C 78/3

COMUNICARE A COMISIEI

Orientări pentru punerea în aplicare a anumitor dispoziții privind etichetarea din Regulamentul (UE) 2019/787 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 aprilie 2019 privind definirea, descrierea, prezentarea și etichetarea băuturilor spirtoase, utilizarea denumirilor băuturilor spirtoase în prezentarea și etichetarea altor produse alimentare, protecția indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase, utilizarea alcoolului etilic și a distilatelor de origine agricolă în băuturile alcoolice, și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 110/2008

(2022/C 78/03)

Cuvânt înainte și declinarea responsabilității Noul Regulament (UE) 2019/787 privind băuturile spirtoase a fost publicat la 17 mai 2019 și a intrat în vigoare șapte zile mai târziu. Cu toate acestea, el se aplică numai de la 25 mai 2021 în ceea ce privește majoritatea dispozițiilor sale referitoare la producție și la etichetare. În conformitate cu articolul 43 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2019/787, scopul prezentului document de orientare – care se aplică, de asemenea, cu începere de la 25 mai 2021 – este de a asigura aplicarea uniformă a regulamentului atât în beneficiul administrațiilor naționale, cât și al operatorilor din sectorul alimentar (de exemplu, producătorii și importatorii de băuturi spirtoase), deoarece se referă la anumite dispoziții privind etichetarea prevăzute în acest regulament. Documentul de orientare se limitează la explicarea practică a dispozițiilor privind etichetarea aplicabile băuturilor spirtoase, în special în ceea ce privește utilizarea de „denumiri legale”, „termeni compuși”, „aluzii”, „amestecuri” și „cupaje”. În acest scop, el oferă mai multe exemple neexhaustive care sunt furnizate doar cu titlu ilustrativ. Prezentul document de orientare este pus la dispoziție doar în scop informativ, iar conținutul său nu este destinat să înlocuiască consultarea niciunei surse juridice aplicabile sau consultanța necesară din partea unui expert juridic, după caz. Nici Comisia, nici orice persoană care acționează în numele acesteia nu poate fi considerată răspunzătoare pentru utilizarea prezentelor note de orientare, iar aceste note nu pot fi considerate o interpretare obligatorie a legislației. Prezentul document este menit să sprijine întreprinderile și autoritățile naționale în ceea ce privește aplicarea legislației privind băuturile spirtoase. Numai Curtea de Justiție a Uniunii Europene are competența de a formula interpretări obligatorii ale dreptului Uniunii. Trimiterile la dispozițiile juridice indicate în continuare sunt destinate a fi trimiteri la Regulamentul (UE) 2019/787 („RBS”), cu excepția cazului în care se indică altfel în mod explicit.

Cuprins

1. NORME GENERALE DE ETICHETARE PENTRU BĂUTURILE SPIRTOASE 7

1.1. Dispoziții orizontale (Regulamentul ICPA) 7

1.2. Principiile care guvernează Regulamentul privind băuturile spirtoase 7

1.3. Denumirile legale 8

1.4. Termeni care pot completa denumirile legale 10

1.5. Informații voluntare referitoare la produsele alimentare (Regulamentul ICPA) 12

1.5.1. Denumirea unui produs alimentar utilizat în procesul de producție 15

1.6. Materiile prime ale alcoolului etilic sau ale distilatelor 15

1.7. Materii prime vegetale utilizate ca denumiri legale 17

2. TERMENI COMPUȘI 18

2.1. Ce este un termen compus 18

2.2. Condiții de utilizare 20

2.3. Dispoziții privind etichetarea 21

2.4. Controale 23

3. ALUZII 24

3.1. Ce este o aluzie 24

3.2. Condiții de utilizare și dispoziții privind etichetarea 25

3.2.1. Aluzii pe alte produse alimentare decât băuturile alcoolice 26

3.2.2. Aluzii pe alte băuturi alcoolice decât băuturile spirtoase 27

3.2.3. Aluzii pe lichioruri 28

3.2.4. Aluzii pe alte băuturi spirtoase decât lichiorurile 30

3.2.5. Alte norme de etichetare pentru aluzii 34

3.3. Aluzie la substanțele aromatizante care „imită” băuturile spirtoase 36

3.4. Băuturi slab alcoolizate/fără alcool care fac referire la denumiri de băuturi spirtoase 37

3.5. Controale 39

3.5.1. Pe alte produse alimentare decât băuturile alcoolice 39

3.5.2. Pe alte băuturi alcoolice decât băuturile spirtoase 39

3.5.3. Pe lichioruri 40

3.5.4. Pe alte băuturi spirtoase decât lichiorurile 40

3.5.5. Pe arome „imitații” 42

3.5.6. Aluzii la indicații geografice 42

4. AMESTECURI 43

4.1. Ce sunt amestecurile 43

4.2. Condiții de utilizare și dispoziții privind etichetarea 44

4.2.1. Norme generale 44

4.2.2. Amestecuri care corespund unei categorii de băuturi spirtoase 45

4.3. Controale 45

5. CUPAJE 46

5.1. Ce sunt cupajele 46

5.2. Condiții de utilizare și dispoziții privind etichetarea 47

5.3. Controale 48

6. TABELE SINOPTICE 48

6.1. Termeni compuși (TC) 48

6.2. Aluzii 49

6.3. Amestecuri 49

6.4. Cupaje 50

Tabel de simboluri și de abrevieri

TAV Tărie alcoolică în volume TC Termen compus AEOA Alcool etilic de origine agricolă (Regulamentul) ICPA Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 privind informarea consumatorilor cu privire la produsele alimentare IG Indicație geografică ICI Indicarea cantitativă a ingredientelor RBS Regulamentul (UE) 2019/787 (Regulamentul privind băuturile spirtoase) § Punct din prezentele orientări # Număr casetă de exemple din prezentele orientări

1. NORME GENERALE DE ETICHETARE PENTRU BĂUTURILE SPIRTOASE

Articolul 3 punctele 1, 4 și 8 Definiții Articolul 4 punctele 1, 2, 3 și 4 Definiții și cerințe tehnice Articolele 9, 10 și 13 Denumiri legale și alte dispoziții privind etichetarea

1.1. Dispoziții orizontale (Regulamentul ICPA)

În conformitate cu articolul 9 din Regulamentul (UE) 2019/787 (1) („RBS”), „[b]ăuturile spirtoase introduse pe piața Uniunii respectă cerințele în materie de prezentare și etichetare prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 (2) , cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul regulament” (3).

Cu excepția dispoziției explicite privind lex specialis, astfel cum este prevăzută în RBS, normele privind prezentarea și etichetarea prevăzute pentru orice produs alimentar de Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 („Regulamentul ICPA”) sunt astfel aplicabile, de asemenea, pentru băuturile spirtoase ca atare și atunci când acestea sunt prezente în produse alimentare.

Printre principiile esențiale prevăzute în legislația orizontală a UE privind etichetarea produselor alimentare (Regulamentul ICPA) care sunt, de asemenea, de importanță capitală și pentru băuturile spirtoase, se numără și principiul conform căruia informațiile referitoare la produsele alimentare trebuie să nu inducă în eroare, ci să fie exacte, clare și ușor de înțeles pentru consumatori (4).

Informațiile destinate consumatorilor trebuie să fie exacte , să nu inducă în eroare și să fie ușor de înțeles.

În acest context, merită reamintit faptul că indicarea cantitativă obligatorie a anumitor (categorii de) ingrediente în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul ICPA – coroborat cu articolul 22 și cu anexa VIII la regulamentul respectiv – se numără printre normele orizontale aplicabile băuturilor spirtoase.

Normele QUID se aplică băuturilor spirtoase în conformitate cu Regulamentul ICPA, deoarece RBS nu derogă în mod explicit de la acestea.

1.2. Principiile care guvernează Regulamentul privind băuturile spirtoase

În conformitate cu tradiția stabilită prin Regulamentul (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului (5) și continuată prin Regulamentul (CE) nr. 110/2008 (6), Regulamentul (UE) 2019/787 se bazează în continuare pe același principiu liberal:

Fiecare băutură spirtoasă poate fi introdusă pe piața UE atât timp cât este produsă în conformitate cu legislația alimentară generală și este corect etichetată.

Cu alte cuvinte, nicio băutură spirtoasă – ca și orice alt produs alimentar – nu este interzisă pe piața UE atât timp cât respectă cerințele prevăzute pentru producția sa, este sigură pentru consum și este însoțită de informații adecvate destinate consumatorilor.

Cu toate acestea, în ceea ce privește băuturile spirtoase, acest principiu liberal trebuie să coexiste cu protecția sporită conferită de legislația UE denumirilor lor legale, care sunt fie denumiri rezervate unor categorii definite, fie pentru indicații geografice.

Denumirile legale ale băuturilor spirtoase (categorii și IG) beneficiază de o protecție specială.

Pentru a proteja reputația categoriilor și a IG-urilor de băuturi spirtoase și pentru a preveni inducerea în eroare a consumatorilor, RBS protejează produsele clar definite împotriva utilizării nelegitime în prezentarea produselor derivate care nu îndeplinesc criteriile de producție stricte aplicabile.

În consecință, operatorii din sectorul alimentar (de exemplu, producători, importatori) vor trebui să analizeze cu atenție dispozițiile privind etichetarea prevăzute în RBS înainte de a introduce pe piața UE orice băutură spirtoasă sau orice aliment care se referă la băuturi spirtoase.

Trebuie să se acorde o atenție deosebită normelor privind denumirile legale (articolul 10), termenii compuși (articolul 11), aluziile (articolul 12) și altor dispoziții privind etichetarea, inclusiv privind amestecurile și cupajele (articolul 13).

1.3. Denumirile legale

Legislația UE în domeniul alimentar nu prevede definiții obligatorii ale produselor, cu excepția cazurilor de legislație verticală a UE precum RBS.

Atât Regulamentul (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului, cât și Regulamentul (CE) nr. 110/2008 au prevăzut o protecție sporită a denumirilor comerciale și a indicațiilor geografice, impunând ca fiecare băutură spirtoasă comercializată în UE să poarte o denumire clar definită.

Versiunea actuală a RBS menține aceeași abordare.

În plus, pentru a o alinia la formularea din Regulamentul ICPA referitoare la informarea consumatorilor cu privire la produsele alimentare, legiuitorul a decis să înlocuiască termenul „denumire comercială” cu termenul „denumire legală”, care este definit prin:

— articolul 2 alineatul (2) litera (n) din Regulamentul ICPA, ca „denumirea unui produs alimentar prevăzută în dispozițiile Uniunii care i se aplică [...]”; și prin

— articolul 3 punctul 1 din RBS, ca „denumirea sub care este introdusă pe piață o băutură spirtoasă”.

În plus, în conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul ICPA, „[d]enumirea produsului alimentar este denumirea sa legală. În absența unei asemenea denumiri, denumirea produsului alimentar este denumirea sa curentă sau, în cazul în care nu există o denumire curentă sau aceasta nu este folosită, se indică denumirea descriptivă a produsului alimentar”. Alineatul (4) al aceluiași articol precizează că „[n]icio denumire protejată, fie ea proprietate intelectuală (7) , marcă de comerț sau nume fantezist, nu se poate substitui denumirii produsului alimentar”.

În fine, în conformitate cu articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul ICPA, denumirile legale ale băuturilor spirtoase, ca orice alte informații obligatorii referitoare la produsele alimentare, „sunt amplasate într-un loc evident, astfel încât să fie ușor vizibile, lizibile și, după caz, indelebile . Acestea nu trebuie să fie în niciun caz disimulate, ascunse, trunchiate sau separate prin orice alte reprezentări scrise sau imagini sau prin orice alt element intercalat”.

Revenind la dispozițiile specifice ale RBS, articolul 10 prevede utilizarea următoarelor denumiri legale în descrierea, prezentarea și etichetarea unei băuturi spirtoase:

a) OBLIGATORIU:

Articolul 10 alineatul (2): denumirea categoriei de băuturi spirtoase ale cărei cerințe le respectă (sau orice altă denumire legală permisă de categoria respectivă);

Dacă o băutură spirtoasă respectă toate cerințele prevăzute pentru o categorie de băuturi spirtoase , aceasta trebuie să poarte denumirea legală corespunzătoare.

