Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Franței și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru perioada 2012-2016 /* COM/2012/0313 final - 2012/ () */





Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Franței și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru perioada 2012-2016 CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4), având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[1], în special articolul 5 alineatul (2), având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6 alineatul (1), având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3], având în vedere rezoluțiile Parlamentului European[4], având în vedere concluziile Consiliului European, având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă, după consultarea Comitetului economic și financiar, întrucât: (1)(1) La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei Europene de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei. (2)(2) La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre[5], care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național. (3)(3) La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă pe 2011 al Franței și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Franței pentru perioada 2011-2014. (4)(4) La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă[6], în care a identificat Franța ca unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuată o analiză aprofundată. (5)(5) La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării fiscale și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Acesta a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să se restabilească condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică. (6)(6) La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul euro plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru ca acestea să fie incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă. (7)(7) La 4 mai 2012, Franța a prezentat programul său actualizat de stabilitate pentru perioada 2012-2016 și, la 13 aprilie 2012, programul său național de reformă pe 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. Comisia a evaluat, de asemenea, în cadrul unei analize aprofundate[7], realizate în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, dacă Franța se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. Comisia a concluzionat că Franța se confruntă cu dezechilibre, care nu sunt însă excesive. (8)(8) Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului de stabilitate, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din program este optimist. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2012, creșterea PIB-ului urmează să ajungă la 0,5 % în 2012 și la 1,3 % în 2013, în vreme ce valorile înscrise în program sunt de 0,7 %, respectiv 1,75 %. După înregistrarea, în 2011, a unui deficit de 5,2 % din PIB, mai redus decât se preconizase, programul își propune o reducere a deficitului la 3 % din PIB în 2013, care este termenul-limită stabilit de Consiliu pentru corectarea deficitului excesiv, precum și continuarea procesului de consolidare după această dată, cu obiectivul de a se ajunge la un buget echilibrat până în 2016. Se estimează că obiectivul pe termen mediu (OTM) al unui buget echilibrat din punct de vedere structural va fi realizat în cursul perioadei acoperite de program. Acest OTM reflectă în mod corespunzător cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Pe baza soldului structural (recalculat)[8], efortul bugetar anual mediu pentru perioada 2010-2013 este în concordanță cu recomandarea Consiliului din 2 decembrie 2009. Pentru perioada 2014-2016 se preconizează un progres anual, în termeni structurali, de încă 0,7 % din PIB în vederea atingerii OTM. Conform programului, rata de creștere a cheltuielilor publice, luând în considerare măsurile discreționare în privința veniturilor, este în conformitate cu criteriul de referință privind cheltuielile din Pactul de stabilitate și de creștere. Traiectoria de ajustare prezentată în cadrul programului este expusă riscurilor. Scenariul macroeconomic s-ar putea dovedi a fi mai puțin favorabil decât se estimează în previziunile Comisiei din primăvara anului 2012. Măsurile prevăzute pentru îndeplinirea obiectivelor de după anul 2013 și pentru realizarea efortului bugetar anual mediu recomandat nu sunt suficient de bine definite. În plus, experiențele anterioare ale Franței în ceea ce privește îndeplinirea obiectivelor privind cheltuielile sunt inegale. Prin urmare, nu se poate garanta că deficitul excesiv va fi corectat până în 2013, cu excepția cazului în care se precizează în mod suficient de clar măsurile planificate și se pun în aplicare măsuri suplimentare, după caz. Rata datoriei a pornit de la 85,8 % din PIB în 2011 și se preconizează că va ajunge la 89,2 % în 2013 și că va scădea la 83,2 % în 2016. Conform programului, valoarea de referință privind reducerea datoriei va fi atinsă la