[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 6.11.2008

COM(2008) 711 final

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

de stabilire a pozi ț iei care urmează să fie adoptată în numele Comunită ț ii Europene cu privire la propuneri de modificări ale Convenţiei internaţionale pentru reglementarea vânătorii de balene şi ale anexei acesteia

(prezentată de Comisie)

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

de stabilire a pozi ț iei care urmează să fie adoptată în numele Comunită ț ii Europene cu privire la propuneri de modificări ale Convenţiei internaţionale pentru reglementarea vânătorii de balene şi ale anexei acesteia

EXPUNERE DE MOTIVE

1. În conformitate cu articolul 174 alineatul (1) din Tratatul CE, unul dintre obiectivele politicii comunitare de mediu este promovarea pe plan internațional a unor măsuri destinate să facă față problemelor regionale sau mondiale de mediu. Acest obiectiv include conservarea speciilor la nivel mondial, inclusiv a balenelor. Comunitatea Europeană s-a angajat să protejeze balenele și alte cetacee și a stabilit dispoziții legislative în domeniul protecției mediului care să asigure un nivel înalt de protecție în acest sens.

2. În anexa IV la directiva „habitate”[1] figurează toate speciile de cetacee. Aceasta înseamnă că toate speciile de balene sunt strict protejate împotriva perturbării, capturării sau uciderii deliberate în apele comunitare. Aceeași directivă interzice, de asemenea, deținerea, transportul și vânzarea sau schimbul de specimene luate din natură. În temeiul acestor dispoziții, nu este permisă reluarea vânătorii în scopuri comerciale a populațiilor de balene prezente în totalitate sau în parte în apele comunitare. Având în vedere caracterul migrator al populațiilor de balene, este evident că obiectivul directivei „habitate” nu poate fi îndeplinit pe deplin decât dacă se instituie un cadru de reglementare comparabil la nivel internațional.

3. Regulamentul (CE) nr. 338/97/CE al Consiliului privind protecția speciilor faunei și florei sălbatice prin controlul comerțului cu acestea,[2] care pune în aplicare dispozițiile Convenției privind comerțul internațional cu specii sălbatice de faună și floră pe cale de dispariție (CITES) în cadrul Comunității Europene, interzice introducerea cetaceelor în Comunitate în scopuri preponderent comerciale[3]. Acest nivel înalt de protecție este consolidat prin Strategia comunitară pentru mediul marin[4] și prin Directiva cadru privind Strategia pentru mediul marin[5] , care se preconizează că va consolida protecția balenelor în Comunitatea Europeană prin promovarea obiectivului general de a asigura mărilor şi oceanelor UE o bună stare ecologică.

4. În consecință, obiectivul fundamental al politicii comunitare de mediu în ceea ce privește balenele este asigurarea unei protecții cât mai stricte posibil. Legislația de mediu menționată anterior asigură un nivel cât se poate de ridicat de protecție prin armonizarea extinsă a normelor.

5. Politica comunitară privind balenele nu va fi eficientă în apele comunitare decât dacă este sprijinită printr-o acțiune coerentă la nivel internaţional. În contextul politicii maritime integrate pentru UE, Comisia va face eforturi pentru a coordona interesele europene cu privire la chestiunile internaționale.

6. Comisia internațională pentru vânătoarea de balene (IWC) este organizația internațională competentă în ceea ce privește conservarea și gestionarea populațiilor de balene la nivel mondial şi a fost instituită prin Convenția Internațională pentru Reglementarea Vânătorii de Balene („Convenția”) semnată în 1946. Scopul Convenției este acela de „a asigura conservarea și gestionarea eficientă a populațiilor de balene și de a face astfel posibilă dezvoltarea organizată a industriei vânătorii de balene” (preambulul Convenției). Numai guvernele care aderă la Convenție pot deveni membre ale IWC. O modificare a Convenției care să permită Comunității Europene să devină membră este supusă ratificării unui protocol de către toți membrii IWC. Comisia Europeană a adoptat în 1992 o propunere[6] privind negocierea aderării Comunității la Convenție, însă Consiliul nu a dat curs acestei propuneri. Cu toate acestea, Comunitatea are statut de observator în cadrul IWC.

