P9_TA(2022)0138

O strategie a UE pentru promovarea educației copiilor în lume

Rezoluția Parlamentului European din 3 mai 2022 Către o strategie a UE de promovare a educației copiilor în lume: atenuarea impactului pandemiei de COVID-19 (2021/2209(INI))

(2022/C 465/04)

Parlamentul European,

— având în vedere Convenția ONU din 20 noiembrie 1989 cu privire la drepturile copilului,

— având în vedere articolul 26 din Declarația universală a drepturilor omului, articolul 18 din Pactul internațional cu privire la drepturile civile și politice, articolele 13 și 14 din Pactul internațional cu privire la drepturile economice, sociale și culturale și articolul 10 Convenția asupra eliminării tuturor formelor de discriminare față de femei,

— având în vedere obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD) ale ONU adoptate în 2015 și Raportul ONU din 2021 privind obiectivele de dezvoltare durabilă,

— având în vedere Observațiile generale ale Comitetului ONU pentru drepturile copilului (1),

— având în vedere orientările ONU din 18 decembrie 2009 pentru îngrijirea alternativă a copiilor,

— având în vedere studiul la nivel mondial al ONU din 11 iulie 2019 privind copiii privați de libertate,

— având în vedere documentul strategic al ONU din 15 aprilie 2020 intitulat „The impact of COVID-19 on children” (Impactul COVID-19 asupra copiilor) și răspunsul pozitiv la acesta coordonat de UE și de Grupul țărilor din America Latină și Caraibi și semnat de 173 de țări,

— având în vedere răspunsul politic al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică din 19 octombrie 2020 intitulat „What is the impact of the COVID-19 pandemic on immigrants and their children?” (Care este impactul pandemiei de COVID-19 asupra imigranților și copiilor acestora?),

— având în vedere Convenția UNESCO privind combaterea discriminării în domeniul învățământului, adoptată la 14 decembrie 1960,

— având în vedere broșura elaborată de UNICEF, UNESCO și Banca Mondială, intitulată „Mission: Recovering Education in 2021” (Misiune: redresarea educației în 2021),

— având în vedere articolul 49 din Carta Organizației Statelor Americane din 1967,

— având în vedere articolul 11 din Carta africană privind drepturile și bunăstarea copilului din 1990,

— având în vedere articolele 17 și 25 din Carta africană a drepturilor omului și ale popoarelor din 1981,

— având în vedere articolul 31 din Declarația drepturilor omului a Asociației Națiunilor din Asia de Sud-Est din 2012,

— având în vedere articolul 14 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene,

— având în vedere articolul 3 alineatul (5) și articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană,

— având în vedere raportul Programului ONU pentru Dezvoltare din aprilie 2021 intitulat „Leaving No One Behind: Impact COVID-19 on Sustainable Development Goals (SDGs)” [Să nu lăsăm pe nimeni în urmă: impactul COVID-19 asupra obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD)],

— având în vedere Garanția europeană pentru copii,

— având în vedere Anul internațional pentru eliminarea muncii copiilor 2021 și abordarea Comisiei de toleranță zero față de munca copiilor,

— având în vedere rezoluția sa din 26 noiembrie 2019 referitoare la drepturile copiilor cu ocazia celei de a 30-a aniversări a Convenției ONU cu privire la drepturile copilului (2),

— având în vedere rezoluția sa din 11 martie 2021 referitoare la conflictul sirian – 10 ani după revoltă (3),

— având în vedere articolul 54 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere avizul Comisiei pentru dezvoltare și cel al Comisiei pentru cultură și educație,

— având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe (A9-0058/2022),

A. întrucât aproape cinci milioane de persoane au murit la nivel mondial din cauza pandemiei de COVID-19, guvernele din întreaga lume aplicând în acest context măsuri extraordinare pentru a limita răspândirea virusului COVID-19, printre care și închiderea școlilor și limitarea accesului la infrastructurile de învățământ;

B. întrucât noile variante intensifică criza sanitară provocată de pandemia de COVID-19, în timp ce conflictele și alte crize, inclusiv criza climatică, continuă să expună copiii din întreaga lume la un risc crescut de a rămâne sub nivelurile minime de competență;

C. întrucât accesul la educație este un drept fundamental al omului recunoscut la nivel internațional, indispensabil pentru exercitarea altor drepturi ale omului; întrucât dreptul la educație implică faptul că învățământul primar este obligatoriu și universal și este accesibil tuturor;

D. întrucât UNICEF estimează că peste 168 de milioane de copii au pierdut un an întreg de educație din cauza închiderii școlilor în urma restricțiilor de deplasare a persoanelor impuse în contextul pandemiei de COVID-19, în timp ce datele UNESCO arată că învățământul a fost perturbat în mod semnificativ pentru 800 de milioane de elevi din întreaga lume, care au pierdut în medie două treimi dintr-un an școlar;

E. întrucât, din martie 2020, aproximativ 194 de țări au fost nevoite să închidă școli pe întregul lor teritoriu din cauza pandemiei de COVID-19, ceea ce a afectat peste 1,8 miliarde de elevi la nivel mondial și le-a împiedicat accesul la educație și la alte avantaje vitale furnizate de școli; întrucât școlile din unele regiuni sunt încă închise; întrucât închiderea școlilor a expus din ce în ce mai mult copiii la violență, abuz și exploatare, inclusiv în căminele lor; întrucât închiderea parțială sau totală a școlilor afectează cel mai mult copiii vulnerabili și marginalizați, prin creșterea disparităților existente în cadrul sistemelor de învățământ și prin perturbarea tuturor aspectelor vieții lor cotidiene;

