[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 30.9.2008

COM(2008)591 final

COMUNICAREA COMISIEI

privind revizuirea Directivei 2001/86/CE a Consiliului din 8 octombrie 2001 de completare a statutului societății europene în ceea ce privește implicarea lucrătorilor

COMUNICAREA COMISIEI

privind revizuirea Directivei 2001/86/CE a Consiliului din 8 octombrie 2001 de completare a statutului societății europene în ceea ce privește implicarea lucrătorilor

INTRODUCERE

Regulamentul (CE) nr. 2157/2001 al Consiliului[1] (denumit în continuare „regulamentul”) stabilește statutul societății europene (denumită în continuare „SE”) pentru a institui un cadru juridic uniform care să permită societăților din diferite state membre să planifice și să realizeze reorganizarea activităților lor la scară comunitară. Directiva 2001/86/CE a Consiliului[2] (denumită în continuare „directiva”) vine în completarea regulamentului în ceea ce privește implicarea salariaților[3], în scopul de a asigura că înființarea unei SE nu implică reducerea practicilor de implicare a salariaților, existente în cadrul societăților care participă la constituirea SE.

În conformitate cu articolul 15 din directivă, prin prezenta comunicare Comisia revizuiește aplicarea directivei în vederea propunerii eventualelor modificări necesare.

În faza pregătitoare pentru această revizuire, Comisia a dispus elaborarea unui raport de către experți independenți și a transmis un chestionar și proiectul de raport statelor membre și partenerilor sociali europeni.

TRANSPUNEREA DIRECTIVEI

La solicitarea Consiliului, Comisia a instituit un grup de experți compus din experți naționali și din consilieri în materie de afaceri sociale pentru a asigura un forum de discutare a metodelor de transpunere a directivei în legislația națională. Grupul s-a întrunit în perioada decembrie 2001 – iunie 2003, pe parcursul căreia au fost dezbătute pe larg principalele aspecte care decurg din punerea în aplicare a directivei[4].

În pofida acestor acțiuni pregătitoare, numai șase state membre au transpus directiva în termenul stabilit în directivă (8 octombrie 2004) și a fost nevoie de mai mult de doi ani pentru instituirea măsurilor necesare în toate statele membre[5]. În ceea ce privește calitatea procesului de punere în aplicare, raportul menționat anterior, care a fost elaborat de experți independenți[6], arată că este oportun ca unele aspecte să fie clarificate sau verificate în mod amănunțit de Comisie (cf. punctului 3.6 de mai jos).

CONțINUTUL DIRECTIVEI

Principiul fundamental

Garantarea drepturilor salariaților cu privire la implicarea în luarea deciziilor la nivelul societății reprezintă principiul fundamental și obiectivul declarat al directivei. Drepturile salariaților existente înainte de constituirea societăților europene ar trebui să stea la baza definirii drepturilor salariaților privind implicarea în SE (principiul „înainte și după”). Acest obiectiv este realizat, în principal, prin negocierea unui acord între conducerea societăților în cauză și reprezentanții salariaților. În lipsa unui acord pentru o perioadă de șase luni (care poate fi prelungită de comun acord la 12 luni), directiva stabilește o serie de reguli subsidiare. În plus, reprezentanții salariaților pot decide să nu inițieze negocierile sau să pună capăt negocierilor deja inițiate și să se bazeze pe normele cu privire la informarea și consultarea salariaților, aflate în vigoare în statele membre în care SE are salariați.

Procedura de negociere

Legislația aplicabilă procedurii de negociere este aceea din statul membru în care se află sediul social al SE.

În ceea ce privește începutul negocierilor, conducerii societăților care participă la constituirea unei SE îi revine responsabilitatea de a întreprinde acțiunile necesare de îndată ce s-a hotărât constituirea SE.

În scopul negocierilor, trebuie creat un grup special de negociere (denumit în continuare „GSN”) care să reprezinte salariații. Membrii GSN sunt aleși sau numiți proporțional cu numărul de salariați angajați din fiecare stat membru de către societățile participante și filialele lor sau unitățile aferente. Statelor membre le revine responsabilitatea de a alege metoda care urmează să fie utilizată pentru alegerea sau desemnarea membrilor care trebuie aleși sau desemnați pe teritoriul acestor state. Directiva vizează situația din momentul începerii negocierilor, dar nu abordează cazurile în care, înainte de încheierea negocierilor, au loc schimbări ale situației inițiale. Fără a aduce atingere acestui aspect, anumite state membre au adoptat dispoziții pentru a face față unor schimbări de acest gen[7].

