RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 67/53

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Actul privind piața unică – identificarea măsurilor lipsă (aviz suplimentar)

2014/C 67/09

Raportor: dna Benedicte FEDERSPIEL

Coraportori: dl Martin SIECKER și dl Ivan VOLEŠ

La 14 februarie 2013, în conformitate cu articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, Comitetul Economic și Social European a hotărât să elaboreze un aviz din proprie inițiativă pe tema

Actul privind piața unică - identificarea măsurilor lipsă

(aviz suplimentar).

Secțiunea pentru piața unică, producție și consum, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 2 octombrie 2013.

În cea de-a 493-a sesiune plenară, care a avut loc la 16 și 17 octombrie 2013 (ședința din 16 octombrie), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 119 voturi pentru, 4 voturi împotrivă și 13 abțineri.

1. Introducere

1.1 Comitetul Economic și Social European (CESE) urmărește inițiativele Comisiei de relansare a pieței unice de la începutul lor, în 2010. În avizul său pe tema Actului privind piața unică (1), CESE a identificat mai multe măsuri care, în opinia sa, lipseau din propunerile Comisiei (2). Comentariile și concluziile „Raportului Comisiei Europene privind cetățenia UE în 2010 - Eliminarea obstacolelor din calea drepturilor cetățenilor UE” (3) ar trebui luate în considerare. CESE atrage atenția Comisiei asupra faptului că în prezent există mai multe obstacole în calea Pieței Unice decât au existat la crearea ei (4).

1.2 CESE este unul din principalii parteneri la organizarea evenimentului „Luna pieței unice”. Contribuția organizațiilor societății civile este esențială pentru orientarea corectă a măsurilor necesare pentru relansarea pieței unice, în condițiile în care aceasta le privește în mod direct.

1.3 Orientarea economică a UE ar trebui readaptată după cei aproximativ 30 de ani în care ea a stat sub semnul credinței că piața liberă dispune mereu de capacitatea de a corecta un comportament disfuncțional al pieței. Recenta criză economică și financiară a avut un impact major asupra cetățenilor; sacrificiile aduse de aceștia ar trebui să deschidă noi perspective, altfel susținerea pentru integrarea europeană va continua să scadă. În acest context, se consideră că adoptarea și punerea în aplicare a inițiativelor referitoare la Actul privind piața unică I și II se desfășoară prea încet.

1.4 Trebuie luate măsuri concrete de combatere a oricărui tip de sărăcie cauzat de criza financiară, cum ar fi sărăcia energetică, a consumului, a supraîndatorării etc., care subminează creșterea și realizarea pieței unice.

1.5 CESE a insistat în mod repetat ca statele membre să-și manifeste adeziunea la aceste inițiative printr-o aplicare și punere în practică adecvată, pentru asigurarea unei bune funcționări a pieței interne. Aplicarea lor trebuie să prezinte o nouă dimensiune transfrontalieră care să implice cooperarea. O piață unică pregătită să facă față provocărilor viitorului trebuie să fie construită pe o economie sustenabilă și de maximă competitivitate, bazată pe procese și produse sustenabile, un mediu de lucru decent și pe inovare. Este important ca Comisia să-i considere pe cei 500 de milioane de cetățeni ai UE ca fiind esența pieței unice. Ei reprezintă o putere economică importantă, cheltuielile lor ridicându-se la 56 % din PIB-ul Uniunii Europene, așa cum arată Agenda consumatorului european, editată de Comisie (5).

1.6 Piața unică trebuie să fie un instrument cu rezultate tangibile, în conformitate cu acquis-ul social și de mediu. Inițiativele APU I și II trebuie coordonate cu măsurile și pașii întreprinși pentru consolidarea Uniunii economice și monetare (pactul bugetar, Mecanismul european de stabilitate, Euro plus, etc.).

1.7 Negocierile privind acordurile de liber schimb ar trebui utilizate pentru consolidarea condițiilor de concurență echitabile, de exemplu reciprocitatea tarifelor vamale, cu păstrarea unui nivel ridicat de protecție socială, a consumatorilor și a mediului. În competiția cu actorii mondiali, UE trebuie să ia măsuri pentru a se putea baza pe anumite elemente care sporesc competitivitatea, cum ar fi resursele energetice accesibile, forța de muncă calificată și o piață a forței de muncă flexibilă.

