EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONTEXTUL PROPUNERII

1.1. Motivele și obiectivele propunerii

Prezenta propunere de directivă vizează crearea unui cadru juridic adecvat pentru gestionarea colectivă a drepturilor administrate de societăți de gestiune colectivă în numele titularilor de drepturi, prin stabilirea unor norme care să asigure o mai bună guvernanță și o mai mare transparență a tuturor societăților de gestiune colectivă și prin încurajarea și facilitarea acordării de licențe multiteritoriale pentru drepturile autorilor asupra operelor lor muzicale de către societățile de gestiune colectivă care îi reprezintă.

În cazul în care se prestează un serviciu care include exploatarea unei opere protejate a unui autor, de exemplu un cântec, o compoziție muzicală sau un alt obiect protejat, cum ar fi o fonogramă sau o reprezentație, este necesară obținerea unei licențe din partea titularului dreptului de autor sau al oricărui drept conex. Astfel de servicii pot fi prestate offline, de exemplu în cazul proiecției unui film într-un cinematograf sau al interpretării de muzică într-o sală de concerte, dar și, în măsură tot mai mare, online . Este necesară obținerea unei licențe de la toți titularii de drepturi (autori, interpreți, producători). În anumite sectoare, licențele sunt de obicei acordate direct de titularii individuali de drepturi (de exemplu de producătorii de film). În altele, gestionarea colectivă a drepturilor joacă un rol foarte important, în special în cazul drepturilor autorilor asupra operelor muzicale. Anumite forme de exploatare recurg la rândul lor în mare măsură la gestionarea colectivă, de exemplu în cazul dreptului la remunerare al artiștilor interpreți sau executanți și al producătorilor de discuri pentru difuzarea și interpretarea în public a fonogramelor.

Titularii de drepturi își încredințează drepturile unei societăți de gestiune colectivă, care gestionează drepturile în numele acestora. Aceste societăți prestează, de asemenea, anumite servicii titularilor de drepturi și utilizatorilor, servicii printre care se numără acordarea de licențe utilizatorilor, administrarea veniturilor provenite din drepturi, plățile datorate titularilor de drepturi și asigurarea respectării drepturilor acestora. Societățile de gestiune colectivă au un rol foarte important, în special în cazurile în care negocierile cu creatorii individuali nu ar fi practice și ar antrena costuri de tranzacție prohibitive. Aceste societăți au, de asemenea, un rol important pentru protecția și promovarea diversității expresiilor culturale, permițând accesul pe piață al repertoriilor mai mici și mai puțin populare.

Este necesar să se acționeze în două domenii.

Mai întâi, gestionarea colectivă a drepturilor din toate sectoarele trebuie să se adapteze în ceea ce privește eficiența, acuratețea, transparența și responsabilitatea serviciilor oferite membrilor și utilizatorilor. Un ritm de modernizare excesiv de lent are un impact negativ asupra disponibilității noilor oferte pentru consumatori și prestatorii de servicii, fiind împiedicată dezvoltarea serviciilor inovatoare, în special în mediul online . Pentru a asigura prestarea de servicii adecvate utilizând opere sau alte elemente protejate de drepturile de autor și alte drepturi conexe pe piața internă, societățile de gestiune colectivă trebuie determinate să își adapteze metodele de funcționare în beneficiul creatorilor, al prestatorilor de servicii, al consumatorilor și al economiei europene ca întreg. Întrucât societățile acordă licențe pentru drepturi în numele titularilor de drepturi din țările lor și din străinătate, funcționarea acestor societăți are un impact fundamental asupra exploatării drepturilor respective la nivelul pieței unice. Funcționarea unora dintre aceste societăți a dat naștere la îngrijorări în ceea ce privește transparența, guvernanța și gestionarea veniturilor provenite din drepturi colectate în numele titularilor de drepturi. S-au exprimat îngrijorări în special în ceea ce privește gradul de responsabilitate al anumitor societăți, în general față de membrii lor și în particular în ceea ce privește gestionarea finanțelor proprii. Un număr de societăți de gestiune colectivă nu au răspuns încă provocării de a se adapta la realitățile și nevoile pieței unice.

În al doilea rând, dezvoltarea unei piețe unice pentru conținut cultural online a condus la apeluri pentru modificarea licențelor pentru drepturi de autor, în special în ceea ce privește licențele referitoare la drepturile autorilor de opere muzicale, în condițiile în care prestatorii de servicii muzicale online întâmpină dificultăți în a obține licențe având ca obiect un repertoriu agregat pentru teritoriul unuia sau al mai multor state membre. O serie de factori contribuie la fragmentarea teritorială a serviciilor muzicale online, inclusiv alegerile comerciale ale prestatorilor, dar nu trebuie subestimate dificultățile în materie de obținere a unor licențe multiteritoriale. Această situație conduce la fragmentarea pieței acestor servicii din UE, limitând astfel prestarea de servicii muzicale online de către prestatorii de servicii online, ceea ce a determinat ca operele muzicale ale autorilor să nu facă obiectul acordării de licențe pe o scară atât de largă pe cât ar fi putut și nu au fost remunerate la un nivel corespunzător. Această fragmentare împiedică, de asemenea, consumatorii să se bucure de un acces cât mai larg la diversitatea considerabilă a repertoriilor muzicale. În timp ce în alte domenii gestionarea colectivă a drepturilor nu a dat naștere la dificultăți care să trebuiască tratate în acest context, gestionarea colectivă a drepturilor autorilor de opere muzicale este un domeniu în care trebuie găsite soluții. Abordarea acestei probleme este esențială pentru stimularea ofertei legale de muzică online din UE.

Prin urmare, prezenta propunere vizează: (a) ameliorarea standardelor de guvernanță și de transparență ale societăților de gestiune colectivă, astfel încât titularii de drepturi să poată exercita un control mai eficace asupra acestora și să contribuie la ameliorarea eficienței gestionării acestora, și (b) facilitarea acordării de licențe multiteritoriale de către societățile de gestiune colectivă a drepturilor de autor asupra operelor muzicale pentru prestarea de servicii online.

1.2. Contextul general

Prezenta propunere este înaintată în contextul agendei digitale pentru Europa[1] și al Strategiei Europa 2020 pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii[2]. În Actul privind piața unică[3], Comisia a definit proprietatea intelectuală drept unul din domeniile în care este nevoie de acțiune și a subliniat că în epoca internetului gestionarea colectivă a drepturilor trebuie să poată evolua în direcția unor modele de acordare a licențelor cu un caracter transnațional mai pronunțat, care să acopere teritoriile mai multor state membre și să cuprindă eventual întreaga UE. În comunicarea „O piață unică pentru drepturile de proprietate intelectuală”[4], Comisia a anunțat că urmează să propună un cadru juridic pentru gestionarea colectivă a drepturilor de autor și a drepturilor conexe. Importanța acestei propuneri legislative a fost evidențiată și în comunicarea Comisiei privind „Agenda consumatorului european”[5].

Articolul 167 din TFUE prevede obligația Uniunii de a ține cont de anumite aspecte culturale în acțiunea sa, în particular de a respecta și promova diversitatea culturală.

Tehnologia, evoluția rapidă a modelelor comerciale digitale și autonomia crescândă a consumatorilor online pledează, împreună, pentru o evaluare constantă prin care să se stabilească dacă normele actuale în materie de drepturi de autor oferă stimulente adecvate și dacă le permit titularilor de drepturi, utilizatorilor de drepturi și consumatorilor să profite de oportunitățile create de tehnologiile moderne. Prezenta propunere nu trebuie privită ca fiind separată, ci ca parte a unui set de măsuri care au fost sau care urmează să fie propuse de Comisie, după caz, pentru a facilita acordarea de licențe privind drepturile și, la un nivel mai general, accesul la conținut digital atractiv, în special în context transfrontalier. Pe lângă abordarea funcționării societăților de gestiune colectivă în contextul prezentei propuneri, Comisia analizează, de asemenea, dacă sunt necesare alte măsuri pentru facilitarea acordării de licențe în general, fie de către titularii individuali de drepturi, fie de către cei cărora li s-au transferat aceste drepturi, fie de către societățile de gestiune colectivă. Acest proces de reflecție include problema caracterului teritorial al drepturilor și a efectelor acestuia asupra acordării de licențe pentru anumite conținuturi sau servicii.

Tot în contextul Agendei digitale pentru Europa și al comunicărilor Comisiei „O piață unică pentru drepturile de proprietate intelectuală” și „Un cadru coerent pentru creșterea încrederii în piața unică digitală a comerțului electronic și a serviciilor online”[6], precum și în contextul urmăririi subsecvente a „Cărții verzi privind difuzarea online a operelor audiovizuale în Uniunea Europeană”[7], Comisia efectuează o analiză juridică și economică aprofundată în ceea ce privește domeniul și funcționarea drepturilor de autor și ale drepturilor conexe aferente transmisiunilor prin internet în cadrul pieței unice, inclusiv pentru a stabili dacă excepțiile și limitările drepturilor de autor acordate actualmente în temeiul Directivei 2001/29/CE privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională[8] trebuie actualizate și armonizate în mai mare măsură la nivelul UE.

1.3. Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii

Deși o parte din directivele existente care reglementează domeniul drepturilor de autor[9] conțin referințe la gestionarea drepturilor de către societățile de gestiune colectivă, niciunul dintre aceste texte legislative nu abordează modul de funcționare al societăților ca atare.

Recomandarea 2005/737/CE a Comisiei privind gestionarea colectivă transfrontalieră a drepturilor de autor și a drepturilor conexe în cazul serviciilor muzicale online licite[10] a invitat statele membre să promoveze un mediu de reglementare adecvat pentru gestionarea drepturilor de autor și a drepturilor conexe pentru prestarea de servicii muzicale online licite și pentru ameliorarea standardelor de guvernanță și de transparență ale societăților de gestiune colectivă. Fiind vorba despre o recomandare, aceasta nu a avut caracter obligatoriu, iar implementarea benevolă nu a fost satisfăcătoare.

1.4. Coerența cu alte politici

Prezenta propunere completează Directiva 2006/123/CE din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne[11], care vizează crearea unui cadru juridic menit să asigure libertatea de stabilire și libera circulație a serviciilor între statele membre. Societățile de gestiune colectivă intră sub incidența Directivei 2006/123/CE în calitate de prestatori de servicii de gestiune colectivă.

Propunerea este importantă pentru protecția drepturilor de autor și a drepturilor conexe. Convenția de la Berna pentru protecția operelor literare și artistice, Convenția de la Roma pentru protecția artiștilor interpreți sau executanți, a producătorilor de fonograme și a organismelor de radiodifuziune și televiziune, Acordul privind aspectele comerciale ale drepturilor de proprietate intelectuală al Organizației Mondiale a Comerțului, Tratatul Organizației Mondiale a Proprietății Intelectuale privind drepturile de autor și Tratatul Organizației Mondiale a Proprietății Intelectuale privind interpretările, execuțiile și fonogramele reprezintă instrumente internaționale esențiale în această privință. Convenția privind protecția și promovarea diversității expresiilor culturale a Organizației Națiunilor Unite pentru Educație, Știință și Cultură, care extinde obligațiile Uniunii Europene la nivel internațional, subliniază la rândul său importanța proprietății intelectuale.

2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

2.1 Consultarea publică

Propunerea are la bază o rundă extinsă de dialoguri și consultări cu părțile interesate, incluzând autori, editori, artiști interpreți sau executanți , producători, societăți de gestiune colectivă, utilizatori comerciali, consumatori și organisme publice.

