Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI de stabilire a unui cadru pentru amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere /* COM/2013/0133 final - 2013/0074 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII 1.1. Contextul general Uniunea Europeană și-a stabilit obiectivul de a deveni o economie inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii până în 2020. Sectoarele maritime oferă oportunități pentru inovare, creștere durabilă și ocuparea forței de muncă, care ar trebui să contribuie la realizarea acestui obiectiv. În octombrie 2012, miniștrii europeni pentru afaceri maritime au adoptat „Declarația de la Limassol” pentru a sprijini Strategia Europa 2020[1] printr-un pilon maritim puternic. După cum a remarcat Comisia în comunicarea intitulată „«Creșterea albastră»: oportunități pentru o creștere sustenabilă în domeniul marin și maritim”[2], prezenta propunere legislativă constituie o parte esențială a acestei ambiții de a dezvolta economia albastră a Europei. Cu toate acestea, utilizarea sporită a zonelor costiere și maritime, precum și efectele schimbărilor climatice, pericolele naturale și eroziunea exercită, de asemenea, presiuni asupra resurselor costiere și marine. Acestea necesită un management integrat și coerent în vederea asigurării unei creșteri sustenabile și a conservării ecosistemelor costiere și marine pentru generațiile viitoare. Prin amenajarea spațiului maritim se înțelege, în general, un proces public de analizare și planificare a distribuției spațiale și temporale a activităților umane în zonele maritime cu scopul de a îndeplini obiective economice, de mediu și sociale. Obiectivul final al amenajării spațiului maritim constă în a elabora planuri în vederea determinării utilizării spațiului maritim pentru diferite scopuri. În 2008, Comisia a publicat comunicarea sa intitulată „Foaie de parcurs privind amenajarea spaţiului maritim – Realizarea principiilor comune în UE”[3], urmată în 2010 de comunicarea „Planificarea spațială în domeniul maritim în UE – Realizări și perspective de evoluție”[4], care a deschis calea pentru prezenta propunere. Managementul integrat al zonelor costiere este un instrument pentru gestionarea integrată a tuturor proceselor politice care afectează zonele costiere și abordează într-un mod coordonat interacțiunile pe plan terestru și maritim ale activităților costiere, cu scopul de a permite dezvoltarea sustenabilă a zonelor costiere și marine. El asigură luarea unor decizii de management și de dezvoltare coerente la nivel transsectorial. O recomandare din anul 2002 privind managementul integrat al zonelor costiere definește principiile unei amenajări și gestionări bune ale zonelor costiere, precum și modul cel mai potrivit de implementare a acestora. UE este, de asemenea, parte contractantă la Convenția de la Barcelona, care a introdus un protocol referitor la managementul integrat al zonelor costiere ce a intrat în vigoare în martie 2011. Protocolul menționat impune, pentru statele membre învecinate cu Marea Mediterană, obligativitatea managementului integrat al zonelor costiere. Amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere sunt instrumente complementare. Domeniile lor de aplicare geografice se suprapun în apele costiere și în cele teritoriale ale statelor membre, unde planurile de amenajare a spațiului maritim vor trasa activitățile umane existente și vor identifica cel mai eficace mod de dezvoltare viitoare a spațiului, în timp ce strategiile de management integrat al zonelor costiere vor asigura gestionarea integrată a activităților umane respective. Aplicate împreună, ele îmbunătățesc planificarea și gestionarea interfeței mare-uscat. 1.2. Motivele și obiectivele propunerii Scopul principal al directivei propuse este promovarea dezvoltării sustenabile a activităților maritime și costiere, precum și a utilizării sustenabile a resurselor costiere și marine, prin stabilirea unui cadru pentru implementarea eficace a amenajării spațiului maritim în apele UE și a managementului integrat al zonelor costiere în regiunile costiere ale statelor membre. Utilizarea crescândă și necoordonată a zonelor costiere și maritime conduce la o concurență pentru spațiul maritim și costier și la o utilizare ineficientă și nesustenabilă a resurselor marine și costiere. Incertitudinile și lipsa de previzibilitate în ceea ce privește accesul corespunzător la spațiul maritim a creat un climat de afaceri nesatisfăcător pentru investitori, ceea ce poate antrena pierderi de locuri de muncă. Asigurarea unei repartizări optime a spațiului maritim între părțile interesate relevante și a unui management coordonat al zonelor costiere este esențială pentru a permite realizarea potențialului deplin al activităților concurente. S-a demonstrat că acest lucru scade costurile pentru cercetarea exploratorie și cele pentru tranzacții, precum și cheltuielile administrative și cele de funcționare, sporind totodată securitatea juridică în special pentru IMM-uri. Pentru a garanta sustenabilitatea și sănătatea ecologică a acestor diverse utilizări, amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere vor trebui să recurgă la o abordare ecosistemică care să asigure protecția resurselor naturale ce constituie baza pentru desfășurarea diferitelor activități. Prin urmare, acțiunea propusă nu este specifică unui anumit sector, ci acoperă toate domeniile de politică din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) care au un impact asupra zonelor costiere, a mărilor și a oceanelor. Ea sprijină implementarea în curs de desfășurare a politicilor legate de domeniul maritim în statele membre printr-o coordonare mai eficientă și o transparență sporită. De asemenea, planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere pot, într-un stadiu incipient, să îmbunătățească reconcilierea obiectivelor economice cu legislația privind protecția mediului și să reducă conflictele dintre aceste două aspecte. Obiectivele operaționale ale directivei sunt de natură procedurală. Statele membre vor trebui să dezvolte și să implementeze proceduri coerente de planificare a utilizărilor spațiului maritim de către oameni, să asigure managementul sustenabil al zonelor costiere și să instituie o cooperare transfrontalieră adecvată între acestea. O valoare adăugată esențială a propunerii constă în sprijinirea conectivității dintre uscat și mare prin faptul că se impune o coerență între amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere. Detaliile de planificare și determinarea obiectivelor în materie de gestionare rămân la latitudinea statelor membre. UE nu va participa la aceste procese. Propunerea nu afectează prerogativele statelor membre în ceea ce privește planificarea urbană şi regională (amenajarea spațiului terestru). 1.3. Coerența cu alte politici Legislatorii europeni au adoptat inițiative ambițioase de politică în ceea ce privește oceanele, mările și zonele costiere, care trebuie să fie implementate în următorii 10-20 de ani. Printre aceste inițiative se numără Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”[5], Directiva privind energia din surse regenerabile[6], inițiativa „Autostrăzi maritime”[7] și Directiva „Habitate”[8]. Se preconizează că UE va adopta în 2013 o politică comună reformată în domeniul pescuitului și, în cadrul noilor perspective financiare, fonduri structurale revizuite (Cadrul strategic comun). Obiectivul principal al prezentei propuneri este facilitarea implementării coerente și sustenabile a acestor inițiative prin intermediul unui proces integrat sau al unor procese integrate. Prezenta propunere nu schimbă și nu modifică acquis-ul pentru niciun domeniu de politică din TFUE. În special, există posibilitatea ca statele membre să reducă sarcina administrativă necesară pentru implementarea planurilor de amenajare a spațiului maritim și a strategiilor de management integrat al zonelor costiere și să îmbunătățească eficacitatea acestei implementări prin aplicarea acquis-ului într-un mod integrat. Evaluarea efectelor asupra mediului ale planurilor de amenajare a spațiului maritim și ale strategiilor de management integrat al zonelor costiere trebuie să fie realizată în conformitate cu dispozițiile Directivei 2001/42/CE[9]. O astfel de evaluare strategică de mediu va asigura o luare în considerare holistică a impacturilor diferitelor activități umane (incluzând impacturile cumulative), încă dintr-un stadiu incipient, facilitând prin urmare implementarea proiectelor viitoare. În cazul în care ulterior devin necesare evaluări ale impactului asupra mediului pentru proiecte individuale, evaluarea specifică va putea să se bazeze pe analizele deja efectuate în cadrul planificării ecologice strategice, evitându-se astfel dublarea evaluărilor și a sarcinii administrative aferente. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI 2.1. Consultarea publică Comisia Europeană a organizat o consultare publică din martie până în mai 2011 pentru a aduna opinii de la părțile interesate privind situația actuală și viitorul amenajării spațiului maritim și ale managementului integrat al zonelor costiere în Uniunea Europeană. Rezultatele au confirmat că apar din ce în ce mai frecvent conflicte legate de utilizarea spațiului maritim și au sprijinit necesitatea unei abordări comune pentru implementarea amenajării spațiului maritim în apele UE, ținând seama de particularitățile fiecărei regiuni. A fost considerată importantă asigurarea coordonării corespunzătoare dintre procesele de amenajare a spațiului maritim (MSP) și strategiile de management integrat al zonelor costiere. Deși în ceea ce privește aspectele transfrontaliere acțiunea UE a fost apreciată ca fiind deosebit de utilă, nu s-a găsit un răspuns clar cu privire la cea mai bună alegere în materie de instrumente. 