RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene CE 279/149

Orientări pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre *

P6_TA(2008)0207

Rezoluția legislativă a Parlamentului European din 20 mai 2008 referitoare la propunerea de decizie a Consiliului privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (COM(2007)0803 PARTEA V — C6-0031/2008 — 2007/0300(CNS))

(2009/C 279 E/32)

(Procedura de consultare)

Parlamentul European,

— având în vedere propunerea Comisiei prezentată Consiliului (COM(2007)0803, PARTEA V),

— având în vedere articolul 128 alineatul (2) din Tratatul CE, în temeiul căruia a fost consultat de către Consiliu (C6-0031/2008),

— având în vedere articolul 51 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere raportul Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale, precum și avizul Comisiei pentru drepturile femeii și egalitatea de gen (A6-0172/2008),

1. aprobă propunerea Comisiei astfel cum a fost modificată;

2. invită Comisia să își modifice propunerea în consecință, în conformitate cu articolul 250 alineatul (2) din Tratatul CE;

3. invită Consiliul să informeze Parlamentul, în cazul în care intenționează să se îndepărteze de la textul aprobat de acesta;

4. solicită Consiliului să îl consulte din nou, în cazul în care acesta intenționează să modifice în mod substanțial propunerea Comisiei;

5. încredințează Președintelui sarcina de a transmite Consiliului și Comisiei poziția Parlamentului.

TEXT PROPUS DE COMISIE

AMENDAMENTE

(2) Analiza Programelor naționale de reformă ale statelor membre, incluse în Raportul anual de progres al Comisiei și în proiectul de Raport comun privind ocuparea forței de muncă, demonstrează că statele membre ar trebui să continue să realizeze toate eforturile pentru a aborda următoarele domenii prioritare:

(2) Analiza Programelor naționale de reformă ale statelor membre, incluse în Raportul anual de progrese al Comisiei și în proiectul de Raport comun privind ocuparea forței de muncă, demonstrează că statele membre ar trebui să continue să realizeze toate eforturile pentru a realiza ocuparea integrală a forței de muncă, a spori calitatea locurilor de muncă și egalitatea șanselor, a realiza coeziunea socială, precum și pentru a aborda următoarele domenii prioritare:

— atragerea și menținerea pe piața muncii a unui număr sporit de persoane, creșterea ofertei de forță de muncă și modernizarea sistemelor de protecție socială,

— crearea de locuri de muncă mai numeroase și de calitate , atragerea și menținerea pe piața muncii de calitate a unui număr sporit de persoane, creșterea ofertei de forță de muncă, modernizarea sistemelor de protecție socială și asigurarea unor piețe ale muncii care să favorizeze integrarea ,

— îmbunătățirea adaptabilității forței de muncă și întreprinderilor și

— îmbunătățirea adaptabilității și siguranței forței de muncă și întreprinderilor pentru a promova o piață a muncii flexibilă și promovarea capacității de inserție profesională a lucrătorilor prin intermediul învățării de-a lungul vieții și acreditării competențelor dobândite ,

— creșterea investiției în capitalul uman prin îmbunătățirea educației și a competențelor.

— creșterea investiției în capitalul uman prin îmbunătățirea educației și a competențelor și extinderea oportunităților de învățare de-a lungul vieții, precum și

— promovarea mobilității lucrătorilor pe toată piața europeană a muncii.

(3) Ținând seama de examinarea de către Comisie a Programelor naționale de reformă, precum și de concluziile Consiliului European, accentul ar trebui să se pună acum pe aplicarea eficace și la timp, acordându-se o atenție deosebită obiectivelor și țintelor cantitative convenite și în conformitate cu concluziile Consiliului European.

(3) Ținând seama de examinarea de către Comisie a Programelor naționale de reformă, precum și de concluziile Consiliului European, accentul ar trebui să se pună acum pe consolidarea dimensiunii sociale a orientărilor privind ocuparea forței de muncă și aplicarea lor eficace și la timp, acordându-se o atenție deosebită obiectivelor și țintelor calitative și cantitative convenite în conformitate cu concluziile Consiliului European.

(5) Statele membre ar trebui să ia în considerare Orientările privind ocuparea forței de muncă atunci când planifică modul în care utilizează fondurile Comunității, în special cele ale Fondului Social European.

(5) Statele membre ar trebui să ia în considerare Orientările privind ocuparea forței de muncă atunci când planifică modul în care utilizează fondurile Comunității, în special cele ale Fondului Social European , ale Fondului European de Dezvoltare Regională și ale Fondului european de ajustare la globalizare .

(6) Având în vedere caracterul integrat al pachetului de orientări, statele membre ar trebui să aplice în întregime Orientările generale de politică economică.

(6) Având în vedere caracterul integrat al pachetului de orientări, statele membre ar trebui să țină seama în întregime de orientările privind ocuparea forței de muncă la aplicarea Orientărilor generale de politică economică.

Articolul 2a

(1) În punerea în aplicare a orientărilor prevăzute în anexă, statele membre:

— țin seama de cerințele privind promovarea unui nivel ridicat al ocupării forței de muncă, garantarea unei protecții sociale corespunzătoare, combaterea excluziunii sociale, precum și privind un nivel ridicat de educație, de formare profesională și de protecție a sănătății umane și

— vizează combaterea discriminării pe criterii de gen, origine rasială sau etnică, religie sau credință, handicap, vârstă sau orientare sexuală.

(2) Statele membre asigură o interacțiune consolidată între orientările și metoda deschisă de coordonare cu privire la procesul de protecție socială și incluziune socială;

(3) Statele membre, în cooperare cu partenerii sociali și în conformitate cu tradiția națională a fiecărui stat membru, examinează și prezintă un raport în planurile naționale de reformă cu privire la modalitatea de îmbunătățire a respectării și aplicării principiilor și normelor legislației sociale europene, acordurilor dintre partenerii sociali și principiilor fundamentale referitoare la egalitatea de tratament și la nediscriminare.