F. întrucât, potrivit UNICEF, o treime din copiii din întreaga lume nu au acces la internet, ceea ce creează o barieră în calea accesului la învățarea la distanță/digitală; întrucât va fi nevoie de programe de învățare și predare la distanță și după pandemia de COVID-19, în special în țările afectate de dezastre naturale și conflicte; întrucât învățarea on-line a creat noi provocări pentru profesori în ceea ce privește facilitarea procesului de învățare al elevilor și menținerea interacțiunii sociale; întrucât pandemia de COVID-19 și măsurile inovatoare accelerate luate pentru a asigura învățarea continuă a copiilor oferă o oportunitate de a regândi educația pentru a fi mai orientată spre viitor, mai incluzivă, mai flexibilă și mai rezilientă; întrucât programele de învățare la distanță trebuie să fie accesibile tuturor copiilor, ținând seama de provocările socioeconomice cu care se pot confrunta copiii, precum și de lipsa accesului lor la internet, la transmisii sau la mijloacele de informare în masă digitale;

G. întrucât consecințele economice ale pandemiei de COVID-19 asupra părinților au afectat la rândul lor sănătatea, bunăstarea și accesul copiilor lor la educație; întrucât închiderea școlilor a surprins părinții nepregătiți pentru învățământul la distanță și școlarizarea la domiciliu; întrucât unii părinți care lucrează, dar nu dispun de mijloace financiare sau de alternative, au fost obligați să își lase copiii singuri acasă, iar alții, în special femeile, au fost forțați să își părăsească locul de muncă, ceea ce a condus familiile în sărăcie;

H. întrucât peste 90 % din țări au introdus o formă de învățare la distanță în timpul închiderii de urgență a școlilor; întrucât învățarea la distanță a adus beneficii mai ales copiilor din învățământul primar și secundar, expunându-i pe cei din învățământul preșcolar riscului de a nu fi pregătiți pentru școala primară;

I. întrucât, de la începutul pandemiei de COVID-19, elevii din întreaga lume au pierdut aproximativ 1,8 mii de miliarde de ore de învățare cu prezență fizică și, la nivel mondial, nu au fost luate peste 39 de miliarde de mese în școli din cauza închiderii acestora (4);

J. întrucât, cu mult înainte de pandemia de COVID-19, lumea se confrunta deja cu o criză mondială în domeniul educației, provocată nu numai de accesul dificil la educație din cauza sărăciei, a drumului lung până la cea mai apropiată școală, a normelor de gen dăunătoare, a discriminării grupurilor vulnerabile, a riscurilor de mediu și a conflictelor, ci și de o școlarizare care nu duce neapărat la învățare; întrucât pandemia a acutizat situația critică a copiilor în mai multe zone de conflict, care se caracterizează adesea, printre altele, printr-o insecuritate crescută, o vulnerabilitate mai mare la efectele schimbărilor climatice și atacuri asupra instituțiilor de învățământ, expunând copiii la un risc sporit de a fi recrutați în conflicte, ceea ce reprezintă o încălcare gravă a drepturilor copilului și a dreptului internațional umanitar; întrucât 617 milioane de copii și adolescenți din întreaga lume nu reușesc să dobândească competențe minime la citire (5) și matematică, chiar dacă două treimi dintre ei merg la școală;

K. întrucât pandemia de COVID-19 a eliminat 20 de ani de câștiguri educaționale; întrucât 101 milioane suplimentare de copii – 9 % dintre cei din clasele 1-8 – au scăzut sub nivelurile minime de competență în materie de citire în 2020 (6);

L. întrucât se estimează că, până în 2030, încă 825 milioane de copii nu vor ajunge la vârsta adultă cu competențele de nivel secundar de care au nevoie în muncă și viață; întrucât milioane de copii și tineri care frecventau în mod regulat școala nu își dezvoltă cunoștințele și competențele de care au nevoie pentru a intra cu succes pe piața muncii, a-și valorifica întregul potențial și a-și aduce contribuția la comunitățile lor;

M. întrucât închiderea școlilor are un impact economic puternic deoarece îi împiedică pe copii și pe tineri să își dezvolte competențele necesare, să își valorifice pe deplin potențialul și să se pregătească pentru viață, ceea ce provoacă șomaj și, astfel, inegalitate, conducând la mai puține oportunități;

N. întrucât, conform ONU, 11 milioane de elevi din ciclul secundar din întreaga lume, dintre care 5,2 milioane de fete, riscă să nu se întoarcă în sistemul de învățământ ca urmare a închiderii școlilor din cauza COVID-19 (7); întrucât cu cât copiii frecventează mai puțin școala, cu atât crește probabilitatea ca aceștia să abandoneze complet educația; întrucât această situație riscă să submineze rezultatele obținute în domeniul educației și în direcția atingerii ODD, în special a celor legate de reducerea sărăciei, sănătate și bunăstare și o educație de calitate;

O. întrucât închiderea școlilor are un impact diferit asupra genurilor și poate adânciri inegalitățile; întrucât se estimează că închiderea școlilor în timpul crizelor poate duce la creșterea sarcinii în rândul adolescentelor; întrucât fetele care nu frecventează școala sunt expuse în mod disproporționat riscului căsătoriilor timpurii și cu forța și exploatării sexuale; întrucât se estimează că alte două milioane de cazuri de mutilare genitală a femeilor ar putea avea loc în următorul deceniu; întrucât un număr semnificativ de fete ar putea fi împiedicate să se întoarcă la școală după redeschiderea școlilor, având în vedere anumite politici discriminatorii care interzic accesul la școală al fetelor însărcinate și al tinerelor mame;