2.2. Evaluarea impactului Evaluarea impactului (EI) a analizat eficacitatea și impacturile economice, de mediu și sociale ale următoarelor trei opțiuni: (1) îndrumări și dezvoltarea celor mai bune practici, (2) măsuri cu caracter neobligatoriu și (3) măsuri obligatorii din punct de vedere juridic, incluzând o directivă „de tip cadru” sau un regulament. Evaluarea impactului a concluzionat că, deși opțiunile cu caracter neobligatoriu oferă unele avantaje, o abordare obligatorie din punct de vedere juridic, constând într-o directivă, este instrumentul cel mai potrivit pentru a asigura previzibilitatea, stabilitatea și transparența amenajării spațiului maritim și ale managementului integrat al zonelor costiere și pentru a garanta în același timp proporționalitatea și subsidiaritatea, permițând statelor membre flexibilitate în ceea ce privește implementarea și fără a interveni în competențele statelor membre. O directivă este, de asemenea, opțiunea cea mai adecvată pentru a garanta că termenele pentru implementare sunt în conformitate cu orizonturile de timp ale altor acte legislative și inițiative de politică pertinente ale UE (spre exemplu, Directiva privind energia din surse regenerabile, Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”, obiectivele Strategiei Europa 2020 etc.) și pentru stimula creșterea activităților economice desfășurate pe mare în contextul concurenței sporite pentru spațiu. Comitetul de evaluare a impactului și-a emis avizul final privind evaluarea impactului la 30 aprilie 2012. Raportul de evaluare a impactului și rezumatul acestuia sunt publicate împreună cu prezenta propunere și cu avizul Comitetului de evaluare a impactului. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII 3.1. Rezumatul acțiunii propuse Propunerea stabilește un cadru pentru amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere sub forma unei abordări sistematice, coordonate, incluzive și transfrontaliere a guvernanței maritime integrate. Ea impune statelor membre obligația de a realiza amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere în conformitate cu legislația națională și internațională. Obiectivul acțiunii este ca statele membre să instituie un proces sau procese care să acopere ciclul complet format din identificarea problemei, colectarea de informații, planificare, luarea deciziilor, gestionare, monitorizarea implementării și participarea părților interesate. Planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere nu vor stabili obiective noi pentru politica sectorială. În schimb, ele au scopul de a reflecta, integra și corela obiectivele definite de politici sectoriale naționale sau regionale, de a identifica etape pentru a preveni sau atenua conflictele dintre diferite sectoare și de a contribui la realizarea obiectivelor Uniunii în ceea ce privește politicile sectoriale legate de zonele marine și costiere. Cel mai important, conform propunerii, acțiunile statelor membre trebuie să urmărească obiectivul coerenței managementului în toate bazinele maritime, prin cooperarea transfrontalieră în aceeași regiune sau subregiune marină și în zona costieră corespunzătoare, precum și prin realizarea adecvată a colectării și schimbului de date. Actele de punere în aplicare vor asigura o implementare consecventă a directivei în întreaga UE și vor facilita raportarea statelor membre către Comisie și, după caz, schimbul de date dintre statele membre, precum și dintre acestea și Comisie. 3.2. Temei juridic Propunerea sprijină implementarea politicii maritime integrate a Uniunii Europene (PMI), inclusiv a Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin” ca pilon de protecție a mediului al acesteia. Obiectivul PMI constă în a garanta că politicile sectoriale ale Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) care au incidență asupra spațiului maritim sunt implementate într-un mod coerent, astfel încât să se îndeplinească multiple obiective concurente de natură economică, socială și de mediu. Propunerea se bazează pe articolul 43 alineatul (2), articolul 100 alineatul (2), articolul 192 alineatul (1) și articolul 194 alineatul (2) din TFUE. Activitățile acoperite de aceste politici concurează pentru spațiul maritim și utilizarea resurselor costiere. Obiectivul proceselor care trebuie să fie instituite este să garanteze că activitățile prevăzute în fiecare sector pot fi implementate fără a se submina reciproc, astfel încât să își atingă scopurile individuale, contribuind în același timp împreună la creșterea sustenabilă a economiilor maritime și costiere, precum și la utilizarea sustenabilă a resurselor marine și costiere. 3.3. Principiul subsidiarității și valoarea adăugată Propunerea este în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE). Aspecte precum alegerea efectivă a măsurilor, locul investiției, stabilirea priorităților și găsirea soluțiilor sunt chestiuni cu privire la care deciziile se iau la nivel național sau local. Procesul propriu-zis de planificare trebuie să fie realizat de autoritățile din statele membre în conformitate cu structurile lor naționale de guvernanță și constituționale, precum și cu prioritățile naționale de politică sectorială; în măsura maximă posibilă, acest proces trebuie să se bazeze pe mecanisme și politici existente. Valoarea adăugată a acțiunii UE constă în (1) a asigura și a raționaliza acțiunile statelor membre cu privire la amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere, în vederea garantării unei implementări consecvente și coerente în întreaga UE și în (2) a furniza, în domeniul amenajării spațiului maritim și al managementului integrat al zonelor costiere, un cadru de cooperare între statele membre care au regiuni și subregiuni marine în comun. Cooperarea transfrontalieră în ceea ce privește amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere în regiunile și subregiunile marine ale UE este esențială, deoarece ecosistemele marine, zonele de pescuit, zonele marine protejate și infrastructurile maritime, cum ar fi cablurile, conductele, căile navigabile, instalațiile de petrol și de gaze, instalațiile eoliene etc. depășesc frontierele naționale. 3.4. Principiul proporționalității Propunerea este în conformitate cu principiul proporționalității stabilit la articolul 5 alineatul (4) din TUE. Propunerea se limitează la a impune statelor membre obligația de a institui sau a menține un proces sau procese pentru amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere. Ea stabilește o serie de cerințe minime pentru aceste procese, bazându-se pe experiențele acumulate până acum în statele membre și permițând integrarea acestor cerințe într-un cadru comun al UE și continuarea dezvoltării lor. Cerințele în materie de raportare sunt menținute la nivelul minim necesar pentru a evalua implementarea directivei. Comisia va asigura valorificarea la maximum a cerințelor în materie de raportare existente. Comisia va utiliza informațiile comunicate de către statele membre și orice alte informații relevante disponibile în temeiul legislației UE, incluzând articolul 19 alineatul (3) din Directiva 2008/56/CE, pentru a informa Parlamentul European și Consiliul cu privire la progresele înregistrate în implementarea prezentei directive. În conformitate cu Declarația politică comună a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative[10], Comisia a examinat dacă va avea nevoie de documente explicative pentru a-și putea îndeplini sarcina de a supraveghea transpunerea prezentei directive. Astfel, ea a acordat atenția cuvenită caracterului directivei, principiului proporționalității și posibilei sarcini administrative suplimentare. Având în vedere numărul limitat de obligații juridice prevăzute de prezenta directivă, Comisia consideră că nu ar trebui să se confrunte cu dificultăți în a supraveghea transpunerea corectă a prezentei directive. Prin urmare, Comisia nu cere statelor membre să însoțească notificarea măsurilor lor de transpunere cu documente care să explice relația dintre componentele directivei și părțile corespondente ale măsurilor naționale de transpunere. 3.5. Alegerea instrumentului Comisia propune o directivă care impune statelor membre să stabilească planuri de amenajare a spațiului maritim și strategii de management integrat al zonelor costiere și care respectă în același timp prerogativele statelor membre de a adapta conținutul planurilor și strategiilor menționate la prioritățile lor specifice economice, sociale și de mediu, precum și la obiectivele de politică sectorială și tradițiile juridice naționale. Considerațiile privind subsidiaritatea și proporționalitatea au condus la concluzia că utilizarea unui regulament nu ar fi adecvată. În plus, natura procedurală și axată pe procese a instrumentului este cel mai bine reflectată într-o directivă de tip cadru. În schimb, un instrument cu caracter neobligatoriu nu ar fi adecvat, deoarece nu ar permite îndeplinirea anumitor obiective de politică, și anume a cerinței ca toate statele membre costiere să aplice amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere, precum și a cerinței de asigurare a cooperării transfrontaliere. În cele din urmă, o abordare legislativă garantează, de asemenea, faptul că procesele menționate mai sus vor fi implementate în termenele agreate. 