[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 26.5.2009

COM(2009) 230 final

RAPORTUL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

În temeiul articolului 16 din Regulamentul (CE) nr. 648/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 privind detergenții, în ceea ce privește biodegradarea anaerobă (Text cu relevanță pentru SEE)

RAPORTUL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

În temeiul articolului 16 din Regulamentul (CE) nr. 648/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 privind detergenții, în ceea ce privește biodegradarea anaerobă(Text cu relevanță pentru SEE)

1. INTRODUCERE

Articolul 16 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 648/2004 privind detergenții[1] prevede că:

„Până la 8 aprilie 2009, Comisia realizează o revizuire a aplicării prezentului regulament, acordând o atenție deosebită biodegradabilității agenților tensioactivi, procedează la evaluare și prezintă un raport privind aceasta și, după caz, prezintă propuneri legislative referitoare la:

biodegradarea anaerobă;

biodegradarea principalelor componente organice care nu sunt agenți tensioactivi din detergenți” .

Prezentul raport se referă la biodegradarea anaerobă a agenților tensioactivi din detergenți, acordându-se o atenție deosebită alchilbenzensulfonatului linear (LAS), agent tensioactiv întrebuințat pe scară largă (a se vedea tabelul 1) și estimat ca având o biodegradabilitate redusă în condiții anaerobe. Raportul cuprinde proprietățile LAS, obținute din literatura de specialitate, rapoarte de evaluare a riscurilor asociate cu utilizarea LAS în detergenți și o trecere în revistă a metodologiei de testare în condiții anaerobe.

Condiții anaerobe există atât în natură, de exemplu în sedimentele apelor de suprafață, cât și în nămolul din stațiile de epurare a apelor uzate. Biodegradarea anaerobă a agenților tensioactivi din nămol și sedimente eliberează metan, spre deosebire de dioxidul de carbon eliberat prin biodegradarea în condiții aerobe care are loc în deșeuri și în apele de suprafață.

Deoarece majoritatea apelor uzate și de suprafață sunt aerobe, agenții tensioactivi care se biodegradează complet în condiții aerobe ar trebui să se degradeze rapid și, în principiu, nu ar trebui să pătrundă în compartimentele unde predomină condițiile anaerobe. De aceea, Regulamentul privind detergenții prevede biodegrabilitatea finală ca fiind principalul criteriu pentru utilizarea agenților tensioactivi în detergenți. Agenții tensioactivi care nu îndeplinesc criteriul de biodegrabilitate finală pot fi utilizați numai în situații excepționale și numai dacă se poate demonstra prin metode de evaluare a riscului că asemenea utilizări nu prezintă riscuri. O astfel de derogare va fi acordată în viitorul apropiat[2].

Deși din partea statelor membre nu au fost primite rapoarte privind probleme de mediu cauzate de agenți tensioactivi de la introducerea Regulamentului privind detergenții, s-a observat că anumiți agenți tensioactivi se acumulează în nămolul de epurare, unde rămân până la îndepărtarea nămolului, de exemplu prin utilizare ca îngrășământ în agricultură, când expunerea din nou la condiții aerobe permite finalizarea biodegradării aerobe.

Evoluția și comportamentul în mediu, precum și toxicitatea agenților tensioactivi, ar trebui luate în considerare la evaluarea eficienței legislației existente în a gestiona riscurile globale. Comisia a abordat această sarcină în două etape: stabilirea, în primul rând, a bazei de cunoștințe existente și identificarea lacunelor, iar în al doilea rând eliminarea acestor lacune. Prima etapă a fost finalizată în 2005, a doua etapă a durat din 2006 până în 2009.

2. STABILIREA BAZEI DE CUNOșTINțE

2.1. Studiul Frauenhofer

În 2000, Comisia (DG Întreprinderi și Industrie) a contractat un studiu cu Institutul Fraunhofer (UMSICHT) pentru evaluarea impactului de mediu în UE cauzat de degradarea incompletă a agenților tensioactivi din detergenți în condiții anaerobe. Raportul a fost finalizat în 2003[3], a efectuat, printre altele, o anchetă a datelor statistice privind producția și consumul de detergenți din Europa și a elaborat un set de recomandări pentru metode de testare și măsuri eficiente din punct de vedere al costului referitoare la biodegrabilitatea anaerobă a agenților tensioactivi.