2. Piața unică digitală

2.1 Recent adoptatul Regulament privind distribuțiile selective a menținut discriminarea între canalele de distribuție offline și cele online, ceea ce duce la posibilitatea ca anumitor distribuitori să li se impună să dispună de un punct de vânzare fizic înainte de a se lansa în vânzarea online. Noul regulament nu va împiedica distribuția selectivă a produselor de consum curent, care poate fi nefastă pentru concurență și pentru libertatea de alegere a consumatorilor.

2.2 Comisia Europeană ar trebui să rămână intransigentă și să confirme principiul neutralității căutărilor, în virtutea căruia motoarele de căutare nu ar trebui să manipuleze rezultatele naturale în propriul lor interes comercial. Soluțiile care constau în etichetarea rezultatelor căutării nu sunt suficiente pentru a restabili condiții de concurență, a opri comportamentul anticoncurențial și a favoriza bunăstarea consumatorilor.

2.3 Protecția datelor cu caracter personal

2.3.1 După ce Regulamentul privind protecția datelor va fi adoptat, va fi important ca statele membre să primească orientări cu privire la anumite dispoziții specifice, pentru a se garanta o punere în aplicare coerentă a acestuia.

2.3.2 Atenție deosebită ar trebui acordată elaborării unor declarații-tip privind protecția datelor. Noul regulament include o dispoziție care prevede ca politicile privind protecția vieții private să fie transparente și ușor de înțeles pentru consumatori. Elaborarea declarațiilor-tip privind protecția datelor va ajuta consumatorii să fie corect informați despre prelucrarea informațiilor personale, și să înțeleagă că politicile de protecție a datelor personale nu mai sunt niște texte juridice complicate. Ar trebui să se garanteze că întreprinderile, în special IMM-urile, nu se vor confrunta cu sarcini și cheltuieli administrative excesive.

2.4 Drepturile de proprietate intelectuală

2.4.1 În conformitate cu recomandările fostului comisar Vitorino, Comisia Europeană ar trebui să adopte măsuri de monitorizare pentru a asigura o renunțare progresivă la sistemele actuale de colectare a taxelor pentru drepturile de autor. Pe termen scurt, sistemul actual ar trebui reformat și ar trebui clarificat faptul că acele conținuturi digitale supuse unor acorduri de licență nu vor mai fi supuse în continuare taxei pentru drepturile de autor dacă sunt încărcate în „cloud” de către un furnizor de servicii digitale. De asemenea, este important ca taxele pentru drepturile de autor să fie mai vizibile pentru consumatorii finali, iar nivelul acestora să fie calculat în baza prejudiciului economic cauzat de copierea privată a conținuturilor.

2.4.2 Directiva privind drepturile de autor din 2001 nu a reușit să armonizeze legislațiile statelor membre ale UE în materie de drepturi de autor. Există diferențe semnificative cu privire la excepții și limitări, ceea ce creează incertitudine juridică atât în rândul consumatorilor, cât și în rândul autorilor. Revizuirea acestei directive ar trebui să reprezinte o prioritate.

2.4.3 Actualul sistem de distribuție a conținuturilor audiovizuale, bazat pe platforme și ferestre teritoriale de exploatare, ar trebui adaptat mediului digital și așteptărilor din partea consumatorilor. Lansarea cronologică a filmelor în diferite medii (cinematografe, DVD, video la cerere) și diferite teritorii ar trebui redusă, permițând un anumit nivel de flexibilitate. Există suficientă marjă de manevră pentru a experimenta cu diferite modele de afaceri inovatoare care să permită lansarea la aceeași dată a unor conținuturi audiovizuale în țări având tradiții culturale și lingvistice comune.

2.5 Produse digitale

2.5.1 Este necesară continuarea procesului de armonizare inițiat în 2011 prin Directiva privind drepturile consumatorilor prin revizuirea și actualizarea Directivei privind vânzarea de bunuri de consum, pentru a face astfel față provocărilor economiei digitale; este nevoie urgentă de mijloace de recurs în cazul unor produse defectuoase cu conținut digital.