Articolul 10 alineatul (3): denumirea legală „băutură spirtoasă”, dacă nu respectă cerințele niciuneia dintre categoriile de băuturi spirtoase prevăzute în anexa I, dar respectă totuși definiția și cerințele pentru băuturile spirtoase stabilite la articolul 2;

Dacă o băutură nu respectă cerințele niciunei categorii de băuturi spirtoase, dar corespunde definiției generale a unei băuturi spirtoase, ea trebuie să poarte denumirea generică „băutură spirtoasă”.

b) FACULTATIV:

Articolul 10 alineatul (4): denumirile legale permise în cadrul uneia sau mai multor categorii de băuturi spirtoase, dacă respectă cerințele pentru mai multe categorii de băuturi spirtoase prevăzute în anexa I;

#01 - Exemple de etichetare admisă: 1) Un brandy poate fi de asemenea introdus pe piață ca rachiu de vin dacă îndeplinește cerințele atât pentru categoria 4, cât și pentru categoria 5 din anexa I 2) O sambuca poate fi de asemenea introdusă pe piață ca lichior , deoarece sambuca îndeplinește simultan, în mod necesar, cerințele pentru categoriile 33 și 36 din anexa I 3) Un gin poate fi de asemenea introdus pe piață ca băutură spirtoasă cu aromă de ienupăr dacă îndeplinește cerințele atât pentru categoria 19, cât și pentru categoria 20 din anexa I

Articolul 10 alineatul (5) litera (a): o indicație geografică menționată în capitolul III, care poate completa sau înlocui denumirea sa legală;

#02 - Exemple de etichetare admisă: 1) Un cognac poate fi introdus pe piață cu denumirea de „Cognac” sau de „eau-de-vie de Cognac” 2) Un „Cassis de Dijon” poate fi introdus pe piață cu denumirea de „Cassis de Dijon” sau de „Crème de Cassis de Dijon”

Articolul 10 alineatul (5) litera (b): un termen compus care include termenul „lichior” sau „cremă” și care poate înlocui denumirea sa legală prin derogare de la articolul 10 alineatul (6) litera (c), conform căruia un termen compus poate doar completa o denumire legală (a se vedea § 2.1 de mai jos), cu condiția să respecte cerințele respective stabilite pentru categoria 33 din anexa I (și anume lichior);

c) INTERZIS:

Articolul 10 alineatul (7) primul paragraf: denumirile legale permise în cadrul unei categorii de băuturi spirtoase și indicațiile geografice pentru băuturi spirtoase nu se folosesc în descrierea, prezentarea sau etichetarea niciunei băuturi (și anume alcoolice sau nealcoolice) care nu respectă cerințele stabilite pentru categoria sau indicația geografică respectivă (a se vedea, de asemenea, § 3.3 de mai jos).

Această interdicție se aplică chiar și în prezența unor termeni precum „similar”, „tip”, „stil”, „făcut”, „aromă”, utilizați cu scopul de a indica consumatorului că o astfel de băutură nu trebuie confundată cu băutura spirtoasă.

Singurele excepții de la această interdicție sunt permise pentru „termenii compuși”, „aluziile” și „listele de ingrediente” stabilite la articolele 11, 12 și 13 alineatele (2)-(4).

NB: Odată cu adoptarea Regulamentului (UE) 2019/787, articolul 9 alineatele (4) și (7) din Regulamentul (CE) nr. 110/2008 au fost fuzionate în noul articol 10 alineatul (7) din RBS. În consecință, dispoziția prevăzută la articolul 10 alineatul (7) primul paragraf a devenit mai strictă decât articolul 9 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 110/2008, care interzicea utilizarea unei denumiri de băutură spirtoasă doar pe băuturile alcoolice (și nu pe orice băutură , cum prevede noua versiune a RBS) care nu respectă toate cerințele prevăzute pentru băutura spirtoasă respectivă. Această modificare a formulării a fost necesară pentru a se asigura coerența cu articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 110/2008, care interzice utilizarea denumirilor comerciale ale categoriilor de băuturi spirtoase pentru a descrie sau a prezenta în orice fel orice băutură în afara băuturilor spirtoase pentru care denumirile respective sunt menționate în anexa II sau înregistrate în anexa III.

#03 - Exemple de etichetare interzisă: 1) Băutură tip whisky 2) Băutură aromatizată cu cognac 3) Brandy fără alcool 4) Gin fără alcool

NB: Regulamentul (UE) 2019/787 a introdus o noutate în ceea ce privește trimiterea la denumirile băuturilor spirtoase din alte produse alimentare decât băuturile. În fapt, în conformitate cu articolul 10 alineatul (7) al doilea paragraf, aromele care imită o băutură spirtoasă sau alte produse alimentare decât o băutură pentru producția cărora s-au utilizat astfel de arome pot afișa, în prezentarea și în etichetarea lor, trimiteri la denumirile legale permise în cadrul unei categorii de băuturi spirtoase . Singura condiție este ca, pentru informarea corespunzătoare a consumatorilor, denumirile legale respective să fie însoțite de termenul „aromă” sau de alți termeni similari. Cu toate acestea, denumirile de indicații geografice nu pot fi utilizate în acest scop.

#04 - Exemple de etichetare admisă (categorii) în cazul utilizării unei arome care imită o băutură spirtoasă: 1) Aromă de rom pentru produse de brutărie - prăjitură cu aromă de rom – sau - sos de ananas cu aromă de rom 2) Aromă de gin – înghețată cu aromă de gin - sau - iaurt cu aromă de gin 3) aromă de whisky – ciocolată cu aromă de whisky - sau - bomboane cu aromă de whisky #05 - Exemple de etichetare interzisă (IG-uri) (se admite totuși dacă se folosește IG autentică, și nu o aromă): 1) Aromă alimentară de Cognac 2) Bomboane cu aromă de Ouzo 3) Prăjitură cu aromă de Scotch Whisky 4) Sos aromatizat cu Ron de Guatemala

1.4. Termeni care pot completa denumirile legale

Articolul 10 alineatul (6) prevede o listă orientativă de termeni care pot completa denumirile legale ale băuturilor spirtoase.

În acest context, verbul „a completa” nu ar trebui înțeles ca o cerință ca termenul în cauză să facă parte integrantă dintr-o denumire legală. Acesta indică mai degrabă faptul că termenul poate fi adăugat pe etichetă ca element suplimentar pentru a furniza și alte informații descriptive referitoare la produs.

Prin urmare, „termenul de completare” nu trebuie neapărat să fie afișat pe același rând ca denumirea legală, ci poate figura oriunde pe etichetă.

În consecință, pe etichetă pot figura următoarele, pe lângă denumirea legală:

(a) „ o denumire sau o referință geografică (8) prevăzută în legile, regulamentele și dispozițiile administrative aplicabile în statul membru în care băutura spirtoasă este introdusă pe piață, cu condiția ca acest lucru să nu inducă în eroare consumatorul”: această posibilitate este rezervată pentru termenii care sunt reglementați la nivel național, dacă există. În acest caz, termenii respectivi pot completa denumirea legală a băuturilor spirtoase introduse pe piața internă. Băuturile spirtoase respective pot fi, de asemenea, introduse pe piața unui alt stat membru, cu condiția să nu fie considerate ca inducând în eroare consumatorii din statul membru respectiv; #06 - Exemple: 1) Gammel Dansk – bitter cunoscut în mod obișnuit sub această denumire în Danemarca, deși este posibil să fie produs în afara Danemarcei 2) Berliner Gin sau Bodensee Obstler – termeni reglementați de reglementările germane 3) Korenwijn – (vruchten)brandewijn – termeni reglementați de legislația neerlandeză pentru băuturile spirtoase introduse pe piața internă

(b) „o denumire curentă astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (2) litera (o) din Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 (9) , cu condiția ca acest lucru să nu inducă în eroare consumatorul”: această posibilitate este rezervată pentru denumirile care sunt folosite în mod tradițional în statele membre, chiar dacă nu sunt reglementate formal. Aceste denumiri pot completa denumirea legală a băuturilor spirtoase introduse pe piețele naționale în cazul în care sunt acceptate de consumatori fără ca denumirea respectivă să necesite explicații suplimentare; #07 - Exemple: 1) Rakia : termen utilizat în mod obișnuit pentru anumite băuturi spirtoase în Bulgaria 2) Schnaps - Klarer : termeni utilizați în mod obișnuit pentru anumite băuturi spirtoase în Germania și în Austria 3) Brännvin sau sprit : termeni utilizați în mod obișnuit pentru băuturi spirtoase în Suedia 4) Viski : termen utilizat în mod obișnuit pentru whisky în Estonia 5) Nalewka : termen utilizat în mod obișnuit în Polonia pentru băuturile spirtoase produse prin macerarea materialelor vegetale în AEOA, în distilate de origine agricolă sau în băuturi spirtoase

(c) „un termen compus sau o aluzie [pe lichioruri] în conformitate cu articolele 11 și 12” din RBS [cu excepția termenilor compuși care rezultă din combinarea denumirii unei băuturi spirtoase cu termenul „lichior” sau „cremă”, care pot înlocui denumirile legale în conformitate cu dispoziția de la articolul 10 alineatul (5) litera (b)]. Trebuie remarcat faptul că, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2), termenii „alcool”, „spirtos”, „băutură”, „băutură spirtoasă” și „apă” nu pot face parte dintr-un termen compus care descrie o băutură alcoolică, cu excepția cazului în care acești termeni fac parte integrantă din denumirea legală a categoriei de băuturi spirtoase care este menționată în termenul compus. În consecință, un termen compus nu poate fi scris în niciun caz în așa fel încât să facă parte din denumirea legală generică „băutură spirtoasă”; #08 - Exemple de etichetare admisă: 1) Băutură spirtoasă Băutură spirtoasă din cereale și ghimbir (denumirea legală „băutură spirtoasă” completată de un termen compus) 2) Cremă de ciocolată (lichior) cu aromă de rom (denumirea legală „Cremă de ciocolată” completată de o aluzie) #09 - Exemple de etichetare interzisă (termeni care nu pot face parte din termeni compuși): 1) Băutură spirtoasă de whisky cu ghimbir 2) Apă de rom

(d) „termenul «cupaj», «cupajare» sau «cupajat» , cu condiția ca băutura spirtoasă să fi făcut obiectul procedeului de cupajare în conformitate cu articolul 3 punctul 11”; NB: această indicație este obligatorie în cazul menționat la articolul 13 alineatul (3a) #10 - Exemple de etichetare admisă: 1) Whisky cupajat (denumirea legală „whisky” + termen de completare) 2) Cupaj de romuri (denumirea legală „rom” + termen de completare) #11 - Exemple de etichetare interzisă: 1) Băutură spirtoasă cupajată* 2) Cupaj de whisky și votcă* * În conformitate cu articolul 3 punctul 11, „a cupaja” înseamnă a combina două sau mai multe băuturi spirtoase din aceeași categorie , deosebite între ele numai de diferențele minore de compoziție indicate la articolul respectiv. Prin urmare, o „băutură spirtoasă” generică (adică una care nu aparține unei categorii de băuturi spirtoase) sau băuturile spirtoase care aparțin unor categorii diferite nu pot fi etichetate drept cupaj.

(e) „termenul «amestec», «amestecat» sau «băutură spirtoasă obținută dintr-un amestec» , cu condiția ca băutura spirtoasă să fi făcut obiectul procedeului de amestecare în conformitate cu articolul 3 punctul 9”; NB: această indicație este obligatorie în cazul menționat la articolul 13 alineatul (3) #12 - Exemple de etichetare admisă: 1) Rom și gin (lista ingredientelor alcoolice) Băutură spirtoasă obținută dintr-un amestec (denumirea legală „băutură spirtoasă” + termeni de completare) 2) Băutură spirtoasă (denumire legală) Amestec de rom și gin (lista ingredientelor alcoolice + termen de completare) #13 - Exemple de etichetare interzisă: 1) Băutură spirtoasă obținută dintr-un amestec de rachiu de fructe și suc de portocale* 2) Amestec de aquavit și apă* * În conformitate cu articolul 3 punctul 9, „a amesteca” înseamnă a combina o băutură spirtoasă (categorie sau IG) cu unul sau mai multe dintre următoarele elemente: alte băuturi spirtoase care nu aparțin aceleiași categorii de băuturi spirtoase, distilate de origine agricolă , alcool etilic de origine agricolă . Prin urmare, combinarea unei băuturi spirtoase cu un ingredient nealcoolic sau cu apă nu poate fi etichetată ca amestec.

(f) „termenul « sec » sau « dry » [adică în engleză sau în orice altă limbă oficială a UE], [...] cu condiția ca băutura spirtoasă să nu fi fost îndulcită, nici măcar pentru completarea gustului”. Următoarele excepții se aplică în cazul: (i) „băuturilor spirtoase care îndeplinesc cerințele categoriei 2 din anexa I” (și anume whisky sau whiskey ), care nu pot fi în niciun caz îndulcite, nici măcar pentru completarea gustului și, prin urmare, nu pot fi niciodată etichetate ca „sec” sau „dry” (10); (ii) băuturilor spirtoase care îndeplinesc „cerințel[e] specifice stabilite la categoriile 20-22 din anexa I” (și anume gin, gin distilat și London gin ), cărora trebuie să li se aplice în continuare norme specifice privind îndulcirea și etichetarea în legătură cu utilizarea termenului „dry” (și anume un conținut de îndulcitori adăugați de maximum 0,1 grame de îndulcitor per litru de produs final, exprimat ca zahăr invertit); (iii) „băuturilor spirtoase care respectă cerințele de la categoria 33” (și anume lichior), care trebuie îndulcite prin definiție. Termenul „sec” sau „dry” poate completa denumirea legală a unor lichioruri „care au, în special, un gust acrișor, amar, picant, acidulat, acru sau de citrice, indiferent de gradul lor de îndulcire” (considerentul 17). În fapt, utilizarea termenului „sec” în descrierea, prezentarea și etichetarea lichiorurilor nu este de natură să inducă în eroare consumatorul, deoarece acestea trebuie să aibă un conținut minim de zahăr pentru a fi clasificate ca atare. #14 - Exemple de etichetare admisă: 1) Rachiu de cidru sec (dacă nu este îndulcit, nici măcar pentru completarea gustului) 2) Gin sec (dacă îndulcitorii adăugați nu depășesc 0,1 grame per litru) 3) Lichior triplu sec (dacă lichiorul este caracterizat, de exemplu, de un gust acid sau amar) #15 - Exemple de etichetare interzisă: 1) Whisky sec (nu este posibil niciodată, deoarece toate whisky-urile trebuie să fie neîndulcite) 2) Brandy sec (în cazul în care brandy-ul a fost îndulcit pentru completarea gustului)

1.5. Informații voluntare referitoare la produsele alimentare (Regulamentul ICPA)

Pe lângă cele de mai sus, în conformitate cu Regulamentul ICPA, în descrierea, prezentarea și etichetarea unei băuturi spirtoase pot fi furnizate informații voluntare referitoare la produsul alimentar (11).