Tabelul 1 oferă o privire de ansamblu asupra principalilor agenți tensioactivi utilizați în detergenți.

Tabelul 1: Consumul și producția (tone) principalilor agenți tensioactivi în Europa de vest în 2007 (Statistici CESIO, ianuarie 2009)

Agent tensioactiv | Producția în Europa de V | Vânzări în Europa de V |

LAS | 502 200 | 403 463 |

Alcooli sulfatați | 79 629 | 66 201 |

Eter sulfați de alcool | 449 685 | 397 448 |

Sulfonați de alcani | 76 726 | 66 176 |

Alchilfenoli etoxilați | 31 602 | 24 892 |

Alcooli grași etoxilați | 1 000 617 | 615 695 |

Alți etoxilați | 38 171 | 24 921 |

Esterquat | 224 315 | 159 352 |

Betaine | 76 134 | 67 557 |

Principalele concluzii ale raportului Frauenhofer au fost următoarele:

Pentru a preveni un impact negativ asupra mediului, agenții tensioactivi trebuie să ajungă la o biodegradare finală și să fie ușor biodegradabili în condiții aerobe.

Biodegrabilitatea redusă a anumitor agenți tensioactivi (cum ar fi LAS) în condiții anaerobe poate duce uneori la un concentrație ridicată de agenți tensioactivi în nămolul de epurare, în special în urma tratării în stațiile de epurare a apelor uzate care utilizează un proces anaerob de stabilizare a nămolului. În cazul în care nămolul tratat este utilizat ca îngrășământ în agricultură, este de așteptat ca concentrația de agenți tensioactivi din solul îmbogățit cu nămol să scadă rapid datorită procesului de biodegradare aerobă din sol.

În ceea ce privește sedimentele, pe o perioadă de câteva decenii nu s-a observat nicio acumulare de agenți tensioactivi ușor biodegradabili în condiții aerobe, în special LAS. Acest fapt pare să confirme faptul că biodegradarea aerobă (mai degrabă decât cea anaerobă) deține rolul principal în eliminarea compușilor organici.

2.2. Avizul CSRSM: „Evaluarea riscurilor de mediu pentru agenții tensioactivi din detergenți care nu sunt biodegradabili în condiții anaerobe”.

Studiul Frauenhofer, împreună cu rapoartele conexe (cum ar fi raportul OCDE privind LAS[4]), au fost trimise în 2004 Comitetului științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului (CSRSM) în vederea emiterii unui aviz privind calitatea științifică generală a raportului Frauenhofer și privind aspecte specifice ale biodegradării cum ar fi:

(a) Natura și amploarea riscurilor de mediu prezentate actualmente de acei agenți tensioactivi din detergenți care sunt greu biodegradabili în condiții anaerobe, dar care sunt ușor biodegradabili și ajung la o biodegrabilitate finală în condiții aerobe.

(b) Impactul asupra riscurilor de mediu al agenților tensioactivi în cazul în care cerința existentă conform căreia agenții tensioactivi trebuie să fie ușor biodegradabili și să ajungă la biodegradabilitate finală în condiții aerobe, ar fi extinsă și la condițiile anaerobe.

În avizul publicat în noiembrie 2005[5], CSRSM a estimat calitatea științifică generală a raportului Frauenhofer ca fiind relativ slabă, din cauza datelor puține și de calitate variabilă, precum și din cauza unor probleme legate de analiza datelor și concluziile formulate în baza acesteia în cadrul evaluării efectelor. În ceea ce privește amploarea riscurilor de mediu a agenților tensioactivi, alții decât LAS, raportul Frauenhofer nu a inclus informații suficiente pentru a permite o evaluare a riscurilor acestora asupra mediului.

Cu toate acestea, CSRSM a fost de acord cu concluzia principală a raportului Frauenhofer, conform căreia „cerința ca agenții tensioactivi să fie ușor biodegradabili și să ajungă la biodegradabilitate finală în condiții anaerobe nu este privită, în sine, ca o măsură eficientă de protecție a mediului.”

