RAPORT AL COMISIEI RAPORTUL ANUAL PE 2011 PRIVIND RELAȚIILE DINTRE COMISIA EUROPEANĂ ȘI PARLAMENTELE NAȚIONALE /* COM/2012/0375 final */





RAPORT AL COMISIEI RAPORTUL ANUAL PE 2011 PRIVIND RELAȚIILE DINTRE COMISIA EUROPEANĂ ȘI PARLAMENTELE NAȚIONALE 1. Introducere Acest al șaptelea raport anual privind relațiile dintre Comisie și parlamentele naționale se axează asupra dialogului politic cu parlamentele naționale, în sens larg. Include toate interacțiunile și schimburile de informații și de avize relevante dinte Comisie și parlamentele naționale. Aspectele specifice legate de mecanismul de control al subisidiarității (prin care parlamentele naționale verifică dacă proiectele de acte legislative respectă principiul subsidiarității) sunt abordate în raportul anual privind subsidiaritatea și proporționalitatea, care este publicat în paralel[1] și, prin urmare, acesta ar trebui considerat complementar prezentului raport. Dialogul politic dintre Comisie și parlamentele naționale constă într-o dezbatere continuă cu privire la programul de lucru al Comisiei și prioritățile politice ale UE; într-un schimb de opinii, realizat în scris, cu privire la anumite documente ale Comisiei (legislative sau de altă natură) și în discuții cu privire la o gamă largă de aspecte de politică în cadrul COSAC, al reuniunilor parlamentare comune, al reuniunilor interparlamentare la nivel de comisii și al reuniunilor comune ale comisiilor. Acesta acoperă, de asemenea, un număr din ce în ce mai mare de contacte bilaterale, la nivel administrativ sau politic, inclusiv numeroase vizite ale comisarilor la parlamentele naționale. Faptul că, începând cu 2011, aproape toate parlamentele naționale au trimis reprezentanți permanenți la Bruxelles a avut un rol esențial în intensificarea acestui aspect al dialogului politic. În 2010, relațiile Comisiei cu parlamentele naționale au continuat să fie marcate, în principal, de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona. Accentul s-a pus pe aplicarea noilor dispoziții ale tratatului, în special a noului mecanism de control al subsidiarității. Parlamentele naționale și-au adaptat procesele de control și orientarea politică. 2011 a fost marcat de accentuarea instabilității economice, sociale și politice. Din momentul în care criza economică mondială a afectat zona euro, dezbaterile politice naționale s-au axat tot mai mult pe fondul politicilor europene. Mesajul general din 2011 al dialogului politic cu parlamentele naționale a fost acela că există așteptări ridicate de la Comisie. Dialogul politic în sens mai larg acoperă, în mod natural, o gamă largă de teme și de domenii de politică. Cu toate acestea, în 2011 s-au demarcat două mari probleme de interes comun. Pe lângă avizele și schimburile de opinii privind o gamă vastă de măsuri legislative propuse ca răspuns la criza economică și financiară (de exemplu, privind Regulamentul financiar, piața unică și guvernanța economică), parlamentele naționale au fost, de asemenea, implicate în dezbaterea privind cadrul financiar multianual (CFM) pentru perioada 2014 – 2020, în general, și privind propunerile sectoriale, în special. 2. O viziune comună privind provocările În 2011, a devenit tot mai clar că, pe lângă controlul parlamentar periodic al afacerilor europene în 40 de camere naționale, este oportun să se instituie un schimb structurat de opinii, între parlamentele naționale și cu acestea, în vederea elaborării unei perspective comune cu privire la probleme și provocările europene importante. În afara diverselor configurații interparlamentare, conduse de Parlamentul European și de parlamentul statului membru care deține președinția Consiliului UE, metoda utilizată până în prezent în cadrul COSAC a constat în punerea accentului pe verificarea respectării principiului subsidiarității, pe baza