Articolul 36 alineatul (2) din Regulamentul ICPA prevede că „[i]nformațiile referitoare la produsele alimentare furnizate în mod voluntar respectă următoarele cerințe:

(a) nu induc în eroare consumatorul, astfel cum se specifică la articolul 7;

(b) nu sunt ambigue și nu derutează consumatorii și

(c) după caz, se bazează pe date științifice relevante”.

Informațiile voluntare pot include termeni precum „fin”, „extra”, „premium”, „deluxe”, „100 % cereale pure”, ‘superior’, dar și „maturat în butoi de vin”, „maturat în butoi vechi”, „învechit în butoi de Sherry” (12), „Finisare în butoi de bere/bere neagră” etc.

Termenii care se referă la depozitarea unei băuturi spirtoase pe durata întregii perioade de maturare sau a unei părți a acesteia în butoaie de lemn care au fost utilizate anterior pentru maturarea altei băuturi spirtoase nu pot fi considerați informații pur voluntare în sensul articolului 36 din Regulamentul ICPA, spre deosebire de mențiunile referitoare, de exemplu, la butoaie de vin și de bere. Acest lucru se datorează interdicției prevăzute la articolul 10 alineatul (7) primul paragraf din RBS de a utiliza denumirile băuturilor spirtoase în descrierea, prezentarea sau etichetarea oricărei băuturi care nu respectă cerințele prevăzute în RBS sau în dosarul tehnic/caietul de sarcini al produsului pentru IG relevantă. Singurele excepții permise de la această interdicție sunt legate de prezența pe etichetă a termenilor compuși, a aluziilor și a listei ingredientelor, reglementată de articolele 11, 12 și 13 alineatele (2)-(4) din RBS. Prin urmare, referirea la o băutură spirtoasă în al cărei butoi de lemn a fost ulterior maturată o altă băutură spirtoasă este o aluzie reglementată de articolul 12 alineatul (3a) din RBS (13) (a se vedea § 3.2.4.2 de mai jos).

NB: Prezenta secțiune nu se referă la termenii autorizați de dosarul tehnic/caietul de sarcini al produsului pentru o IG de băutură spirtoasă, care pot completa în orice caz IG, cu condiția ca acest lucru să nu inducă în eroare consumatorul, în aplicarea articolului 10 alineatul (5) litera (a).

NB: Merită reamintit faptul că anumite categorii de băuturi spirtoase (în special categoriile 1-14 din anexa I) nu pot fi aromatizate, colorate, îndulcite sau supuse adăugării de alcool: aceste cerințe nu pot fi eludate prin maturarea în butoaie de lemn care nu au fost golite complet de conținutul anterior. Cu toate acestea, depozitarea în butoaie de lemn goale care au conținut anterior o altă băutură alcoolică nu este considerată aromatizare, iar menționarea unei asemenea practici pe eticheta unei băuturi spirtoase ar trebui să aibă unicul obiectiv de a informa consumatorul cu privire la tipul de recipient utilizat pentru depozitarea acesteia și trebuie să respecte articolul 7 din Regulamentul ICPA și articolul 21 din RBS. În plus, în ceea ce privește IG-urile băuturilor spirtoase, menționarea pe etichetă a unei astfel de practici trebuie să fie conformă cu cerințele stabilite în dosarul tehnic/caietul de sarcini al produsului pentru utilizarea unor astfel de descriptori pentru orice IG dată.

Întrucât RBS nu reglementează utilizarea informațiilor voluntare în prezentarea, descrierea și etichetarea băuturilor spirtoase, se aplică dispozițiile generale ale Regulamentului ICPA.

În conformitate cu articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul ICPA:

„Informațiile referitoare la produsele alimentare nu trebuie să inducă cumpărătorul în eroare, în special:

a) în ceea ce privește caracteristicile produsului alimentar și în special în ceea ce privește natura, identitatea, proprietățile, compoziția, cantitatea, data durabilității minimale, țara de origine sau locul de proveniență, metoda de fabricație sau producție;

b) atribuind produsului alimentar efecte sau proprietăți pe care nu le are;

c) sugerând că produsul alimentar posedă caracteristici speciale, atunci când, în realitate, toate produsele alimentare similare posedă asemenea caracteristici, mai ales evidențiind în mod special prezența sau absența anumitor ingrediente sau/și nutrienți;

d) sugerând, prin intermediul prezentării, în descrieri sau imagini, prezența unui anumit produs alimentar sau a unui anumit ingredient, câtă vreme, în realitate, o componentă prezentă în mod natural sau un ingredient utilizat în mod normal în respectivul produs alimentar a fost înlocuit(ă) cu o altă componentă sau cu un alt ingredient.”

Autoritățile naționale competente sunt responsabile pentru asigurarea respectării legislației UE și, prin urmare, le revine sarcina de a aprecia, de la caz la caz, dacă utilizarea pe eticheta băuturilor spirtoase a unor astfel de informații voluntare este sau nu în conformitate cu legislația relevantă a UE.

Această evaluare trebuie să țină seama, printre altele, ca termenii utilizați:

— să descrie adevărata natură și adevăratele caracteristici specifice ale produsului (de exemplu, menționarea unei caracteristici specifice de producție);

— să descrie caracteristicile de producție permise de cerințele privind producția unei categorii sau a unei IG de băuturi spirtoase (prevăzute în anexa I la RBS sau, respectiv, în dosarul tehnic/caietul de sarcini al produsului relevant);

— să descrie caracteristicile de producție permise de cerințele privind producția categoriei de produse alimentare sau IG la care se face referire (de exemplu, produse vitivinicole sau IG de bere);

— să se refere în mod corect la o IG (de exemplu, în cazul butoaielor de Sherry, ca acestea să fi fost declarate conforme de către organismul de control și de certificare relevant);

— să distingă caracteristicile speciale ale produsului pe care sunt utilizate, față de alte produse (similare) cu care ar putea fi confundat;

— să nu inducă în eroare consumatorii vizați.

Prin urmare, dacă anumiți termeni sunt utilizați ca informații voluntare cu referire la o băutură spirtoasă, operatorul din sectorul alimentar trebuie să fie în măsură să demonstreze că băutura spirtoasă respectivă posedă caracteristici specifice în ceea ce privește calitatea, valoarea materială, metoda de producție sau o perioadă de maturare, care o diferențiază de băuturile spirtoase ce respectă cerințele minime pentru aceeași categorie.

#16 - Exemple de etichetare admisă și de condiții relevante pentru utilizarea informațiilor voluntare: 1) Kirsch sau Edelkirsch fin ar putea indica utilizarea exclusivă de fructe pentru consum în locul fructelor căzute din copaci 2) Mirabelle ecologică indică utilizarea exclusivă a fructelor cultivate ecologic sau a fructelor obținute din agricultura integrată controlată în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (UE) 2018/848 (14) și faptul că băutura spirtoasă este certificată ca fiind ecologică. 3) Brandy superior sau premium ar putea indica, de exemplu, o perioadă de maturare deosebit de lungă 4) Whisky „single malt” maturat într-un butoi de vin Chardonnay ar putea indica faptul că whisky-ul a petrecut suficient timp într-un butoi utilizat anterior pentru învechirea vinului Chardonnay pentru ca acest fapt să aibă un efect asupra caracterului organoleptic al băuturi spirtoase* * În conformitate cu punctul 2 litera (a) subpunctul (iii) din anexa I (whisky sau whiskey), maturarea distilatului final se efectuează în butoaie de lemn cu o capacitate de maximum 700 de litri. Deoarece tipul de butoaie de lemn nu este specificat, este posibilă reutilizarea butoaielor în care au fost maturate anterior alte băuturi alcoolice, pentru a conferi whisky/whiskey-ului caracteristici organoleptice deosebite. #17 - Exemple de etichetare interzisă și de utilizări nelegitime ale informațiilor voluntare: Whisky finisat în butoi de vin spumant nu este permisă, deoarece, în cazul vinurilor spumante, numai fermentarea în sticlă sau în rezervoare presurizate transformă vinul liniștit în vin spumant prin captarea bulelor

NB: Referirea la o denumire protejată în legătură cu tipul de butoi utilizat pentru maturarea unei băuturi spirtoase trebuie să se facă doar cu scopul de a informa consumatorul cu privire la tipul de butoi utilizat și trebuie să respecte cerințele articolului 21 din RBS și ale articolelor 7 și 36 din Regulamentul ICPA.

1.5.1. Denumirea unui produs alimentar utilizat în procesul de producție

Denumirea unui produs alimentar care a fost utilizat pentru producerea unei băuturi spirtoase în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa I pentru o categorie de băuturi spirtoase sau, în cazul unei IG, în dosarul tehnic/caietul de sarcini al produsului poate fi, de asemenea, indicată în prezentarea, descrierea și etichetarea acesteia, ca informație voluntară (15).

În fapt, după cum vom vedea mai târziu (a se vedea § 2.1 de mai jos), combinarea denumirii legale a unei băuturi spirtoase cu denumirea unui produs alimentar prevăzut/permis pentru producerea sa nu este considerată un termen compus în conformitate cu articolul 3 punctul 2, care îl definește ca fiind combinația denumirii unei băuturi spirtoase cu (printre altele) „denumirea unuia sau a mai multor produse alimentare, [...] altele decât produsele alimentare utilizate pentru producerea respectivei băuturi spirtoase în conformitate cu anexa I [...]”.

Denumirea unui produs alimentar/unor produse alimentare utilizate pentru producerea unei băuturi spirtoase poate fi indicată pentru a informa consumatorul cu privire la materia sau materiile prime care îi conferă caracteristici organoleptice specifice acesteia, cu condiția ca această indicație să fie adevărată, exactă și să nu inducă în eroare consumatorul.

În acest caz, denumirea legală rămâne denumirea permisă conform categoriei băuturii spirtoase sau conform dosarului tehnic/caietului de sarcini al produsului pentru o IG.

#18 - Exemple de indicații permise privind unul sau mai multe produse alimentare principale utilizate pentru producerea băuturii spirtoase: 1) Gin de hamei distilat 2) Lichior de piersică - Lichior de cafea 3) Advocaat cu cafea — Gin de rubarbă și ghimbir distilat* — Cremă de ciocolată (lichior)** — Lichior pe bază de ouă cu Speculoos*** * În conformitate cu punctul 21 litera (a) subpunctul (i) din anexa I, ginul distilat poate fi obținut prin distilarea AEOA în prezența unor boabe de ienupăr și a altor produse vegetale naturale, cu condiția ca gustul de ienupăr să fie predominant. Prin urmare, denumirile unor astfel de produse vegetale naturale pot fi utilizate pentru a completa denumirea legală „gin distilat”. Alte produse alimentare, care nu sunt luate în considerare ca produse vegetale naturale, cum ar fi „floricelele din porumb”, nu pot completa denumirea legală „gin distilat” decât în condițiile stabilite pentru „termenii compuși”. NB: punctul 20 litera (a) din anexa I permite numai utilizarea boabelor de ienupăr ca produse vegetale naturale în producția de gin. Prin urmare, adăugarea altor produse vegetale naturale la un gin ar trebui să fie menționată pe etichetă ca termen compus (și anume denumirea legală corespunzătoare trebuie să apară în același câmp vizual). ** În conformitate cu punctul 33 litera (f) din anexa I, fără a aduce atingere articolelor 11, 12 și 13 alineatul (4), denumirea legală „lichior” poate fi completată cu denumirea unei arome sau a unui produs alimentar care conferă aroma predominantă a băuturii spirtoase, cu condiția ca aroma să fie conferită băuturii spirtoase de produse alimentare aromatizante, preparate aromatizante și substanțe aromatizante naturale derivate din materia primă menționată în denumirea aromei sau în produsul alimentar, completată cu substanțe aromatizante numai dacă este necesar pentru a accentua aroma materiei prime respective. *** În conformitate cu punctul 39 litera (c) și cu punctul 40 litera (c) din anexa I, lichiorul pe bază de ouă (sau advocaat) și lichiorul cu ouă pot fi produse utilizând – printre altele – produse alimentare aromatizante, precum cafeaua și biscuiții speculoos.

