RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 198/14

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Textilele tehnice, motor de creștere” (aviz din proprie inițiativă)

2013/C 198/03

Raportor: dna Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

Coraportor: dna Ingeborg NIESTROY

La 12 iulie 2012, în conformitate cu articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, Comitetul Economic și Social European a hotărât să elaboreze un aviz din proprie inițiativă cu privire la

Textilele tehnice, motor de creștere

(aviz din proprie inițiativă)

Comisia consultativă pentru mutații industriale (CCMI), însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 12 martie 2013.

În cea de-a 489-a sesiune plenară, care a avut loc la 17 și 18 aprilie 2013 (ședința din 17 aprilie), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 172 de voturi pentru și 6 abțineri.

1. Concluzii și recomandări

1.1 Sectorul textilelor tehnice, care a înregistrat tendințe economice și de ocupare a forței de muncă pozitive în UE, este un exemplu de „sector tradițional” capabil să-și „redefinească identitatea” conform unui nou model de afaceri, întru totul adaptat nevoilor noii revoluții industriale (mai inteligent, mai favorabil incluziunii și mai durabil).

1.2 Materialele și tehnologiile din domeniul textilelor reprezintă inovații esențiale, care pot răspunde unei varietăți de provocări societale. Textilele tehnice sunt factori de stimulare în alte industrii, propunând și oferind: — materiale alternative: ușoare, flexibile, moi, (multi)funcționale, durabile; — noi tehnologii: flexibile, continue, versatile; — componente funcționale fiabile, multifuncționale, eficiente din punctul de vedere al costurilor, părți ale unor sisteme și soluții tehnologice mai ample orientate către utilizator.

1.3 Comitetul Economic și Social European atrage atenția Comisiei Europene și a Parlamentului European asupra principalilor factori de succes care trebuie încurajați pentru a stimula creșterea acestui sector promițător: — instituirea, la nivel național și la nivelul UE, a unor mijloace simple și eficiente menite să încurajeze și să finanțeze inovarea tehnologică și de altă natură; — sprijinirea tuturor eforturilor necesare care să permită forței de muncă să-și actualizeze calificările și să-și adapteze competențele la creșterea piețelor (sănătate, construcții, transporturi, produse cosmetice etc.); — includerea unei componente textile în programele de C&D relevante ale UE, cu scopul stimulării înlocuirii materialelor tradiționale precum oțelul și cimentul cu materiale textile mai sustenabile și al consolidării cercetării privind reciclarea acestor materiale, precum și în domeniul aflat în curs de evoluție al „economiei bazate pe CO2” (CO2 ca resursă); — luarea în calcul a efectului oricărei creșteri a costurilor la energie asupra întreprinderilor mari consumatoare de energie din UE care sunt active, de exemplu, în domeniul fabricării textilelor nețesute și a materialelor compozite; — sprijinirea industriei în vederea desfășurării unor evaluări ale ciclului de viață pentru a dovedi durabilitatea produselor din punctul de vedere al mediului.

2. Sectorul textilelor tehnice în UE

2.1 Definiția sectorului și piețele principale

2.1.1 Textilele tehnice sunt definite ca fibre, materiale și materiale auxiliare textile care satisfac mai curând criterii tehnice decât criterii estetice, chiar dacă, pentru anumite piețe precum cea a echipamentelor de protecție pentru muncă sau a echipamentelor sportive, ambele tipuri de criterii sunt îndeplinite.

Textilele tehnice oferă un răspuns funcțional la o gamă largă de cerințe specifice: masă redusă, rezistență, întărire, filtrare, caracter ignifug, conductivitate, izolare, flexibilitate, absorpție și așa mai departe.

Datorită naturii fibrelor (poliester, polipropilenă, viscoză, bumbac, carbon, sticlă, aramidă etc.), precum și datorită alegerii tehnicilor de fabricație celor mai adecvate (toarcere, țesere, împletire, tricotare, tehnici fără țesere…), inclusiv procesele de finisare (vopsire, imprimare, acoperire, laminare…), producătorii de textile tehnice sunt capabili să propună soluții textile care oferă proprietățile mecanice, de schimb sau de protecție care corespund nevoilor specifice ale utilizatorilor finali.

Ca atare, definiția nu depinde de materia primă, de fibra sau de tehnologia folosită, ci de utilizarea finală a produsului în sine.

Messe Frankfurt, liderul la nivel mondial al târgurilor de textile tehnice datorită organizării târgului „Techtextil”, a identificat 12 piețe majore (1).

De fapt, textilele tehnice fac parte dintr-un domeniu mai amplu, supranumit de către David Rigsby Associates „ingineria materialelor flexibile” (2), domeniu care include spumele, peliculele, pudrele, rășinile și masele plastice. Acestea reprezintă totodată o componentă esențială a materialelor compozite, care pot fi definite drept combinații de două sau mai multe materiale diferite ca formă și compoziție, având, în general, o matrice care poate fi din fibre și o armătură mai solidă decât matricea.