Propunerea ține cont de opiniile exprimate în cadrul unei consultări publice pe tema „Conținutul online”[12], care viza promovarea continuării procesului de reflecție și dezbatere având ca obiect posibile reacții europene la provocările create de „dematerializarea” conținutului, inclusiv structuri pentru obținerea mai ușoară și mai rapidă a drepturilor, asigurând în același timp o remunerare echitabilă și adecvată a titularilor de drepturi. Consultarea s-a concentrat în special pe guvernanța și transparența societăților de gestiune colectivă, precum și pe gestionarea transfrontalieră a drepturilor pentru serviciile muzicale online. O serie de respondenți au fost de părere că agregarea unor repertorii muzicale diverse ar simplifica obținerea drepturilor și acordarea de licențe. Un număr de asociații ale autorilor, editori și utilizatori comerciali s-au declarat în favoarea continuării reflecției referitoare la guvernanța și transparența societăților de gestiune colectivă. Asociațiile consumatorilor au sprijinit, în general o inițiativă de reglementare (de exemplu prin intermediul unui instrument legislativ cu caracter obligatoriu).

În 2010, Comisia s-a consultat cu societățile de gestiune colectivă și cu prestatorii de servicii muzicale online și a organizat o audiere publică[13] privind guvernanța gestionării colective a drepturilor în UE, la care au participat aproape 300 de părți interesate. Aceste consultări au confirmat elementele care fuseseră deja depistate ca reprezentând deficiențe în materie de gestiune colectivă a drepturilor, precum și nevoia ameliorării standardelor de guvernanță și de transparență ale societăților de gestiune colectivă și de creare a unui cadru care să faciliteze acordarea de licențe online pentru operele muzicale.

2.2 Obținerea și utilizarea expertizei

Nu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă.

2.3 Evaluarea impactului

Evaluarea impactului examinează două categorii de opțiuni de avut în vedere: (a) aspecte referitoare la nivelul insuficient al standardelor de guvernanță și de transparență aplicate de anumite societăți de gestiune colectivă, care conduce frecvent la deficiențe ale gestionării financiare a acestora; (b) aspecte decurgând din faptul că anumite societăți de gestiune colectivă nu sunt pregătite să acorde licențe online multiteritoriale, având în vedere cerințele asociate acestui tip de activitate și insecuritatea juridică resimțită, ceea ce îngreunează agregarea repertoriilor de opere muzicale.

Opțiunile de politică referitoare la guvernanța și transparența societăților de gestiune colectivă sunt următoarele:

- menținerea situației de statu-quo (A1) , bazată pe piață și pe presiunea de grup (inclusiv pe autoreglementare) nu ar rezolva problemele transfrontaliere (de exemplu controlul plății redevențelor);

- o mai bună aplicare a legislației (A2) existente a UE și un grad mai mare de consecvență în aplicarea acestor principii la nivel național nu ar conduce la armonizarea condițiilor de funcționare ale societăților de gestiune colectivă. Ar rămâne nerezolvate probleme care nu fac obiectul principiilor existente;

- codificarea principiilor existente (A3) ar reflecta în legislație principiile care decurg din jurisprudența Curții de Justiție, din deciziile antitrust ale Comisiei și din Recomandarea 2005/737/CE a Comisiei, dar nu ar ține cont de probleme depistate mai recent, referitoare la transparența financiară și la controlul exercitat de titularii de drepturi;

- un cadru de guvernanță și de transparență (A4) ar codifica principiile existente și ar oferi un cadru mai elaborat de norme privind guvernanța și transparența, făcând să crească posibilitățile de control al societăților de gestiune colectivă.

Următoarele opțiuni de politică au fost examinate pentru a găsi soluții adecvate complexității procesului de acordare a licențelor colective pentru drepturile autorilor de opere muzicale pentru utilizare online:

- în cazul opțiunii statu-quo (B1) , piața internă ar rămâne fragmentată, deoarece acordarea de drepturi pentru serviciile online ar continuă să fie complexă și dificil de gestionat;

- pașaportul european de licență (B2) ar stimula agregarea benevolă la nivelul UE a repertoriilor de opere muzicale pentru utilizări online, precum și acordarea de drepturi prin infrastructuri multiteritoriale de licențe. Acesta ar permite stabilirea unor norme comune pentru toți licențiatorii colectivi din UE și ar da naștere la o presiune concurențială asupra societăților în direcția elaborării unor practici mai eficiente de acordare a licențelor;

- acordarea directă de licențe paralele (B3) ar permite titularilor de drepturi să acorde licențe directe utilizatorilor, fără a trebui să își retragă drepturile din societățile de gestiune colectivă. Aceasta ar promova concurența între societăți, dar nu ar stabili un set de norme comune minime pentru licențiatori, nici nu ar conduce în mod necesar la agregarea repertoriilor.

- acordarea colectivă de licențe extinse și principiul țării de origine (B4) s-ar baza pe ipoteza că fiecare societate de gestiune colectivă are autoritatea de a acorda licențe generale pentru utilizări online care să acopere întregul repertoriu, cu condiția ca societatea în cauză să fie „reprezentativă”. Această opțiune nu ar oferi niciun stimulent societăților de gestiune colectivă pentru a deveni mai eficiente, nici nu ar simplifica acordarea multiteritorială a drepturilor (din cauza derogărilor de la gestionarea colectivă, care ar conduce frecvent la dezagregarea repertoriilor);

- Un portal centralizat (B5) ar permite societăților de gestiune colectivă să își pună în comun repertoriile pentru acordarea multiteritorială de licențe într-o singură tranzacție, coordonată prin intermediul portalului. Această opțiune poate pune însă probleme considerabile din punctul de vedere al compatibilității cu dreptul concurenței.

După compararea atentă a avantajelor și a dezavantajelor fiecărei abordări, au fost reținute opțiunile A4 și B2.

3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

3.1. Temei juridic

Propunerea se bazează pe articolul 50 alineatul (2) litera (g) și pe articolele 53 și 62 din TFUE, reprezentând o facilitare a libertății de a presta servicii. Introducerea unor standarde-cheie de guvernanță și de transparență pentru societățile de gestiune colectivă ar proteja interesele membrilor și ale utilizatorilor, facilitând și încurajând astfel prestarea de servicii transfrontaliere de gestiune colectivă, în special având în vedere faptul că societățile gestionează de obicei drepturile titularilor din alte state membre (inclusiv prin intermediul așa-numitelor acorduri de reprezentare pe care societățile de gestiune colectivă le-au încheiat în mod tradițional cu societățile de gestiune colectivă stabilite în alte state membre), precum și plățile transfrontaliere de redevențe. În plus, găsirea unei soluții la problema fragmentării normelor care se aplică gestionării colective a drepturilor în Europa va facilita libera circulație a tuturor serviciilor care depind de drepturile de autor și de conținut conex protejat de drepturi. Adoptarea de măsuri care să faciliteze acordarea de licențe multiteritoriale prestatorilor de servicii online va ușura considerabil în special distribuția online a unor astfel de opere muzicale și accesul la acestea.

3.2. Subsidiaritatea și proporționalitatea

Acțiunea la nivelul UE este necesară în temeiul principiului subsidiarității [Articolul 5 alineatul (3) din TFUE], întrucât cadrul juridic de la nivel național și de la nivelul UE s-a dovedit insuficient pentru rezolvarea problemelor. Uniunea a adoptat deja o legislație care armonizează principalele drepturi ale titularilor gestionate de societăți de gestiune colectivă[14] și a stabilit că gestionarea respectivelor drepturi în cadrul pieței interne trebuie să se desfășoare într-o manieră transparentă, eficace și comparabilă la nivel transfrontalier. În plus, obiectivele acțiunii propuse nu pot fi atinse într-o manieră suficientă de către statele membre, putând astfel fi atinse mai bine la nivelul UE, din cauza caracterului transnațional al problemelor:

- în ceea ce privește guvernanța și transparența, o parte semnificativă a redevențelor colectate de societățile de gestiune colectivă corespunde unor repertorii din străinătate. Problema membrilor care nu au control asupra activităților societăților lor este mai pronunțată în cazul titularilor de drepturi străini. Întrucât nu sunt membri ai societăților de gestiune colectivă în cauză, accesul acestora la procesul decizional al societăților care acționează în numele propriei lor societăți este redus, iar influența lor asupra acestui proces este încă și mai mică. Pentru protejarea intereselor deținătorilor de drepturi din UE este necesar ca toate fluxurile de redevențe, în special cele transfrontaliere, să fie transparente și contabilizate. Este improbabil ca statele membre să asigure în viitor transparența necesară pentru ca titularii de drepturi să își exercite drepturile la nivel transfrontalier. Intervenția UE este singurul mod de a asigura exercitarea drepturilor și, în particular, a colectării și distribuției redevențelor într-o manieră uniformă la nivelul UE.

- Acordarea de licențe multiteritoriale pentru utilizări online ale operelor muzicale este, prin definiție, o activitate transfrontalieră. Prin urmare, este mai bine ca normele menite să asigure funcționarea fără probleme a sistemului de acordare a licențelor multiteritoriale să fie stabilite la nivelul UE, întrucât statele membre nu ar fi în măsură să elaboreze norme care să reglementeze în mod uniform activitățile transfrontaliere ale societăților de gestiune colectivă.

Propunerea este conformă cu principiul proporționalității [articolul 5 alineatul (4) din TUE] și nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor sale. Propunerile de norme privind guvernanța și transparența reprezintă, într-o mare măsură, o codificare a jurisprudenței Curții de Justiție în contextul deciziilor Comisiei din domeniul normelor antitrust[15]. Acestea țin cont și de dimensiunile societăților de gestiune colectivă și permit statelor membre să le excepteze pe cele mai mici dintre acestea de la îndeplinirea anumitor obligații care pot fi disproporționate. Normele privind acordarea de licențe multiteritoriale pentru utilizarea online a operelor muzicale se limitează la drepturile autorilor și reprezintă principii minime necesare pentru a face viabil în epoca digitală un sistem de acordare a licențelor eficace și modern și pentru a garanta agregarea repertoriilor, incluzând operele de nișă sau mai puțin cunoscute. În această privință sunt prevăzute garanții adecvate, de exemplu o societate de gestiune colectivă va putea alege dacă să se ocupe chiar ea de acordarea de licențe multiteritoriale pentru repertoriul său sau să încredințeze această activitate altor societăți, iar un autor nu va putea fi legat prin contract de o societate care nu este dispusă să acorde licențe multiteritoriale direct sau să permită unei alte societăți să efectueze această activitate în numele său.

3.3. Alegerea instrumentului juridic

Comisia propune ca instrumentul să fie o directivă. Această procedură este conformă cu cerințele articolului 50 alineatul (2) litera (g) și ale articolelor 53 și 62 din TFUE. În plus, o directivă permite flexibilitatea necesară în materie de mijloace de atingere a acestor obiective și ține cont de faptul că statele membre au abordări diferite în ceea ce privește forma juridică a societăților de gestiune colectivă și modul în care se realizează supravegherea acestor societăți.

3.4. Explicarea propunerii

3.4.1. Domeniu de aplicare și definiții

Titlul I conține dispoziții generale privind obiectul ( articolul 1 ), domeniul de aplicare ( articolul 2 ) și definițiile ( articolul 3 ). Directiva se aplică: (i) gestionării drepturilor de autor și a drepturilor conexe de către societățile de gestiune colectivă, indiferent de domeniul în care își desfășoară activitatea acestea (titlul II)[16], și (ii) acordării de licențe multiteritoriale pentru drepturile online asupra operelor muzicale de către societățile de gestiune colectivă (titlul III). Titlurile I și II se aplică, de asemenea, societăților care desfășoară activități de acordare de licențe multiteritoriale în temeiul titlului III.