P. întrucât 129 de milioane de fete din întreaga lume nu frecventează școala, dintre care 32 de milioane de fete aflate în grupa de vârstă corespunzătoare învățământului primar, 30 de milioane de fete aflate în grupa de vârstă corespunzătoare învățământului secundar inferior și 67 de milioane de fete aflate în grupa de vârstă corespunzătoare învățământului secundar superior; întrucât mai puțin de jumătate dintre țările din întreaga lume au atins paritatea de gen în ceea ce privește participarea la învățământul primar; întrucât trecerea la învățarea la distanță îi expune pe copiii, în special pe fetele, din gospodăriile cele mai sărace și mai vulnerabile la un risc semnificativ de abandon școlar permanent sau pe perioade îndelungate;

Q. întrucât nouă dintre primele 10 națiuni cu cele mai mari dificultăți în ceea ce privește educația fetelor se află în Africa Subsahariană, iar cealaltă națiune este Afganistanul, unde talibanii au privat efectiv fetele de educație după școala primară, ordonând redeschiderea școlilor secundare doar pentru băieți; întrucât politica neclară a talibanilor, promisiunile vagi și nerespectate privind educația fetelor fac ca milioane de fete afgane să se teamă, pe bună dreptate, pentru educația lor; întrucât au apărut mai multe inițiative internaționale ale unor universități și persoane fizice care oferă educație la distanță pentru fetele și femeile afgane;

R. întrucât, potrivit mai multor autorități naționale și regionale de aplicare a legii, copiii care nu sunt școlarizați – în special fetele și copiii din medii defavorizate, cum ar fi copiii aparținând minorităților, cei din zonele rurale, copiii indigeni sau migranți, inclusiv refugiați, copiii cu dizabilități și copiii aflați în îngrijire, precum și copiii care și-au pierdut părinții și/sau bunicii în urma pandemiei de COVID-19, printre alții – sunt vulnerabili în mod disproporționat la exploatare, munca copiilor, violența domestică, inclusiv în calitate de martori la violență, agresivitatea online și alte infracțiuni, precum exploatarea și abuzul sexual (8);

S. întrucât, pe lângă costurile sociale enorme, conform estimărilor Băncii Mondiale, o închidere de cinci luni a școlilor la nivel mondial ar putea genera pierderi în materie de învățare în valoare actuală de 10 mii de miliarde USD; întrucât pierderile în materie de învățare pot avea un cost pentru economie de până la 161 milioane USD per zi;

T. întrucât închiderea școlilor a fost, din păcate, esențială pentru a limita răspândirea COVID-19; întrucât școlile sunt mai mult decât locuri în care copiii pot învăța, ele reprezentând și locuri de întâlnire și centre de sprijin psihosocial și de sănătate mintală; întrucât, conform UNESCO și UNICEF, închiderea școlilor nu afectează doar dreptul la educație, ci și dreptul la sănătate, peste 80 de milioane de copii neputând să beneficieze de vaccinarea primară din cauza închiderii școlilor; întrucât închiderea școlilor înseamnă că profesorii nu mai pot detecta semne de abuz sau de lipsă de îngrijire din partea părinților; întrucât, potrivit Biroului de cercetare Innocenti al UNICEF și Programului Alimentar Mondial, închiderea școlilor afectează, de asemenea, dreptul la o alimentație bună și accesul la o masă zilnică; întrucât programele de alimentație în școli pot oferi stimulente pentru ca cei mai vulnerabili copii să se întoarcă la școală; întrucât închiderea școlilor afectează grav bunăstarea mintală a copiilor, deoarece aceștia pot fi expuși violenței și stresului acasă; întrucât închiderea școlilor poate conduce la tulburări psihosociale acute și pe termen lung, inclusiv depresie, anxietate sporită și sinucidere, deoarece copiii sunt privați de contacte sociale;

U. întrucât abandonul școlar accentuează inegalitățile sociale și poate afecta stabilitatea și prosperitatea unei țări, punând astfel în pericol viitorul a milioane de copii din lume și afectând grav o întreagă generație, întrucât educația s-a dovedit esențială pentru combaterea extremismului și a radicalizării copiilor și tinerilor;

V. întrucât, potrivit Raportului UNHCR privind educația din 2021, jumătate dintre copiii refugiați nu frecventează școala; întrucât copiii refugiați sunt excluși de la oportunitățile de învățare la distanță; întrucât condițiile de viață în spații supraaglomerate ale copiilor refugiați, în special ale celor care trăiesc în tabere de refugiați, facilitează adesea răspândirea virusului și împiedică respectarea normelor sanitare; întrucât criza COVID-19 din tabere constituie o criză pentru copii, deoarece mulți dintre ei prezintă deja un sistem imunitar slăbit sau probleme de sănătate subiacente în anii lor de formare, ceea ce creează un risc ridicat ca aceștia să dezvolte cazuri mai grave atunci când sunt infectați cu acest virus mortal; întrucât majoritatea taberelor de refugiați nu dispun de servicii de sănătate adecvate pentru a răspunde în mod cuvenit nevoilor copiilor și familiilor acestora;

W. întrucât distribuția inegală la nivel mondial a vaccinurilor împotriva COVID-19 afectează în mod disproporționat țările cu venituri mici,

