P6_TA(2007)0043

Ajutor bugetar acordat ţărilor în curs de dezvoltare

Rezoluţia Parlamentului European privind ajutorul bugetar acordat ţărilor în curs de dezvoltare (2006/2079(INI))

Parlamentul European,

- având în vedere articolul 177 şi articolul 180 din Tratatul CE,

- având în vedere Declaraţia Mileniului a ONU din data de 18 septembrie 2000, care defineşte Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului drept obiective stabilite de comun acord de către comunitatea internaţională pentru eradicarea sărăciei,

- având în vedere Programul de acţiune al Conferinţei internaţionale a Organizaţiei Naţiunilor Unite privind populaţia şi dezvoltarea, adoptat la Cairo în 1994,

- având în vedere Comunicarea Comisiei către Consiliu şi Parlamentul European, intitulată "Sprijinul comunitar pentru programele de reformă economică şi ajustare structurală: bilanţ şi perspective" (COM(2000)0058),

- având în vedere Ghidul privind programarea şi punerea în aplicare a sprijinului bugetar acordat ţărilor terţe, elaborat de Oficiul de cooperare EuropeAid (AIDCO) şi de Direcţiile Generale Dezvoltare (DEV) şi Relaţii Externe (RELEX) din aprilie 2003,

- având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe şi Pacific (ACP) şi Comunitatea Europeană, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 [1] (Acordul de parteneriat de la Cotonou),

- având în vedere Evaluarea comună a sprijinului bugetar general, raport de sinteză din mai 2006, elaborat de departamentul de dezvoltare internaţională din cadrul Universităţii din Birmingham şi de departamentele asociate,

- având în vedere Raportul special al Curţii de Conturi nr. 5/2001 privind fondurile de contrapartidă ale sprijinului ajustării structurale afectate unor ajutoare bugetare (al şaptelea şi al optulea FED), împreună cu răspunsurile Comisiei [2],

- având în vedere Raportul special al Curţii de Conturi nr. 2/2005 privind ajutorul bugetar al FED pentru statele ACP: gestionarea de către Comisie a aspectului privind reforma finanţelor publice, împreună cu răspunsurile Comisiei [3],

- având în vedere Comunicarea Comisiei către Consiliu şi Parlamentul European intitulată "Cooperarea cu statele ACP implicate în conflicte armate" (COM(1999)0240),

- având în vedere Rezoluţia sa din 6 aprilie 2006 privind eficienţa ajutorului şi corupţia în ţările în curs de dezvoltare [4],

- având în vedere nota Departamentului Tematic din cadrul Direcţiei Generale Politici Externe a Parlamentului European, din iunie 2004, cu privire la avantajele şi dezavantajele sprijinului bugetar ca modalitate de acordare a ajutorului,

- având în vedere reuniunea la nivel înalt a Comitetului de asistenţă pentru dezvoltare (CAD) al OCDE care a avut loc la Paris, în martie 2005,

- având în vedere Declaraţia de la Paris privind eficienţa ajutorului, din 2 martie 2005,

- având în vedere Cadrul de evaluare a rezultatelor programului cheltuieli publice şi răspunderea financiară (PEFA) din iunie 2005,

- având în vedere articolul 45 din Regulamentul său de procedură,

- având în vedere raportul Comisiei pentru dezvoltare şi avizul Comisiei pentru bugete (A6-0005/2007),

A. întrucât în prezent se dezbat modalităţile prin care se pot obţine cele mai bune rezultate în urma utilizării fondurilor de dezvoltare, pentru a veni în ajutorul populaţiilor din ţările beneficiare,

B. întrucât trebuie să se recunoască faptul că eforturile depuse de-a lungul câtorva decenii pentru a îmbunătăţi condiţiile zilnice de trai ale populaţiilor din ţările în curs de dezvoltare au eşuat în multe părţi ale lumii, din cauza unei serii de motive şi situaţii complexe, unele dintre care pot fi identificate clar ca fiind determinate de o guvernare deficientă, de o utilizare abuzivă a fondurilor şi de corupţie,

C. întrucât necesitatea implicării în cooperarea pentru dezvoltare impune justificarea continuă nu numai faţă de publicul larg, ci şi în contextul interacţiunii cu alte părţi interesate din domeniul cheltuielilor publice,

D. întrucât sprijinul bugetar este recunoscut ca fiind un instrument esenţial al cooperării pentru dezvoltare în cadrul Comunităţii Europene şi întrucât aproximativ o cincime din ajutorul FED ia forma unui sprijin bugetar care nu are un destinatar anume,

