[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 22.6.2007

SEC(2007) 852

DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI Document de însoţire pentru

Propunerea de REGULAMENT AL CONSILIULUI de stabilire a întreprinderii comune ENIAC Rezumat al STUDIULUI DE IMPACT COM(2007) 356 final SEC(2007) 851

1. INTRODUCERE

O iniţiativă tehnologică comună (ITC), reprezentând un parteneriat public-privat între industrie, statele membre şi Comisie, este prevăzută în domeniul nanoelectronicii, având următoarele obiective majore:

- să sporească şi să coordoneze în cadrul unui program unic resursele necesare pentru activităţile cooperative de C&D întreprinse de industrie în Europa şi să transfere rezultatele în principalele sectoare de aplicare;

- să consolideze nivelul parteneriatelor şi iniţiativelor strategice ale partenerilor europeni şi să ofere industriei europene masa critică necesară în termeni de resurse şi competenţe pentru a putea juca un rol semnificativ la nivel global;

- să experimenteze un nou mod de a desfăşura activităţi de C&D industrială, mai bine adaptat la nevoile industriei, în special în cazul IMM, în scopul de a anticipa în mod eficient evoluţia modelelor comerciale şi de cercetare şi combinând pentru prima dată finanţarea naţională, comunitară şi privată.

Prezentul document se concentrează pe analiza impactului unei astfel de iniţiative tehnologice comune, pe baza rezultatelor consultărilor ample desfăşurate de Comisie cu părţile interesate din domeniul nanoelectronicii.

2. PROBLEME şI PROVOCăRI

Nanoelectronica este omniprezentă şi reprezintă un motor al inovaţiei în numeroase domenii, incluzând comunicaţiile mobile, transporturile, informatica, produsele de consum şi automatizarea producţiei. Această tehnologie are astfel un impact economic semnificativ sau o importanţă socio-economică deosebită pentru securitate, asistenţă medicală, îmbătrânire, economisirea energiei şi monitorizarea mediului. Europa trebuie să îşi protejeze capacitatea de a-şi concepe şi fabrica produsele conform propriilor standarde de înaltă calitate, de durabilitate şi de protecţie a mediului.

Nanoelectronica este o piaţă mondială (265 miliarde $ în 2005) care stimulează în mod direct piaţa mai mare a electronicii (1 340 miliarde $), dar cota de piaţă a Europei nu se află în creştere. Europa este un importator net de nanoelectronică: deţine 12% din capacitatea mondială de producţie de semiconductoare, dar consumă numai 20% din produsele semiconductoare. Concurenţa mondială este acerbă, fiind reprezentată în special de ţări ca Taiwan, Coreea, China şi SUA.

Modelele comerciale se schimbă. Nanoelectronica devine o activitate globală. Societăţile de proiectare şi producţie integrată ( Integrated Design and Manufacturing - IDM) se bazează din ce în ce mai mult pe fabricanţi terţi şi îşi externalizează parţial ( fab-lite ) sau complet ( fab-less ) activitatea de producţie pentru operaţiunile cu valoare adăugată, cooperând în cadrul unor ecosisteme de cunoaştere pentru activităţile de C&D şi al unor alianţe strategice pentru accesul la cele mai avansate tehnologii. Acesta este rezultatul investiţiilor din ce în ce mai mari de capital (de exemplu, 5,5 miliarde de euro pentru o megafabrică obişnuită), necesare pentru cercetarea şi fabricarea unor noi generaţii de componente. Un astfel de nivel al investiţiilor nu este fezabil pentru societăţile individuale (cu excepţia Intel) în termeni de randament al investiţiilor şi rată a cercetării (18%). În consecinţă, cercetarea în materie de tehnologie generică a nanoelectronicii are loc în cadrul câtorva alianţe majore, iar fabricarea produselor de bază avansate se desfăşoară în câteva megafabrici. Europa trebuie să se asigure că societăţile sale pot juca un rol strategic în aceste alianţe mondiale şi că pot reţine pe teritoriul european operaţiunile cu valoare adăugată, inclusiv cele de producţie avansată, accesibile partenerilor europeni (inclusiv IMM active în domeniile echipamentelor, asistenţei, integrării sistemelor şi proiectării). Unul dintre principalele riscuri de natură competitivă este „blocajul tehnologic” ( technological lockout ). Decalajul înregistrat de furnizorii europeni s-ar putea mări într-atât încât le va fi imposibil să îşi ajungă din urmă concurenţii.