unei examinări coordonate a programului de lucru al Comisiei. Cu toate acestea, în 2010, prioritățile au început să se schimbe. În mai 2010, în cadrul reuniunii COSAC de la Madrid s-a sugerat ca președintele Comisiei să prezinte programul de lucru al Comisiei pentru anul în curs în cadrul primei reuniuni semestriale a COSAC, urmând ca în cadrul celei de a doua astfel de reuniuni acesta să fie invitat să facă o prezentare generală a modului în care a fost pus în aplicare până atunci programul de lucru al Comisiei. Pe baza acestor reflecții, președintele Barroso a luat cuvântul în cadrul reuniunii COSAC de la Bruxelles din octombrie 2010 și a reiterat convingerea Comisiei că avizele individuale ale parlamentelor naționale sau contribuțiile colective prezentate prin intermediul COSAC ar trebui prezentate astfel încât să contribuie la pregătirea programului de lucru al Comisiei, completând dialogul structurat formal al Comisiei cu Parlamentul European. Astfel, parlamentele naționale ar putea contribui la construirea unui consens real cu privire la domeniile asupra cărora ar trebui să se axeze politica și resursele UE în anii următori. În prima jumătate a anului 2011, președinția maghiară a COSAC a fost de acord cu acest punct de vedere, iar temele asupra cărora s-au axat discuțiile au reflectat acest lucru. La reuniunea COSAC de la Budapesta din mai 2011 s-a concluzionat că programul de lucru al Comisiei pentru anul următor ar trebui prezentat în a doua jumătate a fiecărui an și s-a exprimat acordul cu privire la faptul că, în principiu, o dezbatere generală de orientare va contribui la procesul de planificare strategică – chiar dacă o serie de parlamente au avut în continuare îndoieli privind fezabilitatea unei astfel de dezbateri ex ante în cadrul COSAC în absența unui document care ar putea servi drept bază pentru discuții. Cu această ocazie deja, vicepreședintele Šefčovič a reiterat convingerea Comisiei că, pentru a realiza un prim pas în această direcție, parlamentele naționale ar putea să se concentreze asupra aspectelor importante ale guvernanței economice. Printr-o implicare colectivă în semestrul european, parlamentele naționale și Parlamentul European ar putea fi încurajate să dezbată împreună principalele linii ale politicii UE, astfel cum este formulată în Strategia Europa 2020 și reflectată în programele naționale de reformă și în recomandările specifice fiecărei țări, sau analiza anuală a creșterii pe anul respectiv. Vicepreședintele a menționat, de asemenea, bugetul drept o altă temă cu privire la care este evident că o evaluare colectivă ar putea contribui la conturarea unei perspective mai ample în domeniu. În acest fel s-ar putea beneficia la maximum de valoarea adăugată a cooperării interparlamentare, și anume dobândirea unei imagini de ansamblu asupra situației din alte state membre, efectuarea unui schimb de cele mai bune practici și creșterea presiunii asupra altor parlamente de a obține rezultate. În a doua jumătate a anului 2011, președinția poloneză a COSAC a adus în centrul atenției parlamentelor naționale propunerea Comisiei privind cadrul financiar multianual pentru perioada 2014 – 2020. Prin urmare, în octombrie 2011, a fost organizată în comun de către președinția poloneză, Parlamentul European și Comisie prima conferință la nivel înalt dedicată cadrului financiar multianual pentru perioada de după 2013. Aceasta a vizat în special parlamentele naționale, care au avut o participare activă. Unul dintre aspectele cele mai dezbătute a fost problema resurselor proprii. Se preconizează că eforturile depuse de parlamentele naționale, Parlamentul European și Comisie în ultimii doi ani în direcția coordonării priorităților la nivel european vor continua. Este probabil ca guvernanța economică și viitorul CFM să rămână două dintre principalele provocări comune în materie de politică (a se vedea capitolul 5). 