Comisia Europeană a consultat Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) care furnizează asistență științifică și tehnică în ceea ce privește alimentele pentru sportivi. EFSA a compilat avize științifice existente în domeniul mențiunilor nutriționale și de sănătate și valorile dietetice de referință pentru adulți care sunt relevante pentru sportivi și a informat Comisia că recomandările sale subsecvente nu diferă de recomandările cuprinse în Raportul Comitetului științific pentru alimentație (Scientific Committee on Food – SCF) adoptat în 2001 privind compoziția și specificațiile alimentelor care asigură necesarul caloric din cadrul unui efort muscular intens, în special în cazul sportivilor.

Prezentul raport este menit să îndeplinească obligația Comisiei în temeiul articolului 13 din Regulamentul (UE) nr. 609/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind alimentele destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică, alimentele destinate unor scopuri medicale speciale și înlocuitorii unei diete totale pentru controlul greutății [denumit în continuare „Regulamentul AGS” (alimentele destinate unor grupuri specifice)]. În conformitate cu respectivul articol, Comisia are obligația de a prezenta Parlamentului European și Consiliului, după consultarea Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA), un raport privind necesitatea, dacă aceasta există, a unor dispoziții privind alimentele destinate sportivilor (denumite în continuare „alimente pentru sportivi”).

În ceea ce privește valoarea de piață în UE, 61 % din totalul alimentelor pentru sportivi se încadrează în categoria băuturilor pentru sportivi, 26 % în categoria produselor pe bază de proteine și 13 % în cea a produselor de creștere a energiei și a performanței.

Prețul de consum al alimentelor pentru sportivi este destul de uniform în cadrul diferitelor canale de distribuție. Totuși, prețurile de vânzare cu ridicata la care producătorul vinde produsele pe diverse canale de distribuție poate varia în mod semnificativ. Cea mai scumpă categorie este în mod clar cea a produselor (pe bază de proteine) de întărire a musculaturii, de creștere a masei musculaturii și de recuperare în urma efortului, urmată de produsele de creștere a energiei și a performanței și de produsele destinate utilizării continue ca suplimente de către sportivi. Cea mai puțin costisitoare categorie de alimente pentru sportivi este categoria băuturilor pentru sportivi.

2.2.Structura pieței, canalele de distribuție

Constatările arată că marile societăți multinaționale domină piața băuturilor pentru sportivi, în timp ce IMM-urile se concentrează integral sau în mare măsură pe nutriția sportivilor.

61,2 % dintre utilizatorii în cadrul stilului lor de viață și 44,3 % dintre sportivi au considerat că supermagazinele/magazinele generale sunt cel mai important canal de distribuție a alimentelor pentru sportivi, urmate de supermagazinele pentru sportivi. Importanța canalelor online și a internetului nu este încă semnificativă atunci când se cumpără alimente pentru sportivi, dar utilizarea lor în rândul utilizatorilor în cadrul stilului lor de viață este mai mare decât în rândul sportivilor. Alte canale de distribuție a alimentelor pentru sportivi includ magazine specializate, farmacii și centrele de fitness.

2.3.Comercializarea alimentelor pentru sportivi

Informațiile de pe etichetă au fost identificate ca fiind una dintre cele mai importante tehnici de comercializare în acest sector. Informațiile de pe etichetă se pot referi la (1) denumirea de vânzare: descriere clară a funcției produsului (ex. „batoane de energie”); (2) firma și ambalajul (ex. utilizarea fotografiilor unor sportivi); (3) instrucțiuni clare de utilizare (ex. „în cursul activității fizice sau după”); (4) compoziție și ingrediente; (5) utilizarea unor informații cum ar fi „conținut mare de energie”, „sursă de glucoză”; (6) utilizarea unor informații care sugerează efecte benefice pentru sănătatea sportivilor ca urmare a caracteristicilor particulare ale produsului.

Sportivii și utilizatorii în cadrul stilului lor de viață au identificat următoarele elemente ca fiind importante pentru etichetă: lista ingredientelor, urmată de rezultatele/efectele preconizate și de instrucțiuni de consum, efectele secundare, avertizări cu privire la posibilele supradozări și utilizarea de ingrediente/proceduri naturale la preparare. Cu toate acestea, cele două grupuri de consumatori au interese ușor diferite atunci când ierarhizează importanța informațiilor menționate. De exemplu, informațiile privind rezultatele preconizate sau efectele produsului sunt mai relevante pentru sportivi, în timp ce utilizatorii în cadrul stilului lor de viață sunt mai interesați de efectele secundare sau de utilizarea ingredientelor naturale.

3.Înțelegerea de către consumatori și obiceiurile de consum

Sportivii și utilizatorii în cadrul stilului lor de viață au un nivel foarte diferit de informare cu privire la nevoile lor nutriționale în cadrul activităților sportive și de cunoaștere cu privire la produse și la proprietățile lor. Cu cât este mai generală utilizarea preconizată a unui aliment pentru sportivi, cu atât mai larg răspândită este utilizarea în rândul unor diferite grupuri de consumatori.

Sportivii consumă mai multe alimente pentru sportivi în cadrul activităților sportive decât în cadrul altor activități și sunt dispuși să cheltuiască mai mult pe astfel de produse decât utilizatorii în cadrul stilului lor de viață. Tendința este inversată în ceea ce privește consumul care nu are legătură cu sportul sau cu activitățile fizice. Mai puțini sportivi decât utilizatori în cadrul stilului lor de viață consumă alimente pentru sportivi în cadrul altor eforturi fizice decât sportul. Creșterea energiei și recuperarea sunt principalele motive declarate de ambele grupuri de consumatori în cazul consumului de alimente pentru sportivi.

