DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI REZUMATUL EVALUĂRII IMPACTULUI Care însoțește documentul Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI privind noile substanțe psihoactive și de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI de modificare a Deciziei-cadru 2004/757/JAI a Consiliului din 25 octombrie 2004 de stabilire a dispozițiilor minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri /* SWD/2013/0320 final */





RO || COMISIA EUROPEANĂ || Bruxelles, 17.9.2013 SWD(2013) 320 final DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI REZUMATUL EVALUĂRII IMPACTULUI Care însoțește documentul Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI privind noile substanțe psihoactive și de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI de modificare a Deciziei-cadru 2004/757/JAI a Consiliului din 25 octombrie 2004 de stabilire a dispozițiilor minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri {COM(2013) 619 final} {COM(2013) 618 final} {SWD(2013) 319 final} DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI REZUMATUL EVALUĂRII IMPACTULUI Care însoțește documentul Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI privind noile substanțe psihoactive și de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI de modificare a Deciziei-cadru 2004/757/JAI a Consiliului din 25 octombrie 2004 de stabilire a dispozițiilor minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri CUPRINS 1........... Introducere..................................................................................................................... 4 2........... Definirea problemei......................................................................................................... 4 3........... Analiza subsidiarității..................................................................................................... 6 4........... Obiective de politică....................................................................................................... 7 5........... Opțiuni de politică și evaluarea acestora....................................................................... 7 6........... Opțiunea de politică preferată..................................................................................... 12 7........... Monitorizare și evaluare............................................................................................... 12 DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI REZUMATUL EVALUĂRII IMPACTULUI Care însoțește documentul Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI privind noile substanțe psihoactive și de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI de modificare a Deciziei-cadru 2004/757/JAI a Consiliului din 25 octombrie 2004 de stabilire a dispozițiilor minime privind elementele constitutive ale infracțiunilor și sancțiunile aplicabile în domeniul traficului ilicit de droguri 1. Introducere Evaluarea impactului se referă la măsuri menite să reducă disponibilitatea pe piața internă a noilor substanțe psihoactive care prezintă riscuri pentru consumatori, prevenind, totodată, apariția unor obstacole în calea comerțului legitim. Noile substanțe psihoactive („substanțe euforizante legale”) sunt substanțe naturale sau sintetice care acționează asupra sistemului nervos central și modifică funcțiile mentale. Multe dintre aceste substanțe au sau ar putea avea alte utilizări („utilizări legitime”), de exemplu, ca substanțe active ale medicamentelor. Noile substanțe psihoactive nu sunt supuse măsurilor de control în temeiul convențiilor ONU privind drogurile, spre deosebire de substanțe psihoactive precum cocaina sau amfetaminele („droguri ilegale”). Apariția și răspândirea rapidă a noilor substanțe psihoactive pe piața internă reprezintă una dintre cele mai dificile evoluții din ultimii ani pentru politica UE în materie de droguri. Decizia 2005/387/JAI a Consiliului instituie un sistem la nivelul UE pentru schimbul de informații privind aceste substanțe, gestionat de Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT) și Europol, pentru evaluarea riscurilor asociate și pentru supunerea substanțelor respective la control și la sancțiuni penale pe întreg teritoriul UE. Evaluarea Comisiei efectuată în 2011 a concluzionat că decizia Consiliului nu permite un răspuns eficient la provocarea reprezentată de noile substanțe psihoactive. 