RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 487/41

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Dezvoltarea durabilă: o privire de ansamblu asupra politicilor interne și externe ale UE

(aviz exploratoriu)

(2016/C 487/06)

Raportor: domnul Ioannis VARDAKASTANIS Coraportor: doamna Jarmila DUBRAVSKÁ

Sesizare Comisia Europeană, 8.6.2016 Temei juridic Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene Secțiunea competentă Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului Data adoptării în secțiune 5.9.2016 Data adoptării în sesiunea plenară 21.9.2016 Sesiunea plenară nr. 519 Rezultatul votului (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) 171/0/2

1. Concluzii și recomandări

1.1. Adoptarea Agendei 2030 pentru dezvoltare durabilă a ONU marchează o schimbare istorică în direcția unei noi paradigme, prin abordarea disparităților economice, sociale și de mediu într-o manieră universală și integrată. Toate țările trebuie să concretizeze și să pună în aplicare Agenda, indiferent de nivelul lor de venituri. Această agendă unică reflectă pe deplin valorile europene pe care le reprezintă justiția socială, guvernanța democratică, economia socială de piață și protecția mediului. Prin urmare, UE are ocazia extraordinară de a susține aceste valori și de a aborda punerea în aplicare a Agendei într-un mod global. CESE invită UE să conducă prin puterea exemplului acest proces, care reprezintă o mare provocare la nivel mondial.

1.2. CESE salută angajamentul Uniunii Europene în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD). Cu toate acestea, CESE își exprimă preocuparea în ceea ce privește faptul că a trecut un an de la adoptarea Agendei 2030 a ONU, fără ca UE să adopte măsuri concrete și orientate spre viitor pentru a integra ODD în politicile și programele sale și fără să inițieze o consultare mai amplă cu societatea civilă.

1.3. UE se confruntă cu provocări politice, sociale, economice și structurale vitale în toate domeniile economiei și societății. Inegalitățile, șomajul, în special șomajul în rândul tinerilor, excluziunea socială și sărăcia, disparitatea de gen, discriminarea și marginalizarea grupurilor vulnerabile în societățile europene erodează fundamentele UE înseși. În numeroase state membre, criza financiară a agravat și mai mult problema, devenind o criză a drepturilor omului și a drepturilor sociale.

1.4. Agenda 2030 a ONU ar trebui să devină un discurs pozitiv, proactiv și transformator pentru Europa, iar acest proces ar trebui să fie caracterizat printr-o acțiune determinată și printr-o voință politică puternică de a construi o Uniune Europeană durabilă, prin adoptarea de către economiile noastre a unei abordări axate pe reziliență și competitivitate, eficiență din punctul de vedere al utilizării resurselor, emisii scăzute de dioxid de carbon și pe dezvoltarea bazată pe incluziune socială. Acest discurs orientat către viitor ar ajuta, de asemenea, la depășirea lipsei de încredere fără precedent a cetățenilor UE în proiectul european și, în special, la câștigarea sprijinului tinerilor pentru această cauză. Astfel, UE ar trebui să utilizeze Agenda 2030 a ONU pentru a le prezenta tinerilor o nouă viziune asupra Europei: contractul social al secolului XXI.

1.5. CESE solicită o strategie globală și integrată pentru o Europă durabilă la orizontul anului 2030 și ulterior, care să ofere perspectiva pe termen lung, coordonarea politică și coerența necesare pentru punerea în aplicare a Agendei 2030 a ONU. Această strategie ar trebui să aibă la bază un acord interinstituțional între Comisie, Consiliu și Parlament, care să creeze un fundament solid pentru adoptarea de noi măsuri politice. CESE consideră că strategiile europene actuale, cum ar fi Strategia Europa 2020, care a făcut abstracție de strategia europeană de dezvoltare durabilă lansată în 2001 ca strategie globală anterioară, și cele 10 priorități ale președintelui Juncker, nu oferă mijloacele de a întâmpina pe deplin provocarea pe care o reprezintă punerea în aplicare a ODD în UE.

1.6. Strategia globală menționată anterior trebuie să includă obiective specifice pentru punerea în aplicare a ODD, mecanisme de revizuire și de monitorizare, precum și planuri de acțiune care să includă instrumentele politice și legislative necesare, activități de sensibilizare – de exemplu, un sondaj Eurobarometru privind ODD – și un plan pentru mobilizarea de resurse financiare. Procesul care duce la această strategie ar trebui să fie lansat de către Comisie odată cu viitoarea sa comunicare, iar etapa de concepere a strategiei ar trebui să includă o consultare amplă a societății civile, guvernelor, parlamentelor și autorităților locale. Comitetul este dispus să sprijine acest proces în calitate de facilitator.

1.7. Inventarierea de către Comisie a politicilor interne și externe ale UE în raport cu cele 17 ODD reprezintă un pas necesar. CESE invită Comisia să completeze această inventariere cu o analiză detaliată a lacunelor în ceea ce privește cele 17 ODD, în scopul de a identifica domeniile în care UE ar trebui să întreprindă acțiuni imediate și prioritare.

1.8. CESE a identificat următoarele domenii de politică esențiale pentru o schimbare în sensul unei dezvoltări durabile și recomandă Comisiei să definească inițiative emblematice adecvate, inclusiv planuri de acțiune și obiective de referință transparente, ținând seama de recomandările formulate la punctul 4.3 din prezentul aviz: — o tranziție justă către o economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon, circulară și colaborativă; — o tranziție către o societate și o economie favorabile incluziunii sociale, care respectă munca decentă și drepturile omului; — o tranziție către sisteme durabile de producție și consum al alimentelor; — realizarea de investiții în inovare și în modernizarea infrastructurii pe termen lung și încurajarea întreprinderilor durabile; — punerea comerțului în serviciul dezvoltării durabile globale.

1.9. CESE invită Comisia să integreze ODD în toate politicile relevante. În acest scop, ar trebui utilizate evaluările la jumătatea perioadei prevăzute pentru perioada 2014-2020. Următoarele perioade ale cadrului financiar multianual (CFM) vor oferi o ocazie excelentă de a integra pe deplin ODD în cadrul programelor de cheltuieli ale UE.