sfârșitul perioadei de tranziție (2016). (9)(9) Deși în a doua jumătate a anului 2011 și în februarie 2012 au fost adoptate măsuri suplimentare de consolidare, punerea în aplicare a consolidării fiscale este în continuare o provocare majoră. Evitarea derapajelor în materie de cheltuieli, prin intermediul unui efort bugetar consolidat bazat pe măsuri bine definite, este esențială pentru restabilirea unei poziții bugetare sustenabile. În plus, ar fi oportun ca Franța să profite de oportunitățile de accelerare a reducerii deficitului, în scopul de a facilita corectarea deficitului excesiv conform planului. În ceea ce privește sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice și gradul de adecvare a pensiilor viitoare, reforma pensiilor din 2010 este pusă în aplicare treptat. Cu toate acestea, nu există certitudinea că sistemul va fi echilibrat până în 2018, dacă ocuparea forței de muncă și creșterea economică se dovedesc a fi mai reduse decât se estimează și se preconizează că sistemul va fi în deficit după anul 2020. Mai mult, comitetul de coordonare recent creat, căruia i s-a atribuit sarcina emiterii unui aviz anual privind situația financiară a diferitelor regimuri de pensii și privind condițiile necesare pentru asigurarea unor conturi echilibrate până în 2018, nu a emis avizul respectiv în 2011, ceea ce îngreunează evaluarea sustenabilității sistemului de pensii. (10)(10) Funcționarea pieței muncii din Franța ar putea fi îmbunătățită prin reducerea în continuare a segmentării acesteia. Contractul de siguranță profesională, care a fost instituit prin legea din iulie 2011 și care a fuzionat două contracte deja existente, transferă sarcina consilierii în cazul disponibilizărilor economice de la angajatori la serviciile publice de ocupare a forței de muncă (Pôle emploi). Acesta reprezintă o realizare pozitivă, dar limitată. De asemenea, au fost luate sau sunt în curs de dezbatere o serie de măsuri menite să ofere modalități de lucru flexibile pentru întreprinderile care se confruntă cu dificultăți temporare. Cu toate acestea, măsurile respective nu vizează în mod specific segmentarea pieței muncii. În plus, revizuirea legislației din domeniul protejării locurilor de muncă arată că procedura administrativă pentru concedierile individuale continuă să genereze incertitudini și costuri potențial ridicate pentru angajatori. În cele din urmă, este important să se asigure că orice evoluție privind salariul minim este favorabilă ocupării forței de muncă, în special în rândul lucrătorilor tineri și al celor cu un nivel scăzut de calificare. (11)(11) În urma reformei pensiilor, măsurile luate pentru a încuraja ocuparea forței de muncă în rândul lucrătorilor în vârstă, inclusiv obligația ca întreprinderile să pună în aplicare gestionarea măsurilor de promovare a îmbătrânirii active, reprezintă pași în direcția cea bună. Cu toate acestea, planurile de acțiune aferente nu sunt, în general, suficient de ambițioase și nu includ măsuri cum ar fi reducerea timpului de lucru sau oferirea de locuri de muncă specific adaptate lucrătorilor în vârstă. În plus, este posibil ca unele aspecte ale sistemului de ajutor de șomaj pentru lucrătorii în vârstă (durata, lipsa degresivității) să ofere puține stimulente pentru a munci. În cele din urmă, este nevoie de o strategie mai ambițioasă în domeniul învățământului pentru adulți, în vederea creșterii șanselor de angajare a forței de muncă adulte. (12)(12) În vederea găsirii de soluții pentru șomajul în rândul tinerilor, autoritățile franceze s-au angajat să sporească numărul de ucenicii de la 600 000 la 800 000 până în anul 2015. O serie de măsuri au fost introduse în 2011 și 2012 pentru a mări cota de ucenici din întreprinderi și pentru a spori sancțiunile în cazul întreprinderilor care nu se conformează acestei reguli. În ciuda acestor măsuri, numărul total de ucenicii este încă departe de obiectivul fixat. În plus, un raport recent comandat de autoritățile franceze a arătat că 40 % din IMM-uri consideră că competențele ucenicilor nu corespund nevoilor lor. Prin urmare, o mai mare coerență între competențele dobândite în cadrul sistemului educațional și nevoile pieței muncii ar fi benefică politicilor destinate combaterii șomajului în rândul tinerilor. (13)(13) Fuziunea serviciilor de plasament al persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă („ANPE”) cu agenția pentru prestațiile de șomaj (UNEDIC) într-un organism unic (Pôle emploi) nu a reușit încă să dea rezultatele așteptate în ceea ce privește eficiența și calitatea serviciilor. Noul acord multianual tripartit, semnat în ianuarie 2012 (între guvern, partenerii sociali și Pôle emploi), privind funcționarea și serviciile oferite de Pôle emploi pentru perioada 2012-2014, este un pas în direcția cea bună. Cu toate acestea, o serie de obiective trebuie încă să fie stabilite, astfel încât este dificil să se evalueze la acest stadiu cât de ambițioasă este reforma. Credibilitatea reformei este, de