2. Definirea problemei New psychoactive substances, which are used for various legitimate uses, are increasingly available in the internal market and are consumed by a growing number of people. The potential risks that these substances pose have prompted authorities to submit them to various restrictions, which can hamper legitimate trade and hinder the development of licit uses. The main causes of the problems are divergent national approaches to new psychoactive substances and the ineffectiveness of the EU instrument tackling such substances. 2.1. Piața noilor substanțe psihoactive Între anii 1997 și 2012, statele membre au raportat 290 de noi substanțe psihoactive. Marea majoritate a fost notificată de mai multe state membre. Ritmul notificărilor a crescut în mod drastic în ultimii ani – de la 24 în 2009, la 73 în 2012. Numărul de substanțe care ar putea apărea poate fi de ordinul miilor. 2.1.1. Piața utilizărilor recreative ale noilor substanțe psihoactive Nivelurile de utilizare a noilor substanțe psihoactive în scopuri recreative au crescut în ultimii ani, iar utilizarea este predominantă în rândul tinerilor. Conform Sondajului Eurobarometru din 2011 „Atitudinea tinerilor față de droguri”, 5 % dintre tinerii din UE au declarat că au folosit astfel de substanțe cel puțin o dată în viață, un nivel record de 16 % înregistrându-se în Irlanda. Numărul de persoane care au utilizat noi substanțe psihoactive anul trecut este estimat la 2,2 milioane în UE. Internetul și rețelele sociale au facilitat răspândirea acestora pe teritoriul UE – conform sondajelor instantanee ale OEDT, numărul de magazine online care vând noi substanțe psihoactive a crescut de patru ori între anii 2010 și 2012 (de la 170, la 690). În ultimii trei ani, în cel puțin 13 state membre, au fost deschise magazine specializate care vând noi substanțe psihoactive. De asemenea, astfel de substanțe sunt uneori vândute în benzinării, în magazinele de închiriere a materialelor video, în magazinele erotice sau în tutungerii. Societățile care produc aceste substanțe sunt situate în afara Uniunii Europene (China și India) și se adaptează rapid la măsurile de restricționare, oferind substanțe alternative. Dimensiunea pieței utilizărilor recreative ale noilor substanțe psihoactive este estimată, prin analogie cu piața Ecstasy, la 0,5 miliarde EUR pe an. 2.1.2. Piața utilizărilor legitime ale noilor substanțe psihoactive Numeroase substanțe psihoactive noi utilizate în scop recreativ au sau pot avea diverse utilizări în industrie – printre exemple se numără LGSC (gamma-butirlactonă), 1-4 1,4­butandiol (BDO) și substanța mCPP. Cu toate acestea, nu sunt disponibile informații cuprinzătoare pe teritoriul UE, deoarece colectarea acestor date nu este prevăzută în cadrul actualului mecanism UE iar autoritățile statelor membre nu raportează astfel de utilizări în mod sistematic. Din 1997, OEDT a primit informații cu privire la utilizările legitime pentru aproximativ o cincime din substanțele notificate. Aceasta este o proporție semnificativă și ar putea fi subestimată, având în vedere că aceste noi substanțe sunt deseori prea puțin cunoscute. Se presupune că dimensiunea pieței utilizărilor legitime este considerabilă din cauza numărului de substanțe psihoactive care sunt prezente pe piață, care pot fi încă lansate, și din cauza potențialului dual al acestora (utilizare recreativă și utilizarea în industrie). 