Modelele de cercetare se schimbă. Europa trebuie să se asigure şi că activităţile de cercetare se pot desfăşura pe teritoriul european, pentru a menţine locurile de muncă de o înaltă valoare adăugată în Europa. În acest sens, este necesară trecerea de la modelul linear, în care rezultatele cercetării sunt transferate de universităţi către institute şi industrie, la un model în care cercetarea se desfăşoară în cooperare, în strânsă legătură cu reţeaua industrială aflată la baza ecosistemelor de cunoaştere. În afară de aceasta, cercetarea trebuie să genereze o masă critică suficientă şi să permită partajarea accesului la infrastructuri costisitoare de ultimă generaţie, permiţând industriei europene şi cercetătorilor săi să acţioneze la nivel mondial.

Delocalizarea producţiei de dispozitive nanoelectronice prezintă un risc real de migrare a activităţilor cu valoare adăugată către alte regiuni ale lumii. Unele ţări au creat stimulente speciale pentru a atrage şi reţine investiţiile străine în industria semiconductoarelor, în timp ce UE nu dispune de o abordare sectorială specializată pentru a sprijini această industrie cheie. Europa trebuie să reacţioneze prin intermediul unor măsuri comparabile.

Performanţa şi funcţionalitatea produselor cresc. Progresele obţinute în miniaturizare permit includerea tehnologiilor informaţiei şi comunicaţiilor pretutindeni, oferind o mai mare funcţionalitate, un plus de inteligenţă, precum şi produse şi servicii mai personalizate. Aceste activităţi cu valoare adăugată sunt elemente esenţiale pentru diversificarea produselor şi pentru o competenţă europeană solidă. Ele formează baza unei agende strategice europene de cercetare, care combină miniaturizarea cu alte elemente de integrare de sisteme destinate principalelor pieţe europene de avangardă. Există astfel un potenţial economic uriaş într-o societate bazată pe cunoaştere. Europa nu îşi poate permite să rateze această şansă şi să devină dependentă din punctul de vedere al progresului social şi al bunăstării de progresul realizat în alte regiuni ale lumii. Industria semiconductoarelor se va confrunta, de asemenea, cu provocarea de a combina micşorarea duratei ciclurilor de producţie cu creşterea complexităţii acestor produse. De fapt, numai un nivel semnificativ al investiţiilor în activităţi avansate de C&D va permite menţinerea ritmului de inovare în acest sector.

Provocările de natură tehnologică sunt multiple. Pe măsură ce tehnologiile devin nanoscopice, cercetarea dobândeşte un caracter din ce în ce mai pluridisciplinar. Gruparea competenţelor europene este un element esenţial pentru asigurarea progreselor viitoare. Complexitatea din ce în ce mai mare necesară pentru a depăşi obstacolele tehnologice presupune eforturi umane intensificate şi o infrastructură costisitoare. Pentru realizarea etapelor importante este necesară mobilizarea tuturor resurselor şi cooperarea mondială. De asemenea, se estimează că miniaturizarea tradiţională îşi va atinge limitele în următorii 10-15 ani. Este necesar să se demareze activităţi în vederea pregătirii pentru etapa de postminiaturizare tradiţională a dispozitivelor. O parte a activităţilor de C&D va trebui să se concentreze pe sporirea eficienţei producţiei. Capacitatea noastră de proiectare a unor noi produse se află în urmă în raport cu progresul tehnologic. Reţeaua europeană de cercetare va trebui să se reorienteze pentru a ţine mai bine seama de oportunităţile tehnologice şi va trebui să investească mai mult în cercetarea aplicată. Aceasta presupune o trecere radicală de la conceptul de ştiinţă şi tehnologie unică la o abordare sistemică pluridisciplinară.

Investiţiile publice europene în cercetarea din domeniul nanoelectronicii sunt fragmentate: Eureka, programul-cadru (PC), iniţiativele naţionale/regionale (inclusiv diverşii „poli de competitivitate”). În consecinţă, peisajul cercetării europene are nevoie de o abordare coordonată, convingătoare şi eficientă în domeniul nanoelectronicii.

