RO    RO RO 
 
RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 13.11.2008 
SEC(2008) 2859 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI  
Document de înso țire pentru 
Propunere de 
DIRECTIV Ă A CONSILIULUI 
privind obliga ția statelor membre de a men ține un nivel minimal de  rezerve de petrol 
brut și/sau de produse petroliere  
REZUMAT AL EVALU ĂRII IMPACTULUI  
 
  
{COM(2008) 775} 
{SEC(2008) 2858} 
 
RO 2   RO Evaluarea impactului pe ntru care se prezint ă acest rezumat se refer ă la inițiativa 
2008/TREN/001 din programul de lucru al Comisiei și a fost realizat ă în contextul elabor ării 
unei propuneri legislative vizând revizuirea legisla ției UE cu privire la st ocurile de petrol de 
urgență. 
Evaluarea impactului se bazeaz ă pe o analiz ă realizată în cadrul Comisiei, sus ținută de mai 
multe consult ări structurate (Grupul de aprovizionare cu  petrol, Forumul de la Berlin privind 
combustibilii fosili) și informale cu p ărțile interesate și de o consultare public ă formală. 
Context  
Consiliul European din martie 2007 a s ubliniat necesitatea de a spori siguran ța aprovizion ării 
la nivelul UE ca ansamblu și pentru fiecare stat membru în part e, între altele prin crearea unor 
mecanisme mai eficace de reac ție la situa ții de criză. În acest context, Consiliul European a 
evidențiat necesitatea de revizuire a mecanismelor comunitare de stoc are a petrolului, f ăcând 
în special referire la disponibilita tea petrolului în cazul unei crize și insistând asupra 
complementarit ății cu mecanismul de criz ă al Agenției Interna ționale pentru Energie (AIE). 
Analiza problemei  
Cadrul juridic pentru instituirea și utilizarea stocurilor de petrol de urgen ță din UE se bazeaz ă 
pe norme stabilite la sfâr șitul anilor '60 și începutul anilor '70. În ultimii ani, riscul apari ției 
unor disfunc ționalități în aprovizionarea cu petrol a crescut, din mai multe motive, printre 
care creșterea cererii globale, împreun ă cu o capacitate redus ă de produc ție de rezerv ă, 
concentrarea ofertei într-un num ăr redus de țări (deseori instabile din punct de vedere politic), 
proliferarea conflic telor geopolitice și creșterea num ărului de dezastre naturale. Tendin țele 
globale actuale, precum și dezvoltarea intern ă a UE (cum ar fi extinderile succesive, 
finalizarea pie ței interne, sc ăderea produc ției indigene) reprezint ă factori care impun 
revizuirea legisla ției comunitare existente cu privire la stocuri. 
Pe lângă aceasta, analiza sist emului actual relev ă puncte slabe care l-ar putea împiedica s ă 
funcționeze în mod corespunz ător în cazul unei disfunc ționalități reale în aprovizionare. 
În prezent, statele membre sunt libere s ă își aleagă modalitățile de stocare. Aceasta a dus la o 
varietate de sisteme și practici la nivelul UE. Exist ă îndoieli cu privir e la capacitatea unora 
dintre sistemele na ționale de a garanta, în caz de  necesitate, disponibilitatea total ă și 
mobilizarea eficace a stocurilor de ținute. De exemplu, în unele st ate membre pract icile actuale 
par să permită contabilizarea stocurilor opera ționale ale operatorilor comerciali ca stocuri de 
urgență. De asemenea, utilizarea extins ă de „tichete” de câteva state membre ar putea pune 
sub semnul îndoielii disp onibilitatea stocurilor. 
Agenția Interna țională pentru Energie, înfiin țată în 1974, opereaz ă un sistem paralel. De și, în 
general, pentru respectarea obliga țiilor de stocare impuse de UE și de AIE se pot folosi 
aceleași stocuri, diferen țele în ceea ce prive ște metodologia de calcul și raportarea impun o 
povară administrativ ă substanțială asupra statelor membre care sunt, de asemenea, membre 
ale AIE.  
UE duce lips ă de proceduri coor donate de interven ție, ceea ce face ca luarea prompt ă a 
deciziilor și acțiunile eficace, care sunt esen țiale într-o criz ă, să fie foarte dificile în practic ă. 
Legislația actuală nu clarific ă rolul sistemului UE fa ță de AIE și procedurile sale. 
 