1.6. Materiile prime ale alcoolului etilic sau ale distilatelor

Articolul 13 alineatul (1) prevede norme mai stricte în ceea ce privește materiile prime agricole utilizate pentru distilare:

„Descrierea, prezentarea sau etichetarea unei băuturi spirtoase poate face trimitere la materiile prime utilizate la producerea alcoolului etilic de origine agricolă sau la distilatele de origine agricolă utilizate la producerea băuturii spirtoase în cauză doar dacă alcoolul etilic sau distilatele respective au fost obținute exclusiv din acele materii prime. În acest caz, fiecare tip de alcool etilic de origine agricolă sau fiecare tip de distilat de origine agricolă se menționează în ordinea descrescătoare a cantităților în volum de alcool pur.”

O băutură spirtoasă se poate referi la denumirile materiilor prime distilate pentru a obține alcoolul utilizat la producerea sa numai cu condiția ca acestea să fie singurele materii prime utilizate pentru distilare. Toate materiile prime utilizate trebuie menționate în ordine descrescătoare în descrierea, prezentarea și etichetarea băuturii spirtoase.

Sub rezerva îndeplinirii acestei condiții, fiecare tip de alcool etilic sau distilat (cu menționarea produsului agricol utilizat pentru a le produce) trebuie menționat în ordinea descrescătoare a cantității în volume de alcool pur prezent în băutura spirtoasă.

#19 - Exemple de etichetare admisă: 1) Băutură spirtoasă: denumire generică a băuturii spirtoase care se referă la denumirea materiei (materiilor) prime distilate pentru a o obține – NB: posibilă numai dacă băuturile rezultate respectă definiția băuturii spirtoase (articolul 2), dar nu și cerințele unei categorii de băuturi spirtoase: a) o băutură spirtoasă care este obținută exclusiv prin distilarea zahărului din trestie de zahăr, dar care nu respectă cerințele categoriei 1 din anexa I (rom), de exemplu din cauză că băutura spirtoasă în cauză a fost îndulcită peste pragul maxim stabilit pentru categoria respectivă de băuturi spirtoase, poate purta în descrierea, prezentarea și etichetarea sa mențiunea voluntară „ Băutură spirtoasă pe bază de zahăr din trestie de zahăr ”; b) o băutură spirtoasă care este obținută exclusiv prin distilarea zahărului din agavă și din trestie de zahăr și care nu respectă cerințele niciunei categorii din anexa I poate purta în descrierea, prezentarea și etichetarea sa mențiunea voluntară „ Băutură spirtoasă pe bază de zahăr din agavă și din trestie de zahăr ”. 2) Rachiu din cereale (categoria 3 de băuturi spirtoase): În conformitate cu punctul 3 litera (h) din anexa I la RBS, în denumirea legală „rachiu din cereale” sau „brandy din cereale”, termenul „cereale” poate fi înlocuit cu denumirea cerealei utilizate exclusiv la producerea băuturii spirtoase în cauză, de exemplu „ rachiu din grâu ” sau „ brandy din ovăz ”. 3) Rachiu de vin (categoria 4 de băuturi spirtoase): a) un rachiu de vin obținut exclusiv prin distilarea vinului „Chardonnay” produs în conformitate cu legislația aplicabilă în sectorul vitivinicol poate purta în descrierea, prezentarea și etichetarea sa mențiunea voluntară „ Rachiu de vin Chardonnay ”; b) un rachiu de vin obținut exclusiv prin distilarea vinurilor „Chardonnay” și „Merlot” produse în conformitate cu legislația aplicabilă în sectorul vitivinicol poate purta în descrierea, prezentarea și etichetarea sa mențiunea voluntară „ Rachiu de vin Chardonnay și Merlot ”. 4) Votcă (categoria 15 de băuturi spirtoase): a) o votcă produsă exclusiv prin utilizarea alcoolului etilic obținut prin fermentarea cerealelor poate purta în descrierea, prezentarea și etichetarea sa mențiunea voluntară „ Votcă din cereale ”; b) o votcă produsă exclusiv prin utilizarea alcoolului etilic obținut prin fermentarea cerealelor și a cartofilor poate purta în descrierea, prezentarea și etichetarea sa mențiunea voluntară „ Votcă din cereale și din cartofi ”*. * În conformitate cu punctul 15 litera (f) din anexa I la RBS, descrierea, prezentarea sau etichetarea votcii care nu este produsă exclusiv din cartofi sau din cereale sau din ambele trebuie să poarte în mod vizibil indicația „produsă din …”, completată cu denumirea materiilor prime utilizate la producerea alcoolului etilic de origine agricolă. Această mențiune trebuie să figureze în același câmp vizual cu denumirea legală. 5) Gin (categoria 20 de băuturi spirtoase): a) un gin produs cu alcool etilic obținut prin distilarea exclusiv a cerealelor poate purta în descrierea, prezentarea și etichetarea sa mențiunea voluntară „ cu alcool etilic (de origine agricolă) obținut din cereale ”*; b) un gin produs cu alcool etilic obținut prin distilarea exclusiv a grâului și a orzului poate purta în descrierea, prezentarea și etichetarea sa mențiunea voluntară „ cu alcool etilic (de origine agricolă) obținut din orz și grâu/grâu și orz ”, în funcție de proporția de alcool pur reprezentată de fiecare dintre acestea*. * În conformitate cu punctul 20 litera (a) din anexa I, ginul este o băutură spirtoasă cu aromă de ienupăr produsă prin aromatizarea cu boabe de ienupăr a alcoolului etilic de origine agricolă . În conformitate cu punctul 19 litera (a) din aceeași anexă, o băutură spirtoasă cu aromă de ienupăr este o băutură spirtoasă produsă prin aromatizarea cu boabe de ienupăr a alcoolului etilic de origine agricolă sau a rachiului din cereale sau a distilatului din cereale sau a unei combinații a acestora. 6) Lichior (categoria 33 de băuturi spirtoase): a) un lichior obținut exclusiv din alcool etilic sau dintr-un distilat din pere poate purta în descrierea, prezentarea și etichetarea sa termenii „ Lichior produs cu alcool etilic din pere ” sau, respectiv, „ Lichior produs cu distilat din pere ”; b) un lichior produs cu alcool etilic atât din pere, cât și din caise poate fi etichetat drept „ Lichior produs pe bază de alcool etilic obținut din pere și din caise ” sau „ Lichior produs cu alcool etilic din caise și din pere ”, în funcție de proporția de alcool pur reprezentat de alcoolul etilic obținut din pere și de alcoolul etilic obținut din caise.

NB: Se face referire aici la produse agricole distilate după fermentarea alcoolică pentru a obține alcool etilic sau distilate de origine agricolă. Materiile prime macerate în alcool sau adăugate în alt mod băuturii spirtoase în conformitate cu cerința sa de producție se încadrează mai degrabă în categoria „produselor alimentare utilizate în procesul de producție”, care sunt tratate la § 1.5.1 de mai sus, în timp ce produsele alimentare care sunt combinate cu o băutură spirtoasă, deși nu sunt necesare/permise în procesul de producție al acesteia, trebuie indicate în conformitate cu normele privind termenii compuși sau aluziile.

1.7. Materii prime vegetale utilizate ca denumiri legale

În conformitate cu articolul 13 alineatul (5), „[u]tilizarea denumirilor materiilor prime vegetale care sunt utilizate ca denumiri legale ale unor băuturi spirtoase nu aduce atingere utilizării denumirilor acestor materii prime vegetale în prezentarea și etichetarea altor produse alimentare. Denumirile materiilor prime vegetale respective pot fi utilizate la descrierea, prezentarea sau etichetarea altor băuturi spirtoase, cu condiția ca această utilizare să nu inducă în eroare consumatorul.”

Această dispoziție a fost considerată necesară pentru a permite utilizarea denumirilor de fructe sau de plante pe care RBS le rezervă ca denumiri legale pentru anumite băuturi spirtoase și în prezentarea și etichetarea ca ingrediente (ca fructe sau plante, nu ca băuturi spirtoase) ale altor produse alimentare.

Aceeași posibilitate se aplică și altor băutura spirtoase, atât timp cât se precizează în descriere, în prezentare și în etichetare că nu se face referire la băutura spirtoasă (ca ingredient), ci la materia primă vegetală în sine.

#20 - Exemple: 1) Kirsch (denumirea legală pentru rachiu de fructe: categoria 9): termenul german „Kirsch” (cireașă) poate fi utilizat în: a) prezentarea și etichetarea prăjiturii cu cireșe („ Kirschkuchen ”), chiar dacă la fabricarea produsului alimentar s-au utilizat fructele și nu băutura spirtoasă; b) descrierea, prezentarea și etichetarea unui lichior de cireșe („ Kirschlikör ”), chiar dacă la producerea lichiorului s-au utilizat fructele și nu băutura spirtoasă, cu condiția să nu existe niciun risc de inducere în eroare a consumatorului astfel încât acesta să creadă că lichiorul a fost făcut cu Kirsch (băutura spirtoasă) și nu cu cireșe (fructe). 2) Anis (denumirea legală a băuturii spirtoase din categoria 28): termenul francez sau german „Anis” (anason) poate fi utilizat în: a) prezentarea și etichetarea unei infuzii („ infusion à l’anis ”), chiar dacă la fabricarea produsului alimentar s-a utilizat planta/produsul vegetal și nu băutura spirtoasă; b) descrierea, prezentarea și etichetarea unui lichior de anason („ Liqueur d’anis ”), chiar dacă a fost obținut prin infuzarea anasonului în alcool și zahăr și nu prin utilizarea băuturii spirtoase, cu condiția ca consumatorul să fie informat cu privire la modul de fabricare a lichiorului. 3) Gențiană (denumirea legală a băuturii spirtoase din categoria 18): termenul „gențiană” (împreună cu traducerile sale în alte limbi oficiale ale UE) poate fi utilizat în: a) prezentarea și etichetarea unei infuzii („ ceai de gențiană ”), chiar dacă la fabricarea produsului alimentar s-a utilizat planta/produsul vegetal și nu băutura spirtoasă; b) prezentarea și etichetarea unui preparat alimentar precum salata de gențiană. 4) Blutwurz (termen utilizat în indicația geografică germană de lichior „Blutwurz”): termenul german „Blutwurz” [și anume rădăcina plantei de sclipeți sau Potentilla erecta (L.) Raeusch] poate fi utilizat în: a) descrierea, prezentarea și etichetarea unui alt lichior (Blutwurzel Likör) ca aromă principală utilizată pentru producerea băuturii spirtoase respective; b) descrierea, prezentarea și etichetarea unei alte băuturi spirtoase (de exemplu, Blutwurzel Spirituose) produse prin infuzare (sau macerare și distilare).

2. TERMENI COMPUȘI

Articolul 3 punctul 2 Definiție Articolul 11 Condiții de utilizare și dispoziții privind etichetarea

2.1. Ce este un termen compus

Utilizarea unui termen compus este o opțiune disponibilă pentru a descrie o băutură spirtoasă (categorie sau IG) din care provine întreaga cantitate de alcool din produs, la care se adaugă alte produse alimentare și care, în consecință, nu mai are dreptul să poarte în descrierea, prezentarea sau etichetarea sa denumirea legală a respectivei categorii sau IG. În schimb, trebuie să utilizeze denumirea legală „băutură spirtoasă” (16), cu excepția cazului în care respectă cerințele ce permit utilizarea unui termen compus care include termenii „lichior” sau „cremă” (17) ca denumire legală.

Dacă produsul rezultat nu respectă definiția și cerințele unei băuturi spirtoase (de exemplu, din cauza unei tării alcoolice sub 15 % vol. (18)), el va trebui să poarte denumirea corespunzătoare a băuturii alcoolice în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul ICPA (NB: care nu este niciodată denumirea comercială (19)).

În conformitate cu articolul 3 punctul 2, „«termen compus» înseamnă, în legătură cu descrierea, prezentarea și etichetarea unei băuturi alcoolice, combinația fie a unei denumiri legale prevăzute la categoriile de băuturi spirtoase descrise în anexa I, fie a indicației geografice pentru o băutură spirtoasă, din care provine întreaga cantitate de alcool a produsului finit, cu unul sau mai multe dintre următoarele elemente:

(a) denumirea unuia sau a mai multor produse alimentare, altele decât o băutură alcoolică și altele decât produsele alimentare utilizate pentru producerea respectivei băuturi spirtoase în conformitate cu anexa I, sau adjective derivate din denumirile respective;

(b) termenul «lichior» sau «cremă»;”.