1.10. Este deosebit de important ca Agenda 2030 a ONU să fie integrată în acțiunea externă a Uniunii Europene. Comisia ar trebui să realizeze o adaptare completă a unor domenii de o importanță majoră – precum politicile în materie de comerț și dezvoltare, politicile de mediu și politicile climatice la nivel global, ajutorul umanitar, reducerea riscurilor de dezastre, transferul de tehnologie și promovarea drepturilor omului – pentru a impulsiona în mod proactiv punerea în aplicare a Agendei 2030 a ONU. De asemenea, CESE solicită Comisiei să integreze și să pună în aplicare pe deplin Agenda 2030 a ONU în Consensul european privind dezvoltarea și regretă că aceasta nu a fost inclusă într-o măsură suficientă în Strategia globală a UE privind politica externă și de securitate.

1.11. CESE solicită Comisiei să evalueze și să îmbunătățească coordonarea orizontală și verticală a politicilor, pentru o punere în aplicare eficace a Agendei 2030 a ONU. O mai bună guvernanță reprezintă un factor-cheie pentru dezvoltarea durabilă. Semestrul european ar trebui transformat într-un cadru adecvat de guvernanță, pentru o coordonare verticală a punerii în aplicare a ODD cu statele membre. CESE subliniază că participarea, transparența, monitorizarea și revizuirea, asumarea răspunderii și aproprierea de către cetățeni ar trebui să se numere printre principalele trăsături și caracteristici ale unei mai bune guvernanțe.

1.12. Eurostat ar trebui să elaboreze și să pună în aplicare un set de indicatori și valori de referință, cum ar fi cele elaborate de ONU, în scopul de a înlesni revizuirea, monitorizarea și transparența procesului de punere în aplicare a ODD și asumarea răspunderii în această privință, și să pună la dispoziția instituțiilor UE, a statelor membre și a tuturor părților interesate date statistice concrete defalcate pe fiecare ODD în parte și pe ținte.

1.13. CESE constată cu satisfacție că patru state membre ale UE s-au numărat printre cele 22 de țări care au prezentat primele revizuiri voluntare privind punerea în aplicare a ODD la Forumul politic la nivel înalt al ONU pentru dezvoltare durabilă din 2016. CESE invită UE să arate calea de urmat prin puterea exemplului și să fie prima regiune care prezintă o revizuire voluntară în cadrul Forumului politic la nivel înalt din 2017. CESE ar fi dispus să organizeze contribuția societății civile.

1.14. UE ar trebui să treacă la o abordare bazată pe implicarea mai multor părți interesate în ce privește punerea în aplicare a ODD, prin includerea tuturor actorilor și organizațiilor societății civile, pe baza principiilor participării, responsabilizării și parteneriatului. CESE însuși a prezentat deja o inițiativă specifică privind un forum european multilateral al societății civile pentru dezvoltarea durabilă. Comisia ar trebui să exploreze și să dezvolte în mod proactiv o inițiativă privind Carta ODD, pentru a stimula crearea de parteneriate puternice la nivel național, european și internațional.

2. Introducere

2.1. În septembrie 2015, liderii mondiali au adoptat agenda ONU intitulată „Transformarea lumii în care trăim: Agenda 2030 pentru dezvoltare durabilă”, care definește o serie de obiective de dezvoltare durabilă (ODD) pentru a pune capăt sărăciei, a proteja planeta, a asigura protecția drepturilor omului și a garanta prosperitatea tuturor. Pentru fiecare obiectiv se precizează ținte specifice de atins în următorii 15 ani.

2.2. UE va juca un rol-cheie în punerea în aplicare a ODD în Europa. În programul său de lucru pentru 2016, Comisia a anunțat o nouă inițiativă, „Pașii următori pentru un viitor durabil al Europei”, care urmărește punerea în aplicare a ODD în politicile interne și externe ale UE (1).

2.3. Ca un prim pas, Comisia dorește să realizeze o inventariere internă, pentru a identifica politicile actuale ale UE care abordează deja provocările pe care le implică ODD. Comisia a solicitat Comitetului să contribuie la acest proces cu prezentul aviz exploratoriu. Pentru a reflecta dezbaterea mai amplă din cadrul societății civile europene, Comitetul a ținut seama de rezultatele a două conferințe majore privind punerea în aplicare a ODD, organizate de CESE în 2016, precum și de concluziile altor conferințe importante (2).

3. Transformarea ODD într-o Agendă europeană 2030: către o Uniune a dezvoltării durabile

3.1. Comitetul salută inițiativa „Pașii următori pentru un viitor durabil al Europei” din programul de lucru al Comisiei pentru 2016 ca pe o nouă abordare pentru a asigura dezvoltarea economică a Europei și durabilitatea socială și de mediu dincolo de orizontul 2020 și pentru a pune în aplicare ODD în politicile europene interne și externe într-un mod integrat (3). Cu toate acestea, își exprimă preocuparea în ce privește faptul că ar putea exista o lipsă de voință politică și de angajament, dat fiind că, până în prezent, nu s-au depus multe eforturi pentru a pune Agenda în aplicare.

3.2. Într-un context în care proiectul UE se află sub presiune, iar numeroși cetățeni își pierd încrederea în el, UE ar trebui să utilizeze ODD pentru a elabora un discurs pozitiv, generator de transformări profunde în favoarea unei Europe durabile, care să conecteze perspectiva pe termen lung cu măsuri politice specifice pe termen scurt și mediu. Durabilitatea este o „marcă europeană” (4): Agenda 2030 a ONU reflectă valorile europene și modelul european al justiției sociale și al guvernanței democratice. Prin urmare, oferă o oportunitate excelentă de a defini un nou discurs pozitiv și convingător și o nouă viziune în acest sens pentru UE.

3.3. Agenda 2030 a ONU a fost aprobată de toate statele membre ale UE și de UE ca atare. Este timpul să se manifeste un angajament politic clar la cel mai înalt nivel politic și să se afirme că UE și-a însușit această nouă agendă ca pe o viziune și un cadru global pentru trecerea la o Uniune axată pe dezvoltarea durabilă (5).