2.2. Problema 1: Riscurile prezentate de utilizarea recreativă a noilor substanțe psihoactive Utilizarea recreativă de noi substanțe psihoactive poate cauza efecte nocive asupra sănătății și siguranței consumatorilor, și poate crea riscuri și handicapuri pentru societate. Cele mai frecvente vătămări ale sănătății includ agitația, delirul, tahicardia, hipertensiunea, decesul în caz de supradoză, răspândirea infecțiilor transmise prin sânge (precum HIV sau hepatita C), probleme psihiatrice și dependență. Riscurile sunt mai ridicate atunci când mai multe noi substanțe psihoactive sunt consumate împreună și combinate cu droguri ilegale sau alcool. Lipsa de informații privind administrarea acestor substanțe sporește riscurile. Deoarece acestea pot afecta sănătatea mintală și funcționarea socială, utilizarea frecventă a noilor substanțe psihoactive poate avea un impact negativ asupra societății, afectând viața de familie și comunitățile. Utilizarea unor astfel de substanțe poate afecta capacitatea de a conduce un vehicul și ar putea determina comportamente violente și comiterea de infracțiuni. Crima organizată este implicată într-o măsură limitată în această piață, în principal în vânzarea acestor substanțe în paralel cu drogurile ilicite. Costurile aferente efectelor nocive asupra sănătății cauzate de noile substanțe psihoactive sunt estimate la 211 milioane EUR pe an iar acelea de punere în aplicare a măsurilor de drept penal sunt estimate între 117 milioane EUR la 144 de milioane EUR pe an. 2.3. Problema 2: Obstacolele în calea comerțului legitim pe piața internă Măsurile de restricționare introduse de autoritățile publice în vederea limitării utilizării recreative de noi substanțe psihoactive pot împiedica comerțul legitim, îngreunând accesul operatorilor economici la astfel de substanțe, ceea ce ar provoca pierderea unor oportunități de afaceri. De asemenea, acestea pot îngreuna cercetarea, astfel împiedicând dezvoltarea de noi utilizări. Restricțiile variază de la un stat membru la altul și de la substanță la alta. În funcție de tipul de legislație utilizat, numai anumite utilizări sunt permise la nivel național, iar nerespectarea este sancționată conform dispozițiilor de drept administrativ sau penal. Aceasta conduce la obstacole în calea comerțului, la fragmentare și la concurență inegală, și face dificilă desfășurarea activității întreprinderilor în întreaga piață internă Măsurile de restricționare pot avea un impact în lanț asupra operatorilor economici, deoarece aceste substanțe sunt adeseori utilizate în producția altor substanțe și mărfuri. Întrucât piața noilor substanțe psihoactive va fi probabil în creștere, iar statele membre vor introduce probabil măsuri suplimentare pentru diminuarea utilizării recreative a acestora, este de așteptat să se intensifice obstacolele din calea comerțului legal. 2.4. Cauzele problemei Cauzele principale ale problemei sunt: · abordările naționale divergente: diferențele între legislațiile statelor membre și măsurile naționale necoordonate pot avea efecte negative asupra operatorilor economici de pe piața utilizărilor legitime și asupra consumatorilor; · legislația UE privind noile substanțe psihoactive este ineficace: Decizia Consiliului este lentă și reactivă, aceasta nu furnizează probe suficiente pentru a lua decizii corespunzătoare și durabile privind substanțele, și nu prevede opțiuni pentru măsurile de restricționare. 2.5. Scenariul de bază În cazul în care cadrul actual rămâne neschimbat, problemele riscă să se agraveze. Piața utilizărilor recreative este în creștere și se va dubla probabil până în anul 2020. Costurile sociale și de sănătate asociate cu o creștere a disponibilității și a utilizării de substanțe nocive ar crește proporțional. Se preconizează că piața utilizărilor legitime va fi, de asemenea, în creștere, iar efectele negative ale abordărilor naționale divergente și ale legislației UE ineficiente privind comerțul legal vor continua și probabil se vor intensifica. 