RO 3   RO Deși legisla ția actual ă impune utilizarea unor norme de stocare „echitabile și 
nediscriminatorii”, aceasta con ține puține dispozi ții concrete, ceea ce poate permite 
denaturarea concuren ței între diversele categorii de operatori de pe pia ță.  
În fine, este posibil ca  structura stocurilor s ă nu reflecte ceea ce este realmente necesar într-o 
situație de criză. 
Ca urmare a acestor deficien țe, este posibil ca sistemul s ă nu ofere rezultatele dorite într-o 
situație de criză, existând riscul expunerii economiei la daune substan țiale.  
De asemenea, sistemul actual este susceptib il de parazitism: Statele membre cu sisteme 
posibil mai pu țin fiabile pot conta pe țările care au mecanisme solide. Aceasta, îns ă, 
compromite gradul de preg ătire pentru situa ții de urgen ță al UE în ansamblu. 
Obiective  
Obiectivul strategic general al re viziei este continuarea consolid ării sistemului, optimizând în 
același timp obliga țiile administrative impuse statelor membre. 
Sistemul de reac ție în caz de urgen ță trebuie să fie armonizat cu necesit ățile Uniunii Europene 
în ceea ce prive ște capacitatea și disponibilitatea sa de a reac ționa, în mod eficient și complet 
coordonat, la disfunc ționalitățile în aprovizionarea cu petrol , în cazul în care acestea apar. 
Prin urmare, sistemul trebuie s ă reducă la minim sau cel pu țin să scadă impactul negativ al 
acestor disfunc ționalități asupra economiei și societății din Uniunea European ă. 
În același timp și în măsura în care este posibil, obiectivul este de a simplifica mediul de 
reglementare și sarcina administrativ ă impusă de conformare asupra statelor membre și 
sectorului în cauz ă. 
Opțiuni de politic ă 
La evaluarea impactului se au în vedere patru op țiuni de politic ă. Aceste op țiuni abordeaz ă în 
esență problema disponibilit ății stocurilor: 
• Opțiunea 0 prevede men ținerea statu quo-ului. 
• Opțiunea 1 nu ar presupune o modificare a sist emelor actuale de stocare, ci vizeaz ă 
introducerea unui control public  sporit asupra disponibilit ății stocurilor de urgen ță și a 
mecanismelor de urgen ță. Aceasta ar presupune audituri și inspecții ale stocurilor de 
urgență, realizate de c ătre sau în numele Comisiei Europene, precum și revizuirea 
periodică a procedurilor în caz de urgen ță ale statelor membre. 
• Opțiunea 2 ar necesita ca toate stocurile de urgen ță de 90 de zile s ă fie deținute de stat și 
administrate de o agen ție, posibil controlate la nivel comunitar. Stocurile ar trebui 
menținute separat de stocurile comerciale și cel puțin o parte din stocuri ar trebuie s ă fie 
sub formă de produse. 
• Opțiunea 3 vizeaz ă menținerea de c ătre statele membre a unei p ărți obligatorii (30 de zile) 
de stocuri de urgen ță sub form ă de stocuri specifice de ținute de stat sau de o agen ție. 
Aceste stocuri ar trebui s ă fie sub form ă de produse și să reflecte tiparele de consum ale 
 