2.2 Realități și cifre

2.2.1 Industria textilă și a îmbrăcămintei din UE

Conform celor mai recente estimări EURATEX, în 2011, industria textilă și de confecții din UE a atins o cifră de afaceri de 171,2 miliarde EUR, grație celor aproape 187 000 de întreprinderi, cu peste 1,8 milioane de angajați. Dimensiunile întreprinderilor sunt destul de reduse (media pentru textile: 13, pentru confecții: 9, total: 10), ceea ce explică de ce acestea fac comerț în principal pe piața internă, în timp ce exporturile în afara UE au totalizat 38,7 miliarde EUR, sau 22,6% din vânzările de la nivel global.

2011 Consumul privat (miliarde EUR) Cifra de afaceri (miliarde EUR) Întreprinderi (mii) Locuri de muncă (mii de persoane) Importuri din afara UE (miliarde EUR) Exporturi în afara UE (miliarde EUR) Balanța comercială (miliarde EUR) Îmbrăcăminte 304,0 77,5 131,4 1 117,9 67,7 18,4 –49,32 Textile 166,5 93,9 55,5 716,4 25,4 20,3 –5,06 TOTAL 470,5 171,4 186,9 1 834,3 93,1 38,7 –54,37 Sursa: datele revizuite EURATEX privind membrii și datele EUROSTAT 2011

2.2.2 Industria textilelor tehnice din UE

În avizele sale anterioare privind sectorul textilelor, CESE a menționat textilele tehnice ca reprezentând unul dintre domeniile de activitate cele mai promițătoare pentru întreprinderile europene active în domeniul textilelor, în special pentru IMM-uri. Industria UE joacă deja un rol principal în dezvoltarea de textile tehnice (3). Mulțumită capacității sale substanțiale de inovare, această industrie oferă un potențial pentru crearea directă și indirectă de locuri de muncă și de creștere în UE.

2.2.2.1 Un subsector al industriei textile

Conform EURATEX, industria textilelor tehnice din Europa reprezintă circa 30% din cifra de afaceri totală în domeniul textil (cu excepția confecțiilor), adică 30 de miliarde EUR (în unele state membre cota de piață poate fi mai mare, așa cum este cazul în Germania: 50%, Austria: 45% sau Franța: 40%), 15 000 de întreprinderi și 300 000 de salariați. Unii analiști consideră că la aceste cifre ar trebui adăugate și alte secțiuni ale industriei din UE: o parte a industriei de echipamente pentru fabricarea textilelor, precum și partea „textilă” a activităților de producție ale altor sectoare, cum ar fi industria pneurilor sau cea a acoperirii carosabilului sau a clădirilor cu geotextile. De aceea, dimensiunile industriei textilelor tehnice din UE în ansamblu ar putea fi chiar și mai ample (până la 50 de miliarde EUR).

2.2.2.2 UE în contextul consumului mondial de fibre

La nivel mondial, nivelul de dezvoltare al producției de textile tehnice este ilustrat de consumul de fibre. Textilele tehnice au consumat la nivel mondial aproximativ 22 de miliarde de tone de fibre în 2010, ceea ce reprezintă 27,5% dintr-un consum total de 80 de miliarde de tone pentru toate aplicațiile textile și de confecții. Europa reprezintă aproximativ 15% din consumul global de textile tehnice, conform evaluărilor CIRFS (Asociația europeană pentru fibre sintetice).

Consumul de fibre (în mii de tone) UE 3 437 America de Nord și de Sud 4 111 China 7 100 India 4 020 Restul lumii 3 812 Global 21 880 Surse: CIRFS, Edana, JEC

Din perspectiva valorii, cota de piață a UE este mai ridicată: variază între 20% și 33% din principalele subsegmente ale pieței mondiale (în valoare de 230 de miliarde USD) a textilelor tehnice, inclusiv materialele nețesute și compozite.

STRUCTURA PIEȚEI MONDIALE A TEXTILELOR TEHNICE – 2011

2011 Mt Miliarde USD Cota UE Rata de creștere Textile tehnice 25,0 133 20 % +3,0% Materiale nețesute 7,6 26 25% +6,9 % Materiale compozite 8,0 94 33% +6,0% Total 40,6 253 Surse: INDA, Freedonia Group, IFAI, JEC

2.2.2.3 Exportul de textile tehnice din UE-27 în 2011

Principalii exportatori de textile tehnice (DE, IT, FR, UK, BE) reprezintă 60% din exportul total al statelor membre în afara UE. În plus, statele membre pentru care textilele tehnice reprezintă proporția cea mai mare din exporturile de textile (exceptând confecțiile) sunt Finlanda, Danemarca, Suedia, Republica Cehă și Ungaria (a se vedea Anexa 1: Proporția textilelor tehnice în exporturile de textile în afara UE în 2011 defalcată pe stat membru).

