RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 345/70

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind oferirea de mijloace autorităților de concurență din statele membre astfel încât să fie organisme mai eficace de asigurare a respectării normelor și privind garantarea funcționării corespunzătoare a pieței interne

[COM(2017) 142 final – 2017/0063 (COD)]

(2017/C 345/11)

Raportor: Juan MENDOZA CASTRO

Sesizare Parlamentul European, 26.4.2017 Consiliu, 27.3.2017 Temei juridic Articolul 114 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene Secțiunea competentă Secțiunea pentru piața unică, producție și consum Data adoptării în sesiunea plenară 5.7.2017 Sesiunea plenară nr. 527 Rezultatul votului (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) 130/0/2

1. Concluzii și recomandări

1.1. CESE salută propunerea Comisiei, pe care o consideră o măsură esențială pentru punerea în aplicare eficientă a Regulamentului (CE) nr. 1/2003.

1.2. Cu toate că există în continuare diferențe, prin intermediul unei armonizări voluntare s-a înregistrat o convergență semnificativă între regimurile diferitelor state membre, în raport cu normele UE.

1.3. Sistemul de inițiere a procedurilor (case allocation) în cadrul Rețelei europene în domeniul concurenței trebuie să evite posibila dublare a acțiunilor diferitelor state membre.

1.4. CESE propune ca, pe viitor, să se ia în considerare reglementarea conținuturilor dreptului civil și dreptului administrativ prin intermediul unui regulament.

1.5. Politica în domeniul concurenței trebuie să garanteze egalitatea de șanse. CESE subliniază faptul că este important ca autoritățile naționale de concurență (ANC) să dispună de mijloace și instrumente juridice pentru a combate cartelurile secrete și pentru a atrage atenția asupra prejudiciilor grave cauzate de abuzurile de poziție dominantă.

1.6. Respectarea drepturilor fundamentale ale celor care fac obiectul investigațiilor trebuie să fie compatibilă cu respectarea deplină a articolelor 101 și 102 din TFUE.

1.7. CESE își exprimă îngrijorarea cu privire la deficiențele grave cu care se confruntă în prezent multe state membre în ceea ce privește independența și resursele ANC. Este esențial ca ANC să aibă o independență reală față de autorități, drept care persoanele în funcții de conducere trebuie să fie experți independenți, cu experiență dovedită. La rândul său, personalul ar trebui să beneficieze de stabilitate și de formarea profesională corespunzătoare.

1.8. Daunele provocate de comportamentele anticoncurențiale sunt, în multe cazuri, greu – sau chiar imposibil – de remediat, motiv pentru care CESE recomandă ca atribuțiile conferite ANC să se utilizeze și în scopul unor acțiuni preventive.

1.9. Comitetul a afirmat deja că nivelul sancțiunilor„trebuie să fie disuasiv și că recidiva trebuie sancționată prin înăsprirea amenzilor” și este de acord cu faptul că un element central al politicii în domeniul concurenței îl constituie capacitatea autorității competente de a aplica sancțiuni.

1.10. Experiența Comisiei, care aplică, de obicei, măsuri de clemență, poate fi considerată pozitivă, iar aplicarea lor uniformă de către ANC este importantă pentru ca dreptul european al concurenței să existe cu adevărat. Cu toate acestea, clemența nu ar trebui să împiedice părțile prejudiciate (inclusiv consumatorii) să obțină compensații pentru prejudiciile suferite, prin intermediul acțiunilor colective.

1.11. Caracterul transnațional al acțiunilor autorităților naționale de concurență presupune în mod obligatoriu ca acestea să își acorde asistență reciprocă.

1.12. În transpunerea directivei, suspendarea termenelor de prescripție trebuie să respecte normele generale din domeniu ale statelor membre.

1.13. Este cazul să se recunoască capacitatea autorităților naționale de concurență de a acționa în justiție în nume propriu, dat fiind că lipsa acestei competențe constituie un obstacol în calea eficacității lor în unele state membre.

1.14. CESE subliniază faptul că este important ca ANC să poată utiliza orice tip de probe, indiferent de suportul pe care sunt stocate.

1.15. Sunt necesare campanii de informare a publicului, întrucât cea mai mare parte a acestuia nu cunoaște normele în materie de concurență.