3. Avizele parlamentelor naționale (dialogul politic) Participare Schimbul, efectuat în scris, de avize și de răspunsuri la acestea, dintre parlamentele naționale și Comisie a fost lansat de președintele Barroso în 2006 și s-a intensificat tot mai mult în ultimii șase ani. Numărul total de avize primite de la parlamentele naționale în 2011, inclusiv avizele motivate trimise în contextul mecanismului de control al subsidiarității, a ajuns la 622. Această cifră reprezintă o creștere de aproximativ 60% comparativ cu 2010 (387), când se înregistrase deja o creștere de 55 % față de 2009 (250). Această tendință de creștere a continuat în 2012, până în luna iunie 2012 fiind primite peste 400 de avize. Marea majoritate a celor 622 de avize primite în 2011 conțineau observații de fond și întrebări privind conținutul propunerilor și al inițiativelor Comisiei. La fel ca în anii precedenți, numai un număr comparativ redus de avize (64) au fost avize motivate în sensul Protocolului nr. 2, acestea notificând o încălcare a principiului subidiarității. S-a constatat o creștere considerabilă a numărului de avize primite de la Parlamentul Portugaliei, de la ambele camere ale Parlamentului României, de la Parlamentul Suediei, de la Senatul Republicii Cehe și de la Parlamentul Bulgariei[2]. Numai patru camere nu au participat deloc la dialogul politic în 2011 (comparativ cu zece în 2010). De la instituirea sa, dialogul politic a contribuit la o mai mare transparență a procesului decizional european și la o apropiere a politicilor europene de dezbaterea publică din statele membre, sensibilizând astfel opinia publică cu privire la aspecte de politică europeană esențiale. Comisia continuă să încurajeze angajarea în acest dialog politic a acelor parlamente care, din diverse motive, au ales până acum să nu participe activ la un schimb direct cu Comisia cu privire la fondul propunerilor și inițiativelor sale strategice. Dialogul politic include schimburi efectuate în etapa prelegislativă, de exemplu în contextul consultărilor publice, precum și sub forma discuțiilor și contactelor clar orientate, atât la nivel politic, cât și de experți. Acestea reprezintă o modalitate deosebit de eficace pentru parlamentele naționale de a contribui constructiv la elaborarea viitoarelor inițiative și acte legislative ale UE, așa cum au arătat mai multe exemple concrete. Comisia s-a arătat dispusă să examineze posibilitatea de a atrage atenția parlamentelor naționale asupra tuturor consultărilor publice atunci când acestea sunt lansate și de a evidenția mai concret contribuțiile parlamentelor naționale. Ca urmare a comunicării sale „Reglementarea inteligentă în Uniunea Europeană”, COM(2010)543, Comisia își revizuiește în prezent politica în materie de consultare. Printre altele, se va analiza necesitatea acestor consultări lansate de Comisie, modalitățile prin care vor putea avea o sferă de aplicare mai mare și modul în care se va putea îmbunătăți calitatea și transparența informațiilor privind rezultatele consultărilor. Domeniul de aplicare Avizele parlamentelor naționale continuă să abordeze teme diverse. Cele 622 de avize primite în 2011 s-au referit la un număr mare de documente ale Comisiei, predominant documente legislative, pe marginea celor mai multe propuneri și inițiative formulându-se doar între unul și trei avize. Însă, numărul documentelor Comisiei cu privire la care peste patru camere au formulat observații (67) a crescut semnificativ față de 2010 (25). Propunerile care au beneficiat de cele mai multe observații în 2011[3] au fost în același timp și cele care au dus la emiterea celui mai mare număr de avize motivate în temeiul mecanismului de control al subsidiarității, precum propunerea privind o bază fiscală consolidată comună a