2.2.3 Tendințe recente în industria textilelor tehnice din UE

2.2.3.1 Creșterea sectorului materialelor nețesute și compozite

În ultimul deceniu, sectorul a crescut cu 22%, așa cum se vede din următoarea diagramă, care prezintă utilizarea consumului de fibre în funcție de utilizare (cu excepția fibrelor de sticlă).

Sectorul textilelor tehnice trece prin mutații industriale semnificative odată cu creșterea importanței noilor aplicații (medicale, sport și relaxare, aeronautică, mediu) și cu o trecere radicală de la tehnologiile tradiționale (tricotaj, țesere, împletire etc.) la tehnici mai recente (precum tehnologiile în domeniul compozitelor sau al materialelor nețesute).

Creșterea în Europa are ca motor, în principal, două tehnologii:

— Materialele nețesute, cu o rată de creștere de 60% pe parcursul ultimului deceniu

— Materialele compozite, cu o rată de creștere de 75% pe parcursul ultimului deceniu.

2.2.3.2 O poziție-cheie pe trei piețe

„Primele trei domenii de aplicații din Europa au reprezentat totodată și peste 50% din consumul total, însă în acest caz, ele au fost tehnologia mobilității, tehnologia locuințelor și tehnologia industrială.” (David Rigby Associates (4))

2.2.3.3 Parteneriatul Euromed

Industria textilelor și a confecțiilor din UE a instituit un parteneriat de succes cu țări din regiunea Euromed precum Marocul, Tunisia, Egiptul etc. pentru producția de modă. Ca atare, în viitor este deschisă posibilitatea de a promova investițiile UE în anumite piețe ale textilelor tehnice care sunt mai mature, au un conținut tehnologic mai redus și sunt mai sensibile la presiunile Asiei asupra prețurilor.

În acest sens, situația Turciei ar trebui privită separat. Turcia este un actor esențial în producția de modă din Euromed și dispune de o industrie textilă solid integrată, de la materiile prime (bumbac sau fibre sintetice) până la îmbrăcăminte sau textile de interior. Un număr tot mai mare de întreprinderi turcești sunt active pe piețele tehnice (10 până la 15%), iar consumul de pe piața locală este dinamic.

2.2.3.4 Un sector cu o mare capacitate de inovare

Cercetări recente din Germania au confirmat că întreprinderile active în branșa transsectorială a textilelor tehnice și care furnizează materiale mai multor segmente industriale au o mare capacitate de inovare, obținând mai mult de 25% din cifra lor de afaceri din produse noi și inovatoare și clasându-se astfel pe locul trei, după industria autovehiculelor și cea electronică. (Sursă: prezentarea dlui Huneke din cadrul primei Convenții EURATEX, Istanbul).

2.3 O analiză a punctelor forte, a punctelor slabe, a oportunităților și amenințărilor (SWOT – Strengths, Weaknesses, Opportunities and Threats).

2.3.1 Puncte forte și oportunități

2.3.1.1 Puncte forte

— un nivel tot mai ridicat de cercetare-dezvoltare și inovare în întreprinderi, independent de dimensiunile lor;

— instrumente colective eficiente pentru sprijinirea inovării la nivel național (clustere de textile, centre de C&D), în special în Germania, Franța, Belgia, Italia, Spania, Țările de Jos, Polonia;

— instrumente colective eficiente la nivelul UE: platforma tehnologică pentru T(textile) și C(confecții de îmbrăcăminte), cu multe proiecte dezvoltate în colaborare, care au dus la fertilizarea reciprocă a piețelor de aplicații, întreprinderilor producătoare de textile și a cercetătorilor; o rețea europeană reunind principalele institute pentru tehnologie textilă (Textranet), rețele universitare (AUTEX), precum și o rețea care aduce laolaltă principalele regiuni inovatoare în domeniul textilelor;

— lideri provenind din UE pe piețele în creștere (de exemplu Freudenberg, sau Fiberweb pentru materialele nețesute);

— poziția de lider a UE în producția de echipamente pentru industria textilă, cu 75% din piața globală;

— diversitatea utilizărilor finale, care constituie un punct forte într-o perioadă de creștere limitată;

— o încurajare fermă pentru echipamentul de protecție personală (EPP), considerat de CE drept una dintre cele șase piețe principale;

— indicatori financiari în general mai buni decât în cazul altor întreprinderi producătoare de textile și confecții (o mai mare valoare adăugată pe angajat, un flux de lichidități mai ridicat, marje de profit mai ridicate etc.);

— controlul principalului târg de la nivel mondial (Techtextil).

2.3.1.2 Oportunități:

— necesitățile utilizatorilor finali în materie de soluții textile sunt în creștere; soluții de confort și monitorizare pentru un stil de viață activ, reducerea emisiilor de CO2 în transporturi (prin reducerea masei) și în construcții (prin izolare termică), îmbunătățirea tehnologiei medicale (prevenirea bolilor nosocomiale, implanturi, monitorizarea sănătății) etc.;

— o cooperare strânsă între producători și consumatori pentru a aborda nevoi foarte specifice („soluții pe măsură”) și inovare bazată pe cerere;

— o cerere tot mai mare de îmbunătățire a posibilității de reciclare, ca de exemplu înlocuirea spumelor cu materiale nețesute, compozite și cu filtre pentru aerul din interiorul vehiculelor;

— creșterea rapidă a consumului de textile tehnice pe cap de locuitor la nivel global și în special în China, India și Brazilia.