3. Analiza subsidiarității Articolul 114 alineatul (1) din TFUE conferă Parlamentului European și Consiliului competența de a adopta măsuri privind apropierea dispozițiilor stabilite prin lege, regulament sau acțiune administrativă în statele membre care au ca obiect instituirea și funcționarea pieței interne, în timp ce articolul 114 alineatul (3) din TFUE prevede obligația Comisiei de a asigura un nivel înalt de sănătate, de siguranță și de protecție a consumatorilor în formularea acestor propuneri. UE are obligația de a asigura un nivel ridicat de protecție a sănătății umane în definirea și punerea în aplicare a tuturor politicilor UE (articolul 168 alineatul (1) din TFUE) și de a proteja sănătatea, siguranța și interesele economice ale consumatorilor (articolul 169 alineatul (1) din TFUE). Pentru a aborda aceste substanțe, care prezintă riscuri grave, UE are competența de a le aduce în domeniul de aplicare a dispozițiilor de drept penal privind traficul ilicit de droguri [articolul 83 alineatul (1) din TFUE]. UE este mai în măsură decât statele membre să acționeze pentru a restricționa disponibilitatea în cadrul pieței interne de noi substanțe psihoactive nocive pentru uz recreativ, și să se asigure că abordările naționale divergente nu împiedica comerțul legitim. Este necesară o acțiune la nivelul UE pentru a permite ca noile substanțe psihoactive nocive să fie identificate și retrase rapid de pe piață în toate statele membre, precum și pentru a reduce și a preveni apariția obstacolelor în calea comerțului legitim ca urmare a acțiunii statelor membre. 4. Obiective de politică Principalele obiective de politică ale acțiunii UE privind noile substanțe psihoactive sunt: · reducerea obstacolelor din calea comerțului legitim cu noi substanțe psihoactive și prevenirea apariției unor astfel de obstacole · protejarea sănătății și a siguranței consumatorilor împotriva riscurilor pe care le prezintă noile substanțe psihoactive nocive. Obiectivele specifice sunt: · combaterea substanțelor care prezintă riscuri pentru sănătate, societate și siguranță și provoacă îngrijorare imediată în ceea ce privește sănătatea publică · îmbunătățirea capacității de identificare rapidă și de evaluare a noilor substanțe psihoactive, precum și tratarea acestora în funcție de riscuri. · facilitarea comerțului legitim cu aceste substanțe pe piața internă; · creșterea coerenței reacțiilor naționale față de noile substanțe psihoactive nocive care ridică probleme transfrontaliere și reducerea riscului de migrare a acestora de la un stat membru la altul. 5. Opțiuni de politică și evaluarea acestora Opțiunile de politică au fost grupate în patru grupuri, inclusiv statu-quoul. Următoarele opțiuni au fost respinse: reglementarea regimului magazinelor specializate și al magazinelor online; introducerea, la nivelul UE, a unui sistem de autorizare pentru noile substanțe psihoactive; introducerea unei interdicții generale; întreruperea acțiunii la nivelul UE. 5.1. Prezentare generală a opțiunilor de politică Grupul 1: îmbunătățirea cunoștințelor și analiza privind noile substanțe psihoactive Acest grup prezintă opțiunile pentru consolidarea capacităților la nivelul UE în materie de cercetare și analiză cu privire la noile substanțe psihoactive pentru a permite UE să ofere un răspuns mai eficient. (1) Statu-quo OEDT și Europol colectează și analizează numai informațiile privind compoziția sau efectele previzibile ale substanțelor, astfel cum au fost prezentate de către statele membre. (2) Facilitarea cooperării structurale între OEDT, institutele de cercetare și laboratoarele criminalistice UE oferă sprijin financiar pentru cooperarea structurală între OEDT, instituțiile de cercetare, inclusiv Centrul Comun de Cercetare (CCC), și laboratoarele criminalistice, în întreaga UE, pentru a sprijini nevoile de informații privind anumite substanțe, precum și pentru a contribui la elaborarea și difuzarea analizelor privind noile substanțe psihoactive. (3) Înființarea unei infrastructuri de cercetare la nivelul Uniunii Europene Înființarea unei infrastructuri de cercetare în cadrul unei unități de cercetare (CCC) sau al unei agenții (OEDT) existente a UE. Aceasta ar avea aceleași sarcini ca și cele menționate în cadrul opțiunii (2). Grupul 2: abordarea noilor substanțe psihoactive în mod individual sau în grup Acest grup prezintă opțiuni pentru abordarea noilor substanțe psihoactive prin evaluarea riscurilor asociate acestora (și prin adoptarea de măsuri) fie la substanțe individuale fie la grupuri de substanțe. (1) Abordare individualizată (statu-quoul) Fiecare substanță este