Ținând cont de toate rapoartele disponibile, CSRSM și-a exprimat îngrijorarea în legătură cu următoarele:

(a) un risc potențial prezentat de LAS din nămol în anumite cazuri de aplicare a celor mai nefavorabile condiții de mediu (raport PEC/PNEC ușor peste 1),

(b) niveluri măsurate relativ ridicate (0,5-1 g/kg) ale altor agenți tensioactivi în nămolul de epurare, inclusiv ale anumitor agenți tensioactivi care sunt biodegradabili în condiții anaerobe, cum ar fi: săpunuri, alcooli etoxilați (AE) și alchilfenoli etoxilați (APE). Lipsa unor informații suficiente nu a permis evaluarea riscului.

(c) faptul că un singur test nu este suficient pentru evaluarea biodegradabilității anaerobe. O combinație de mai multe teste este mai adecvată.

3. COMPLETAREA CUNOșTINțELOR

3.1. Rapoartele HERA din 2007 privind LAS și AE

Ca răspuns la preocupările exprimate în avizul CSRSM din 2005, Asociația europeană a industriei agenților tensioactivi (CESIO) a finanțat studii suplimentare de toxicitate a solului efectuate de Institutul național de cercetare în domeniul mediului din Danemarca (NERI). Rezultatul acestor studii au fost incluse într-un raport actualizat al HERA (Evaluarea riscurilor pentru om și pentru mediu) privind LAS[6] publicat în 2007, ale cărui concluzii au fost următoarele: „caracterizarea riscului, exprimat prin raportul PEC/PNEC, a fost sub 1 pentru toate componentele mediului, ținând cont de valorile PNEC raportate recent (~35 mg/kg față de 4,6 mg/kg în evaluările anterioare)”. Prin urmare, raportul HERA a concluzionat că nu există efecte adverse.

În ceea ce privește AE, HERA a elaborat în mai 2007 un raport[7] conform căruia: „Utilizarea AE în detergenții de rufe și în produsele de uz casnic pentru curățat nu reprezintă o preocupare din punct de vedere al mediului (în special pentru apele de suprafață, sedimente, unități de epurare a apelor uzate și sol).”

De asemenea, trebuie remarcat faptul că ambele rapoarte HERA au concluzionat că utilizarea LAS și AE în detergenții de rufe și în produsele menajere de curățat nu prezintă riscuri pentru sănătatea consumatorilor.

Mai mulți cercetători au publicat în paralel rezultate științifice suplimentare privind LAS și biodegradarea anaerobă: Temnik and. Klapwijk (2004)[8], Krogh et al., (2007)[9], Jensen et al., (2007)[10], Schowanek (2007)[11] și Berna (2007)[12].

3.2. Noul aviz CSRSM privind biodegradarea anaerobă a agenților tensioactivi

În martie 2008, Comisia (DG Întreprinderi și Industrie) a solicitat CSRSM să evalueze calitatea științifică generală a recentelor rapoarte HERA privind LAS și AE și să-și prezinte observațiile referitoare la concluziile acestora, în special cele referitoare la riscurile de mediu.

Mai mult, CSRSM a fost invitat, ținând cont de toate dovezile științifice disponibile, să reconfirme afirmațiile principale menționate în avizul din 2005 privind biodegradarea anaerobă a agenților tensioactivi și protecția mediului și să revizuiască problema metodologiei de testare în condiții anaerobe.

În noiembrie 2008, CSRSM și-a publicat avizul privind degradarea anaerobă a agenților tensioactivi și biodegradarea ingredientelor organice care nu sunt tensioactive ale detergenților[13]. Principalele concluzii au fost următoarele:

(a) Alcooli etoxilați: CSRSM a concluzionat că raporturile PEC/PNEC au fost suficient de scăzute (ape de suprafață: 0,041; sedimente: 0,316; instalații de epurare a apelor uzate: 0,007; și sol: 0,103) pentru a fi improbabil ca incertitudinile rămase nestudiate (de exemplu, eventualitatea biodegradării anaerobe a omologilor AE nu a fost luată în considerare) să invalideze principalele concluzii ale HERA că nu există riscuri de mediu.

