[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 3.4.2007

COM(2007) 165 final

COMUNICAREA COMISIEI ADRESATĂ PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI CONSILIULUI

- Îmbunătăţirea sistemului de brevetare în Europa -

1. INTRODUCERE

Unul din elementele-cheie ale Strategiei de la Lisabona revizuite pentru creştere şi locuri de muncă este îmbunătăţirea modului de gestionare a drepturilor de proprietate intelectuală (DPI) în Europa, deoarece drepturile de proprietate intelectuală, în special brevetele, sunt legate de inovaţie, care constituie la rândul ei un element important al competitivităţii.

Brevetele sunt forţa motrice pentru promovarea inovaţiei, creşterii şi competitivităţii. Un studiu recent al Comisiei referitor la valoarea brevetelor[1], bazat pe o anchetă realizată în rândul a 10 000 de inventatori din opt state membre[2], a evaluat, printre altele, valoarea monetară a brevetelor, impactul economic şi social al acestora, licenţierea brevetelor, utilizarea acestora pentru crearea de noi întreprinderi şi relaţia dintre brevete, cercetare-dezvoltare şi inovaţie. Cu toate că există diferenţe între statele membre, precum şi între sectoarele din industrie, „prima de brevet”[3] globală pentru statele membre care au făcut obiectul anchetei a fost de 1% din PIB-ul naţional pentru perioada 1994-1996 şi de 1,16% din PIB pentru perioada 2000-2002.

S-a sugerat, de asemenea, că există o corelare între utilizarea drepturilor de proprietate intelectuală şi performanţele în materie de inovaţie. Conform acestei prezumţii, ţările cu performanţe ridicate în materie de inovaţie au, în general, niveluri ridicate de brevetare şi utilizare a altor drepturi, precum drepturile de proprietate industrială şi mărcile comerciale[4]. Această corelare se confirmă la nivel sectorial; sectoarele în care se emit mai multe brevete au tendinţa de a fi mai inovative.

Piaţa unică pentru brevete este încă incompletă. Europa nu a reuşit încă să creeze un brevet comunitar unic şi rezonabil, în ciuda apelurilor repetate lansate de şefii de state şi de guvern. Eforturile paralele efectuate la nivel interguvernamental care au avut drept scop îmbunătăţirea sistemului european de brevetare existent sub auspiciile Organizaţiei Europene pentru Brevete (European Patent Organisation-EPO) au fost, de asemenea, întârziate.

Fragmentarea pieţei unice pentru brevete are consecinţe majore în materie de competitivitate a Europei faţă de Statele Unite, Japonia şi noile puteri economice, precum China. UE se situează în urma Statelor Unite şi a Japoniei în ceea ce priveşte activitatea de brevetare. Chiar şi în Europa, Statele Unite şi Japonia brevetează mai mult decât UE: în cadrul EPO, 137 de brevete la o populaţie de un milion provin din UE, faţă de 143 de brevete din Statele Unite şi 174 din Japonia. Absenţa unei mase critice interne în materie de brevete se traduce prin mai puţine brevete depuse în Statele Unite, UE şi Japonia, adică aşa-numitele brevete triadice. În timp ce în Europa există 33 de brevete triadice la un milion de locuitori, în Statele Unite există 48 şi în Japonia 102. Prin urmare, Statele Unite şi Japonia au cu 45%, respectiv 209%, mai multe patente triadice decât UE[5]. Acest aspect prezintă un interes deosebit, deoarece brevetele triadice sunt cele mai valoroase şi sunt considerate cel mai bun indicator de brevete pentru inovaţie[6].

Studii recente au arătat şi faptul că un brevet european care desemnează 13 ţări este de aproximativ 11 ori mai costisitor decât un brevet american şi de 13 ori mai costisitor decât un brevet japonez, dacă se iau în calcul costurile de procesare şi traducere. În ceea ce priveşte costurile totale pentru o protecţie de până la 20 de ani, brevetele europene sunt de aproape nouă ori mai costisitoare decât brevetele japoneze şi americane. În cazul în care se analizează cererile de brevetare, diferenţele de cost cresc şi mai mult[7].