monitorizată și evaluată în mod individual iar decizia de a introduce sau de a nu introduce măsuri de restricționare se adoptă pe baza riscurilor specifice substanței în cauză. (2) Abordare pe grup de substanțe Grupe întregi de substanțe similare sunt monitorizate, evaluate și supuse unor măsuri restrictive. Grupul este definit pe baza structurii chimice similare (abordare generică) sau a efectului farmacologic (abordare analoagă). (3) Abordare individuală sprijinită de informații privind un grup de substanțe „inteligent grupate” Fiecare substanță este monitorizată, evaluată și supusă unor măsuri de restricționare în mod individual (ca și în cadrul opțiunii (1)), dar sunt colectate informațiile cu privire la alte substanțe din același grup. Prin urmare, apariția unor anumite substanțe poate fi anticipată, dar evaluarea riscurilor va fi efectuată pentru fiecare substanță. Grupul 3: măsuri temporare Acest grup prezintă o serie de opțiuni de a restricționa temporar disponibilitatea pe piața de consum a noilor substanțe psihoactive susceptibile de a prezenta riscuri imediate pentru sănătatea publică, acestea fiind demonstrate de cazurile de deces raportate și de consecințele grave asupra sănătății asociate consumului unor astfel de substanțe, precum și prevalența consumului acestora în mai multe state membre. Restricțiile sunt în vigoare până la evaluarea riscurilor substanțelor și nu se aplică pentru utilizarea acestora în scopuri comerciale și științifice sau în cazul produselor care conțin substanța în cauză și care au fost autorizate în temeiul altor acte legislative ale UE. (1) Fără măsuri temporare (statu-quoul) Conform deciziei Consiliului, nu există nicio posibilitate de a introduce măsuri temporare în UE. O decizie cu privire la opțiunea de a restricționa sau nu disponibilitatea unei substanțe este luată numai după finalizarea evaluării riscurilor iar prezenta decizie este definitivă. (2) Recomandarea UE de a introduce măsuri temporare Comisia emite o recomandare adresată statelor membre de a introduce măsuri temporare pentru retragerea de urgență a unei substanțe de pe piață și pentru interzicerea distribuirii, comercializării, expunerii sau oferirii acesteia consumatorilor (utilizarea substanței în scopuri comerciale și științifice nu ar face parte din domeniul de aplicare al măsurii de restricționare). Statele membre care pun în aplicare recomandarea iau măsurile corespunzătoare pentru a asigura retragerea de pe piață a substanței în cauză. (3) Decizia UE de a introduce măsuri temporare Se aplică regula de la alineatul (2), însă în acest caz măsurile sunt obligatorii pentru statele membre. Decizia de introducere a măsurilor este luată de către Comisie printr-un act de punere în aplicare. Nerespectarea acestor măsuri ar atrage aplicarea unor sancțiuni administrative stabilite la nivel național. Grupul 4: Decizia finală privind o nouă substanță psihoactivă Acest grup prezintă o serie de opțiuni de abordare a problemei în momentul în care o evaluare a riscurilor este finalizată. Comisia identifică nivelul riscurilor pentru sănătate, societate și siguranță pe care le prezintă o substanță – risc scăzut, moderat sau grav – și stabilește dacă se impune introducerea unei măsuri de restricționare precum și tipul acesteia. Vor fi luate în considerare următoarele criterii: efectele nocive asupra sănătății cauzate de consumul substanței în cauză (vătămări, boli, afecțiuni fizice și psihice); efectele nocive cauzate persoanelor și societății (de exemplu în ceea ce privește funcționarea societății, activitățile de criminalitate organizată, profiturile ilegale); riscuri privind siguranța (răspândirea bolilor, impactul asupra siguranței rutiere). (1) Decizia UE de a aplica măsuri de restricționare susținute de sancțiuni penale asupra substanțelor sau decizia de a nu lua nicio măsură (statu-quoul) Pe baza rezultatelor evaluării riscurilor, Comisia prezintă Consiliului o propunere legislativă prin care solicită statelor membre să supună substanța unor măsuri de control în domeniul dreptului penal (legile naționale aplicabile drogurilor ilegale