1. recunoaște și își exprimă aprecierea pentru activitatea cadrelor didactice, a educatorilor și a personalului auxiliar, care s-au adaptat rapid la situația cauzată de pandemia de COVID-19 și au asigurat continuarea procesului de învățare pentru copii și adolescenți; salută inițiativele organizațiilor societății civile de la nivel internațional și local, ale cetățenilor și ale întreprinderilor de a pune la dispoziția copiilor tehnologia informației și comunicațiilor, cursuri de învățare la distanță și alte materiale de învățare, în special în țările în care copiii au acces limitat la învățarea la distanță sau nu au deloc acces la învățare; îndeamnă Comisia, Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) și statele membre să promoveze o abordare bazată pe drepturile copilului în eforturile globale de atenuare a impactului pandemiei de COVID-19 asupra accesului copiilor la educație, care să aibă drept fundamente principiile nediscriminării, acțiunii în interesul superior al copilului și participării copiilor;

2. recunoaște că educația reprezintă un element transversal relevant pentru toate dimensiunile dezvoltării durabile;

3. salută angajamentele asumate în cadrul Conferinței mondiale privind educația în spiritul dezvoltării durabile, organizată de UNESCO în 2021, și adoptarea Declarației de la Berlin; insistă asupra asigurării unei educații de calitate pentru toți copiii, ca factor favorizant pentru toate ODD, și subliniază importanța integrării educației în spiritul dezvoltării durabile în toate nivelurile educației și formării, de la educația timpurie la învățământul terțiar și educația adulților, inclusiv educația și formarea profesională, învățarea nonformală și cea informală;

4. insistă ca UE să arate calea de urmat în calitate de putere în domeniul educațional care le permite statelor membre să își exercite pe deplin capacitatea de a sprijini educația copiilor din întreaga lume și să își afirme convingerile cu privire la această chestiune; subliniază rolul-cheie al viitorului spațiu european al educației prin faptul că va oferi o oportunitate importantă pentru o mai mare cooperare internațională cu scopul de a stabili sinergii în educație și în afara Europei, astfel încât să se elaboreze abordări și soluții comune la probleme comune; îndeamnă Comisia să își intensifice eforturile pentru a defini o strategie în acest scop, care să includă o descriere și obiective clare;

5. subliniază că este esențial să se garanteze dreptul copiilor la educație și să i se dea fiecărui copil șansa de a se întoarce înapoi la școală și invită Comisia, SEAE și statele membre să sprijine autoritățile țărilor terțe să acorde prioritate deschiderii școlilor în cadrul planurilor lor de redresare, inclusiv să acorde sprijin profesorilor pentru a-i ajuta pe copii să recupereze învățarea pierdută și sprijin pentru bunăstarea copiilor, deoarece școlile sunt esențiale pentru educația, siguranța, sănătatea, alimentația și bunăstarea generală a copiilor; invită Comisia, SEAE și statele membre să sprijine autoritățile din țările terțe să asigure posibilitatea tuturor copiilor de a se bucura de dreptul la învățământ primar și să ia măsurile necesare pentru a asigura disponibilitatea și accesibilitatea învățământului secundar; invită, de asemenea, Comisia, SEAE și statele membre să sprijine autoritățile din țările terțe să elaboreze și să pună în aplicare metode digitale de învățare și predare și să faciliteze accesul la internet pentru toți;

6. consideră că planurile naționale de redresare și programele de asistență desfășurate de către UE și instituțiile financiare internaționale trebuie să acorde prioritate îmbunătățirii mobilizării resurselor naționale, protejării și creșterii semnificative a cheltuielilor naționale pentru sectoarele sociale, în special pentru educație și sănătate, precum și îmbunătățirii calității acestor cheltuieli; insistă, în acest context, asupra asigurării unei alocări și finanțări echitabile, astfel încât copiii, în special fetele, tinerii și familiile dezavantajate, sărace și marginalizate să nu fie lăsate în urmă; subliniază că interesul superior al copilului trebuie să ghideze toate eforturile de atenuare a impactului pandemiei de COVID-19 asupra accesului la educație și că astfel de măsuri trebuie să respecte drepturile copiilor de a fi informați, de a li se consolida capacitățile și de a li se oferi oportunitatea de a se face auziți;

7. subliniază că este esențial să se țină seama de situația socială a părinților și să se sprijine familiile cărora li s-au diminuat veniturile ca urmare a repercusiunilor economice ale pandemiei de COVID-19;

8. recunoaște că obținerea unei educații de calitate trebuie să fie o prioritate în cadrul asistenței oficiale pentru dezvoltare a UE și a statelor membre;

9. constată că strămutarea forțată duce la creșterea numărului de persoane care trăiesc în medii de refugiați; invită Comisia să sprijine transmiterea competențelor în taberele de refugiați și un sprijin educațional puternic al refugiaților și al persoanelor strămutate, în vederea susținerii integrării și a implicării acestora în activități generatoare de venituri;

10. este preocupat de impactul financiar pe care pandemia îl are în continuare asupra finanțării educației, întrucât majoritatea statelor membre ale UNESCO nu au atins încă pragul de 4–6 % din PIB sau de 15–20 % din cheltuielile publice;