Orientările cu privire la ocuparea forței de muncă fac parte din Orientările integrate pentru 2008-2010, care se bazează pe trei piloni: politici macroeconomice, reforme microeconomice și politici de ocupare a forței de muncă. Acești piloni contribuie împreună la realizarea obiectivelor de extindere durabilă și de ocupare a forței de muncă și consolidează coeziunea socială.

Statele membre, în cooperare cu partenerii sociali, își orientează propriile politici în vederea punerii în aplicare a obiectivelor și acțiunilor prioritare menționate în continuare, astfel încât crearea de locuri de muncă mai multe și mai bune să sprijine o piață a muncii care să favorizeze integrarea. În conformitate cu Strategia de la Lisabona și ținând seama de obiectivele sociale comune, politicile statelor membre încurajează într-un mod echilibrat:

Statele membre, în cooperare cu partenerii sociali și alte părți interesate și respectând tradițiile lor naționale, își vor orienta propriile politici în vederea punerii în aplicare a obiectivelor și acțiunilor prioritare menționate în continuare, astfel încât crearea de locuri de muncă mai multe și mai bune precum și o forță de muncă mai bine instruită și mai specializată să sprijine o piață a muncii care să favorizeze integrarea. În conformitate cu Strategia de la Lisabona și ținând seama de obiectivele sociale comune, politicile statelor membre vor încuraja într-un mod echilibrat:

— ocuparea integrală a forței de muncă: acest obiectiv, precum și reducerea șomajului și inactivității, prin creșterea cererii și a ofertei de forță de muncă prin intermediul unei abordări integrate bazate pe flexibilitate și securitate, sunt esențiale în vederea menținerii creșterii economice și întăririi coeziunii sociale. În acest sens este necesar ca politicile să examineze simultan flexibilitatea piețelor muncii, organizarea activității și relațiile de muncă, precum și siguranța locului de muncă și securitatea socială;

— ocuparea integrală a forței de muncă: acest obiectiv, precum și reducerea șomajului și inactivității, prin creșterea cererii și a ofertei de forță de muncă prin intermediul unei abordări integrate bazate pe flexibilitate și securitate, sunt esențiale în vederea menținerii creșterii economice și întăririi coeziunii sociale. În acest sens este necesar ca politicile să examineze simultan flexibilitatea piețelor muncii, organizarea activității și relațiile de muncă, reconcilierea vieții profesionale cu cea de familie precum și siguranța locului de muncă și securitatea socială;

— îmbunătățirea calității și productivității muncii: eforturile care vizează creșterea ratei ocupării forței de muncă se conjugă cu îmbunătățirea atractivității locurilor de muncă, a calității muncii și a creșterii productivității forței de muncă și cu reducerea segmentării și a proporției de lucrători săraci. Sinergiile între calitatea muncii, productivitate și ocuparea forței de muncă ar trebui exploatate pe deplin;

— îmbunătățirea calității și productivității muncii: eforturile care vizează creșterea ratei ocupării forței de muncă se conjugă cu îmbunătățirea atractivității locurilor de muncă, a calității muncii și a creșterii productivității forței de muncă și cu reducerea segmentării, inegalității dintre femei și bărbați și a proporției de lucrători săraci. Sinergiile între calitatea muncii, productivitate și ocuparea forței de muncă ar trebui exploatate pe deplin;

Egalitatea șanselor și combaterea discriminării sunt esențiale pentru realizarea de progrese. Trebuie asigurată abordarea integrată a egalității între femei și bărbați și promovarea egalității între sexe în toate acțiunile întreprinse. De asemenea, este necesar să se acorde o atenție deosebită reducerii semnificative a tuturor decalajelor între sexe pe piața muncii în conformitate cu Pactul european pentru egalitatea între femei și bărbați. Acesta va sprijini statele membre în problema abordării provocării demografice. În cadrul unei noi abordări intergeneraționale, trebuie acordată o atenție specială situației tinerilor, prin punerea în aplicare a Pactului european pentru tineret și promovării accesului la locuri de muncă pe parcursul întregii vieți active. De asemenea, este necesar să se acorde o atenție deosebită reducerii considerabile a diferențelor în privința ocupării forței de muncă între persoanele defavorizate și celelalte, inclusiv persoanele cu handicap, precum și între resortisanții țărilor terțe și cetățenii Uniunii Europene, în conformitate cu eventuale obiective naționale.

Egalitatea de șanse și combaterea discriminării sunt esențiale pentru realizarea de progrese. Trebuie asigurată abordarea integrată a egalității între femei și bărbați și promovarea egalității de gen în toate acțiunile întreprinse. De asemenea, este necesar să se acorde o atenție deosebită reducerii semnificative a tuturor decalajelor între sexe pe piața muncii, cu accent special pe inegalitățile de salarizare, în conformitate cu Pactul european pentru egalitatea între femei și bărbați. Acesta va sprijini statele membre în problema abordării provocării demografice. În cadrul unei noi abordări intergeneraționale, trebuie acordată o atenție specială situației tinerilor, prin punerea în aplicare a Pactului european pentru tineret și promovării accesului la locuri de muncă pe parcursul întregii vieți active și pentru angajații în vârstă . De asemenea, este necesar să se acorde o atenție deosebită reducerii considerabile a diferențelor în privința ocupării forței de muncă între persoanele defavorizate și celelalte, inclusiv persoanele cu handicap, precum și între resortisanții țărilor terțe și cetățenii Uniunii Europene, în conformitate cu eventuale obiective naționale. Acesta va sprijini statele membre în abordarea provocării demografice.