2. Propunerea Comisiei

2.1. Statele membre ale UE sunt parteneri de bază ai Comisiei Europene în ceea ce privește asigurarea respectării normelor UE în materie de concurență. Începând din 2004, Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului conferă autorităților naționale de concurență din statele membre competența de a aplica, împreună cu Comisia, normele UE în materie de concurență. De peste un deceniu, Comisia și ANC asigură respectarea normelor UE în materie de concurență în strânsă cooperare, în cadrul Rețelei europene în domeniul concurenței (REC). REC a fost anume creată în 2004, cu acest scop.

2.2. Este esențial ca atât Comisia, cât și ANC să asigure respectarea normelor UE în materie de concurență, pentru crearea unei piețe interne deschise, competitive și inovatoare și pentru generarea de locuri de muncă și creștere economică în sectoare importante ale economiei, în special energia, telecomunicațiile, sectorul digital și transporturile.

2.3. Normele UE în materie de concurență reprezintă una dintre caracteristicile definitorii ale pieței interne: acolo unde concurența este denaturată, piața internă nu își poate realiza pe deplin potențialul și nu poate crea condițiile necesare pentru o creștere economică durabilă. Un aspect esențial al procesului prin care piața internă devine mai profundă și mai echitabilă este punerea în aplicare eficace a normelor privind piața internă, astfel încât acestea să ofere rezultate tangibile cetățenilor.

2.4. Respectarea normelor UE în materie de concurență se asigură în prezent la o scară la care Comisia nu ar fi putut ajunge vreodată acționând singură. De regulă, Comisia investighează practici anticoncurențiale sau acorduri care au efecte asupra concurenței în trei sau mai multe state membre sau în cazul în care este util să se stabilească un precedent la nivel european. În mod normal, în cazul în care concurența este afectată în mod substanțial, se recomandă ca ANC să acționeze pe teritoriul lor, deoarece cunosc modul în care funcționează piețele în propriul lor stat membru, iar această cunoaștere este esențială în ceea ce privește asigurarea respectării normelor în materie de concurență.

2.5. Există un potențial neexploatat de punere în aplicare mai eficace a normelor UE în materie de concurență de către ANC. Regulamentul (CE) nr. 1/2003 nu abordează mijloacele și instrumentele prin care autoritățile naționale de concurență aplică normele UE în materie de concurență și multe dintre acestea nu dispun de toate mijloacele și instrumentele de care au nevoie pentru punerea în aplicare în mod eficace a articolelor 101 și 102 din TFUE.

2.6. Din cauza lacunelor și limitărilor care afectează instrumentele și garanțiile ANC, rezultatele procedurilor inițiate împotriva întreprinderilor implicate în practici anticoncurențiale pot varia foarte mult, în funcție de statul membru în care acestea își desfășoară activitatea: este posibil să nu primească nicio sancțiune în temeiul articolelor 101 sau 102 din TFUE sau să facă obiectul unor sancțiuni ineficiente deoarece, de exemplu, nu pot fi colectate probe privind practicile anticoncurențiale sau întreprinderile pot evita antrenarea răspunderii în materie de amenzi. Punerea în aplicare inegală a normelor UE în acest domeniu denaturează concurența pe piața internă și subminează sistemul de asigurare descentralizată a respectării normelor instituit prin Regulamentul (CE) nr. 1/2003.

2.7. În consecință, Comisia consideră că este necesară o propunere legislativă cu un dublu obiectiv strategic: — având în vedere temeiul juridic al articolului 103 din TFUE, se urmărește să se confere ANC mijloace pentru o aplicare mai eficace a principiilor UE în materie de concurență, oferindu-li-se garanțiile necesare în ceea ce privește independența, resursele și competențele; — având în vedere temeiul juridic al articolului 114 din TFUE, se urmărește consolidarea pieței interne, prin înlăturarea obstacolelor de la nivel național care împiedică ANC să pună în aplicare normele în mod eficace, astfel încât să se evite denaturarea concurenței și să se realizeze o aplicare mai uniformă a normelor, ceea ce ar favoriza consumatorii și întreprinderile.

2.8. În plus, faptul că autoritățile naționale competente își vor putea oferi efectiv asistență reciprocă va asigura condiții de concurență mai echitabile și cooperarea strânsă în cadrul Rețelei europene în domeniul concurenței.