7. Vânătoarea de balene în scopuri comerciale a fost suspendată în 1986 ca urmare a moratoriului convenit între majoritatea țărilor reprezentate în IWC. Incertitudinile din cadrul analizelor științifice privind starea diverselor populații de balene au reprezentat motivul principal al acestei întreruperi a vânătorii de balene în scopuri comerciale. De atunci, principala chestiune discutată cu regularitate în cadrul întrunirilor IWC este dacă populațiile de balene s-au refăcut suficient pentru a permite ridicarea în mod controlat a interdicției privind vânătoarea de balene în scopuri comerciale.

8. Mandatul dublu al IWC, atât de gestionare a vânătorii de balene, cât și de conservare a balenelor, a dus, de-a lungul timpului, la adoptarea unor poziții diametral opuse de către țările favorabile vânătorii de balene și țările care se opun acestei practici. Principalele țări favorabile vânătorii de balene (de exemplu, Japonia, Islanda și Norvegia) s-au opus sistematic moratoriului și încă practică vânătoarea de balene în scopuri așa-zis științifice sau în baza altor derogări.

9. Interdicția generală privind vânătoarea de balene în scopuri comerciale stabilită în cadrul IWC este conformă cu politicile comunitare, aşa cum au fost definite în legislația menționată anterior. Este important ca IWC să asigure protecţia balenelor pe plan mondial. Prin urmare, cele 21 de state membre ale UE care sunt membre IWC[7] trebuie să-și exprime, la fiecare reuniune a IWC, poziția cu privire la aceste propuneri care intră în sfera de competență a Comunității.

10. Conform principiului cooperării loiale consacrat la articolul 10 din Tratatul CE și principiului unității în reprezentarea pe plan extern a Comunității, este esențial ca statele membre să se pregătească pentru reuniuni ale IWC convenind asupra unei poziții comune în cadrul Consiliului. Datorită limitărilor inerente statutului de observator al Comunității, o astfel de poziție în cadrul IWC trebuie exprimată de statele membre acționând împreună în interesul Comunității. De asemenea, este esențial ca restul statelor membre care nu sunt încă părți la IWC să accelereze procedura lor de aderare. Numai prin cooperare și prin adoptarea unei poziții comunitare statele membre vor avea posibilitatea de a asigura elaborarea și aplicarea unui cadru de reglementare internațional competent și eficient pentru protecția balenelor.

11. În acest scop, Comisia propune Consiliului o decizie având următoarele temeiuri juridice: 175 (politica de mediu) şi articolul 300 alineatul (2) al doilea paragraf în scopul stabilirii poziţiei care urmează să fie adoptată în numele Comunităţii în cadrul unui organism creat în temeiul unui acord, atunci când organismul respectiv adoptă decizii cu efecte juridice. Având în vedere obiectivele eminamente de mediu, pe care Comunitatea Europeană ar trebui să le urmărească referitor la IWC în acest moment crucial, nu se propune articolul 37 al Tratatului ca parte a cadrului juridic operaţional al acestei decizii. Acest lucru nu aduce atingere competenţei exclusive a Comunităţii Europene în domeniul resurselor marine conform dispoziţiilor articolului 3, alineatul (1) litera (e) coroborat cu articolul 32 şi anexa I la tratat şi deci nici în domeniul resurselor acvatice vii care sunt reglementate de politica comună în domeniul pescuitului în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului[8]. Acest fapt nu creează un precedent pentru nici una din viitoarele negocieri cu privire la conservarea si gestionarea resurselor acvatice vii care fac obiectul regulamentului amintit.