— atragerea și menținerea pe piața muncii a unui număr sporit de persoane, creșterea ofertei de forță de muncă și modernizarea sistemelor de protecție socială,

— atragerea și menținerea pe piața muncii de calitate a unui număr sporit de persoane, prin facilitarea reconcilierii vieții profesionale cu cea de familie , creșterea ofertei de forță de muncă prin sporirea capacității de inserție profesională, modernizarea sistemelor de protecție socială și asigurarea unor piețe ale muncii care să favorizeze integrarea ,

— promovarea integrării sociale active pentru toate persoanele cu scopul de a lupta împotriva sărăciei și a excluderii sociale, prin asigurarea unui venit decent și a unor servicii sociale de calitate, precum și asigurarea accesului la piața muncii prin oportunități de recrutare și formare profesională inițială sau continuă.

— îmbunătățirea adaptabilității forței de muncă și întreprinderilor

— îmbunătățirea adaptabilității și a siguranței lucrătorilor și întreprinderilor,

— creșterea investiției în capitalul uman prin îmbunătățirea educației și a competențelor

— creșterea investiției în capitalul uman prin îmbunătățirea educației și a competențelor și adaptarea sistemelor de educație și formare la noile cerințe în materie de competențe ,

— creșterea și îmbunătățirea investițiilor în cercetare, știință și inovare,

— eliminarea tuturor formelor de discriminare la locul de muncă între femei și bărbați.

(1) Atragerea și menținerea pe piața muncii a unui număr sporit de persoane, creșterea ofertei de forță de muncă și modernizarea sistemelor de protecție socială

(1) Atragerea și menținerea pe piața muncii de calitate a unui număr sporit de persoane, creșterea ofertei de forță de muncă, modernizarea sistemelor de protecție socială și asigurarea unor piețe ale muncii care să favorizeze integrarea .

Creșterea gradului de ocupare a forței de muncă este cel mai bun mijloc pentru a genera creștere economică și a promova economiile care favorizează inserția socială, asigurându-se în același timp menținerea unei protecții pentru persoanele care nu sunt apte de muncă. Ținându-se seama de estimările privind diminuarea populației active, este necesară favorizarea unei abordări a muncii bazate pe ciclul de viață și modernizarea sistemelor de protecție socială pentru a asigura compatibilitatea viabilitatea financiară și capacitatea acestora de adaptare la evoluția necesităților societății. Este necesar să se acorde o atenție deosebită măsurilor care trebuie adoptate pentru reducerea diferențelor existente între bărbați și femei în domeniul ocupării forței de muncă și pentru combaterea ratei scăzute de ocupare a forței de muncă printre lucrătorii mai în vârstă și tineri, în cadrul noii abordări intergeneraționale, precum și pentru promovarea integrării active a persoanelor cel mai îndepărtate de pe piața muncii. Este necesară, de asemenea, o acțiune intensă pentru a îmbunătăți situația tinerilor pe piața muncii și pentru a reduce considerabil șomajul în rândul tinerilor, care are în medie o rată două ori mai mare decât rata globală a șomajului.

Creșterea gradului de ocupare a forței de muncă este cel mai bun mijloc pentru a genera creștere economică și a promova economiile care favorizează inserția socială, asigurându-se în același timp menținerea unei protecții pentru persoanele care nu sunt apte de muncă. Ținându-se seama de estimările privind diminuarea populației active, este necesară favorizarea unei abordări a muncii bazate pe ciclul de viață și modernizarea sistemelor de protecție socială pentru a asigura compatibilitatea, viabilitatea financiară și capacitatea acestora de adaptare la evoluția necesităților societății. Este necesar să se acorde o atenție deosebită măsurilor care trebuie adoptate pentru reducerea diferențelor existente între bărbați și femei și a inegalităților de salarizare dintre bărbați și femei în domeniul ocupării forței de muncă și pentru combaterea ratei scăzute de ocupare a forței de muncă printre lucrătorii mai în vârstă și tineri, în cadrul noii abordări intergeneraționale, precum și pentru promovarea integrării active a persoanelor cel mai îndepărtate de pe piața muncii. Este necesară, de asemenea, o acțiune intensă pentru a îmbunătăți situația tinerilor, în special a celor necalificați , pe piața muncii și pentru a reduce considerabil șomajul în rândul tinerilor, care are în medie o rată două ori mai mare decât rata globală a șomajului.

Trebuie create condiții favorabile pentru dezvoltarea ocupării forței de muncă, fie că este vorba de primul loc de muncă, de reîntoarcerea pe piața forței de muncă după o perioadă de întrerupere sau de propria dorință de a-și prelungi viața profesională. Calitatea locurilor de muncă, inclusiv salariul și avantajele colaterale, condițiile de muncă, accesul la instruire pe tot parcursul vieții și perspectivele de carieră, precum și ajutorul și măsurile de stimulare prevăzute de sistemele de protecție socială sunt elemente esențiale ale unei abordări bazate pe flexibilitate și securitate. În vederea consolidării abordării muncii bazate pe ciclul de viață este nevoie de politici pentru îngrijirea copiilor. Până in 2010, asigurarea accesului la îngrijire pentru cel puțin 90 % din copiii cu vârsta între 3 ani și vârsta obligatorie de începere a școlii și pentru cel puțin 33 % din copiii cu vârsta sub 3 ani, reprezintă obiective de referință utile. Creșterea ratei medii de participare pe piața muncii a părinților, în special a celor care cresc singuri copii, necesită măsuri de sprijin pentru familii. Statele membre ar trebui să țină în special seama de nevoile specifice ale familiilor monoparentale și a celor cu mulți copii. În plus, pentru a prelungi perioada de activitate în