3.6. Explicarea detaliată a propunerii Propunerea conține două părți, directiva și anexa sa. 3.6.1. Directiva Articolul 1 stabilește obiectul directivei. Articolul 2 stabilește domeniul de aplicare al directivei. Articolul 3 definește termenii utilizați în directivă. Articolul 4 se referă la elaborarea planurilor de amenajare a spațiului maritim și a strategiilor de management integrat al zonelor costiere la nivel de stat membru. Articolul 5 tratează obiectivele planurilor de amenajare a spațiului maritim și ale strategiilor de management integrat al zonelor costiere la nivel de stat membru. Articolul 6 specifică cerințele minime comune pentru planurile de amenajare a spațiului maritim și pentru strategiile de management integrat al zonelor costiere. Articolul 7 precizează cerințele minime pentru planurile de amenajare a spațiului maritim. Articolul 8 precizează cerințele minime pentru strategiile de management integrat al zonelor costiere. Articolul 9 conține dispoziții privind participarea publicului la elaborarea planurilor de amenajare a spațiului maritim și a strategiilor de management integrat al zonelor costiere. Articolul 10 vizează colectarea de date și schimbul de informații care vor sprijini procesul de elaborare a planurilor de amenajare a spațiului maritim și a strategiilor de management integrat al zonelor costiere. Articolul 11 conține dispoziții privind evaluarea efectelor asupra mediului ale planurilor de amenajare a spațiului maritim și ale strategiilor de management integrat al zonelor costiere. Articolul 12 este dedicat cooperării bilaterale și multilaterale dintre statele membre în scopul asigurării unei implementări consecvente în toate zonele costiere și regiunile sau subregiunile marine. Articolul 13 abordează cooperarea cu țările terțe. Articolul 14 stabilește dispozițiile referitoare la desemnarea autorităților competente pentru implementarea directivei. Articolul 15 prevede raportarea statelor membre către Comisie cu privire la implementare și raportarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu în legătură cu progresele înregistrate în implementarea prezentei directive. Articolul 16 evidențiază specificațiile operaționale și etapele de implementare a prezentei directive, în vederea căreia Comisia poate adopta acte de punere în aplicare. Articolul 17 stabilește mecanismele prin care statele membre controlează exercitarea de către Comisie a competențelor sale de executare. Articolul 18 stabilește normele pentru transpunerea prezentei directive de către statele membre. Articolul 19 prevede că directiva va intra în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Articolul 20 desemnează statele membre ca fiind destinatarii directivei. 3.6.2. Anexa Anexa I enumeră informațiile referitoare la autoritățile competente pe care statele membre trebuie să le furnizeze Comisiei. 2013/0074 (COD) Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI de stabilire a unui cadru pentru amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2), articolul 100 alineatul (2), articolul 192 alineatul (1) și articolul 194 alineatul (2), având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[11], având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[12], hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Cererea mare și aflată într-o creștere rapidă de spațiu maritim pentru diverse scopuri (cum ar fi instalațiile de energie din surse regenerabile, navigația maritimă și activitățile de pescuit, conservarea ecosistemelor, turismul și instalațiile de acvacultură), precum și presiunile multiple exercitate asupra resurselor costiere necesită o abordare integrată a amenajării și a managementului. (2) O astfel de abordare a managementului oceanelor a fost elaborată în cadrul politicii maritime integrate[13] pentru Uniunea Europeană, incluzând, ca pilon de protecție a mediului al acesteia, Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 de instituire a unui cadru de acțiune comunitară în domeniul politicii privind mediul marin[14]. Obiectivul politicii maritime integrate constă în a sprijini dezvoltarea sustenabilă a mărilor și a oceanelor și în a dezvolta procese decizionale coordonate, coerente și transparente în ceea ce privește politicile sectoriale ale Uniunii care afectează oceanele, mările, insulele, regiunile costiere și cele ultraperiferice și sectoarele maritime, inclusiv prin strategii la nivelul bazinelor maritime sau strategii macroregionale. (3) Politica maritimă integrată identifică amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere ca fiind instrumente de politică transsectoriale cu ajutorul cărora autoritățile publice și părțile interesate pot utiliza o abordare coordonată și integrată. Utilizarea unei abordări ecosistemice va contribui la promovarea creșterii sustenabile a economiilor maritime și costiere și a utilizării sustenabile a resurselor marine și costiere. (4) Amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere sprijină și facilitează implementarea Strategiei Europa 2020 pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii[15], aprobată de Consiliul European în iunie 2010[16], care urmărește să atingă niveluri ridicate de ocupare a forței de muncă, de productivitate și de coeziune socială, inclusiv promovarea unei economii mai competitive, mai eficiente din punctul de vedere al utilizării resurselor și mai ecologice. Sectoarele costiere și cele maritime au un potențial semnificativ de creștere sustenabilă și sunt esențiale pentru implementarea strategiei. (5) În recenta sa comunicare intitulată „«Creșterea albastră»: oportunități pentru o creștere sustenabilă în domeniul marin și maritim”[17], Comisia a identificat o serie de inițiative în curs ale UE care sunt menite să implementeze Strategia Europa 2020 pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Comunicarea a evidențiat, de asemenea, o serie de activități sectoriale asupra cărora inițiativele privind „Creșterea albastră” ar trebui să se concentreze în viitor și care ar trebui să fie sprijinite în mod corespunzător de planurile de amenajare a spațiului maritim și de strategiile de management integrat al zonelor costiere. (6) Regulamentul (UE) nr. 1255/2011 de instituire a unui program de susținere a continuării dezvoltării unei politici maritime integrate sprijină și facilitează implementarea amenajării spațiului maritim și a managementului integrat al zonelor costiere. Acest regulament prevede o finanțare adecvată pentru proiectele în domeniul amenajării spațiului maritim și al managementului integrat al zonelor costiere din perioada 2011-2013. Regulamentul (UE) nr. XXXX/XX al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime prevede o finanțare adecvată pentru astfel de proiecte din perioada 2014-2020[18]. (7) În preambulul Convenţiei Naţiunilor Unite asupra dreptului mării (UNCLOS) se precizează faptul că aspectele referitoare la utilizarea spațiului oceanic sunt strâns legate între ele și trebuie abordate în ansamblu. Amenajarea spațiului oceanic reprezintă pasul logic care permite structurarea utilizării drepturilor acordate în temeiul UNCLOS, precum și un instrument practic care sprijină statele membre să își respecte obligațiile. (8) Pentru a asigura o repartizare corespunzătoare a spațiului maritim între utilizările vizate și managementul coordonat al zonelor costiere, ar trebui să se instituie un cadru care să constea cel puțin în elaborarea și implementarea de către statele membre a unor planuri de amenajare a spațiului maritim și strategii de management integrat al zonelor costiere. (9) Amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere vor avea drept consecință o mai bună coordonare a activităților maritime și costiere, ceea ce poate conduce la avantaje economice semnificative prin asigurarea transparenței, a previzibilității și a stabilității pentru investitori, precum și prin reducerea costurilor de coordonare și de tranzacție. (10) Pentru a asigura coerența și claritatea juridică, domeniul de aplicare geografic al amenajării spațiului maritim și al strategiilor de management integrat al zonelor costiere ar trebui să fie definit în conformitate cu instrumentele legislative existente ale Uniunii și dreptul maritim internațional. (11) Domeniile de aplicare geografice care acoperă apele marine și zonele costiere se suprapun în apele costiere și în cele teritoriale ale statelor membre. Instrumentul amenajării spațiului maritim și cel al managementului integrat al zonelor costiere sunt complementare, deoarece primul pune accentul pe trasarea activităților umane existente și potențiale cu scopul de a elabora planurile de amenajare a spațiului maritim în apele marine, iar celălalt vizează identificarea măsurilor de management integrat al acestor activități umane în zonele costiere. Aplicarea coerentă, împreună, a planurilor de amenajare a spațiului maritim și a strategiilor de management integrat al zonelor costiere va îmbunătăți planificarea și gestionarea interfeței uscat-mare. (12) Deși este indicat ca Uniunea să stabilească norme privind planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere, statele membre și autoritățile lor competente rămân responsabile pentru a concepe și a determina conținutul acestor planuri și strategii pentru apele lor marine și zonele lor costiere, inclusiv pentru repartizarea spațiului maritim între diferitele activități sectoriale. (13) Pentru a respecta principiile subsidiarităţii şi proporţionalităţii și pentru a reduce la minimum sarcina administrativă suplimentară, transpunerea și implementarea prezentei directive trebuie să se bazeze, în cea mai mare măsură posibilă, pe norme și mecanisme naționale existente. Strategiile de management integrat al zonelor costiere trebuie să fie întemeiate pe principiile și elementele prevăzute în Recomandarea 2002/413/CE a Consiliului și Decizia 2010/631/UE a Consiliului. (14) Ecosistemele și resursele marine și costiere sunt supuse unor presiuni semnificative în apele marine și în zonele costiere. Activitățile umane, dar și efectele schimbărilor climatice, pericolele naturale și evoluția liniei de țărm, spre exemplu prin