3. Observații generale

3.1. CESE salută propunerea Comisiei, pe care o consideră o măsură esențială pentru punerea eficace în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1/2003. Instituirea unui sistem european în domeniul concurenței impune înlăturarea obstacolelor și a lacunelor care există în prezent în unele state membre în ceea ce privește asigurarea respectării depline a articolelor 101 și 102 din TFUE.

3.2. Descentralizarea aplicării normelor în materie de concurență care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 nu a produs, contrar temerilor, o fragmentare a competențelor în ceea ce privește punerea în aplicare a politicii în domeniul concurenței. Cu toate că există în continuare diferențe, prin intermediul unei armonizări voluntare s-a înregistrat o convergență semnificativă între regimurile diferitelor state membre, în raport cu normele UE (1).

3.3. CESE subliniază faptul că existența unor competențe paralele – ale UE și ale statelor membre – va impune, în anumite cazuri, un efort de adaptare a legilor și a instituțiilor naționale. Sistemul de inițiere a procedurilor (case allocation) în cadrul Rețelei europene în domeniul concurenței trebuie să evite, în orice caz, posibila dublare a acțiunilor diferitelor state membre.

3.4. Comisia consideră că o directivă este instrumentul adecvat, deoarece aceasta ține seama de „tradițiile juridice ale statelor membre și de particularitățile lor instituționale”. Cu toate acestea, atingerea obiectivului privind punerea în aplicare uniformă și coerentă a normelor de către ANC, în special în ceea ce privește lista de sancțiuni (capitolul V) și imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului acestora (capitolul VI), necesită depășirea amplei diversități existente în prezent. Prin urmare, CESE propune ca, pe viitor, să se ia în considerare reglementarea conținuturilor dreptului civil și dreptului administrativ prin intermediul unui regulament, statele membre păstrându-și deplina autonomie în ceea ce privește legislația penală.

3.5. Politica în domeniul concurenței trebuie să garanteze egalitatea de șanse. CESE subliniază faptul că este important ca ANC să dispună de suficiente mijloace și instrumente juridice pentru a combate cartelurile secrete [definite la articolul 2 alineatul (9) din propunere] și atrage atenția și asupra prejudiciilor grave pe care abuzurile de poziție dominantă – săvârșite în general de marile întreprinderi sau de asociațiile de întreprinderi – le aduc altor întreprinderi (în special, IMM-urilor), consumatorilor și utilizatorilor.

3.6. Statele membre ar trebui să aibă în vedere organizarea unor campanii de informare a publicului, întrucât cea mai mare parte a acestuia nu cunoaște suficient normele în materie de concurență.

4. Observații specifice

4.1. Drepturi fundamentale

4.1.1. Propunerea Comisiei menționează principiile generale ale dreptului Uniunii și pe cele prevăzute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (2), în ceea ce privește faptul că această garanție include respectarea dreptului la apărare al întreprinderilor, a libertății de a desfășura o activitate comercială, a dreptului la proprietate, a dreptului la bună administrare și la o cale de atac eficientă în fața unei instanțe judecătorești (articolele 16, 17, 41 și 47 din Cartă).

4.1.2. CESE reamintește că recunoașterea competențelor extinse pe care ar trebui să le aibă ANC pentru a-și îndeplini sarcinile implică stabilirea unor măsuri de protecție și garanții privind respectarea drepturilor celor care fac obiectul investigației și trebuie să fie compatibilă cu punerea în aplicare integrală a articolelor 101 și 102 din TFUE. ANC și, după caz, instanțele naționale trebuie să asigure punerea în aplicare a acestor garanții. Potrivit jurisprudenței Curții de Justiție a Uniunii Europene (CJUE), prezumția de nevinovăție constituie un principiu general de drept al Uniunii [articolul 48 alineatul (1) din Cartă] pe care statele membre sunt obligate să îl respecte atunci când aplică dreptul Uniunii în materie de concurență (3). La rândul său, Curtea Europeană a Drepturilor Omului a confirmat punerea în aplicare a articolului 6 din Convenția europeană a drepturilor omului (dreptul la un proces echitabil) (4) și s-a pronunțat cu privire la legitimitatea Comisiei (5) și a principiului non bis in idem (6) în procedurile în materie de concurență.