Trebuie create condiții favorabile, inclusiv printr-o dezvoltare adecvată a capitalului uman și a mediului de lucru social , pentru dezvoltarea ocupării forței de muncă, fie că este vorba de primul loc de muncă, de reîntoarcerea pe piața forței de muncă după o perioadă de întrerupere sau de propria dorință de a-și prelungi viața profesională. Calitatea locurilor de muncă, inclusiv salariul și avantajele colaterale, condițiile de muncă, accesul la instruire pe tot parcursul vieții și perspectivele de carieră, precum și ajutorul și măsurile de stimulare prevăzute de sistemele de protecție socială sunt elemente esențiale ale unei abordări bazate pe flexibilitate și securitate. În vederea consolidării abordării muncii bazate pe ciclul de viață este nevoie de politici pentru îngrijirea copiilor. Până în 2010, asigurarea accesului la îngrijire pentru cel puțin 90 % din copiii cu vârsta între 3 ani și vârsta obligatorie de începere a școlii și pentru cel puțin 33 % din copiii cu vârsta sub 3 ani, reprezintă obiective de referință utile. Creșterea ratei medii de participare pe piața muncii a părinților, în special a celor care cresc singuri copii, necesită măsuri de sprijin pentru familii. Statele membre ar trebui să țină în special seama de nevoile specifice ale familiilor

muncă, este necesar ca vârsta medie efectivă la nivel european de părăsire a pieței muncii să crească până în 2010 cu cinci ani (în raport cu 59, 9 ani în 2001). Statele membre ar trebui să ia măsuri pentru protecția sănătății, pentru prevenire și pentru promovarea unor stiluri de viață sănătoase cu scopul de a reduce povara creată de îmbolnăviri, de a spori productivitatea muncii și de a prelungi viața profesională.

monoparentale și a celor cu mulți copii. În plus, pentru a prelungi perioada de activitate în muncă, este necesar ca vârsta medie efectivă la nivel european de părăsire a pieței muncii să crească până în 2010 cu cinci ani (în raport cu 59, 9 ani în 2001). Statele membre ar trebui să ia măsuri pentru protecția sănătății, pentru prevenire și pentru promovarea unor stiluri de viață sănătoase cu scopul de a reduce povara creată de îmbolnăviri, de a spori productivitatea muncii și de a prelungi viața profesională.

Punerea în aplicare a Pactului european pentru tineret ar trebui să contribuie, de asemenea, la o abordare a muncii bazate pe ciclul de viață, în special prin facilitarea tranziției de pe băncile școlii spre piața muncii.

Punerea în aplicare a Pactului european pentru tineret, Pactul european pentru egalitatea dintre femei și bărbați și aprobarea referitoare la crearea Alianței europene pentru familii ar trebui să contribuie, de asemenea, la o abordare a muncii bazate pe ciclul de viață, în special prin facilitarea tranziției de pe băncile școlii spre piața muncii. Ar trebui adoptate măsuri individuale pentru a furniza o șansă egală de integrare socială și profesională persoanelor tinere care au avut oportunități mai puține.

Orientarea 18. Promovarea unei abordări a muncii bazate pe ciclul de viață prin următoarele acțiuni:

Orientarea 18. Promovarea unei abordări a muncii bazate pe ciclul de viață prin următoarele acțiuni:

— reînnoirea eforturilor care urmăresc crearea unor trasee profesionale pentru tineri și reducerea șomajului în rândul tinerilor, conform cerințelor Pactului european pentru tineret,

— reînnoirea eforturilor care urmăresc crearea unor trasee profesionale pentru tineri și reducerea șomajului în rândul tinerilor, conform cerințelor Pactului european pentru tineret, combătând totodată discriminările bazate pe gen ,

— măsuri care să asigure că persoanele care combină viața profesională și serviciile de acordare a îngrijirii nu sunt penalizate mai târziu în ceea ce privește pensiile și prestațiile de asigurări sociale,

— măsuri pentru a permite persoanelor care și-au pierdut locul de muncă la o vârstă mai înaintată să revină la activitatea profesională, precum și acțiuni pentru a eradica discriminarea pe criterii de vârstă, destinate în special persoanelor peste 40 de ani și incluzând forme de auto-angajare și auto-organizare;

— inițierea unor acțiuni hotărâte cu scopul de a crește participarea profesională a femeilor și de a reduce diferențele între bărbați și femei în domeniul ocupării forței de muncă, al șomajului și al salarizării ,

— inițierea unor acțiuni hotărâte cu scopul de a crește participarea profesională a femeilor și de a reduce diferențele între bărbați și femei în domeniul ocupării forței de muncă, al șomajului și al formării profesionale, pentru a asigura salarizarea egală și a promova egalitatea dintre femei și bărbați, inclusiv măsuri de consolidare a șanselor egale și de creștere a ratei de ocupare a forței de muncă în rândul femeilor, în conformitate cu cerințele Pactului european pentru egalitatea dintre femei și bărbați,

— un accent deosebit pe impactul diferit al sistemelor de beneficii asupra femeilor și bărbaților și o analiză a structurilor de beneficii care au un impact negativ asupra participării femeilor la forța de muncă,

— realizarea unei mai bune armonizări între viața profesională și cea privată și propunerea unor structuri accesibile și abordabile de îngrijire a copiilor și a altor persoane aflate în întreținere,

— realizarea unei mai bune armonizări între viața profesională și cea privată , precum și cea de familie și propunerea unor structuri accesibile și abordabile de îngrijire de calitate a copiilor și a altor persoane aflate în întreținere, inclusiv scheme de concediu parental și de alt tip ,

— acordarea unei atenții speciale femeilor și bărbaților care intenționează să revină la activitatea remunerată după o absență și analiza modalităților de eliminare treptată a obstacolelor în calea acestei reveniri, fără a pierde calitatea locului de muncă.

— susținerea vieții active a persoanelor în vârstă, inclusiv asigurarea unor condiții de muncă adecvate și a unei stări mai bune de sănătate (la locul de muncă) și aplicarea de măsuri corespunzătoare care să favorizeze activitatea și să descurajeze pensionarea anticipată ,

— susținerea vieții active a persoanelor în vârstă, inclusiv asigurarea unor condiții de muncă adecvate și a unei stări mai bune de sănătate (la locul de muncă) și aplicarea de măsuri corespunzătoare care să favorizeze activitatea și să încurajeze lucrătorii să își prelungească viața profesională dacă doresc să se pensioneze mai târziu ,

— modernizarea sistemelor de protecție socială, inclusiv sistemul de pensii și de îngrijire a sănătății, asigurându-le adecvarea socială, viabilitatea financiară și capacitatea acestora de a răspunde la evoluția necesităților, pentru a putea sprijini activitatea profesională și menținerea pe piața muncii, precum și prelungirea vieții profesionale.