eroziune sau acumulări, pot avea impacturi grave asupra dezvoltării și creșterii economice în zonele costiere, precum și asupra ecosistemelor costiere și marine, conducând la deteriorarea stării ecologice, declinul biodiversităţii și degradarea serviciilor ecosistemice. Este necesar să se acorde atenția cuvenită acestor presiuni diverse atunci când se elaborează planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere. În plus, dacă sunt integrate în deciziile de planificare, ecosistemele costiere și marine sănătoase și serviciile lor multiple pot aduce beneficii substanțiale în ceea ce privește producția de alimente, recreerea și turismul, atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, controlul evoluției liniei de țărm și prevenirea dezastrelor. (15) Amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere trebuie să utilizeze abordarea ecosistemică menționată la articolul 1 alineatul (3) din Directiva 2008/56/CE, pentru a se asigura menținerea presiunii totale a tuturor activităților la un nivel compatibil cu obținerea unei stări ecologice bune și faptul că nu este compromisă capacitatea ecosistemelor marine de a reacționa la schimbările induse de om, făcând posibilă totodată o utilizare sustenabilă a bunurilor și a serviciilor marine de către generațiile prezente și cele viitoare. (16) Amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere vor contribui, printre altele, la realizarea obiectivelor Directivei 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile[19], ale Regulamentului (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului[20], ale Deciziei nr. 884/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Deciziei nr. 1692/96/CE privind orientările comunitare pentru dezvoltarea rețelei transeuropene de transport[21], ale Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei, ale Directivei 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 de instituire a unui cadru de acțiune comunitară în domeniul politicii privind mediul marin, ale Strategiei UE în domeniul biodiversității pentru 2020[22], ale Foii de parcurs către o Europă eficientă din punct de vedere al utilizării resurselor,[23] ale Strategiei UE privind adaptarea la schimbările climatice[24], precum și, după caz, ale politicii regionale a UE, incluzând strategiile la nivelul bazinelor maritime și cele macroregionale. (17) Activitățile maritime și cele costiere sunt adesea strâns legate între ele. Aceasta necesită ca planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere să fie coordonate sau integrate, pentru a garanta utilizarea sustenabilă a spațiului maritim și managementul zonelor costiere ținând cont de factori sociali, economici și de mediu. (18) În vederea îndeplinirii obiectivelor prezentei directive, planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere ar trebui să acopere ciclul complet format din identificarea problemei, colectarea de informații, planificare, luarea deciziilor, implementare și monitorizarea implementării, și să se bazeze pe cele mai bune cunoștințe științifice disponibile. Este necesar să se valorifice la maximum mecanismele prevăzute în legislația existentă sau viitoare, inclusiv în Decizia 2010/477/UE a Comisiei referitoare la criteriile și la standardele metodologice privind starea ecologică bună a apelor marine sau în inițiativa Comisiei „Cunoașterea mediului marin 2020”[25]. (19) Scopul principal al amenajării spațiului maritim constă în a identifica și a gestiona utilizările spațiale și conflictele din zonele maritime. Pentru a atinge acest scop, statele membre trebuie cel puțin să se asigure că din procesul sau procesele de planificare rezultă o imagine cuprinzătoare care identifică diferitele utilizări ale spațiului maritim, luând în considerare schimbările pe termen lung cauzate de schimbările climatice. (20) Statele membre trebuie să se consulte și să își coordoneze planurile și strategiile cu autoritățile din statul membru sau țara terță cu răspundere pentru regiunea/subregiunea marină sau zona costieră vizată, în conformitate cu drepturile și obligațiile care le revin acestor state membre și țări terțe în temeiul legislației europene și internaționale. Pentru a asigura o cooperare transfrontalieră eficace între statele membre, precum și cu țările terțe învecinate, este necesară identificarea autorităților competente din fiecare stat membru. Prin urmare, statele membre trebuie să desemneze autoritatea sau autoritățile competente responsabile pentru cooperarea cu alte state membre sau țări terțe. Având în vedere diferențele dintre diversele regiuni/subregiuni marine, precum și dintre zonele costiere, nu este oportun să se stabilească în detaliu în prezenta directivă modul de funcționare a acestor mecanisme de cooperare. (21) În zonele costiere se aplică o varietate de măsuri care țin de diferite politici. Pentru a realiza obiectivele prezentei directive, statele membre trebuie să întocmească un inventar al acestor măsuri și să analizeze dacă sunt necesare acțiuni suplimentare, cum ar fi acțiuni de împiedicare a eroziunii și de menținere sub control a acumulărilor, de adaptare la efectele schimbărilor climatice, de combatere a deșeurilor marine și costiere, de dezvoltare a infrastructurii verzi și de contribuție la prevenirea dezastrelor naturale. Acestea trebuie să fie aplicate într-un mod coordonat și integrat. În acest sens, statele membre trebuie să ia în considerare toate activitățile costiere relevante și să acorde o atenție deosebită interacțiunilor transsectoriale, precum și celor pe plan terestru și maritim dintre aceste activități. (22) Managementul zonelor maritime și costiere este complex și implică autorități, operatori economici și alte părți interesate aflate la diferite niveluri. Pentru a garanta o dezvoltare sustenabilă în mod eficace, este esențial ca părțile interesate, autoritățile și publicul să fie consultați la un moment oportun în cursul elaborării, în temeiul prezentei directive, a planurilor de amenajare a spațiului maritim și a strategiilor de management integrat al zonelor costiere, în conformitate cu legislația UE relevantă. Un bun exemplu pentru dispozițiile privind consultarea publică se regăsește la articolul 2 alineatul (2) din Directiva 2003/35/CE. (23) Cu ajutorul planurilor de amenajare a spațiului maritim și al strategiilor de management integrat al zonelor costiere, statele membre pot reduce sarcina și cheltuielile administrative legate de măsurile lor de implementare a altor acte legislative relevante ale Uniunii. Termenele pentru planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere trebuie, prin urmare, să fie în concordanță cu orizonturile de timp prevăzute în alte acte legislative relevante, în special: Directiva 2009/28/CE, care impune statelor membre să se asigure că ponderea energiei din surse regenerabile în consumul final brut de energie va fi de cel puțin 20 % în 2020 și care evidențiază coordonarea procedurilor de autorizare, certificare și planificare, inclusiv în ceea ce privește amenajarea spațiului, ca fiind o contribuție importantă la realizarea obiectivelor UE privind energia din surse regenerabile; Directiva 2008/56/CE și partea A punctul 6 din anexa la Decizia 2010/477/UE, în care se prevede că statele membre trebuie să adopte măsurile necesare pentru a obține sau a menține starea ecologică bună a mediului marin până în anul 2020 și care identifică amenajarea spațiului maritim drept un instrument de sprijin al abordării ecosistemice a managementului activităților umane, cu scopul de a atinge o stare ecologică bună; Decizia nr. 884/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Deciziei nr. 1692/96/CE privind orientările comunitare pentru dezvoltarea rețelei transeuropene de transport, conform căreia rețeaua transeuropeană de transport trebuie să se constituie până în 2020 prin integrarea rețelelor europene de infrastructură de transport terestru, maritim și aerian. (24) Evaluarea de mediu este un instrument important și consacrat pentru integrarea considerațiilor privind mediul în elaborarea și adoptarea planurilor și programelor. Întrucât este probabil ca planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere să aibă efecte semnificative asupra mediului, ele trebuie să facă obiectul dispozițiilor Directivei 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului[26]. Atunci când planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere cuprind și situri Natura 2000, o astfel de evaluare de mediu poate fi combinată cu cerințele articolului 6 din Directiva 92/43/CEE, pentru a se evita dublarea eforturilor. (25) Pentru a se asigura că elaborarea planurilor de amenajare a spațiului maritim și a strategiilor de management integrat al zonelor costiere se bazează pe date fiabile și pentru a evita o sarcină administrativă suplimentară, este esențial ca statele membre să colecteze cele mai bune date și informații disponibile prin utilizarea instrumentelor și uneltelor existente pentru colectarea de date, cum ar fi cele dezvoltate în contextul inițiativei „Cunoașterea mediului marin 2020”. (26) Statele membre trebuie să prezinte Comisiei rapoarte naționale în vederea monitorizării implementării prezentei directive. Pentru a reduce la minimum sarcina administrativă, statele membre trebuie să poată utiliza rapoartele realizate în temeiul legislației relevante, inclusiv raportarea în conformitate cu Directiva 2008/56/CE. Comisia va utiliza informațiile comunicate de către statele membre și orice alte informații relevante disponibile în temeiul legislației UE pentru a informa Parlamentul European și Consiliul cu privire la progresele înregistrate în implementarea prezentei directive. (27) Este necesar să i se confere competențe de executare Comisiei pentru a se asigura implementarea uniformă a prezentei directive, în special în ceea ce privește gestionarea datelor și etapele operaționale ale elaborării și implementării planurilor de amenajare a spațiului maritim și a strategiilor de management integrat al zonelor costiere, precum și ale raportării aferente, incluzând formatele tehnice pentru partajarea datelor. Aceste competențe trebuie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[27]. (28) Transpunerea la timp a dispozițiilor prezentei directive este esențială, deoarece UE a adoptat o serie de inițiative de politică ce urmează să fie implementate până în anul 2020 și pe care prezenta directivă urmărește să le sprijine. Prin urmare, trebuie să se adopte cel mai scurt termen posibil pentru transpunerea prezentei directive, ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ: CAPITOLUL I DISPOZIȚII GENERALE Articolul 1 Obiect 1. Prezenta directivă stabilește un cadru pentru amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere care urmărește promovarea creșterii sustenabile a economiilor maritime și costiere și a utilizării sustenabile a resurselor marine și costiere. 