(b) LAS: CSRSM nu a fost de acord cu opinia HERA conform căreia funcțiile microbiene ale solului sunt incluse în PNEC propuse și a considerat că o evaluare adecvată a efectelor LAS asupra activității microbiene este esențială pentru o evaluare fiabilă a PNEC pentru sol. Referitor la datele privind toxicitatea efectelor LAS asupra plantelor, CSRSM a considerat că informațiile furnizate nu au fost suficiente pentru justificarea noii valori PNEC de 35 mg/kg. Prin urmare, deși CSRSM a fost de acord cu valorile propuse ale PNEC pentru organisme acvatice și sedimente, acesta a subliniat că noua valoare PNEC pentru sol (PNECsol) nu a fost argumentată suficient și, dacă nu pot fi oferite justificări suplimentare, ar trebui să fie menținută valoarea anterioară a PNEC de 4,6 mg/kg. CSRSM a observat că, deși majoritatea studiilor arată că LAS are o biodegradabilitate redusă în testele de laborator anaerobe și în digestoarele anaerobe ale stației de tratare a nămolului de epurare, date recente de monitorizare a mediului (Lara-Martin et al., 2007) sugerează existența unei degradări semnificative a LAS în condiții anaerobe de mediu.

CSRSM concluzionează că utilizarea AE și LAS în detergenții de rufe și în produsele menajere de curățat nu prezintă riscuri pentru sănătatea umană.

Mai mult, din cauza lipsei unor date noi, CSRSM nu a modificat concluziile avizului său din 2005, și anume: (a) este puțin probabil ca biodegrabilitatea redusă în condiții anaerobe să producă modificări substanțiale ale riscului asupra ecosistemelor de apă dulce, deoarece îndepărtarea agenților tensioactivi în stațiile de epurare a apelor uzate pare să fie determinată de biodegrabilitatea aerobă a acestora; (b) cerința ca agenții tensioactivi să fie ușor biodegradabili și să ajungă la biodegradabilitate finală în condiții anaerobe nu este privită, în sine, ca o măsură eficientă de protecție a mediului.

3.3. Trecerea în revistă a metodologiei de testare în condiții anaerobe

În avizul său din 2008, CSRSM a trecut în revistă, de asemenea, metodele de monitorizare și simulare disponibile în prezent pentru determinarea biodegradabilității finale a substanțelor organice. Biodegrabilitatea potențială a compușilor organici în lipsa oxigenului poate fi evaluată cu ajutorul unui test de monitorizare standardizat pentru biodegrabilitatea anaerobă (OCDE 311). Cu toate acestea, pentru a evalua rata de biodegradabilitate în compartimentele de mediu anaerobe trebuie aplicate teste specifice de simulare, cum ar fi: TG 307 (transformare în sol) și TG 308 (transformare în sisteme de sedimente acvatice). În ultimii ani, OCDE a revizuit și a adoptat diferite metode de testare în condiții anaerobe pentru a completa cunoștințele în materie de testare a biodegradabilității în condiții anaerobe. Necesitatea unor metode de monitorizare pentru evaluarea biodegradabilității anaerobe în digestoarele anaerobe, precum și pentru determinarea inhibării producerii biogazului de către substanțele chimice insolubile și/sau absorbite în nămoluri și sedimente, a fost inclusă în metodele OCDE 311 și OCDE 224 adoptate în 2006 și, respectiv, în 2007.

TEGEWA, o organizație profesională a industriei chimice din Germania, a efectuat recent un studiu privind caracterul adecvat al metodei OCDE 311 de a studia biodegrabilitatea anaerobă a agenților tensioactivi (Schwarz et al., 2008)[14]. Pentru a aborda problema limitărilor observate ale metodologiei de monitorizare de a evalua biodegrabilitatea anaerobă și reproductibilitatea redusă a acesteia la testarea agenților tensioactivi, Willing et al[15]. au propus în 2008 o metodă modificată de evaluare a biodegradabilității. Principalele deosebiri față de metoda standard OCDE 311 sunt utilizarea nămolului nediluat ca mediu de testare și prezența unei surse de carbon suplimentare care nu este agent tensioactiv. CSRSM a observat că datele generate utilizând noua metodă modificată sunt relativ limitate și a avut convingerea că sunt necesare studii suplimentare pentru a valida această metodă de testare modificată.

