat-de-presa-privind-dezvoltarea-si-implementarea-de-catre-autoritatea-electorala-permanenta-a-aplicatiei-informatice-pentru-gestionarea-registrului-fiscal-al-partidelor-politice/ .

Procurorul General (2022), Contribuția procurorului general la Raportul din 2022 privind statul de drept. OCDE (2022), Evaluarea Strategiei naționale anticorupție a României 2016-2020 https://search.oecd.org/gov/ethics/evaluation-romanian-national-anti-corruption-strategy-2016-2020.pdf . OSCE (2019), Raportul final al misiunii ODIHR de evaluare a alegerilor din România – alegerile prezidențiale din 10 și 24 noiembrie 2019. Reporteri fără Frontiere – România https://rsf.org/en/country/romania . Guvernul României (2021), Strategia de dezvoltare a sistemului judiciar 2022-2025 și planul de acțiune aferent https://sgg.gov.ro/1/wp-content/uploads/2022/03/ANEXA-50.pdf . Guvernul României (2021), Planul național de redresare și reziliență. Guvernul României (2022), Contribuția României la Raportul din 2022 privind statul de drept. Asociația Forumul Judecătorilor din România (2022), Mișcarea pentru Apărarea Statutului Procurorilor și Asociația „Inițiativa pentru justiție” – Declarație comună http://www.forumuljudecatorilor.ro/index.php/archives/6499 . Asociația Forumul Judecătorilor din România (2022), Comunicat de presă din 4 mai 2022, Asociațiile de magistrați și societatea civilă: „Solicităm Ministrului Justiției să publice urgent proiectele legilor justiției și ale codurilor penale și să le înainteze Comisiei de la Veneția” http://www.forumuljudecatorilor.ro/index.php/archives/6554 . stiripesurse.ro (2021), „DNA și DIICOT fac un front comun și trimit un memoriu către CCR: susțin reducerea vechimii pentru procurori” https://www.stiripesurse.ro/dna-si-diicot-fac-front-comun-si-trimit-un-memoriu-la-ccr-sustin-reducerea-vechimii-pentru-procurori_1887124.html Consiliul Superior al Magistraturii, Secția pentru procurori, Hotărârea nr. 230 din 23 martie 2021, http://old.csm1909.ro/csm/linkuri/20_05_2021__101956_ro.pdf . Consiliul Superior al Magistraturii (2022), Contribuția Consiliului Superior al Magistraturii la Raportul din 2022 privind statul de drept. Transparency International (2022), Indicele de percepție a corupției 2021. Anexa II: Vizita în România În aprilie 2022, serviciile Comisiei au organizat reuniuni virtuale cu: ·Active Watch ·Agenția Națională de Administrare a Bunurilor Indisponibilizate ·Agenția Națională de Integritate ·Asociația „Inițiativa pentru justiție”

·Asociația Judecătorilor din România ·Asociația media - Cluj ·Asocierea „Mișcarea pentru apărarea statutului procurorilor” ·Avocatul Poporului ·Centrul pentru Jurnalism Independent ·Comisia Juridică a Camerei Deputaților ·Consiliul Legislativ ·Consiliul Național al Audiovizualului ·Consiliul Național de Integritate ·Consiliul Superior al Magistraturii ·Curtea Constituțională ·Direcția Națională Anticorupție ·Expert Forum ·Forumul Național al Judecătorilor din România ·Freedom House ·Funky Citizens ·Înalta Curte de Casație și Justiție ·Ministerul Culturii ·Ministerul Justiției ·Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție

·Radio România ·Secretariatul General al Guvernului ·Societatea Română de Televiziune ·Strategia națională anticorupție ·Uniunea Barourilor ·Uniunea Națională a Judecătorilor din România * Comisia s-a întâlnit, de asemenea, cu următoarele organizații în cadrul mai multor reuniuni orizontale: ·Amnesty International ·Articolul 19 ·Centrul european pentru libertatea presei și a mijloacelor de informare în masă ·Civil Liberties Union for Europe ·Civil Society Europe ·Federația Europeană a Jurnaliștilor ·Forumul Civic European ·Forumul European al Tineretului ·Free Press Unlimited ·Human Rights Watch ·ILGA Europa ·Parteneriatul European pentru Democrație