Comisia este de părere că în contextul actualei economii globale din ce în ce mai concurenţiale, UE nu poate continua să piardă teren într-un domeniu atât de crucial pentru inovaţie ca cel al politicilor în materie de brevetare. Din acest motiv şi într-un nou efort de a ieşi din impas, Comisia a lansat în ianuarie 2006 o amplă consultare privind viitorul politicilor în materie de brevetare în Europa. Obiectivul consultării a fost de a afla punctele de vedere ale părţilor interesate asupra sistemului de brevetare actual şi asupra unui sistem de brevetare european potrivit pentru secolul XXI. Consultarea a suscitat un interes fără precedent în rândul utilizatorilor europeni ai sistemului de brevetare, contabilizând 2515 de răspunsuri din partea întreprinderilor, inclusiv a IMM-urilor din, practic, toate sectoarele economice, din partea statelor membre, precum şi a cercetătorilor şi cadrelor universitare[8].

Rezultatele consultării confirmă, indubitabil, necesitatea unor măsuri urgente pentru crearea unui sistem european de brevetare simplu, rentabil, de înaltă calitate şi bazat pe principiul ghişeului unic, atât în privinţa procedurilor de examinare şi acordare a brevetelor, cât şi a procedurilor post-acordare, inclusiv soluţionarea litigiilor.

O serie de părţi interesate continuă să sprijine ideea unui brevet comunitar ca abordare care va aduce cea mai mare valoare adăugată pentru industria europeană în cadrul strategiei de la Lisabona. Cu toate acestea, părţile interesate critică abordarea politică comună a Consiliului adoptată în 2003[9], din cauza costurilor ridicate în ceea ce priveşte traducerea, precum şi a centralizării excesive a sistemului jurisdicţional propus.

În ceea ce priveşte actualul sistem european de brevetare din cadrul Convenţie privind brevetul european (European Patent Convention-EPC), o mare parte a părţilor interesate sprijină ideea unei ratificări rapide a Acordului de la Londra[10] şi adoptarea Acordului asupra soluţionării litigiilor în materie de brevete europene (European Patent Litigation Agreement-EPLA).

Pentru moment însă, există foarte puţin sprijin în vederea (continuării) armonizării dreptului substanţial privind brevetele sau a sistemelor care implică recunoaşterea reciprocă a brevetelor naţionale.

Dacă Europa vrea să fie în prim plan în materie de inovaţie, o strategie de brevetare îmbunătăţită este indispensabilă. Prima parte a prezentei comunicări se axează pe crearea brevetului comunitar şi stabilirea unei jurisdicţii comunitare eficiente în materie de brevete. Îmbunătăţirea sistemului jurisdicţional în materie de brevete este considerată de numeroase părţi interesate drept cea mai importantă chestiune de abordat ca prim pas în această direcţie. Activităţile de creare a unui sistem jurisdicţional comunitar în materie de brevete pot facilita progresele privind crearea unui brevet comunitar rezonabil şi sigur din punct de vedere juridic. Comisia speră ca sugestiile prezentate în această comunicare să contribuie la relansarea negocierilor blocate din 2004 şi are drept obiectiv lansarea unei dezbateri utilizând memento-ul consultării şi obţinerea unui consens privind direcţia de urmat.

Cu toate acestea, este evident faptul că trebuie abordate şi alte probleme legate de brevetare. Pentru a fi eficient, sistemul de brevetare trebuie privit în ansamblu. Prin urmare, ultimul capitol al prezentei comunicări abordează subiecte precum calitatea şi costurile de brevetare, sprijinul acordat IMM-urilor, transferul de cunoştinţe şi probleme legate de aplicare, precum soluţionarea alternativă a disputelor, asigurarea de litigiu în materie de brevete şi aspectele internaţionale ale aplicării.

În urma solicitărilor venite din partea Consiliului European din decembrie 2006[11] şi, respectiv, martie 2007[12], Comisia are în vedere prezentarea unei Comunicări privind o strategie exhaustivă în materie de drepturi de proprietate intelectuală până la începutul anului 2008. Documentul privind strategia comunitară în materie de drepturi de proprietate intelectuală va aduce completări prezentei comunicări şi va aborda principalele chestiuni nelegislative şi orizontale din toate domeniile proprietăţii intelectuale, inclusiv mărci comerciale, desene şi modele, drepturi de autor, indicaţii geografice, brevete şi aplicare.