11. subliniază inegalitățile în cadrul combaterii pandemiei din cauza accesului inegal la vaccinuri, ceea ce a condus la capacități de protecție variabile; subliniază că pandemiei i se poate pune capăt doar la nivel global și că vaccinurile trebuie să fie accesibile tuturor; invită statele membre să își sporească contribuțiile la programul COVAX al ONU, precum și eficiența globală a acestui program pentru a garanta un acces suficient al țărilor terțe la vaccinurile împotriva COVID-19, astfel încât acestea să poată organiza campanii naționale de vaccinare împotriva COVID-19 în conformitate cu orientările stabilite de autoritățile naționale competente din domeniul sănătății publice și de OMS, pentru a asigura o întoarcere rapidă în școli; îndeamnă Comisia, SEAE și statele membre să colaboreze îndeaproape cu aliații lor transatlantici și cu partenerii internaționali pentru a stimula aprovizionarea globală cu vaccinuri împotriva COVID-19, asigurând distribuirea echitabilă către țările și populațiile care au cea mai mare nevoie de ele și urmărind să îmbunătățească accesul global la produse medicale legate de COVID-19 la prețuri accesibile și să abordeze constrângerile de producție și deficitele de aprovizionare la nivel mondial;

12. îndeamnă UE, împreună cu SUA și cu alți membri ai Organizației Mondiale a Comerțului (OMC), să extindă producția și gama de opțiuni de aprovizionare pentru a asigura accesul echitabil la metode de diagnosticare, vaccinuri, mijloace terapeutice și la alte produse medicale relevante necesare pentru a limita, preveni și trata COVID-19 și pentru a se asigura că aceste obiective sunt îndeplinite până la cea de a 12-a Conferință ministerială a OMC;

13. invită Comisia, SEAE și statele membre să sprijine autoritățile din țările terțe la finanțarea și punerea în aplicare a operațiunilor pentru o „școală sigură”, inclusiv prin furnizarea de produse de igienă și difuzarea de informații despre spălarea mâinilor și alte măsuri de igienă, precum și la menținerea continuității serviciilor de alimentație pentru copiii de vârstă școlară și adolescenți; subliniază că mesele și apa curată din școli sunt vitale pentru a asigura alimentația, creșterea și dezvoltarea copiilor, deoarece reprezintă un stimulent puternic pentru copii – în special pentru fete și pentru cei care provin din comunitățile cele mai sărace și marginalizate – să se întoarcă la școală după ridicarea restricțiilor; subliniază, în acest sens, rolul esențial pe care cadrele didactice și actorii societății civile, printre care organizațiile cu profil religios, comunitățile religioase și ONG-urile, îl pot avea în promovarea sănătății și combaterea pandemiei de COVID-19, precum și în sprijinirea copiilor și a familiilor acestora pentru a depăși provocările și dificultățile create de criza sanitară, pentru a le îmbunătăți bunăstarea și pentru a le oferi programe de formare și educație;

14. invită Comisia, SEAE și statele membre să sprijine autoritățile din țările terțe la elaborarea unor planuri de reducere și gestionare a riscurilor în materie de educație prin planificarea rezilienței; subliniază că este important să se dezvolte și să se asigure planificarea pentru situații de urgență și planurile de răspuns la criză acum, pentru a reduce riscul transmiterii COVID-19 în școli și pentru a minimiza impactul închiderii școlilor asupra copiilor și familiilor acestora, în special asupra copiilor cei mai săraci și marginalizați, precum și asupra celor cu dizabilități grave; subliniază, în acest sens, necesitatea de a acorda prioritate copiilor din zonele de conflict și accesului acestora la o educație de calitate;

15. subliniază impactul pe care închiderea școlilor l-ar putea avea asupra responsabilităților profesionale ale părinților, aceștia trebuind să se ocupe în același timp de copiii lor; subliniază importanța acordării unor resurse și a unei îndrumări adecvate a părinților care lucrează cu privire la educația la distanță, activitățile extracurriculare și metodele de sprijin psihologic pentru a găsi un echilibru între munca de acasă și școlarizarea la domiciliu;

16. subliniază că este important să se acorde sprijin educațional și psihosocial copiilor și familiilor care trebuie să se autoizoleze pentru a reduce riscul de contagiune, cu scopul de a reduce stresul și anxietatea acasă;

17. invită Comisia, SEAE și statele membre ale UE să sprijine autoritățile din țările terțe să emită în mod proactiv orientări privind cele mai bune practici pentru învățarea la distanță și să se asigure că sunt puse la dispoziție instrumente, programe de învățământ și tehnologii adecvate și sigure pentru copiii din familii cu venituri mici, copiii din mediul rural, indigeni și migranți, copiii marginalizați și copiii cu dizabilități sau cu dificultăți de învățare, copiii aflați în centre alternative de îngrijire, copiii din centrele de detenție, precum și cei care locuiesc în zone îndepărtate sau în medii în care sunt privați de libertate sau în care accesul la internet nu este omniprezent; subliniază potențialul educației digitale de a permite instituțiilor de învățământ să ajungă la toți copiii în mod rapid și la scară largă, promovând în același timp parteneriatele și implicând o gamă largă de actori din societatea civilă, precum și din sectorul public și privat; insistă totuși asupra faptului că investițiile în educația digitală trebuie să urmărească reducerea decalajului digital, să fie adaptate contextului, să fie în concordanță cu interesul superior al copilului și să nu fie în detrimentul sprijinirii infrastructurii de bază și a personalului din învățământ, precum și a învățării cu prezență fizică; reamintește, însă, că accesul la tehnologiile digitale nu a fost încă echitabil sau larg răspândit în timpul pandemiei; consideră că sunt necesare investiții considerabile în acest sector, atât în ceea ce privește formarea, cât și finanțarea; solicită UE și statelor sale membre să continue să furnizeze resurse educaționale accesibile și acces liber la instrumente digitale pentru profesori, părinți și cursanți; subliniază, în acest context, că toate instrumentele digitale ar trebui să garanteze viața privată a copiilor și protecția datelor cu caracter personal și că ar trebui acordată atenție conținuturilor care iau în considerare dimensiunea de gen, precum și diferențelor între condițiile de viață reale ale copiilor;