3.4. Punerea în aplicare a ODD nu are în vedere doar dezvoltarea și mediul. ODD abordează principalele provocări pe care le implică transformarea economiilor și a societăților noastre, inclusiv în țările dezvoltate. Punerea lor în aplicare în UE necesită un nou model de dezvoltare, mai durabil din punct de vedere economic, mai favorabil incluziunii sociale și mai viabil pe termen lung din punct de vedere al mediului și care să garanteze că resursele planetei noastre sunt împărțite echitabil cu o populație mondială aflată în creștere. Este necesar ca economiile noastre sa fie reorientate (6). Noul concept al dezvoltării ar trebui să implice o nouă definiție a prosperității pentru UE și o nouă serie de indicatori. ODD ar trebui utilizate ca pârghii pentru a permite și a accelera tranziția pe termen lung către o economie a UE rezilientă, competitivă, eficientă din punctul de vedere al resurselor și favorabilă incluziunii sociale.

3.5. Lansarea de către Comisie a unei foi de parcurs pentru reînnoirea Consensului european privind dezvoltarea lasă impresia că aceasta intenționează să se concentreze mai întâi asupra punerii în aplicare a noii agende în politicile de dezvoltare. Această stabilire a priorităților nu este în conformitate cu abordarea integrată a ODD, care prevede strategii de punere în aplicare globale și integrate, menite să acopere politicile externe și interne.

3.6. În vederea stabilirii unui cadru de guvernanță pentru punerea în aplicare a ODD, UE va trebui să își extindă perspectivele de planificare cu mult dincolo de anul 2020. O strategie globală și pe termen lung pentru o Europă durabilă, cu un orizont de timp care să vizeze cel puțin anul 2030 (7), ar trebui să transpună ODD în politici interne și externe ale UE, care să abordeze în mod specific provocările europene, alături de foi de parcurs și planuri de acțiune transparente pentru inițiative legislative și politice și de un calendar detaliat până în 2030. Parlamentul European a solicitat o abordare similară (8).

4. Inventarierea politicilor interne și externe ale UE

4.1. Exercițiul de inventariere trebuie însoțit de o analiză a lacunelor politicilor

4.1.1. Definirea unei strategii politice și a unei foi de parcurs ale UE pentru realizarea ODD necesită mai mult decât o simplă inventariere a politicilor UE existente. Inventarierea politicilor actuale ale UE în raport cu fiecare ODD în parte nu permite să se evalueze dacă ODD pot fi realizate în UE fără adoptarea de măsuri ulterioare. Politicile existente ar putea să nu fie eficace ori să fie subminate de alte politici, sau ar putea exista alte obstacole. Prin urmare, inventarierea politicilor trebuie însoțită de o analiză a lacunelor, care să identifice lacunele reale ale politicii UE în privința celor 17 obiective ale Agendei 2030 a ONU și a țintelor aferente.

4.1.2. În acest sens, CESE salută notele strategice intitulate „Durabilitate, acum!” („Sustainability Now!”), elaborate sub responsabilitatea dlui Karl Falkenberg, fost director general al DG Mediu, care, luând ca exemplu diverse domenii politice, subliniază cu tărie necesitatea ca UE să realizeze o serie de reforme care rezultă din Agenda 2030 a ONU.

4.1.3. În UE continuă să lipsească o analiză cuprinzătoare a lacunelor în raport cu ODD. Cu toate acestea, un indice și un tablou de bord privind ODD recent publicate și alte evaluări efectuate în statele membre ale UE demonstrează că ODD reprezintă o agendă ambițioasă și pentru țările cu venituri ridicate (9), în special din pricina modului în care aceste țări produc, furnizează și consumă produse și servicii și, prin urmare, a impactului negativ asupra mediului. Principalele provocări pentru țările UE sunt ODD 12 privind consumul și producția responsabile, ODD 13 privind acțiunile de combatere a schimbărilor climatice și a impactului acestora, ODD 14 și ODD 15 privind conservarea ecosistemelor, țintele în materie de agricultură durabilă și nutriție din cadrul ODD 2, precum și ODD 9 privind industria, inovarea și infrastructura, în cazul căruia a fost identificat un deficit în materie de investiții.

4.1.4. Alte provocări sunt generate de ODD „centrate asupra persoanelor”, în special ODD 10 privind reducerea inegalităților, ODD 8 privind munca decentă și ocuparea forței de muncă și ODD 1 privind sărăcia, precum și ODD 5 privind egalitatea de șanse între femei și bărbați și ODD 4 privind educația.

4.1.5. Numeroase țări membre ale OCDE nu reușesc să atingă ținta din cadrul ODD 17 privind contribuțiile financiare la cooperarea pentru dezvoltare.

4.1.6. În calitate de plan de acțiune la nivel mondial, ODD urmăresc, de asemenea, reducerea impactului social și de mediu negativ pe care economiile țărilor cu venituri ridicate îl au asupra țărilor terțe. Deși acest aspect a fost mai puțin măsurat până în prezent, el reprezintă o provocare importantă pentru statele membre ale UE.

4.2. Contribuția actualelor strategii europene la punerea în aplicare a ODD

4.2.1. Comitetul consideră că o inventariere a politicilor UE ar trebui să se concentreze, în primul rând, asupra instrumentelor politice care prezintă o importanță strategică pentru elaborarea și punerea în aplicare a politicilor UE. Evaluările inițiale arată că aceste instrumente nu se ridică la înălțimea provocării pe care o reprezintă punerea în aplicare a ODD în UE (10). Niciuna dintre aceste strategii nu are orizontul de timp al Agendei 2030 a ONU.

4.2.2. În decursul mandatului Comisiei Barroso, Strategia Europa 2020 a fost declarată strategia principală a UE, înlocuind, astfel, strategia de dezvoltare durabilă. Deși acoperă, în principiu, cele trei dimensiuni ale dezvoltării durabile, această strategie este pe termen relativ scurt și are o perspectivă clar europeană. Ea nu numai că nu abordează perspectiva internațională, dar nu descrie nici impactul politicilor interne ale UE în alte părți ale lumii și politicile externe, inclusiv cooperarea pentru dezvoltare. Prin urmare, aceasta nu ar putea pretinde niciodată să se substituie strategiei de dezvoltare durabilă anterioare. Strategia nu acoperă două dintre ODD, și anume ODD 2 privind alimentația și agricultura și ODD 16 privind guvernanța, și acoperă doar în parte anumite ODD, cum ar fi ODD 6 privind apa și ODD 11 privind orașele.