RO 4   RO țării respective. Dac ă există o obliga ție la nivelul sectorului, companiilor li s-ar acorda 
dreptul de a- și delega obliga țiile către stat sau agen ția respectiv ă. 
• Pe lângă acestea, op țiunile 2 și 3 ar introduce anumite restric ții privind utilizarea 
„tichetelor”. 
Întrucât unele dintre problemel e identificate nu depind de selectarea uneia sau alteia dintre 
opțiunile de mai sus, acestea sunt abordate separat: 
• Trebuie clarificate procedurile în caz de urgen ță: în cadrul unei ac țiuni AIE, țările membre 
ale AIE ar trebui s ă poată participa f ără aprobarea explicit ă din partea Comisiei, în timp ce 
Comisia ar coordona contribu ția statelor membre car e nu fac parte din AIE. 
• Se propune alinierea obliga ției de stocare la aceea a AIE (pe baza importurilor nete), 
menținând în acela și timp obliga ția de stocare pentru statele membre cu o produc ție 
important ă de petrol.  
• După unele modific ări, chestionarul luna r privind petrolul și gazul ( Monthly Oil and Gas  – 
MOS), folosit deja de AIE și de Eurostat, ar putea înlocui chestionarul special utilizat la 
raportarea stocurilor de urgen ță. 
Analiza de impact  
S-a realizat o analiz ă detaliată a impactului celor patru op țiuni de politic ă, verificându-se 
sistematic efectele asupra: 
• gradului de preg ătire pentru situa ții de urgen ță, adică capacitatea UE de a face fa ță unei 
posibile disfunc ționalități în aprovizionarea cu petrol, 
• sarcina financiar ă și administrativ ă cu care se confrunt ă statele membre, sectorul în cauz ă 
și Comisia. 
De asemenea, au fost studiate și alte tipuri de impact (asupra mediului, social și economic). 
Analiza impactului fiec ărei opțiuni în parte a fost complicat ă de diferen țele substan țiale dintre 
sistemele de stocare ale statelor membre. Inevita bil, impactul va fi diferit de la un stat 
membru la altul, depinzând în principal de structura de men ținere a stocurilor - predominant 
de agenții publice/stat sau de sectorul în cauz ă. Modul de implementare a posibilelor op țiuni 
are de asemenea poten țialul de a afecta impactul, în special în ceea ce prive ște cantitățile 
menținute și repartizarea sarcinii financiare.  
Concluziile evalu ării impactului pot fi sintetizate dup ă cum urmeaz ă: 
Opțiunea 0 (men ținerea statu quo-ului) nu ar presupun e, evident, sarcin i financiare sau 
administrative suplimentare, dar nu poate garanta un grad corespunz ător de preg ătire la nivel 
comunitar pentru situa țiile de urgen ță. S-a men ține toate punctele slabe ale sistemului actual, 
expunând la risc capacitatea UE de a reac ționa la disfunc ționalitățile în aprovizionarea cu 
petrol. Acest fapt ofer ă motive de îngrijorare, deoarece disfunc ționalitățile ar putea deveni 
mai frecvente și mai importante în viitor. Având în vedere dependen ța UE de aprovizionarea 
continuă cu petrol și produse petroliere, impactul acestor disfunc ționalități ar fi considerabil. 
 