— modernizarea sistemelor de protecție socială, inclusiv sistemul de pensii și de îngrijire a sănătății, asigurându-le adecvarea socială, viabilitatea financiară și capacitatea acestora de a răspunde la evoluția necesităților, pentru a putea sprijini activitatea profesională și menținerea pe piața muncii, precum și prelungirea vieții profesionale.

A se vedea și orientarea integrată nr. 2: „Asigurarea viabilității situației economice și bugetare, condiție a unui grad mai ridicat de ocupare a forței de muncă”.

A se vedea și orientarea integrată nr. 2: „Asigurarea viabilității situației economice și bugetare, condiție a unui grad mai ridicat de ocupare a forței de muncă”.

Politicile privind integrarea activă pot crește oferta de forță de muncă și pot consolida coeziunea societății și reprezintă un mijloc puternic de promovare a integrării sociale și pe piața muncii a celor mai dezavantajate persoane. Fiecărei persoane care își pierde locul de muncă trebuie să i se ofere posibilitatea unui nou început într-o perioadă rezonabilă de timp. În cazul tinerilor, această perioadă ar trebui să fie scurtă (de exemplu cel mult 4 luni până în 2010), iar în cazul persoanelor adulte — de cel mult 12 luni. Trebuie aplicate politici care urmăresc măsuri proactive pe piața muncii în favoarea șomerilor pe perioadă îndelungată, avându-se în vedere obiectivul de referință privind atingerea unei rate de participare de 25 % în 2010. Astfel de măsuri pot lua forma formării profesionale, reorientării, stagii de practică profesională, un loc de muncă sau orice altă măsură privind capacitatea de muncă, iar, dacă este cazul, în combinație cu o asistență continuă pentru căutarea unui loc de muncă. Pentru intensificarea activității și combaterea excluderii sociale, este esențial să se faciliteze accesul la ocuparea unui loc de muncă pentru cei care caută acest lucru, să se prevină șomajul și să se vegheze ca lucrătorii care-și pierd locul de muncă să păstreze o strânsă legătură cu piața muncii și capacitatea de muncă. Acest lucru este în conformitate cu principiul „flexicurității”. Atingerea acestor obiective necesită eliminarea obstacolelor de pe piața muncii oferind un sprijin în căutarea eficace a unui loc

Politicile privind integrarea activă pot crește oferta de forță de muncă și pot consolida coeziunea societății și reprezintă un mijloc puternic de promovare a integrării sociale și pe piața muncii a celor mai dezavantajate persoane. Fiecărei persoane care își pierde locul de muncă trebuie să i se ofere posibilitatea de angajare, ucenicie, perfecționare profesională sau alte măsuri ce conduc la angajare într-o perioadă rezonabilă de timp. În cazul tinerilor, această perioadă ar trebui să fie scurtă (de exemplu cel mult 4 luni până în 2010), iar în cazul persoanelor adulte — de cel mult 12 luni. Trebuie aplicate politici care urmăresc măsuri proactive pe piața muncii în favoarea șomerilor pe perioadă îndelungată, avându-se în vedere obiectivul de referință privind atingerea unei rate de participare de 25 % în 2010. Astfel de măsuri pot lua forma formării profesionale, reorientării, stagii de practică profesională, un loc de muncă sau orice altă măsură privind capacitatea de muncă, iar, dacă este cazul, în combinație cu o asistență continuă pentru căutarea unui loc de muncă. Pentru intensificarea activității și combaterea excluderii sociale, este esențial să se faciliteze accesul la ocuparea unui loc de muncă pentru cei care caută acest lucru, să se prevină șomajul și să se vegheze ca lucrătorii care-și pierd locul de muncă să păstreze o strânsă legătură cu piața muncii și capacitatea de muncă. Atingerea acestor obiective necesită eliminarea obstacolelor de pe piața muncii oferind un sprijin în căutarea

de muncă, facilitarea accesului la pregătire și la alte măsuri proactive pe piața muncii, garantând accesul la un cost rezonabil la serviciile de bază și asigurând tuturor niveluri adecvate de venituri minime. Această abordare ar trebui, în același timp, să asigure că munca este atrăgătoare din punct de vedere financiar pentru toți lucrătorii și să elimine capcanele șomajului, sărăciei și inactivității. Este necesar, în special, să se urmărească integrarea pe piața muncii a persoanelor defavorizate, inclusiv a lucrătorilor cu o calificare redusă, mai ales prin dezvoltarea serviciilor sociale și a economiei sociale, precum și a noilor surse de locuri de muncă pentru a răspunde necesităților colective. Este deosebit de importantă combaterea discriminării și favorizarea accesului la muncă a persoanelor cu handicap și integrarea imigranților și a minorităților.

eficace a unui loc de muncă, facilitarea accesului la pregătire și la alte măsuri proactive pe piața muncii, garantând accesul la un cost rezonabil la serviciile de bază și asigurând tuturor niveluri adecvate de venituri minime , punând în aplicare, în același timp, principiul de remunerare corectă ca un stimulent economic pentru muncă. Această abordare ar trebui, în același timp, să asigure că munca este atrăgătoare din punct de vedere financiar pentru toți lucrătorii și că principiul „la muncă de valoare egală, salariu egal” este respectat, precum și să elimine capcanele șomajului, sărăciei și inactivității. Este necesar, în special, să se urmărească integrarea pe piața muncii a persoanelor defavorizate, inclusiv a lucrătorilor cu o calificare redusă, mai ales prin dezvoltarea serviciilor sociale și a economiei sociale, precum și a noilor surse de locuri de muncă pentru a răspunde necesităților colective. Este deosebit de importantă combaterea discriminării și favorizarea accesului la muncă al femeilor și persoanelor cu handicap și integrarea imigranților și a minorităților. Trebuie să se țină seama de cele mai bune practici locale referitoare la experiența cooperativelor sociale și de toate formele de responsabilitate socială a întreprinderilor.