2. Ca parte a politicii maritime integrate a Uniunii, acest cadru prevede elaborarea și implementarea de către statele membre a planurilor de amenajare a spațiului maritim și a strategiilor de management integrat al zonelor costiere, cu scopul de a îndeplini obiectivele precizate la articolul 5. Articolul 2 Domeniul de aplicare 1. Dispozițiile prezentei directive se aplică apelor marine și zonelor costiere. 2. Prezenta directivă nu se aplică activităților al căror obiectiv unic este apărarea sau securitatea națională. Cu toate acestea, fiecare stat membru face eforturi să garanteze că aceste activități se desfășoară într-un mod compatibil cu obiectivele prezentei directive. 3. Dispozițiile prezentei directive nu aduc atingere competențelor statelor membre în domeniul amenajării teritoriului. Articolul 3 Definiții În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții: 1. „zonă costieră” înseamnă spațiul geomorfologic situat de o parte și de alta a malului mării având ca limită către mare limita exterioară a apelor teritoriale ale statelor membre și ca limită către țărm limita definită de statele membre în strategiile lor de management integrat al zonelor costiere; 2. „politică maritimă integrată” înseamnă politica Uniunii care are ca scop promovarea unui proces decizional coordonat și coerent pentru a maximiza dezvoltarea sustenabilă, creșterea economică și coeziunea socială a statelor membre, în special în ceea ce privește regiunile costiere, insulare și ultraperiferice din Uniune, precum și sectoarele maritime, prin politici coerente legate de domeniul maritim și printr-o cooperare internațională relevantă; 3. „regiune sau subregiune marină” înseamnă regiunile și subregiunile marine vizate la articolul 4 din Directiva 2008/56/CE; 4. „ape marine” înseamnă apele, fundul mării și subsolul marin astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2008/56/CE; 5. „public” se referă la implicarea unei sau mai multor persoane fizice sau juridice și, în conformitate cu legislația sau practica națională, a asociațiilor, organizațiilor sau grupurilor constituite de acestea; 6. „activități sectoriale” înseamnă acele activități care intră sub incidența politicilor Uniunii menționate în partea a treia din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene care au un impact asupra apelor marine și a zonelor costiere; 7. „stare ecologică bună” înseamnă starea ecologică la care se face referire în articolul 3 alineatul (5) din Directiva 2008/56/CE. CAPITOLUL II Planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere Articolul 4 Elaborarea și implementarea planurilor de amenajare a spațiului maritim și a strategiilor de management integrat al zonelor costiere 1. Fiecare stat membru elaborează și implementează un plan sau planuri de amenajare a spațiului maritim și o strategie sau strategii de management integrat al zonelor costiere. Aceste planuri și strategii pot fi elaborate sub forma unor documente distincte. 2. Planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere urmăresc obiectivele enumerate la articolul 5 și îndeplinesc cerințele minime menționate la articolele 6, 7 și 8. 3. Atunci când elaborează planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere, statele membre acordă atenția cuvenită particularităților regiunilor și subregiunilor, activităților sectoriale respective, apelor marine și zonelor costiere vizate, precum și potențialelor impacturi ale schimbărilor climatice. 4. Planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere pot include sau se pot baza pe mecanisme care au fost sau sunt în curs de a fi instituite înainte de intrarea în vigoare a prezentei directive, cu condiția ca aceste planuri și strategii să aibă un conținut conform cu cerințele minime precizate la articolele 6, 7 și 8. Articolul 5 Obiectivele planurilor de amenajare a spațiului maritim și ale strategiilor de management integrat al zonelor costiere Planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere utilizează o abordare ecosistemică pentru a facilita coexistența activităților sectoriale concurente în apele marine și zonele costiere și a preveni conflictele dintre aceste activități, și urmăresc să contribuie la: (a) asigurarea aprovizionării cu energie a Uniunii promovând dezvoltarea energiei din surse marine și a formelor noi de energie din surse regenerabile, interconectarea rețelelor energetice și eficiența energetică; (b) promovarea dezvoltării transportului maritim și asigurarea unor rute navigabile eficiente și eficace din punctul de vedere al costurilor în întreaga Europă, incluzând accesibilitatea porturilor și siguranța transporturilor; (c) stimularea dezvoltării sustenabile și a creșterii sectorului pescuitului și acvaculturii, inclusiv a ocupării forței de muncă în domeniul pescuitului și în sectoarele conexe; (d) asigurarea conservării, protecției și îmbunătățirii mediului, precum și a utilizării prudente și raționale a resurselor naturale, în special pentru a atinge o stare ecologică bună, pentru a stopa declinul biodiversităţii și degradarea serviciilor ecosistemice și pentru a reduce riscurile de poluare marină; (e) garantarea rezistenței la schimbările climatice a zonelor costiere și marine. Articolul 6 Cerințele minime comune aplicabile planurilor de amenajare a spațiului maritim și strategiilor de management integrat al zonelor costiere 1. Planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere stabilesc etapele operaționale pentru realizarea obiectivelor prevăzute la articolul 5, luând în considerare toate activitățile și măsurile relevante care le sunt aplicabile. 2. În acest sens, planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere trebuie cel puțin: (a) să fie coordonate reciproc, dacă nu sunt integrate; (b) să asigure o cooperare transfrontalieră eficace între statele membre, precum și între autoritățile naționale și părțile interesate din domeniul politicilor sectoriale relevante; (c) să identifice efectele transfrontaliere ale planurilor de amenajare a spațiului maritim și ale strategiilor de management integrat al zonelor costiere asupra apelor marine și a zonelor costiere aflate sub suveranitatea sau jurisdicția țărilor terțe din aceeași regiune sau subregiune marină și din zonele costiere corespunzătoare, și să răspundă acestor efecte prin cooperarea cu autoritățile competente ale țărilor respective, în conformitate cu articolele 12 și 13; 3. Planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere sunt revizuite cel puțin o dată la fiecare 6 ani. Articolul 7 Cerințele minime specifice aplicabile planurilor de amenajare a spațiului maritim 1. Planurile de amenajare a spațiului maritim conțin cel puțin o cartografiere a apelor marine, care identifică distribuția spațială și temporală reală și potențială a tuturor activităților maritime relevante, cu scopul de a îndeplini obiectivele stabilite la articolul 5. 2. Atunci când elaborează planurile de amenajare a spațiului maritim, statele membre iau în considerare cel puțin următoarele activități: (a) instalațiile pentru extracția de energie și producția de energie din surse regenerabile; (b) siturile și infrastructurile de extracție a țițeiului și a gazelor naturale; (c) rutele de transport maritim; (d) traseele cablurilor submarine și ale conductelor; (e) zonele de pescuit; (f) siturile de acvacultură maritimă; (g) siturile de conservare a naturii. Articolul 8 Cerințele minime specifice aplicabile strategiilor de management integrat al zonelor costiere 1. Strategiile de management integrat al zonelor costiere conțin cel puțin un inventar al măsurilor existente aplicate în zonele costiere și o analiză a necesității unor acțiuni suplimentare, cu scopul de a îndeplini obiectivele stabilite la articolul 5. Strategiile prevăd o implementare integrată și transsectorială a politicii și țin cont de interacțiunile dintre activitățile terestre și cele maritime. 2. Atunci când elaborează strategiile de management integrat al zonelor costiere, statele membre iau în considerare cel puțin următoarele activități: (a) exploatarea resurselor naturale specifice, incluzând instalațiile pentru extracția de energie și producția de energie din surse regenerabile; (b) dezvoltarea infrastructurii, a instalațiilor de producție a energiei, a transportului, a porturilor, a lucrărilor maritime și a altor structuri, inclusiv a infrastructurii verzi; (c) agricultura și industria; (d) pescuitul și acvacultura; (e) conservarea, refacerea și managementul ecosistemelor costiere, ale serviciilor ecosistemice și ale siturilor naturii, precum și ale peisajelor costiere și ale insulelor; (f) atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea. Articolul 9 Participarea publicului 1. Statele membre stabilesc modalitățile de participare a publicului de așa manieră încât toate părțile interesate să se poată implica, încă dintr-un stadiu incipient, în elaborarea planurilor de amenajare a spațiului maritim și a strategiilor de management integrat al zonelor costiere. 