Actele legislative cuprind liste de poluanți și standarde de calitate, precum și cerințe privind revizuirea periodică a acestora. În temeiul articolului 16 alineatul (4) din DCA, Comisia are obligația de a revizui periodic, la intervale de cel puțin patru ani, lista substanțelor prioritare care prezintă un risc pentru mediul acvatic, și anume atât pentru apele de suprafață, cât și pentru apele subterane. În mod specific, Comisia are, în temeiul articolului 8 din DSCM, obligația de a revizui anexa X la DCA (lista substanțelor prioritare) în ceea ce privește apele de suprafață și, în temeiul articolului 10 din DAS, obligația de a revizui o dată la șase ani anexele I și II la DAS în ceea ce privește apele subterane. Această revizuire și evaluarea impactului servesc, de asemenea, la raportarea către Parlamentul European și Consiliu, astfel cum se menționează la articolul 8 din DSCM.

Prezenta inițiativă face parte din programul de lucru al Comisiei pentru 2022 și reprezintă o acțiune-cheie în cadrul Planului de acțiune privind reducerea la zero a poluării. Ca toate inițiativele din cadrul Pactului verde european, ea are scopul de a asigura că obiectivele sunt atinse în modul cel mai eficace și mai puțin împovărător și cu respectarea principiului de „a nu aduce prejudicii semnificative”. Ea conține ajustări, actualizări și adaptări ale legislației existente în contextul Pactului verde. Accentul este pus pe definirea obiectivului de reducere la zero a poluării apei și, prin urmare, pe definirea nivelului de protecție a sănătății umane și a ecosistemelor naturale. Multe dintre măsurile care trebuie realizate sunt abordate de alte inițiative, strâns legate între ele, din cadrul Pactului verde european. Printre acestea se numără:

Prin prezenta propunere se revizuiesc listele existente de poluanți ai apelor de suprafață și ai apelor subterane și se stabilesc standarde de calitate a mediului sau se actualizează astfel de standarde pe care trebuie să le respecte statele membre, deși propunerea se bazează în mare măsură pe alte acte legislative ale UE în care este abordată sursa poluării sau prin care sunt reglementate emisiile statelor membre în cursul producției și al utilizării (cum ar fi restricțiile prevăzute în REACH cu privire la utilizarea anumitor substanțe sau valorile-limită de emisie prevăzute în autorizațiile acordate instalațiilor industriale în temeiul DEI), măsurile specifice rămânând la latitudinea statelor membre. Întrucât fiecare corp de apă din UE are propriile sale caracteristici (climă, debit, condiții geologice etc.) și nu este neapărat supus acelorași presiuni ca alte corpuri de apă, este corect, din punctul de vedere al proporționalității, ca măsurile specifice să rămână la latitudinea statelor membre.

Principalele surse de poluare cu substanțele identificate sunt procesele de producție chimică (emisii directe rezultate din producția de lemn, de celuloză și de oțel, din procesele de ardere, din producția de textile, de materiale plastice etc.), apele uzate deversate, inclusiv produsele farmaceutice și substanțele chimice de la spălarea țesăturilor și de la utilizarea de produse de consum, produse de curățat și produse de îngrijire personală, deversările indirecte rezultate din utilizarea de pesticide, biocide și produse farmaceutice în agricultură, substanțele chimice utilizate la construcția de drumuri, depunerile de mercur de la instalațiile de ardere a combustibililor fosili și de PFAS din spumele utilizate la stingerea incendiilor. Toate aceste surse și căi sunt reglementate de acte legislative, cum ar fi Directiva 2010/75/CE privind emisiile industriale (în curs de revizuire), Directiva 91/271/CEE privind epurarea apelor uzate urbane (în curs de revizuire), Directiva 2009/128/CE privind utilizarea durabilă a pesticidelor (în curs de revizuire), Directiva 2001/83/CE privind medicamentele de uz uman, Regulamentul (UE) 2019/6 privind produsele medicinale veterinare, Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (REACH), Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 privind produsele fitosanitare, Regulamentul (UE) nr. 528/2012 privind produsele biocide și Regulamentul (CE) nr. 1223/2009 privind produsele cosmetice. Prin stabilirea unor limite maxime de concentrație pentru aceste substanțe, prezenta propunere are scopul de a consolida efectul și punerea în aplicare a legislației UE privind sursele și căile și, atunci când acest lucru este necesar în scopul protejării sănătății sau a mediului, de a insista asupra adoptării unor măsuri mai stricte privind sursele/căile la nivelul statelor membre.