3.4.2. Societăți de gestiune colectivă

Titlul II stabilește normele organizatorice și de transparență care se aplică tuturor tipurilor de societăți de gestiune colectivă.

Capitolul 1 prevede normele care reglementează organizarea apartenenței la societățile de gestiune colectivă. Articolul 4 stabilește anumite cerințe care ar trebui să se aplice relațiilor dintre societățile de gestiune colectivă și titularii de drepturi. Articolul 5 garantează că titularii de drepturi pot autoriza o societate de gestiune colectivă aleasă de ei să le gestioneze drepturile și pot retrage această autorizație parțial sau total. Normele societăților în materie de apartenență și participare la procesul decizional intern ar trebui să se bazeze pe criterii obiective (articolul 6). Articolul 7 stabilește competențele minime ale adunării generale a membrilor. Articolul 8 prevede obligația societăților de gestiune colectivă de a înființa o funcție de supraveghere care să le permită membrilor societății să monitorizeze și să exercite un control asupra gestionării acesteia, respectând în același timp diversele dispoziții instituționale din statele membre. Articolul 9 stabilește anumite obligații menite să garanteze că societățile sunt gestionate într-o manieră prudentă și viabilă.

Capitolul 2 stabilește normele referitoare la gestiunea financiară a societăților de gestiune colectivă:

- veniturile colectate în urma exploatării drepturilor reprezentate trebuie separate de activele proprii ale societății și trebuie gestionate cu respectarea unor condiții stricte ( articolul 10 );

- o societate de gestiune colectivă trebuie să precizeze deducerile aplicabile în acordurile cu titularii de drepturi și trebuie să asigure membrilor și titularilor de drepturi un acces echitabil la orice servicii sociale, culturale sau educaționale, în cazul în care acestea sunt finanțate din aceste deduceri ( articolul 11 );

- societățile de gestiune colectivă trebuie să plătească sumele datorate titularilor de drepturi cu acuratețe și fără întârzieri nejustificate și trebuie să depună eforturi pentru identificarea titularilor de drepturi ( articolul 12 ).

Capitolul 3 stabilește o obligație de nediscriminare în cazul gestionării efectuate de o societate de gestiune colectivă în numele unei alte societăți în temeiul unui acord de reprezentare ( articolul 13 ). Deducerea sumelor datorate unei alte societăți nu este posibilă fără acordul expres al acesteia din urmă, iar plățile către alte societăți trebuie făcute cu acuratețe ( articolul 14 ).

Capitolul 4 prevede obligația societăților de gestiune colectivă și a utilizatorilor de a negocia cu bună credință. Tarifele ar trebui să se bazeze pe criterii obiective și să reflecte valoarea drepturilor negociate și a serviciilor efective prestate de societate ( articolul 15 ).

Capitolul 5 (transparență și raportare) impune societăților de gestiune colectivă următoarele obligații de informare:

- informarea titularilor de drepturi în privința sumelor colectate și plătite, a comisioanelor de gestionare percepute și a altor deduceri efectuate ( articolul 16 );

- informarea altor societăți de gestiune colectivă în privința gestionării drepturilor în temeiul acordurilor de reprezentare ( articolul 17 );

- informarea la cerere a titularilor de drepturi, a altor societăți și a utilizatorilor ( articolul 18 );

- informarea publică privind organizarea și funcționarea societății ( articolul 19 );

- publicarea anuală a unui raport de transparență, incluzând principiile de guvernanță și implementarea acestora, situații financiare etc. ( articolul 20 ).

3.4.3. Acordarea de licențe multiteritoriale pentru drepturile online asupra operelor muzicale de către societățile de gestiune colectivă

Titlul III stabilește condițiile care trebuie respectate de o societate de gestiune colectivă la prestarea de servicii de acordare de licențe multiteritoriale pentru drepturile online asupra unor opere muzicale ( articolul 21 ):

- să aibă capacitatea de prelucrare eficientă și transparentă a datelor necesare pentru exploatarea unor astfel de licențe (de exemplu identificarea repertoriului său muzical și monitorizarea utilizării acestuia) prin utilizarea unei baze de date evolutive și fiabile care să conțină toate datele necesare ( articolul 22 );

- să fie transparente în ceea ce privește repertoriul muzical online pe care îl reprezintă ( articolul 23 );

- să ofere titularilor de drepturi și altor societăți posibilitatea de a corecta datele pertinente și de a asigura acuratețea acestor date ( articolul 24 );

- să monitorizeze utilizarea efectivă a operelor care fac obiectul licențelor, având capacitatea de a prelucra rapoartele de utilizare și facturarea. Trebuie stabilite proceduri care să dea utilizatorului posibilitatea de a contesta acuratețea facturilor (de exemplu pentru evitarea facturării duble). Ar trebui utilizate standarde adecvate elaborate la nivel de sector, în măsura în care acestea există ( articolul 25 );

- să efectueze fără întârziere plățile către titularii de drepturi și alte societăți de gestiune colectivă și să le furnizeze acestora informații privind operele utilizate și date financiare referitoare la drepturile lor (de exemplu sumele colectate și deducerile operate) ( articolul 26 ).

O societate de gestiune colectivă poate decide să nu acorde licențe multiteritoriale pentru drepturile online asupra operelor muzicale, dar ar putea continua să acorde licențe naționale pentru propriul repertoriu și/sau licențe naționale pentru repertoriul altor societăți, prin intermediul unor acorduri de reprezentare reciprocă. Cu toate acestea, pentru a garanta că repertoriile pot fi agregate cu ușurință în interesul prestatorilor de servicii muzicale care doresc să ofere un serviciu cât mai complet posibil la nivelul întregii Europe și în interesul diversității culturale și al consumatorilor în general, se vor aplica garanții specifice menite să asigure că repertoriile tuturor societăților au acces la acordarea de licențe multiteritoriale:

- o societate de gestiune colectivă poate solicita altei societăți care acordă licențe multiteritoriale pentru repertorii multiple ca repertoriul său să fie reprezentat într-o manieră nediscriminatorie și neexclusivă în scopul acordării de licențe multiteritoriale ( articolul 28 ). Societatea care primește cererea nu o poate refuza dacă reprezintă deja (sau dacă oferă astfel de servicii de reprezentare) repertoriul uneia sau al mai multor societăți de gestiune colectivă în același scop ( articolul 29);

- după încheierea unei perioade de tranziție, titularii de drepturi pot acorda licențe (fie direct, fie printr-un intermediar) pentru propriile drepturi online dacă societatea lor de gestiune colectivă nu acordă licențe multiteritoriale și dacă nu încheie unul din acordurile menționate mai sus ( articolul 30 ).

O societate are dreptul să externalizeze serviciile care au legătură cu licențele multiteritoriale pe care le acordă, fără a se aduce atingere responsabilității acesteia față de titularii de drepturi, prestatorii de servicii online sau față de alte societăți de gestiune colectivă ( articolul 27 ). Titlul III trebuie să se aplice, de asemenea, sucursalelor societăților de gestiune colectivă care fac obiectul titlului ( articolul 31 ).

Pentru atingerea gradului de flexibilitate necesar pentru a încuraja acordarea de licențe unor servicii online inovatoare (cu alte cuvinte servicii care sunt disponibile public de mai puțin de trei ani), societățile de gestiune colectivă au dreptul să acorde astfel de licențe fără a fi obligate să le utilizeze ca precedent pentru determinarea condițiilor în care sunt acordate alte licențe ( articolul 32 ). Cu titlu de excepție, societățile de gestiune colectivă nu sunt obligate să se conformeze dispozițiilor din titlul III atunci când acordă licențe multiteritoriale societăților de radiodifuziune pentru utilizarea online a programelor de radio și de televiziune ale acestora care conțin opere muzicale ( articolul 33 ).

3.4.4. Măsuri de executare

În titlul IV se prevede obligația societăților de gestiune colectivă de a pune la dispoziția membrilor și a titularilor săi de drepturi proceduri de înaintare a plângerilor și de soluționare a litigiilor ( articolul 34 ). Trebuie să existe, de asemenea, mecanisme de soluționare a litigiilor privitoare la condițiile de acordare a licențelor intervenite între utilizatori și societățile de gestiune colectivă ( articolul 35 ). În fine, anumite tipuri de litigii referitoare la acordarea multiteritorială de licențe intervenite între societățile de gestiune colectivă și utilizatori, titularii de drepturi sau alte societăți ar putea fi supuse unui sistem alternativ de soluționare a litigiilor ( articolul 36 ).

Statele membre desemnează autoritățile competente adecvate care au competența ( articolul 39 ): (a) de a administra procedurile de plângere ( articolul 37 ); (b) de a impune sancțiuni eficace, proporționale și disuasive ( articolul 38 ) și (c) de a monitoriza aplicarea titlului III ( articolul 40 ). Cu toate acestea, articolul 39 nu impune statelor membre obligația de a înființa autorități de supraveghere independente dedicate supravegherii societăților de gestiune colectivă.

3.4.5 Drepturi fundamentale și considerente specifice

Propunerea prevede garanții eficace referitoare la aplicarea drepturilor fundamentale, conform prevederilor Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Garanțiile solicitate din partea societăților de gestiune colectivă în ceea ce privește guvernanța acestora și condițiile de furnizare a licențelor multiteritoriale transfrontaliere pentru drepturile online asupra operelor muzicale ar restrânge libertatea societăților de gestiune colectivă de a desfășura o activitate comercială, conform definiției din cartă, comparativ cu situația actuală. Cu toate acestea, astfel de restricții ar respecta condițiile stabilite în cartă, care prevede că exercitarea anumitor libertăți poate fi limitată în anumite condiții. Aceste restricții sunt necesare în vederea protejării intereselor membrilor, ale titularilor de drepturi și ale utilizatorilor și pentru stabilirea unor standarde minime de calitate pentru exercitarea de către societățile de gestiune colectivă a libertății de a presta servicii de acordare de licențe multiteritoriale pentru utilizări online ale operelor muzicale pe piața internă.

Din cauza complexității și a domeniului de aplicare al propunerii, se solicită statelor membre să transmită un tabel de corespondență între dispozițiile legislației naționale și directivă.

4. IMPLICAȚIILE BUGETARE

Propunerea nu are implicații asupra bugetului Uniunii Europene.

2012/0180 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

privind gestionarea colectivă a drepturilor de autor și a drepturilor conexe și acordarea de licențe multiteritoriale pentru drepturile asupra operelor muzicale pentru utilizări online pe piața internă

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 50 alineatul (2) litera (g) și articolele 53 și 62,

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[17],

după consultarea Autorității Europene pentru Protecția Datelor,

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

întrucât:

(1) Directivele adoptate în domeniul drepturilor de autor și al drepturilor conexe oferă deja un grad ridicat de protecție titularilor de drepturi, reprezentând astfel un cadru în care poate avea loc exploatarea conținutului protejat de aceste drepturi. Acestea contribuie la dezvoltarea și la întreținerea creativității. Pe o piață internă în care concurența nu este distorsionată, protejarea inovării și a creației intelectuale încurajează, de asemenea, investițiile în servicii și produse inovatoare.