4.2. Independență și resurse

4.2.1. Garantarea independenței implică exercitarea competențelor ANC „în mod imparțial și în interesul asigurării eficace și uniforme” a respectării normelor [articolul 4 alineatul (1)].

4.2.2. Se va solicita statelor membre să se asigure că personalul și membrii organelor de decizie ale autorităților naționale de concurență își îndeplinesc atribuțiile [articolul 4 alineatul (2)]: — fără intervenții politice și alte influențe din exterior; — fără să solicite sau să accepte instrucțiuni din partea niciunui guvern ori a altei entități publice sau private; — abținându-se de la orice acțiune incompatibilă cu îndeplinirea sarcinilor care le revin; — în plus: — pot fi demiși doar în cazul în care nu mai îndeplinesc condițiile necesare pentru îndeplinirea sarcinilor care le revin sau în cazul în care au comis o abatere gravă în temeiul dreptului intern; — motivele demiterii ar trebui să fie prevăzute în prealabil în dreptul intern; — nu pot fi demiși din motive legate de îndeplinirea sarcinilor care le revin și de exercitarea competențelor lor.

4.2.3. Comitetul își exprimă îngrijorarea cu privire la deficiențele grave în această privință cu care se confruntă în prezent, potrivit Comisiei, multe dintre statele membre. Pentru ca autoritățile naționale de concurență să își îndeplinească sarcinile care le revin, este esențial să dispună de resursele umane, financiare și tehnice corespunzătoare (articolul 5). Independența presupune o autonomie semnificativă în ceea ce privește structura statului (7), care nu exclude: — controlul judiciar; — informarea Parlamentului; — elaborarea periodică a rapoartelor de activitate; — monitorizarea alocărilor bugetare.

4.2.4. CESE consideră că este esențial ca ANC să aibă o independență reală față de autorități. Din acest motiv, persoanele în funcții de conducere trebuie să fie experți independenți, cu experiență dovedită. La rândul său, personalul ar trebui să beneficieze de stabilitate și de formarea profesională corespunzătoare.

4.3. Competențe

4.3.1. Competențele pe care trebuie să le aibă ANC (articolele 6-11) includ: — inspecția neanunțată cu și fără mandat a incintelor destinate activităților economice, în conformitate cu dispozițiile legislației statului membru: aceasta implică, cel puțin, că autoritățile naționale de concurență au dreptul să intre în „incinte, pe orice terenuri și în orice mijloace de transport ale întreprinderilor”; să examineze registrele și alte documente; să facă sau să obțină copii „sub orice formă”; să „sigileze orice incinte destinate activității economice și orice registre și documente” și să ceară explicații. În cazul în care o întreprindere se opune unei inspecții administrative sau judiciare, autoritățile pot primi asistența necesară „din partea poliției sau a unei agenții de asigurare a respectării legii echivalente” care „poate fi obținută și în scop preventiv”; — inspecția neanunțată, cu autorizație judiciară, a altor incinte: se stabilește atunci când există „o bănuială întemeiată” că există elemente care pot fi relevante în privința unei încălcări grave a articolului 101 sau a articolului 102 din TFUE; — cererile de informații; — ordinul de încetare a unei încălcări constatate; — impunerea măsurilor provizorii: se aplică „în cazurile în care există o urgență determinată de riscul unui prejudiciu grav și ireparabil pentru concurență și pe baza constatării prima facie a unei încălcări”. Măsura trebuie să se aplice pe o perioadă determinată, care să poate fi reînnoită; — stabilirea caracterului obligatoriu al angajamentelor asumate de întreprinderi.

4.3.2. Daunele provocate de comportamentele anticoncurențiale sunt, în multe cazuri, greu – sau chiar imposibil – de remediat, motiv pentru care CESE recomandă ca atribuțiile conferite ANC să se utilizeze și în scopul unor acțiuni preventive.