E. întrucât reuniunea la nivel înalt a CAD de la Paris din martie 2005 a recunoscut importanţa acordării de sprijin interguvernamental previzibil prin utilizarea sistemelor proprii ale ţărilor beneficiare, în măsura posibilului,

F. întrucât sprijinul bugetar permite o coordonare mai strânsă între donatori,

G. întrucât existenţa unor structuri eficiente în ţările beneficiare, atât sub aspectul unei democraţii funcţionale care respectă libertăţile fundamentale, drepturile omului şi pluralismul politic, cât şi în ceea ce priveşte procesele bugetare, competenţele legate de cheltuieli şi furnizarea de servicii care pot face obiectul unor controale, sunt fundamentale pentru eficienţa sprijinului bugetar,

H. întrucât sprijinul bugetar dă beneficiarului posibilitatea de a-şi stabili procesul de dezvoltare,

I. întrucât procesul de sprijin bugetar se înscrie într-un cadru de parteneriat, din punct de vedere al stabilirii şi al evaluării priorităţilor, printr-un dialog continuu între donator şi beneficiar,

J. întrucât sprijinul bugetar ar trebui, de asemenea, să încurajeze consolidarea proceselor democratice, oferind spaţiu politic societăţii civile, în special prin implicarea în trasarea unei strategii de reducere a sărăciei şi de dezvoltare, şi promovând controlul parlamentar asupra politicii de dezvoltare şi asupra cheltuielilor bugetare,

K. întrucât sprijinul bugetar poate lua forma unui sprijin bugetar general, care acoperă ansamblul cadrului macroeconomic şi bugetar, sau a unui sprijin bugetar sectorial,

L. întrucât aspectele fundamentale care determină alocarea sprijinului bugetar sunt: "deficitul finanţării externe", gradul de sărăcie, buna guvernare, rezultatele anterioare, angajamentul pentru dezvoltare şi o evaluare realistă a rezultatelor posibile, în ceea ce priveşte reducerea sărăciei, creşterea şi reforma instituţională,

M. întrucât fondurile puse la dispoziţie ca sprijin bugetar general sunt complet fungibile, deoarece transferurile se efectuează direct în contul de trezorerie al unei ţări, ceea ce înseamnă în realitate că proprietatea, controlul şi răspunderea în ceea ce priveşte utilizarea fondurilor respective aparţin beneficiarului,

N. întrucât articolul 61 alineatul (2) şi articolul 67 din Acordul de parteneriat de la Cotonou stabilesc în mod clar condiţiile care guvernează eligibilitatea unei ţări beneficiare pentru primirea de sprijin bugetar, indicând în mod expres nevoia unor norme în ceea ce priveşte gestionarea cheltuielilor publice, politicile macroeconomice şi sectoriale şi achiziţiile publice şi, în plus, impunând donatorului şi beneficiarului să se asigure că ajustarea este viabilă din punct de vedere economic şi realizabilă din punct de vedere social şi politic,

O. întrucât o democraţie parlamentară funcţională, care respectă libertăţile fundamentale şi drepturile omului, inclusiv pluralismul politic, şi un sistem eficient de gestionare a finanţelor publice reprezintă condiţii preliminare pentru sprijinul bugetar şi ar trebui evaluate în funcţie de gradul în care ţara beneficiară este caracterizată de buna guvernare, de un control exercitat de un parlament ales în mod democratic, de statul de drept, de răspunderea guvernamentală, de competenţă, politici macroeconomice, de dezvoltare şi sectoriale bine definite şi de gradul de deschidere şi transparenţă a sistemului său de achiziţii publice,

P. întrucât riscul ar trebui măsurat în funcţie de capacitatea organelor de stat respective de administrare şi de punere în aplicare a fondurilor, buna guvernare, angajamentul faţă de principiile de dezvoltare, incidenţa corupţiei, democraţie şi drepturile omului,

Q. întrucât o gestionare eficientă a finanţelor publice şi existenţa unor sisteme bugetare eficiente care au ca scop crearea unui climat macroeconomic stabil sunt condiţii preliminare esenţiale pentru dezvoltare,

R. întrucât un anumit număr de ţări asociate la sprijinul bugetar, în special printre ţările ACP, au sisteme de gestionare a finanţelor publice foarte deficiente,

S. întrucât parteneriatul donator - beneficiar trebuie să asigure o analiză comună eficientă a rezultatelor punerii în aplicare a politicii de dezvoltare şi a reformelor care sunt esenţiale pentru evaluarea viabilităţii sprijinului bugetar,