— dezvoltarea noilor surse de locuri de muncă în sectorul serviciilor pentru persoane și întreprinderi, în special la nivel local.

— dezvoltarea noilor surse de locuri de muncă în sectorul serviciilor pentru persoane și întreprinderi, pentru sectorul non-profit și economia socială, în special la nivel local.

Orientarea 19a. Garantarea integrării sociale active pentru toate persoanele și combaterea sărăciei și a excluderii sociale prin asigurarea unui venit decent și îmbunătățirea accesului la servicii sociale de calitate, precum și ameliorarea accesului la piața muncii prin dezvoltarea oportunităților de angajare și formare profesională inițială și continuă.

— promovarea modelelor de parteneriat între părțile interesate pentru a crește potențialul local și regional al diferitelor realități locale, folosind forme participative deschise de organizare,

— prevenirea exodului de creiere din regiunile periferice ale Uniunii Europene sau din statele membre prin intermediul unor investiții economice, sociale și structurale,

2. Îmbunătățirea capacității de adaptare a lucrătorilor și a întreprinderilor

2. Îmbunătățirea capacității de adaptare și a siguranței lucrătorilor și a întreprinderilor (creșterea siguranței locurilor de muncă)

Orientarea 21. Favorizarea flexibilității în armonie cu siguranța locului de muncă și reducerea segmentării pieței muncii, ținându-se seama în mod corespunzător de rolul partenerilor sociali , prin următoarele acțiuni:

Orientarea 21. Favorizarea flexibilității în armonie cu siguranța și reducerea segmentării pieței muncii, ținându-se seama în mod corespunzător de rolul partenerilor sociali și luând în considerare următoarele patru componente-cheie:

— condiții contractuale flexibile și fiabile, prin legi, acorduri colective și organizare moderne în domeniul muncii,

— strategii globale de învățare de-a lungul vieții, pentru a asigura adaptabilitatea continuă și capacitatea de inserție profesională a lucrătorilor, în special a celor mai vulnerabili,

— politici eficiente și active în domeniul pieței muncii care nu implică o politică activă de pensionare timpurie, ci integrarea în viața profesională, într-o măsură mai mare, a lucrătorilor în vârstă și cu experiență în scopul de a ajuta persoanele să facă față schimbărilor rapide, de a reduce perioadele de șomaj și de a facilita tranziția către noi locuri de muncă,

— sisteme moderne de protecție socială care asigură un sprijin financiar adecvat, încurajează ocuparea forței de muncă și facilitează mobilitatea pe piața muncii.

Acestea mai cuprind:

— adaptarea legislației referitoare la ocuparea forței de muncă, reexaminarea, după caz, a diferitelor condiții contractuale și a dispozițiilor referitoare la timpul de lucru,

— adaptarea legislației referitoare la ocuparea forței de muncă, reexaminarea, după caz, a diferitelor condiții contractuale și a dispozițiilor referitoare la timpul de lucru și garantarea unor drepturi fundamentale privind ocuparea forței de muncă indiferent de statutul profesional, în scopul de a promova relații de angajare stabile,

— abordarea problemei muncii nedeclarate,

— aplicarea unor măsuri preventive, însoțite de sancțiuni, pentru abordarea problemei muncii nedeclarate, în vederea diminuării fenomenului muncii fără forme legale prin întărirea și eficientizarea capacității organismelor specializate de control a pieței muncii,

— anticiparea mai exactă și gestionarea într-o abordare pozitivă a schimbărilor, cum ar fi restructurările economice, inclusiv schimbările legate de deschiderea piețelor, pentru a reduce la minim costul social al acestora și pentru a facilita adaptarea,

— anticiparea mai exactă și gestionarea într-o abordare pozitivă a schimbărilor, cum ar fi restructurările economice, inclusiv schimbările legate de deschiderea piețelor, pentru a reduce la minim costul social al acestora și pentru a facilita adaptarea,

— promovarea și difuzarea formelor de organizare a muncii inovatoare și flexibile, în vederea îmbunătățirii calității și productivității la locul de muncă, inclusiv sănătatea și securitatea,

— promovarea și difuzarea formelor de organizare a muncii inovatoare și flexibile, în vederea îmbunătățirii calității și productivității la locul de muncă, inclusiv sănătatea și securitatea la locul de muncă, precum și crearea de condiții corespunzătoare la locul de muncă pentru persoanele cu handicap,

— facilitarea tranzițiilor în situația profesională, inclusiv formarea, activitatea profesională independentă, crearea de întreprinderi și mobilitatea geografică.

— facilitarea tranzițiilor în situația profesională, inclusiv formarea, activitatea profesională independentă, crearea de întreprinderi și mobilitatea geografică,

— acordarea unei atenții speciale înlăturării obstacolelor cu care se confruntă femeile care doresc să înființeze noi întreprinderi sau să devină independenți .

Statele membre ar trebui să-și pună în aplicare propriile mecanisme, pe baza principiilor comune de flexisecuritate adoptate de către Consiliu.

Implicarea partenerilor sociali în crearea și punerea în aplicare a politicilor de flexicuritate prin dialog social și negocieri colective are o importanță crucială.

A se vedea și orientarea integrată nr. 5: „Promovarea unei mai bune coerențe între politicile macroeconomice, structurale și cele privind ocuparea forței de muncă”.