RO 5   RO Opțiunea 1 (în ăsprirea mecanismelor de control și coordonare ale sistem ului actual) nu ar 
permite remedierea tuturor lacunelor existente în prezent, f ăcând imposibil ă crearea unui 
sistem solid și coerent în ansamblul Uniunii Europene.  
Auditurile, inspec țiile și analizele ar avea implica ții bugetare moderate. An alizele la nivel de 
țară ar putea ajuta la diseminarea de bune practici,  intensificarea controalelor ar ajuta în mod 
sigur la depistarea cazur ilor de neconformare, îns ă nu s-ar aborda direct cauzele subiacente 
ale insuficien ței stocurilor disponibile. În cazul unei disfunc ționalități majore, ar fi înc ă 
probabilă producerea unui impact important, similar celui din op țiunea 0. 
Opțiunea 2 (crearea unui sistem co munitar centralizat care s ă presupun ă impunerea obliga ției 
de proprietate de stat/public ă asupra stocurilor de urgen ță) ar asigura faptul c ă toate stocurile 
specifice de urgen ță de 90 de zile sunt de ținute de stat, gestionate de o agen ție, posibil 
controlate la nivel comunitar și menținute separat de stocurile come rciale. Aceste stocuri ar fi 
fără îndoială disponibile în caz de urgen ță, însă inevitabil s-ar pierde unele dintre avantajele 
asociate „stocurilor mixte” (rota ția automat ă a stocurilor, proximitatea fa ță de consumatori). 
Actuala diversitate a sistemelor na ționale ar disp ărea, eliminând astfel riscul de parazitism. 
Mai mult, aceast ă opțiune ar facilita monitorizarea stocurilor de ținute și puse în circula ție.  
În prezent, doar dou ă state membre au toate stocurile de urgen ță în proprietatea  statului. Prin 
urmare, aceast ă opțiune ar reprezenta o schimbare semnificativ ă față de sistemul actual de 
stocare din majoritatea statelor  membre, necesitând cheltuieli publice importante de ordinul a 
55 miliarde EUR (la pre țurile de pia ță din a doua jum ătate a lunii octombrie 2008). Este 
posibil ca aceast ă cheltuială să nu se justifice, având în vedere experien ța disfuncționalităților 
din trecut și poate fi pus ă sub semnul întreb ării din punctul de vedere al propor ționalității și 
subsidiarit ății. 
Opțiunea 3 (constituirea la nivelul Uniunii Europene de stocuri specifice de urgen ță în cadrul 
unei versiuni revizuite a sistemului actual) ar duce f ără îndoială la disponibilita tea de stocuri 
specifice utilizate drept cantit ăți suplimentare în cazul unei disfunc ționalități; nivelul de 30 de 
zile propus ar fi suficient pentru a face fa ță disfuncționalităților de tipul celor intervenite în 
trecut. Statelor membre li s-ar l ăsa astfel o marj ă de manevr ă important ă pentru a acoperi 
diferența restantă din obliga ția de stocare, ținând seama de situarea lor geografic ă, de 
capacitățile de rafinare și de alți factori specifici. 
Majoritatea statelor membre se afl ă relativ aproape de respectarea acestei op țiuni. Cele cinci 
state membre care în prezent se bazeaz ă integral pe obliga ția de stocare ce re vine sectorului în 
cauză ar trebui s ă facă însă eforturi substan țiale: ele ar fi nevoite s ă creeze stocuri aflate în 
proprietatea statului/a unei agen ții de 12,5 milioane tone. Achizi ționarea acestor stocuri ar 
costa circa 5 miliarde EUR (la pre țurile de pia ță din a doua jum ătatea a lunii octombrie 2008). 
Cu toate acestea, statele respective nu ar trebui în mod necesar s ă cumpere stocurile; volumul 
cheltuielilor ar depinde de aranjamentele de ordin practic alese. În ceea ce prive ște costurile 
curente ale stoc ării, în urma unui sondaj pr ivind costurile de stocar e din statele membre s-a 
constatat c ă menținerea de c ătre stat/agen ție poate fi considerat ă mai ieftin ă decât men ținerea 
de către sectorul în cauz ă. 
Această opțiune oferă o protecție rezonabil ă împotriva disfunc ționalităților în aprovizionare, 
însă costurile sale de implementare s-ar r ăsfrânge numai asupra câtorva state membre. 
 