2.3.2 Puncte slabe și amenințări

2.3.2.1 Puncte slabe:

— întreprinderile mici și mijlocii cu capacitate limitată de investiții;

— dificultăți mai mari întâmpinate în accesarea creditelor;

— lipsa de atractivitate a industriei textilelor pentru tinerii absolvenți;

— scăderea producției de fibre sintetice și naturale în UE, care duce la dificultăți în inovare din cauza numărului redus de tipuri de fibre disponibile, precum și la riscul tot mai mare al dependenței de importuri;

— un nivel redus, în prezent, de reciclabilitate a textilelor tehnice în comparație cu materialele tradiționale;

— o industrie mare consumatoare de energie;

— specializare către piețele de aplicații mature, precum tehnologia mobilității (în condițiile situației critice a industriei producătoare de automobile din UE) sau tehnologiile locuinței (în special pentru covoare, materiale pentru mobilier și saltele).

2.3.2.2 Amenințări:

— insuficiența materiilor prime și creșterea prețurilor (în special pentru fibrele sintetice, regenerate sau anorganice, polimeri, fire filate și fire din filament);

— creșterea costurilor în materie de energie (gaz și electricitate) în UE, care ar putea duce la o relocalizare a fabricilor către Statele Unite sau Asia în cazul producătorilor mari consumatori de energie (fibre sintetice, nețesute, vopsire și finisare etc.);

— competiția în creștere din partea țărilor emergente și obstacole tot mai mari în calea accesului pe piețele acestor țări. Asia este deja prima regiune producătoare din punctul de vedere al tonajului, valoarea totală a producției sale multiplicându-se în 2010 de 2,6 ori;

— creșterea presiunii asupra prețurilor, în special pe piețele mature;

— creșterea riscului de contrafacere și copiere.

3. Contribuția acestui sector dinamic la provocările Strategiei Europa 2020

3.1 Creștere inteligentă

O creștere inteligentă se va baza pe o industrie UE mai inovatoare, cu o utilizare mai eficientă a energiei,a noilor materiale, a asistenței TIC (tehnologia informației și comunicării) și cu o mai mare competitivitate a întreprinderilor, inclusiv a IMM-urilor.

Sectorul textilelor tehnice poate contribui proporțional la această creștere inteligentă în diverse moduri:

— prin promovarea celor mai bune practici de transfer de tehnologie de la un sector la altul (fertilizare reciprocă);

— prin asumarea de eforturi pentru creșterea eficienței energetice a producției;

— prin capacitatea de a combina inovația tehnologică și cea netehnologică: o centură lombară ar trebui să fie eficientă, dar și să aibă un design plăcut pentru pacient;

— prin capacitatea de a stimula creativitatea în ceea ce privește conceperea, utilizarea și încheierea ciclului de viață al produselor/materialelor;

— prin experiența actualizării calificărilor angajaților pentru a cuceri noi piețe…;

— prin răspândirea TIC în viața de zi cu zi mulțumită textilelor inteligente, care comunică cu mediul: de exemplu „îmbrăcămintea inteligentă” pentru persoanele în vârstă, care monitorizează și transmite date fiziologice esențiale către spitale, permițând astfel persoanelor să locuiască acasă.

3.2 O creștere favorabilă incluziunii

Sectorul textilelor tehnice din UE a dat dovadă în ultima perioadă de o rată pozitivă a creării de locuri de muncă în multe state membre, existând deja câteva cazuri de insuficiență a forței de muncă și de lipsă de personal calificat, cărora ar trebui să li se găsească soluții.

O creștere favorabilă incluziunii în UE va menține și dezvolta modelul nostru social, bazat pe standarde ridicate, pe o tradiție a bunăstării sociale și pe o tradiție solidă a dialogului social. Industriile, teritoriile și persoanele vulnerabile ar trebui să se bucure de o atenție deosebită din partea politicilor de la nivelul UE și de la nivel național, pentru a se garanta că beneficiază în viața cotidiană de pe urma creșterii economice, a progresului tehnologic și a inovației.

La nivelul său, sectorul textilelor tehnice poate contribui în diferite moduri la această creștere favorabilă incluziunii:

— prin capacitatea de a aduce pe piață bunuri și servicii adaptate și inovatoare pentru persoanele cu handicap, bolnave sau în vârstă: îmbrăcăminte pe măsură, îmbrăcăminte împotriva căderii, echipamente specifice pentru sport și recreere;

— prin capacitatea de a oferi, prin intermediul soluțiilor adaptate, un răspuns la modificări demografice și sociale care creează o cerere tot mai mare de produse și servicii sofisticate și personalizate (a se vedea câteva dintre proiectele de pe Prosumer.net – Inițiativa europeană de cercetare în domeniul bunurilor de consum).