Astfel, în ambele cazuri:

— ingredientul alcoolic este o categorie sau o IG de băuturi spirtoase (doar una) la care se adaugă unul sau mai multe produse alimentare (de exemplu, sucuri sau alte băuturi nealcoolice, ierburi aromatice, condimente, zahăr, produse lactate) pentru a conferi produsului final proprietăți organoleptice specifice suplimentare;

— produsul sau produsele alimentare combinat(e) cu denumirea băuturii spirtoase nu sunt nici băuturi care conțin alcool, nici alimente necesare/permise pentru producerea băuturii spirtoase în conformitate cu normele relevante;

— combinația are ca rezultat în mod necesar o băutură alcoolică, și anume fie o altă băutură spirtoasă cu tăria alcoolică minimă necesară de 15 % vol., fie o băutură alcoolică cu mai puțin de 15 % TAV;

— întreaga cantitate de alcool din produsul final trebuie să provină din băutura spirtoasă menționată în termenul compus (adică produsul final nu poate conține nicio altă componentă alcoolică, cu excepția alcoolului care poate fi prezent în arome, în coloranți sau în alte ingrediente autorizate utilizate pentru producerea băuturii alcoolice finale – a se vedea, de asemenea, § 2.2 de mai jos). NB: chiar și utilizarea termenilor „lichior” sau „cremă” într-un termen compus evidențiază faptul că au fost adăugați îndulcitori și/sau produse lactate la o băutură spirtoasă pentru a cărei producție nu sunt permise sau, cel puțin, nu într-o asemenea cantitate. Termenii compuși reprezintă o excepție de la regula care interzice utilizarea denumirilor legale ale băuturilor spirtoase pentru a descrie băuturi care nu respectă toate cerințele stabilite pentru băuturile spirtoase respective. Termenii compuși sunt utilizați pentru a descrie băuturile alcoolice care rezultă din combinarea anumitor produse alimentare cu o categorie sau o IG de băuturi spirtoase care nu ar mai avea astfel dreptul de a fi etichetată ca atare. NB: Denumirea produsului sau produselor alimentare poate fi exprimată, de asemenea, prin utilizarea unui adjectiv care face referire la produsul sau produsele respective. NB: În cadrul unui termen compus, denumirea băuturii spirtoase și denumirea produsului sau produselor alimentare pot fi combinate cu sau fără prepoziție. #21 - Exemple de termeni compuși admiși: 1) Scotch Whisky cu miere – Scotch Whisky și miere* 2) Gin & tonic – Whisky & Cola – Coco Rum* 3) Tescovină cu scorțișoară și cacao* 4) Lichior de brandy** 5) Cremă de whisky** * În aceste cazuri, denumirea (legală) a produsului final trebuie furnizată împreună cu termenul compus. ** În aceste cazuri, termenul compus este și denumirea legală.

Articolul 11 alineatul (2) exclude în mod explicit următorii termeni de la includerea într-un termen compus care descrie o băutură alcoolică (cu excepția cazului în care oricare dintre acești termeni face parte dintr-o denumire legală, de exemplu „rachiu” în denumirea „rachiu de vin” sau „rachiu de fructe” sau termenul german „Wasser”, de exemplu în „Kirschwasser”):

— alcool;

— rachiu;

— băutură;

— băutură spirtoasă;

— apă.

Această excludere evidențiază interzicerea utilizării denumirilor referitoare la produse alimentare care fac parte în mod natural din băutura spirtoasă respectivă și are ca scop, de asemenea, prevenirea practicilor care induc în eroare consumatorul.

NB: De exemplu, un rom care conține îndulcitori peste pragul admis de 20 de grame per litru și care, astfel, nu mai este un rom, ci trebuie să poarte denumirea legală „băutură spirtoasă”, nu poate afișa termenul compus „rom pe bază de zahăr” sau „rom pe bază de zahăr din trestie de zahăr”. Dacă se adaugă alte produse alimentare care nu sunt permise în cadrul categoriei 1 din anexa I, termenul „rom” poate apărea într-un termen compus, precum „rom și condimente”. Dacă nu, produsul rezultat va trebui etichetat, de exemplu, ca „băutură spirtoasă cu zahăr din trestie de zahăr” (pentru a indica faptul că a fost adăugat zahăr) sau „băutură spirtoasă pe bază de zahăr din trestie de zahăr” (pentru a indica faptul că zahărul a fost distilat pentru a produce băutura spirtoasă care, cu toate acestea, nu îndeplinește alte cerințe de producție pentru rom).

#22 – Exemple de termeni compuși interziși: 1) Brandy și alcool sau Cognac și alcool 2) Băutură spirtoasă pe bază de whisky sau Băutură spirtoasă de Scotch Whisky 3) Băutură pe bază de rom sau Băutură de Ron de Guatemala 4) Rom pe bază de zahăr din trestie de zahăr sau Rom de Cuba și zahăr 5) Băutură spirtoasă de lichior sau Băutură spirtoasă de Irish Cream 6) Apă de gin sau Apă de Genever

În conformitate cu articolul 10 alineatul (6) litera (c), un termen compus poate doar completa denumirea legală a unei băuturi spirtoase. Prin urmare, un termen compus nu poate fi utilizat ca denumire legală pentru o băutură spirtoasă.

Singura excepție de la această regulă este reprezentată de termenii compuși care includ termenul „lichior” sau „cremă” și care, în conformitate cu articolul 10 alineatul (5) litera (b), pot înlocui denumirea legală cu condiția ca băutura rezultată să respecte cerințele relevante prevăzute în categoria 33 de băuturi spirtoase „lichior” din anexa I.

#23 - Exemple de termeni compuși admiși care includ termenul „lichior” sau „cremă” : 1) Vodka liqueur (EN) 2) Wodkalikör – Likör aus/mit Wodka (DE) 3) Liqueur à la vodka (FR) 4) Liquore alla vodka (IT) 5) Licor de vodka (ES) 6) Likier na bazie wódki (PL) — Irish Whiskey Cream (EN) — Berliner Kümmelcream (DE) — Crème de Cognac (FR) — Crema di Grappa (IT) — Crema de Orujo de Galicia (ES) — Krem na bazie Polskiej Wódki (PL) În toate cazurile enumerate mai sus, trebuie respectate următoarele cerințe: a) băutura spirtoasă menționată trebuie să fie autentică, și anume trebuie să respecte cerințele stabilite de categoria de băuturi spirtoase sau de IG de băuturi spirtoase respectivă, inclusiv tăria alcoolică minimă –> nicio diluare cu apă care să o reducă sub nivelul minim prevăzut și b) alcoolul utilizat la producerea sa provine exclusiv din băutura spirtoasă menționată în termenul compus (cu excepția alcoolului care poate fi prezent în arome, în coloranți sau în alte ingrediente autorizate utilizate pentru producerea băuturii respective) –> niciun adaos de alte băuturi spirtoase sau de alcool etilic de origine agricolă sau de distilate de origine agricolă de orice fel și c) cerințele prevăzute la categoria 33 din anexa I pentru utilizarea denumirii legale „ lichior ” (și anume o tărie alcoolică minimă de 15 % în volume și un conținut minim de îndulcitori de 100 de grame per litru) sau „ cremă ” (și anume toate cele de mai sus + utilizarea de lapte sau de produse lactate).

2.2. Condiții de utilizare

Articolul 11 alineatul (1) prevede următoarele condiții pentru utilizarea denumirii unei băuturi spirtoase (categorie sau IG) într-un termen compus:

„(a) alcoolul utilizat la producerea băuturii alcoolice să provină exclusiv din băutura spirtoasă menționată în termenul compus, cu excepția alcoolului care poate fi prezent în aromele, coloranții sau alte ingrediente autorizate utilizate pentru producerea respectivei băuturi alcoolice și

(b) băutura spirtoasă să nu fi fost diluată doar prin adaos de apă, astfel încât concentrația sa alcoolică să fie sub nivelul concentrației minime prevăzute la categoria relevantă de băuturi spirtoase prevăzută în anexa I (20) .”

Prin urmare, utilizarea unei denumiri de băutură spirtoasă într-un termen compus este permisă numai cu condiția ca:

a) să fi fost utilizată numai băutura spirtoasă autentică, deoarece denumirea unei băuturi spirtoase (categorie sau IG) nu poate fi afișată dacă produsul la care se referă nu respectă toate cerințele prevăzute pentru producția sa; NB: cu alte cuvinte, trebuie să respecte toate cerințele stabilite în categoria de băuturi spirtoase relevantă sau în dosarul tehnic/caietul de sarcini al produsului relevant pentru IG.

b) la produsul final nu se poate adăuga niciun alt alcool în afara alcoolului care provine din băutura spirtoasă menționată, cu excepția alcoolului care poate fi prezent în arome, în coloranți sau în alte ingrediente autorizate utilizate la producerea acestuia; NB: cu alte cuvinte: — băutura spirtoasă la care se face referire nu poate fi lipsită de alcool (adică nu sunt autorizați compuși aromatizanți extrași din băutura spirtoasă) și — nu se pot adăuga alcool etilic/distilate/alte băuturi spirtoase suplimentare.

c) adaosul de apă este permis numai în măsura în care băutura spirtoasă își menține tăria alcoolică minimă prescrisă. NB: această interdicție se aplică numai apei, deoarece băutura spirtoasă poate fi combinată cu alte produse alimentare lichide nealcoolice (de exemplu sucuri de fructe, produse lactate), ceea ce va avea, de asemenea, în mod evident, efectul de a reduce în mod proporțional tăria alcoolică totală a produsului final.

2.3. Dispoziții privind etichetarea

În cazul în care un operator din sectorul alimentar decide să utilizeze un termen compus, este necesar nu numai să se stabilească faptul că băutura alcoolică rezultată îndeplinește condițiile pentru utilizarea acestui termen compus (a se vedea § 2.1 și 2.2 de mai sus), ci și ca produsul să fie etichetat în consecință.

Articolul 11 alineatul (3) stabilește următoarele dispoziții de etichetare pentru termenii compuși care descriu o băutură alcoolică și care:

„(a) se scriu cu caractere uniforme, de același tip, de aceeași dimensiune și de aceeași culoare;

(b) nu sunt întrerupți de niciun element de text sau imagine care nu face parte din aceștia;

(c) nu se scriu cu caractere a căror dimensiune depășește dimensiunea caracterelor utilizate pentru denumirea băuturii alcoolice și

(d) în cazurile în care băutura alcoolică este o băutură spirtoasă, aceștia sunt însoțiți întotdeauna de denumirea legală a băuturii spirtoase, care apare în același câmp vizual ca termenul compus, cu excepția cazului în care denumirea legală este înlocuită cu un termen compus în conformitate cu articolul 10 alineatul (5) litera (b).” (21)

Aceste dispoziții privind etichetarea urmăresc să asigure faptul că:

(a) și (b): denumirea băuturii spirtoase utilizate în termenul compus nu apare într-un mod mai proeminent decât denumirea produsului alimentar care este combinată cu aceasta;

(c): denumirea (legală) a băuturii alcoolice nu apare cu caractere de dimensiuni mai mici decât dimensiunea caracterelor utilizate pentru termenul compus, pentru a se evita inducerea în eroare a consumatorului cu privire la natura reală a produsului și

(d): atunci când produsul final este o băutură spirtoasă, denumirea sa legală apare întotdeauna în același câmp vizual ca termenul compus – cu excepția cazului în care termenul compus înlocuiește în mod legitim denumirea legală – pentru a se evita inducerea în eroare a consumatorului cu privire la natura reală a produsului. NB: articolul 11 alineatul (3) nu impune ca termenul compus să fie afișat în același câmp vizual ca denumirea altor băuturi alcoolice decât băuturile spirtoase; cu toate acestea, se aplică cerințele din Regulamentul ICPA conform cărora informațiile referitoare la produsele alimentare nu trebuie să inducă în eroare, în special în ceea ce privește natura și identitatea produsului alimentar [articolul 7 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul ICPA], și denumirea produsului alimentar trebuie să figureze într-un loc marcant, în așa fel încât să fie ușor vizibilă etc. [articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul ICPA]. NB: Articolul 11 alineatul (3) nu impune ca denumirea legală a băuturii alcoolice și termenul compus să figureze pe rânduri separate, însă dispoziția prevăzută la articolul 11 alineatul (2) interzice ca termeni precum „băutură” și „băutură spirtoasă” să facă parte din termenul compus. Prin urmare, afișarea denumirii legale „băutură spirtoasă” sau a denumirii „băutură” – de exemplu „Băutură (spirtoasă) Gin & Tonic” – pe același rând cu termenul compus nu ar fi acceptabilă.