societăților[4] (17 avize, inclusiv nouă avize motivate), privind reintroducerea temporară a controlului la frontierele interne în circumstanțe excepționale[5] (11 avize în 2011, din care șase avize motivate), cea privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materia parteneriatelor înregistrate[6] (opt avize, din care patru avize motivate) și propunerea privind legislația europeană comună în materie de vânzare[7] (șapte avize în 2011, din care cinci avize motivate). În 2011, peste jumătate din avizele primite în contextul dialogului politic au avut ca obiect cinci domenii de politică: piața internă și serviciile, justiția, agricultura, afacerile interne și fiscalitatea. Deși Comisia a încurajat parlamentele naționale să privească programul de lucru al Comisiei drept un instrument strategic care să contribuie la construirea consensului cu privire la temele asupra cărora ar trebui să se axeze politica UE în următorul an (următorii ani), foarte puține parlamente naționale și-au exprimat opinia, în contextul dialogului politic, cu privire la programul de lucru al Comisiei pe 2011. Dialogul politic cu privire la principalele teme Pe lângă numeroasele dosare legate de guvernanța economică și CFM, printre inițiativele și propunerile care în 2011 au atras în special atenția parlamentelor naționale se numără următoarele: · Directiva privind eficiența energetică[8] În cele zece avize prezentate în 2011 (la care s-au mai adăugat patru la începutul anului 2012), camerele parlamentare au exprimat opinii oarecum similare. Pe de o parte, s-au arătat îngrijorate cu privire la sarcina financiară și administrativă, iar pe de altă parte au cerut o abordare mai specifică, adaptată fiecărei țări, care să lase o marjă de manevră mai mare autorităților naționale și locale. Camerele parlamentare și-au exprimat teama că acțiunea UE de la nivel administrativ nu va permite adoptarea unor soluții adaptate condițiilor naționale și regionale. Două parlamente naționale au emis un aviz motivat în acest sens, susținând că a fost încălcat principiul subsidiarității. Însă, parlamentele naționale au fost de acord că atingerea obiectivului de referință de realizare a unei economii de 20% în ceea ce privește consumul de energie primară reprezintă un obiectiv esențial al Strategiei Europa 2020. · Impozitarea produselor energetice și a electricității[9] În jumătate din cele zece avize primite în 2011 s-a susținut că evaluarea impactului care însoțea propunerea nu era îndeajuns de detaliată și nu furniza destui indicatori calitativi și cantitativi care să dovedească faptul că propunerea respectă principiul subsidiarității. În câteva avize s-a subliniat faptul că dispozițiile propunerii ar putea pericilita competitivitatea economiei UE. Eventualele sarcini adminstrative, financiare și fiscale și impact social potențial negativ au reprezentat alte motive de îngrijorare. · Comunicarea privind procedurile de control al activităților Europol de către Parlamentul European, împreună cu parlamentele naționale[10] S-au emis nouă avize cu privire la comunicare, acestea salutând comunicarea Comisiei. Marea majoritate a camerelor au susținut mai degrabă ideea utilizării reuniunilor comitetelor interparlamentare existente la nivel de comisii decât cea a instituirii de noi forumuri sau conferințe pentru a asigura un control adecvat al Europol. Acestea au făcut apel la mai multă eficiență și flexibilitate și au propus utilizarea acelorași structuri pentru controlul parlamentar al Eurojust. Parlamentele naționale au solicitat, de asemenea, existența unui echilibru în ceea ce privește mărimea delegațiilor parlamentare în acest nou organism de control, însă ceea ce înțeleg parlamentele naționale prin „echilibru” diferă. 