asemenea, afectată de constrângerile bugetare și de cele în materie de resurse umane la care sunt supuse serviciile publice de ocupare a forței de muncă. (14)(14) În februarie 2012, Franța a adoptat o creștere de 1,6 puncte procentuale a TVA-ul, aducându-l la 21,2 % și o creștere de 2 puncte procentuale a contribuțiilor sociale corespunzătoare veniturilor din capital și câștigurilor de capital, aducându-le la 15,5 %, pentru a compensa contribuțiile sociale mai scăzute ale angajatorilor. Aceasta este o măsură adecvată pentru introducerea unui sistem de impozitare mai echilibrat, care reduce presiunea fiscală asupra muncii. Astfel cum se menționează în analiza aprofundată privind dezechilibrele macroeconomice realizată de serviciile Comisiei, măsura ar putea contribui la îmbunătățirea competitivității costurilor exporturilor franceze, ceea ce ar putea avea un efect pozitiv asupra rentabilității societăților și, pe termen mai lung, asupra investițiilor și a competitivității pe alte criterii decât cel al prețului. Cu toate acestea, obiectivul reformei este prea restrâns. În plus, deși s-au depus eforturi în vederea reducerii cheltuielilor fiscale, acestea din urmă au fost, de asemenea, însoțite de majorări ale cotelor, care au tendința de a crește nivelul deja ridicat al sarcinii fiscale asupra muncii. Franța deține a doua cea mai mică pondere din UE a taxelor de mediu în cadrul veniturilor fiscale, ceea ce înseamnă că există o marjă importantă de majorare a acestor taxe. În cele din urmă, nu s-a luat nicio măsură specifică pentru a evalua dacă reducerea unor cote este eficientă în vederea îndeplinirii obiectivelor sociale și de ocupare a forței de muncă vizate prin reducerea respectivă (în special în cazul cotelor reduse de TVA). (15)(15) Deși au fost adoptate o serie de reforme vizând simplificarea mediului de afaceri și eliminarea restricțiilor aplicate unor meserii și profesii reglementate, aceste reforme nu reușesc să propună soluții în cazul barierelor la intrare și al condițiilor de comportament restrictiv din multe alte sectoare (de exemplu, în cazul veterinarilor, al șoferilor de taxi, al sectorului sănătății, al profesiilor din domeniul juridic, inclusiv al notarilor). În consecință, este necesară o examinare cu un caracter mai orizontal și mai sistematic a barierelor la intrare și a comportamentului restrictiv care continuă să existe în cazul profesiilor reglementate, pentru a evalua necesitatea și proporționalitatea acestora. În ceea ce privește sectorul comerțului cu amănuntul, ar trebui să fie permis ca distribuitorii să stabilească liber prețurile și alte condiții comerciale, astfel încât consumatorii să poată beneficia de prețuri mai mici. Și alte măsuri de stimulare a concurenței în acest sector cu un înalt grad de concentrare, cum ar fi eliminarea sau revizuirea restricțiilor legate de planificarea teritorială și simplificarea procedurilor pentru crearea de noi puncte de distribuție ar aduce, de asemenea, beneficii consumatorilor. (16)(16) Intensitatea concurenței într-o serie de industrii de rețea (energia electrică en gros, sectorul feroviar) ar trebui să fie consolidată, având în vedere că reformele întreprinse până în prezent în aceste sectoare nu au dat decât rezultate parțiale. Gradul de concentrare de pe piața energiei electrice rămâne unul dintre cele mai ridicate din UE. Cu toate că legea NOME a avut un impact pozitiv asupra concurenței, sunt necesare măsuri suplimentare pentru a îmbunătăți accesul operatorilor alternativi la capacitatea de producție în Franța, cum ar fi producerea de energie electrică hidraulică. În sectorul transportului feroviar, intrarea unor noi întreprinderi este în continuare limitată atât în cazul transportului de mărfuri, cât și în cazul transportului internațional de călători; în cazul transportului de mărfuri, persistă și bariere tehnice în calea accesului nediscriminatoriu. (17)(17) Cota de piață a exporturilor, în cazul Franței, a scăzut cu 19,4 % între 2005 și 2010, una dintre cele mai accentuate scăderi înregistrate în statele membre și situată mult deasupra pragului prevăzut în raportul privind mecanismul de alertă publicat de Comisie la 14 februarie 2012. În analiza aprofundată întreprinsă de serviciile Comisiei cu privire la situația din Franța, acestea au concluzionat că pierderile la nivelul cotelor de piață ale exporturilor provin de la o deteriorare a competitivității prețurilor și, mai ales, a competitivității pe alte criterii decât cel al prețului. În special, creșterea costurilor unitare ale muncii a generat presiuni asupra rentabilității întreprinderilor franceze și a limitat posibilitățile acestora de a se dezvolta, de a realiza investițiile necesare în vederea îmbunătățirii performanțelor și de a inova. Politicile adoptate în vederea stimulării inovării în sectorul privat ar trebui să fie monitorizate și completate cu măsuri destinate restabilirii rentabilității întreprinderilor franceze. (18)(18) Franța și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului euro plus. Aceste angajamente, precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011, vizează stimularea ocupării forței de muncă, îmbunătățirea competitivității și promovarea sustenabilității finanțelor publice. Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul Pactului euro plus. Rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor. (19)(19) În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Franței, a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de reformă și a prezentat o analiză aprofundată. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în Franța, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările (1)-(5) de mai jos. (20)(20) În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat programul de stabilitate al Franței, iar avizul său[9] este reflectat îndeosebi în recomandarea (1) de mai jos. (21)(21) În lumina rezultatelor analizei aprofundate realizate de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pe 2012 al Franței și Programul de stabilitate al Franței. Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 sunt reflectate în special în recomandările (2), (4) și (5) de mai jos, RECOMANDĂ ca Franța să întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât: 1. Să consolideze și să pună în aplicare strategia bugetară, sprijinită de măsuri suficient de bine definite, pentru anul 2012 și ulterior, pentru a asigura corectarea la timp a deficitului excesiv și realizarea efortului de ajustare structurală prevăzut în recomandările Consiliului din cadrul procedurii aplicabile deficitului excesiv. Ulterior, să asigure un efort adecvat de ajustare structurală pentru realizarea unor progrese suficiente în vederea îndeplinirii obiectivului bugetar pe termen mediu (OTM), inclusiv în ceea ce privește respectarea criteriului de referință privind cheltuielile, și să garanteze realizarea unor progrese suficiente în ceea ce privește respectarea valorii de referință privind reducerea datoriei. Să continue revizuirea sustenabilității și a gradului de adecvare a sistemului de pensii și să ia măsuri suplimentare, dacă este necesar. 2. Să introducă reforme suplimentare pentru a combate segmentarea pieței muncii prin revizuirea legislației din domeniul protejării locurilor de muncă, după consultarea partenerilor sociali, în conformitate cu practicile naționale, în special în ceea ce privește procedura administrativă pentru concedierile individuale; să se asigure în continuare că orice evoluție a salariului minim este favorabilă creării de locuri de muncă și competitivității; să întreprindă acțiuni în vederea sporirii participării adulților la procesul de învățare pe tot parcursul vieții. 3. Să adopte măsuri privind piața muncii astfel încât lucrătorii în vârstă să rămână mai mult timp în câmpul muncii; să îmbunătățească capacitatea de inserție profesională a tinerilor, mai ales în cazul celor care sunt expuși în cea mai mare măsură riscului de șomaj, în special prin punerea la dispoziție a unor programe de ucenicie mai numeroase și de mai bună calitate, care să răspundă în mod real nevoilor acestora; să intensifice politicile active în domeniul pieței muncii și să se asigure că serviciile publice de ocupare a forței de muncă sunt mai eficiente în ceea ce privește furnizarea de asistență personalizată. 4. Să ia măsuri suplimentare pentru a introduce un sistem de impozitare mai simplu și mai echilibrat, prin transferarea sarcinii fiscale asupra muncii către alte forme de impozitare care afectează într-o mai mică măsură creșterea economică și competitivitatea externă, în special taxele de mediu și impozitele pe consum; să continue eforturile de a reduce și a raționaliza cheltuielile fiscale (în special cele care oferă stimulente pentru îndatorare); să examineze în ce măsură actualele cote reduse de TVA sunt eficace în ceea ce privește crearea de locuri de muncă. 5. Să continue eforturile de eliminare a restricțiilor nejustificate privind profesiile și meseriile reglementate, în special în sectorul serviciilor și în sectorul comerțului cu amănuntul; să ia măsuri suplimentare în vederea liberalizării industriilor de rețea, în special pe piața en gros a energiei electrice, a dezvoltării capacității de interconectare energetică și a facilitării intrării unor noi operatori în sectoarele transportului feroviar de mărfuri și al transportului internațional de călători. Adoptat la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele [1] JO L 209, 2.8.1997, p. 1. [2] JO L 306, 23.11.2011, p. 25. [3] COM(2012) 313 final. [4] P7_TA(2012)0048 și P7_TA(2012)0047. [5] Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012. [6] COM(2012) 68 final. [7] SWD(2012) 155 final. [8] Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile cu caracter excepțional și cele temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program, folosind metodologia stabilită de comun acord. [9] Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.