1. invită Comisia şi statele membre să nu recurgă la sprijinul bugetar decât dacă beneficiile nete ale unui asemenea mecanism pot fi demonstrate în lumina unor criterii cuantificabile, şi doar după evaluarea completă a riscurilor implicate;

2. subliniază faptul că sprijinul bugetar poate da rezultate ca metodă de ajutor doar dacă ambii parteneri îşi asumă pe deplin responsabilităţile într-un spirit autentic de parteneriat şi de apropriere;

3. solicită ca sprijinul bugetar să se axeze, în măsura posibilului, pe priorităţile de dezvoltare care vizează reducerea sărăciei, pentru ca aceste priorităţi să deţină un rol central în cadrul dialogului politic dintre donator şi beneficiar şi să se garanteze controlul parlamentar atât pentru donator, cât şi pentru beneficiar;

4. subliniază importanţa consolidării capacităţii guvernelor beneficiare, care trebuie să îşi asume un rol de conducere mai puternic în cadrul coordonării asistenţei pentru dezvoltare;

5. subliniază importanţa creării unei culturi de responsabilitate, care să implice pe deplin parlamentele şi instituţiile supreme de audit; recunoaşte că sprijinul bugetar trebuie să meargă mână în mână cu consolidarea societăţii civile;

6. consideră că aplicarea echitabilă a unor condiţii clare, explicite şi realiste, convenite între toate părţile şi anexate programului de sprijin bugetar este esenţială pentru instrumentul respectiv şi necesară pentru a contracara caracterul volatil impredictibil al ajutorului acordat;

7. salută criteriile de eligibilitate pentru folosirea sprijinului bugetar în cazul statelor ACP, consacrate la articolul 61 alineatul (2) şi la articolul 67 din Acordul de parteneriat de la Cotonou;

8. este îngrijorat de hotărârea de a folosi sprijinul bugetar în Malawi, unde există riscuri considerabile cunoscute, şi în Kenya, pentru care toate statele membre au suspendat sprijinul bugetar, aducând astfel în discuţie capacitatea Comisiei de a folosi acest instrument în mod eficient;

9. este îngrijorat de constatările Curţii de Conturi cum că, în anumite cazuri, motivele Comisiei privind acordarea de sprijin bugetar statelor cu sisteme neperformante de gestionare financiară au fost insuficiente, iar articolul 61 aliniatul (2) şi articolul 67 din Acordul de parteneriat de la Cotonou au fost adesea interpretate în sens larg şi subiectiv;

10. este alarmat de faptul că Curtea de Conturi a descoperit lacune în ceea ce priveşte coerenţa globală a instrumentului de sprijin bugetar creat de Comisie şi în ceea ce priveşte controlul, monitorizarea şi sprijinul din cadrul mecanismelor proprii de control bugetar ale ţărilor beneficiare, şi anume parlamentele şi instituţiile supreme de audit din respectivele state, şi că asistenţa tehnică nu este folosită la nivelul corespunzător, toate aceste elemente fiind indispensabile instrumentului;

11. recunoaşte că poate exista doar un singur program de reformă macroeconomică într-un stat dat, de obicei coordonat de instituţiile financiare internaţionale, dar Comisia şi statele membre ar trebui să încerce să joace un rol activ în efortul de a influenţa politica acestuia;

12. reaminteşte că reformele macroeconomice pot avea un efect durabil doar când integrează pe deplin obiectivele dezvoltării umane şi sociale;

13. consideră că sprijinul bugetar sectorial sau abordările la nivel sectorial ar trebuie să fie considerate instrumente privilegiate de intervenţie în sectorul sănătăţii şi cel al educaţiei;

14. reafirmă că 20 % din angajamentele anuale totale ar trebui alocate activităţilor din sectorul educaţiei elementare şi secundare şi cel al sănătăţii de bază (inclusiv sănătatea sexuală şi a reproducerii);

15. invită Comisia să adopte şi să aplice noul cadru internaţional de evaluare a rezultatelor pentru a aprecia modul în care un stat îşi gestionează finanţele publice, în conformitate cu PEFA;

16. invită Comisia să reacţioneze coerent şi echilibrat atunci când statele nu mai respectă principiile democratice şi drepturile omului;

17. invită Comisia să evalueze întinderea corupţiei şi riscurile antrenate de aceasta, în conformitate cu articolul 9 alineatul (3) şi articolul 97 din Acordul de parteneriat de la Cotonou;

18. invită Comisia să încerce să atingă o anumită coerenţă în ceea ce priveşte politica şi procesul decizional în cadrul parteneriatelor de sprijin bugetar de la donatori şi solicită ca fondurile donatorilor să fie administrate eficient, pentru a elimina posibilitatea de apariţie a unei volatilităţii imprevizibile la acordarea ajutorului şi consideră că Comisia se află în cea mai bună poziţie pentru a facilita coordonarea donatorilor din cadrul UE;