Eşecurile pieţei justifică o intervenţie publică în domeniul nanoelectronicii. Cunoştinţele de bază, precum şi dezvoltarea de noi echipamente, materiale şi instrumente de proiectare sunt comune multor aplicaţii, sunt dificil de protejat, generează numeroase „externalizări ale cunoaşterii” şi trebuie considerate ca fiind bunuri publice. În condiţiile unei concurenţe mondiale acerbe care creează informaţii imperfecte şi asimetrice, cercetarea este speculativă, iar exploatarea rezultatelor incertă. Întreprinderile mici şi mijlocii implicate în proiecte inovatoare de înaltă tehnologie se confruntă probabil cu dificultăţi în atingerea masei critice necesare pentru a concura la nivel mondial. Omniprezenţa electronicii într-o gamă largă de sectoare industriale, sarcinile sectorului public şi noile aplicaţii sociale împiedică actorii din domeniul C&D să se bucure de toate rezultatele eforturilor lor. Se ajunge astfel la externalizări masive de C&D şi la externalităţi pozitive. Problemele de coordonare şi de conectare între actorii de pe piaţă, sectorul public şi domeniile intersectoriale de aplicaţii justifică, de asemenea, intervenţia publică în C&D precompetitivă.

3. POLITICA

Părţile interesate au recunoscut natura critică a problemelor şi s-au grupat în platforma tehnologică europeană ENIAC, în cadrul căreia toţi actorii cooperează pentru a consolida poziţia de lider a UE în domeniul proiectării, integrării şi furnizării de dispozitive nanoelectronice. Platforma a publicat o agendă strategică europeană de cercetare, care descrie evoluţia domeniului dintr-o perspectivă pe termen mediu şi lung şi care identifică un anumit număr de provocări de anvergură în materie de tehnologie şi reglementare.

Iniţiativa tehnologică comună ENIAC va constitui unul dintre elementele fundamentale ale punerii în aplicare a obiectivelor tehnologice şi economice ale platformei tehnologice europene ENIAC. ITC trebuie să contribuie la partajarea costurilor în creştere ale activităţilor şi infrastructurilor de C&D; trebuie să preia sau să îşi menţină poziţia de lider în diversificare aplicaţiilor tehnologiilor semiconductoarelor; trebuie să realizeze progrese tehnologice şi în materie de proiectare pentru a elimina decalajul din ce în ce mai mare între ceea ce este realizabil din punct de vedere tehnologic şi ceea ce este fezabil din punct de vedere economic; trebuie să ofere IMM instrumente eficace pentru a le sprijini în procesul de inovare şi pentru a le permite să acţioneze la nivel mondial.

Au fost evaluate şi eliminate mai multe opţiuni de punere în aplicare a ITC. Acestea variază de la a nu întreprinde nicio acţiune (continuarea practicilor actuale) la participarea în acţiuni comune ale statelor membre (cu diverse modele juridice). Numai o acţiune nouă la nivel comunitar poate conduce la o abordare care să combine beneficiile integrării europene cu alinierea rapidă a obiectivelor şi politicilor industriale, precum şi cu flexibilitatea la nivelul participării şi angajamentului naţional al statelor membre.

Analiza potenţialelor opţiunilor de punere în aplicare a iniţiativei tehnologice comune ENIAC a condus la concluzia că un model de „întreprindere comună” în temeiul articolului 171 din tratat reprezintă singura opţiune care răspunde constrângerilor şi cerinţelor necesare pentru atingerea obiectivelor . Un astfel de model este o structură durabilă, cu personalitate juridică, care (a) oferă un cadru juridic pentru colaborarea tuturor părţilor interesate din sectorul public şi privat, (b) poate beneficia de finanţare din surse diferite şi (c) este în măsură să lanseze iniţiative majore cu o durată mai lungă.

De asemenea, se estimează că ITC va crea adiţionalitate în termeni de cheltuieli pentru activităţile de C&D, datorită investiţiilor prevăzute ale CE în valoare de 450 MEUR, care mobilizează un program de 3 miliarde EUR cu sprijin naţional suplimentar şi un nivel mai mare al finanţării din partea industriei (1 euro din contribuţia CE mobilizează un efort al C&D de 6-7 euro). Un aspect şi mai important este că ITC va crea o „adiţionalitate de comportament” în ceea ce priveşte proiectele europene de cooperare lansate, accelerarea rezultatelor activităţilor de C&D, extinderea sferei de realizare, sfera şi complexitatea proiectelor.

4. STRUCTURA şI ADMINISTRAREA

Membrii fondatori ai întreprinderii comune ENIAC ar fi statele membre, CE şi actorii din domeniul C&D (industria şi organizaţiile de cercetare grupate în asociaţia denumită AENEAS). Alţi membri se pot alătura întreprinderii comune într-o etapă ulterioară. Statutul AENEAS trebuie să respecte, în ceea ce priveşte aderarea, principiile generale ale echităţii, caracterului deschis şi transparenţei. Cererile de propuneri vor fi publice, iar participarea va fi deschisă tuturor organizaţiilor, şi nu numai membrilor asociaţiei.