2.4. Controale

Controalele privind (descrierea,) prezentarea și etichetarea unui produs care conține un termen compus ce se referă la denumirea unei băuturi spirtoase (categorie sau IG) vizează conformitatea cu următoarele condiții:

Producție:

1) ingredientul alcoolic este o categorie sau o IG de băuturi spirtoase (nu mai mult de o singură băutură spirtoasă) la care se adaugă unul sau mai multe produse alimentare care nu sunt permise în procesul de producție și care nu sunt băuturi alcoolice, pentru a conferi produsului final proprietăți organoleptice specifice suplimentare;

2) produsul final este o băutură alcoolică;

3) a fost utilizată băutura spirtoasă autentică, și anume aceasta îndeplinește toate cerințele de producție prevăzute în categoria relevantă de băuturi spirtoase din anexa I sau în dosarul tehnic/caietul de sarcini al produsului pentru IG, inclusiv tăria alcoolică minimă;

4) întreaga cantitate de alcool provine din băutura spirtoasă menționată, cu excepția alcoolului care poate fi prezent în arome, în coloranți sau în alte ingrediente autorizate;

Etichetarea:

5) denumirea (legală) este: a. „băutură spirtoasă” pentru băuturile spirtoase care nu respectă cerințele niciunei categorii; b. un termen compus care combină denumirea băuturii spirtoase cu termenul „lichior” sau „cremă” pentru o băutură spirtoasă rezultată care respectă cerințele relevante ale categoriei 33 din anexa I sau c. denumirea băuturii alcoolice, dacă nu este o băutură spirtoasă (de exemplu, cu mai puțin de 15 % TAV) în conformitate cu normele ICPA (22);

6) în termenul compus, denumirea băuturii spirtoase este combinată fie cu termenul „lichior” sau „cremă” (dacă respectă cerințele relevante indicate la punctul 5.b de mai sus), fie cu denumirea/adjectivul pentru produsele alimentare care nu sunt permise în procesul de producție al acesteia;

7) denumirea (legală) a băuturii alcoolice trebuie să fie afișată într-un mod marcant, astfel încât să fie ușor vizibilă, clar lizibilă și, după caz, indelebilă. Această denumire nu trebuie să fie în niciun caz disimulată, ascunsă, trunchiată sau separată prin orice alte reprezentări scrise sau imagini sau prin orice alt element intercalat;

8) denumirea legală a băuturii spirtoase care rezultă din combinarea unei băuturi spirtoase cu unul sau mai multe produse alimentare apare întotdeauna în același câmp vizual cu termenul compus [cu excepția cazului în care termenul compus este, de asemenea, denumirea legală a băuturii spirtoase în aplicarea articolului 10 alineatul (5) litera (b) din RBS] (23);

9) fără a aduce atingere denumirilor legale prevăzute la articolul 10, termenii „alcool”, „spirtos”, „băutură”, „băutură spirtoasă” și „apă” nu pot face parte din termenul compus;

10) termenul compus se scrie cu caractere uniforme, de același tip, de aceeași dimensiune și de aceeași culoare;

11) cuvintele care formează termenul compus nu sunt întrerupte de niciun element de text sau imagine care nu face parte din acestea;

12) termenul compus apare cu caractere de aceeași dimensiune ca cele utilizate pentru denumirea (legală) a băuturii alcoolice sau cu caractere mai mici.

3. ALUZII

Articolul 3 punctul 3 Definiție Articolul 12 Condiții de utilizare și dispoziții privind etichetarea

3.1. Ce este o aluzie

Utilizarea unei aluzii este o opțiune disponibilă în anumite condiții pentru a face referire la denumirea unei băuturi spirtoase (categorie sau IG) în (descrierea,) prezentarea sau etichetarea unui alt produs alimentar.

În conformitate cu articolul 3 punctul 3, „«aluzie» înseamnă trimiterea directă sau indirectă la una sau mai multe denumiri legale prevăzute la categoriile de băuturi spirtoase descrise în anexa I sau la una sau mai multe indicații geografice pentru băuturi spirtoase, alta decât o trimitere dintr-un termen compus sau dintr-o listă de ingrediente menționată la articolul 13 alineatele (2)-(4), în cadrul descrierii, prezentării și etichetării aferente:

(a) unui produs alimentar, altul decât o băutură spirtoasă,

(b) unei băuturi spirtoase care respectă cerințele de la categoriile 33-40 din anexa I sau

(c) unei băuturi spirtoase care îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 12 alineatul (3a);”

Cu alte cuvinte, o aluzie la denumirile băuturilor spirtoase poate fi făcută în:

— prezentarea și etichetarea altor produse alimentare decât băuturile alcoolice;

— prezentarea și etichetarea altor băuturi alcoolice decât băuturile spirtoase;

— descrierea, prezentarea și etichetarea lichiorurilor;

— descrierea, prezentarea și etichetarea altor băuturi spirtoase decât lichiorurile [admise numai în cazuri specifice care nu ar putea fi calificate drept termeni compuși sau amestecuri, pentru care se aplică dispoziții specifice privind etichetarea (a se vedea capitolul 2 de mai sus și capitolul 4 de mai jos)].

În conformitate cu articolul 10 alineatul (6) litera (c), o aluzie poate doar completa denumirea legală a unei băuturi spirtoase. În consecință, o aluzie la o băutură spirtoasă nu poate înlocui niciodată denumirea legală a acesteia, ci trebuie adăugată acestei denumiri în conformitate cu normele privind etichetarea prevăzute la articolul 12 alineatul (4) (a se vedea § 3.2.3 și 3.2.4 de mai jos).

O aluzie este referirea la una sau mai multe denumiri de băuturi spirtoase (categorii sau IG-uri) în prezentarea și etichetarea unui alt produs alimentar. În cazul în care aluzia este prezentă pe o băutură spirtoasă , ea nu poate fi utilizată niciodată ca denumirea legală a acestei băuturi .

NB: S-a pus întrebarea în ce mod trebuie înțeleasă dispoziția de la articolul 10 alineatul (7) primul paragraf din RBS – care interzice utilizarea unei denumiri de băutură spirtoasă (categorie sau IG) în descrierea, prezentarea și etichetarea oricărei băuturi care nu respectă cerințele stabilite pentru respectiva categorie sau IG de băuturi spirtoase, cu excepția aluziilor, a termenilor compuși și a listelor de ingrediente – în raport cu obligația orizontală de a indica detalii referitoare la operatorul din sectorul alimentar , în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) și cu articolul 9 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul ICPA. În fapt, se poate întâmpla ca numele sau adresa unui operator din sectorul alimentar (dar și logourile sau denumirile comerciale înregistrate) să includă denumirea unei categorii de băuturi spirtoase (de exemplu, „Distileriile de rom din Guadeloupa” sau „Compania de votcă marca X”) sau a unei IG (de exemplu „Bassano del Grappa ”). Această întrebare este cu atât mai relevantă dacă băutura spirtoasă pe care este afișat numele sau adresa unui astfel de operator din sectorul alimentar nu aparține aceleiași categorii de băuturi spirtoase (de exemplu, dacă „Compania de votcă marca X” produce gin ). Răspunsul este că cele două obligații legale (una în temeiul RBS și cealaltă în temeiul normelor ICPA) nu sunt în mod neapărat incompatibile: dacă numele sau adresa companiei include (în mod legal) denumirea unei categorii sau a unei IG de băuturi spirtoase , dar această denumire nu este utilizată ca denumirea legală a băuturii spirtoase , trebuie să se menționeze numele sau adresa respectivă, deoarece ambele dispoziții sunt aplicabile în paralel și dispoziția din RBS nu împiedică menționarea denumirii comerciale în aplicarea ICPA. Același lucru este valabil și pentru denumirile descriptive [în sensul articolului 2 alineatul (2) litera (p) din Regulamentul ICPA] pentru alte băuturi alcoolice decât băuturile spirtoase, care nu ar trebui să fie incompatibile cu interdicția de a menționa denumirea unei băuturi spirtoase în aplicarea articolului 10 alineatul (7) primul paragraf din RBS.

3.2. Condiții de utilizare și dispoziții privind etichetarea

În conformitate cu articolul 12, se aplică norme diferite în cazul în care aluzia la denumirea unei băuturi spirtoase se face pe:

a) un alt produs alimentar decât o băutură alcoolică;

b) o altă băutură alcoolică decât o băutură spirtoasă;

c) o băutură spirtoasă care se încadrează în oricare dintre categoriile 33-40 din anexa I (lichioruri) sau

d) o altă băutură spirtoasă decât un lichior (în cazuri specifice și limitate). Aluziile la denumirile băuturilor spirtoase pot fi incluse în (descrierea,) prezentarea și etichetarea oricărui tip de produs alimentar. Cu toate acestea, aluziile pe alte băuturi spirtoase decât lichiorurile sunt admise numai în cazuri specifice și limitate. NB: Pentru a ține seama de natura specifică a indicațiilor geografice și de protecția sporită instituită pentru a preveni orice însușire ilegală a reputației lor, în cazul aluziei la o IG de băutură spirtoasă utilizată ca ingredient în alte produse alimentare, se recomandă ca: 1) băutura spirtoasă care face obiectul denumirii IG să fie utilizată într-o cantitate suficientă pentru a conferi o caracteristică esențială produsului alimentar în cauză; 2) produsul alimentar care face aluzie la una sau mai multe IG de băuturi spirtoase să nu conțină niciun alt „ingredient comparabil” , și anume niciun alt ingredient care ar putea înlocui parțial sau total ingredientul (ingredientele) care beneficiază de o IG. În acest caz, denumirea IG trebuie să figureze numai în lista ingredientelor, în conformitate cu articolele 18-22 din Regulamentul ICPA. Această recomandare se aplică, în mod evident, numai băuturilor spirtoase care aparțin aceleiași categorii ca indicația sau indicațiile geografice menționate sau aromelor care „imită” băuturile spirtoase, în timp ce alte categorii de băuturi spirtoase pot fi adăugate și menționate pe etichetă în aplicarea dispozițiilor referitoare la aluzii și 3) procentul de încorporare a produsului care face obiectul denumirii (denumirilor) IG să fie indicat în aluzia la IG de băutură spirtoasă sau foarte aproape de aceasta sau, dacă este cazul, în lista ingredientelor, în legătură directă cu ingredientul în cauză, după cum prevăd normele QUID (24). În cazul aluziilor la denumiri IG, se recomandă ca: 1) produsul alimentar să aibă, ca una dintre caracteristicile sale esențiale, un gust care poate fi atribuit în principal prezenței băuturii spirtoase cu IG utilizate ca ingredient; 2) să nu se folosească niciun alt ingredient „comparabil” (cu excepția băuturilor spirtoase din alte categorii) și 3) cantitatea utilizată să fie indicată în mod clar. #25 - Exemple: Praline de ciocolată umplute cu Ouzo (5 %) ar fi admisibilă numai dacă s-ar fi utilizat o cantitate suficientă de Ouzo autentic pentru a conferi pralinelor de ciocolată un gust care poate fi atribuit în principal acestei băuturi. Bere cu Rum da Madeira (7 %) ar fi admisibilă numai dacă la bere nu s-a adăugat, pe lângă IG Rum da Madeira, niciun ingredient „comparabil” [de exemplu, un alt rom (cu sau fără IG), un compus aromatic extras din rom (da Madeira) sau o aromă care „imită” romul] NB: În cazul în care la bere s-a adăugat nu numai Rum da Madeira, ci și un alt sau alte ingrediente „comparabile”, denumirea IG nu poate fi utilizată ca aluzie și poate figura doar în lista ingredientelor, împreună cu ingredientul sau ingredientele „comparabile” și cu ingredientele utilizate pentru producerea berii în sine. NB: În cazul în care la bere s-a adăugat nu numai Rum da Madeira, ci și o altă sau alte băuturi spirtoase care nu se încadrează la categoria 1 din anexa I (rom), toate denumirile băuturilor spirtoase trebuie menționate în aluzie (sau în lista ingredientelor).

NB: Se reamintește faptul că, în conformitate cu articolul 10 alineatul (7) al doilea paragraf din RBS, denumirile IG de băuturi spirtoase nu pot fi utilizate pentru a descrie arome care imită IG respective sau utilizarea acestora în niciun produs alimentar.

3.2.1. Aluzii pe alte produse alimentare decât băuturile alcoolice

Articolul 12 alineatul (1) permite aluzia la denumirea uneia sau mai multor băuturi spirtoase (categorii sau IG-uri) în prezentarea și etichetarea unui alt produs alimentar decât o băutură alcoolică, cu condiția ca „alcoolul utilizat la producerea produsului alimentar să provină exclusiv din băutura spirtoasă sau din băuturile spirtoase la care se face trimitere în aluzie”.

Singura excepție permisă de la această condiție este „alcoolul care poate fi prezent în arome, coloranți sau alte ingrediente autorizate utilizate la producerea respectivului produs alimentar”, și anume alcoolul care a fost utilizat la prepararea ingredientelor respective.

Cu excepția acestui fapt, întreaga cantitate de alcool prezentă în produsul final trebuie astfel să provină din băutura spirtoasă autentică (și anume care respectă toate cerințele stabilite pentru categoria sau IG respectivă – inclusiv tăria alcoolică minimă în momentul utilizării), fără niciun adaos de alcool etilic sau de distilate sau de alte băuturi spirtoase.

Există în special două cazuri posibile:

a) un alt produs alimentar lichid decât o băutură alcoolică și decât apa, la care s-au adăugat mai multe băuturi spirtoase (25), care va avea ca rezultat o băutură alcoolică (și anume o băutură cu o anumită tărie alcoolică, în funcție de cantitatea de alcool care este adăugată în mod necesar prin băuturile spirtoase respective); NB: Nu este posibil în niciun caz ca băutura rezultată din combinarea unui produs alimentar lichid nealcoolic cu băuturi spirtoase să nu conțină alcool deloc.

b) un produs alimentar nelichid la care au fost adăugate una sau mai multe băuturi spirtoase în decursul preparării sale, care va avea ca rezultat în mod neapărat un produs alimentar cu un anumit conținut rezidual de alcool, în funcție de cantitatea băuturii sau băuturilor spirtoase utilizate. Cu toate acestea, este posibil ca o parte din acest alcool să se evaporeze în timpul proceselor de preparare precum coacerea.

Etichetarea unui asemenea produs alimentar nu este reglementată de RBS și, prin urmare, se aplică Regulamentul ICPA, în special articolul 36 privind informațiile voluntare și articolul 7 privind practicile corecte de informare.