Pentru substanțele individuale și grupurile de substanțe identificate în vederea adăugării pe listele de poluanți ai apelor de suprafață, Centrul Comun de Cercetare (JRC) al Comisiei a elaborat dosare tehnice ample, fiind sprijinit de subgrupuri de experți ai statelor membre și ai părților interesate. În sfârșit, în cadrul analizei efectuate de Comitetul științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului și riscurile emergente (Scientific Committee on Health, Environmental and Emerging Risks – SCHEER) au fost publicate avize preliminare (după scurgerea unei perioade de patru săptămâni pentru formularea de observații), rezultatele fiind incluse în avizul emis de SCHEER. Analiza nu este încheiată în cazul a câteva substanțe. Prin urmare, valorile propuse au fost însoțite de mențiunea „sub rezerva confirmării în urma avizului solicitat SCHEER”. Toate valorile finale propuse vor fi pe deplin coerente cu avizul științific.

Propunerea este coerentă cu obiectivul neutralității climatice prevăzut în Legea europeană a climei și cu obiectivele Uniunii pentru 2030 și 2050. Cel mai semnificativ impact al propunerii asupra eforturilor de atenuare a schimbărilor climatice se obține prin eliminarea substanțelor din stațiile de epurare a apelor uzate, care are loc prin procese mari consumatoare de energie. În funcție de măsurile luate de statele membre pentru a reduce sau a elimina treptat prezența substanțelor în apă, impactul ar trebui să fie pozitiv (când substanțele sunt abordate la sursă și, prin urmare, nu trebuie să fie eliminate din apele uzate), neutru (în cazul în care substanțele sunt înlocuite cu altele care necesită același efort de eliminare în stațiile de epurare a apelor uzate) sau negativ, dacă statele membre decid să se bazeze preponderent pe epurarea apelor uzate. Cu toate acestea, scenariul din urmă este puțin probabil, deoarece intervenția la sursă este, în general, mai ieftină și mai eficace. În plus, prin revizuirea Directivei privind epurarea apelor uzate urbane se prevede neutralitatea climatică a planurilor de epurare a apelor uzate până în 2040, fără efectele negative nete pe care le va produce prezenta propunere prin mărirea gradului de epurare.

Propunerea are efecte pozitive asupra realizării obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) 6 (apă), 12 (consum și producție) și 14 (oceane). În ceea ce privește ODD 6, se preconizează scăderea nivelurilor de poluare a surselor de apă potabilă, sporirea calității chimice a apelor de suprafață și subterane și sporirea, în timp, a proporției de corpuri de apă cu o bună calitate ambiantă, pe măsură ce statele membre vor lua și vor pune în aplicare măsuri de reducere a concentrațiilor de poluanți. În ceea ce privește ODD 12, se preconizează că măsurile luate, atât la nivelul UE (de exemplu, inițiativa privind producția durabilă sau viitoarea interdicție de utilizare a PFAS, cu excepția utilizărilor esențiale), cât și la nivelul statelor membre, vor conduce la utilizarea unor ingrediente diferite, mai puțin toxice în produse. În sfârșit, în ceea ce privește ODD 14, este important de remarcat efectul direct asupra corpurilor de apă de tranziție și asupra corpurilor de apă marine (o milă marină față de coastă) care intră în domeniul de aplicare al DCA. În plus, apa dulce care ajunge în mări și oceane prin râuri va conține treptat concentrații mai scăzute de substanțe reglementate prin prezenta inițiativă.

Articolul 8 se modifică pentru 1) a se acorda Comisiei Europene competențe delegate să revizuiască o dată la șase ani anexa I pentru a lua în considerare includerea de noi substanțe prioritare pe listă și stabilirea de SCM-uri corespunzătoare, pe baza informațiilor primite de la ECHA, 2) a se acorda Comisiei competențe delegate să revizuiască cu regularitate lista categoriilor de poluanți specifici bazinelor hidrografice, care sunt incluși în prezent în partea B din noua anexă II (anexa II înlocuiește, în acest scop, punctul 1.2.6 și anexa VIII la DCA, care vor fi modificate în consecință în vederea excluderii din definiția stării ecologice și a includerii în regimul aplicabil stării chimice a poluanților specifici bazinelor hidrografice), 3) a se acorda Comisiei competențe delegate să adopte, dacă este necesar, SCM-uri la nivelul UE pentru poluanți specifici bazinelor hidrografice și să includă respectivii poluanți în partea C din anexa II (lista din partea C a propunerii conține patru substanțe prioritare care erau incluse anterior în anexa I, dar care au fost „scoase de pe listă” deoarece nu se mai consideră că prezintă motive de îngrijorare la nivelul UE) și 4) a se preciza că ECHA urmează să aibă un rol central în elaborarea SCM-urilor, în strânsă cooperare cu statele membre și cu părțile interesate, precum și obligația de a pune la dispoziția publicului rapoartele științifice referitoare la modificarea anexelor.