4. Contacte și vizite La fel ca în anii anteriori, schimbul dintre parlamentele naționale și Comisie de avize scrise și de răspunsuri la acestea a fost completat cu o gamă largă de contacte personale și de reuniuni, atât la nivel politic, cât și administrativ. Domnul Šefčovič, vicepreședinte al Comisiei și comisar pentru relații interinstituționale, a continuat să efectueze vizite periodice la parlamentele naționale, conform obiectivului său de a vizita fiecare parlament național cel puțin o dată pe perioada mandatului său. În 2011, membri ai Comisiei au vizitat 24 din cele 27 de parlamente naționale. Comisia a fost reprezentată la nivel politic la toate reuniunile interparlamentare importante, care au fost organizate în 2011, inclusiv la reuniunile COSAC și la reuniunile parlamentare comune. Doamna baroneasă Ashton, Înaltul Reprezentant pentru afaceri externe și politica de securitate/vicepreședinte al Comisiei, a participat sau a fost reprezentată la reuniunile COFACC și CODACC[11]. Conferința privind reforma politicii comune în domeniul pescuitului, organizată de Comisie în octombrie 2011, și prima conferință la nivel înalt privind cadrul financiar multianual pentru perioada 2014 – 2020, organizată în comun, între 20 și 21 octombrie 2011, de președinția Consiliului, Parlamentul European și Comisia Europeană, au vizat în mod specific parlamentele naționale, ai căror membri au participat activ la acestea. Funcționarii Comisiei au continuat să se prezinte în fața comisiilor din cadrul parlamentelor naționale pentru a clarifica diverse aspecte, atunci când li s-a solicitat acest lucru, și să organizeze reuniuni periodice cu reprezentanții permanenți de la Bruxelles ai parlamentelor naționale, pentru a discuta diverse inițiative viitoare sau dosare în curs. În 2011, reprezentanții permanenți ai parlamentelor naționale s-au întâlnit de două ori cu domnul vicepreședinte Šefčovič și o dată cu domnul vicepreședinte Kallas, respectiv cu doamna comisar Georgieva. De asemenea, în 2011 s-au intensificat contactele dintre Comisie și parlamentele naționale ca parte a pregătirilor pentru un nou regulament privind controlul democratic al Europol. În ianuarie 2011 a avut loc o reuniune a părților interesate, la care au participat inclusiv reprezentanți ai parlamentelor naționale și care a oferit prilejul unui prim schimb de opinii pe această temă. 5. Perspective: provocări comune în materie de politică Abordarea consecințelor crizei economice, promovarea creșterii economice și a creării de locuri de muncă, în special pentru tineri, și consolidarea în continuare a guvernanței economice europene vor rămâne priorități ale agendei politice a Europei în 2012. Reuniunea interparlamentară la nivel de comisii privind guvernanța economică, organizată la Bruxelles în februarie 2012, a confirmat faptul că există un interes puternic atât din partea parlamentelor naționale, cât și a Comisiei, de a intesnifica schimbul de opinii, nu în ultimul rând ca urmare a faptului că semestrul european este un mecanism încă relativ nou și în schimbare. Crizele financiară, economică și a datoriei suverane au demonstrat necesitatea unei cooperări mai strânse între statele membre. Măsurile întreprinse trebuie totuși sa recunoască faptul că multe aspecte ale politicii economice rămân o competență națională. Părțile interesate, în special parlamentele naționale, trebuie să înțeleagă pe deplin contextul de la nivelul UE și al zonei euro pentru a putea adopta decizii în materie de politică economică în deplină cunoștință de cauză. Introducerea semestrului european în 2011 a fost un pas important în această privință. Analiza anuală a creșterii care este realizată de Comisie și care lansează semestrul în fiecare an prevede orientări de politică transversale, cu o dimensiune la nivelul UE și o dimensiune la nivelul zonei euro, de care statele membre trebuie să țină seama la elaborarea politicilor