#26 - Exemple de aluzii admise pe alte produse alimentare decât băuturile alcoolice: — Ciocolată cu Kirsch* sau — Praline cu Cognac* — Prăjitură cu lichior pe bază de ouă* sau — Biscuiți cu Mirto di Sardegna* — Înghețată cu rom și stafide* sau — Înghețată cu Génépi des Alpes* — Nectar de fructe rafinat cu rom și brandy** sau — Sucuri de fructe mixte cu rom și whisky ** * Aceștia nu sunt termeni compuși deoarece produsul rezultat nu este o băutură alcoolică. ** În cazul aluziilor la mai mult de o băutură spirtoasă care figurează pe băuturi nealcoolice, întreaga cantitate de alcool din produsul final trebuie să provină exclusiv din băuturile spirtoase la care se face aluzie.

3.2.2. Aluzii pe alte băuturi alcoolice decât băuturile spirtoase

Articolul 12 alineatul (2) permite aluzia la denumirea uneia sau mai multor băuturi spirtoase (categorii sau IG-uri) în prezentarea și etichetarea unei alte băuturi alcoolice decât o băutură spirtoasă, cu condiția ca:

„(a) alcoolul adăugat să provină exclusiv din băutura spirtoasă sau din băuturile spirtoase menționate în aluzie și

(b) proporția fiecărui ingredient alcoolic să fie indicată cel puțin o dată în același câmp vizual ca aluzia, în ordinea descrescătoare a cantităților utilizate. Această proporție este egală cu procentul în volum de alcool pur pe care îl reprezintă în volumul total de alcool pur al produsului finit.”

Această dispoziție se referă la toate băuturile care conțin alcool și care nu sunt băuturi spirtoase, inclusiv, printre altele:

1) vin [fără a se aduce atingere dispozițiilor Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 (26)];

2) produse vitivinicole aromatizate [fără a se aduce atingere dispozițiilor Regulamentului (UE) nr. 251/2014 (27)];

3) bere;

4) cidru de mere, cidru de pere și alte băuturi fermentate.

Legiuitorul a introdus această nouă dispoziție, care nu există în Regulamentul (CE) nr. 110/2008, pentru a clarifica condițiile aplicabile aluziilor la băuturile spirtoase din prezentarea și etichetarea altor băuturi alcoolice.

În fapt, acest lucru implică adăugarea de alcool la alcoolul prezent în mod natural în băutura alcoolică, ceea ce contrazice astfel, aparent, principiul conform căruia alcoolul trebuie să provină exclusiv din băutura sau băuturile spirtoase menționate.

#27 - Exemple de aluzii permise pe alte băuturi alcoolice decât băuturile spirtoase: 1) Bere cu Genever – sau – Bere cu o notă de Genever – sau – Bere rafinată cu Genever: întreaga cantitate de alcool adăugată la bere trebuie să provină din Genever autentic (și anume care respectă toate cerințele prevăzute pentru această IG, inclusiv tăria alcoolică minimă), fără adaos de ingrediente „comparabile”, alcool etilic, distilate sau alte băuturi spirtoase; 2) Cidru de mere fierbinte cu Punch au Rhum: întreaga cantitate de alcool adăugată la cidrul de mere trebuie să provină de la punch au rhum [și anume care respectă cerințele stabilite pentru categoria 33 din anexa I și, în special, litera (d) a treia liniuță]. 3) Băutură alcoolică Diplomat* rafinat cu lichior Maraschino și cu Cognac : întreaga cantitate de alcool adăugată la băutura alcoolică (vermut) trebuie să provină din lichior Maraschino autentic (și anume care respectă toate cerințele prevăzute pentru categoria 37 din anexa I) și din Cognac (și anume care respectă toate cerințele prevăzute în dosarul său tehnic/în caietul său de sarcini al produsului). * „Diplomat” este un cocktail care conține vermut și lichior. Se face referire la acesta aici numai pentru a ilustra posibilitatea de a face aluzii la produse vitivinicole aromatizate. Din cauza faptului că în Regulamentul (UE) nr. 251/2014 nu există dispoziții privind termenii compuși și aluziile și din cauza interdicției prevăzute în regulamentul respectiv de a utiliza orice denumiri de vânzare rezervate produselor vitivinicole aromatizate pentru băuturi alcoolice care nu îndeplinesc cerințele stabilite pentru producerea acestora, pentru descrierea unor astfel de băuturi alcoolice trebuie utilizate denumiri alternative. NB: Exemplele de mai sus sunt descriptive și nu aplică dispozițiile privind etichetarea care impun ca aluzia să apară pe un rând separat de rândul pe care se află denumirea legală a lichiorului și cu o dimensiune a caracterelor care să nu depășească jumătate din dimensiunea caracterelor utilizate pentru aceasta din urmă. #28 - Exemple de aluzii interzise pe alte băuturi alcoolice decât băuturile spirtoase: 1) Bere rafinată cu aromă de rom* sau Bere aromatizată cu compuși aromatici de Genever* 2) Vermut cu Sambuca ** sau Sangria rafinată cu rom de Madeira** * Aluziile pe băuturi (în acest caz, bere) sunt interzise dacă se referă la arome și nu la categoria de băuturi spirtoase (rom) sau IG (Genever) autentică. ** Regulamentul (UE) nr. 251/2014 nu permite utilizarea termenilor compuși sau a aluziilor pe produsele vitivinicole aromatizate și interzice utilizarea denumirilor de vânzare rezervate produselor vitivinicole aromatizate pentru băuturile alcoolice care nu îndeplinesc cerințele stabilite pentru producția acestora.

Clarificarea faptului că, în cazul aluziilor pe băuturile alcoolice, alcoolul adăugat trebuie să provină din băutura sau băuturile spirtoase menționate a permis legiuitorului să prevadă că aceeași normă de etichetare, stabilită anterior la articolul 11 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 110/2008 numai pentru amestecuri, se aplică acum și băuturilor alcoolice care fac aluzie la una sau mai multe băuturi spirtoase. Scopul este de a informa consumatorul cu privire la proporția în produsul final a alcoolului provenit din băutura alcoolică inițială și, respectiv, din băutura sau băuturile spirtoase menționate în aluzie.

În consecință, în cazul aluziei la una sau mai multe băuturi spirtoase, o listă a ingredientelor alcoolice trebuie afișată cel puțin o dată în același câmp vizual ca aluzia, indicând în ordine descrescătoare proporția (în procente) de alcool pur reprezentată de fiecare ingredient alcoolic din produsul final [articolul 12 alineatul (2) litera (b)].

#29 - Exemple de etichetare a proporției de alcool provenite din fiecare ingredient alcoolic: 1) Bere cu Genever (alcool 6 % vol.: bere 90 % - Genever 10 %) 2) Cidru de mere fierbinte cu Punch au Rhum (8 % vol: cidru de mere 95 % - rom 5 %) 3) Diplomat* rafinat cu Cognac și Maraschino (Alc. 15 % vol.: vin 75 % - Cognac 10 % - Maraschino 8 % - alcool etilic de origine agricolă 7 %) * Regulamentul (UE) nr. 251/2014 nu permite utilizarea termenilor compuși sau a aluziilor pe produsele vitivinicole aromatizate și interzice utilizarea denumirilor de vânzare rezervate produselor vitivinicole aromatizate pentru băuturile alcoolice care nu îndeplinesc cerințele stabilite pentru producția acestora. Cu toate acestea, denumirea unui cocktail precum „Diplomat” – care conține vermut – poate fi utilizată în acest context. Întrucât vermutul este un vin aromatizat care prevede adăugarea de alcool, atunci când la producerea sa se folosește alcool etilic de origine agricolă, lista ingredientelor alcoolice trebuie să precizeze acest lucru pentru a distinge acest alcool de alcoolul provenit din vin și din băuturile spirtoase la care se face aluzie. NB: Exemplele de mai sus sunt descriptive și nu aplică dispozițiile privind etichetarea care impun ca aluzia să apară pe un rând separat de rândul pe care se află denumirea legală a lichiorului și cu o dimensiune a caracterelor care să nu depășească jumătate din dimensiunea caracterelor utilizate pentru aceasta din urmă.

3.2.3. Aluzii pe lichioruri

Articolul 12 alineatul (3) permite aluzia la denumirea uneia sau mai multor băuturi spirtoase (categorii sau IG-uri) în descrierea, prezentarea și etichetarea unei băuturi spirtoase care respectă cerințele oricăreia dintre categoriile 33-40 din anexa I (și anume lichioruri), cu condiția ca:

„(a) alcoolul adăugat să provină exclusiv din băutura spirtoasă sau din băuturile spirtoase menționate în aluzie;

(b) proporția fiecărui ingredient alcoolic să fie indicată cel puțin o dată în același câmp vizual ca aluzia, în ordinea descrescătoare a cantităților utilizate; iar această proporție să fie egală cu procentul în volum de alcool pur pe care îl reprezintă în volumul total de alcool pur al produsului finit și

(c) termenul «cream» [NB: numai termenul englez «cream»] să nu apară în denumirea legală a unei băuturi spirtoase care îndeplinește cerințele de la categoriile 33-40 din anexa I sau în denumirea legală a băuturii spirtoase sau a băuturilor spirtoase menționate în aluzie.”

Această dispoziție se referă la oricare dintre categoriile 33-40 (lichioruri), prin derogare de la dispozițiile privind amestecurile prevăzute la articolul 13 alineatul (4).

În fapt, adăugarea uneia sau mai multor băuturi spirtoase la un lichior ar fi considerată un amestec în conformitate cu definiția prevăzută la articolul 3 alineatele (9) și (10) și ar trebui să fie etichetată în consecință.

Cu toate acestea, legiuitorul a introdus o excepție în domeniul de aplicare al normelor privind aluzia, destinată inițial să se limiteze la alte produse alimentare decât băuturile spirtoase. Acest lucru a fost realizat pentru a se asigura faptul că consumatorul este informat în mod corespunzător cu privire la conținutul unui lichior la care se adaugă o băutură spirtoasă diferită pentru a-i conferi o caracteristică organoleptică deosebită. Aceasta este o practică obișnuită, dat fiind că – printre altele – lichiorurile pot fi produse prin combinarea uneia sau mai multor băuturi spirtoase [a se vedea punctul 33 litera (a) subpunctul (ii) din anexa I].

În fapt, dispozițiile privind amestecurile prevăzute la articolul 13 alineatele (3) și (4) impun ca denumirea băuturilor spirtoase (și a altor componente alcoolice ale amestecului) să fie indicată exclusiv într-o listă a ingredientelor alcoolice. În schimb, în temeiul dispozițiilor care reglementează aluziile pe lichioruri, denumirea băuturii sau băuturilor spirtoase adăugate poate apărea oriunde, atât timp cât se află în același câmp vizual ca denumirea legală [după cum impune articolul 12 alineatul (4) litera (c), a se vedea § 3.2.5 de mai jos]. Pentru a reduce riscul de utilizare greșită și de practici înșelătoare, legiuitorul a introdus, în cazul aluziilor pe lichioruri (la fel ca în cazul amestecurilor) și cerința de a afișa o listă a ingredientelor alcoolice cel puțin o dată în același câmp vizual ca aluzia, indicând în ordine descrescătoare proporția (în procente) a alcoolului reprezentat de fiecare ingredient alcoolic din produsul final [articolul 12 alineatul (3) litera (b)].

În plus, dispozițiile privind etichetarea prevăzute la articolul 12 alineatul (4) literele (a) și (b) impun ca aluzia să nu fie pe același rând cu denumirea legală a lichiorului și să fie scrisă cu o dimensiune a caracterelor care să nu depășească jumătate din dimensiunea caracterelor utilizate pentru denumirea legală sau pentru eventualii termeni compuși.

Cu toate acestea, spre deosebire de lista ingredientelor alcoolice pentru amestecuri [care trebuie, de asemenea, să fie scrisă cu o dimensiune a caracterelor care să nu depășească jumătate din dimensiunea caracterelor utilizate pentru denumirea legală: a se vedea articolul 13 alineatul (3) al doilea paragraf și articolul 13 alineatul (4) al doilea paragraf litera (a), precum și § 4.2.1 și 4.2.2 de mai jos], aluziile pe lichioruri pot apărea cu caractere care nu sunt de același tip și de aceeași culoare ca cele utilizate pentru denumirea legală.

În fine, articolul 12 alineatul (4) litera (c) prevede că aluziile pe lichioruri „sunt însoțite întotdeauna de denumirea legală a băuturii spirtoase, care apare în același câmp vizual ca aluzia.” (a se vedea § 3.2.5 de mai jos).

NB: Legiuitorul a introdus o limitare a dispoziției de mai sus, și anume denumirile legale care includ termenul „ cream ” nu sunt permise atunci când lichiorurile fac aluzie la băuturi spirtoase. Această excepție se aplică numai termenului în limba engleză (și nu în alte limbi) și are ca scop protejarea reputației IG Irish Cream .