(2) Diseminarea de conținut protejat prin drepturi de autor și drepturi conexe, precum și a serviciilor aferente, inclusiv cărți, producții audiovizuale și înregistrări muzicale necesită acordarea de licențe de către diferiți titulari ai drepturilor de autor și ai drepturilor conexe, cum ar fi autorii, artiștii interpreți sau executanți, producătorii și editorii. Alegerea între gestionarea individuală sau colectivă a drepturilor le revine, în mod normal, titularilor acestor drepturi. Gestionarea drepturilor de autor și a drepturilor conexe include acordarea de licențe utilizatorilor, auditarea entităților care primesc licențe și monitorizarea utilizării drepturilor, asigurarea respectării drepturilor de autor și a drepturilor conexe, colectarea de venituri generate de exploatarea drepturilor și distribuția sumelor cuvenite titularilor de drepturi. Societățile de gestiune colectivă fac posibilă remunerarea titularilor de drepturi pentru utilizări în cazul cărora aceștia nu ar fi în măsură să asigure controlul sau respectarea drepturilor, inclusiv pe piețele din străinătate. În plus, aceste societăți joacă un rol social și cultural important în calitate de promotori ai diversității expresiilor culturale, permițând accesul pe piață al repertoriilor mai mici și mai puțin populare. Articolul 167 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene prevede obligația Uniunii de a ține seama de aspectele culturale în acțiunile întreprinse, în special pentru a respecta și a promova diversitatea culturilor sale.

(3) Dacă își au sediul în Uniune, societățile de gestiune colectivă trebuie să respecte, în calitate de prestatori de servicii, dispozițiile naționale adoptate în temeiul Directivei 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne[18], care vizează crearea unui cadru juridic pentru asigurarea libertății de stabilire și a liberei circulații a serviciilor între statele membre. Aceasta implică necesitatea ca societățile de gestiune colectivă să fie libere să presteze servicii transfrontaliere, să reprezinte titulari de drepturi rezidenți sau stabiliți în alte state membre sau să acorde licențe utilizatorilor rezidenți sau stabiliți în alte state membre.

(4) Există diferențe semnificative în materie de norme naționale care reglementează funcționarea societăților de gestiune colectivă, în special în ceea ce privește transparența acestora și responsabilitatea față de membrii și titularii lor de drepturi. Dincolo de dificultățile cu care se confruntă titularii de drepturi din străinătate în exercitarea drepturilor lor și de calitatea gestiunii veniturilor colectate, care este de prea multe ori una scăzută, problemele legate de funcționarea societăților de gestiune colectivă conduc la exploatarea ineficientă a drepturilor de autor și a drepturilor conexe la nivelul pieței interne, în detrimentul deopotrivă al membrilor societăților de gestiune colectivă, al titularilor de drepturi și al utilizatorilor. Aceste dificultăți nu apar în cazul prestatorilor independenți de servicii de gestionare a drepturilor care gestionează aceste drepturi în calitate de agenți ai titularilor drepturilor respective în condiții comerciale fără ca titularii de drepturi să exercite drepturi de membru.

(5) Nevoia de a ameliora funcționarea societăților de gestiune colectivă a mai fost constatată în trecut. Recomandarea Comisiei 2005/737/CE din 18 mai 2005 privind gestionarea colectivă transfrontalieră a drepturilor de autor și a drepturilor conexe pentru serviciile muzicale online licite[19] a stabilit un număr de principii, cum ar fi libertatea titularilor de drepturi de a-și alege societatea de gestiune colectivă, tratamentul egal al diverselor categorii de titulari de drepturi și distribuția echitabilă a redevențelor. Se face, de asemenea, apel la societățile de gestiune colectivă să furnizeze utilizatorilor suficiente informații privind tarifele și repertoriile înainte de negocieri. În fine, se formulează recomandări referitoare la responsabilitate, reprezentarea titularilor de drepturi în organismele decizionale ale societăților de gestiune colectivă și soluționarea litigiilor. Recomandarea 2005/737/CE a Comisiei este, însă, un instrument fără caracter obligatoriu și cu un domeniu de aplicare limitat. Prin urmare, respectarea acesteia nu a fost uniformă.

(6) Pentru protejarea intereselor membrilor societăților de gestiune colectivă, a titularilor de drepturi și a părților terțe este nevoie ca legislațiile statelor membre referitoare la gestionarea drepturilor de autor și la acordarea de licențe multiteritoriale pentru drepturile online asupra operelor muzicale să fie coordonate astfel încât să existe garanții echivalente la nivelul întregii Uniuni. În consecință, directiva se bazează pe articolul 50 alineatul (2) litera (g) din tratat.

(7) Prezenta directivă trebuie să vizeze coordonarea normelor naționale referitoare la accesul la activitatea de gestionare a drepturilor de autor și a drepturilor conexe de către societățile de gestiune colectivă, la modurile de guvernanță și la cadrul de supraveghere al acestora și se bazează, de asemenea, pe articolul 53 alineatul (1) din tratat. În plus, deoarece este vorba de un sector care oferă servicii în întreaga Uniune, prezenta directivă se bazează și pe articolul 62 din tratat.

(8) Pentru a garanta că deținătorii de drepturi de autor și drepturi conexe pot beneficia pe deplin de piața internă atunci când drepturile lor sunt gestionate în mod colectiv și că libertatea lor de a-și exercita drepturile nu este afectată în mod nejustificat, este necesar să se prevadă includerea unor garanții adecvate în statutul societăților de gestiune colectivă. În plus, în conformitate cu Directiva 2006/123/CE, societățile de gestiune colectivă nu trebuie să facă discriminări directe sau indirecte între titularii de drepturi din motive de naționalitate, loc de rezidență sau loc de stabilire, atunci când prestează servicii de gestionare.

(9) Libertatea de a presta și a de beneficia de servicii de gestiune colectivă transfrontaliere implică posibilitatea ca titularii de drepturi să aleagă în mod liber societatea de gestiune colectivă care să le gestioneze drepturile, cum ar fi drepturile de interpretare în public sau de radiodifuziune, sau categoriile de drepturi, cum ar fi comunicarea interactivă cu publicul, cu condiția ca societatea de gestiune colectivă să gestioneze deja astfel de drepturi sau categorii de drepturi. Aceasta implică posibilitatea ca titularii de drepturi să își poată retrage cu ușurință drepturile sau categoriile de drepturi dintr-o societate de gestiune colectivă și să le încredințeze sau să le transfere integral sau parțial unei alte societăți de gestiune colectivă sau unei alte entități, indiferent de statul membru de rezidență sau de naționalitatea societății de gestiune colectivă sau a deținătorului de drepturi. Societățile de gestiune colectivă care gestionează diverse tipuri de opere și alte obiecte protejate, cum ar fi opere literare, muzicale sau fotografice, trebuie să le acorde, de asemenea, această flexibilitate titularilor de drepturi în ceea ce privește gestionarea diverselor tipuri de opere și a altor obiecte protejate. Societățile de gestiune colectivă trebuie să informeze titularii de drepturi în privința acestei alegeri și să le permită acestora să o exercite cât mai ușor cu putință. În fine, prezenta directivă nu trebuie să aducă atingere posibilității titularilor de drepturi de a-și gestiona drepturile individual, inclusiv pentru utilizări necomerciale.

(10) Apartenența la societățile de gestiune colectivă trebuie să se bazeze pe criterii obiective și nediscriminatorii, inclusiv în cazul editorilor care au dreptul, în virtutea unui acord privind exploatarea drepturilor, să primească o parte din veniturile generate de drepturile gestionate de societățile de gestiune colectivă și să colecteze aceste venituri de la societatea de gestiune colectivă.

(11) Se consideră că societățile de gestiune colectivă trebuie să acționeze în cât mai mare măsură în interesul membrilor lor. Prin urmare, este important să fie prevăzute sisteme care să permită membrilor societăților de gestiune colectivă să își exercite drepturile decurgând din caracterul de membru prin participarea la procesul decizional al societăților. Reprezentarea diverselor categorii de membri în procesul decizional trebuie să fie echitabilă și echilibrată. Eficacitatea normelor privind adunarea generală a membrilor societăților de gestiune colectivă poate fi afectată în absența unor dispoziții privind modul în care ar trebui să se desfășoare adunarea generală. Astfel, este necesar să se asigure că adunarea generală este convocată periodic, cel puțin o dată pe an, și că cele mai importante decizii din cadrul societății de gestiune colectivă sunt luate de adunarea generală.

(12) Membrii societăților de gestiune colectivă trebuie să aibă dreptul de a participa la adunările generale și de a vota. Exercitarea acestor drepturi poate face obiectul unor restricții numai dacă acestea sunt echitabile și proporționale. Exercitarea drepturilor de vot trebuie să fie ușoară.

(13) Membrii trebuie să aibă dreptul de a lua parte la monitorizarea gestionării societăților de gestiune colectivă. În acest scop, societățile de gestiune colectivă trebuie să înființeze o funcție de supraveghere, potrivit structurii lor organizatorice, și să permită reprezentarea membrilor în organismul care exercită această funcție. Pentru a se evita impunerea unei sarcini excesive asupra societăților de gestiune colectivă mai mici și pentru a asigura proporționalitatea obligațiilor care decurg din prezenta directivă, statele membre trebuie să aibă posibilitatea, dacă consideră necesar acest lucru, să excludă societățile de gestiune colectivă cele mai mici de la obligația organizării unei astfel de funcții de supraveghere.

(14) Pentru a asigura o bună gestiune, conducerea superioară a societății de gestiune colectivă trebuie să fie independentă. Managerii și directorii executivi trebuie să aibă obligația de a declara anual societății de gestiune colectivă dacă există conflicte între propriile interese și cele ale societății.

(15) Societățile de gestiune colectivă colectează, gestionează și distribuie venituri provenite din exploatarea drepturilor încredințate acestora de către titularii de drepturi. Aceste venituri sunt datorate, în ultimă instanță, titularilor de drepturi, care pot fi membri ai respectivei societăți sau ai altei societăți. Prin urmare, este important ca societățile de gestiune colectivă să depună toate eforturile pentru colectarea, gestionarea și distribuția respectivelor venituri. Distribuția exactă este posibilă numai în cazurile în care societățile de gestiune colectivă țin evidențe adecvate privind membrii, licențele și utilizarea operelor și a altor obiecte protejate. Dacă este cazul, datele trebuie să fie de asemenea furnizate de titularii de drepturi și de utilizatori și verificate de societățile de gestiune colectivă. Sumele colectate și datorate titularilor de drepturi trebuie gestionate separat de orice active proprii ale societății de gestiune colectivă și, în cazul în care sunt investite până la distribuirea acestora către titularii de drepturi, acest lucru trebuie să se realizeze în conformitate cu politica investițională decisă de adunarea generală a societății de gestiune colectivă. În vederea păstrării unui nivel ridicat de protecție a drepturilor titularilor de drepturi și pentru a garanta că toate veniturile care pot proveni din exploatarea drepturilor acestora se acumulează în beneficiul titularilor de drepturi, investițiile efectuate și deținute de societatea de gestiune colectivă trebuie gestionate în conformitate cu criterii care să oblige societatea de gestiune colectivă să acționeze cu prudență, permițând în același timp acesteia să decidă în privința celei mai sigure și eficiente politici investiționale. Acest lucru trebuie să permită societății de gestiune colectivă să opteze pentru o alocare a activelor care să fie adecvată pentru natura și durata exacte ale oricărei expuneri la risc corespunzătoare oricăror venituri provenite din drepturi care au fost investite și care nu aduce atingere în mod necorespunzător oricăror venituri provenite din drepturi datorate titularilor de drepturi. În plus, pentru a garanta că sumele datorate titularilor de drepturi sunt distribuite în mod adecvat și eficace, este necesar să se impună societăților de gestiune colectivă obligația de a întreprinde măsuri adecvate și de bună credință pentru identificarea și localizarea titularilor de drepturi în cauză. Este, de asemenea, oportun să se prevadă aprobarea de către membrii societăților de gestiune colectivă a normelor de reglementare a oricărei situații în care, din cauză că titularii de drepturi nu au fost identificați sau localizați, sumele colectate nu pot fi distribuite.