2.5.2 Comisia ar trebui să elaboreze orientări pentru aplicarea legislației privind clauzele contractuale abuzive (Directiva 1993/13/CEE) în cazul contractelor încheiate cu consumatorii pentru furnizarea de conținut digital.

3. Bunuri și servicii

3.1 În septembrie 2013, Comisia Europeană a propus un pachet legislativ pentru realizarea pieței unice pentru telecomunicații. CESE regretă că a fost ratată ocazia de a se reduce și mai mult tarifele de roaming, contribuind astfel la îmbunătățirea pieței unice pentru cetățenii europeni. CESE salută normele propuse pentru a facilita schimbarea furnizorului de servicii, pentru a asigura clauze contractuale și practici comerciale mai echitabile, precum și o mai bună aplicare a legislației și accesul la căi de atac. Normele privind neutralitatea rețelei reprezintă un pas în direcția cea bună, dar trebuie consolidate în continuare.

3.2 Raportul dintre sectoarele armonizate și cele ne-armonizate corespunde nevoilor de bază ale economiei. Orice pas înainte în ceea ce privește armonizarea altor sectoare de bunuri ar trebui să aibă la bază o evaluare aprofundată. Pentru domeniile nearmonizate reglementate de principiul recunoașterii reciproce, Comisia ar trebui să publice orientări privind rolul și statutul juridic al organismelor de testare private care nu acceptă certificatele emise de organismele de testare din alte țări. Lista bilingvă a produselor nearmonizate care figurează pe site-ul internet al Comisiei Europene ar trebui să fie finalizată.

3.3 În continuare nu există încă o piață unică pentru serviciile financiare pentru persoanele fizice. Barierele economice și comerciale sunt de așa natură încât este practic imposibil pentru consumatori să achiziționeze servicii financiare în străinătate. Având în vedere actualele mari diferențe între statele membre în ceea ce privește calitatea și costurile în ceea ce privește conturile bancare, conturile de economii și împrumuturile ipotecare, consumatorii ar putea fi interesați să obțină servicii financiare din alte țări. CESE solicită Comisiei Europene să analizeze situația și să propună inițiative. Deseori, consumatorii nu primesc recomandări sau consultanță obiectivă și independentă în legătură cu deciziile lor financiare majore referitoare la economiile pentru pensie, la alte investiții sau împrumuturi pe termen lung. Ar trebui promovate modele de consultanță financiară independente și accesibile în întreaga Europă.

3.4 Aplicarea normelor în domeniul serviciilor financiare nu este încă satisfăcătoare: în anumite state membre nu există o autoritate publică responsabilă pentru protecția consumatorilor. Atunci când astfel de organisme există, deseori ele au competențe juridice prea limitate. De asemenea, autoritățile europene de supraveghere (ABE – Autoritatea bancară europeană, AEVMP – Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe și AEAPO – Autoritatea europeană pentru asigurări și pensii ocupaționale), înființate în urmă cu doi ani, nu dispun de competențe suficient de puternice în domeniul protecției consumatorilor. Ele ar trebui să dispună de competențe mai extinse și ar trebui să aibă posibilitatea de a-și coordona acțiunile cu autoritățile naționale.

3.5 Piața unică a serviciilor, cu includerea serviciilor legate de rețeaua de infrastructură (telecomunicații, energie electrică, gaz, transporturi și de asigurare), oferă cel mai mare potențial de îmbunătățire. Îmbunătățirea funcționării ghișeelor unice în toate statele membre reprezintă o condiție esențială pentru ca directiva să contribuie la creșterea economică și la crearea de locuri de muncă. Comisia ar trebui să elaboreze recomandări de reglementare pentru eliminarea obstacolelor identificate de evaluarea inter pares privind punerea în aplicare a directivei (6). CESE solicită elaborarea unei baze de date pentru toate regimurile de autorizare, pentru a identifica cele mai bune practici și cerințele inutile și inacceptabile impuse de autoritățile emitente.

4. Libera circulație a lucrătorilor

4.1 CESE sprijină măsurile menite să îmbunătățească libera circulație a lucrătorilor, inclusiv eliminarea barierelor de tipul recunoașterii calificărilor. Este nevoie în special de modernizarea și liberalizarea acestui sistem, de îmbunătățirea coordonării în sectorul asistenței medicale, pentru a preveni penuria de forță de muncă în țările care inițiază detașarea, de intensificarea coordonării sistemelor de securitate socială și de crearea unui ghișeu unic care să faciliteze procedurile de înregistrare (7).