În general, CSRSM este de părere că metodele OCDE existente de testare a biodegradabilității, împreună cu testele de simulare actuale aflate în curs de revizuire, oferă o metodologie adecvată pentru evaluarea biodegradabilității anaerobe a compușilor organici. Cu toate acestea, din cauza condițiilor stricte (metanogene) utilizate în testele de laborator, nu pot fi excluse anumite efecte inhibitoare și, prin urmare, este probabil ca un rezultat slab să nu fie o dovadă definitivă de biodegradabilitate redusă în mediu anaerob.

4. CONSULTAREA PăRțILOR INTERESATE

Rezultatele rapoartelor Frauenhofer și Hera, precum și evaluarea acestora în avizele CSRSM, au fost discutate în câteva reuniuni ale Grupului de lucru privind detergenții responsabil cu punerea în aplicare a Regulamentului privind detergenții (februarie și noiembrie 2006, noiembrie 2007, iulie 2008, și februarie 2009). La aceste reuniuni au participat reprezentanți ai autorităților competente ale statelor membre și ale asociațiilor profesionale din industrie cum ar fi AISE Association de la Savonnerie, de la Détergence et des Produits d’Entretien), CESIO (Comité Européen des Agents de Surface et de leurs Intermédiares Organiques) și parteneriatul acestora ERASM (European Risk Assessment and Management).

În februarie 2006, Grupul de lucru privind detergenții a concluzionat că o acțiune legislativă pe baza avizului CSRSM din 2005 nu ar fi proporțională, având în vedere faptul că impactul de mediu al biodegradării anaerobe nu a fost încă clarificat pe deplin. Prin urmare, problema ar trebui reexaminată în lumina oricăror informații noi la o dată apropiată de data raportării din aprilie 2009. În noiembrie 2006, reprezentanții industriei (CESIO/ERASM) au comunicat grupului de lucru eforturile lor, pe cale de a îmbunătăți cunoștințele actuale privind evaluarea riscurilor LAS din nămolurile și solurile anaerobe prin efectuarea de noi studii de toxicitate a solurilor, ale căror rezultate se vor reflecta în rapoarte actualizate ale ERASM (2006) și HERA (2007).

În reuniunea grupului de lucru din noiembrie 2007, ERASM/CESIO a prezentat studii efectuate recent privind biodegrabilitatea anaerobă a agenților tensioactivi. Au fost prezentate date noi, publicate în jurnale internaționale, privind ecotoxicitatea solului și evaluarea riscului LAS, care au afectat în mod semnificativ evaluarea riscului. ERASM a subliniat faptul că, deoarece valoarea PNECsol pentru LAS a fost modificată în urma noilor date privind ecotoxicitatea de la 4,6 la 35 mg/kg, noul raport PEC/PNEC (care a scăzut de 7 ori) ar indica un risc de mediu semnificativ mai scăzut pentru LAS în nămolurile anaerobe. ERASM a subliniat că, deoarece evaluarea deterministică și probabilistică revizuită a riscului a arătat că nu există riscuri pentru LAS la toate nivelurile din nămoluri, toate tipurile de soluri și toate scenariile de eliminare observate, nu sunt necesare valori limită reglementate pentru LAS din nămoluri.

De asemenea, ERASM a concluzionat că:

- În conformitate cu noul raport de evaluare a riscurilor, protecția mediului este asigurată dacă agenții tensioactivi ușor biodegradabili sunt tratați în condiții aerobe în stațiile de epurare a apelor uzate, conform Regulamentului (CE) nr. 648/2004. Industria detergenților și a agenților tensioactivi este de acord cu declarația CSRSM că „cerința ca agenții tensioactivi să fie ușor biodegradabili și să ajungă la biodegradabilitate finală în condiții anaerobe nu este privită, în sine, ca o măsură eficientă de protecție a mediului”.

- Nu au fost raportate corelații între biodegrabilitatea anaerobă (sau lipsa acesteia) și probleme de mediu. Degradarea aerobă rapidă este cea mai importantă modalitate de eliminare a riscurilor de mediu.