#30 - Exemple de aluzii permise și interzise pe lichioruri: 1) Lichior pe bază de ouă rafinat cu brandy sau — Lichior Blutwurz cu cognac 2) Lichior de ciocolată cu un shot de gin sau — Licor de café de Galicia cu rom 3) Lichior pe bază de ouă produs cu rachiu de cireșe (chiar dacă întreaga cantitate de alcool – și anume 100 % - provine din rachiul de cireșe, acesta poate fi menționat ca aluzie) 4) Crème de Brandy avec Rhum DAR NU: Brandy Cream avec/cu rhum 5) Crema de Orujo con Whisky DAR NU: Orujo Cream con/cu whisky NB: Lichior pe bază de ouă cu o notă de votcă poate fi utilizată ca aluzie . Spre deosebire de lichior de votcă , care este un termen compus și, ca atare, nu admite adăugarea de alt alcool decât cel provenit din votcă, în aluzia pe lichioruri este permisă adăugarea de alcool prin rețeta de fabricație a lichiorului. Prin urmare, pentru a se evita inducerea în eroare a consumatorului, pentru aluziile pe lichioruri este obligatorie indicarea proporției de alcool provenit din toate ingredientele alcoolice. NB: Whisky cream (în engleză) poate fi doar un termen compus și, ca atare, impune ca alcoolul să provină exclusiv din whisky. NB: Exemplele de mai sus sunt descriptive și nu aplică dispozițiile privind etichetarea care impun ca aluzia să apară pe un rând separat de rândul pe care se află denumirea legală a lichiorului și cu o dimensiune a caracterelor care să nu depășească jumătate din dimensiunea caracterelor utilizate pentru aceasta din urmă.

NB: Unii susțin că posibilitatea de a face aluzie la băuturile spirtoase pe un lichior slăbește cerința ca, în cazul termenilor compuși, întreaga cantitate de alcool să provină din băutura spirtoasă menționată. În fapt, în timp ce într-un „Lichior de whisky” întreaga cantitate de alcool trebuie să provină din whisky, un „Lichior cu (un dram de) whisky” poate fi produs utilizând și alte tipuri de alcool.

Din acest motiv, se recomandă ca, în cazul în care se fac aluzii pe lichioruri, denumirea legală „lichior” să fie întotdeauna completată cu denumirea materiei prime principale utilizate pentru a-i conferi acestuia aroma predominantă (de exemplu, lichior de nucă de cocos cu un shot de rom; lichior de ciocolată cu o notă de brandy). În caz contrar, în prezența aluziilor, utilizarea denumirii legale „lichior”, fără a fi completată cu denumirea aromei principale utilizate, ar putea indica o intenție de a induce în eroare consumatorii.

3.2.4. Aluzii pe alte băuturi spirtoase decât lichiorurile

Articolul 12 alineatul (3a) permite aluzia la denumirea unei singure băuturi spirtoase (categorie sau IG) în descrierea, prezentarea și etichetarea altei băuturi spirtoase decât un lichior (și anume care respectă cerințele oricăreia dintre categoriile 33-40 din anexa I), „cu condiția ca:

(a) băutura spirtoasă menționată în aluzie: (i) să fi fost utilizată ca unică bază alcoolică pentru producerea băuturii spirtoase finale, care trebuie să respecte cerințele unei categorii de băuturi spirtoase prevăzute în anexa I; (ii) să nu fi fost combinată cu alte produse alimentare decât produsele alimentare utilizate pentru producerea sa sau pentru producerea băuturii spirtoase finale în conformitate cu anexa I sau cu caietul de sarcini aferent și (iii) să nu fi fost diluată prin adăugarea de apă astfel încât tăria sa alcoolică să fie sub tăria minimă prevăzută în cadrul categoriei de băuturi spirtoase stabilite în anexa I sau în caietul de sarcini al indicației geografice căreia îi aparține băutura spirtoasă menționată în aluzie sau

(b) băutura spirtoasă să fi fost depozitată pe toată perioada de maturare sau pe o parte a acesteia într-un butoi din lemn utilizat anterior pentru maturarea băuturii spirtoase menționate în aluzie, cu condiția ca: (i) butoiul din lemn să fi fost golit de conținutul său anterior pentru acele categorii de băuturi spirtoase sau indicații geografice pentru băuturi spirtoase pentru care adaosul de alcool, diluat sau nu, este interzis; (ii) aluzia să fie făcută în cadrul descrierii butoiului din lemn utilizat pentru maturarea băuturii spirtoase rezultate; (iii) aluzia să fie mai puțin proeminentă decât denumirea legală a băuturii spirtoase sau decât orice termen compus utilizat și (iv) prin derogare de la alineatul (4) litera (b), aluzia să apară cu o dimensiune a caracterelor care să nu o depășească pe cea a caracterelor utilizate pentru denumirea legală a băuturii spirtoase sau pentru orice termen compus utilizat.”.

Și în aceste cazuri, în conformitate cu articolul 12 alineatul (4) litera (c), aluziile „sunt însoțite întotdeauna de denumirea legală a băuturii spirtoase, care apare în același câmp vizual ca aluzia.” (a se vedea § 3.2.5 de mai jos).

3.2.4.1. Aluzii la băuturi spirtoase utilizate ca bază alcoolică unică

Producătorii ar putea dori să creeze produse inovatoare experimentând cu categorii sau IG-uri de băuturi spirtoase consacrate, transformându-le în categorii de băuturi spirtoase diferite.

În anumite cazuri, legiuitorul permite producătorilor respectivi să facă aluzie la denumirea legală a băuturii spirtoase inițiale în descrierea, prezentarea și etichetarea băuturii spirtoase finale, în condițiile enumerate în paragraful anterior.

Pe de altă parte, unele categorii de băuturi spirtoase – de exemplu, votca aromatizată – pot fi produse prin utilizarea unei alte categorii de băuturi spirtoase – în cazul dat ca exemplu: votca – ca unică bază alcoolică, iar producătorul ar putea avea interesul de a face aluzie la acest ingredient alcoolic în descrierea, prezentarea și etichetarea produsului final.

Dispozițiile articolului 12 alineatul (3a) litera (a) din RBS se referă exact la cazurile menționate mai sus.

Pentru a preveni utilizarea abuzivă a reputației unei băuturi spirtoase (categorie sau IG), legiuitorul a prevăzut că orice trimitere la denumirea legală a acesteia în descrierea, prezentarea sau etichetarea unei alte băuturi spirtoase produse prin utilizarea băuturii spirtoase la care se face aluzie ca bază alcoolică unică este permisă numai dacă băutura spirtoasă finală respectă cerințele unei categorii de băuturi spirtoase și, prin urmare, trebuie să poarte denumirea legală prevăzută de respectiva categorie de băuturi spirtoase.

Acest lucru înseamnă că nu va fi niciodată posibil să se facă aluzie la o categorie sau la o IG de băuturi spirtoase utilizată ca bază alcoolică unică pe un produs etichetat generic drept „băutură spirtoasă”.

În plus, interdicția de a adăuga produse alimentare care nu sunt permise în producția băuturii spirtoase la care se face aluzie sau a băuturii spirtoase finale, în conformitate cu normele relevante prevăzute în anexa I pentru categoriile de băuturi spirtoase sau în dosarul tehnic/caietul de sarcini al produsului pentru IG-urile de băuturi spirtoase, exclude orice suprapunere între aluziile pe băuturi spirtoase și termenii compuși care necesită exact combinarea cu unul sau mai multe astfel de produse alimentare (a se vedea § 2.1 de mai sus).

În fine, pentru a face aluzie la denumirea legală a unei băuturi spirtoase în descrierea, prezentarea și etichetarea altei băuturi spirtoase, tăria alcoolică a băuturii spirtoase finale nu poate fi mai mică decât tăria alcoolică minimă necesară pentru băutura spirtoasă la care se face aluzie, în conformitate cu normele prevăzute în anexa I la RBS pentru categoriile de băuturi spirtoase sau în dosarul tehnic/caietul de sarcini al produsului relevant pentru IG-urile de băuturi spirtoase (a se vedea exemplele de la #31).

NB: S-a pus întrebarea dacă repetarea denumirii unei băuturi spirtoase (categorie sau IG) deja indicate într-un termen compus – de exemplu, pentru a descrie proprietățile specifice ale băuturii spirtoase respective – trebuie considerată o aluzie. Dispozițiile menționate mai sus ale articolului 12 alineatul (3a) litera (a) din RBS exclud în mod clar această posibilitate. În acest caz, referirea repetată la denumirea băuturii spirtoase utilizate în combinație cu un alt produs alimentar ar trebui înțeleasă ca o „extindere” a utilizării denumirii respective în termenul compus și trebuie să respecte normele privind etichetarea stabilite la articolul 11 alineatul (3) din RBS.

#31 - Exemple de etichetare admisă: Rachiu de vin (40 % vol.) făcut din cognac finisat în butoi de bourbon Întrucât dosarul tehnic/caietul de sarcini al produsului pentru Cognac nu permite maturarea sa decât în butoaie de lemn care au conținut anterior vin sau rachiu de vin, un cognac finisat într-un butoi care a conținut anterior whisky bourbon nu mai are dreptul de a purta această denumire IG. Cu toate acestea, aluzia la faptul că băutura spirtoasă inițială a fost produsă în conformitate cu cerințele pentru Cognac până când a fost depozitată într-un butoi de bourbon oferă consumatorului informații utile. NB : în acest caz, rachiul de vin trebuie să aibă tăria alcoolică minimă necesară pentru cognac (adică 40 % alcool în volume). Băutură spirtoasă cu aromă de ienupăr (32 % vol.) FĂCUTĂ DIN KORN În conformitate cu cerințele prevăzute la categoria 19 din anexa I, băuturile spirtoase cu aromă de ienupăr pot fi produse –printre altele – prin aromatizarea rachiului de cereale cu boabe de ienupăr. Întrucât Korn este un rachiu de cereale înregistrat ca indicație geografică, această etichetare este permisă cu condiția ca tăria alcoolică a produsului final să atingă minimul necesar pentru Korn (adică 32 % alcool în volume), care este mai mare decât tăria alcoolică minimă necesară pentru băuturile spirtoase cu aromă de ienupăr (și anume 30 % TAV). Votcă (cu aromă) de zmeură (37,5 % vol.) făcută cu votcă distilată de patru ori O votcă aromatizată, care – în conformitate cu cerințele prevăzute la categoria 31 din anexa I – este produsă prin adăugarea de arome și, eventual, de îndulcitori la o votcă, poate face aluzie la votca utilizată în descrierea, prezentarea și etichetarea sa, în temeiul articolului 12 alineatul (3a) litera (a) din RBS. NB: Tăria alcoolică minimă necesară pentru votca aromatizată este aceeași cu tăria alcoolică necesară pentru votcă, și anume 37,5 % vol. #32 - Exemple de etichetare interzisă (NB: aluzia pe o băutură spirtoasă care nu corespunde unei categorii – și care poartă astfel denumirea legală de „băutură spirtoasă” – este întotdeauna interzisă): 1) Băutură spirtoasă făcută din rom și brandy Combinarea a două băuturi spirtoase diferite nu poate fi etichetată ca aluzie. Dacă din această combinație fac parte numai băuturi spirtoase, ea va trebui să fie etichetată ca amestec . Dacă au fost adăugate alte produse alimentare, denumirile băuturilor spirtoase pot fi incluse numai într-o listă de ingrediente a produselor alimentare, cu condiția ca lista să fie în conformitate cu articolele 18-22 din Regulamentul ICPA, astfel cum se prevede la articolul 13 alineatul (2) din RBS. 2) Băutură spirtoasă pe bază de rom cu condimente Combinarea unei băuturi spirtoase cu unul sau mai multe produse alimentare, altele decât produsele alimentare utilizate pentru producerea acesteia în conformitate cu cerințele sale specifice, are întotdeauna ca rezultat un termen compus și, prin urmare, nu poate fi etichetată ca aluzie. 3) Băutură spirtoasă obținută din rom (15 % vol.) Aluziile la categoriile sau la IG-urile de băuturi spirtoase sunt interzise în cazul în care acestea au fost pur și simplu diluate cu apă pentru a se situa sub tăria alcoolică necesară (37,5 % vol. în cazul romului).

3.2.4.2. Aluzii la butoaiele altor băuturi spirtoase

După cum s-a explicat mai sus (a se vedea § 1.5), termenii care se referă la depozitarea unei băuturi spirtoase pe durata întregii perioade de maturare sau a unei părți a acesteia în butoaie de lemn utilizate anterior pentru maturarea altei băuturi spirtoase nu pot fi considerați o informație voluntară în sensul articolului 36 din Regulamentul ICPA, din cauza dispoziției prevăzute la articolul 10 alineatul (7) primul paragraf din RBS, care interzice utilizarea denumirilor de băuturi spirtoase în descrierea, prezentarea sau etichetarea oricărei băuturi care nu respectă cerințele prevăzute în RBS sau în dosarul tehnic/caietul de sarcini al produsului relevant pentru IG.

Singurele excepții permise de la această interdicție sunt legate de prezența pe etichetă a termenilor compuși, a aluziilor și a listei ingredientelor, reglementată de articolele 11, 12 și 13 alineatele (2)-(4) din RBS. Prin urmare, referirea la o băutură spirtoasă în al cărei butoi de lemn a fost ulterior maturată o altă băutură spirtoasă este nu numai o informație voluntară în confor