(16) Întrucât titularii de drepturi au dreptul să fie remunerați pentru exploatarea drepturilor lor, este important ca orice deducere în afara comisioanelor de gestiune sau a deducerilor impuse de legislația națională să fie decisă de membrii societăților de gestiune colectivă și ca aceste societăți să fie transparente față de titularii de drepturi în ceea ce privește normele care reglementează respectivele deduceri. Orice astfel de titular de drepturi trebuie să aibă acces nediscriminatoriu la orice serviciu social, cultural sau educațional finanțat prin astfel de deduceri. Cu toate acestea, prezenta directivă nu trebuie să afecteze legislația națională în privința aspectelor care nu sunt reglementate de prezenta directivă.

(17) Societățile de gestiune colectivă pot gestiona drepturi și pot colecta venituri provenite din exploatarea acestora (denumite „venituri provenite din drepturi”) în temeiul unor acorduri de reprezentare încheiate cu alte societăți. În vederea protejării drepturilor membrilor celorlalte societăți de gestiune colectivă, o societate nu trebuie să facă o diferență între drepturile pe care le gestionează în temeiul unor acorduri de reprezentare și cele pe care le gestionează direct pentru titularii de drepturi. De asemenea, o societate de gestiune colectivă nu trebuie să aibă dreptul de a aplica deduceri veniturilor din drepturi colectate în numele unei alte societăți de gestiune colectivă fără acordul expres al acelei societăți.

(18) Acordarea licențelor în condiții echitabile este deosebit de importantă pentru a garanta că utilizatorii pot acorda licențe pentru opere și alte obiecte protejate pentru care o societate de gestiune colectivă este responsabilă cu reprezentarea drepturilor, precum și pentru a garanta remunerarea titularilor de drepturi. Prin urmare, societățile de gestiune colectivă trebuie să se angajeze cu bună credință în negocierile privind acordarea licențelor și trebuie să aplice tarife determinate pe baza unor criterii obiective.

(19) Pentru a consolida încrederea titularilor de drepturi, a utilizatorilor și a altor societăți de gestiune colectivă în serviciile de gestionare prestate de societățile de gestiune colectivă, fiecare dintre aceste societăți trebuie să aibă obligația adoptării unor măsuri specifice de transparență. Prin urmare, fiecare societate de gestiune colectivă trebuie să informeze titularii individuali de drepturi în privința sumelor plătite acestora și a deducerilor aferente operate. Societățile trebuie să aibă, de asemenea, obligația de a furniza suficiente informații, inclusiv de natură financiară, celorlalte societăți de gestiune colectivă ale căror drepturi le gestionează în cadrul unor acorduri de reprezentare. Fiecare societate de gestiune colectivă trebuie, de asemenea, să comunice public suficiente informații pentru a garanta că titularii de drepturi, utilizatorii și alte societăți de gestiune colectivă înțeleg structura și modul de desfășurare ale activităților respectivei societăți. În particular, societățile de gestiune colectivă trebuie să informeze titularii de drepturi, utilizatorii și alte societăți de gestiune colectivă în privința dimensiunilor repertoriului lor și în privința regulilor utilizate pentru comisioane, deduceri și tarife.

(20) Pentru a se asigura că titularii de drepturi sunt în măsură să monitorizeze performanțele societăților lor de gestiune colectivă și să compare aceste performanțe între societăți, societățile de gestiune colectivă trebuie să publice un raport anual de transparență, care să conțină informații financiare auditate comparabile specifice activităților societăților de gestiune colectivă. Societățile de gestiune colectivă trebuie, de asemenea, să facă public un raport anual special privind utilizarea sumelor dedicate serviciilor sociale, culturale și educaționale. Pentru a se evita impunerea unei sarcini excesive asupra societăților de gestiune colectivă mai mici și pentru a asigura proporționalitatea obligațiilor care decurg din prezenta directivă, statele membre trebuie să aibă posibilitatea, dacă consideră necesar acest lucru, să excludă societățile de gestiune colectivă cele mai mici de la îndeplinirea anumitor obligații privind transparența.

(21) Prestatorii de servicii online care utilizează opere muzicale, cum ar fi serviciile muzicale care permit utilizatorilor să descarce muzică sau să o asculte în flux continuu ( streaming ), precum și alte servicii care oferă acces la filme sau jocuri în cazul cărora muzica este un element important, trebuie să obțină mai întâi dreptul de a utiliza operele în cauză. Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională[20] prevede obligația obținerii unei licențe pentru fiecare din drepturile implicate în exploatarea online a operelor muzicale. Aceste drepturi sunt dreptul exclusiv de reproducere și dreptul exclusiv de comunicare publică a operelor muzicale, care include dreptul de a pune la dispoziția publicului obiectele protejate. Acestea pot fi gestionate de către titularii individuali de drepturi, cum ar fi autorii sau producătorii de muzică, sau de către societățile de gestiune colectivă care prestează servicii de gestiune colectivă titularilor de drepturi. Reproducerea și comunicarea publică a drepturilor de autor pot fi gestionate de diferite societăți de gestionare colectivă. În plus, există cazuri în care mai mulți titulari de drepturi dețin drepturi asupra aceleiași opere și este posibil să fi autorizat mai multe societăți de gestiune colectivă să acorde licențe pentru părțile respective din drepturile asupra operei. Orice utilizator care intenționează să presteze un serviciu online care oferă consumatorilor o mare varietate de opere muzicale ar fi nevoit să procedeze la agregarea drepturilor asupra operelor deținute de diferiți titulari de drepturi și de diferite societăți de gestiune colectivă.

(22) Deși internetul nu are frontiere, piața online a serviciilor muzicale din UE este încă fragmentată, iar obiectivul unei piețe unice nu a fost încă atins. Complexitatea și dificultatea gestionării colective a drepturilor în Europa a agravat, în anumite cazuri, fragmentarea pieței digitale europene de servicii muzicale online. Această situație contrastează puternic cu creșterea tot mai rapidă a cererii de acces al consumatorilor la conținutul digital și la serviciile inovatoare conexe, inclusiv la nivel transfrontalier.

(23) Recomandarea 2005/737/CE a Comisiei a promovat un nou mediu de reglementare, mai adecvat pentru gestionarea la nivelul Uniunii a drepturilor de autor și a drepturilor conexe pentru prestarea de servicii muzicale online licite. Recomandarea a confirmat că într-o epocă a exploatării online a operelor muzicale utilizatorii comerciali au nevoie de o politică multiteritorială de acordare a licențelor care să corespundă omniprezenței mediului online. Cu toate acestea, din cauza caracterului său benevol, recomandarea nu a fost suficientă pentru încurajarea acordării pe scară largă de licențe multiteritoriale pentru drepturile online asupra operelor muzicale și pentru rezolvarea problemelor specifice ale acordării de licențe multiteritoriale.

(24) În sectorul muzical online, în care gestionarea colectivă a drepturilor autorilor la nivel teritorial rămâne procedura standard, este esențială crearea unor condiții de natură să conducă la apariția unor practici cu eficacitate maximă pentru acordarea licențelor de către societățile de gestiune colectivă într-un context cu o componentă transfrontalieră tot mai pronunțată. Prin urmare, este oportun să se prevadă un set de norme care să coordoneze condițiile de bază pentru prestarea de către societățile de gestiune colectivă a serviciilor de acordare de licențe multiteritoriale pentru drepturile online ale autorilor asupra operelor muzicale. Aceste dispoziții trebuie să garanteze calitatea minimă necesară a serviciilor transfrontaliere prestate de societățile de gestiune colectivă, în special în ceea ce privește transparența repertoriului reprezentat și acuratețea fluxurilor financiare aferente utilizării drepturilor. Dispozițiile trebuie, de asemenea, să stabilească un cadru pentru facilitarea agregării benevole a repertoriilor muzicale, reducând astfel numărul de licențe de care are nevoie un utilizator pentru funcționarea unui serviciu multiteritorial. Acest dispoziții trebuie să permită unei societăți de gestiune colectivă să solicite altei societăți de gestiune colectivă să îi reprezinte repertoriul la nivel multiteritorial în cazul în care cea dintâi societate nu poate îndeplini singură această cerință. Societatea căreia i se adresează solicitarea trebuie să aibă obligația de a accepta mandatul de reprezentare al societății care formulează solicitarea, cu condiția ca cea dintâi societate să agrege repertorii și să ofere sau să acorde licențe multiteritoriale. Dezvoltarea serviciilor muzicale online legale la nivelul Uniunii ar trebui, de asemenea, să contribuie la combaterea pirateriei.

(25) Disponibilitatea unor informații exacte și cuprinzătoare privind operele muzicale, titularii de drepturi și drepturile pe care fiecare societate de gestiune colectivă este autorizată să le reprezinte într-un anumit stat membru este deosebit de importantă pentru un proces de acordare a licențelor eficace și transparent, pentru monitorizarea ulterioară a drepturilor acordate și pentru facturarea prestatorilor de servicii, precum și pentru distribuția sumelor datorate titularilor de drepturi. Din acest motiv, societățile de gestiune colectivă care acordă licențe multiteritoriale pentru opere muzicale trebuie să fie capabile să prelucreze astfel de date detaliate rapid și cu acuratețe. Pentru aceasta este nevoie de utilizarea unor baze de date actualizate permanent privind proprietatea asupra drepturilor care fac obiectul unor licențe multiteritoriale, conținând date care să permită identificarea operelor, a drepturilor, a titularilor de drepturi și a statelor membre pe care o societate de gestiune colectivă este autorizată să le reprezinte. Aceste baze de date trebuie să ajute, de asemenea, la stabilirea de corespondențe între informațiile privind operele și informațiile privind fonogramele sau orice alt suport în care a fost încorporată opera. Este, de asemenea, important să se asigure că posibilii beneficiari ai licențelor și titularii de drepturi au acces la informațiile de care au nevoie pentru identificarea repertoriului pe care îl reprezintă respectivele societăți, fără a se aduce atingere oricărei măsuri pe care aceste societăți pot avea dreptul să o ia pentru a proteja acuratețea și integritatea datelor, pentru a controla reutilizarea acestora și pentru a proteja datele personale și informațiile sensibile din punct de vedere comercial.

(26) Pentru a se asigura că datele privind repertoriul muzical pe care îl prelucrează sunt cât mai exacte posibil, societățile de gestiune colectivă care acordă licențe multiteritoriale asupra operelor muzicale trebuie să aibă obligația de a-și actualiza bazele de date în permanență și fără întârziere. Aceste societăți trebuie să stabilească proceduri ușor accesibile care să le permită titularilor de drepturi și altor societăți de gestiune colectivă ale căror repertorii le pot reprezenta să le informeze în privința oricărei inexactități pe care ar putea-o conține bazele de date ale societăților de gestiune colectivă în ceea ce privește operele pe care le dețin sau le controlează, inclusiv drepturile – integrale sau parțiale – și statele membre pentru care au mandatat societatea de gestiune colectivă în cauză să acționeze. Aceste societăți trebuie să aibă, de asemenea, capacitatea de prelucrare electronică a înregistrării operelor și a autorizațiilor de gestionare a drepturilor. Dată fiind importanța automatizării informațiilor pentru prelucrarea rapidă și eficace a datelor, societățile de gestiune colectivă trebuie să prevadă utilizarea de mijloace electronice pentru comunicarea structurată a acestor informații de către titularii de drepturi. Societățile de gestiune colectivă trebuie să se asigure, în măsura posibilului, că aceste mijloace electronice țin cont de standarde pertinente de la nivel de sector sau de practicile elaborate la nivel internațional sau la nivelul Uniunii.