3.3 Creștere durabilă

Creșterea durabilă în UE presupune o economie eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor și energiei, cu capacitatea de a-și îndeplini angajamentele în lupta împotriva schimbărilor climatice și viitoarei insuficiențe a resurselor. Aceasta este de obicei numită „economie cu emisii reduse”, ceea ce face referire la scăderea cantității emisiilor de CO2. Cu toate acestea, sectorul textilelor tehnice oferă un prim exemplu de tranziție eventuală către o economie care folosește dioxidul de carbon ca resursă.

Sectorul textilelor tehnice poate contribui proporțional la o creștere durabilă în trei moduri principale:

— prin reducerea emisiilor de CO2 mulțumită materialelor mai ușoare folosite în transporturi (compozite în aeronautică și fibre de carbon pentru automobile);

— prin furnizarea de soluții textile concrete, de exemplu în domeniul filtrării, armării și izolării, pentru a îmbunătăți eficiența energetică în sectorul construcțiilor și locuințelor;

— prin reciclarea PET din sticlele de plastic pentru producția de poliester.

Pentru eventualul branding al textilelor tehnice ca sector durabil, întreprinderile UE ar trebui încurajate:

— să aibă în vedere design-ul ecologic în momentul proiectării produselor și stabilirii modurilor de producție;

— să efectueze evaluări ale ciclului de viață (ECV) al produselor lor, care vor juca un rol din ce în ce mai important în viitor pentru că, până în prezent, materialele tradiționale precum metalele sunt adesea reciclabile mai ieftin.

Sunt nerezolvate trei chestiuni principale în domeniul fibrelor de carbon:

— prima o constituie dezvoltarea în UE a unor fibre reciclabile de carbon pe baza fibrelor naturale, anticipându-se sfârșitul erei petrolului (5);

— a doua o reprezintă dezvoltarea de metode de reciclare care să permită recuperarea totală a textilelor făcute din amestecuri de materiale (80 - 90%);

— a treia, mai ambițioasă prin natura ei, ar fi sprijinirea industriei și a comunității științifice pentru dezvoltarea unor procese adecvate pentru utilizarea carbonului din CO2 ca resursă, de exemplu prin transformare pe calea fotosintezei accelerate sau prin alte abordări. S-au demarat deja cercetările în contextul altor aplicații, însă acestea ar trebui intensificate (către o „economie bazată pe CO2” (6)).

[A se vedea în Anexa 2 o comparație calitativă a efectelor asupra mediului ale materialelor tradiționale și ale textilelor tehnice, pe baza a trei exemple.]

4. Factorii-cheie ai succesului care trebuie încurajați la nivelul UE

4.1 Îmbunătățirea și transmiterea competențelor și know-how-ului

4.1.1 Rolul educației este central pentru dezvoltarea acestui sector: universități, școli de inginerie textilă, a maselor plastice, a materialelor flexibile etc. Întreprinderile UE trebuie să aibă acces la tineri profesioniști care să dispună de competențele necesare pentru aceste noi piețe: o forță de muncă mai bine calificată, ingineri cu diverse competențe în domeniul textilelor, dar și al substanțelor chimice, maselor plastice și rășinilor, fabricării de automobile, construcții etc.

De asemenea, este esențial rolul formării și calificării angajaților. La nivel național ar trebui să se acorde prioritate unei tranziții a competențelor relevante dinspre piețele mature către piețele în creștere.

Din acest motiv, Comitetul Economic și Social European susține eforturile depuse de Consiliul european al competențelor în sectorul Textile-confecții-piele (ESC-TCL), înființat în 2011 de către partenerii sociali cu sprijinul financiar al Comisiei Europene, și solicită acestui consiliu să evalueze nevoile specifice în materie de competențe ale întreprinderilor din domeniul textilelor tehnice.

4.1.2 Având în vedere faptul că dezvoltarea rapidă a noilor piețe de aplicații este de dată relativ recentă, este nevoie să se promoveze noile oportunități de locuri de muncă în acest sector. Ar trebui încurajat proiectul de a crea legături între diversele observatoare pentru competențe și locuri de muncă existente. Această sarcină de promovare este deosebit de urgentă, din pricina imaginii nefavorabile a industriei textilelor.

4.2 Accesul la inovație netehnologică și tehnologică și mijloacele de a aduce pe piață noi produse și servicii

În programul Orizont 2020 pentru perioada 2014-2020, Comisia Europeană a identificat trei priorități principale:

— provocările societale;

— preluarea conducerii în materie de tehnologii generice și industriale;

— excelență în domeniul științific.