4.2 Directiva-cadru generală, directivele conexe, precum și monitorizarea permanentă prin intermediul planurilor strategice multianuale au condus la o convergență a normelor de siguranță (în special a cerințelor minime), care sunt recunoscute de către lucrători, inclusiv de cei implicați în activități transfrontaliere (temporare și mobile). Din 1978, acest proces a fost pus în practică în mod continuu prin planuri de acțiune succesive. Odată cu terminarea ultimului plan de acțiune, în decembrie 2012, Comisia nu a inițiat un nou plan de acțiune. Pentru a continua acest proces de convergență, Comisia Europeană ar trebui să adopte urgent un nou plan de acțiune al strategiei UE pentru a promova standarde ridicate de siguranță (astfel cum s-a subliniat de către Comitetul consultativ pentru securitate și sănătate la locul de muncă), în strânsă colaborare cu partenerii sociali.

4.3 Retragerea Regulamentului Monti II nu poate fi considerată o soluție pentru problemele create prin hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene, care se bazează pe inadecvarea legislației UE privind detașarea lucrătorilor (8) și a punerii în aplicare a acesteia. Partenerii sociali europeni nu au reușit să ajungă la un acord cu privire la acest lucru. Comisia ar trebui cu toate acestea să aibă în vedere să propună statelor membre adăugarea la tratatele europene a unui protocol privind progresul social, precizându-se că drepturile sociale nu sunt subordonate libertăților economice. Aceasta ar putea clarifica că piața unică nu reprezintă un scop în sine, ci un instrument pentru realizarea progresului social și a prosperității pentru toți cetățenii UE (9).

4.4 În cazul în care sunt încălcate drepturi fundamentale UE, lucrătorii, consumatorii și întreprinderile trebuie să aibă acces la căi de solicitare a drepturilor care le sunt conferite de legislația UE. Cu toate acestea, în acest context, UE se referă doar la drepturile consumatorilor și ale întreprinderilor. Este necesar ca lucrătorii să dispună de aceeași posibilitate pentru valorificarea drepturilor deținute în virtutea legislației UE în conflictele de muncă transfrontaliere. Deși se declară adesea că lucrătorii au acces la justiție și pot beneficia de despăgubiri, de respectarea condițiilor de muncă și a dispozițiilor legale prin tribunalele locale din țările gazdă, ei sunt adeseori direcționați către instanțele judecătorești din țara lor de origine (10).

5. Transpunerea, punerea în aplicare și controlul aplicării

5.1 În ceea ce privește punerea în aplicare a drepturilor consumatorilor, o nouă provocare o reprezintă prezența marilor întreprinderi sau asociații internaționale cu strategii de marketing la nivel european, care nu mai pot abordate prin intermediul unor concepte naționale de control al aplicării. Trebuie îmbunătățită cooperarea dintre autoritățile naționale însărcinate cu aplicarea legislației, acordând un rol mai important Comisiei Europene în ceea ce privește coordonarea acțiunilor întreprinse în acest sens. Sinergiile existente între actorii publici și privați (cum ar fi organizațiile consumatorilor) din domeniul punerii în aplicare a legislației ar trebui mai bine valorificate.

5.2 Cooperarea dintre autoritățile naționale în punerea în aplicare a legislației a devenit un factor esențial, fără să fie însă cu adevărat încununată de succes până în prezent. Comisia Europeană ar trebui să joace un rol mai important în coordonarea activităților naționale de punere în aplicare a legii în cazul unor încălcări ale dreptului consumatorilor cu dimensiune europeană. În plus, ar trebui luată în considerare ideea de a conferi Comisiei Europene competențe în ce privește punerea în aplicare a legislației UE privind consumatorii (așa cum este cazul în domeniul dreptului concurenței) (11).

6. Aspecte specifice pentru consumatori

6.1 CESE regretă că, după atâția ani și după ce au avut loc patru consultări, s-a ajuns doar la o propunere de inițiativă fără caracter obligatoriu cu privire la acțiunile colective în despăgubire. În plus, principiile stabilite în recomandarea Comisiei Europene nu satisfac nevoile consumatorilor și nu corespund situației din unele state membre.

6.2 Practicile comerciale neloiale

6.2.1 Ar trebui să se depună eforturi pentru a realiza o mai bună punere în aplicare a Directivei privind practicile comerciale neloiale, în special în mediul digital, respectiv în ceea ce privește comerțul electronic (de exemplu practici de inducere în eroare a consumatorilor cu privire la garanțiile juridice la care au dreptul, clauze contractuale netransparente și abuzive) și în sectorul transporturilor aeriene, în cazul rezervărilor online etc.

6.3 Standardizarea informațiilor precontractuale pentru contractele încheiate cu consumatorii

6.3.1 CESE salută inițiativa propusă în cadrul Agendei pentru protecția consumatorilor 2012 privind standardizarea informațiilor precontractuale menționate la articolele 5 și 6 din Directiva privind drepturile consumatorilor. Aceasta ar trebui să contribuie la asigurarea caracterului complet, transparent, accesibil și ușor de citit al informațiilor precontractuale. Acest exercițiu necesită asistența și sprijinul asociațiilor consumatorilor, precum și luarea în considerare a cercetării în domeniul comportamentului consumatorilor față de cantitatea de informații (a se vedea, de exemplu, SWD(2012) 235 final, 19 iulie 2012).

6.4 Comerțul electronic și livrările transfrontaliere

6.4.1 Trebuie abordată problema prețurilor (mai) ridicate pentru livrările transfrontaliere în comparație cu livrările interne, în vederea creării unor piețe online mai competitive. Deseori, prețurile livrării transfrontaliere sunt atât de ridicate, încât cumpărăturile în străinătate nu reprezintă un avantaj real pentru consumatori, chiar dacă mărfurile sunt mai ieftine. Un studiu efectuat la solicitarea Comisiei Europene în 2011 (12) a confirmat că prețurile publicate pentru livrările transfrontaliere de colete sunt, în medie, de două ori mai mari față de prețurile interne de referință.

6.5 Informarea consumatorilor

6.5.1 O mare parte a legislației europene și naționale se bazează pe ideea că un consumator informat este un consumator care poate să aleagă dintre cele mai bune produse și servicii oferite. Informarea consumatorilor continuă să fie unul dintre principalele instrumente de reglementare, dar limitele acesteia sunt bine cunoscute, în condițiile în care, deseori, consumatorii nu citesc sau nu înțeleg informațiile contractuale, care sunt scrise și prezentate într-un mod neinteligibil. Comisia ar trebui să abordeze acest aspect și să răspundă cu măsuri politice pentru o mai bună informare a consumatorilor, cu participarea întreprinderilor, autorităților de reglementare și organizațiilor de consumatori.

6.5.2 Activitatea demarată de Comisie cu privire la principiile aplicabile instrumentelor de comparare, cum ar fi independența și imparțialitatea, ar trebui să ducă cât mai rapid la adoptarea unor măsuri politice concrete, inclusiv la orientări pentru autoritățile de reglementare și pentru întreprinderi.

6.6 Produsele durabile

6.6.1 Durabilitatea și siguranța produselor, pe de o parte, și încrederea consumatorilor, pe de altă parte, sunt două fețe ale aceleiași monede. Obsolescența planificată a produselor (limitarea intenționată a durabilității) ca o strategie comercială este în contradicție cu principiile de producție și consum durabile. Comisia Europeană ar trebui să examineze oportunitatea de a stabili o legătură între așteptările consumatorilor cu privire la durabilitatea unui produs și perioada legală de garanție. Comitetul subliniază că măsurile privind durabilitatea și durata de utilizare, serviciile post-vânzare și cele privind stocurile de piese de schimb ar veni în sprijinul unui consum și a unei producții durabile (13).

7. Mediul de afaceri

7.1 CESE solicită o reducere a sarcinilor administrative, în special pentru IMM-uri, punând accentul pe necesitatea aplicării reglementării inteligente la nivelul UE și la nivel național (14). Statele membre ar trebui să prezinte situația transpunerii legislației UE online, în timp real, cu implicarea societății civile în procesul de transpunere și luând măsuri de sensibilizare a opiniei publice în legătură cu noile norme.

7.2 Comitetul invită Comisia să aibă în vedere caracteristicile specifice ale întreprinderilor mici și ale microîntreprinderilor aparținând grupului IMM-urilor, atunci când pregătește analizele de impact și elaborează texte legislative, insistând asupra faptului că microîntreprinderile, întreprinderile mici și cele mijlocii ar trebui să fie tratate ca trei grupuri distincte, și nu ca un grup numit generic IMM-uri (15).

7.3 Accesul la finanțare este esențial, mai ales pentru IMM-uri. UE trebuie să sprijine tranziția de la finanțarea de către bănci (varianta cea mai frecventă) la surse alternative de finanțare, cum ar fi finanțarea prin capital de risc și cea prin intermediul piețelor financiare. Pentru ca aceasta să funcționeze, investitorii trebuie să poată conta pe un mediu stabil pentru strategiile lor de investiții pe termen lung.

7.4 CESE recomandă evaluarea posibilității instituirii unui fond financiar european garantat, pentru a oferi IMM-urilor care îndeplinesc anumite criterii de bază mijloace financiare prin intermediul unui sistem care ar permite întreprinderii eligibile de a accesa cu ușurință creditele respective, fără ca aceasta să implice garanții sau alte condiții impuse în mod tipic de către bănci. Gestionarea acestui sistem ar trebui să implice și organizațiile reprezentative ale întreprinderilor din domeniul întreprinderii eligibile (16).

7.5 Cea mai mare prioritate ar trebui s-o aibă sporirea transparenței și a responsabilității, pentru a garanta că piața unică contribuie la crearea unui cadru juridic care respectă interesele legitime ale tuturor părților interesate. Inițiativele privind responsabilitatea socială a întreprinderilor ar trebui să ia în considerare și eventualele abuzuri privind subcontractarea și externalizarea, în special în legătură cu prestarea de servicii și/sau cu recrutarea forței de muncă transfrontaliere. Trebuie elaborat un instrument juridic european pentru combaterea abuzurilor din partea societăților fantomă, care distorsionează concurența pentru IMM-uri, eludează normele de muncă și plățile legale. Măsurile juridice împotriva întreprinderilor fictive active la nivelul întregii UE ar trebui sprijinite nu numai în țara de origine, ci și în celelalte state membre.

8. Impozitarea

8.1 Pentru combaterea evaziunii fiscale, care se ridică la aproximativ 1 000 de miliarde EUR în UE, este necesară o mai bună cooperare între statele membre și la nivel mondial cu privire la transparență și la informațiile referitoare la conturile bancare din Uniune. CESE solicită un acord rapid cu privire la Directiva privind impozitarea veniturilor din economii și cu privire la autorizarea de a negocia acorduri fiscale mai puternice cu Elveția și cu alte țări.

9. Rețelele

9.1 Energia

9.1.1 Comunicarea Comisiei „Eficientizarea pieței interne a energiei”, publicată în noiembrie 2012, reprezintă un pas important către crearea unei piețe interne a energiei până în 2014. Ar trebui realizate progrese suplimentare ținând cont de realitățile cu care se confruntă consumatorii de energie din Europa. Schimbarea furnizorului de energie ar trebui să fie mai ușor posibilă, și consumatorii ar trebui să beneficieze de consiliere independentă care să le permită să facă cele mai bune alegeri. Esențiale pentru piața unică sunt niște autorități naționale de reglementare acționând proactiv, cu suficiente competențe pentru a monitoriza facturarea, schimbarea furnizorului și reclamațiile consumatorilor.

9.1.2 UE trebuie să-și diversifice sursele de import de energie, să găsească alternative și să creeze rețele. Sprijinul acordat anumitor surse de energie regenerabile ar putea duce la denaturarea pieței; prin urmare, acest tip de sprijin ar trebui să fie diminuat treptat. Ar fi oportun să se creeze ghișee unice în vederea accelerării, simplificării și transparentizării procedurilor de acordare a autorizațiilor. Aceasta ar reduce considerabil sarcina administrativă pentru inițiatorii dispuși să investească în infrastructura energetică.