Articolul 8, referitor la adaptările tehnice, se modifică pentru 1) a se înlocui procedura actelor de punere în aplicare cu procedura actelor delegate pentru adaptarea la progresele științifice și tehnice a părților A și C din anexa II, precum și a anexelor III și IV, 2) a se acorda Comisiei competențe delegate să includă pe lista din anexa I noi poluanți ai apelor subterane și să stabilească noi standarde de calitate la nivelul UE pentru respectivii poluanți, precum și să includă, în partea B din anexa II, poluanți pentru care statele membre trebuie să aibă în vedere stabilirea unor valori-prag naționale, 3) a se acorda Comisiei competențe delegate să stabilească, dacă este necesar și chiar pentru poluanți sau grupuri de poluanți care nu prezintă motive de îngrijorare la nivelul UE, valori-prag la nivelul UE, să îmbunătățească nivelul de protecție a sănătății umane și a mediului și să asigure o punere în aplicare mai armonizată și 4) a se clarifica rolul central pe care îl are ECHA în acest cadru și obligația ECHA de a pune la dispoziția publicului rapoarte științifice cu privire la eventualele modificări.

(c)includerea pe lista din partea C din anexa II la prezenta directivă a poluanților specifici bazinelor hidrografice în cazul cărora a stabilit că se aplică SCM-uri prevăzute la nivelul Uniunii, când este relevant, pentru asigurarea unei puneri în aplicare armonizate și bazate pe date științifice a obiectivelor prevăzute la articolul 4 din Directiva 2000/60/CE, precum și prin includerea pe lista din partea C din anexa II la prezenta directivă a SCM-urilor corespunzătoare pentru poluanții respectivi.

Lista de supraveghere conține maximum 10 substanțe sau grupuri de substanțe în orice moment și precizarea, pentru fiecare substanță, a matricelor de monitorizare și a posibilelor metode de analiză. Respectivele matrice de monitorizare și metode nu pot să implice costuri excesive pentru autoritățile competente. Substanțele care urmează să fie introduse în lista de supraveghere se selectează dintre substanțele care, conform informațiilor disponibile, pot prezenta un risc semnificativ la nivelul Uniunii pentru sau prin mediul acvatic și pentru care datele de monitorizare sunt insuficiente. Lista de supraveghere include substanțe care generează preocupări noi.

De îndată ce se identifică metode potrivite de monitorizare a microplasticelor și a genelor de rezistență la antimicrobiene selectate, substanțele respective se includ pe lista de supraveghere.

ECHA întocmește rapoarte științifice pentru a ajuta Comisia la selectarea substanțelor pentru lista de supraveghere, ținând seama de următoarele informații:

(a)rezultatele celei mai recente revizuiri periodice a anexei I la prezenta directivă;

(b)recomandările formulate de părțile interesate, astfel cum sunt menționate la articolul 8 din Directiva 2008/105/CE;

(c)caracterizarea districtelor hidrografice efectuată de către statele membre în conformitate cu articolul 5 din Directiva 2000/60/CE și rezultatele programelor de monitorizare elaborate în conformitate cu articolul 8 din directiva respectivă;

(d)informațiile privind volumele de producție, modurile tipice de utilizare, proprietățile intrinsece (inclusiv, când este relevant, dimensiunea particulelor), concentrațiile în mediu și efectele negative asupra sănătății umane și asupra mediului acvatic ale unei substanțe, inclusiv informații colectate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1907/2006, Regulamentul (CE) nr. 1107/2009, Regulamentul (UE) nr. 528/2012, Regulamentul (UE) 2019/6, Directiva 2001/83/CE și Directiva 2009/128/CE;

(e)proiecte de cercetare și publicații științifice, inclusiv informații despre tendințele și previziunile bazate pe modelare sau alte evaluări de prognoză, precum și date și informații obținute prin tehnologii de teledetecție, metode de observare a Pământului (servicii Copernicus), senzori și dispozitive de la fața locului sau date științifice cetățenești, valorificând oportunitățile oferite de inteligența artificială și de înaltele tehnologii de analiză și prelucrare a datelor;

O dată la trei ani, ECHA redactează și pune la dispoziția publicului un raport în care sintetizează constatările din rapoartele științifice întocmite în temeiul celui de al patrulea paragraf. Primul raport al ECHA se pune la dispoziție până la … [OP: vă rugăm să introduceți data = prima zi a celei de a douăzeci și una luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive].