4.2.3. Între cele zece priorități ale președintelui Juncker, două ODD nu sunt menționate deloc, și anume ODD 14 privind oceanele și ODD 15 privind biodiversitatea, iar altele, cum ar fi ODD 4 privind educația, ODD 6 privind apa, ODD 11 privind orașele și ODD 12 privind consumul și producția durabile sunt acoperite doar într-o măsură limitată.

4.2.4. O serie mai restrânsă de priorități au fost incluse în „Raportul celor cinci președinți”, care pune accentul pe problemele economice, financiare, monetare și bugetare și include guvernanța ca al cincilea subiect. Raportul conține unele trimiteri la domenii acoperite de ODD, cum ar fi energia, ocuparea forței de muncă, incluziunea socială și sistemele de sănătate.

4.2.5. Fondul european pentru investiții strategice (FEIS) a atras proiecte în sectoare care par să corespundă cu unele provocări pe care le atrage după sine punerea în aplicare a anumitor ODD: energia (40 %), mediul și eficiența utilizării resurselor (12 %) și infrastructura socială (3 %) (11).

4.2.6. Unele ODD – în special ODD 3 privind sănătatea, ODD 5 privind egalitatea de gen, ODD 10 privind reducerea inegalităților și ODD 11 privind orașele – nu sunt abordate în mod corespunzător în cadrul priorităților tematice în materie de investiții ale fondurilor structurale și de investiții europene (fondurile ESI).

4.2.7. Odată cu noua Strategie globală a UE privind politica externă și de securitate, UE dispune de un cadru mai amplu pentru a pune în aplicare Agenda 2030 a ONU în domenii cum ar fi comerțul, dezvoltarea, democrația, drepturile omului, ajutorul umanitar, reducerea riscurilor de dezastre, transferul tehnologic și politicile climatice. Strategia abordează, într-o anumită măsură, ODD care se axează asupra necesității de a garanta că prosperitatea este partajată la nivel global. În strategie se atrage, de asemenea, atenția asupra faptului că ODD vor fi incluse în viitorul acord post-Cotonou și că ele reprezintă un motor al revizuirii Consensului european privind dezvoltarea.

4.3. Domeniile de politică esențiale pentru schimbare

4.3.1. Pe baza unei analize a lacunelor reale și a tendințelor în ce privește atingerea obiectivelor și a țintelor de către UE, Comisia ar trebui să identifice domenii de politică de importanță majoră pentru transformările necesare. Măsurile de politică ar trebui să se concentreze asupra acestor domenii esențiale, prin intermediul unor inițiative emblematice corespunzătoare, inclusiv a unor planuri de acțiune și obiective de referință transparente. Ținând, totodată, seama de activitatea sa anterioară în acest domeniu, CESE consideră esențiale domeniile politice menționate în cele ce urmează.

4.3.2.

O tranziție justă către o economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon, circulară și colaborativă

(ODD 7, 8, 9, 11, 12 și 13)

4.3.2.1. Unul dintre obiectivele principale ale ODD este acela de a menține căile de dezvoltare în limite suportabile pentru planetă, atât în ceea ce privește schimbările climatice, consumul de resurse, calitatea aerului și a apei, cât și protecția biodiversității terestre și marine. Acest lucru necesită ca regiunile dezvoltate, cum ar fi Europa, să reducă în mod fundamental amprenta ecologică a economiei lor, printr-o schimbare a producției, consumului și societății în direcția unei economii circulare și cu emisii scăzute de dioxid de carbon. Tranziția reprezintă o oportunitate pentru UE de a-și moderniza economia, sporind astfel competitivitatea și reziliența sa, și de a-și îmbunătăți calitatea vieții și a crește nivelul de bunăstare a cetățenilor săi.

4.3.2.2. Au fost prezentate foi de parcurs în cel de-al 7-lea program de acțiune pentru mediu, în cadrul de politici privind clima și energia pentru 2030 și în planul de acțiune pentru economia circulară. Cu toate acestea, progresele realizate pe teren trebuie, în mod clar, accelerate (12). Trebuie îmbunătățită coerența cu alte domenii de politică și trebuie abordate lacunele existente în numeroase state membre în materie de punere în aplicare, prin deplina integrare a tranziției spre o economie circulară și cu emisii scăzute de dioxid de carbon în cadrul semestrului european (13). Cel de-al 7-lea program de acțiune pentru mediu și planul de acțiune pentru economia circulară necesită mecanisme solide de punere în aplicare și coordonarea activă cu alte domenii de politică din cadrul Comisiei, pentru a asigura rezultate efective (14). Consolidarea dialogului și a alianțelor cu societatea civilă, inclusiv cu întreprinderile și sindicatele, este indispensabilă pentru realizarea de progrese. Politicile active de ocupare a forței de muncă trebuie să prevadă o tranziție justă (15). Politica privind clima trebuie să se bazeze pe principiul „justiției climatice”, garantând că sarcinile și beneficiile asociate cu schimbările climatice – în termeni de impact al acestora asupra drepturilor omului, sărăciei și egalității de șanse – sunt repartizate în mod echitabil și că grupurile cele mai vulnerabile nu vor fi cele care vor avea de suferit.

4.3.2.3. Trebuie să se garanteze că piețele sprijină tranziția economică și că prețurile reflectă costurile externe reale ale emisiilor nocive pentru climă și ale utilizării resurselor naturale (16). Angajamentele luate în ce privește eliminarea subvențiilor acordate în detrimentul mediului trebuie să fie puse în practică, iar reforma taxei de mediu trebuie promovată mai intens. Trebuie accelerată crearea de noi modele de piețe descentralizate ale energiei curate, în care consumatorii devin, de asemenea, producători. În mod similar, o economie descentralizată bazată pe consumul colaborativ le permite consumatorilor să se îndrepte către modelul de economie circulară. Noua economie colaborativă implică o schimbare conceptuală în ceea ce privește munca și va constitui o sursă importantă de locuri de muncă. Vor trebui garantate drepturile consumatorilor și ale lucrătorilor și concurența loială în acest sector (17).