A se vedea și orientarea integrată nr. 5: „Promovarea unei mai bune coerențe între politicile macroeconomice, structurale și cele privind ocuparea forței de muncă”.

Pentru a optimiza crearea de locuri de muncă, pentru a păstra competitivitatea și a contribui la sistemul economic general, evoluția globală a salariilor ar trebui să corespundă creșterii productivității pe durata întregului ciclu economic și să reflecte situația de pe piața muncii. Diferențele de salarizare dintre femei și bărbați ar trebui reduse. O atenție deosebită ar trebui acordată nivelului scăzut al salariilor în profesii și sectoare care tind să fie dominate de către femei, precum și motivelor care duc la realizarea de câștiguri reduse în profesii și sectoare în care femeile dețin un rol mai predominant. De asemenea, pentru a facilita crearea de locuri de muncă, este posibil să fie necesară diminuarea costurilor nesalariale ale muncii și reexaminarea sistemului fiscal în special în cazul locurilor de muncă cu salarii mici.

Pentru a optimiza crearea de locuri de muncă, pentru a păstra competitivitatea și a contribui la sistemul economic general, evoluția globală a salariilor ar trebui să corespundă creșterii productivității pe durata întregului ciclu economic și să reflecte situația de pe piața muncii. Diferențele de salarizare dintre femei și bărbați ar trebui reduse. O atenție deosebită ar trebui acordată , cu scopul de a reduce diferențele de salarizare dintre femei și bărbați, nivelului scăzut al salariilor în profesii și sectoare care tind să fie dominate de către femei, precum și motivelor care duc la realizarea de câștiguri reduse în profesii și sectoare în care femeile dețin un rol mai predominant. De asemenea, pentru a facilita crearea de locuri de muncă, este posibil să fie necesară diminuarea costurilor nesalariale ale muncii și reexaminarea sistemului fiscal în special în cazul locurilor de muncă cu salarii mici.

— încurajarea partenerilor sociali, în domeniile care țin de competența acestora, de a institui un cadru corespunzător pentru negocierile salariale cu scopul de a reflecta provocările legate de productivitate și de piața muncii, la toate nivelurile pertinente, și de a evita diferențele de salarizare între bărbați și femei,

— încurajarea partenerilor sociali, în domeniile care țin de competența acestora, de a institui un cadru corespunzător pentru negocierile salariale cu scopul de a reflecta provocările legate de productivitate și de piața muncii, la toate nivelurile pertinente, de a garanta cetățenilor europeni o putere de cumpărare suficient de mare și de a evita diferențele de salarizare și agravarea inegalităților între bărbați și femei,

Este necesar ca Europa să investească mai mult și mai eficient în capitalul uman. Un număr prea mare de persoane nu reușesc să intre, să avanseze sau să se mențină pe piața muncii din cauza lipsei sau a inadecvării competențelor. Pentru a favoriza accesul la un loc de muncă pentru bărbații și femeile de toate vârstele, pentru a ridica nivelul productivității, al inovării și al calității muncii, Uniunea Europeană trebuie să investească mai mult și mai eficient în capitalul uman și în educarea și formarea pe tot parcursul vieții, în conformitate cu conceptul de flexibilitate și securitate, ceea va fi benefic pentru cetățeni, întreprinderi, economie și societate.

Este necesar ca Europa să investească mai mult și mai eficient în capitalul uman. Un număr prea mare de persoane nu reușesc să intre, să avanseze sau să se mențină pe piața muncii din cauza lipsei sau a inadecvării competențelor. Pentru a favoriza accesul la un loc de muncă prin asigurarea egalității de șanse între bărbații și femeile de toate vârstele, pentru a ridica nivelul productivității, al inovării și al calității muncii, precum și pentru a ajuta lucrătorii să se adapteze condițiilor aflate într-o schimbare rapidă, Uniunea Europeană trebuie să investească mai mult și mai eficient în capitalul uman și în educarea și formarea de-a lungul vieții, prin deschiderea accesului la diverse forme de învățare de-a lungul vieții în conformitate cu conceptul de flexibilitate și securitate, ceea va fi benefic pentru cetățeni, întreprinderi, economie și societate.

Orientarea 23. Creșterea și îmbunătățirea investiției în capitalul uman prin următoarele acțiuni:

Orientarea 23. Creșterea oportunităților de educare și formare de-a lungul vieții și îmbunătățirea investiției în capitalul uman prin următoarele acțiuni:

— punerea în aplicare a politicilor și acțiunilor incluzive în domeniul educației și formării menite să faciliteze semnificativ accesul la învățământul profesional inițial, la învățământul secundar și la cel superior, inclusiv la ucenicie și formarea antreprenorială,

— punerea în aplicare a politicilor și acțiunilor incluzive în domeniul educației și formării menite să faciliteze semnificativ accesul la învățământul profesional inițial, la învățământul secundar și la cel superior, inclusiv la ucenicie și formarea antreprenorială și acreditarea experienței dobândite ,

— reducerea semnificativă a abandonului școlar,

— reducerea cât mai mult posibil a abandonului școlar pentru a împiedica elevii să părăsească școala fără a obține calificări, fiind astfel supuși unui risc mare de șomaj,

— inițierea unor strategii eficiente de formare pe tot parcursul vieții oferite tuturor, în cadrul școlilor, întreprinderilor, autorităților publice și gospodăriilor, în conformitate cu acordurile europene, inclusiv prin stimulări și mecanisme de repartizare a costurilor corespunzătoare, în vederea creșterii participării la formarea continuă și la locul de muncă, pe tot parcursul vieții, în special pentru lucrătorii cu o calificare redusă și cei în vârstă.