12. Deciziile IWC de modificare a anexei la Convenție au efecte juridice, întrucât ele intră în vigoare într-un termen stabilit, fără a fi necesară ratificarea lor[9]. În principiu, la toate reuniunile IWC organizate de la intrarea în vigoare a interdicției, Japonia a propus modificări la „anexa” la Convenție în vederea autorizării vânătorii de balene în anumite condiții și a ridicării de facto a interdicției pentru anumite populații de balene. Comunitatea nu poate iniția și finaliza procedurile sale interne de stabilire a poziției după prezentarea de propuneri de modificări de către ceilalți membri ai IWC, întrucât astfel de propuneri pot fi prezentate cel mai târziu cu 60 de zile înaintea fiecărei întruniri a IWC. În afară de acestea, întrucât obiectivul propus de Comunitate este să sprijine dezvoltarea unui cadru internaţional vast care să acopere toate activităţile legate de vânătoarea balenelor şi să se opună prin iniţiative generale ridicării moratoriului privind vânătoarea balenelor în scopuri comerciale, Consiliul este deja în măsură să stabilească poziţia Comunităţii pentru viitoare întruniri ale IWC.

13. Mai mult, Comunitatea ar trebui să sprijine modificările anexei având drept scop crearea unor sanctuare pentru balene și să se opună propunerilor de modificare a regulamentelor de procedură ale IWC în vederea extinderii sferei de aplicare a votului secret, întrucât aceasta ar contraveni obiectivelor Convenției de la Aarhus, la care Comunitatea și statele membre sunt părți, în special articolului 3 alineatul (7).

14. Prezenta propunere în vederea unei decizii a Consiliului se bazează pe decizia Consiliului adoptată de Consiliul de mediu pe baza unei propuneri a Comisiei[10]. Adoptarea deciziei Consiliului a permis Comunităţii să îşi coordineze poziţia cu privire la numeroase chestiuni dezbătute în timpul celei de-a şaizecea întruniri a IWC care a avut loc la Santiago de Chile în iunie 2008.

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Comunității Europene cu privire la propuneri de modificări ale Convenţiei internaţionale pentru reglementarea vânătorii de balene şi ale anexei acesteia

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1) coroborat cu articolul 300 alineatul (2) al doilea paragraf,

având în vedere propunerea Comisiei[11],

întrucât:

(1) Articolul 174 alineatul (1) din Tratatul CE prevede că unul dintre obiectivele politicii comunitare de mediu este promovarea pe plan internațional a unor măsuri destinate să facă față problemelor regionale sau mondiale de mediu.

(2) La nivelul Comunității, Directiva 92/43/CEE privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (directiva „habitate”)[12] menționează toate speciile de cetacee ca fiind specii de interes comunitar și solicită statelor membre să mențină aceste specii în, sau să le readucă la, o stare de conservare favorabilă în acele părți ale teritoriilor lor cărora li se aplică tratatul. În anexa IV figurează toate speciile de cetacee. Prin urmare, toate populațiile de balene sunt strict protejate împotriva perturbării, capturării sau uciderii deliberate în cadrul apelor comunitare. Aceeași directivă interzice, de asemenea, deținerea, transportul și vânzarea sau schimbul de specimene luate din natură.

(3) Regulamentul (CE) nr. 338/97/CE al Consiliului privind protecția speciilor faunei și florei sălbatice prin controlul comerțului cu acestea,[13] care pune în aplicare dispozițiile Convenţiei privind comerțul internațional cu specii sălbatice de faună și floră pe cale de dispariție (CITES) în cadrul Comunității Europene, interzice introducerea cetaceelor în Comunitate în scopuri preponderent comerciale[14].

(4) Balenele sunt specii migratoare. În consecință, politicile și legislația comunitară privind balenele vor fi mai eficiente în apele comunitare dacă sunt sprijinite de o acțiune coerentă pe plan internaţional.

(5) Comisia internațională pentru vânătoarea de balene (IWC) este organizația internațională competentă în ceea ce privește conservarea și gestionarea populațiilor de balene la nivel mondial şi a fost instituită prin Convenția internațională privind reglementarea vânătorii de balene (ICRW) semnată în 1946. Numai guvernele pot fi membre ale IWC. Un număr de 21 de state membre ale Uniunii Europene sunt membre ale IWC[15]. Comunitatea Europeană are doar statut de observator în cadrul IWC și este reprezentată de Comisie.