Rolul fundamental al GSN constă în negocierea cu organismele de resort din societățile participante a conținutului dreptului de participare al salariaților în cadrul SE. Cu toate acestea, GSN ar putea, de asemenea, să decidă să nu inițieze negocieri sau să încheie negocierile aflate deja în desfășurare. Deși principiul care reglementează adoptarea deciziilor de către GSN este acela al majorității duble absolute (majoritate absolută a membrilor grupului care reprezintă o majoritate absolută a salariaților), în cazul în care GSN decide să nu inițieze negocieri sau să încheie negocierile deja inițiate, este necesară o majoritate triplă calificată (două treimi din membri care reprezintă cel puțin două treimi din salariați, inclusiv voturile membrilor care îi reprezintă pe salariații angajați în cel puțin două state membre). Majoritatea triplă este deopotrivă necesară (cu anumite condiții suplimentare) atunci când rezultatul negocierilor este reducerea drepturilor de participare.

Cheltuielile legate de negocieri sunt suportate de societățile participante. Majoritatea statelor membre au inclus un test privind oportunitatea acestor cheltuieli, în timp ce altele au inclus o listă indicativă de cheltuieli care urmează să fie acoperite de societățile participante.

GSN poate solicita asistența unor experți la alegerea sa în vederea negocierilor. Majoritatea legislațiilor naționale au limitat la unul singur numărul experților care urmează să fie finanțați de societățile participante, astfel cum se prevede în directivă; numai câteva state[8] nu au inclus vreo astfel de limitare.

Conținutul acordului

Unul dintre principiile fundamentale ale directivei este să permită părților să definească liber regulile cu caracter obligatoriu pe care trebuie să le aplice cu privire la implicarea salariaților. Articolul 4 alineatul (4) prevede limita unică pentru autonomia părților, și anume în cazul în care o SE este constituită prin transformare: acordul trebuie să prevadă, pentru toate elementele de implicare a salariaților, un nivel cel puțin echivalent cu cel existent în societatea care urmează să fie transformată în SE.

Pentru a sprijini părțile aflate în negociere, directiva a inclus o listă de elemente care trebuie abordate în cadrul acordului. Pe de altă parte, articolul 4 alineatul (3) din directivă prevede clar că, exceptând cazul în care există dispoziții contrare în acord, acesta nu face obiectul dispozițiilor de referință.

Un acord încheiat legal în temeiul normelor de înregistrare din statele membre are caracter obligatoriu pentru întregul grup de societăți din cadrul SE, pentru toate organele locale de conducere, precum și pentru toți salariații din grup.

Dispoziții de referință

Condiții pentru aplicarea dispozițiilor de referință

Dispozițiile de referință se aplică exclusiv într-un mod subsidiar, și anume: (a) dacă părțile aflate în negociere convin în acest sens sau (b) dacă nu s-a încheiat niciun acord în termen de șase luni (în unele circumstanțe, de un an) și, în ceea ce privește societățile participante, dacă organismele lor de resort hotărăsc să continue înregistrarea SE și, în ceea ce privește salariații, dacă GSN nu a decis nici să inițieze negocieri, nici să încheie negocierile deja inițiate.

În plus, referitor la dispozițiile de referință privind participarea salariaților, directiva stabilește un procentaj minim de salariați care trebuie acoperit de participare (25% în cazul unei fuziuni și 50% în cazul unei societăți holding sau al unei filiale) pentru ca dispozițiile de referință să se aplice. Cu toate acestea, chiar în cazul în care nu se ating procentele respective, este suficientă o decizie a GSN pentru aplicarea dispozițiilor de referință.

Compoziția organismului de reprezentare a salariaților

În conformitate cu partea 1 din anexă care include dispozițiile de referință, organismul reprezentativ (denumit în continuare „OR”) este compus din salariați ai SE și ai filialelor și unităților acesteia, aleși sau desemnați de reprezentanții salariaților în raport cu numărul de salariați angajați în fiecare stat membru de societățile participante și de filialele și unitățile acestora. Salariații își vor exercita drepturile de implicare în SE prin intermediul OR.

În principiu, OR are un caracter tranzitoriu, întrucât, la patru ani de la instituirea sa, trebuie să ia o decizie cu privire fie la inițierea negocierilor privind încheierea unui acord, fie la aplicarea în continuare a dispozițiilor de referință.