În ianuarie 2009, CESIO/ERASM și-au comunicat poziția[16] privind avizul CSRSM din 2008. ERASM a subliniat nevoia de a îmbunătăți calitatea testelor existente de monitorizare pentru biodegradarea anaerobă în vederea îmbunătățirii reproductibilității acestora și a reducerii incidenței rezultatelor fals negative. ERASM a anunțat că proiectul TEGEWA (finanțat de asociația profesională a industriei de agenți tensioactivi din Germania) depune eforturi în acest sens și are în vedere optimizarea condițiilor experimentale ale metodei de monitorizare ECETOC/OCDE 311, iar rezultatele vor fi disponibile în aproximativ 2 ani.

ERASM nu este de acord cu concluziile CSRSM privind rezultatele evaluării riscurilor LAS pentru compartimentele solului. ERASM rămâne la opinia că valoarea PNEC de 35 mg/kg din raportul HERA este valoarea corectă pentru evaluarea impactului LAS asupra compartimentelor de mediu ale solului. Cu toate acestea, ERASM recunoaște că problema ridicată de CSRSM referitoare la afectarea negativă de către LAS a cantității de fier din sol ar trebui analizată în continuare prin studii care să se extindă pe perioade mai lungi.

În februarie 2009, CESIO/ERASM a informat Comisia cu privire la inițiativa lor de a continua cercetările pentru:

- dezvoltarea unei metode îmbunătățite de măsurare a biodegradabilității anaerobe în condițiile digestoarelor de nămol și

- evaluarea degradării LAS în sedimente și evaluarea oricărei dovezi științifice în vederea estimării precise a valorilor PEC pentru LAS.

Industria de profil își va prezenta rezultatul cercetărilor la următoarea reuniune a Grupului de lucru privind detergenții și, după caz, în viitor s-ar putea solicita un nou aviz din partea CSRSM.

5. REZUMAT șI CONCLUZII

Comisia a întreprins o serie de acțiuni în vederea stabilirii unei baze de cunoștințe suficient de largă pentru a trece în revistă biodegradarea anaerobă a agenților tensioactivi în conformitate cu cerințele articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul 648/2004.

Rezultatele unui studiu referitor la biodegradarea anaerobă, mandatat de Comisie unui consultant extern și efectuat în 2003, precum și rezultatele studiilor de evaluare a riscurilor principalilor agenți tensioactivi efectuate în mod voluntar de industrie în 2007 și concluziile evaluării acestora de către CSRSM, au fost discutate cu delegații statelor membre și ai asociațiilor din industrie într-o serie de reuniuni ale Grupului de lucru privind detergenții al Comisiei.

În urma unei evaluări sistematice a riscurilor cauzate de prezența agenților tensioactivi care nu sunt biodegradabili în diferite compartimente anaerobe, s-a ajuns la concluzia că, spre deosebire de efectele adverse observate în absența degradării aerobe, lipsa degradării anaerobe nu pare să fie corelată cu vreun risc aparent pentru aceste compartimente. Prin urmare, se poate concluziona că biodegradabilitatea anaerobă nu ar trebui utilizată ca un criteriu suplimentar de acceptabilitate din punct de vedere al mediului pentru agenții tensioactivi ușor biodegradabili în condiții aerobe, cum ar fi LAS.

În ceea ce privește datele recente privind toxicitatea solului a LAS, care au dus la calcularea unei valori mai ridicate a PNECsol (care reduce raportul PEC/PNEC și, prin urmare, diminuează riscul de mediu preconizat pentru LAS din nămolurile și solurile anaerobe), ar trebui oferite justificări suplimentare, conform solicitării din avizul CSRSM din 2008.

Prin urmare, atenția ar trebui să se concentreze pe eventuala toxicitate de mediu a agenților tensioactivi, și nu pe biodegradabilitatea acestora. Cu toate acestea, în prezent nu există dovezi care să justifice măsuri legislative la nivel UE, cum ar fi valori limită reglementate pentru LAS din nămoluri.