2. BREVETUL COMUNITAR ŞI UN SISTEM JURISDICŢIONAL INTEGRAT ÎN MATERIE DE BREVETE

2.1. BREVETUL COMUNITAR

Comisia consideră drept un obiectiv-cheie pentru Europa crearea unui brevet comunitar unic. Brevetul comunitar rămâne soluţia cea mai abordabilă şi cea mai sigură din punct de vedere juridic în contextul provocărilor cu care se confruntă Europa în domeniul brevetării şi al inovaţiei. Statisticile arată faptul că, în ceea ce priveşte costurile totale (traducere, taxă de înregistrare etc.), brevetul comunitar este cu mult mai atractiv decât modelele din cadrul actualului sistem de brevete europene[13].

Abordarea politică comună a Consiliului din 2003 este criticată de părţile implicate în consultare, în principal din două motive: dispoziţiile jurisdicţionale inadecvate şi un regim lingvistic nesatisfăcător. Cu toate acestea, Comisia consideră că poate fi realizat un brevet comunitar cu adevărat competitiv şi atractiv, cu condiţia existenţei unei voinţe politice în acest sens.

Părţile interesate au indicat, în special, dificultăţile legate de o jurisdicţie excesiv de centralizată. Preocupările menţionate anterior ar trebui avute în vedere în momentul creării sistemului jurisdicţional comunitar în materie de brevete; următoarele paragrafe abordează aceste aspecte.

În ceea ce priveşte costurile de traducere, Comisia ia notă de faptul că majoritate părţilor interesate critică abordarea politică comună, care prevede traducerea tuturor cererilor de brevet comunitar în toate limbile oficiale ale UE (în prezent, 23 de limbi oficiale). Pe de altă parte, unele părţi interesate au pledat pentru traducerea nu doar a cererilor, ci şi a descrierilor. Multe părţi interesate consideră propunerea iniţială a Comisiei ca o bază solidă pentru un acord. Comisia este de părere că ar trebui să se poată găsi soluţii eficiente şi va examina, împreună cu statele membre, modul în care se poate îmbunătăţi regimul lingvistic pentru a reduce costurile de traducere ale brevetelor comunitare, sporind şi siguranţa juridică în toate cazurile şi, în special, în beneficiul IMM-urilor. Posibilele soluţii ar putea presupune reducerea taxelor pentru IMM-uri sau sisteme care să permită flexibilitatea cerinţelor de traducere[14].

2.2. UN SISTEM JURISDICŢIONAL INTEGRAT ÎN MATERIE DE BREVETE PE PIAŢA UNICĂ

2.2.1. Deficienţele de soluţionare a litigiilor privind brevetele în Europa

Instanţele naţionale sunt invitate din ce în ce mai insistent să ţină seama de dimensiunea transfrontalieră în momentul soluţionării litigiilor privind brevetele. Globalizarea economiei are loc în acelaşi timp cu internaţionalizarea litigiilor privind brevetele. Acest lucru este valabil în special pentru piaţa unică europeană.

Începând cu 1978 (şi până în 2005), EPO a acordat aproape 800 000 de brevete europene, multe dintre acestea fiind încă în vigoare în Europa[15]. EPO administrează o procedură unică pentru acordarea brevetelor. Cu toate acestea, din momentul acordării unui brevet european, acesta devine brevet naţional şi intră sub incidenţa legislaţiei naţionale a statelor semnatare ale EPO desemnate în cererea de brevetare. Brevetul european nu constituie un titlu unitar, ci mai degrabă un ansamblu de brevete naţionale. În prezent, nu există o jurisdicţie unică pentru soluţionarea disputelor privind brevetele europene care presupun anumite aspecte ce depăşesc frontierele unui stat. Orice acţiune în contrafacere, cerere reconvenţională în invaliditate sau acţiune în revocare legată de brevetele europene relaţionate poate intra sub incidenţa diferitelor dispoziţii şi proceduri naţionale.

În consecinţă, reclamanţii şi pârâţii îşi asumă riscul unor litigii multiple referitoare la acelaşi brevet în mai multe state membre. Pentru a apăra un brevet european valabil în mai multe state, titularul brevetului poate intenta o acţiune în instanţă împotriva presupusului contravenient în locul de reşedinţă a acestuia sau este posibil să fie nevoit să iniţieze mai multe acţiuni în contrafacere paralele pe lângă instanţele naţionale din diferite ţări. Pe de altă parte, pârâţii individuali ar putea fi nevoiţi să se apere în acţiuni similare derulate în mai multe state, ceea ce este destul de riscant şi ancombrant pentru IMM-uri. Pentru a obţine revocarea unui brevet european, concurenţii sau alte persoane interesate trebuie să înainteze acţiuni în revocare în toate statele pentru care a fost acordat brevetul european.