Informare și consultare

În ceea ce privește informarea și consultarea, competența OR este limitată la aspecte de natură transfrontalieră. Pentru a-și exercita această competență, OR are dreptul de a organiza o reuniune cu organismul competent al SE, cel puțin o dată pe an, pe baza rapoartelor periodice elaborate de organismul competent privind evoluția activităților SE. Temele reuniunii sunt următoarele: structura, situația economică și financiară, evoluția probabilă a activităților, a producției și a vânzărilor, situația și evoluția probabilă a ocupării forței de muncă, investițiile, precum și schimbările substanțiale privind organizarea, introducerea unor noi metode de lucru sau a unor noi procedee de producție, transferurile producției, fuziuni, reduceri de capacitate sau închideri de întreprinderi, unități sau părți importante din acestea, precum și concedierile colective. Pe lângă rapoartele periodice și informațiile furnizate în cursul reuniunii menționate anterior, OR dispune de dreptul de a: (a) primi informații atunci când există circumstanțe excepționale care afectează într-o măsură semnificativă interesele salariaților; (b) solicita organizarea unei reuniuni extraordinare pentru a fi informat și consultat; și (c) formula un aviz; în cazul în care SE nu urmează acest aviz, se poate solicita organizarea unei reuniuni suplimentare.

Participarea salariaților

În ceea ce privește participarea salariaților, dispozițiile de referință prevăd că, în principal, nivelul de participare în SE este stabilit în funcție de nivelul de participare în cadrul societăților participante, înainte de constituirea SE. Prin urmare, în cazul în care niciuna din societățile participante nu a făcut obiectul unor norme de participare înainte de înregistrarea SE, aceasta din urmă nu are obligația să adopte dispoziții privind participarea salariaților.

Rezervă și confidențialitate, spirit de cooperare și protejarea reprezentanților salariaților

Directiva stabilește obligația membrilor GSN și ai OR, precum și a experților desemnați de aceste entități, de a nu divulga nicio informație care le-a fost încredințată „cu titlu confidențial”. Obligația rămâne în vigoare după expirarea mandatelor acestora.

De asemenea, directiva prevede că, în cazuri specifice, organismul de conducere al unei SE nu are obligația de a transmite informații dacă, potrivit unor criterii obiective, transmiterea informațiilor poate dăuna grav funcționării SE sau îi poate aduce atingere.

Este un principiu de bază al directivei acela că, în ceea ce privește implicarea salariaților, relația dintre reprezentanții salariaților și organismul de resort al SE este gestionată în spirit de cooperare.

În mod similar cu alte directive care vizează implicarea salariaților în deciziile societăților, în exercitarea funcțiilor lor, reprezentanții salariaților beneficiază de aceeași protecție și de aceleași garanții pe care legislația națională din țara de angajare le prevede pentru reprezentanții salariaților. Această garanție se referă în special la participarea la reuniuni și la plata salariilor în cursul perioadei necesare pentru îndeplinirea sarcinilor care le revin.

Abuzul de procedură

Directiva instituie obligația pentru statele membre de a adopta mijloacele necesare pentru a evita constituirea unei SE în scopul de a priva salariații de dreptul de implicare de care au dispus deja sau de a le refuza acest drept. Potrivit raportului experților independenți menționat anterior, câteva state membre nu au adoptat vreo măsură de acest gen. Comisia consideră această situație ca fiind preocupantă.

ASPECTE SEMNALATE DE STATELE MEMBRE șI DE PARTENERII SOCIALI EUROPENI ÎN CADRUL CONSULTăRII

Aspecte generale

Cea mai mare parte dintre statele membre și partenerii sociali europeni consideră că, pentru moment, nu este necesară nici modificarea nici clarificarea directivei. Având în vedere lipsa virtuală de experiență în aplicarea dispozițiilor naționale de transpunere a directivei, este nevoie de o perioadă mai îndelungată înainte de a se stabili necesitatea efectuării de modificări. Cu toate acestea, au fost semnalate câteva aspecte care, potrivit opiniei Comisiei, necesită mai multă atenție.

Participarea salariaților la nivelul grupului

Unele state membre și CES (Confederația Europeană a Sindicatelor) au cerut clarificări în cadrul directivei cu privire la participarea salariaților la nivelul grupului. De fapt, în anumite state membre, participarea salariaților este exercitată, în egală măsură, la nivelul grupului, mai precis salariații din cadrul filialelor dețin drepturi de participare la societatea care le controlează.

În conformitate cu articolul 3 alineatul (4) al doilea paragraf și cu articolul 7 alineatul (2) litera (b) din partea 3 a anexei la directivă, nivelul de participare a salariaților din cadrul societăților participante [și anume societățile care participă direct la constituirea unei SE, în conformitate cu articolul 2 litera (b)] constituie o referință pentru aplicarea principiului „înainte și după” cu privire la participarea salariaților. Din aceasta rezultă că numai sistemele de participare existente în cadrul organismelor de la nivelul societăților participante respective ar fi relevante pentru aplicarea principiului „înainte și după”. Prin urmare, o interpretare textuală a dispozițiilor menționate anterior ar putea duce, după constituirea SE, la privarea de drepturile de participare a salariaților din societăți care, la nivel de grup, beneficiază de drepturi de participare. Această situație ar fi generată de faptul că societatea în care lucrează nu este o societate participantă în înțelesul directivei, ci numai o filială a unei societăți participante.