RO 6   RO În ceea ce prive ște posibila denatu rare a concuren ței, opțiunile 0 și 1 nu ar permite rezolvarea 
situațiilor existente de acest gen. Prin eliminarea complet ă a obligației de stocare din sectorul 
industrial, op țiunea 2 ar ajuta la eliminarea posibilelor situa ții de denaturare a concuren ței 
între diverse categorii de  operatori de pe pia ță. Conform op țiunii 3, companiile ar avea dreptul 
de a-și delega obliga țiile către stat sau c ătre o agen ție. Ca urmare, s-ar reduce în mod 
semnificativ poten țialul de discriminare între operatorii de pe pia ță. În special, companiile mai 
mici care nu au acces la o capacitate suficient ă de stocare ar putea s ă își respecte obliga ția 
într-un mod simplu și eficient din punctul de vedere al costurilor.  
Producerea unui impact la nivel social de pinde de capacitatea mecanismelor din cadrul 
fiecărei opțiuni în parte de a reac ționa la disfunc ționalități. Dacă sistemul de impunere a 
stocurilor de petrol de urgen ță nu reușește să reducă consecin țele economice negative (de 
exemplu cre șterea pre țurilor la energie), aceasta ar  afecta probabil majoritatea p ăturilor 
vulnerabile ale societ ății.  
Un impact asupra mediului ar putea avea loc dac ă o opțiune necesit ă construirea de noi 
instalații de stocare. Întrucât totalul obliga ției nu ar suferi schimb ări substan țiale în cazul 
niciuneia dintre op țiuni, în principiu nu ar  fi nevoie de capacit ăți suplimentare de stocare. Cu 
toate acestea, dac ă s-ar pune cap ăt practicii „stocurilor mixte” de urgen ță și comerciale, dup ă 
cum se propune în op țiunea 2 și (pentru stocurile specifice) în op țiunea 3, aceasta ar putea 
necesita construirea de noi instala ții în unele state membre. 
Schimbările propuse în ceea ce prive ște gestionarea situa țiilor de criz ă și calculul și raportarea 
aferente sunt independe nte de cele patru op țiuni și, prin urmare, impactul lor a fost evaluat 
separat. 
Normele și procedurile propuse pent ru gestionarea situa țiilor de criz ă vor permite UE s ă poată 
contribui mai bine în cadrul unei ac țiuni AIE, evitând întârzierile și confuziile care au survenit 
în trecut și coordonând și canalizând ac țiunile statelor membre care nu fac parte din AIE. 
O mai bun ă aliniere la normele interna țional acceptate ale AIE nu numai c ă ar reduce sarcina 
administrativ ă (cel puțin pentru țările membre ale AIE), ci ar permite și utilizarea stocurilor 
UE pentru sporirea contribu ției în cadrul unei ac țiuni a AIE. 
Trecerea la chestionarul MOS ca principal in strument de raportare ar reduce sarcina 
administrativ ă și ar crea o baz ă comună cu AIE pentru evaluarea gradului de preg ătire pentru 
situații de urgen ță. Probabil c ă acest chestionar va necesita îns ă unele ajust ări pentru a fi pe 
deplin aliniat cu normele comunitare actualizate și pentru ca datele s ă fie valide în cadrul unor 
posibile proceduri de infringement. De asemenea, trebuie s ă se investigheze dac ă se poate 
reduce decalajul de rapo rtare, pentru a se ob ține în timp util date privind stocurile de urgen ță 
(de exemplu prin utilizar ea chestionarului JODI). 
Efectele unei posibile introduceri a raport ării săptămânale a stocurilor comerciale nu au fost 
analizate în cadrul evalu ării impactului. Acestea vor fi tratate într-o analiz ă separată, în 
momentul elabor ării proiectului de norme de implementare a acestui tip de raportare. 
Concluzie  
Întrucât op țiunea 1 nu ar remedia direct lacunele  sistemului actual, se preconizeaz ă că nu va 
îmbunătăți în mod semnificativ disponi bilitatea stocur ilor de urgen ță. Opțiunea 2 ar genera o 
îmbunătățire considerabil ă a gradului de preg ătire pentru situa ții de urgen ță, însă costurile 
 
RO 7   RO aferente ar fi greu de justificat. Având în vedere echilibrul între beneficii și costuri, op țiunea 3 
pare a fi alegerea cea mai potrivit ă, mai ales dac ă este completat ă de dispozi ții practice 
privind verific ările (audituri, analize). Cu toate acestea, trebuie s ă se țină seama de impactul 
dispropor ționat al costurilor de implementare, care ar face ca aceast ă opțiune să fie mai pu țin 
acceptabil ă din punct de vedere politic pentru ce le câteva state membre care ar resim ți cel mai 
puternic impactul respectiv. 
 