4.3.3.

O tranziție către o societate și o economie favorabile incluziunii sociale, care respectă munca decentă și drepturile omului

(ODD 1, 3, 4, 5, 8 și 10)

4.3.3.1. Preocupările principale ale ODD constau în eradicarea sărăciei și asigurarea faptului că toate persoanele își pot realiza potențialul în condiții de demnitate și egalitate. În această privință, ODD reflectă valorile și modelul social ale Europei. Cu toate acestea, decalajul dintre cei bogați și cei săraci în Europa s-a accentuat în ultimele decenii, iar ultimii opt ani de recesiune și criză financiară au dus la creșterea și mai accentuată a șomajului și a nivelului de sărăcie, au exacerbat tot mai multe inegalități și au pus o și mai mare presiune asupra protecției sociale, afectând, în special, grupurile cele mai vulnerabile.

4.3.3.2. Realizarea ODD necesită ca UE să schimbe paradigma economică, îndreptând-o către un model de dezvoltare mai favorabil incluziunii, care să distribuie bogăția existentă într-un mod mai echitabil și să sporească, totodată, reziliența economică și financiară (18). UE trebuie să creeze un cadru favorabil investițiilor, care, alături de o piață internă funcțională, de competitivitatea la nivel internațional și de o cerere internă tot mai mare, să intensifice creșterea economică durabilă și crearea de locuri de muncă.

4.3.3.3. ODD ar trebui să constituie prilejul de a reafirma obiectivele Strategiei Europa 2020 privind reducerea sărăciei, ocuparea forței de muncă și educația, și de a reflecta cu privire la modalități mai eficiente de realizare a acestora. Principalele obiective sociale – precum crearea de locuri de muncă decente, eradicarea sărăciei, reducerea inegalităților și investițiile sociale – trebuie să fie puse pe picior de egalitate cu aspectele de ordin macroeconomic în cadrul semestrului european (19). Prima propunere a Comisiei privind pilonul european al drepturilor sociale nu făcea nicio referire la ODD. La pregătirea ulterioară a pilonului european al drepturilor sociale, ar trebui luată în considerare integrarea ODD. Comitetul elaborează, în prezent, un aviz cu privire la acest pilon, în care își va exprima cu adevărat opinia sa în această privință.

4.3.3.4. UE ar trebui să investească într-o abordare mai coerentă și sistematică în ce privește combaterea excluziunii sociale, marginalizarea și sărăcia, care să se concentreze asupra grupurilor vulnerabile, să aibă ca fundament drepturile omului și să trateze, totodată, discriminarea bazată pe criteriul de sex. Este necesară adaptarea Directivei privind punerea în aplicare a principiului tratamentului egal (20).

4.3.3.5. Pe lângă provocările pe care le reprezintă șomajul și îmbătrânirea populației, sistemele de protecție socială trebuie să se adapteze la noile provocări, în special la cele legate de noile forme de ocupare a forței de muncă, care oferă noi oportunități în materie de ocupare a forței de muncă, dar, în același timp, pot duce la muncă precară și la sărăcia persoanelor încadrate în muncă. Trebuie exploatat potențialul de creare de locuri de muncă al tranzițiilor economice esențiale, cum ar fi cele către societatea digitală, economia circulară și economia cu emisii scăzute de dioxid de carbon (21). Standardele de muncă și un venit minim european vor contribui la asigurarea coeziunii teritoriale și sociale și la redistribuirea bogăției și a veniturilor în mod echitabil (22), ținând seama de competențele statelor membre și ale UE în aceste domenii. Atât actorii din sectorul public, cât și cei din sectorul privat ar trebui să exploateze imensul potențial al investițiilor sociale (23). Pentru a „nu exclude pe nimeni”, este necesar să se investească într-o educație de calitate și care să încurajeze incluziunea, precum și în servicii de înaltă calitate, accesibile și integrate, care să acorde sprijin persoanelor aflate în dificultate.

4.3.3.6. Întreprinderile sociale sprijină integrarea pe piața forței de muncă, furnizând totodată produse și servicii accesibile, în interesul societății, de exemplu servicii într-o economie circulară, descentralizată și cu emisii scăzute de dioxid de carbon. Acestea ar trebui susținute prin măsuri de stimulare a întreprinderilor nou-înființate în domeniul economiei sociale și printr-un mediu de reglementare propice (24).

4.3.4.

O tranziție către sisteme durabile de producție și consum al alimentelor

(ODD 2, 12 și 15)

4.3.4.1. Modul în care sunt cultivate, produse, consumate, negociate, comercializate, transportate și depozitate alimentele constituie legătura fundamentală dintre oameni și planetă, și reprezintă calea către o creștere economică durabilă și favorabilă incluziunii (25). ODD, în special obiectivele 2 și 12, oferă un cadru esențial pentru acțiune comună în scopul de a hrăni populația lumii în mod durabil până în 2030. Este urgent să se realizeze tranziția către sisteme alimentare mai durabile, care să cuprindă toate etapele, de la producție la consum. Producătorii trebuie să cultive mai multe alimente, reducând, în același timp, impactul asupra mediului, în timp ce consumatorii trebuie să fie încurajați să adopte regimuri alimentare nutritive și sănătoase, cu o amprentă de carbon redusă.

4.3.4.2. Reforma PAC a introdus o combinație de măsuri care pot fi considerate un pas în direcția cea bună (26). O tranziție către sisteme alimentare durabile necesită o politică alimentară cuprinzătoare, integrată, cu o strategie bio-economică amplă, și nu doar o politică agricolă. Pe baza recunoașterii interdependenței dintre producția și consumul de alimente, trebuie elaborată o abordare politică europeană adecvată, care să traseze calea către durabilitate, sănătate și reziliență (27).

4.3.4.3. În acest sens, trebuie, printre altele, să se răspundă întrebării formulate în „raportul Falkenberg”, și anume dacă orientarea către export a agriculturii europene este compatibilă cu obiectivul de consolidare a producției de alimente în țările în curs de dezvoltare.