18. invită Comisia și SEAE să mențină o finanțare solidă pentru educație prin intermediul tuturor instrumentelor financiare disponibile ale UE, în conformitate cu criteriul de referință de 10 % privind educația din cadrul instrumentului Europa globală, și să pună la dispoziție mai multe fonduri, pentru a spori reziliența la crizele actuale și viitoare;

19. invită Comisia, SEAE și statele membre să sprijine autoritățile din țările terțe pentru a asigura îngrijirea adecvată a copiilor, inclusiv prin punerea în aplicare a unui plan de urgență pentru îngrijirea copiilor orfani sau care nu beneficiază de o îngrijire adecvată din cauza unor cazuri grave de COVID-19 care necesită spitalizarea îngrijitorilor adulți;

20. invită Comisia să stabilească o legătură între posibilele activități de reducere a riscurilor legate de investiții și sprijinul financiar pentru accesul la educație și formare profesională, în special cu scopul de a crea o infrastructură și o formare adecvate pentru profesori, în cadrul Instrumentului de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională (IVCDCI) – Europa globală;

21. invită Comisia și SEAE să sprijine guvernele din țări terțe pentru a construi și dezvolta în continuare sisteme de învățământ mai solide și mai favorabile incluziunii, care să ia mai bine în considerare dimensiunea de gen și să fie însoțite de eradicarea tuturor formelor de violență bazată pe sex împotriva femeilor și fetelor; reamintește că accesul femeilor la educație a fost stabilit de către ONU ca un drept fundamental; consideră că îmbunătățirea educației fetelor și sprijinirea participării femeilor la educație și la cariere în domeniul științei, tehnologiei, ingineriei și matematicii (STIM), în mod prioritar, ar trebui să fie un obiectiv politic central al UE și al comunității internaționale în materie de dezvoltare; insistă, în acest sens, asupra necesității ca fetele să își poată finaliza educația și să aibă acces la informații și servicii adecvate vârstei lor, fără discriminare, fără prejudecăți de gen și cu șanse egale de a-și valorifica potențialul; subliniază nevoia urgentă de a elimina barierele legate egalitatea de gen din cadrul învățământului, cum ar fi legile, politicile și normele socioculturale dăunătoare care împiedică fetele să își continue educația în caz de sarcină, căsătorie sau maternitate; încurajează contracararea stereotipurilor de gen și a normelor socioculturale dăunătoare prin educație și prevenirea violenței cu ajutorul unor programe educaționale care țin seama de dimensiunea de gen;

22. condamnă faptul că milioane de fete din întreaga lume nu au acces la educație, ceea ce le expune la dependență și la un risc mai ridicat de violență și exploatare, în special în cazurile în care autoritățile aflate la putere le refuză în mod sistematic femeilor și fetelor accesul la educație, la muncă și la viața publică; respinge utilizarea abuzivă și instrumentalizarea oricărei practici care creează discriminare în accesul la educație și impune închiderea școlilor; solicită să se pună capăt acestor practici și să se redeschidă toate școlile pentru fete și femei;

23. invită Comisia și SEAE să mențină și să consolideze în continuare realizările din ultimii 20 de ani în ceea ce privește educația femeilor și fetelor din Afganistan; solicită să se aloce fondurile necesare în cadrul pachetului de ajutor umanitar al UE pentru Afganistan pentru a permite organizațiilor internaționale și locale să faciliteze redeschiderea unităților de învățământ pentru femei și fete și să dezvolte programe de învățare la distanță ca măsură temporară; solicită să se acorde o atenție similară educației copiilor și tinerilor afgani din țările care găzduiesc refugiați afgani;

24. subliniază că dreptul la educație și informare privind sănătatea sexuală și reproductivă, planificarea familială, metodele moderne de contracepție, avortul legal și în condiții de siguranță, precum și asistența medicală maternă, prenatală și postnatală trebuie să fie garantat pentru toate persoanele;

25. invită Comisia, SEAE și statele membre, precum și guvernele naționale ale țărilor terțe să elaboreze programe specifice pentru a gestiona și a atenua impactul psihosocial și asupra sănătății mintale al epidemiei de COVID-19 în cazul copiilor, profesorilor și comunităților acestora, precum și să conceapă campanii specifice de prevenire destinate copiilor, părinților și profesorilor cu privire la riscurile pe care le prezintă utilizarea internetului, cum ar fi hărțuirea, traficul, abuzul sexual și hărțuirea on-line și să promoveze planuri speciale de asistență pentru copiii care au fost victime ale acestor practici și pentru părinții acestora;

26. subliniază necesitatea unor programe cuprinzătoare de educație sexuală adecvate vârstei, bazate pe dovezi, pentru a reduce vulnerabilitatea fetelor și a tinerelor femei la sarcini timpurii și nedorite, căsătoriile copiilor, prostituția, transmiterea HIV și violența bazată pe gen;