se aplică de asemenea în cazul noii substanțe psihoactive) sau să justifice motivul pentru care aplicarea unor astfel de măsuri nu este necesară. Întrucât legislația națională privind drogurile ilegale trebuie să respecte Decizia-cadru 2004/757/JAI privind traficul de droguri, dispozițiile acesteia se aplică în cazul noii substanțe psihoactive supuse controlului. Sunt permise numai excepțiile acordate pentru utilizările legitime ale substanței prevăzute de convențiile Națiunilor Unite privind drogurile. (2) Statu-quoul plus recomandarea UE de a aplica măsuri de restricționare susținute de sancțiuni administrative privind accesul pe piața de consum a substanțelor Comisia poate acționa în trei moduri: să nu introducă nicio restricție, atunci când o substanță prezintă un risc scăzut, să recomande statelor membre retragerea substanței de pe piață și interzicerea distribuirii, comercializării, expunerii sau oferirii acesteia consumatorilor (utilizarea substanței respective în scopuri comerciale, industriale și științifice nu este restricționată) atunci când o substanță prezintă un risc moderat și să aplice dispoziții de drept penal ca și în cazul statu-quoului atunci când o substanță prezintă un risc ridicat. (3) Statu-quoul plus decizia UE de a aplica măsuri de restricționare susținute de sancțiuni administrative privind accesul pe piața de consum a substanțelor Se aplică aceeași regulă ca și la alineatul (2), exceptând cazul în care o substanță prezintă un risc moderat, situație în care Comisia adoptă nu o recomandare ci o decizie de restricționare a substanței respective pe piața de consum, care va fi obligatorie și va fi introdusă printr-un act de punere în aplicare. 5.2. Evaluarea opțiunilor de politică Grupul 1: îmbunătățirea cunoștințelor privind noile substanțe psihoactive Statu-quoul nu contribuie la realizarea obiectivelor de politică. Aceasta are un impact pozitiv redus asupra sănătății și siguranței publice și este acceptat la un nivel scăzut de către părțile interesate. De asemenea, nu atrage cheltuieli suplimentare pentru UE sau pentru statele membre. Cooperarea structurală între OEDT [Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie], institutele de cercetare și laboratoarele criminalistice înregistrează un impact pozitiv ridicat. De asemenea, această cooperare eficientizează acțiunea desfășurată de UE prin furnizarea unor dovezi privind daunele cauzate de noile substanțe psihoactive. Sunt necesare fonduri de aproximativ 3,7 milioane EUR din bugetul UE pentru perioada 2014-2020, beneficiind de un nivel ridicat de acceptabilitate a părților interesate. O infrastructură de cercetare a UE înregistrează același impact, fiind însă disproporționată deoarece cheltuielile de înființare se ridică la suma de 5,1 milioane EUR în timp ce utilizarea acesteia necesită 1,4 milioane EUR pe an, înregistrând astfel un nivel scăzut de acceptabilitate în rândul părților interesate. Grupul 2: abordarea în mod individual sau în grup a problemei privind noile substanțe psihoactive Abordarea individuală (statu quo-ul) are un impact pozitiv mediu asupra obiectivelor de politică. Aceasta nu crește eficiența acțiunii desfășurate la nivelul UE, întrucât nu sporește capacitatea UE de a anticipa evoluțiile pieței, dar are un impact pozitiv asupra sănătății și a siguranței, furnizând dovezi solide privind riscurile prezentate de fiecare substanță, precum și asupra operatorilor de pe piață în ceea ce privește utilizările legitime, dat fiind faptul că restricțiile se aplică numai în cazul substanțelor nocive. De asemenea, această abordare beneficiază de un nivel ridicat de acceptabilitate de către părțile interesate. Abordarea pe grupe de substanțe are impact pozitiv mediu asupra obiectivelor de politică întrucât contribuie la anticiparea evoluțiilor pieței având efecte pozitive asupra sănătății și siguranței și în același timp un impact negativ asupra drepturilor fundamentale și a operatorilor de pe piață în ceea ce privește utilizările legitime, dat fiind faptul că pot fi introduse măsuri de restricționare a substanțelor chiar dacă nu există dovezi