Comitetul Economic și Social European susține modificările principale care au fost operate în Orizont 2020 în raport cu PC7 anterior lui:

— sporirea participării și beneficiilor industriei și ale IMM-urilor;

— un număr mai mare de proiecte de mai mică anvergură, cu sarcini administrative mai reduse (durată maximă de 2 ani, 3 până la 6 parteneri)

— un angajament clar față de sprijinirea inovării, inclusiv a celei netehnologice.

4.2.1 Comitetul Economic și Social European sprijină COSME deoarece acesta oferă mijloace de a sprijini IMM-urile active în sectorul bunurilor de consum să aducă pe piață bunuri de consum inovatoare prin proiecte de primă aplicație comercială și inițiative care folosesc noile modele de afaceri.

4.2.2 Pe baza experienței diverselor instrumente colective de la nivel național și UE (deja menționate), au apărut anumite nevoi specifice pentru acest sector:

— dezvoltarea unei forme de comunicare simple, accesibile IMM-urilor, în materie de programe de C&D legate de noi produse și de noi materiale, deoarece o mare parte dintre ele au legătură cu textilele;

— sprijinirea structurilor de colaborare și inovare în materie de cercetare între industrie și universități (Platforma tehnologică a UE pentru viitorul textilelor și confecțiilor, consilii și rețele la nivel național, clustere de inovare la nivel regional...);

— asigurarea comunicării și interacțiunii dintre astfel de structuri de pe teritoriul UE și structuri similare din alte industrii pentru promovarea inovării transsectoriale;

— propunerea unei finanțări noi și ambițioase în cadrul Orizont 2020 pentru reciclarea textilelor (atât a deșeurilor de producție cât și a produselor finite), pentru a îmbunătăți performanțele textilelor în materie de reciclare în comparație cu cele înregistrate de industria hârtiei sau a sticlei. Revizuirea directivei privind deșeurile reprezintă o ocazie de organizare a sectorului reciclării textilelor;

— intensificarea cercetării cu privire la abordările care folosesc CO2 ca resursă, inclusiv a celor privind fotosinteza accelerată.

4.3 Provocarea în materie de acces la finanțare

4.3.1 Accesul la finanțare din partea băncilor

Punerea în aplicare a noilor norme de solvabilitate ale acordului Basel III (7) va duce la o activitate mai restrictivă în domeniul creditării în sectorul bancar din pricina nivelului mai ridicat al activelor acționariatului cerut de autoritățile de reglementare bancară. Această limitare a creditului va avea un impact puternic asupra IMM-urilor, în special în sectoarele industriale.

Accesul la finanțare pentru diverse investiții (investiții în echipamente, noi tehnologii, creștere externă, cumpărare de brevete etc.) reprezintă un factor esențial pentru dezvoltarea textilelor tehnice în UE.

Accesul la finanțare bancară este în general mai dificil pentru IMM-urile care au un nivel de capital propriu destul de scăzut și care, în plus, se pot găsi într-o situație dezavantajată din cauza unui rating negativ al sectorului.

4.3.2 Accesul la finanțare nebancară

Proporția de finanțare nebancară în economie este limitată în UE în comparație cu SUA: 1/3 față de 2/3. Ca atare, eforturile dirijate către facilitarea accesului IMM-urilor la piețele financiare și promovarea investitorilor providențiali și a fondurilor de capital de risc ar trebui încurajate.

Întreprinderile producătoare de textile tehnice au anumite caracteristici care ar putea atrage investiții private: adesea acestea sunt întreprinderi familiale; directorii lor sunt frecvent ingineri de formație științifică (ca în cazul anumitor întreprinderi franceze la început de drum lansate de chirurgi pentru a dezvolta anumite fire chirurgicale și proteze specifice); iar proporția din cifra de afaceri investită în C&D este mai ridicată decât în așa-numitele „industrii tradiționale” (a se vedea mai sus, punctul 2.2.3.4).

4.4 Protecția Drepturilor de proprietate intelectuală (DPI) în interiorul și în afara UE

IMM-urile subestimează în general valoarea imobilizărilor lor necorporale. Ele ar trebui ajutate să-și protejeze drepturile de proprietate intelectuală (DPI), mai ales în domeniul brevetelor, mărcilor, în timp ce modelele și design-urile sunt mai importante pentru piețele modei și decorațiunilor interioare.

Comitetul Economic și Social European pledează pentru implementarea rapidă a brevetului european, care va fi o sursă de simplificare și de protecție uniformă și necostisitoare pentru IMM-urile inovatoare din UE, în limita „posibilității de brevetare” (analiză SWOT specifică pentru tipul de inovație, de piață și de profil al întreprinderii).

La nivel global, întreprinderile europene sunt victimele copierii și contrafacerii pe scară largă. Comisia Europeană ar trebui să le ajute să-și protejeze drepturile pe principalele piețe emergente, precum China, India, Brazilia sau Mexic. Problemele de protecție a mărcilor, design-urilor și modelelor sunt deja binecunoscute în industriile creative. În Planul de acțiune privind DPI al Comisiei Europene ar trebui consolidată protecția brevetelor pentru echipamentele de producție textilă, noile fibre și noile procese care adaugă noi funcționalități.