2. Participarea publicului garantează că părțile interesate relevante, autoritățile pertinente și publicul vizat sunt consultați cu privire la proiectele de planuri și de strategii și că au acces la rezultate de îndată ce sunt disponibile. 3. Atunci când stabilesc modalitățile de consultare a publicului, statele membre acționează în conformitate cu dispozițiile relevante ale celorlalte acte legislative ale Uniunii. Articolul 10 Colectarea de date și schimbul de informații 1. Statele membre organizează colectarea celor mai bune date disponibile și schimbul de informații care sunt necesare pentru planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere. 2. Datele vizate la alineatul (1) includ: (a) datele privind mediul, cele sociale și cele economice colectate în conformitate cu dispozițiile legislației Uniunii referitoare la activitățile menționate la articolele 7 și 8; (b) datele fizice privind mediul marin pentru apele marine și datele geomorfologice pentru zonele costiere. 3. Atunci când organizează colectarea și schimbul de date menționate la alineatul (1), statele membre utilizează, în măsura posibilului, instrumentele și uneltele dezvoltate în cadrul politicii maritime integrate. Articolul 11 Evaluarea efectelor asupra mediului Planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere sunt supuse dispozițiilor Directivei 2001/42/CE. Articolul 12 Cooperarea cu alte state membre 1. Fiecare stat membru învecinat cu o zonă costieră sau maritimă a unui alt stat membru cooperează cu acesta pentru a se asigura că planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere sunt coerente și coordonate în întreaga zonă costieră sau regiune și/sau subregiune marină vizată. O astfel de cooperare ține cont în special de chestiuni de natură transnațională, cum ar fi infrastructura transfrontalieră. 2. Cooperarea prevăzută la alineatul (1) se realizează prin intermediul: (a) structurilor instituționale regionale în materie de cooperare care acoperă zona costieră sau regiunea/subregiunea marină vizată, sau (b) al unei rețele specializate de autorități competente din statele membre, care acoperă regiunea și/sau subregiunea marină vizată. Articolul 13 Cooperarea cu țările terțe Statele membre învecinate cu o zonă costieră sau maritimă a unei țări terțe depun toate eforturile pentru a-și coordona planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere cu țara terță respectivă în regiunea sau subregiunea marină și zona costieră corespunzătoare care sunt vizate. CAPITOLUL III IMPLEMENTARE Articolul 14 Autoritățile competente 1. Fiecare stat membru desemnează, pentru fiecare zonă costieră și regiune sau subregiune marină vizată, autoritatea sau autoritățile competente pentru implementarea prezentei directive, inclusiv pentru asigurarea cooperării cu alte state membre, așa cum este prevăzută la articolul 12, și a cooperării cu țările terțe, așa cum este prevăzută la articolul 13. 2. Fiecare stat membru furnizează Comisiei o listă a autorităților competente, împreună cu informațiile enumerate în anexa I la prezenta directivă. 3. În același timp, fiecare stat membru comunică Comisiei o listă cu autoritățile sale competente responsabile în cadrul organismelor internaționale la care participă și care sunt relevante pentru implementarea prezentei directive. 4. Fiecare stat membru informează Comisia cu privire la orice modificare a informațiilor comunicate în temeiul alineatului (1), în termen de șase luni de la intrarea în vigoare a unei asemenea modificări. Articolul 15 Monitorizarea și raportarea 1. Fiecare stat membru furnizează Comisiei un raport cu privire la implementarea prezentei directive utilizând rapoarte, informații și date disponibile în temeiul altor acte legislative ale UE și, după caz, făcând trimitere la acestea. 2. Acest raport conține cel puțin informații privind implementarea articolelor 6-13. 3. Comisia înaintează Parlamentului European și Consiliului un raport care evidențiază progresele înregistrate în implementarea prezentei directive. Articolul 16 Acte de punere în aplicare 1. Prin intermediul unor acte de punere în aplicare, Comisia poate adopta dispoziții privind următoarele: (a) cu condiția să nu fi fost stabilite prin alte acte legislative ale UE, cum ar fi Directiva 2007/2/CE sau Directiva 2008/56/CE, specificațiile operaționale pentru gestionarea datelor vizate la articolul 10, în ceea ce privește – partajarea datelor și interacționarea cu procese existente de gestionare și de colectare a datelor; și (b) etapele operaționale ale elaborării planurilor de amenajare a spațiului maritim și a strategiilor de management integrat al zonelor costiere, precum și ale raportării aferente, în ceea ce privește: – coerența dintre obligațiile de raportare prevăzute de prezenta directivă și alte acte legislative relevante ale Uniunii; – ciclul de monitorizare și cel de revizuire; – modalitățile de cooperare transfrontalieră; – consultarea publicului. 2. Actele de punere în aplicare vizate la alineatul (1) se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 alineatul (2). Articolul 17 Procedura comitetelor 1. Comisia este asistată de un comitet. Comitetul respectiv este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011[28]. 2. Atunci când se face trimitere la alineatul (1), se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011. CAPITOLUL IV DISPOZIȚII FINALE Articolul 18 Transpunere 1. Fiecare stat membru asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive cel târziu în termen de 18 luni de la intrarea în vigoare a acesteia. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte. 2. Atunci când statele membre adoptă măsurile menționate la alineatul (1), ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Fiecare stat membru stabilește modalitatea de efectuare a acestei trimiteri. 3. Autoritatea sau autoritățile vizate la articolul 14 alineatul (1) sunt desemnate în termen de 18 luni de la intrarea în vigoare a prezentei directive. 4. Planurile de amenajare a spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere menționate la articolul 4 alineatul (1) trebuie să fie elaborate în termen de 36 de luni de la intrarea în vigoare a prezentei directive. 5. Rapoartele prevăzute la articolul 15 alineatul (1) sunt furnizate, cel târziu, în termen de 42 de luni de la intrarea în vigoare a directivei, și, ulterior, la fiecare șase ani. 6. Raportul privind progresele înregistrate prevăzut la articolul 15 alineatul (3) este înaintat cel târziu în termen de șase luni de la data menționată la alineatul (5), și, ulterior, la fiecare șase ani. Articolul 19 Intrarea în vigoare Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Articolul 20 Destinatari Prezenta directivă se adresează statelor membre. Adoptată la Bruxelles, Pentru Parlamentul European, Pentru Consiliu Preşedintele Preşedintele ANEXA I Autoritățile competente (1) Denumirea și adresa autorității sau ale autorităților competente – denumirea și adresa oficiale ale autorității sau ale autorităților competente identificate. (2) Statutul juridic al autorității sau al autorităților competente – o descriere succintă a statutului juridic al autorității sau al autorităților competente. (3) Responsabilități – o scurtă descriere a responsabilităților juridice și administrative ale autorității sau ale autorităților competente și a rolului său (lor) privind apele marine în cauză. (4) Lista membrilor – în cazul în care autoritatea sau autoritățile competente acționează în calitate de organism de coordonare pentru alte autorități competente, se cere o listă a acestora din urmă împreună cu un rezumat al rapoartelor instituționale stabilite pentru a asigura coordonarea. (5) Coordonare regională sau subregională – se cere o scurtă descriere a mecanismelor stabilite pentru a asigura coordonarea dintre statele membre în cazul în care apele lor intră sub incidența prezentei directive și aparțin aceleiași regiuni sau subregiuni marine. FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ 1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 1.1. Denumirea propunerii/inițiativei Directivă a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui cadru pentru amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere. 1.2. Domeniul (domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB[29] Pescuit și afaceri maritime; Mediu. 