Structura administrativă a întreprinderii comune este formată dintr-un Consiliu director, un Comitet pentru industrie şi cercetare, un Consiliu al autorităţilor publice şi un director executiv care dispune de un secretariat.

Întreprinderea comună va elabora un program multianual de lucru bazat pe agenda strategică europeană, în cadrul căruia activităţile de C&D vor fi puse în aplicare prin intermediul cererilor deschise de propuneri. Statele membre ale întreprinderii comune vor aloca anual resurse, care vor fi folosite în principal pentru finanţarea participanţilor naţionali respectivi. CE va aloca, de asemenea, un buget (prin intermediul programului-cadru). Aportul industriei va consta în contribuţii în natură, reprezentând mai mult de 50% din costurile proprii. În plus, industria va acoperi prin contribuţii în numerar aproximativ două treimi din costurile de funcţionare şi din costurile altor activităţi decât cele de C&D, suportate de întreprinderea comună.

5. IMPACTUL ECONOMIC

Fondurile publice europene acţionează ca un magnet pentru alte investiţii private şi naţionale. Numeroase politici naţionale sunt în curs de aliniere cu politicile europene. Mai multe iniţiative strategice noi sunt lansate de statele membre pentru a veni în sprijinul acestor tehnologii.

Lanţul total de valoare a nanoelectronicii face obiectul acestei iniţiative. Prin urmare, este esenţială construirea unor „ancore” capabile să reţină în Europa societăţile europene de vârf. Astfel de „ancore” vor fi create prin poli de competenţă, stimulând interconectarea societăţilor şi a institutelor de cerecetare. În plus, alianţele strategice dintre furnizorii de componente nanoelectronice şi proiectanţii de sisteme vor constitui stimulente suplimentare pentru a păstra cunoaşterea în Europa şi pentru a crea produse diversificate, cu o „aromă” europeană.

Impactul pe care îl va avea atingerea obiectivelor tehnice ale ITC va plasa Europa pe poziţie de egalitate cu alţi actori mondiali, conferindu-i statutul de partener strategic important în alianţele mondiale pentru diversificarea şi integrarea sistemelor complexe.

ITC va elimina incertitudinea, generând stabilitate pentru investiţii într-o iniţiativă de lungă durată. Noile dispoziţii vor oferi un sistem mai atractiv, în special pentru IMM. Alte avantaje ale ITC în comparaţie cu diferitele programe existente în prezent sunt: eficienţa crescută a decontărilor la nivel comunitar, economiile realizabile prin evitarea pregătirii propunerilor în diferite limbi, procedurile raţionalizate de raportare a proiectelor, precum şi o rată mai mare a succesului datorată procedurilor de finanţare armonizate şi garantate.

6. IMPACTUL SOCIAL şI IMPACTUL ASUPRA MEDIULUI

ITC va contribui la menţinerea şi crearea mai multor locuri de muncă, de o mai bună calitate, în conformitate cu strategia de la Lisabona revizuită. În principal, utilizarea ridicată a produselor şi serviciilor bazate pe nanoelectronică va conduce la crearea câtorva mii de locuri de muncă în Europa.

ITC este orientată către conceptul de „inteligenţă ambiantă”, adică medii conştiente de prezenţa noastră şi sensibile la nevoile noastre. ITC vizează astfel de medii în şase domenii de aplicare: asistenţă medicală, energie, mobilitate şi transport, securitate şi siguranţă, comunicaţii, educaţie şi mediu. Toate aceste domenii au o importanţă socială deosebită şi contribuie la îmbunătăţirea calităţii vieţii şi a bunăstării în societatea noastră. În cazul în care sectorul public nu intervine cu un sprijin adecvat, este evident că societăţile comerciale individuale nu se pot aştepta la o rentabilitate suficientă care să justifice un nivel al investiţiilor în C&D care ar fi optim din punct de vedere social. De exemplu, nanoelectronica va fi un element esenţial în sistemele portabile inteligente necesare pentru reducerea consumului de energie în locuinţe, în uzine şi în sistemele de transport; această reducere a consumului este un factor cheie pentru protecţia mediului.