19. consideră de importanţă crucială ca alocarea fondurilor şi procesul de evaluare să se alinieze strategiei de dezvoltare şi procesului bugetar şi de evaluare ale beneficiarilor;

20. invită Comisia să acorde prioritate echităţii şi reducerii sărăciei, concentrându-se pe segmentele cele mai marginalizate şi sărace ale societăţii;

21. recomandă folosirea de tranşe variabile, care oferă stimulente bazate pe rezultate, dar notează că orice variaţie a sumelor alocate trebuie să fie previzibilă, în măsura posibilului, pentru a nu avea un impact negativ asupra planificării bugetare;

22. este îngrijorat în ceea ce priveşte dificultatea inerentă evaluării atingerii indicatorilor de performanţă şi în special a rezultatelor privind efectele sărăciei, şi invită Comisia să susţină dezvoltarea capacităţilor în domeniul statisticii, al colectării datelor, al evaluării şi al analizei calităţii;

23. invită Comisia să verifice la intervale regulate, în colaborare cu toate părţile interesate, dacă politicile economice ale ţărilor beneficiare sunt în concordanţă cu obiectivele şi principiile de asistenţă pentru dezvoltare şi dacă se respectă condiţiile sale;

24. invită Comisia, statele membre şi ţările beneficiare să furnizeze periodic informaţii publicului larg din acest sector, pentru ca impactul ajutorului bugetar să fie vizibil contribuabililor europeni şi pentru a creşte gradul de conştientizare a nevoii de cooperare pentru dezvoltare în general şi a efectelor sprijinului bugetar în special, să contracareze presupunerile generale de folosire necorespunzătoare a fondurilor şi să ofere informaţii despre cerinţele de bază pentru utilizarea sprijinului bugetar şi despre cazurile în care acest sprijin s-a dovedit ineficient; face apel la Comisie să îmbunătăţească vizibilitatea UE în domeniul ajutorului pentru dezvoltare şi să documenteze şi să demonstreze progresul înregistrat de ţările terţe beneficiare în cadrul administrării independente a ajutorului bugetar;

25. invită Comisia să evalueze la intervale regulate eficacitatea ajutorului bugetar în privinţa combaterii sărăciei din punctul de vedere al raportului cost-eficienţă, şi să prezinte progresul înregistrat de ţările terţe beneficiare în ceea ce priveşte administrarea independentă a sprijinului bugetar; în acest proces, va trebui să distingă între sprijinul bugetar general şi sprijinul la nivel sectorial, pentru o mai mare claritate în ceea ce priveşte eficacitatea diverselor instrumente de ajutorare în privinţa reducerii sărăciei; de asemenea, trebuie evaluate costurile administrative generate de sprijinul bugetar şi de cel acordat pentru proiecte; scopul ar trebui să fie posibilitatea de a justifica cu argumente momentul când trebuie folosit fiecare instrument;

26. invită Comisia să elimine neajunsurile în materie de control şi coordonare introducând un control extern al ajutorului bugetar (de exemplu prin Curtea de Conturi); Comisia ar trebui să fie încurajată să preia iniţiativa de creare a unei instituţii comune de control, împreună cu ceilalţi mari donatori;

27. insistă că, pentru a sprijini mecanismele de control bugetar ale ţărilor beneficiare, parlamentul din orice ţară beneficiară ar trebui să participe la adoptarea bugetului, iar legea bugetului ar trebui publicată; de asemenea, insistă că ajutorul bugetar ar trebui să fie evaluat anual de către parlament în ceea ce priveşte progresul înregistrat;

28. invită Comisia să declare felul în care sprijinul bugetar ar putea fi limitat în timp; observă că scopul final al sprijinului bugetar trebui să fie consolidarea capacităţii ţării beneficiare de a face faţă propriilor nevoi din resurse proprii; în consecinţă, Comisia ar trebui să menţioneze perioada de timp (rezonabilă) în care acest obiectiv poate fi atins;

29. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului şi Comisiei.

[1] JO L 317, 15.12.2000, p. 3. Acord astfel cum a fost modificat prin Acordul din 25 iunie 2005 (JO L 287, 28.10.2005, p. 4).

[2] JO C 257, 14.9.2001, p. 1.

[3] JO C 249, 7.10.2005, p. 1.

[4] JO C 293 E, 2.12.2006, p. 316.

--------------------------------------------------