(6) Vânătoarea de balene în scopuri comerciale a fost suspendată în 1986 ca urmare a moratoriului convenit între majoritatea țărilor reprezentate în IWC. Principalele țări favorabile vânătorii de balene s-au opus sistematic moratoriului și încă practică vânătoarea de balene în scopuri așa-zis științifice sau în baza altor derogări.

(7) La cea de-a şaizecea întrunire a IWC de la Santiago de Chile din iunie 2008 a fost lansat un important proces vizând viitorul IWC. Statele membre trebuie să se străduiască să participe în mod constructiv la toate discuţiile, ţinând cont de obiectivul de a asigura un cadru de reglementare internaţional eficient.

(8) Activitatea IWC se bazează pe o anexă care reglementează practica vânătorii de balene în întreaga lume. Programul este prezentat în anexa la Convenție și este definit ca făcând parte integrantă din aceasta. Aceasta are caracter obligatoriu pentru părți și conține norme detaliate aplicabile vânătorii de balene cu privire la conservarea și utilizarea resurselor de balene. Dispozițiile acestuia și modificările care i-au fost aduse sunt obligatorii pentru părți, cu excepția cazului în care una dintre părți obiectează formal cu privire la o modificare în conformitate cu articolul V alineatul (3) din ICRW.

(9) Propunerile de decizii de modificare a anexei adoptate în cadrul IWC pot produce efecte juridice și pot afecta îndeplinirea obiectivelor politicilor și ale legislației comunitare referitoare la cetacee. Anumite propuneri prezentate în mod regulat spre aprobare în cadrul reuniunilor IWC au ca obiectiv autorizarea vânătorii de balene, prin stabilirea unor cote și aplicarea unor măsuri de gestionare, sau crearea unor sanctuare pentru balene și necesită stabilirea unei poziții a Comunităţii.

(10) Având în vedere obiectivele eminamente de mediu, pe care Comunitatea Europeană ar trebui să le urmărească referitor la IWC în acest moment, nu se propune articolul 37 al Tratatului ca parte a cadrului juridic operaţional a acestei decizii. Acest lucru nu aduce atingere competenţei exclusive a Comunităţii Europene în domeniul resurselor marine conform dispoziţiilor articolului 3, alineatul (1) litera (e) coroborat cu articolul 32 şi anexa I la tratat şi deci nici în domeniul resurselor acvatice vii care sunt reglementate de politica comună în domeniul pescuitului în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului[16]. Acest fapt nu creează un precedent pentru niciuna din viitoarele negocieri cu privire la conservarea si gestionarea resurselor acvatice vii care fac obiectul regulamentului amintit.

(11) În temeiul articolului 10 din Tratatul CE, statele membre au datoria de a coopera în mod loial și nu își pot asuma, în afara cadrului legislativ comunitar, obligații care pot afecta normele comunitare sau care pot modifica domeniul de aplicare al acestora.

(12) Întrucât Comunitatea este observator în cadrul IWC, poziția comunitară cu privire la chestiuni care intră în sfera sa de competență trebuie să fie decisă de Consiliu şi exprimată de către statele membre, acționând împreună în interesul Comunității.

(13) La reuniunile viitoare ale IWC, Comunitatea și statele membre trebuie să coopereze îndeaproape pentru a se asigura că eventualele modificări aduse ICRW și anexei sale sunt conforme cu obiectivele politicilor și ale legislației comunitare privind balenele.

DECIDE:

Articolul 1

Poziția Comunității la reuniunile Comisiei internaţionale pentru vânătoarea de balene este conformă cu anexa la prezenta decizie și este exprimată de către statele membre acționând împreună în interesul Comunității.

Articolul 2

Atunci când noi informații științifice și tehnice prezentate înaintea sau în timpul reuniunilor IWC sunt susceptibile de a afecta poziția menționată la articolul 1 sau când se formulează pe loc propuneri cu privire la aspecte care nu fac încă obiectul unei poziții comunitare, se stabilește prin coordonare o poziție cu privire la propunerea în cauză, dacă este cazul pe loc, înainte ca aceasta să fie supusă la vot.