1.3. Tipul propunerii/inițiativei x Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă ¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[30] ¨ Propunere/inițiativă care se referă la prelungirea unei acțiuni existente ¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune reorientată către o acțiune nouă 1.4. Obiective 1.4.1. Obiectiv(e) strategic(e) multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă Sprijinirea unei creșteri economice sustenabile în apele marine și zonele costiere ale UE. 1.4.2. Obiectiv(e) specific(e) și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză Obiectiv specific: Activitate MARE 11.09: promovarea unei creșteri sustenabile prin inițiative de politică care stimulează economia albastră, dezvoltarea unei cooperări eficiente și a unor mecanisme eficiente pentru partajarea informațiilor între autoritățile de reglementare și părțile interesate, precum și garantarea unei gestionări eficace a mărilor, a zonelor costiere și a oceanelor. Indicator de rezultat: nivelul cooperării transfrontaliere în domeniul amenajării spațiului maritim (MSP); reducerea cuantificabilă a duratei de planificare a proiectelor și a costurilor în bazinele maritime ale UE. Obiectiv: stabilirea unui cadru transparent, previzibil și stabil pentru planificarea și gestionarea utilizărilor spațiului maritim în întreaga UE, având ca rezultat câștiguri semnificative în materie de eficiență. Activitate ENV 587-D2: sprijinirea și dezvoltarea în continuare a politicii UE în domeniul managementului integrat al zonelor costiere (ICZM), pentru a promova utilizarea rațională și corectă a resurselor costiere și pentru a spori rezistența zonelor costiere la riscuri și la impacturile schimbărilor climatice. Indicator de rezultat: gradul de implementare a strategiilor ICZM naționale care au fost elaborate pe baza recomandării UE privind ICZM (indicator al progresului ICZM). Obiectiv: în 2012, propunerea Comisiei pentru un cadru eficace pe termen lung în vederea sprijinirii implementării ICZM în UE. 1.4.3. Rezultatul (rezultatele) și impactul preconizate A se preciza efectele pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra beneficiarilor vizați/grupurilor vizate. Obiectivul final al propunerii constă în a asigura creșterea economică sustenabilă a economiilor marine și costiere, permițând în același timp utilizări diverse și sustenabile ale resurselor marine și costiere prin luarea în considerare a piloanelor economic, social și de mediu ale sustenabilității, în conformitate cu abordarea ecosistemică. Acest lucru ar trebui să asigure (printre altele): - dezvoltarea sustenabilă, eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor și integrată a activităților maritime și costiere; - îmbunătățirea climatului de investiții; - o mai bună adaptare la riscurile legate de mediu, cum ar fi schimbările climatice, și prevenirea și/sau reducerea efectelor pericolelor naturale. 1.4.4. Indicatori de rezultat și de impact A se preciza indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a propunerii/inițiativei. - Indicatori de realizare: disponibilitatea unui cadru de guvernanță pentru amenajarea spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere; nivelul cooperării transfrontaliere; - Indicatori de rezultat: modele de dezvoltare a spațiului, reducerea conflictelor și litigiilor legate de dezvoltarea infrastructurii, utilizarea sustenabilă a resurselor marine și costiere, coordonarea amenajării spațiului maritim și a managementului integrat al zonelor costiere, precum și cooperarea transfrontalieră; - Indicatori de impact: menținerea/refacerea potențialului în ceea ce privește biodiversitatea și serviciile ecosistemice în zonele costiere și apele marine, sporirea valorii adăugate și reducerea caracterului sezonier ale economiilor maritime și costiere, îmbunătățirea rezistenței la schimbările climatice, creșterea în sectoare economice cheie, coexistența activităților economice. 1.5. Motivul (motivele) propunerii/inițiativei 1.5.1. Cerință (cerințe) de îndeplinit pe termen scurt sau lung - stabilirea unui proces de planificare integrată pentru activitățile maritime și a unui proces de management integrat pentru zonele costiere, prin reunirea autorităților naționale și a părților interesate din domeniul politicilor sectoriale relevante; - asigurarea unei cooperări transfrontaliere eficace între statele membre în ceea ce privește adoptarea măsurilor în domeniul amenajării spațiului maritim și al managementului integrat al zonelor costiere; - garantarea coordonării și a integrării dintre procesele de amenajare a spațiului maritim și de management integrat al zonelor costiere. 1.5.2. Valoarea adăugată a implicării UE Utilizările costiere și cele maritime și ecosistemele depășesc granițele naționale. Acțiunea propusă ar conferi o valoare adăugată prin asigurarea coerenței măsurilor care vizează acest aspect. În special, prin acțiunea UE s-ar evita abordările divergente și diferențele în ceea ce privește nivelul progresului. 1.5.3. Învățăminte desprinse din experiențele anterioare similare O evaluare a rapoartelor statelor membre referitoare la progresele înregistrate cu privire la ICZM, realizată în baza recomandării privind ICZM (2002/413/CE), a concluzionat că această abordare are o valoare adăugată clară din punctul de vedere al integrării politicilor la nivel transsectorial în zonelor costiere care vizează asigurarea utilizării sustenabile a resurselor costiere. Amenajarea spațiului maritim este un instrument recunoscut pe scară largă pentru asigurarea unei planificări coerente a spațiului maritim. 1.5.4. Coerența și posibila sinergie cu alte instrumente relevante Atât MSP, cât și ICZM au fost identificate ca fiind instrumente de gestionare integrată în cadrul PMI (Cartea albastră din 2007). Ele sunt instrumente de sprijin pentru un proces decizional mai integrat, întrucât coordonează politici sectoriale potențial concurente. Prin urmare, amenajarea spațiului maritim și strategiile de management integrat al zonelor costiere vor sprijini realizarea și coerența obiectivelor și măsurilor prevăzute de alte politici relevante, incluzând energia, protecția mediului, transportul maritim și pescuitul. 1.6. Durata acțiunii și impactul financiar al acesteia ¨ Propunere/inițiativă pe durată determinată – ¨ Propunere/inițiativă în vigoare din [ZZ/LL]AAAA până la [ZZ/LL]AAAA – ¨ Impact financiar din AAAA până în AAAA x Propunere/inițiativă pe durată nedeterminată – punere în aplicare cu o perioadă de creștere în intensitate din AAAA până în AAAA, – urmată de o perioadă de funcționare în regim de croazieră. 1.7. Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)[31] ¨ Gestiune centralizată directă de către Comisie ¨ Gestiune centralizată indirectă, cu delegarea sarcinilor de execuție: – ¨ agențiilor executive – ¨ organismelor instituite de Comunități[32] – ¨ organismelor publice naționale/organismelor cu misiune de serviciu public – ¨ persoanelor cărora li se încredințează executarea unor acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul articolului 49 din Regulamentul financiar x Gestiune partajată cu state membre ¨ Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe ¨ Gestiune în comun cu organizații internaționale (a se preciza) Dacă se indică mai multe moduri de gestionare, se furnizează detalii suplimentare în secțiunea „Observații“. Observații 2. MĂSURI DE GESTIONARE 2.1. Dispoziții în materie de monitorizare și raportare A se preciza frecvența și condițiile aferente acestor dispoziții. Până la 31 martie 2016 și, ulterior, la fiecare șase ani, statele membre vor furniza Comisiei un raport național cu privire la implementarea dispozițiilor prezentei directive. Rapoartele se vor baza pe monitorizarea națională a implementării. 2.2. Sistemul de gestiune și control 2.2.1. Riscul (riscurile) identificat(e) Nu se aplică – Propunerea nu implică utilizarea de credite operaționale. 2.2.2. Metoda (metodele) de control preconizată (preconizate) Nu se aplică – Propunerea nu implică utilizarea de credite operaționale. 2.3. Măsuri de prevenire a fraudelor și a neregulilor (la fel ca punctul 2.2) A se preciza măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate. Nu se aplică – Propunerea nu implică utilizarea de credite operaționale. 3. IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 3.1. Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată (afectate) Linii bugetare de cheltuieli existente În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare. Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție Număr [Descriere ………………………...……….] || Dif./Nedif. ([33]) || Țări AELS[34] || Țări candidate[35] || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar 5 || 11.0101 — Cheltuieli cu personalul în activitate din domeniul politic „Afaceri maritime și pescuit” 07 01 01 — Cheltuieli cu personalul în activitate din domeniul de politică „Mediu și politici climatice” || Nedif. || NU || NU || NU || NU Noile linii bugetare a căror creare se solicită În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare. Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul cheltuielilor || Contribuție Număr [Rubrica ……………………………………..] || Dif./Nedif. || Țări AELS || Țări candidate || Țări terțe || În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul financiar || || || || || || 3.2. Impactul estimat asupra cheltuielilor 3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor milioane EUR (cu 3 zecimale) Rubrica din cadrul financiar multianual: || Număr || DG: <…….> || || || Anul N[36] || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || TOTAL  Credite operaționale || || || || || || || || Numărul liniei bugetare || Angajamente || (1) || || || || || || || || Plăți || (2) || || || || || || || || Numărul liniei bugetare || Angajamente || (1a) || || || || || || || || Plăți || (2a) || || || || || || || || Credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe[37] || || || || || || || || Numărul liniei bugetare || || (3) || || || || || || || || TOTAL credite pentru DG <…….> || Angajamente || =1+1a +3 || || || || || || || || Plăți || =2+2a +3 || || || || || || || ||  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) || || || || || || || || Plăți || (5) || || || || || || || ||  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) || || || || || || || || TOTAL credite în cadrul RUBRICII <….