Totuși, motivele pentru consum nu se reflectă neapărat în utilizarea prevăzută a alimentelor pentru sportivi, ceea ce este valabil în special în cazul utilizatorilor în cadrul stilului lor de viață.

Informațiile cu privire la caracteristicile nutriționale speciale ale alimentelor pentru sportivi și la efectele benefice ale acestora pentru sănătatea sportivilor pot fi furnizate fie în temeiul articolului 9 din Directiva 2009/39/CE, ca cerință obligatorie, în cazul în care alimentele pentru sportivi sunt clasificate ca produse alimentare cu destinații nutriționale speciale, fie ca mențiune autorizată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1924/2006, în cazul în care alimentele pentru sportivi sunt clasificate ca alimente destinate consumului uzual și reglementate de normele orizontale ale legislației în domeniul alimentelor. Prin urmare, consumatorii, în general, nu dispun de mijloacele necesare pentru a identifica în temeiul cărei legislații se furnizează astfel de informații și nici pentru a identifica dacă o mențiune a fost autorizată sau nu în conformitate cu procedura prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 1924/2006. Rezultatele sondajului realizat în rândul consumatorilor indică faptul că încrederea consumatorilor în mențiunile neautorizate nu este mai mică decât încrederea în mențiunile autorizate. Deși informațiile cu privire la rezultatele preconizate sau la efectele alimentelor pentru sportivi au fost identificate ca fiind importante pentru sportivi pe baza sondajului realizat în rândul consumatorilor, influența prezenței unei mențiuni atunci când se cumpără alimente pentru sportivi poate fi pusă sub semnul întrebării.

4.Privire de ansamblu asupra legislației aplicabile alimentelor pentru sportivi până la 20 iulie 2016

Alimentele pentru sportivi trebuie să respecte dispozițiile stabilite în Regulamentul (CE) nr. 178/2002 (așa-numitul „act legislativ general în domeniul alimentelor”). Totuși, ca urmare a posibilității de a clasifica alimentele pentru sportivi fie ca (1) „produse alimentare cu destinații nutriționale speciale” în temeiul Directivei 2009/39/CE până la data de 20 iulie 2016, când această directivă va fi abrogată, fie ca (2) produse alimentare destinate consumului uzual reglementate prin norme orizontale relevante ale legislației în domeniul alimentelor, tratarea alimentelor pentru sportivi variază între statele membre. Unele state membre solicită notificarea alimentelor pentru sportivi clasificate ca produse alimentare cu destinații nutriționale speciale în conformitate cu Directiva 2009/39/CE și au stabilit alte norme specifice (de exemplu, cu privire la definiție, compoziție, etichetare). În ceea ce privește alimentele pentru sportivi care nu sunt clasificate ca produse alimentare cu destinații nutriționale speciale și care sunt reglementate prin norme orizontale, statele membre ar putea solicita notificarea la nivel național în temeiul legislației vizând produsele alimentare îmbogățite și suplimentele alimentare.

4.1.Alimentele pentru sportivi clasificate ca „produse alimentare cu destinații nutriționale speciale”

Alimentele pentru sportivi pot fi clasificate ca „produse alimentare cu destinații nutriționale speciale” dacă se încadrează în definiția stabilită în Directiva 2009/39/CE. Astfel de produse alimentare sunt definite ca produse alimentare care (1) au o compoziție specială sau sunt obținute printr-un proces de producție special, (2) se pot distinge ușor de produsele alimentare destinate consumului uzual, (3) sunt adecvate scopului nutrițional declarat și (4) sunt comercializate astfel încât această adecvare să fie indicată.

Articolul 3 din Directiva 2009/39/CE stabilește cerința generală ca natura și compoziția produselor în cauză să fie astfel încât produsul să fie adecvat pentru destinația nutrițională specială. Articolul 4 din Directiva 2009/39/CE prevede obligația de a adopta în cadrul ei directive suplimentare specifice vizând anumite grupe de produse alimentare cu destinații nutriționale speciale, printre altele „alimentele adaptate pentru un consum muscular intens, în special destinate sportivilor”. Totuși, începând cu 1989, când a fost stabilit conceptul de produse alimentare cu destinații nutriționale speciale, nu au fost adoptate norme specifice vizând alimentele pentru sportivi. Prin urmare, în cazul în care sunt clasificate ca produse alimentare cu destinații nutriționale speciale, astfel de produse trebuie să fie conforme numai cu normele mai generale din Directiva 2009/39/CE.

Articolul 9 din Directiva 2009/39/CE prevede, ca regulă generală, că produsele alimentare cu destinații nutriționale speciale trebuie să fie conforme cu cerințele de etichetare din Directiva 2000/13/CE referitoare la etichetarea, prezentarea și publicitatea produselor alimentare (Directiva 2000/13/CE a fost înlocuită cu Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 privind informarea consumatorilor cu privire la produsele alimentare). În plus, în Directiva 2009/39/CE au fost prevăzute unele cerințe specifice privind etichetarea și compoziția acestor produse, care vor fi analizate în detaliu în capitolul 6 din prezentul raport. Autoritățile naționale competente sunt responsabile cu verificarea respectării de către produsele alimentare cu destinații nutriționale speciale a dispozițiilor Directivei 2009/39/CE.

4.2.Alimentele pentru sportivi clasificate ca produse alimentare destinate consumului uzual și reglementate prin norme orizontale relevante ale legislației în domeniul alimentelor