(2) Lista de supraveghere se actualizează până la X [OP: vă rugăm să introduceți data = ultima zi a celei de a douăzeci și treia luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive] și, ulterior, o dată la 36 de luni. Când actualizează lista de supraveghere, Comisia elimină din lista de supraveghere existentă orice substanță al cărei risc pentru mediul acvatic poate, în aprecierea sa, să fie evaluat fără date de monitorizare suplimentare. Când se actualizează lista de supraveghere, este posibil să se mențină pe lista de supraveghere o substanță individuală sau un grup de substanțe timp de încă maximum trei ani, în cazul în care sunt necesare date de monitorizare suplimentare pentru evaluarea riscului pentru mediul acvatic. Fiecare listă de supraveghere actualizată include, de asemenea, una sau mai multe noi substanțe care, în aprecierea Comisiei și pe baza rapoartelor științifice ale ECHA, prezintă un risc pentru mediul acvatic.

(3) Statele membre monitorizează fiecare substanță sau grup de substanțe din lista de supraveghere la stații de monitorizare reprezentative selectate, pentru o perioadă de cel puțin 24 de luni. Perioada de monitorizare începe în termen de șase luni de la includerea substanței pe listă.

Fiecare stat membru selectează cel puțin o stație de monitorizare, plus încă o stație dacă statul membru respectiv are peste un milion de locuitori, plus numărul de stații egal cu rezultatul obținut prin împărțirea ariei sale geografice în km2 la 60 000 (rotunjit la numărul întreg cel mai apropiat), plus numărul de stații egal cu rezultatul obținut prin împărțirea populației sale la cinci milioane (rotunjit la numărul întreg cel mai apropiat).

La alegerea stațiilor de monitorizare reprezentative, a frecvenței de monitorizare și a sezonului de monitorizare pentru fiecare substanță sau grup de substanțe, statele membre țin seama de modurile tipice de utilizare și de posibila apariție a substanței sau a grupului de substanțe. Frecvența monitorizării este de cel puțin două ori pe an, cu excepția substanțelor sensibile la variații climatice sau sezoniere, a căror monitorizare se efectuează mai frecvent, astfel cum se prevede în actul de punere în aplicare adoptat în temeiul alineatului (1) pentru stabilirea listei de supraveghere.

Dacă un stat membru este în măsură să genereze din programele sau studiile de monitorizare existente și să transmită Comisiei date de monitorizare suficiente, comparabile, reprezentative și recente pentru o anumită substanță sau un anumit grup de substanțe, respectivul stat membru poate decide să nu efectueze o monitorizare suplimentară în cadrul mecanismului de listă de supraveghere pentru substanța sau grupul de substanțe în cauză, cu condiția ca substanța sau grupul de substanțe să fi fost monitorizat printr-o metodologie conformă cu matricele de monitorizare și metodele de analiză menționate în actul de punere în aplicare prin care este stabilită lista de supraveghere, precum și cu Directiva 2009/90/CE*.

(4) Statele membre pun la dispoziție rezultatele monitorizării menționate la alineatul (3) din prezentul articol în conformitate cu articolul 8 alineatul (4) din Directiva 2000/60/CE și cu actul de punere în aplicare prin care este stabilită lista de supraveghere adoptată în temeiul alineatului (1). Statele membre pun de asemenea la dispoziție informații cu privire la reprezentativitatea stațiilor de monitorizare și la strategia de monitorizare.

(5) ECHA analizează rezultatele monitorizării la sfârșitul perioadei de 24 de luni menționate la alineatul (3) și evaluează ce substanțe sau grupuri de substanțe trebuie să fie monitorizate pentru încă o perioadă de 24 de luni și, prin urmare, urmează să fie păstrate pe lista de supraveghere și ce substanțe sau grupuri de substanțe pot fi eliminate de pe lista de supraveghere.

În cazul în care Comisia, pe baza evaluării efectuate de ECHA, astfel cum se menționează la primul paragraf, ajunge la concluzia că nu este necesară monitorizarea suplimentară pentru evaluarea mai detaliată a riscului pentru mediul acvatic, această evaluare este luată în considerare în revizuirea anexei I sau II menționată la articolul 8.

* Directiva 2009/90/CE a Comisiei din 31 iulie 2009 de stabilire, în temeiul Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a specificațiilor tehnice pentru analiza chimică și monitorizarea stării apelor (JO L 201, 1.8.2009, p. 36).”

(8)Se introduce următorul articol 8d: