În 2015, creșterea economică a cunoscut o consolidare în cazul economiilor avansate (inclusiv UE), în timp ce țările emergente la nivel mondial au intrat într-un mediu mult mai dificil, determinat de încetinirea creșterii economice în China, de scăderea semnificativă a prețurilor materiilor prime și de înăsprirea condițiilor financiare internaționale. În ansamblu, ritmul de creștere al economiei mondiale a încetinit ușor, ajungând la 3,1 % (față de 3,4 % în 2014). În acest context, activitatea comercială mondială în 2015 a fost relativ redusă: volumul comercial a scăzut în prima jumătate a anului (-0,7 % în T1 și T2, trimestrial) înainte de a reveni la creștere (+ 1,9 %) în trimestrul al treilea. Cele mai recente previziuni ale FMI pentru 2016 sugerează o accelerare a creșterii volumului schimburilor comerciale mondiale (bunuri și servicii) cu 3,4 %. FMI atrage atenția, de asemenea, asupra unei lungi liste de riscuri care ar putea duce la o performanță comercială mai slabă decât se preconizase. În plus, OMC a subliniat că expansiunea comerțului mondial este deja sub media de 5 % a ultimilor 20 ani (1995-2015).

În plus, cele 31 de măsuri aplicate „după frontieră”, „altele” decât cele referitoare la servicii, investiții sau achiziții publice continuă să reprezinte o parte importantă (38 %) din măsurile aplicate „după frontieră” recent adoptate, deși numărul lor a scăzut (cu aproximativ 34 %) față de perioada de raportare precedentă. Acestea includ, de regulă, măsuri fiscale discriminatorii sau alte dispoziții discriminatorii în favoarea întreprinderilor locale sau care impun un conținut local, proceduri de înregistrare și alte standarde și cerințe tehnice. Astfel de măsuri au fost în mare parte observate în China, aceasta fiind urmată de Argentina, Thailanda, Indonezia și Algeria. De asemenea, Rusia urmărește o politică de înlocuire a importurilor, cu un număr mare de măsuri care conțin cerințe de conținut local (CCL), inclusiv în cadrul sistemelor de subvenționare (a se vedea secțiunea II.F).

2.Tendințe protecționiste în sectoare specifice

Astfel cum s-a arătat în rapoartele anterioare privind protecționismul, multe țări mențin încă obstacole în calea exportului de materii prime și condiții discriminatorii referitoare la produsele energetice. Pe parcursul perioadei de referință, restricțiile la export existente legate de materiile prime au fost, în mare parte, menținute (de exemplu în Algeria, Indonezia, Egipt, India și Africa de Sud), iar altele noi au intrat în vigoare (de exemplu, în Indonezia, Malaysia și Ucraina). În sectorul energetic au fost utilizate deseori CCL-uri (de exemplu, în Maroc, Nigeria, Turcia și Coreea de Sud). Abordarea obstacolelor din calea accesului pe piață și deschiderea piețelor în aceste sectoare rămâne o prioritate. Comisia s-a angajat, de asemenea, să includă în fiecare acord comercial un capitol privind energia și materiile prime, în cadrul mai general al eforturilor de a crea o uniune energetică europeană și în conformitate cu inițiativa privind materiile prime .

De altfel, digitalizarea economiei a generat noi tipuri de obstacole în calea comerțului. Începând din anul 2008, au fost emise peste 35 de măsuri relevante privind sectorul tehnologiei informației și comunicațiilor (TIC) (în principal în China, India, Rusia și Indonezia), dintre care peste 15 au fost emise sau puse în aplicare în perioada de referință. Deseori, acestea includ localizare sau CCL-uri. Comisia va utiliza toate instrumentele comerciale disponibile pentru a aborda aceste provocări. Prin încheierea de acorduri comerciale, în special ALS și TiSA (a se vedea punctul III.A.1), aceasta va încerca să stabilească norme referitoare la standardele TIC, la comerțul electronic și la fluxurile transfrontaliere de date și să abordeze noi forme de protecționism digital. În ceea ce privește aspectele pozitive, Acordul privind tehnologia informației recent încheiat (ITA2, a se vedea punctul III.A.1) va avea un rol important în eliminarea taxelor vamale pentru produsele TIC.

În cele din urmă, agravarea acută a supracapacității la nivel mondial în sectorul siderurgic a dus la o creștere a măsurilor protecționiste în acest sector, în special sub formă de măsuri frontaliere (în special impunerea de taxe), precum și la o utilizare sporită a instrumentelor de protecție comercială (IPC), inclusiv a măsurilor de salvgardare (a se vedea secțiunea III.A.3). De asemenea, UE discută cu partenerii săi la nivel bilateral (în special cu China) și în cadrul Comitetului „Oțel” al OCDE pentru a aborda cauzele profunde ale problemei supracapacității. Întrucât găsirea unor soluții reale necesită mult timp, este probabil ca această tendință să continue și după perioada de referință. Acest lucru este confirmat, de exemplu, de regimul licențelor de import și al cotelor pentru produsele siderurgice introduse la începutul anului 2016 în Algeria, cea de-a doua mare destinație de export de oțel a UE.

II.PRINCIPALELE OBSTACOLE ÎN CALEA COMERȚULUI ȘI A INVESTIȚIILOR MENȚINUTE DE ANUMIȚI PARTENERI ECONOMICI IMPORTANȚI AI UE LA 31 DECEMBRIE 2015

Prezenta secțiune descrie cele mai importante obstacole în calea comerțului în vigoare pentru anumiți parteneri economici importanți ai UE. În conformitate cu precedentele ROCI, prezentul raport se concentrează în special pe Argentina/Brazilia (Mercosur), China, India, Japonia, Rusia și SUA.

A.Argentina

Deși Argentina rămâne una dintre țările cu cel mai mare număr de măsuri relevante adoptate începând cu 2008, situația în timpul perioadei de referință este încurajatoare, cu mai puține astfel de măsuri introduse decât în perioadele anterioare și mai multe evoluții pozitive după intrarea în funcție a noii administrații argentiniene în decembrie 2015.

Măsurile de facilitare a comerțului includ eliminarea, în decembrie 2015, a „declarației de import anticipate sub jurământ” („DIAJ”) pentru importurile de mărfuri (o barieră majoră în ultimii ani), în urma unei hotărâri a OMC în procedura judiciară inițiată de UE și alții (DS438). Cu toate acestea, DIAJ rămâne în vigoare pentru servicii. De asemenea, pentru mărfuri, acesta a fost înlocuită cu un nou sistem de monitorizare a importurilor (SIMI) și cu licențe obligatorii (solicitate în mod automat pentru majoritatea importurilor și neautomat pentru aproximativ 1 400 de linii tarifare). În plus, importatorii de încălțăminte și de produse textile trebuie să prezinte o declarație sub jurământ privind compoziția produselor. Comisia va urmări îndeaproape aceste noi măsuri.

Mai mult, noua administrație a suspendat majoritatea controalelor valutare și a permis fluctuarea liberă a pesoului cu scopul de a spori fluxurile de valută și de investiții.

Aceasta a abrogat, de asemenea, sistemul licențelor de export și majoritatea taxelor de export pentru produsele agricole și industriale (care au împiedicat pe o perioadă îndelungată accesul deschis și sigur al economiei UE la materii prime). Taxele de export pentru uleiul de soia și subprodusele din soia au fost reduse. În fine, Argentina a modificat și taxa pe lux care se aplica vehiculelor, motocicletelor și ambarcațiunilor, eliminând discriminarea directă împotriva produselor importate. Taxa modificată se va aplica pe o bază nediscriminatorie, dar poate dezavantaja în continuare anumite autovehicule importate (mai scumpe) față de cele produse pe plan local.

B. Brazilia

Numărul de noi măsuri relevante adoptate de Brazilia a rămas stabil în cursul perioadei de referință, dar continuă să existe obstacole semnificative. Brazilia continuă să recurgă atât la măsuri frontaliere cât și la măsuri aplicate „după frontieră”, în special prin furnizarea de sprijin discriminatoriu economiei locale într-o gamă largă de sectoare economice.

Investiții: unele sectoare, inclusiv mass-media și comunicațiile, aviația, transportul, serviciile poștale, mineritul și asistența medicală fac încă obiectul unor limitări ale participărilor străine. UE urmărește să abordeze aceste restricții atât pe plan bilateral, în cadrul negocierilor cu Mercosur, cât și pe plan multilateral.

Taxele și subvențiile condiționate de un conținut local continuă să se aplice în multe sectoare, în special în sectorul automobilelor, electronică, utilaje automate și alte produse conexe. UE a introdus o plângere împotriva Braziliei pe lângă OMC (DS472) privind avantajele fiscale discriminatorii în sectoarele automobilelor, electronic și tehnologic, care a dus la constituirea unui grup de discuție la 17 decembrie 2014. Această dispută a fost ulterior legată procedural de o procedură similară introdusă de Japonia (DS497). În iulie 2014, Brazilia a reintrodus, de asemenea, programul „Reintegra”, care oferă subvenții la export sub forma unor avantaje fiscale pentru întreprinderile naționale care exportă 50 % sau mai mult din producția lor. În prezent, programul acoperă cea mai mare parte din exporturile Braziliei. Comisia urmărește această situație îndeaproape, împreună cu Brazilia, prin intermediul reuniunilor Comitetului mixt pentru comerț UE-Brazilia, axându-se în special pe metoda de calcul al creditelor fiscale. Compatibilitatea cu Acordul OMC privind subvențiile și măsurile compensatorii (SMC) este, de asemenea, în curs de evaluare.

Alte discriminări fiscale: ca urmare a hotărârii Curții Supreme cu privire la baza de calcul pentru cotizațiile de securitate socială, în iunie 2015, Brazilia a majorat ratele acestor taxe pentru produsele importate, cu o creștere mai importantă pentru anumite categorii de produse (de exemplu, produsele farmaceutice, produsele cosmetice și pneurile), având drept rezultat un tratament discriminatoriu al importurilor și o protecție sporită a pieței. UE continuă să discute acest aspect cu Brazilia.

Achiziții publice: Brazilia menține măsurile care stabilesc marje preferențiale (între 8 și 25 %, într-o gamă largă de sectoare) pentru anumite produse naționale în cadrul procedurilor de achiziții publice. Comisia abordează această problemă în contextul strategiei sale în materie de achiziții publice.

Măsuri sanitare și fitosanitare (SPS): Brazilia menține proceduri de aprobare îndelungate, complexe și imprevizibile; de exemplu, în ceea ce privește aprobarea etichetelor pentru produsele de origine animală, întârzierile în realizarea de audituri sau analizele costisitoare ale riscurilor legate de agenții patogeni pentru produsele vegetale care urmează să fie efectuate de către autoritatea competentă din Brazilia (MAPA). Acestea au dus la o listă importantă și veche de cereri neprocesate ale UE de autorizare a comercializării de produse de origine animală și vegetală originare. De asemenea, Brazilia nu aplică standardele internaționale de regionalizare pentru dăunători și bolile ale plantelor și animalelor și întârzie adesea în ceea ce privește elaborarea listelor prealabile („pre-listing”) a întreprinderilor din UE care doresc să exporte produse de origine animală în Brazilia. Comisia abordează periodic aceste aspecte în cadrul contactelor sale bilaterale (de exemplu, reuniunile anuale dintre UE și Brazilia privind mecanismul de consultare privind SPS), precum și în cadrul Comitetului SPS al OMC.