Adoptată la

Pentru Consiliu

Președintele […]

ANEXĂ

15. Principiul primordial al Comunităţii Europene cu privire la IWC este de a asigura un cadru de reglementare internaţional eficient pentru conservarea şi gestionarea balenelor, garantând o îmbunătăţire semnificativă a stării de conservare a balenelor pe termen lung şi punând toate operaţiunile cu privire la vânătoarea de balene sub supravegherea IWC.

16. Statele membre acţionând împreună în interesul Comunităţii trebuie să adopte următoarea poziţie cu privire la propuneri de decizii a IWC:

17. Sprijină menținerea moratoriului privind vânătoarea de balene în scop comercial din anexă;

18. Se opun tuturor propunerilor privind noile tipuri de vânătoare de balene, neincluse încă în Convenție, care ar putea submina menținerea moratoriului privind vânătoarea de balene în scop comercial, exceptând cazul în care propunerile de acest gen ar garanta o îmbunătățire semnificativă a stării de conservare a balenelor pe termen lung și ar aduce toate operațiunile de vânătoare de balene desfășurate de către membrii IWC sub controlul IWC;

19. Sprijină propunerile în scopul creării unor sanctuare pentru balene în conformitate cu normele IWC;

20. Sprijină propunerile privind gestionarea vânătorii aborigene de subzistență, cu condiția de a nu se compromite conservarea populațiilor relevante, ținând cont de principiul precauției și de avizul Comitetului științific, precum și cu condiția ca operațiunile de vânătoare de balene să fie reglementate în mod adecvat, iar capturile să se mențină în limitele nevoilor documentate și recunoscute;

21. Sprijină propunerile destinate încetării „vânătorii de balene în scopuri științifice” în afara controlului IWC;

22. Se opun oricăror propuneri de modificare a regulamentelor de procedură ale IWC în scopul extinderii sferei de aplicare a votului secret.

[1] Directiva 92/43/CEE privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, JO L 206, 22.7.1992, p. 7.

[2] JO L 61, 3.3.1997, p. 1.

[3] De asemenea, Regulamentul (CEE) nr. 348/81 al Consiliului privind regimul comun aplicabil importurilor de produse derivate din cetacee permite importurile de produse enumerate numai dacă acestea nu sunt folosite în scopuri comerciale.

[4] Comunicare a Comisiei către Consiliu și către Parlamentul European: Strategia tematică privind protecția și conservarea mediului marin COM(2005) 504 final.

[5] Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 de instituire a unui cadru de acţiune comunitară în domeniul politicii privind mediul marin.

[6] Proiect de Decizie a Consiliului de autorizare a Comisiei pentru a negocia, în numele Comunității, un protocol de modificare a Convenției Internaționale privind Reglementarea Vânării Balenelor semnate la Washington la 2 decembrie 1946, COM (92)316.

[7] Austria, Belgia, Cipru, Republica Cehă, Danemarca, Finlanda, Franța, Germania, Grecia, Ungaria, Irlanda, Italia, Luxemburg, Țările de Jos, Portugalia, Republica Slovacă, Slovenia, Spania, Suedia, Regatul Unit, România.

[8] Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului, JO L 358, 31.12.2002,p. 59-80.

[9] A se vedea articolul V din convenție. În temeiul alineatului 3, părțile subscriu la modificările aduse anexei în termen de nouăzeci de zile, cu excepția cazului în care ridică obiecții.

[10] COM (2007)821 final.

[11] JO C , , p. .

[12] JO L 206, 22.7.1992, p. 7.

[13] JO L 61, 3.3.1997, p. 1.

[14] În afară de acestea, Regulamentul (CEE) nr. 348/81 al Consiliului privind regimul comun aplicabil importurilor de produse derivate din cetacee permite importurile de produse enumerate numai dacă acestea nu sunt folosite în scopuri comerciale.

[15] Austria, Belgia, Cipru, Republica Cehă, Danemarca, Finlanda, Franța, Germania, Grecia, Ungaria, Irlanda, Italia, Luxemburg, Țările de Jos, Portugalia, Republica Slovacă, Slovenia, Spania, Suedia, Regatul Unit, România.

[16] Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului, JO L 358, 31.12.2002,p. 59-80.