4.3.4.4. UE va avea un rol esențial în realizarea țintei 12.3 de a reduce la jumătate risipa de alimente pe cap de locuitor la nivel global. În timp ce aproape 800 de milioane de persoane din întreaga lume suferă de foame, cifrele arată că o treime din alimentele produse pentru consumul uman se pierd sau se risipesc la nivel mondial (dintre care 100 de milioane de tone doar în UE) (28). CESE salută planul Comisiei de a crea o platformă a părților interesate pentru a ajuta la structurarea măsurilor necesare și a face schimb de bune practici în materie de prevenire și reducere a risipei de alimente (29).

4.3.5.

Realizarea de investiții în inovare și în modernizarea infrastructurii pe termen lung și încurajarea întreprinderilor durabile

(ODD 7, 8, 9 și 13)

4.3.5.1. Transformarea economiei într-un model mai durabil va necesita o schimbare importantă în ce privește investițiile. Se estimează că atingerea ODD la nivel mondial ar necesita investiții de cca 3 mii de miliarde de dolari SUA (30) atât din surse publice, cât și din surse private. Este nevoie de un plan global pentru mobilizarea resurselor financiare atât la nivelul UE, cât și la nivelul statelor membre. Diversele inițiative și programe de finanțare ale UE trebuie aduse laolaltă.

4.3.5.2. UE trebuie să canalizeze în mod mai eficient investițiile publice în țările în curs de dezvoltare către realizarea unei dezvoltări durabile integrate și trebuie să țină seama de indicatorii ODD în cadrul finanțării publice a proiectelor de dezvoltare. Și mai important, UE trebuie să încurajeze și să intensifice investițiile sectorului privat în aceste domenii.

4.3.5.3. Totodată, și în interiorul UE, ODD necesită investiții semnificative în modernizarea infrastructurii și crearea de întreprinderi durabile. Primele evaluări privind punerea în aplicare a ODD în UE arată lacune grave în ceea ce privește investițiile în industrie, inovare și infrastructură (31).

4.3.5.4. Există argumente economice clare în favoarea durabilității. Pentru a utiliza pe deplin această oportunitate, UE ar trebui să creeze un mediu de afaceri propice, care să încurajeze inovarea, spiritul antreprenorial și investițiile durabile. Unele întreprinderi au început deja să acționeze în acest sens, dar este esențial ca experiențele încununate de succes ale întreprinderilor în materie de durabilitate să fie extinse și reproduse. Abordările voluntare, precum responsabilitatea socială a întreprinderilor, pot aduce o contribuție pozitivă la această tranziție. Acestea trebuie însoțite de măsuri suplimentare, cum ar fi măsurile de creștere a transparenței, de dezvoltare a competențelor, de facilitare a parteneriatelor și de îndrumare a raportării efectuate de către întreprinderi. Comisia ar trebui să evalueze dacă alianțele cu sectorul privat care implică participarea mai multor părți interesate ar constitui un instrument util la nivelul UE.

4.3.5.5. Programele de finanțare ale UE trebuie aliniate la ODD. Atât inițiativele precum Planul Juncker, cât și instituțiile financiare și băncile de investiții publice vor juca un rol decisiv. Provocarea, în acest context, constă în realocarea capitalului. Uniunea piețelor de capital oferă oportunitatea de a promova investițiile durabile (32). Revizuirea la jumătatea perioadei a CFM va oferi oportunitatea de a integra ODD în principalele fonduri ale UE. Trebuie stimulate investițiile pe termen lung și eliminate obstacolele (33).

4.3.6.

Punerea comerțului în serviciul dezvoltării durabile globale

(ODD 12 și 17)

4.3.6.1. Într-o economie globalizată, comerțul are un impact crucial asupra dezvoltării durabile în interiorul UE și la nivel mondial. Prin urmare, în cadrul a diferite ODD, comerțul este considerat un important mijloc de punere în aplicare a Agendei 2030 a Națiunilor Unite. În comunicarea sa pe tema „Comerț pentru toți”, Comisia a lansat un plan de acțiune ambițios pentru o politică de comerț și investiții mai responsabilă, care să garanteze respectarea standardelor sociale și de mediu în relațiile comerciale și să promoveze dezvoltarea durabilă (34). Punerea în aplicare a ODD va trebui să urmărească în mod sistematic și eficient acest plan de acțiune, iar rezultatele vor trebui monitorizate.

4.3.6.2. În toate acordurile comerciale și de investiții ale UE ar trebui incluse capitole ambițioase privind comerțul și dezvoltarea durabilă, iar acestea ar trebui puse în aplicare și executate în mod efectiv. Trebuie consolidată dimensiunea dezvoltării durabile în cadrul OMC (35). Cea mai bună modalitate de a asigura respectarea standardelor sociale, de muncă și de mediu în cadrul acordurilor de liber schimb este de a asigura o mai mare implicare a societății civile pe tot parcursul negocierilor și al procesului de punere în aplicare și monitorizare (36).

4.3.6.3. Comisia ar trebui să adopte o strategie care să promoveze munca decentă în lanțurile globale de aprovizionare (37). Trebuie să se acorde sprijin inițiativelor care implică mai multe părți interesate, astfel încât acestea să promoveze atenția necesară în cadrul lanțurilor de aprovizionare globale.

4.4. O mai bună guvernanță pentru dezvoltarea durabilă

4.4.1. Pentru a sprijini activitățile din domeniile esențiale de politică, UE trebuie să evalueze și să îmbunătățească coordonarea orizontală și verticală a politicilor, în scopul unei puneri în aplicare eficace a Agendei 2030 a ONU. O mai bună guvernanță reprezintă un factor esențial pentru dezvoltarea durabilă (38), iar o mai bună coordonare constituie o abordare fundamentală pentru coerența politicilor.

4.4.2. UE trebuie să își consolideze coerența politicilor și să le orienteze în mod consecvent către o dezvoltare durabilă echilibrată. Actualul mecanism de integrare a aspectelor legate de politica de dezvoltare în alte domenii („coerența politicilor de dezvoltare”) ar trebui examinat, consolidat și reconceptualizat într-un instrument care să ofere „coerența politicilor de dezvoltare durabilă” și ar trebui corelat cu alte eforturi de coordonare orizontală.