9.2 Transporturi

9.2.1 Proliferarea clauzelor abuzive în contractele de transport aerian reprezintă o sursă de preocupare din ce în ce mai mare la nivelul UE. Recent, mai multe organizații ale consumatorilor au introdus o acțiune în justiție împotriva marilor companii aeriene europene; aceasta a făcut ca instanțele naționale să declare o mare parte a termenilor și condițiilor impuse în mod obișnuit de către companiile aeriene ca fiind inechitabile. Comisia Europeană a ratat ocazia de a aborda această problemă la revizuirea Regulamentului 261/2004 privind drepturile pasagerilor aerieni. Comisia ar trebui să elaboreze o listă obligatorie a clauzelor abuzive din contractele pentru pasagerii aerieni.

9.2.2 Pentru o mai bună funcționare a pieței unice, este necesar să se promoveze serviciile de transport feroviar al bunurilor și transportul multimodal (17). Trebuie întreprinse mai multe eforturi pentru a adopta specificațiile tehnice pentru interoperabilitate (18).

9.2.3 Transportatorii rutieri de mărfuri sunt încă limitați în operațiunile lor transfrontaliere. Nu există condițiile necesare care să permită o deschidere în continuare a pieței europene a transporturilor de mărfuri. Modificările normelor UE privind accesul la piața transporturilor (inclusiv în ceea ce privește cabotajul) ar trebui să fie corelate cu armonizarea practicilor de punere în aplicare a legii și cu armonizarea în domeniul social și bugetar. Fără aceste condiții prealabile, orice modificări aduse normelor de cabotaj prezintă riscul de a avea un impact negativ asupra concurenței loiale și durabilității acestui sector. Între timp, trebuie să se aplice cu adevărat normele existente (19).

Bruxelles, 16 octombrie 2013. Președintele Comitetului Economic și Social European Henri MALOSSE

(1) JO C 24, 28.1.2012, p. 99.

(2) JO C 132, 3.5.2011, p. 47; JO C 24, 28.1.2012, p. 99; JO C 299, 4.10.2012, p. 165.

(3) COM(2010) 603 final.

(4) A se vedea Catalogul de obstacole în calea pieței unice, publicat de Observatorul Pieței Unice: http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.publications.24626.

(5) JO C 11, 15.1.2013, p. 54.

(6) Observatorul Pieței Unice al CESE va evalua impactul Directivei serviciilor asupra sectorului construcțiilor într-o serie de state membre, din punctul de vedere al societății civile.

(7) C. Dhéret; A. Lazarowicz; F. Nicoli; Y. Pascouau; F. Zuleeg. Making progress towards the completion of the Single European Labour Market (Progrese pe calea definitivării pieței unice europene în domeniul forței de muncă). Studiul EPC Nr 75, mai 2013.

(8) A se vedea avizul CESE JO C 76, 14.3.2013, p. 24.

(9) Art. 3 alineatul (3) din TUE.

(10) http://www.uva-aias.net/uploaded_files/publications/WP118-Cremers,Bulla.pdf.

(11) http://europa.eu/rapid/press-release_IP-13-228_en.htm.

(12) Intracommunity cross-border parcel delivery – Study for European Commission, (Livrările transfrontaliere de colete - studiu pentru Comisia Europeană) FTI Consulting, Londra, 2011.

(13) JO C 66, p. 5, 3.3.1997, p. 5.

(14) O posibilă opțiune ar fi aplicarea principiului „o măsură nouă apare, o măsură veche dispare”, aplicat în Regatul Unit.

(15) Avizul CESE „Reglementarea inteligentă – luarea în considerare a nevoilor întreprinderilor mici și mijlocii”JO C 327, 12.11.2013, p. 33.

(16) A se vedea în acest sens experiența cu așa-numitul card „Seczenyi”, în Ungaria.

(17) A se vedea avizele CESE JO C 143, 22.5.2012, p. 130 și JO C 24, 28.1.2012, p. 146.

(18) COM(2013) 32 final: Raport al Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor privind progresele către realizarea interoperabilității sistemului feroviar.

(19) Așa cum au fost acestea convenite de către partenerii sociali în cadrul dialogului social sectorial,

http://www.iru.org/cms-filesystem-action/Webnews2012/CabotageStatement.E.pdf.