legate de efectele nocive ale acestora. Această abordare implică de asemenea cheltuieli reduse pentru UE și statele membre și beneficiază de un nivel ridicat de acceptabilitate de către părțile interesate. Abordarea individuală susținută de informații referitoare la un grup de substanțe „constituit în mod inteligent” are un impact pozitiv puternic asupra realizării obiectivelor de politică întrucât combină avantajele ambelor abordări prezentate mai sus. Această abordare are de asemenea un impact puternic asupra sănătății și siguranței, fără a atrage cheltuieli suplimentare pentru UE și statele membre, precum și un impact pozitiv asupra operatorilor de pe piață în ceea ce privește utilizările legitime, beneficiind de un nivel ridicat de acceptabilitate de către părțile interesate. Grupul 3: măsuri temporare Lipsa unor măsuri temporare (statu quo-ul) are un impact negativ ridicat asupra realizării obiectivelor de politică întrucât substanțele susceptibile de a avea efecte nocive continuă să fie disponibile pe piață. În această situație se înregistrează un nivel scăzut de acceptabilitate de către părțile interesate. O recomandarea UE de a introduce măsuri temporare are un impact pozitiv moderat asupra obiectivelor de politică, întrucât substanțele nocive sunt scoase rapid de pe piața de consum. Cu toate acestea, riscul de migrare rămâne, întrucât este posibil ca nu toate statele membre să pună în aplicare recomandarea în cauză. Această recomandare implică cheltuieli limitate din bugetul UE și bugetele statelor membre (în ceea ce privește punerea în aplicare). În cazul utilizărilor legitime, activitățile operatorilor de pe piață vor fi facilitate de abordarea comună a anumitor substanțe pe întreg teritoriul UE. Se justifică impactul negativ asupra activității comerciale și a anumitor drepturi fundamentale ale operatorilor în ceea ce privește utilizarea recreativă. Recomandarea este proporțională și înregistrează un nivel ridicat de acceptabilitate de către părțile interesate. Impactul unei decizii UE de a introduce măsuri temporare este similar dar puternic întrucât toate statele membre pun în aplicare această decizie. O decizie este mai costisitoare decât o recomandare, însă mai eficientă în ceea ce privește reducerea riscului de migrare și producerea unor impacturi pozitive asupra sănătății publice. În cazul utilizărilor legitime, activitățile desfășurate de actorii de pe piață vor fi facilitate de o abordarea comună a anumitor substanțe pe întreg teritoriul UE. Decizia este proporțională și înregistrează un nivel ridicat de acceptabilitate de către părțile interesate. Grupul 4: decizia finală privind o nouă substanță psihoactivă Statu quo-ul are un impact pozitiv scăzut asupra realizării obiectivelor de politică chiar dacă contribuie la îmbunătățirea continuității acțiunii desfășurate la nivel național, întrucât nu permite eliminarea substanțelor care prezintă riscuri medii în mod proporțional, având un impact negativ dar justificat asupra drepturilor fundamentale. Aceasta ridică probleme de proporționalitate iar nivelul de acceptare de către părțile interesate este scăzut. Adăugarea la statu quo a posibilității de a adopta recomandări ale UE privind restricțiile aplicate pe piața de consum are impact pozitiv moderat asupra realizării obiectivelor de politică, întrucât permite emiterea unui răspuns mai proporțional cu efectele nocive ale substanțelor. Cu toate acestea, riscul de migrare rămâne. Această procedură are un impact pozitiv moderat asupra sănătății și siguranței, un impact redus asupra bugetului UE și a bugetelor naționale (în ceea ce privește aplicarea legii) precum și un impact pozitiv asupra operatorilor de pe piață în ceea ce privește utilizările legitime dat fiind faptul că activitatea desfășurată de aceștia nu ar fi afectată de măsurile de restricționare (riscurile medii) iar anumite utilizări ar fi autorizate chiar și în cazul unor substanțe care prezintă riscuri grave. Se justifică impactul negativ asupra drepturilor fundamentale și asupra activităților comerciale desfășurate de operatorii de pe piață în ceea ce