(27) Tehnologia digitală permite monitorizarea automată de către societățile de gestiune colectivă a utilizării de către entitățile cărora li s-au acordat licențe a operelor muzicale pentru care s-au acordat licențe și facilitează facturarea. Standardele de la nivel de sector privind utilizarea muzicii, raportarea și facturarea vânzărilor sunt esențiale pentru ameliorarea eficienței schimbului de date dintre societățile de gestiune colectivă și utilizatori. Monitorizarea utilizării licențelor trebuie să respecte drepturile fundamentale, și anume dreptul la respectarea vieții private și de familie și dreptul la protecția datelor. Pentru a se asigura că aceste progrese în materie de eficiență conduc la o prelucrare mai rapidă a datelor financiare și, în ultimă instanță, la termene mai scurte pentru plățile efectuate titularilor de drepturi, societățile de gestiune colectivă trebuie să aibă obligația de a emite facturi pentru prestatorii de servicii și de a distribui sumele datorate titularilor de drepturi fără întârziere. Pentru ca această obligație să producă efecte, este necesar ca entitățile cărora li s-au acordat licențe să facă toate eforturile pentru a furniza societăților de gestiune colectivă rapoarte exacte și trimise la timp privind utilizarea operelor. Societățile de gestiune colectivă nu trebuie să aibă obligația de a accepta rapoartele de utilizare în formate protejate prin drepturi exclusive dacă sunt disponibile standarde la nivel de sector larg răspândite.

(28) Este nevoie de accesul la un volum mare de date, de gestionarea acestor date, precum și de capacități tehnice evoluate pentru ca societățile de gestionare care acordă licențe colective multiteritoriale să poată presta servicii de gestionare de calitate. Societățile de gestiune colectivă nu trebuie împiedicate să externalizeze serviciile aferente acordării de licențe multiteritoriale pentru drepturile online asupra unor opere muzicale, cu condiția ca responsabilitatea lor față de titularii de drepturi, prestatorii de servicii online sau alte societăți de gestiune colectivă să nu fie afectată, iar obligațiile de protecție a datelor stabilite la articolul 17 din Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date[21] să fie respectate. Partajarea sau consolidarea capacităților administrative ar trebui să ajute societățile de gestiune colectivă să își amelioreze serviciile de gestionare și să raționalizeze investițiile în instrumente de gestionare a datelor.

(29) Agregarea diverselor repertorii muzicale pentru acordarea de licențe multiteritoriale facilitează procesul de acordare a licențelor și, prin faptul că toate repertoriile devin disponibile pe piață pentru acordarea de licențe multiteritoriale, consolidează diversitatea culturală și contribuie la reducerea numărului de tranzacții de care are nevoie un prestator de servicii online pentru a oferi serviciul în cauză. Această agregare a repertoriilor trebuie să faciliteze dezvoltarea unor noi servicii online și trebuie să conducă, de asemenea, la reducerea costurilor de tranzacționare care sunt transferate consumatorilor. Prin urmare, societățile de gestiune colectivă care nu doresc sau nu sunt capabile să acorde direct licențe multiteritoriale având ca obiect propriul repertoriu muzical trebuie încurajate să împuternicească benevol alte societăți de gestiune colectivă pentru gestionarea repertoriului lor în condiții nediscriminatorii. În cazul în care se formulează o astfel de solicitare de reprezentare, societatea de gestiune colectivă căreia i se adresează solicitarea trebuie să aibă obligația de a accepta solicitarea, cu condiția să agrege repertorii și să ofere sau să acorde licențe multiteritoriale. În plus, exclusivitatea în materie de acorduri privind licențele multiteritoriale ar restrânge opțiunile aflate la dispoziția utilizatorilor în căutare de licențe multiteritoriale și a societăților de gestiune colectivă care caută servicii de administrare multiteritorială a repertoriilor lor. Prin urmare, toate acordurile de reprezentare dintre societățile de gestiune colectivă care prevăd acordarea de licențe multiteritoriale trebuie încheiate fără exclusivitate.

(30) Transparența condițiilor în care societățile de gestiune colectivă gestionează drepturile online pe care au fost autorizate să le reprezinte are o importanță deosebită pentru titularii de drepturi. Prin urmare, societățile de gestiune colectivă trebuie să furnizeze suficiente informații titularilor lor de drepturi privind termenii principali ai oricărui acord prin care o altă societate de gestiune colectivă este împuternicită să reprezinte drepturile sale muzicale online în scopul acordării de licențe multiteritoriale.

(31) Este, de asemenea, important să se impună oricărei societăți de gestiune colectivă care oferă sau acordă licențe multiteritoriale obligația de a fi de acord cu reprezentarea repertoriului oricărei societăți de gestiune colectivă care decide să nu facă acest lucru direct. Pentru a garanta că această cerință nu este disproporționată și nu depășește ceea ce este necesar, societatea de gestiune colectivă căreia i se adresează solicitarea trebuie să aibă obligația de a accepta solicitarea numai dacă aceasta se referă la dreptul online sau la categoriile de drepturi online pe care această societate le reprezintă. În plus, această cerință trebuie să se aplice numai societăților de gestiune colectivă care agregă repertorii și nu trebuie să se extindă la societățile de gestiune colectivă care acordă licențe multiteritoriale exclusiv pentru propriul repertoriu. Cerința nu trebuie să li se aplice nici societăților de gestiune colectivă care se limitează la agregarea de drepturi privind aceleași opere pentru a fi capabile să acorde licențe comune pentru reproducerea și comunicarea publică a unor astfel de opere. Orice acord prin care o societate de gestiune colectivă împuternicește o altă societate de gestiune colectivă sau alte societăți de gestiune colectivă să acorde licențe multiteritoriale privind propriul repertoriu muzical pentru utilizare online nu trebuie să împiedice acea societate de gestiune colectivă de la a continua să acorde licențe limitate la teritoriul statului membru unde este stabilită acea societate de gestiune colectivă, licențe având ca obiect propriul repertoriu sau orice alt repertoriu pe care poate fi autorizată să îl reprezinte în statul membru în cauză.

(32) Obiectivele și eficacitatea normelor privind acordarea de licențe multiteritoriale de către societățile de gestiune colectivă ar fi puse în pericol în mare măsură dacă titularii de drepturi nu ar fi capabili să își exercite drepturile prin acordarea de licențe multiteritoriale atunci când societatea de gestiune colectivă căreia i-au acordat drepturile nu acordă sau nu oferă licențe multiteritoriale și nu vrea să împuternicească o altă societate de gestiune colectivă să facă acest lucru. Din acest motiv, este important ca în astfel în împrejurări să li se dea titularilor de drepturi posibilitatea de a-și exercita dreptul de a acorda ei înșiși sau prin intermediul unei alte sau al unor altor părți licențele multiteritoriale de care au nevoie prestatorii de servicii online, fără a fi obligați să își retragă drepturile de la societatea de gestiune colectivă.

(33) În interesul pieței online, o serie de obligații-cheie referitoare la accesul la informații, gestionarea datelor, facturare și capacitatea de plată trebuie să se aplice oricărei entități deținute, integral sau parțial, de o societate de gestiune colectivă și care oferă sau acordă licențe multiteritoriale pentru drepturile online asupra unor opere muzicale.

(34) În mediul digital, societățile de gestiune colectivă sunt periodic în situația de a li se solicita acordarea de licențe pentru repertoriul lor în scopul unor forme de exploatare și al unor modele de afaceri complet noi. În astfel de cazuri și în vederea stimulării unui mediu de natură să conducă la dezvoltarea unor astfel de licențe cât mai rapid posibil, societățile de gestiune colectivă trebuie să dispună de flexibilitatea necesară pentru acordarea de licențe individualizate și inovatoare, fără să existe riscul ca acest lucru să fie folosit ca precedent pentru determinarea condițiilor în care se acordă alte tipuri diferite de licențe.

(35) Organizațiile de radiodifuziune se bazează în general pe o licență acordată de o societate de gestiune colectivă locală pentru propriile transmisiuni de programe de radio și de televiziune care includ opere muzicale. Această licență este de multe ori limitată la activități de radiodifuziune. Pentru ca aceste transmisiuni de radio sau de televiziune să fie disponibile și online ar fi necesară o licență pentru drepturile online asupra operelor muzicale. Pentru a facilita acordarea de licențe pentru drepturi muzicale online în scopul transmisiunilor în direct sau decalate de emisiuni de radio și de televiziune, este necesar să se prevadă o derogare de la normele care se aplică în mod normal în cazul acordării de licențe multiteritoriale privind operele muzicale pentru utilizări online. O astfel de derogare trebuie să se limiteze la ceea ce este necesar pentru a permite accesul online la programe de radio sau de televiziune și la materiale care au o relație clară de subordonare față de transmisiunea originară, produse, de exemplu, în scopul completării, previzualizării sau revizualizării programului de radio sau de televiziune în cauză. Această derogare nu trebuie să se aplice astfel încât să conducă la distorsionarea concurenței cu alte servicii care oferă consumatorilor acces online la opere muzicale sau audiovizuale individuale și nu trebuie să conducă la practici restrictive, cum ar fi împărțirea pieței sau a clienților, care constituie încălcări ale articolelor 101 sau 102 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

(36) Este necesar să se asigure executarea efectivă a dispozițiilor de drept intern adoptate în conformitate cu prezenta directivă. Societățile de gestiune colectivă trebuie să le ofere membrilor lor proceduri specifice pentru tratarea plângerilor și soluționarea litigiilor. Aceste proceduri trebuie să fie, de asemenea, puse la dispoziția altor titulari de drepturi reprezentați de societatea de gestiune colectivă. Este, de asemenea, oportun să se garanteze că statele membre dispun de organisme de soluționare a litigiilor independente, imparțiale și eficace, capabile să soluționeze litigiile comerciale dintre societățile de gestiune colectivă și utilizatori referitoare la condițiile de acordare a licențelor existente sau propuse, precum și la situațiile în care se refuză acordarea unei licențe. În plus, eficacitatea normelor privind acordarea de licențe multiteritoriale pentru drepturile online asupra operelor muzicale ar putea fi afectată dacă litigiile dintre societățile de gestiune colectivă și părțile cu care acestea interacționează nu sunt soluționate rapid și eficient de către organisme independente și imparțiale. Drept urmare, este oportun să se prevadă, fără a se aduce atingere dreptului de a se adresa unei instanțe, o procedură ușor accesibilă, eficientă și imparțială pentru soluționarea extrajudiciară a conflictelor dintre societățile de gestiune colectivă, pe de o parte, și prestatorii de servicii muzicale online, titularii de drepturi sau alte societăți de gestiune colectivă, pe de alta.

(37) În plus, statele membre ar trebui să stabilească proceduri adecvate prin intermediul cărora să se poată formula reclamații împotriva societăților de gestiune colectivă care nu se conformează dispozițiilor legale și prin care să se asigure impunerea, dacă este cazul, a unor sancțiuni adecvate, eficace, proporționale și disuasive. Statele membre trebuie să determine autoritățile responsabile pentru administrarea procedurilor de plângere și a sancțiunilor. Pentru a se garanta respectarea cerințelor privind acordarea de licențe multiteritoriale, trebuie stabilite dispoziții specifice referitoare la monitorizarea implementării acestora. Autoritățile competente din statele membre și Comisia Europeană trebuie să coopereze între ele în acest scop.