lor naționale. Succesul semestrului european este cuantificat în funcție de măsura în care recomandările specifice fiecărei țări sunt reflectate în procesul decizional național din a doua jumătate a anului – semestrul național – când bugetele și programele de reformă sunt propuse de guverne și adoptate de parlamente. Parlamentele naționale au rolul esențial de a explica unele opțiuni de politică ce sunt adesea dificile și au un impact transfrontalier și, în același timp, este necesară o puternică implicare la nivel național pentru a crea condițiile politicile în care pot fi realizate cu succes refornele. În acest context și așa cum s-a subliniat pe parcursul întregului an 2011, Comisia este ferm hotărâtă să își intensifice dialogul politic cu parlamentele naționale, în special în ceea ce privește guvernanța economică. Mai concret, așa cum a declarat la reuniunea COSAC de la Copenhaga din aprilie 2012, Comisia consideră că un dialog mai intens cu parlamentele naționale ar putea aduce o valoare adăugată reală în două momente ale semestrului european: după publicarea de către Comisie a analizei anuale a creșterii, care prevede prioritățile globale pentru întreaga UE pentru anul următor, și în momentul în care Comisia a prezentat, iar Consiliul European a adoptat orientările specifice fiecărei țări, pe baza programelor naționale de reformă și a programelor de stabilitate și de convergență ale statelor membre. În aceste etape-cheie, Comisia este pregătită să discute cu parlamentele naționale atât aspecte transversale, cât și chestiuni specifice fiecărei țări referitoare la guvernanța economică și să furnizeze clarificări suplimentare. La 30 mai 2012, Comisia a transmis Consiliului recomandări specifice fiecărei țări, în temeiul Semestrului european pe 2012, ținând seama de situația fiecărui stat membru. De asemenea, Comisia a emis recomandări pentru zona euro în ansamblu și a prezentat viziunea sa privind acțiunile de politică necesare la nivelul UE pentru completarea măsurilor adoptate pe plan național, astfel încât să se concretizeze o inițiativă ambițioasă de creștere economică a UE, ancorată pe două niveluri[12]. Pe lângă aspectele legate de guvernanța economică, discuțiile și negocierile privind CFM pentru perioada 2014-2020 vor ajunge într-o etapă avansată în 2012. Cea de a doua conferință privind CMF din martie 2012 a confirmat necesitatea unei comunicări strânse și eficace între Comisie și parlamentele naționale privind structura viitorului cadru financiar multianual și, implicit, privind domeniul de aplicare și impactul politicilor UE în viitor. În fine, pregătirile pentru propunerea legislativă ce urmează a fi înaintată privind controlul democratic al Europol în baza articolului 88 din TFUE se vor intensifica pe parcursul întregului an 2012. Ca urmare a reacțiilor parlamentelor naționale cu privire la comunicarea Comisiei din noiembrie 2012 (a se vedea capitolul 3), în aprilie 2012 a avut loc o reuniune la nivel înalt constructivă între Comisie, parlamentele naționale și Parlamentul European, iar Comisia va continua să implice îndeaproape atât parlamentele naționale, cât și Parlamentul European în reflecțiile în curs și în discuțiile prelegislative. Procesul decizional de la nivel european devine din ce în ce mai complex și este nevoie de sprijin public pentru reformele profunde și adesea dificile ce urmează a fi realizate, Comisia fiind în continuare decisă să încurajeze orice inițiative care vor contribui la consolidarea controlului democratic al proceselor aferente politicilor UE și la asimilarea la nivel național a opțiunilor noastre comune de politică. Anexa 1 Numărul total al avizelor primite de la fiecare țară/cameră (dialogul politic și mecanismul de control al subsidiarității) Parlamentul național || Camera || Numărul total de avize (dialogul