27. constată că, în regiunea subsahariană, ponderea elevilor în raport cu profesioniștii cu formare rămâne ridicată, în pofida diferitelor eforturi ale Uniunii și a asistenței pe care o oferă; subliniază mediile regionale de 58 de elevi pentru fiecare profesor format, la nivel primar, și de 43 de elevi pentru fiecare cadru didactic format, la nivel secundar; atrage atenția că numeroase țări în curs de dezvoltare întâmpină dificultăți în utilizarea eficientă a resurselor și că, foarte adesea, creșterea cheltuielilor pentru educație nu se traduce prin mai multă învățare și îmbunătățirea capitalului uman; subliniază rolul profesorilor de la toate nivelurile în facilitarea învățării, importanța tehnologiei pentru învățare și gestionarea eficientă a școlilor și a sistemelor educaționale din aceste țări; reamintește că, potrivit UNESCO, trebuie angajați cel puțin 15 milioane de profesori pentru a atinge obiectivele legate de educație în Africa Subsahariană până în 2030, în conformitate cu ODD 4;

28. invită Comisia, SEAE și statele membre să sprijine autoritățile din țările partenere să abordeze provocările din sistemele lor de învățământ pentru a putea face față crizelor viitoare, astfel încât sistemele respective să devină mai reziliente și mai favorabile incluziunii, prin punerea în aplicare a programelor de redresare a educației și protejarea bugetelor pentru educație, prin investiții specifice într-o educație de calitate, accesibilă și favorabilă incluziunii, inclusiv în instrumente legate de tehnologia educației, în formarea cadrelor didactice și în alte resurse, pentru a se asigura că copiii și tinerii își valorifică pe deplin potențialul, sunt pregătiți pentru viață și nu pierd oportunități de intrare pe piața muncii mai târziu în viață, respectând în același timp drepturile și nevoile de educație ale fiecărui copil; subliniază că programele de învățare la distanță concepute pentru a face față crizelor viitoare trebuie să cuprindă diferite materiale de învățare, inclusiv materiale tipărite, pentru a fi accesibile celor mai defavorizați și marginalizați copii;

29. salută Declarația UNESCO de la Paris: un apel global la investiții în viitorul educației; îndeamnă țările din întreaga lume să considere educația mai degrabă o investiție decât o cheltuială; consideră că asistența financiară adecvată și eficientă pentru educație este o condiție prealabilă pentru eliminarea sărăciei și îmbunătățirea calității vieții, în special într-un moment în care resursele publice sunt din ce în ce mai limitate de cereri concurente în sectoare grav afectate precum sănătatea și educația; îndeamnă Comisia și statele membre să sporească în mod considerabil finanțarea pentru educație în cadrul strategiilor lor internaționale pentru dezvoltare și ajutor;

30. subliniază că tinerii reprezintă cele mai valoroase atuuri pentru a stimula dezvoltarea economică a continentului;

31. reamintește că comunitatea mondială s-a angajat să îmbunătățească calitatea educației până în 2030 (ODD 4);

32. solicită intensificarea schimburilor educaționale internaționale între tinerii din Africa și UE, prin programe precum Erasmus și Erasmus pentru tineri antreprenori, menite să ajute noii antreprenori să dobândească competențele relevante în gestionarea întreprinderilor;

33. invită statele membre să țină seama de faptul că criza sanitară provocată de COVID-19 a înrăutățit situația persoanelor deținute în taberele din Siria și să repatrieze imediat toți copiii europeni deținuți în aceste tabere, asigurându-se că interesul superior al copilului este cel mai important lucru avut în vedere;

34. subliniază importanța includerii în planurile de redresare a formării profesionale și a programelor de tip „a doua șansă” pentru a ajuta copiii și tinerii să intre pe piața muncii; invită Comisia, SEAE, statele membre și țările terțe să le ofere tinerilor perspective de viitor pozitive;

35. subliniază că este important ca investițiile în formare și educație să fie însoțite de sprijin pentru crearea de locuri de muncă, cu scopul de a oferi o perspectivă mai bună viitoarei generații de tineri din Africa și din alte regiuni în curs de dezvoltare; observă importanța deosebită a parteneriatului public-privat în atingerea ODD 8 privind accesul la locuri de muncă decente; reamintește importanța învățământului secundar și a formării profesionale, esențiale pentru capacitatea de inserție profesională a tinerilor și dezvoltarea durabilă; remarcă, de asemenea, că populația tânără în creștere din Africa necesită, în primul rând, sprijinul unei educații de calitate și promovarea formării competențelor profesionale pentru a spori mobilitatea și accesul la piețe și drepturi;

36. solicită Uniunii să încurajeze investițiile în formarea profesională și învățarea pe tot parcursul vieții, precum și consolidarea structurilor educaționale, în cooperare cu sectorul privat, pentru a valorifica capitalul uman;

37. subliniază importanța unei dezvoltări profesionale continue și a unui sprijin financiar mai mare pentru cadrele didactice, oferindu-le posibilitatea de a aborda pierderile în materie de învățare în rândul elevilor lor, pentru a putea reacționa la circumstanțele sociale individuale, la situațiile familiale și la aspectele de sănătate mintală ale acestora, precum și pentru a integra tehnologia digitală în procesul lor de predare; subliniază necesitatea urgentă de a profita de oportunitate și a utiliza fondurile de redresare acordate în contextul pandemiei de COVID-19 și măsurile inovatoare accelerate folosite pentru a asigura învățarea la distanță în timpul pandemiei cu scopul de a regândi educația și de a construi sisteme care să fie mai orientate spre viitor, mai incluzive, mai flexibile și mai reziliente; este de părere că aceste noi abordări trebuie să răspundă pierderilor în materie de învățare, să prevină abandonul școlar și să asigure bunăstarea socială și emoțională a elevilor, a profesorilor și a personalului;