4.5 Accesul la achizițiile publice în UE și în afara ei

Achizițiile publice reprezintă o pârghie puternică pentru crearea de locuri de muncă, încurajarea dezvoltării durabile și stimularea inovării în industria textilelor tehnice (8). În UE, cerințele ar trebui să includă criterii economice, sociale și de mediu. Autoritățile publice care efectuează achiziții ar trebui încurajate și formate în domeniul „concilierii” criteriilor de preț cu criteriile externe prețului (orientări practice).

Accesul la achizițiile publice europene ar trebui limitat pentru întreprinderile din afara UE care nu operează în conformitate cu standardele sociale și de mediu în vigoare în UE, în vreme ce accesul la achizițiile publice de peste hotare ar trebui îmbunătățit pentru întreprinderile din UE.

Comitetul Economic și Social European sprijină propunerea de regulament din 21 martie 2012, care are ca obiectiv reciprocitatea deplină între accesul întreprinderilor de peste hotare la achizițiile publice din UE și accesul întreprinderilor UE la achizițiile publice de peste hotare (9).

4.6 Accesul la piețe terțe

DG TRADE este în prezent pe deplin conștientă de interesele ofensive ale întregii industrii textile și a confecțiilor din UE, iar Comisia acordă deja atenție înțelegerii și eliminării diverselor bariere tarifare și netarifare.

Comitetul Economic și Social European solicită DG TRAD să țină seama, în negocierile bilaterale în curs și în cele viitoare (cu India, Canada, Japonia, SUA etc.) de nevoile specifice ale textilelor tehnice:

— acordând mai multă atenție investițiilor (și nu numai exporturilor);

— acordând mai multă atenție tuturor pozițiilor tarifare care nu sunt incluse în mod specific în capitolele 50-63 (de la fire până la confecții), de exemplu țesăturile din fibre de sticlă (HS 70.19) sau produsele igienice nețesute (HS 96.16).

— investigând în mai mare detaliu problemele cu care se confruntă întreprinderile UE în accesul lor la achizițiile publice în străinătate, în domenii precum îmbrăcămintea de lucru, uniformele pentru spitale etc.;

— incluzând, de exemplu, într-un viitor acord transatlantic, anumite angajamente în materie de standardizare.

4.7 Accesul la materiile prime de cea mai mare importanță

Mai mult de 80% din fibrele utilizate pentru textilele tehnice sunt sintetice. Unele dintre acestea sunt disponibile în volume mari și la prețuri accesibile, precum poliesterul, în timp ce altele, cum ar fi fibrele de carbon, aramida, fibrele de sticlă sau firele de mare rezistență sunt mai costisitoare, fiind, în general, produse în afara UE.

Industria textilelor tehnice din UE este dependentă de furnizori din afara UE, care ar putea fi tentați să ia măsuri de restricționare a comerțului, așa cum s-a întâmplat în 2011 cu măsurile comerciale restrictive luate de India cu privire la bumbacul materie primă și la firele de bumbac.

Din acest motiv, Comitetul Economic și Social European solicită Comisiei Europene următoarele:

— să ia în considerare, în măsura necesităților, materiile prime esențiale pentru textilele tehnice în „diplomația” sa în domeniul materiilor prime;

— să încurajeze producția de fibre naturale – in, cânepă, lână, fibre de celuloză – și de biopolimeri pentru a asigura disponibilitatea resurselor interne de materii prime pentru industriile textile.

5. Anexa 1

Proporția textilelor tehnice în exporturile în afara UE în 2011 defalcată pe stat membru (exceptând confecțiile)

Stat membru Cota TextTech în exporturile de textile Volumul exporturilor (EUR) Cota din total AT 21 % 545 836 380 2,5 % BE 28 % 1 664 943 280 7,5 % BG 23 % 94 353 020 0,4 % CZ 46 % 1 075 687 960 4,9 % DE 37 % 5 471 826 120 24,8 % DK 55 % 696 198 480 3,2 % EE 40 % 44 819 560 0,2 % FI 61 % 201 378 760 0,9 % FR 35 % 1 781 833 080 8,1 % GR 16 % 106 778 290 0,5 % HU 47 % 356 668 170 1,6 % IT 23 % 2 608 481 980 11,8 % LT 39 % 178 787 500 0,8 % NL 31 % 1 499 620 840 6,8 % PL 42 % 723 561 280 3,3 % PT 23 % 383 053 520 1,7 % RO 24 % 237 749 020 1,1 % SE 65 % 558 986 660 2,5 % SK 36 % 262 766 180 1,2 % SL 37 % 221 994 210 1,0 % SP 28 % 963 521 670 4,4 % UK 40 % 1 683 055 490 7,6 % Alte 5 (o) 65 % 712 194 990 3,2 % State UE 33,3 % 22 074 096 440 100 % (o): Cipru, Irlanda, Luxemburg, Letonia și Malta Sursă: calcul EURATEX pe baza datelor CITH

6. Anexa 2: Comparație calitativă a impactului asupra mediului al materialelor tradiționale în raport cu textilele tehnice, ilustrat prin trei exemple

Februarie 2013, IFTH – Institutul francez de textile și confecții

De preferință, comparațiile impactului asupra mediului bazate pe date științifice și detaliate se fac pe baza evaluării ciclului de viață (ECV). Un neajuns major al acestui instrument îl constituie cantitatea de date care trebuie colectate și exploatate, precum și numărul mare de ipoteze care pot fi folosite, ceea ce face dificilă compararea și interpretarea în paralel a ECV-urilor.