În plus, atunci când stabilește forța de muncă care trebuie avută în vedere pentru calcularea procentelor în temeiul articolelor 3 alineatul (4) și 7 alineatul (2), directiva se referă, de asemenea, la salariații din societățile participante care fac obiectul unui sistem de participare. În consecință, salariații dintr-o filială care dețin drepturi de participare la nivelul societății care exercită controlul ar putea să nu fie luați în considerare în calcularea procentelor.

Schimbări care au loc la nivelul SE după constituirea acesteia

Unele state membre au semnalat faptul că directiva nu conține dispoziții privind abordarea schimbărilor care au loc la nivelul SE după constituirea acesteia. S-a menționat cu precădere aspectul referitor la societățile europene înregistrate fără salariați sau fără activități[9] și la soarta implicării salariaților atunci când SE începe să desfășoare activități și angajează salariați.

În conformitate cu considerentul 18, principiul „înainte și după” trebuie să se aplice „nu numai constituirii inițiale a unei SE, ci și transformărilor de ordin structural introduse într-o SE existentă, precum și societăților afectate de procesele de transformare structurală”. De fapt, partea 1 punctul (b) din anexa la directivă prevede că statele membre „stabilesc norme prin care să se asigure că numărul de membri și distribuirea locurilor în organismul de reprezentare sunt adaptate în așa fel încât să se țină seama de schimbările care au loc în cadrul SE, în filialele și unitățile sale”. În plus, autonomia de care dispun părțile aflate în negociere le permite să prevadă mecanisme care să ia în considerare schimbările de la nivelul SE. Cu toate acestea, în ceea ce privește drepturile de participare ale salariaților, directiva nu prevede niciun astfel de mecanism care ar funcționa în situația în care, de exemplu, o SE cu câțiva salariați (sau niciun salariat) la momentul constituirii sale își mărește ulterior forța de muncă; sau în situația în care o SE în care se aplică sistemul de participare a salariaților își transferă sediul social și este absorbită de o societate de alt tip fără participare (sau cu un nivel mai redus de participare). În aceste situații există posibilitatea pierderii sau reducerii drepturilor de participare ale salariaților.

Dreptul comunitar s-a ocupat deja de aspectul referitor la fuziunile ulterioare la nivel național [articolul 16 alineatul (7) din Directiva 2005/56/CE[10]], impunând obligația asupra societății care a rezultat în urma fuziunii de a asigura protejarea timp de trei ani a drepturilor de participare ale salariaților. În acest sens, normele privind participarea salariaților în societatea care a rezultat în urma unei fuziuni transfrontaliere trebuie aplicate mutatis mutandis .

Drepturile de participare ale salariaților atunci când o SE se transformă într-o societate pe acțiuni

Germania și CES au arătat că, în lipsa vreunei limite în directivă, transformarea unei SE într-o societate pe acțiuni (permisă de articolul 66 din regulamentul SE) ar putea duce la pierderea sau la diminuarea drepturilor de participare în cazul în care forma de societate adoptată nu face obiectul participării salariaților sau în cazul în care nivelul de participare a salariaților este redus.

Dreptul comunitar a înregistrat deja un caz similar [articolul 16 alineatul (6) din Directiva 2005/56/CE] și a impus obligația asupra unei astfel de societăți de a se constitui într-o formă juridică care să permită exercitarea drepturilor de participare.

Complexitatea procedurii de implicare a salariaților

Unele state membre au subliniat necesitatea de a simplifica și armoniza procedurile instituite de diferite directive privind informarea, consultarea și participarea salariaților.

BusinessEurope consideră că dispozițiile extrem de complicate și structurate privind participarea salariaților și înființarea grupului special de negociere au reprezentat un obstacol semnificativ care împiedică societățile să utilizeze mai bine statutul de societate europeană. În opinia sa, este nevoie de o flexibilitate sporită pentru a consolida autonomia în materie de negociere a partenerilor sociali la nivelul societății și, în consecință, pentru a permite ajungerea la soluții convenite de comun acord și adaptate nevoilor societății și salariaților acesteia.