4.4. Amenzi impuse pentru încălcări și penalități cu titlu cominatoriu

4.4.1. Amenzile„eficace, proporționale și echitabile”impuse pentru încălcări se pot aplica atunci când sunt adoptate „în mod intenționat sau din neglijență” anumite comportamente: refuzul de a se supune unei inspecții, distrugerea sigiliilor, răspunsuri incorecte sau care induc în eroare, informații neadevărate sau încălcarea măsurilor provizorii. Penalitățile cu titlu cominatoriu acoperă cazurile de omisiune, cum ar fi, printre altele, refuzul de a se supune unei inspecții (articolele 12 și 15).

4.4.2. Conform principiului comun de drept penal, cuantumul amenzilor care trebuie stabilit de statele membre trebuie să țină seama „atât de gravitatea, cât și de durata încălcării”, iar cuantumul maxim al amenzilor „nu se stabilește la un nivel mai mic de 10 % din cifra de afaceri mondială totală a acesteia înregistrată în exercițiul financiar care precedă decizia” [articolul 13 alineatul (1) și articolul 14]. Sunt prevăzute diferitele situații în ceea ce privește răspunderea pentru plata amenzilor în cazul asociațiilor de întreprinderi [articolul 13 alineatul (2)].

4.4.3. Trebuie remarcat faptul că extinderea răspunderii în solidar pentru plata amenzilor la toți membrii asociațiilor de întreprinderi sau grupuri de întreprinderi [articolul 13 alineatul (2)] acoperă o lacună din legislația actuală (8).

4.4.4. Domeniul de aplicare al propunerii include numai întreprinderile cărora le pot fi aplicate sancțiuni administrative. Comportamentele care ar putea constitui o infracțiune sunt de competența statelor membre. Curtea de Justiție a Uniunii Europene s-a pronunțat deja cu privire la compatibilitatea sancțiunilor administrative și penale (9).

4.4.5. Comitetul, care a precizat că nivelul sancțiunilor „trebuie să fie disuasiv și că recidiva trebuie sancționată prin înăsprirea amenzilor” (10), este de acord cu faptul că un element central al politicii în domeniul concurenței îl constituie capacitatea autorității competente de a aplica sancțiuni. În plus, acesta își exprimă îngrijorarea cu privire la faptul că dreptul concurenței este în prezent „deficitar” din cauza diferențelor semnificative dintre legislații și dintre structurile ANC.

4.5. Imunitate la amenzi sau reducerea cuantumului acestora (clemență)

4.5.1. Statelor membre li se atribuie competența de a stabili cauzele și procedurile pentru acordarea imunității la amenzi sau pentru reducerea cuantumului acestora, însă într-un cadru prezentat în detaliu care include: — condiții pentru acordarea imunității (articolul 16) și pentru reducerea cuantumului (articolul 17); — condiții pentru aplicarea unor astfel de măsuri (articolul 18); — formularele pentru cereri (articolul 19); — numărul de ordine al cererii formale de imunitate (articolul 20); — cereri simplificate în cazul depunerii simultane la Comisiei și la o ANC (articolul 21); — măsuri de protecție pentru cei care solicită imunitate (articolul 22).

4.5.2. Justificarea propunerii constă în faptul că, având în vedere că programele de clemență sunt instrumente importante pentru detectarea cartelurilor secrete, diferențele mari dintre legislațiile naționale și aplicarea efectivă a acestora generează incertitudine juridică, slăbesc motivația potențialilor solicitanți să depună o cerere de clemență și conduc la o politică în domeniul concurenței în Uniune mai puțin eficace. În plus, se consideră că statele membre nu aplică modelul de program de clemență al REC (11), ale cărui aspecte fundamentale sunt incluse în noul regulament.

4.5.3. Pentru CESE, aplicarea uniformă a măsurilor de clemență de către ANC este importantă pentru ca dreptul european al concurenței să existe cu adevărat, iar experiența Comisiei, care aplică, în mod obișnuit, astfel de măsuri (12), poate fi considerată pozitivă. Cu toate acestea, clemența nu ar trebui să împiedice părțile prejudiciate (inclusiv consumatorii) să obțină compensații pentru prejudiciile suferite, prin intermediul acțiunilor colective.

4.6. Asistență reciprocă

4.6.1. Având în vedere noile competențe atribuite ANC prin această propunere, cooperarea între acestea necesită asistență și sprijin în cazul procedurilor privind inspecția (articolul 23), fapt care impune statelor membre să asigure notificarea obiecțiunilor preliminare (articolul 24) și să dea curs cererilor de executare a deciziilor (articolul 25). Sunt delimitate competențele în materie de litigii (articolul 26).