— inițierea unor strategii eficiente de formare de-a lungul vieții oferite tuturor, în cadrul școlilor, întreprinderilor, autorităților publice și gospodăriilor, în conformitate cu acordurile europene, inclusiv prin stimulări și mecanisme de repartizare a costurilor corespunzătoare, în vederea creșterii participării la formarea continuă și la locul de muncă, pe tot parcursul vieții, în special pentru lucrătorii cu o calificare redusă și cei în vârstă,

— garantarea condițiilor de facilitare a accesului femeilor la educație, formare continuă și învățare de-a lungul vieții, în special accesul la formare și la calificările necesare pentru carieră,

A se vedea și orientarea nr. 7: „Creșterea și îmbunătățirea investițiilor în cercetare și dezvoltare, în special de către sectorul privat”.

A se vedea și orientarea nr. 7: „Creșterea și îmbunătățirea investițiilor în cercetare și dezvoltare, în special de către sectorul privat”.

Nu este suficientă stabilirea unor obiective ambițioase și creșterea nivelului investițiilor tuturor actorilor. Pentru a se asigura că, în practică, oferta este compatibilă cu cererea este necesar ca sistemele de educație și de formare pe tot parcursul vieții să fie abordabile, accesibile și capabile să se adapteze la evoluția necesităților. Adaptarea și întărirea capacității sistemelor de învățământ și de formare sunt necesare pentru a îmbunătăți propria lor compatibilitate cu piața muncii, capacitatea de reacție la nevoile economiei și societății bazate pe cunoaștere, precum și pentru a asigura eficiența și echitatea acestora. Tehnologiile informaționale și de comunicare (TIC) pot fi folosite pentru a îmbunătăți accesul la instruire și pentru a o adapta mai bine la necesitățile angajatorilor și lucrătorilor. De asemenea, este necesară o mai mare mobilitate, atât în scop profesional, cât și educativ, pentru extinderea accesului la oportunitățile de pe piața muncii la scara întregii Uniuni Europene. Celelalte obstacole în calea mobilității de pe piața europeană a muncii ar trebui înlăturate, în special cele legate de recunoașterea, transparența și utilitatea calificărilor și rezultatelor studiilor, în special prin Cadrul European al Calificărilor. Va fi importantă utilizarea referințelor și instrumentelor europene aprobate pentru a susține reformele sistemelor de învățământ și de formare naționale, astfel cum se prevede în programul de lucru „Educație și formare 2010”.

Nu este suficientă stabilirea unor obiective ambițioase și creșterea nivelului investițiilor tuturor actorilor. Pentru a se asigura că, în practică, oferta este compatibilă cu cererea este necesar ca sistemele de educație și de formare pe tot parcursul vieții să fie abordabile, accesibile și capabile să se adapteze la evoluția necesităților. Adaptarea și întărirea capacității sistemelor de învățământ și de formare sunt necesare pentru a îmbunătăți propria lor compatibilitate cu piața muncii, capacitatea de reacție la nevoile economiei și societății bazate pe cunoaștere, pentru a asigura eficiența, accesibilitatea și disponibilitatea acestora pe o bază echitabilă. Accesul la educație și formare pentru bărbați și femei de toate vârstele și alinierea nevoilor la competențele, educația și formarea furnizată de sectorul public și privat, trebuie să fie însoțite de un sistem de orientare profesională de-a lungul vieții. Tehnologiile informaționale și de comunicare (TIC) pot fi folosite pentru a îmbunătăți accesul la instruire și pentru a o adapta mai bine la necesitățile angajatorilor și lucrătorilor. De asemenea, este necesară o mai mare mobilitate, atât în scop profesional, cât și educativ, pentru extinderea accesului la oportunitățile de pe piața muncii la scara întregii Uniuni Europene. Celelalte obstacole în calea mobilității de pe piața europeană a muncii ar trebui înlăturate, în special cele legate de recunoașterea, transparența și utilitatea calificărilor și rezultatelor studiilor, în special prin Cadrul European al Calificărilor. Va fi importantă utilizarea referințelor și instrumentelor europene aprobate pentru a susține reformele sistemelor de învățământ și de formare naționale, astfel cum se prevede în programul de lucru „Educație și formare 2010”.

— promovarea transmiterii tehnicilor de predare și a conținutului educațional de la o generație de profesori la alta,

— furnizarea de cursuri de limbi străine ca parte din formarea inițială și din formarea de-a lungul vieții.

Următoarele obiective și repere au fost stabilite în cadrul Strategiei europene pentru ocuparea forței de muncă:

— tuturor șomerilor li se oferă o nouă șansă înainte de a patra lună de șomaj, în cazul tinerilor și înainte de a douăsprezecea lună de șomaj, în cazul adulților, sub forma unei formări, a unei reconversii profesionale, a unei experiențe profesionale, a unui loc de muncă sau a oricărei alte măsuri capabile să favorizeze integrarea lor profesională, combinată, după caz, cu o asistență permanentă în ceea ce privește căutarea unui loc de muncă,

— până în 2010, 25 % din șomerii de lungă durată ar trebui să participe la un program de măsuri active, sub forma unei formări, reconversii, experiențe profesionale sau a unei alte măsuri capabile să favorizeze integrarea profesională, având drept obiectiv atingerea mediei înregistrate de cele trei state membre cele mai avansate;

— în întreaga Uniune Europeană, persoanele care caută un loc de muncă ar trebui să poată consulta toate ofertele de muncă difuzate de către serviciile de ocupare a forței de muncă din statele membre, pentru a promova mobilitatea persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă pe piața muncii din Europa,

— creșterea cu cinci ani, la nivel comunitar, a vârstei medii efective de pensionare (estimată la 59, 9 ani în 2001) până în anul 2010,

— oferirea unor servicii de îngrijire a copiilor pentru cel puțin 90 % din copiii între trei ani și vârsta școlarității obligatorii și pentru cel puțin 33 % din copiii sub trei ani, până în 2010,

— o rată medie UE a abandonului școlar de maxim 10 %,

— proporția persoanelor cu vârsta de 22 ani care au încheiat ciclul de învățământ secundar superior ar trebui să atingă cel puțin 85 % până în anul 2010,