(38) Este important ca societățile de gestiune colectivă să respecte dreptul la viață privată și la protecția datelor personale al oricărui titular de drepturi, membru, utilizator și al altor persoane ale căror date le prelucrează. Directiva 95/46/CE reglementează prelucrarea datelor personale realizată în statele membre în contextul prezentei directive și sub supravegherea autorităților competente din statele membre, în particular a autorităților publice independente desemnate de statele membre. Titularii de drepturi trebuie să primească informații adecvate privind prelucrarea datelor lor, beneficiarii acestor date, perioada în care datele sunt păstrate în bazele lor de date și modul în care își pot exercita dreptul de a avea acces, de a corecta sau de a suprima datele lor personale care îi privesc, în conformitate cu articolele 10 și 11 din Directiva 95/46/CE. În particular, codurile unice de identificare care permit identificarea indirectă a unei persoane trebuie tratate ca date personale în sensul articolului 2 litera (a) din directiva citată.

(39) Având în vedere articolul 12 litera (b) din Directiva 95/46/CE, care conferă oricărei persoane vizate dreptul de a obține rectificarea, ștergerea sau blocarea datelor inexacte sau incomplete, prezenta directivă garantează, de asemenea, că informațiile inexacte referitoare la titularii de drepturi sau la alte societăți de gestiune colectivă în cazul licențelor multiteritoriale trebuie corectate fără întârzieri nejustificate.

(40) Dispozițiile referitoare la măsurile de executare trebuie să nu aducă atingere competențelor autorităților publice naționale independente instituite de statele membre în temeiul articolului 28 din Directiva 95/46/CE pentru monitorizarea respectării dispozițiilor naționale adoptate pentru implementarea directivei citate.

(41) Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale, precum și principiile consacrate în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Cerința prevăzută în directivă de a se pune la dispoziția membrilor, a titularilor de drepturi, a utilizatorilor și a societăților de gestiune colectivă mecanisme de soluționare a litigiilor nu trebuie să împiedice părțile de la a-și exercita dreptul de a se adresa unei instanțe, garantat de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

(42) Întrucât obiectivele prezentei directive, și anume de a ameliora capacitatea membrilor societăților de gestiune colectivă de a exercita un control asupra acestora, de a garanta un nivel suficient de transparență din partea societăților de gestiune colectivă și de a ameliora acordarea de licențe multiteritoriale pentru drepturile autorilor pentru utilizarea online a operelor muzicale nu pot fi realizate în mod satisfăcător de statele membre, dar, datorită dimensiunilor și efectelor acțiunii preconizate, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, potrivit dispozițiilor de la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului respectiv.

(43) Dispozițiile prezentei directive nu aduc atingere aplicării normelor din legislația privind concurența și ale oricărei alte legislații pertinente din alte domenii, inclusiv următoarele: confidențialitate, secrete comerciale, viață privată, acces la documente, drept contractual și drept privat internațional referitor la conflictul de legi și jurisdicția instanțelor.

(44) Conform Declarației politice comune din 28 septembrie 2011 a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative, statele membre s-au angajat să însoțească notificarea măsurilor lor de transpunere, în cazuri justificate, cu unul sau mai multe documente care să explice relația dintre componentele unei directive și părțile corespunzătoare din instrumentele naționale de transpunere. În ceea ce privește prezenta directivă, legiuitorul consideră că transmiterea unor astfel de documente este justificată.

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Titlul I

DISPOZIțII GENERALE

ARTICOLUL 1 OBIECT

Prezenta directivă stabilește cerințele necesare pentru asigurarea unei bune funcționări a gestionării drepturilor de autor și a drepturilor conexe de către societățile de gestiune colectivă. Aceasta stabilește, de asemenea, cerințele privind acordarea de către societățile de gestiune colectivă a licențelor multiteritoriale pentru drepturile autorilor asupra operelor muzicale pentru utilizări online.

Articolul 2Domeniul de aplicare

Titlurile I, II și IV, cu excepția articolelor 36 și 40, se aplică tuturor societăților de gestiune colectivă stabilite în Uniune.

Titlul III și articolele 36 și 40 din titlul IV se aplică numai societăților de gestiune colectivă care gestionează drepturile autorilor asupra operelor muzicale pentru utilizări online la nivel multiteritorial.

Articolul 3Definiții

În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:

(a) „societate de gestiune colectivă” înseamnă orice organizație autorizată prin lege sau prin atribuire, licență sau alt tip de înțelegere contractuală, de către mai mult de un titular de drepturi, să gestioneze drepturile de autor sau drepturile conexe, având drept unic sau principal scop această activitate și care este deținută sau controlată de membrii săi;

(b) „titular de drepturi” înseamnă orice persoană fizică sau juridică diferită de o societate de gestiune colectivă care este titulara unui drept de autor sau a unui drept conex sau care, în temeiul unui acord pentru exploatarea drepturilor, are dreptul la o parte din veniturile provenite din oricare dintre drepturile gestionate de societatea de gestiune colectivă;

(c) „membru al unei societăți de gestiune colectivă” înseamnă un titular de drepturi sau o entitate care îi reprezintă în mod direct pe titularii de drepturi, inclusiv alte societăți de gestiune colectivă și asociații de titulari de drepturi, care îndeplinește cerințele pentru a fi membru al unei societăți de gestiune colectivă;

(d) „statut” înseamnă statutul, normele sau documentul de constituire al unei societăți de gestiune colectivă;

(e) „director” înseamnă orice director general, orice membru al consiliului de administrație, al conducerii sau al consiliului de supraveghere al unei societăți de gestiune colectivă;

(f) „venituri provenite din drepturi” înseamnă venituri colectate de o societate de gestiune colectivă în numele titularilor de drepturi, indiferent dacă acestea provin dintr-un drept exclusiv, dintr-un drept la remunerare sau dintr-un drept la compensații;

(g) „comisioane de gestiune” înseamnă suma percepută de o societate de gestiune colectivă pentru a acoperi costurile aferente serviciilor de gestiune a drepturilor de autor sau a drepturilor conexe;

(h) „acord de reprezentare” înseamnă orice acord intervenit între societăți de gestiune colectivă prin care una dintre acestea o împuternicește pe o alta să reprezinte drepturile din repertoriul său, inclusiv un acord încheiat în temeiul articolelor 28 și 29;

(i) „utilizator” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care întreprinde acțiuni condiționate de autorizarea de către titularii de drepturi, de remunerarea titularilor de drepturi sau de plata unor compensații către aceștia și care nu acționează în calitate de consumator;

(j) „repertoriu” înseamnă operele sau alte obiecte protejate ale căror drepturi sunt gestionate de o societate de gestiune colectivă;

(k) „licență multiteritorială” înseamnă o licență care acoperă teritoriul a mai mult de un stat membru;

(l) „drepturi online asupra operelor muzicale” înseamnă oricare dintre drepturile asupra unei opere prevăzute la articolele 2 și 3 din Directiva 2001/29/CE care sunt necesare pentru prestarea unui serviciu muzical online;

(m) „serviciu muzical online” înseamnă un serviciu al societății informaționale, în sensul articolului 1 alineatul (2) din Directiva 98/34/CE, care necesită acordarea de licențe pentru opere muzicale.

Titlul II

SOCIETățI DE GESTIUNE COLECTIVă

CAPITOLUL 1

Membrii și organizarea societăților de gestiune colectivă

Articolul 4Principii generale

Statele membre garantează că societățile de gestiune colectivă acționează în interesul membrilor lor și nu impun titularilor de drepturi ale căror drepturi le gestionează obligații care nu sunt necesare în mod obiectiv pentru protecția drepturilor și a intereselor acestora.

Articolul 5Drepturile titularilor de drepturi

1. Statele membre garantează că titularii de drepturi au drepturile stabilite la alineatele (2)-(7) și că respectivele drepturi figurează în statutul sau în condițiile de aderare ale societății de gestiune colectivă.

2. Titularii de drepturi au dreptul de a autoriza o societate de gestiune colectivă aleasă de ei să le gestioneze drepturile, categoriile de drepturi sau tipurile de opere și de alte obiecte protejate alese de aceștia, pentru statele membre alese de aceștia, indiferent de statul membru de rezidență sau de stabilire sau de naționalitatea societății de gestiune colectivă sau a titularilor de drepturi.

3. Titularii de drepturi au dreptul de a revoca autorizația de gestiune a unor drepturi, a unor categorii de drepturi sau a altor obiecte protejate acordată unei societăți de gestiune colectivă sau de a retrage din societatea de gestiune colectivă orice drepturi, categorii de drepturi sau tipuri de opere și de alte obiecte protejate, la alegerea titularilor, pentru statul membru ales de aceștia, cu un preaviz rezonabil care nu trebuie să depășească șase luni. Societatea de gestiune colectivă poate decide ca această revocare sau retragere să intre în vigoare numai la mijlocul sau la sfârșitul unui exercițiu financiar, luându-se în considerare acela dintre aceste două termene care se produce primul după expirarea perioadei de preaviz.

4. În cazul care există sume datorate unui titular de drepturi corespunzând unor acte de exploatare care s-au produs înainte de intrarea în vigoare a revocării autorizației sau a retragerii drepturilor sau în temeiul unei licențe acordate înainte de intrarea în vigoare a revocării sau retragerii în cauză, titularul de drepturi își păstrează drepturile decurgând din articolele 12, 16, 18 și 34 în ceea ce privește respectivele acte de exploatare.

5. Societățile de gestiune colectivă nu trebuie să restrângă exercitarea drepturilor prevăzute la alineatele (3) și (4) prin solicitări ca gestiunea drepturilor, a categoriilor de drepturi sau a tipurilor de opere și de alte obiecte protejate care fac obiectul revocării sau al retragerii să fie încredințate unei alte societăți de gestiune.

6. Statele membre garantează că titularul drepturilor își dă în mod expres și specific acordul pentru fiecare drept, categorie de drepturi sau tip de opere și de alte obiecte protejate a căror gestionare de către societatea de gestiune colectivă este autorizată de titularul drepturilor și că acest acord este consemnat în formă scrisă.

7. O societate de gestiune colectivă informează titularii de drepturi în privința drepturilor acestora decurgând din alineatele (1)-(6) înainte de a obține acordul acestora pentru gestionarea oricărui drept, a oricărei categorii de drepturi sau a oricărui tip de opere și de alte obiecte protejate.

Societățile de gestiune colectivă își informează membrii în privința drepturilor acestora decurgând din alineatele (1)-(6) în termen de una până la șase luni de la data transpunerii prezentei directive.

Articolul 6Regulile privind statutul de membru al societăților de gestiune colectivă

1. Statele membre se asigură că societățile de gestiune colectivă se conformează normelor prevăzute la alineatele (2)-(5).

2. Societățile de gestiune colectivă trebuie să accepte un titular de drepturi ca membru dacă acesta îndeplinește condițiile de aderare. Acestea pot refuza o solicitare de aderare numai pe baza unor criterii obiective. Aceste criterii se includ în statutul sau în condițiile de aderare ale societății de gestiune colectivă și se pun la dispoziția publicului.

3. Statutul societății de gestiune colectivă prevede mecanisme adecvate și eficace pentru participarea membrilor săi la procesul decizional al acesteia. Reprezentarea diverselor categorii de membri în procesul decizional trebuie să fie echitabilă și echilibrată.

4. Societățile de gestiune colectivă permit membrilor acestora să comunice prin mijloace electronice, inclusiv în scopul exercitării drepturilor care decurg din statutul de membru. Utilizarea mijloacelor electronice nu trebuie să depindă de locul de rezidență sau de stabilire al membrilor.

5. Societățile de gestiune colectivă păstrează evidența membrilor, care este actualizată periodic, astfel încât aceștia să poată fi identificați și localizați în mod corespunzător.

Articolul 7Adunarea generală a membrilor societății de gestiune colectivă

1. Statele membre se asigură că adunările generale ale membrilor societăților de gestiune colectivă sunt organizate în conformitate cu normele prevăzute la alineatele (2)-(8).