4.6.2. CESE consideră că este necesară impunerea acestor obligații, având în vedere caracterul transnațional al politicii în domeniul concurenței.

4.7. Suspendarea termenelor de prescripție pentru impunerea de sancțiuni

4.7.1. Propunerea Comisiei are în vedere două cazuri specifice de suspendare a termenelor: „pe durata derulării unei proceduri în fața autorităților naționale de concurență din alte state membre sau a Comisiei cu privire la o încălcare referitoare la același acord, aceeași decizie a unei asociații de întreprinderi sau aceeași practică concertată” [articolul 27 alineatul (1)] și atunci când se derulează o procedură în fața unei instanțe judiciare [articolul 27 alineatul (2)].

4.7.2. CESE semnalează că, în transpunerea directivei, trebuie abordată chestiunea posibilei contradicții cu ordinile juridice care prevăd, de asemenea, suspendarea termenelor în cazul unor acțiuni în justiție.

4.8. Capacitatea ANC de a se constitui parte în procese în nume propriu

4.8.1. Potrivit propunerii, ANC trebuie să aibă capacitatea de a formula acțiuni în justiție, pentru a introduce direct căile de atac în fața autorității judiciare și trebuie să aibă capacitate procesuală de plin drept, ca acuzator sau pârât, în acțiunile judiciare, având aceleași drepturi ca și celelalte părți (articolul 28).

4.8.2. Comitetul consideră că, în prezent, în lipsa acestei capacități, acțiunea ANC în unele state membre (13) întâmpină dificultăți, fiind așadar esențial să le fie atribuită, pentru a face față cerințelor impuse de politica UE în domeniul concurenței.

4.9. Admisibilitatea probelor în fața autorităților naționale de concurență (14)

4.9.1. CESE subliniază că este important ca ANC să poată utiliza ca mijloace de probă „înscrisurile, declarațiile orale, înregistrările și orice alte obiecte care conțin informații, indiferent de tipul suportului pe care sunt stocate informațiile” (articolul 30).

Bruxelles, 5 iulie 2017. Președintele Comitetului Economic și Social European Georges DASSIS

(1) „An academic View on the Role and Powers of National Competition Authorities”, Parlamentul European, 2016.

(2) Hotărârea Karlsson și alții în cauza C-292/97, punctul 37.

(3) Hotărârile în cauzele Eturas (C-74/14, punctul 38), E.ON Energie/Comisia (C-89/11 P, punctul 72) și VEBIC (C-439/08, punctul 63).

(4) Cauza Menarini Diagnostics SRL/Italia.

(5) C-12/03P Comisia/Tetra Laval (2005).

(6) Cauza Menarini Diagnostics SRL/Italia.

(7) „Independence and accountability of competition authorities” [Independența și responsabilitatea autorităților de concurență], UNCTAD 2008.

(8) Hotărârea în cauza C-97/08 P, Akzo Nobel NV și alții/Comisia, punctele 45 și 77.

(9) Hotărârea din 26 februarie 2013 – cauza C-617/10, Åkerberg Fransson.

(10) Avizul privind Raportul privind politica în domeniul concurenței pentru anul 2014 (JO C 71, 24.2.2016, p. 33).

(11) Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri (JO C 298, 8.12.2006, p. 17).

(12) A se vedea „Cartel leniency in EU: overview”, Thompson Reuters. Exemple de reduceri și scutiri aplicate de Comisie: Riberebro 50 % (JO C 298, 8.12.2006, p. 17); Hitachi 30 %, și alții; Philips, scutire; Hitachi 50 %; Schenker și alții 55 %-40 %; DHL, imunitate (C-428/14, DHL/AGCM); Eberspächer 45 % și Webasto, imunitate.

(13) În răspunsul oferit de ANC din Germania („Bundeskartellami”) la chestionarul Comisiei, autoritatea a invocat această lipsă ca fiind una dintre cauzele unui sistem afectat de „disfuncționalități severe”.

(14) Limite privind utilizarea informațiilor [articolul 29, alineatul (1)]. Comisia a anunțat posibila revizuire a modului de redactare a acestui articol.