privește utilizarea recreativă. Opțiunea este proporțională cu riscurile pe care le implică substanțele în cauză și este acceptată de părțile interesate. Adăugarea la statu quo a posibilității de a adopta decizii ale UE de introducere a măsurilor de restricționare ale accesului pe piața de consum are impact similar, dar acesta este intensificat deoarece decizia este obligatorie pentru statele membre. Această opțiune este mai costisitoare decât cea precedentă, dar și mai eficientă în reducerea riscului de migrare și a efectelor negative ale substanțelor nocive asupra sănătății și siguranței. Opțiunea este proporțională și larg acceptată de părțile interesate. 6. Opțiunea de politică preferată O evaluare comparativă a impactului indică faptul că următoarea combinație de opțiuni legislative și nelegislative ar fi cea mai eficientă pentru atingerea obiectivelor: (1) Facilitarea cooperării structurale dintre OEDT, institutele de cercetare și laboratoarele criminalistice. (2) Abordarea individuală susținută de informații privind un grup de substanțe „constituit în mod inteligent”. (3) Decizia UE de a introduce măsuri temporare. (4) Statu-quoul plus decizia UE de a aplica măsuri de restricționare susținute de sancțiuni administrative în ceea ce privește accesul substanțelor pe piață. Opțiunea preferată are un impact pozitiv ridicat asupra sănătății și siguranței publice. Această opțiune permite accelerarea acțiunii desfășurate de UE, dat fiind faptul că măsurile temporare permit retragerea mai devreme de pe piața de consum a substanțelor care prezintă riscuri imediate și reduce perioada necesară adoptării măsurilor de restricționare (prin actele de punere în aplicare) care sunt direct aplicabile. Opțiunea preferată îmbunătățește considerabil capacitatea UE de a anticipa evoluțiile și de a oferi răspunsuri adecvate în ceea ce privește noile substanțe psihoactive. Această opțiune are un impact pozitiv asupra operatorilor de pe piața utilizărilor legitime. Cu toate că are un impact negativ asupra operatorilor de pe piața utilizărilor recreative din punct de vedere economic și al drepturilor fundamentale, această opțiune este justificată de necesitatea de a combate riscurile prezentate de substanțe și este compensată de efectele pozitive asupra operatorilor economici de pe piața utilizărilor legitime. Opțiunea de politică preferată realizează echilibrul corect între necesitatea de a proteja persoanele și societatea împotriva riscurilor pe care le prezintă utilizarea noilor substanțe psihoactive în scop recreativ și necesitatea de a reduce obstacolele în calea comerțului legitim și prevenirea apariției unor astfel de obstacole. Opțiunea respectivă contribuie de asemenea la o mai bună corelare a pieței destinate utilizării legitime de noi substanțe psihoactive cu piața internă. Prin stabilirea unui set de opțiuni mai bine divizat și adaptat proporțional cu nivelurile de risc, opțiunea de politică reduce impactul negativ al măsurilor de restricționare asupra operatorilor economici și consumatorilor. Efectele pozitive ale acestei opțiuni de politică sunt mai semnificative decât cheltuielile suportate din bugetul UE și bugetele statelor membre. Această opțiune respectă principiul subsidiarității întrucât se referă numai la acele substanțe care ridică probleme pe întreg teritoriul UE, statele membre având responsabilitatea de a elimina substanțele care creează probleme la nivel local. Opțiunea respectă, de asemenea, principiul proporționalității întrucât se limitează la aspectele care sunt necesare pentru atingerea obiectivelor, prin furnizarea de măsuri adaptate nivelului de risc pe care îl prezintă substanțele. 7. Monitorizare și evaluare OEDT și Europol vor prezenta un raport anual cu privire la punerea în aplicare a instrumentului. Comisia va evalua în mod periodic punerea în aplicare, funcționarea, eficacitatea, eficiența și valoarea adăugată a acestuia. De asemenea, Comisia va iniția o evaluare a instrumentului la fiecare cinci ani, va prezenta rezultatul acesteia Parlamentului European și Consiliului și va propune modificări, dacă este cazul.