Obligațiile în materie de informații pentru dosarele de înregistrare REACH va asigura transmiterea de industrie către Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) a unor informații complete privind efectele asupra sănătății și asupra mediului a ingredientelor din detergenți - inclusiv a agenților tensioactivi cum ar fi LAS. Într-adevăr, pentru substanțele produse sau importate în cantități mai mari sau egale cu 1 000 de tone pe an, înregistrările trebuie trimise înainte de decembrie 2010, iar rapoartele de securitate chimică incluse în dosarele de înregistrare vor trebui să demonstreze siguranța utilizării acestora de-a lungul întregului lor ciclu de viață. Prin urmare, informațiile de înregistrare REACH ar trebui să fie suficiente pentru a putea decide dacă sunt necesare restricții, din motive legate de mediu, în ceea ce privește anumiți agenți tensioactivi din detergenți, în plus față de cele impuse deja prin Regulamentul privind detergenții. În cazul în care acestea sunt necesare, cel mai potrivit instrument de impunere a unor astfel de restricții ar fi procedura de restricționare a REACH.

6. LISTA ABREVIERILOR

AE: | Alcooli etoxilați |

AISE: | Association Internationale de la Savonnerie, de la détergence et des produits d’Entretien |

APE: | Alchilfenoli etoxilați |

CESIO: | Comité Européen des Agents de Surface et de leurs Intermédiares Organiques |

ECETOC: | European Chemical Industry Ecology and Toxicology Centre |

ERASM: | European Risk Assessment and Management |

HERA: | Human & Environmental Risk Assessment on ingredients of European household cleaning products |

LAS: | alchilbenzensulfonat linear |

NERI: | Danish National Environmental Research Institute |

OCDE: | Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică |

PEC: | concentrația previzibilă în mediu (Predicted Environmental Concentration) |

PNEC: | concentrația cu efect preconizat zero (Predicted No Effect Concentration) |

REACH: | Înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice |

CSRSM: | Comitetul științific pentru riscurile asupra sănătății și a mediului |

TEGEWA: | TExtilhilfsmitteln, GErbstoffe und Waschrohstoffe |

UMSICHT: | Institut für Umwelt-Sicherheit und Energietechnik |

[1] JO L104, 8.4.2004, p. 1

[2] Derogarea se referă la agentul tensioactiv Dehypon G 2084 utilizat în trei aplicații industriale (spălarea sticlelor, curățarea prin metoda CIP și curățarea suprafețelor metalice)

[3] Raport disponibil la: http://ec.europa.eu/enterprise/chemicals/legislation/detergents/studies/anaerobic.htm

[4] Raport disponibil la: http://www.chem.unep.ch/irptc/sids/oecdsids/LAS.pdf

[5] Avizul CSRSM disponibil la: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/04_scher/docs/scher_o_021.pdf

[6] Raportul HERA disponibil la: http://www.heraproject.com/RiskAssessment.cfm?SUBID=4

[7] Raportul HERA disponibil la: http://www.heraproject.com/RiskAssessment.cfm?SUBID=34

[8] Fate of linear alkylbenzene sulfonate (LAS) in activated sludge plants, H. Temmink, B. Klapwijk, Water Research 38 (2004) 903–912.

[9] Risk assessment of linear alkylbenzene sulphonates, LAS, in agricultural soil revisited: Robust chronic toxicity tests for Folsomia candida (Collembola), Aporrectodea caliginosa (Oligochaeta) and Enchytraeus crypticus (Enchytraeidae), P.H. Krogh et al., Chemosphere 69 (2007) 872–87.

[10] European risk assessment of LAS in agricultural soil revisited: Species sensitivity distribution and risk estimates, J. Jensen et al., Chemosphere 69 (2007) 880–892.

[11] Probabilistic risk assessment for linear alkylbenzene sulfonate (LAS) in sewage sludge used on agricultural soil, D. Schowanek, Regulatory Toxicology and Pharmacology 49 (2007) 245–259.

[12] Anaeobic biodegradation of surfactants-scientific review, J.L Berna et al., Tens.Surf.Deterg, (2007), 44, 313–347.

[13] Avizul CSRSM disponibil la: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/04_scher/docs/scher_o_109.pdf

[14] Schwarz et al. (2008). Methodology of Anaerobic Biodegradability of Surfactants. 7thWorld Surfactants. Congress CESIO, Paris, iunie 2008.

[15] Willing A. (2008) A new approach for the assessment of the anaerobic biodegradability of surfactants. 7th World Surfactant Congress CESIO , Paris, iunie 2008.

[16] http://circa.europa.eu/Members/irc/enterprise/wgdet/library?l=/meetings/meeting_february_1/working_documents&vm=detailed&sb=Title