> din cadrul financiar multianual || Angajamente || =4+ 6 || || || || || || || || Plăți || =5+ 6 || || || || || || || || În cazul în care propunerea/inițiativa afectează mai multe rubrici:  TOTAL credite operaționale || Angajamente || (4) || || || || || || || || Plăți || (5) || || || || || || || ||  TOTAL credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || (6) || || || || || || || || TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 4 din cadrul financiar multianual (suma de referință) || Angajamente || =4+ 6 || || || || || || || || Plăți || =5+ 6 || || || || || || || || Rubrica din cadrul financiar multianual: || 5 || Cheltuieli administrative milioane EUR (cu 3 zecimale) || || || Anul 2014 și anii ulteriori || || || || DURATĂ NEDETERMINATĂ || TOTAL DG: <ENV/MARE> ||  Resurse umane || 0,508 || || || || || || ||  Alte cheltuieli administrative || 0,054 0,022 || || || || || || || TOTAL DG ENV/MARE || Credite || 0,584 || || || || || || || TOTAL credite în cadrul RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || (Total angajamente = Total plăți) || 0,584 || || || || || || || milioane EUR (cu 3 zecimale) || || || Anul 2014 și anii ulteriori || || || || … a se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || TOTAL TOTAL credite în cadrul RUBRICILOR 1 - 5 din cadrul financiar multianual || Angajamente || 0,584 || || || || || || || Plăți || 0,584 || || || || || || || 3.2.2. Impactul estimat asupra creditelor operaționale – x Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite operaționale – ¨ Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite operaționale, conform explicațiilor de mai jos: Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale) Obiective și realizări ò || || || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || TOTAL REALIZĂRI Tipul realizării[38] || Costul mediu al realizării || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Numărul de realizări || Costuri || Număr total de realizări || Costuri totale OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 1[39]… || || || || || || || || || || || || || || || || - Realizare || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Realizare || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Realizare || || || || || || || || || || || || || || || || || || Subtotal obiectivul specific nr. 1 || || || || || || || || || || || || || || || || OBIECTIVUL SPECIFIC NR. 2… || || || || || || || || || || || || || || || || - Realizare || || || || || || || || || || || || || || || || || || Subtotal obiectivul specific nr. 2 || || || || || || || || || || || || || || || || COSTURI TOTALE || || || || || || || || || || || || || || || || 3.2.3. Impactul estimat asupra creditelor cu caracter administrativ 3.2.3.1. Sinteză – ¨ Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite administrative – x Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite administrative, conform explicațiilor de mai jos: milioane EUR (cu 3 zecimale) || Anul 2014 și anii ulteriori || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || TOTAL RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || || || || || || || || Resurse umane || 0,508 || || || || || || || Alte cheltuieli administrative || 0,076 || || || || || || || Subtotal RUBRICA 5 din cadrul financiar multianual || || || || || || || || În afara RUBRICII 5[40] din cadrul financiar multianual || || || || || || || || Resurse umane || || || || || || || || Alte cheltuieli cu caracter administrativ || || || || || || || || Subtotal în afara RUBRICII 5 din cadrul financiar multianual || || || || || || || || TOTAL || 0.584 || || || || || || || 3.2.3.2. Necesarul de resurse umane estimat – ¨ Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse umane – ¨ Propunerea/inițiativa implică utilizarea de resurse umane, conform explicațiilor de mai jos: Estimarea trebuie exprimată în valoare întreagă (sau cel mult cu o zecimală) || Anul 2014 și anii ulteriori || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6)  Posturi din schema de personal (posturi de funcționari și de agenți temporari) 11 01 01 01 + 07 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) || 4 || || || || || || XX 01 01 02 (în delegații) || || || || || || || XX 01 05 01 (cercetare indirectă) || || || || || || || 10 01 05 01 (cercetare directă) || || || || || || ||  Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[41] 11 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) || || || || || || || XX 01 02 02 (AC, INT, JED, AL și END în delegații) || || || || || || || XX 01 04 yy [42] || - la sediu[43] || || || || || || || - în delegații || || || || || || || XX 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării indirecte) || || || || || || || 10 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării directe) || || || || || || || Alte linii bugetare (a se preciza) || || || || || || || TOTAL || 4 || || || || || || XX este domeniul de politică sau titlul din buget în cauză. Necesarul de resurse umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG-ului în cauză alocate deja gestionării acțiunii și/sau realocate intern în cadrul DG-ului, completate, după caz, prin resurse suplimentare ce ar putea fi alocate DG-ului care gestionează acțiunea în cadrul procedurii de alocare anuală și în lumina constrângerilor bugetare. Descrierea sarcinilor care trebuie efectuate: Funcționari și agenți temporari || Monitorizarea implementării directivei la nivel național Personal extern || 3.2.4. Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual actual – x¨ Propunerea/inițiativa este compatibilă cu cadrul financiar multianual existent. – ¨ Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii corespunzătoare din cadrul financiar multianual. A se explica reprogramarea necesară, precizându-se liniile bugetare în cauză și sumele aferente. – ¨ Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la instrumentul de flexibilitate sau la revizuirea cadrului financiar multianual[44]. A se explica acțiunea necesară, precizând rubricile și liniile bugetare în cauză, precum și sumele aferente. 3.2.5. Participarea terților la finanțare – xPropunerea/inițiativa nu prevede cofinanțare din partea terților – Propunerea/inițiativa prevede cofinanțare, estimată în cele ce urmează: Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale) || Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se menționa numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) || Total A se preciza organismul care asigură cofinanțarea || || || || || || || || TOTAL credite cofinanțate || || || || || || || || 3.3. Impactul estimat asupra veniturilor – x Propunerea/inițiativa nu are impact financiar asupra veniturilor. – ¨ Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar: – ¨ asupra resurselor proprii – ¨ asupra diverselor venituri milioane EUR (cu 3 zecimale) Linia bugetară pentru venituri: || Credite disponibile pentru exercițiul bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei[45] Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || … a se introduce numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) Articolul …………. || || || || || || || || Pentru diversele venituri alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli afectată (afectate). A se preciza metoda de calcul al impactului asupra veniturilor. [1] COM(2010) 2020 final. [2] COM(2012) 494 final. [3] COM(2008) 791 final. [4] COM(2010) 771 final. [5] Directiva 2008/56/CE, JO L 164, 25.6.2008, p. 19-40. [6] Directiva 2009/28/CE, JO L 140, 5.6.2009, p. 16-62. [7] Decizia nr. 884/2004/CE, JO L 167, 30.4.2004, p. 1-38. [8] Directiva 92/43/CEE a Consiliului, JO L 206, 22.7.1992, p. 7-50. [9] JO L 197, 21.7.2001, p. 30-37. [10] JO 2011/C 369/02. [11] JO C , , p. . [12] JO C , , p. . [13] COM(2007) 575 final. [14] JO L 164, 25.6.2008. [15] COM(2010) 2020 final. [16] Concluziile Consiliului din 17 iunie 2010. [17] COM(2012) 494 final. [18] Propunerea COM(2011) 804 final. [19] JO L 140, 5.6.2009, p. 16-62. [20] JO L 358, 31.12.2002, p. 59-80. [21] JO L 167, 30.4.2004, p. 1-38. [22] COM(2011) 244 final. [23] COM(2011) 571 final. [24] COM(2013) XXX. [25] COM(2010) 461 final. [26] JO L 197, 21.7.2001. [27] JO L 55, 28.2.2011, p. 13. [28] JO L 55, 28.2.2011. [29] ABM (Activity Based Management): gestionarea pe activități – ABB (Activity Based Budgeting): stabilirea bugetului pe activități. [30] Astfel cum sunt menționate la articolul 49 alineatul (6) litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar. [31] Explicațiile privind modurile de gestionare, precum și trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe site-ul BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html. [32] Astfel cum sunt menționate la articolul 185 din Regulamentul financiar. [33] Dif. = credite diferențiate / Nedif. = credite nediferențiate. [34] AELS: Asociația Europeană a Liberului Schimb. [35] Țările candidate și, după caz, țările potențial candidate din Balcanii de Vest. [36] Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei. [37] Asistență tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă. [38] Realizările se referă la produsele și serviciile care vor fi furnizate (de ex.: numărul de schimburi de studenți finanțate, numărul de km de străzi construiți etc.). [39] Conform descrierii din secțiunea 1.4.2. „Obiectiv(e) specific(e)…” [40] Asistență tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă. [41] AC = agent contractual; INT = personal pus la dispoziție de agenții de muncă temporară („Intérimaire”); JED = „Jeune Expert en Délégation” (expert tânăr în delegații); AL = agent local; END= expert național detașat. [42] Sub plafonul pentru personal extern din credite operaționale (fostele linii „BA”). [43] În special pentru fonduri structurale, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și Fondul european pentru pescuit (FEP). [44] A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional. [45] În ceea ce privește resursele proprii tradiționale (taxe vamale, cotizații pentru zahăr), sumele indicate trebuie să fie sume nete, și anume sume brute după deducerea a 25 % pentru costuri de colectare.