4.4.3. De asemenea, Comisia ar trebui să analizeze modul în care instrumentele pentru „o mai bună reglementare” pot fi utilizate pentru a contribui la realizarea ODD. Orientările privind evaluarea impactului ar trebui revizuite în consecință, astfel încât să permită, de exemplu, introducerea criteriului durabilității în evaluarea impactului noii legislații.

4.4.4. Pentru a integra ODD în toate domeniile politice relevante, Comisia ar trebui să utilizeze principiile directoare ale Agendei 2030 a ONU ca pe un cadru pentru revizuirea legislației UE și a procesului de elaborare a politicilor UE, în special dintr-o perspectivă bazată pe drepturile omului și pe principiul de „a nu exclude pe nimeni”.

4.4.5. Pe baza indicatorilor ODD la nivel global, completați de indicatori adecvați la nivel european, UE trebuie să stabilească un sistem de monitorizare și revizuire a ODD, care să fie coordonat cu monitorizarea din statele membre ale UE și conectat cu monitorizarea globală realizată în cadrul Forumului politic la nivel înalt pentru dezvoltare durabilă.

4.4.6. Indicatorii ODD ar trebui introduși și în procesele existente de monitorizare și evaluare a politicilor. Acest aspect se aplică în special semestrului european, ca principal instrument al mecanismului de guvernanță a UE, care trebuie adaptat la punerea în aplicare a ODD.

4.4.7. Consolidarea rolului indicatorilor de durabilitate în procesul legislativ de alocare a bugetului ar reprezenta o pârghie importantă pentru realizarea dezvoltării durabile. Criteriile condiționalității din cadrul fondurilor structurale și de investiții europene ar trebui adaptate la punerea în aplicare a ODD.

4.4.8. Ar trebui susținută inițiativa Rețelei europene pentru dezvoltare durabilă (ESDN) de a înființa o platformă de învățare reciprocă între statele membre.

4.4.9. UE însăși ar trebui să ia inițiativa și să prezinte o revizuire voluntară în cadrul sesiunii din 2017 a Forumului politic la nivel înalt, astfel încât să fie prima organizație regională care a făcut acest lucru. Mai mult, UE ar trebui să elaboreze rapoarte anuale în care să analizeze modul în care acțiunea sa internă și externă contribuie la punerea în aplicare a ODD în domeniul tematic anual prioritar stabilit de Forumul politic la nivel înalt (39). Societatea civilă ar trebui să fie implicată pe deplin în elaborarea și prezentarea acestei revizuiri voluntare și a rapoartelor tematice, prin intermediul Forumului european pentru dezvoltare durabilă.

5. Societatea civilă ca forță motrice

5.1. Agenda 2030 a ONU impune tranziția către un model de guvernanță la care participă multiple părți interesate, în cadrul căruia societății civile îi revine un rol mai important. ODD pot fi implementate doar dacă societatea civilă și alte părți interesate își asumă un rol activ și și le însușesc. Trebuie să se asigure implicarea societății civile, de la nivelul local, regional și național până la nivelul UE și al Forumului politic la nivel înalt, în toate etapele punerii în aplicare.

5.2. Pentru UE și statele sale membre, CESE propune crearea unui Forum european pentru dezvoltarea durabilă, pentru a implica o gamă largă de organizații ale societății civile și părți interesate în punerea în aplicare a ODD în UE și în monitorizarea și evaluarea continuă a acestora (40). O primă sarcină a acestui forum ar trebui să constea în facilitarea dialogului societății civile în procesul de elaborare a unei strategii globale a UE pentru dezvoltarea durabilă.

5.3. Comisia ar trebui să prevadă un program și o linie de finanțare specifice pentru sprijinirea consolidării capacităților organizațiilor societății civile, astfel încât acestea să poată participa pe deplin la acest proces. Programele de consolidare a capacităților existente trebuie să fie deschise în mod mai explicit organizațiilor societății civile care activează în domeniul chestiunilor interne și care joacă rolul de „punte” între componentele interne și externe în ceea ce privește integrarea ODD și aspectele legate de guvernanță.

Bruxelles, 21 septembrie 2016. Președintele Comitetului Economic și Social European Georges DASSIS

(1) COM(2015) 610 final.

(2) Conferința „Cum să facem ca ODD să devină o prioritate în Europa”, 30 și 31 mai 2016, coorganizată de Președinția neerlandeză, CESE, Rețeaua de soluții pentru dezvoltare durabilă (SDSN) și Carta privind ODD a Țărilor de Jos; conferința CESE „Pașii următori pentru un viitor durabil al Europei”, 7 iulie 2016; conferința Institutului pentru dezvoltare durabilă și relații internaționale (IDDRI) „Dezvoltare durabilă: a sosit momentul!”, Paris, 10 și 11 mai 2016; conferința Institutului pentru studii aprofundate în materie de durabilitate (IASS) „Impulsionarea realizării ODD în Germania”, 1-3 mai 2016.

(3) Avizul CESE pe tema „Un forum european al societății civile pentru dezvoltarea durabilă” (JO C 303, 19.8.2016, p. 73).

(4) „Durabilitate. Acum!” Notă strategică a Centrului European de Strategie Politică (CESP), nr. 18, 20 iulie 2016.

(5) Op. cit.

(6) Discursul pronunțat de vicepreședintele Comisiei, dl Frans Timmermans, la reuniunea la nivel înalt a ONU din 27 septembrie 2015.

(7) Punctul 4.3.3 din Avizul CESE pe tema „Bilanțul strategiei Europa 2020 pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii” (JO C 12, 15.1.2015, p. 105); Avizul CESE pe tema „Un forum european al societății civile pentru dezvoltarea durabilă” (JO C 303, 19.8.2016, p. 73).

(8) Rezoluția Parlamentului European 2016/2696(RSP).

(9) Rețeaua de soluții pentru dezvoltare durabilă (SDSN), Bertelsmann Stiftung, SDG Index & Dashboard („Indice și tablou de bord privind ODD”), iulie 2016; Niestroy, How are we getting ready? („Cum ne pregătim?”) – documentul de dezbatere al Institutului german pentru dezvoltare (DIE) 9/2016.