38. subliniază rolul învățării nonformale și al celei informale, al educației pentru cetățenie și al voluntariatului; solicită Comisiei să sprijine țările terțe în ceea ce privește îmbunătățirea recunoașterii competențelor non-tehnice; insistă asupra promovării practicilor de solidaritate și mentorat intergenerațional pentru a reduce inegalitățile, excluziunea și părăsirea timpurie a școlii;

39. solicită accelerarea schimburilor globale de cunoștințe și a mobilității la toate nivelurile de educație și între țări și regiuni și în cadrul acestora, recunoscând în același timp istoria complexă și contestată a relațiilor mondiale și subliniind importanța de a promova patrimoniul, identitatea culturală, istoria, arta și cetățenia mondială prin educație; ia act, în acest scop, de posibilitatea de a combina schimburile online și călătoriile;

40. subliniază importanța de a desfășura și consolida activități de sensibilizare cu privire la schimbările climatice și protecția mediului și impactul acestora asupra copiilor și a generațiilor viitoare; solicită ca educația în domeniul mediului să devină o componentă esențială a programelor școlare;

41. subliniază rolul important al educației fizice în școli, întrucât activitatea fizică și un stil de viață sănătos sunt factori esențiali pentru a îmbunătăți sănătatea cursanților; solicită, prin urmare, Comisiei și SEAE să sprijine autoritățile naționale în ceea ce privește asigurarea unor facilități sportive suficiente și sigure în școli și formarea unor profesori de sport calificați;

42. atrage atenția asupra nevoii de a valorifica sinergiile dintre cultură și educație pentru a construi societăți sustenabile, incluzive și reziliente; solicită, în această privință, Comisiei și SEAE să sprijine autoritățile naționale în integrarea artelor și a culturii în programele școlare și în activitățile extrașcolare pentru a îmbogăți experiențele educaționale și de învățare ale cursanților din țările terțe;

43. consideră că guvernele naționale – și autoritățile lor naționale, regionale sau locale competente – trebuie să comunice cu copiii într-un mod adaptat acestora pentru a le explica măsurile luate pentru a limita răspândirea COVID-19 cu scopul de a-i sensibiliza cu privire la efectele, riscurile și pericolele generate de COVID-19 și a-i informa cu privire la drepturile lor;

44. subliniază importanța dobândirii de competențe, în special prin învățarea cu prezență fizică, care să le permită copiilor să progreseze de-a lungul vieții, de exemplu în ceea ce privește relațiile personale, competențele de studiu, empatia și cooperarea; subliniază importanța accesului copiilor la joacă și la activități recreative ca element-cheie al dezvoltării lor, astfel cum se recunoaște la articolul 31 din Convenția cu privire la drepturile copilului a ONU; solicită să se ia măsuri pentru ca copiii să poată beneficia mai bine de activitățile recreative și culturale, atât ca drepturi în sine, cât și ca mijloc de îmbunătățire a sănătății mintale și a bunăstării generale a copiilor;

45. solicită din nou tuturor statelor membre ale ONU care nu au făcut încă acest lucru să ratifice Convenția ONU cu privire la drepturile copilului, subliniind, în același timp, că este important ca acest instrument de bază pentru drepturile omului să fie utilizat în mod eficient în întreaga lume;

46. subliniază necesitatea de a evalua, urmări și monitoriza în mod adecvat impactul inițiativelor puse în aplicare în timpul crizei, pentru a identifica lacunele și neajunsurile și a determina modul în care acestea pot fi evitate;

47. se angajează să introducă educația ca subiect central al discuțiilor din cadrul lucrărilor delegațiilor parlamentare, în special prin intermediul adunărilor parlamentare paritare, cum ar fi Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE;

48. încredințează Președintei sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului și Comisiei.

(1) Îndeosebi Observația generală nr. 5 privind măsurile generale de punere în aplicare a Convenției cu privire la drepturile copilului; nr. 6 privind tratamentul copiilor neînsoțiți și separați în afara țării lor de origine; nr. 10 privind drepturile copiilor în justiția juvenilă; nr. 12 privind dreptul copilului de a fi ascultat; nr. 13 privind dreptul copilului de a nu fi supus niciunei forme de violență; nr. 14 privind dreptul copilului de a i se acorda prioritate interesului superior; nr. 15 privind dreptul copilului de a se bucura de cel mai înalt standard de sănătate posibil; și nr. 16 privind obligațiile statului în ceea ce privește impactul sectorului afacerilor asupra drepturilor copiilor.

(2) JO C 232, 16.6.2021, p. 2.

(3) JO C 474, 24.11.2021, p. 130.

(4) Biroul de cercetare al UNICEF, COVID-19: Missing More Than a Classroom – The impact of school closures on children’s nutrition, ianuarie 2021.

(5) UNESCO, Fișa informativă nr. 46, More Than One-Half of Children and Adolescents Are Not Learning Worldwide, septembrie 2017.

(6) Raportul ONU privind obiectivele de dezvoltare durabilă pentru 2021, 15 iulie 2021.

(7) UNESCO, How many students are at risk of not returning to school?, 30 iulie 2020.

(8) Comunicatul de presă din 19 iunie 2020 al Europol intitulat „Exploiting isolation: sexual predators increasingly targeting children during COVID pandemic”.