Alte aspecte

Germania consideră că expresia „toate elementele de implicare a lucrătorilor”, menționată la articolul 4 alineatul (4) și în partea 3 litera (a) din anexă ar trebui interpretată în sens general și că ar include, deopotrivă, de exemplu, numărul reprezentanților salariaților din consiliul de supraveghere sau de administrație.

Deși consideră că este prea devreme pentru o revizuire a directivei, CES evidențiază următoarele aspecte: (a) dimensiunea organismului în cadrul căruia se exercită participarea nu ar trebui exclusă din negocieri; (b) în vederea determinării nivelului de participare pentru aplicarea principiului „înainte și după”, ar trebui să se ia în considerare nu numai drepturile de participare exercitate în practică, ci și drepturile de participare prevăzute de legislația națională, dar care nu sunt exercitate în practică; (c) ar trebui să se acorde un nivel uniform de protecție pentru reprezentanții salariaților din cadrul SE; (d) OR ar trebui implicat, cel puțin, în momentul în care informațiile și consultarea sunt solicitate conform legislației naționale; (e) ar trebui asigurată la nivel european reprezentarea intereselor specifice ale salariaților tineri și ale salariaților cu handicap.

CONCLUZII

Directiva a fost operațională în UE numai începând din 2007. Potrivit datelor oficiale[11], până la jumătatea lui iunie 2008 au fost înregistrate 146 de societăți europene. Numai 13 state membre aveau societăți europene înregistrate pe teritoriul lor și, dintre acestea, numai două state (Germania și Republica Cehă) înregistraseră mai mult de 10 societăți europene. În opinia majorității statelor membre și a partenerilor sociali europeni, nu există o experiență practică suficientă în punerea în aplicare a directivei. Comisia împărtășește opinia acestora că, în momentul de față, este prea devreme pentru o revizuire a directivei.

Comisia recunoaște complexitatea procedurii instituite prin directivă cu privire la implicarea salariaților. Cu toate acestea, ar trebui amintit faptul că adoptarea directivei a fost rezultatul unui compromis sensibil între statele membre, pentru realizarea căruia au fost necesari peste 30 de ani de negocieri.

Prezenta comunicare a identificat unele aspecte care necesită să fie analizate în continuare. Totuși, având în vedere că directiva este complementară regulamentului și că regulamentul urmează să fie revizuit la sfârșitul lui 2009, în acel moment, Comisia va analiza oportunitatea revizuirii ambelor documente și amploarea unei astfel de revizuiri.

Între timp, Comisia va monitoriza punerea în aplicare corectă a directivei, va promova în continuare schimbul de cele mai bune practici și va intensifica consolidarea capacității în rândul tuturor părților implicate, prin organizarea de seminarii, cursuri de formare, studii și prin acordarea de sprijin financiar pentru proiecte depuse de reprezentanți ai angajatorilor și ai salariaților[12].

[1] Regulamentul (CE) nr. 2157/2001 al Consiliului din 8 octombrie 2001 privind statutul societății europene (SE) (JO L 294, 10.11.2001, p. 1).

[2] Directiva 2001/86/CE a Consiliului din 8 octombrie 2001 de completare a statutului societății europene în ceea ce privește implicarea lucrătorilor, (JO L 294, 10.11.2001, p. 22).

[3] Implicarea lucrătorilor înseamnă informarea, consultarea și participarea și orice alt mecanism prin care reprezentanții lucrătorilor pot să exercite o influență asupra deciziilor ce urmează a fi luate în cadrul societății [articolul 2 paragraful (h) din directivă].

[4] Documentele de lucru ale grupului sunt disponibile la următoarea adresă: http://ec.europa.eu/employment_social/labour_law/docs/2007/merged_working_papers_en.pdf

[5] http://ec.europa.eu/employment_social/labour_law/docs/new_general_table_en.pdf.

[6] Raportul final este disponibil la următoarea adresă: http://ec.europa.eu/employment_social/labour_law/docs/2008/synthesis_report86_en.pdf.

[7] BE, CZ, ES, LV, MT, PL, SI, SE, UK.

[8] DE, IE, LV, SE.

[9] Mai mult de jumătate din societățile europene pentru care există date disponibile nu aveau salariați la momentul înregistrării. Sursa: http://www.worker-participation.eu/european_company/se_companies.

[10] Directiva 2005/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind fuziunile transfrontaliere ale societăților comerciale pe acțiuni (JO L 310, 25.11.2005, p. 1).

[11] Suplimentul Jurnalului Oficial al Uniunii Europene. http://www.ted.europa.eu/

[12] Comisia promovează câteva acțiuni în acest sens, în special în cadrul liniei bugetare 04.030303 – Informarea, consultarea și participarea reprezentanților întreprinderilor.