Toate sistemele electronice folosesc electricitate şi se încadrează în tendinţa generală de „electrificare” a societăţii. Cu toate acestea, utilizarea sistemelor electronice permite, în acelaşi timp, îmbunătăţirea gestionării şi controlului eficienţei energetice. Acesta este, de altfel, scopul principal în cazul multor aplicaţii. În afară de aceasta, consumul redus de energie al dispozitivelor electronice este un obiectiv tehnic permanent de mare importanţă. În plus, monitorizarea şi gestionarea mediului constituie în sine un domeniu important de aplicare a ITC.

Nanoelectronica trebuie să se dezvolte într-un mod sigur şi responsabil, în conformitate cu strategia sigură, integrată şi responsabilă a Comisiei pentru nanoştiinţe şi nanotehnologii în Europa, descrisă în comunicările „Către o strategie europeană pentru nanotehnolgie” COM(2004) 338 şi „Nanoştiinţe şi nanotehnologii: un plan de acţiune pentru Europa 2005-2009” [COM(2005) 243]. Strategia confirmă că dezvoltările din domeniul nanotehnologiei şi al nanoparticulelor ar trebui să ia în calcul orice risc potenţial pentru sănătatea publică, siguranţă, mediu sau pentru consumatori, generând datele necesare evaluării riscurilor, integrând evaluarea riscurilor în fiecare etapă a ciclului de viaţă al produselor bazate pe nanotehnologie şi adaptând metodologiile necesare sau, după caz, elaborând metodologii noi. Crearea întreprinderii comune pentru nanoelectronică va permite reunirea tuturor părţilor interesate pentru a dezbate aceste aspecte importante, pentru a conveni asupra metodelor comune de abordare a riscurilor potenţiale şi, mai specific, pentru a propune măsuri comune de sprijin al gestionării ecologice raţionale a ciclului de viaţă al nanoelectronicii.

7. BENEFICII şI RISCURI

Sprijinul financiar total din partea CE în domeniul nanoelectronicii va creşte pe perioada de aplicare a celui de-al şaptelea Program-cadru.

Riscurile pentru programul-cadru sunt foarte mici. Contribuţia CE depinde de contribuţiile statelor membre şi va lua forma angajamentelor/decontărilor anuale, în funcţie de progresele ITC.

Se estimează că o parte a activităţilor din domeniul nanoelectronicii sprijinite în prezent în cadrul grupurilor Eureka va fi integrată treptat în iniţiativa tehnologică comună ENIAC.

Ce se va întâmpla dacă nu se întreprinde nimic? Europa se va confrunta cu riscul ca abilităţile legate de integrarea de noi funcţii în sistemele inteligente să urmeze tendinţa de externalizare înregistrată în producţia de bunuri, slăbind pe termen lung capacitatea de a produce valoare adăugată în sistemele electronice în Europa . S-ar ajunge astfel la o scădere dramatică a competitivităţii în general, în special pentru că nanoelectronica se află la baza unui mare lanţ de produse care serveşte drept temelie a societăţii cunoaşterii şi drept motor al economiei viitorului în general. Lipsa acţiunii ar avea consecinţe majore şi asupra numărului de locuri de muncă de înaltă calitate, nu numai din sectorul hardware, dar şi din alte activităţi dependente de inovaţiile hardware. Pentru a evita un scenariu atât de sumbru, există voinţa politică de a reţine într-un mod şi mai pronunţat competenţa europeană pe teritoriul european, încurajând alianţe strategice pentru formarea de ecosisteme de cunoaştere, precum şi voinţa de a consolida prezenţa europeană în alianţele mondiale.

8. MONITORIZAREA

ITC se va desfăşura în acelaşi timp cu cel de-al şaptelea Program-cadru şi va face obiectul unor proceduri similare de monitorizare şi evaluare. Agenda strategică europeană ENIAC asigură linia de bază pentru evaluări, realizate pe baza unor criterii care ar putea include creşterea investiţiilor, eficienţa procedurilor, progresul tehnologic, activităţile de natură netehnologică şi participarea IMM şi a unor agenţi noi. Sunt prevăzute două evaluări de monitorizare: la mijlocul perioadei şi, respectiv, la sfârşitul perioadei de existenţă a întreprinderii comune.

9. CONCLUZII

Se propune o iniţiativă tehnologică comună privind nanoelectronica, pentru a contribui la apărarea competitivităţii europene în acest domeniu. O iniţiativă europeană integrată de lungă durată, destinată să grupeze diferitele competenţe necesare, va aprofunda alianţele strategice dintre partenerii europeni, asigurând o masă critică suficientă în termeni de resurse, acces la infrastructură şi abilităţi de a concura sau de a coopera la nivel mondial.