politic) || Avize motivate (Protocolul nr. 2) Portugalia || Assembleia da República || 184 || 1 Italia || Senato della Repubblica || 76 || 3 Republica Cehă || Senát || 43 || 0 Suedia || Riksdag || 42 || 11 România || Camera Deputaților || 40 || 2 România || Senatul || 33 || 2 Germania || Bundesrat || 33 || 1 Italia || Camera dei Deputati || 28 || 2 Bulgaria || Narodno Sabranie || 19 || 2 Regatul Unit || House of Lords || 16 || 1 Danemarca || Folketing || 14 || 1 Luxemburg || Chambre des Députés || 14 || 7 Regatul Unit || House of Commons || 8 || 3 Austria || Nationalrat || 7 || 0 Germania || Bundestag || 6 || 1 Țările de Jos || Eerste Kamer || 6 || 0 Polonia || Sejm || 5 || 5 Republica Cehă || Poslanecká sněmovna || 5 || 0 Polonia || Senat || 4 || 4 Lituania || Seimas || 4 || 0 Belgia || Chambre des Représentants || 4 || 1 Franța || Sénat || 4 || 1 Grecia || Vouli ton Ellnion || 4 || 0 Austria || Bundesrat || 3 || 1 Țările de Jos || ambele camere || 3 || 2 Spania || ambele camere || 2 || 2 Finlanda || Eduskunta || 2 || 1 Belgia || Sénat || 2 || 1 Franța || Assemblée Nationale || 2 || 1 Malta || Kamra tad-Deputati || 2 || 2 Slovacia || Národná Rada || 2 || 2 Irlanda || Dail Eireann || 1 || 1 România || ambele camere || 1 || / Țările de Jos || Tweede Kamer || 1 || 1 Cipru || Vouli ton Antiprosopon || 1 || 1 Letonia || Saeima || 1 || 0 Estonia || Riikikogu || 0 || 0 Slovenia || Državni svet || 0 || 0 Slovenia || Državni zbor || 0 || 0 Ungaria || Országgyülés || 0 || 0 || Total || 622 || 64 Anexa 2 Propunerile și inițiativele Comisiei care au dus la emiterea celui mai mare număr de avize în contextul dialoului politic (2011) Documentul Comisiei || Titlul || Numărul total de avize (dialogul politic) || Avize motivate (Protocolul nr. 2) COM(2011) 121 || Baza fiscală consolidată comună a societăților (CCCTB) || 17 || 9 COM(2011) 560 || Reintroducerea temporară a controlului la frontierele interne în circumstanțe excepționale || 11[13] || 6 COM(2011) 370 || Eficiența energetică || 10[14] || 2 COM(2011) 169 || Cadrul comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității || 10 || 2 COM(2011) 32 || Registrul cu numele pasagerilor || 9[15] || / COM(2010) 776 || Controlul activităților Europol de către Parlamentul European, împreună cu parlamentele naționale || 9 || / COM(2011) 127 || Competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materia parteneriatelor înregistrate || 8 || 4 COM(2010) 608 || Către un Act privind piața unică pentru o economie socială de piață cu grad ridicat de competitivitate || 8 || / COM(2011) 608 || Fondul european de ajustare la globalizare || 7[16] || 3 COM(2011) 635 || Legislația europeană comună în materie de vânzare || 7[17] || 5 COM(2011) 594 || Taxa pe tranzacțiile financiare || 7[18] || 3 [1] COM(2012) 373. [2] A se vedea tabelul din anexa 1. [3] A se vedea anexa 2. [4] COM(2011) 121. [5] COM(2011) 560. [6] COM(2011) 127. [7] COM(2011) 635. [8] COM(2011) 370. [9] COM(2011) 169. [10] COM(2010) 776. [11] Conferința președinților comisiilor pentru afaceri externe și Conferința președinților comisiilor pentru politica în domeniul apărării. [12] Comunicarea privind acțiuni pentru stabilitate, creștere și ocuparea forței de muncă, COM(2012)299. [13] Până la jumătatea lunii mai a anului 2012, Comisia a primit 12 avize privind această propunere. [14] Până la jumătatea lunii mai a anului 2012, Comisia a primit 12 avize privind această propunere. [15] Până la jumătatea lunii mai a anului 2012, Comisia a primit 10 avize privind această propunere. [16] Până la jumătatea lunii mai a anului 2012, Comisia a primit 9 avize privind această propunere. [17] Până la jumătatea lunii mai a anului 2012, Comisia a primit 11 avize privind această propunere. [18] Până la jumătatea lunii mai a anului 2012, Comisia a primit 11 avize privind această propunere.