RO 8   RO  Opțiunea 0: Men ținerea 
statu quo-ului  Opțiunea 1: 
Înăsprirea 
controlului  Opțiunea 2: Sistem 
centralizat  Opțiunea 3: Stocuri specifice de 30 de zile  
90 de zile  
Obligație totală 90 de zile  90 de zile  90 de zile  
min. 30 de zile  restul  
Baza de calcul  consum  importuri nete  
Proprietatea 
stocurilor  nicio regul ă specifică nicio regul ă 
specifică stat  stat/agen ție nicio regul ă specifică 
Gestionarea 
stocurilor  nicio regul ă specifică nicio regul ă 
specifică stat sau agen ție agenție sau control 
specific de stat  nicio regul ă specifică 
„Stocuri mixte” cu 
stocurile comerciale  nu se interzic în mod 
explicit  permise  nu sunt permise  nu sunt permise  permise  
„Tichete”  fără restricții fără restricții limitate  limitate   „intermediate” (prin 
agenție) 
Procent minimal de 
produse  nu nu da da nu 
Audituri și analize 
periodice  nu da nu nu nu 
Raportare  lunară, pe baza unui 
chestionar special  Lunară, pe baza MOS/JODI  
Gestionarea 
situațiilor de criz ă Consultări în cadrul 
Grupului de 
aprovizionare cu petrol  Complementaritate cu politicile și măsurile de urgen ță ale AIE, mecanisme clare de punere în 
circulație a stocurilor și sporirea rolului de ținut de Grupul de aprovizionare cu petrol în gestionare 
situațiilor de criz ă 
 
RO 9   RO Tabelul 1: Prezentarea pe scurt a op țiunilor strategice 
 
RO 10   RO Criteriu  Opțiunea 0: Men ținerea statu 
quo-ului  Opțiunea 1: În ăsprirea 
controlului  Opțiunea 2: Sistem 
centralizat  Opțiunea 3: Stocuri specifice 
de 30 de zile  
Impact asupra 
gradului de 
pregătire pentru 
situații de urgen ță 
și a disponibilit ății 
stocurilor  Îndoieli cu privire la 
disponibilitatea stocurilor în 
anumite sisteme de stocare  Se preconizeaz ă că 
disponibilitatea stocurilor se va 
îmbunătăți în urma declan șării 
unor proceduri de 
infringement, îns ă ar rămâne 
alte probleme  Disponibilitate integral ă a 
stocurilor de urgen ță ca „petrol 
proaspăt” într-o situa ție de 
urgență, în toate statele 
membre  Stocuri de urgen ță suficiente 
pentru a face fa ță unor 
disfuncționalități de tipul celor 
survenite în trecut  
Sarcina financiar ă Nicio modificare  Unele costuri suplimentare 
pentru Comisie (pentru statele 
membre doar dac ă 
inspecțiile/auditurile relev ă 
cazuri de neconformare)  Costuri suplimentare imense 
pentru majoritatea statelor, în 
timp ce sarcina financiar ă 
suportată de sectorul în cauz ă 
dispare  Costuri suplimentare pentru 
stat/agenție în circa jum ătate 
dintre statele membre și 
reducerea sarcinii financiare a 
sectorului în cauz ă 
Sarcina 
administrativ ă Nicio modificare  Creșterea sarcinii 
administrative a Comisiei 
(analize, inspec ții/audituri)  Creșterea sarcinii pentru 
majoritatea statelor, în timp ce 
sarcina sectorului în cauz ă 
dispare  Creșterea sarcinii pentru 
anumite state (înfiin țarea de 
agenții de stocare)  
Impactul economicPosibile denatur ări ale 
concurenței Posibile denatur ări ale 
concurenței Eliminarea complet ă a 
discrimin ării între operatorii de 
pe piață Atenuarea denatur ărilor 
concurenței 
Impactul social  Creșterea riscului de tensiuni 
sociale  Reducerea riscului de tensiuni 
sociale  Reducerea riscului de tensiuni 
sociale  Reducerea riscului de tensiuni 
sociale  
Impactul asupra 
mediului  Niciun impact  Niciun impact  Ar putea fi necesare capacit ăți 
suplimentare de stocare  Ar putea fi necesare capacit ăți 
suplimentare de stocare  
Tabelul 2: Compara ție între impactul aferent fiec ărei opțiuni