Pentru a oferi o imagine generală a avantajelor pentru mediu pe care le are utilizarea textilelor tehnice, am compilat, ca exemplu, rezultatele evaluării ciclului de viață a trei aplicații diferite, comparând materialele textile cu materiale tradiționale. Aceste aplicații au fost alese din gama produselor de construcții și de transport. Aceste două sectoare, împreună cu cele ale alimentelor și băuturilor, reprezintă 70 până la 80 % din impactul total al ciclului de viață al produselor în Europa [Impactul produselor asupra mediului (EIPRO), Analiza impactului asupra mediului al ciclurilor de viață ale produselor care reprezintă consumul total al UE25 (http://ec.europa.eu/environment/ipp/pdf/eipro_report.pdf) ]. Rezultatele sunt bazate pe valoarea normalizată (cu excepția exemplului trei, pentru care valoarea normalizată nu a fost calculată în studiu), și privesc tipurile principale de impact asupra mediului ale fiecărui produs. Rezultatele arată anumite avantaje semnificative din punctul de vedere al performanței de mediu superioare a textilelor tehnice.

6.1 1. Clădiri – Izolație

6.2 2. Clădiri – Bazine de apă

6.3 3. Transportul aerian – Tub structural

Bruxelles, 17 aprilie 2013 Președintele Comitetului Economic și Social European Henri MALOSSE

(1) Agrotehnologie: agricultură, silvicultură și pescuit 2.Tehnologia construcțiilor: clădiri și construcții 3. Tehnologia îmbrăcăminții: componente funcționale ale încălțămintei și îmbrăcăminții 4. Geotehnologia: geotextilele și construcțiile civile 5. Tehnologiile locuinței: componente ale mobilei, acoperirea podelelor etc. 6. Tehnologia industrială: filtrare și alte produse folosite în industrie 7. Tehnologia medicală: igienă și produse medicale 8. Tehnologia mobilității: construcția, echiparea și finisarea mijloacelor de transport 9. Tehnologia ecologică: protecția mediului 10. Tehnologia împachetării: împachetare și depozitare 11. Tehnologia de protecție: protecție personală și a proprietăților 12. Tehnologia sportivă: sport și petrecerea timpului liber.

(2) Textilele tehnice și materialele nețesute: previziuni privind piața globală până în 2010 , David Rigsby Associates, disponibilă la http://www.fibre2fashion.com/industry-article/pdffiles/Technical-Textiles-and-Nonwovens.pdf.

(3)

— Avizul suplimentar privind comunicarea „Viitorul sectorului textilelor și confecțiilor în Uniunea Europeană extinsă”, (CCMI/009), adoptat la 7 iunie 2004, raportor: Nollet.

— Raportul de informare al CCMI privind dezvoltarea industriei europene a textilelor și a încălțămintei (CCMI/041), adoptat la 4 februarie 2008, raportor: dl Cappellini

— Avizul privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind denumirile fibrelor textile și etichetarea corespunzătoare a produselor textile (INT/477), adoptat la 16 decembrie 2009, raportor: dl Cappelini.

(4) A se vedea nota de subsol nr. 1.

(5) Această cale prezintă anumite limitări, date fiind suprafețele de teren necesare și faptul că intră în competiție cu producția de alimente (lucru deja constatat în ceea ce privește producția de biocarburanți).

(6) A se vedea, de exemplu, www.bio-based.eu, www.nova-institut.de; VCI/Dechema, 2009: „Positionspapier – Verwertung und Speicherung von CO2 ” (Document de poziție - Valorificarea și stocarea CO2)

(7) Acestea reprezintă noile norme în materie de capital și lichidități aplicabile băncilor.

(8) Raportul de informare al CCMI privind dezvoltarea industriei europene a textilelor și a încălțămintei (CCMI/041), adoptat la 4 februarie 2008, raportor: dl Cappellini

(9) Propunerea Comisiei Europene de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind accesul bunurilor și al serviciilor din țări terțe pe piața internă a achizițiilor publice a Uniunii și procedurile de sprijinire a negocierilor referitoare la accesul bunurilor și al serviciilor din Uniune pe piețele achizițiilor publice din țări terțe, COM(2012) 124 final, 21.3.2012, disponibilă la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/international_access/COM2012_124_en.pdf.