(10) Ca element de bază pentru evaluarea de la punctele 4.2.2-4.2.7, a se vedea Niestroy (2016), pp. 38-45, Comisia Europeană, DG Cercetare și Inovare (2015). Rolul politicilor în domeniul științei, tehnologiei și inovării în ce privește promovarea punerii în aplicare a ODD.

(11) COM(2016) 359 final.

(12) Avizul CESE pe tema „Protocolul de la Paris – Proiect detaliat pentru combaterea schimbărilor climatice după 2020” (JO C 383, 17.11.2015, p. 74); Avizul CESE pe tema „Instrumente de piață – O economie a UE cu emisii scăzute de dioxid de carbon” (JO C 226, 16.7.2014, p. 1).

(13) Avizul CESE pe tema „Instrumente de piață – O economie a UE cu emisii scăzute de dioxid de carbon” (JO C 226, 16.7.2014, p. 1).

(14) Avizul CESE pe tema „Închiderea buclei – Un plan de acțiune al UE pentru economia circulară” (JO C 264, 20.7.2016, p. 98).

(15) Avizul CESE pe tema „O coaliție pentru a transpune în fapt angajamentele Acordului de la Paris”, adoptat la 14 iulie 2016, nepublicat încă în JO.

(16) Avizul CESE pe tema „Instrumente de piață – O economie a UE cu emisii scăzute de dioxid de carbon” (JO C 226, 16.7.2014, p. 1); Avizul CESE pe tema „Lansarea procesului de consultare publică privind o nouă organizare a pieței energiei” (JO C 82, 3.3.2016, p. 13); Avizul CESE pe tema „Noi avantaje pentru consumatorii de energie” (JO C 82, 3.3.2016, p. 22).

(17) Avizul CESE pe tema „Consumul colaborativ sau participativ: un model de dezvoltare durabilă pentru secolul XXI” (JO C 177, 11.6.2014, p. 1); Avizul CESE privind economia colaborativă și autoreglementarea (JO C 303, 19.8.2016, p. 36).

(18) Avizul CESE pe tema „Impactul investițiilor sociale asupra ocupării forței de muncă și a bugetelor publice” (JO C 226, 16.7.2014, p. 21); Avizul CESE pe tema „Principii pentru sisteme de prestații sociale eficiente și fiabile” (JO C 13,15.1.2016, p. 40).

(19) Avizul CESE pe tema „Impactul investițiilor sociale asupra ocupării forței de muncă și a bugetelor publice” (JO C 226, 16.7.2014, p. 21); Avizul CESE privind combaterea sărăciei (JO C 133, 14.4.2016, p. 9).

(20) COM(2008) 426 final.

(21) Avizul CESE pe tema „Inițiativa privind locurile de muncă ecologice și planul de acțiune ecologică destinat IMM-urilor” (JO C 230, 14.7.2015, p. 99); Avizul CESE pe tema „Societatea digitală: acces, educație, formare, ocuparea forței de muncă, instrumente pentru egalitate” (JO C 451, 16.12.2014, p. 25); Avizul CESE pe tema „Către o economie de succes bazată pe date” (JO C 242, 23.7.2015, p. 61).

(22) Avizul CESE privind venitul european minim și indicatorii sărăciei (JO C 170, 5.6.2016, p. 23).

(23) Avizul CESE pe tema „Impactul investițiilor sociale asupra ocupării forței de muncă și a bugetelor publice” (JO C 226, 16.7.2014, p. 21).

(24) Avizul CESE privind construirea unui ecosistem financiar pentru întreprinderile sociale (JO C 13, 15.1.2016, p. 152).

(25) FAO și cele 17 obiective de dezvoltare durabilă: http://www.fao.org/3/a-i4997e.pdf.

(26) Avizul CESE privind sistemele alimentare mai durabile (JO C 303, 19.8.2016, p. 64).

(27) Op. cit.

(28) FUSIONS (2016). Estimări privind nivelul deșeurilor alimentare la nivel european; http://www.eu-fusions.org/phocadownload/Publications/Estimates%20of%20European%20food%20waste%20levels.pdf.

(29) A se vedea nota de subsol 26.

(30) IDDRI, 2015 Issue Brief: http://www.iddri.org/Publications/Three-commitments-governments-should-take-on-to-make-Sustainable-Development-Goals-the-drivers-of-a-major-transformation.

(31) Niestroy (2016), p. 28

(32) Studiul realizat de Programul Națiunilor Unite pentru Mediu (UNEP) pe tema „Dezvoltarea unui sistem financiar durabil în Uniunea Europeană” (Building a sustainable Financial System in the European Union), p. 5: http://web.unep.org/inquiry.

(33) Avizul CESE privind Cartea verde „Finanțarea pe termen lung a economiei europene” (JO C 327, 12.11.2013, p. 11).

(34) COM(2015) 497 final.

(35) Avizul CESE pe tema „Comerț, creștere și dezvoltare – Adaptarea politicii comerciale și de investiții pentru țările care au cel mai mult nevoie de sprijin” (JO C 351, 15.11.2012, p. 77); Avizul CESE pe tema „Finanțarea dezvoltării – poziția societății civile” (JO C 383, 17.11. 2015, p. 49).

(36) Avizul CESE pe tema „Comerț pentru toți – Către o politică comercială și de investiții mai responsabilă” (JO C 264, 20.7.2016, p. 123).

(37) Avizul CESE privind munca decentă în lanțurile de aprovizionare globale (JO C 303, 19.8.2016, p. 17).

(38) Ultimately, it’s all about governance („În ultimă înstanță, totul se rezumă la guvernanță”), discursul comisarului Timmermans pronunțat cu ocazia reuniunii la nivel înalt a ONU, la 27 septembrie 2015.

(39) Avizul CESE pe tema „Agenda 2030 – O Uniune Europeană angajată să sprijine obiectivele de dezvoltare durabilă pe plan mondial”, nepublicat încă în JO.

(40) Avizul CESE pe tema „Un forum european al societății civile pentru dezvoltarea durabilă” (JO C 303, 19.8.2016, p. 73).