2. O adunare generală a membrilor unei societăți de gestiune colectivă trebuie convocată cel puțin o dată pe an.

3. Adunarea generală aprobă orice modificări ale statutului și ale condițiilor de aderare la societatea de gestiune colectivă, în cazurile în care condițiile respective nu sunt reglementate prin statut.

4. Adunarea generală are competența de a decide în privința numirii sau a eliberării din funcție a directorilor și de a aproba remunerația și alte beneficii ale acestora, cum ar fi beneficiile de natură nepecuniară, acordarea de pensii, dreptul la alte prestații și dreptul la plăți compensatorii.

Adunarea generală nu decide în privința numirii sau eliberării din funcție a membrilor consiliului de administrație sau a fiecărui director general în cazurile în care competența de numire sau eliberare din funcție a acestora aparține consiliului de supraveghere.

5. În conformitate cu dispozițiile titlului II, capitolul 2, adunarea generală adoptă decizii cel puțin în privința următoarelor aspecte:

(a) politica de distribuție a sumelor datorate titularilor de drepturi, cu excepția cazurilor în care adunarea generală decide să delege această decizie organismului care exercită funcția de supraveghere;

(b) utilizarea sumelor datorate titularilor de drepturi care nu pot fi distribuite conform dispozițiilor articolului 12 alineatul (2), cu excepția cazurilor în care adunarea generală decide să delege această decizie organismului care exercită funcția de supraveghere;

(c) politica generală de investiții, inclusiv referitor la acordarea de împrumuturi sau oferirea de garanții pentru împrumuturi, în ceea ce privește veniturile provenite din drepturi;

(d) normele privind deducerile din veniturile provenite din drepturi.

6. Adunarea generală controlează activitățile societății de gestiune colectivă cel puțin prin decizii privind numirea și eliberarea din funcție a auditorului și prin aprobarea raportului anual de transparență și a raportului de audit.

7. Orice restrângere a dreptului membrilor societății de gestiune colectivă de a participa și de a-și exercita drepturile de vot într-o adunare generală trebuie să fie echitabilă și proporțională și să se bazeze pe următoarele criterii:

(a) durata apartenenței la societate;

(b) sumele primite de la un membru sau datorate acestuia pentru exercițiul financiar în cauză.

Aceste criterii se includ în statutul sau în condițiile de aderare ale societății de gestiune colectivă și se pun la dispoziția publicului, în conformitate cu articolele 17 și 19.

8. Fiecare membru al unei societăți de gestiune colectivă are dreptul de a desemna orice altă persoană fizică sau juridică în calitate de reprezentant pentru a participa și a vota în numele său în cadrul adunării generale, prin reprezentare.

Articolul 8Funcția de supraveghere

1. Statele membre garantează că societatea de gestiune colectivă înființează o funcție de supraveghere, responsabilă cu monitorizarea permanentă a activităților și cu îndeplinirea îndatoririlor de către persoanele cărora li s-au încredințat responsabilități de conducere în cadrul societății de gestiune colectivă. Trebuie să existe o reprezentare echitabilă și echilibrată a membrilor societății de gestiune colectivă în organismul care exercită această funcție, în vederea asigurării participării efective a acestora.

2. Organismul însărcinat cu îndeplinirea funcției de supraveghere se întrunește periodic și are cel puțin următoarele competențe:

(a) aprobarea achiziției de proprietăți imobiliare de către societatea de gestiune colectivă;

(b) aprobarea înființării de sucursale, a achizițiilor de alte entități, a achizițiilor de părți sociale sau de drepturi în alte entități, a fuziunilor și a alianțelor;

(c) aprobarea luării de împrumuturi, a acordării de împrumuturi și a oferirii de garanții pentru împrumuturi.

3. Statele membre pot decide că alineatele (1) și (2) nu se aplică în cazul societăților de gestiune colectivă în cazul cărora datele din bilanțul contabil nu depășesc două din următoarele trei plafoane:

(a) totalul bilanțului: 350 000 EUR;

(b) cifra de afaceri netă: 700 000 EUR;

(c) numărul mediu de angajați în cursul exercițiului financiar: 10.

Articolul 9Obligațiile persoanelor care gestionează efectiv activitatea unei societăți de gestiune colectivă

1. Statele membre se asigură că persoanele care gestionează efectiv activitatea unei societăți de gestiune colectivă și directorii acesteia, cu excepția directorilor care exercită o funcție de supraveghere, gestionează societatea într-o manieră adecvată și prudentă, utilizând proceduri administrative și contabile și mecanisme interne de control fiabile.

2. Statele membre se asigură că persoanele care gestionează efectiv activitatea unei societăți de gestiune colectivă și directorii acesteia, cu excepția directorilor care exercită o funcție de supraveghere, elaborează procedurile de așa natură încât să se evite conflictele de interese. Societatea de gestiune colectivă trebuie să dispună de proceduri pentru identificarea, gestionarea, monitorizarea și dezvăluirea conflictelor de interese, astfel încât acestea să nu afecteze interesele membrilor societății.

Aceste proceduri trebuie să includă o declarație individuală anuală transmisă de fiecare dintre persoanele și directorii în cauză organismului însărcinat cu îndeplinirea funcției de supraveghere, care să conțină următoarele informații:

(a) orice interese avute în societatea de gestiune colectivă;

(b) orice remunerație primită de la societatea de gestiune colectivă, inclusiv în cadrul unor sisteme de pensii, avantaje în natură sau alte tipuri de avantaje;

(c) orice sume primite în calitate de titular de drepturi din partea societății de gestiune colectivă;

(d) o declarație privind conflictele existente sau potențiale dintre interesele personale și cele ale societății de gestiune colectivă sau dintre obligații față de societatea de gestiune colectivă și îndatoriri față de altă persoană juridică sau fizică.

Capitolul 2

Gestionarea veniturilor provenite din drepturi

Articolul 10Colectarea și utilizarea veniturilor provenite din drepturi

1. Societățile de gestiune colectivă depun toate eforturile pentru colectarea și gestionarea veniturilor provenite din drepturi.

2. Societatea de gestiune colectivă gestionează și păstrează separat veniturile provenite din drepturi și orice venituri provenite din investirea acestora, pe de o parte, și veniturile provenite din serviciile sale de gestiune sau din orice alte activități, pe de alta.

3. Societatea de gestiune colectivă nu are dreptul de a utiliza veniturile provenite din drepturi și orice venituri provenite din investirea acestora în cont propriu, cu excepția posibilității de a-și deduce comisioanele de gestiune.

4. În cazurile în care, în așteptarea distribuirii sumelor datorate titularilor de drepturi, societatea de gestiune colectivă investește veniturile provenite din drepturi și orice venituri provenite din investirea acestora, acest lucru trebuie să se realizeze în conformitate cu politica generală de investiții menționată la articolul 7 alineatul (5) litera (c) și cu respectarea următoarelor reguli:

(a) activele sunt investite în interesul membrilor; dacă există un potențial conflict de interese, societatea de gestiune colectivă se asigură că investiția se realizează exclusiv în interesul membrilor;

(b) activele se investesc într-un mod care să asigure siguranța, calitatea, lichiditatea și profitabilitatea portofoliului în întregul său;

(c) activele sunt diversificate în mod corespunzător, pentru a se evita dependența excesivă de un anumit activ și acumulările de riscuri la nivelul întregului portofoliu.

Articolul 11Deduceri

1. Statele membre garantează că acordurile care reglementează relația societății de gestiune colectivă cu membrii și titularii săi de drepturi precizează deducerile care se aplică veniturilor provenite din drepturi menționate la articolul 16 litera (e).

2. Statele membre garantează că, în cazul în care o societate de gestiune colectivă prestează servicii sociale, culturale sau educaționale finanțate prin intermediul deducerilor din veniturile provenite din drepturi, titularii de drepturi au dreptul la următoarele:

(a) servicii sociale, culturale sau educaționale pe bază de criterii echitabile, în special în ceea ce privește accesul la aceste servicii și amploarea lor;

(b) titularii de drepturi care au revocat autorizația de gestionare a unor drepturi, a unor categorii de drepturi sau a unor tipuri de opere și a altor obiecte protejate sau care și-au retras drepturi, categorii de drepturi sau tipuri de opere și alte obiecte protejate din societatea de gestiune colectivă continuă să aibă acces la aceste servicii. Criteriile referitoare la accesul la aceste servicii și amploarea acestora pot ține cont de veniturile provenite din drepturi generate de titularii de drepturi în cauză și de durata autorizației de gestionare a drepturilor, cu condiția ca aceste criterii să se aplice și titularilor de drepturi care nu au revocat astfel de autorizații sau nu și-au retras drepturi, categorii de drepturi sau tipuri de opere și alte obiecte protejate din societatea de gestiune colectivă.

Articolul 12Distribuția sumelor datorate titularilor de drepturi

1. Statele membre se asigură că societățile de gestiune colectivă depun toate eforturile pentru a distribui și a plăti periodic sumele datorate tuturor titularilor de drepturi pe care îi reprezintă. Societatea de gestiune colectivă realizează aceste operațiuni de distribuție și plată în termen de cel mult 12 luni de la încheierea exercițiului financiar în care au fost colectate drepturile provenite din venituri, cu excepția cazului în care este împiedicată să respecte acest termen de motive obiective, legate în special de raportările din partea utilizatorilor, de identificarea drepturilor și a titularilor de drepturi sau de stabilirea corespondențelor dintre informațiile privitoare la opere și alte obiecte protejate, pe de o parte, și titularii de drepturi, pe de alta. Societatea de gestiune colectivă efectuează distribuția și plățile cu acuratețe, asigurând tratamentul egal al tuturor categoriilor de titulari de drepturi.

2. În cazul în care sumele datorate titularilor de drepturi nu pot fi distribuite, după scurgerea unei perioade de cinci ani de la încheierea exercițiului financiar în care s-a produs colectarea veniturilor provenite din drepturi și cu condiția ca societatea de gestiune colectivă să fi întreprins toate măsurile necesare pentru identificarea și localizarea titularilor de drepturi, aceasta va decide în privința utilizării sumelor în cauză, în conformitate cu articolul 7 alineatul (5) litera (b), fără a se aduce atingere dreptului titularului de drepturi de a reclama sumele respective de la societatea de gestiune colectivă.

3. În sensul alineatului (2), măsurile de identificare și de localizare a titularilor de drepturi trebuie să includă verificarea evidențelor privind membrii și punerea la dispoziția membrilor societății de gestiune colectivă și a publicului a unei liste cu opere și alte obiecte protejate în cazul cărora unul sau mai mulți titulari de drepturi nu au fost identificați sau localizați.

Capitolul 3

Gestionarea drepturilor în numele altor societăți de gestiune colectivă

Articolul 13Drepturi gestionate în temeiul unor acorduri de reprezentare

Statele membre garantează că o societate de gestiune colectivă nu discriminează între membrii săi și orice titulari de drepturi ale căror drepturi sunt gestionate de aceasta în temeiul unui acord de reprezentare, în special în ceea ce privește tarifele și comisioanele de gestiune aplicabile, precum și condițiile privind colectarea veniturilor provenite din drepturi și distribuția sumelor datorate titularilor de drepturi.

Articolul 14Deduceri și plăți în cadrul acordurilor de reprezentare

1. Societatea de gestiune colectivă nu aplică alte deduceri decât comisioanele de gestiune veniturilor provenite din drepturile pe care le gestionează pe baza unui acord de reprezentare cu altă societate de gestiune colectivă, cu excepția cazului în care aceasta din urmă își exprimă în mod expres acordul pentru aceste deduceri.

2. Societatea de gestiune colectivă depune toate eforturile pentru distribuția și plata periodică și cu exactitate a sumelor datorate altor societăți de gestiune colectivă.

Capitolul 4

Relația