Sistemul actual de brevetare în care există riscul unor litigii multiple are mai multe consecinţe care reduc eficienţa sistemului de brevetare în Europa[16] şi face brevetele mai puţin atractive, în special pentru IMM-uri.

În primul rând, sistemul actual este costisitor pentru toate părţile implicate. Acestea trebuie să angajeze avocaţi şi experţi locali şi să achite taxe de judecată în toate ţările în care a fost iniţiată acţiunea în instanţă. Aceasta nu este o problemă pentru întreprinderile mari. Totuşi, în cazul multor IMM-uri şi al inventatorilor persoane fizice, costurile juridice pot fi prohibitive. Este posibil ca aceştia să fi investit sume semnificative pentru obţinerea unui brevet pe care ulterior să nu îl mai poată proteja împotriva unor infracţiuni. Astfel, brevetul este lipsit de orice valoare practică.

De asemenea, există diferenţe semnificative între diversele sisteme juridice naţionale şi modul în care instanţele soluţionează litigiile în materie de brevete. Un bun exemplu de diferenţă în soluţionarea unui litigiu naţional în materie de brevete este faptul că în Germania există o separare între acţiunile în contrafacere şi cele în revocare referitoare la brevete, atât la nivel de primă instanţă, cât şi la nivelul instanţelor de apel, în timp ce în ţări precum Regatul Unit, Franţa sau Ţările de Jos aceeaşi instanţă are competenţă în a soluţiona atât acţiunile în nulitate, cât şi cele în contrafacere. Prin urmare, litigiile multiple în materie de brevete pot determina soluţionări variate sau chiar contradictorii în diverse state[17]. În ciuda recentei armonizări a măsurilor, procedurilor şi acţiunilor reparatorii în domeniul încălcării drepturilor de proprietate intelectuală (DPI) în temeiul directivei privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală[18], există încă diferenţe semnificative între procedurile şi practicile naţionale datorită unor aspecte nearmonizate precum colectarea dovezilor materiale, examinările încrucişate, audierile, rolul experţilor etc.

Părţile interesate au subliniat, în principal, diferenţele legate de calificarea şi experienţa judecătorilor naţionali. În timp ce, în unele ţări, există un număr limitat de instanţe care se ocupă exclusiv de cazurile referitoare la brevete, în alte ţări o astfel de specializare nu există. Consultarea a arătat faptul că aceste diferenţe determină un „forum shopping”. Părţile pot alege să iniţieze o acţiune în instanţă într-o anumită jurisdicţie în baza faptului că tratamentul de care beneficiază este mai favorabil decât în altă jurisdicţie. Diferenţele de costuri (a se vedea şi punctul 2.2.2) şi de rapiditate a procedurilor au un impact major asupra alegerii „forumului”.

Aceasta implică posibilitatea unei aplicări şi a unei interpretări diferite a dreptului substanţial în materie de brevete stabilit în cadrul EPC, în cazul unor aspecte cruciale precum obiectul brevetabil şi nivelul protecţiei conferite de un brevet european. De asemenea, există dificultăţi în obţinerea unor hotărâri judecătoreşti de suspendare transfrontaliere. Jurisprudenţa recentă a Curţii Europene de Justiţie restrânge posibilitatea instanţelor naţionale de a pronunţa decizii în cazul infracţiunilor comise de un anumit număr de societăţi care aparţin aceluiaşi grup, dar care au sediul social în diverse state membre ale UE[19].

Deciziile divergente pe fond determină o incertitudine juridică pentru toate părţile implicate în procedurile referitoare la brevete. Această incertitudine are un impact asupra deciziilor economice cruciale legate de investiţii, producţie şi comercializarea produselor brevetate, decizii care trebuie deseori luate pe baza evaluărilor complexe privind rezultatul probabil al unor acţiuni în instanţă derulate în diverse jurisdicţii.

2.2.2. Sistemele de soluţionare a litigiilor privind brevetele naţionale în UE: fapte, cifre şi costuri

Statistici privind litigiile în materie de brevete

O dificultate specifică în evaluarea activităţii privind litigiile în materie de brevete la nivelul unui stat membru este reprezentată de absenţa datelor statistice comparabile publicate. Cu toate acestea, din datele disponibile, reiese faptul că 90% din litigiile actuale în materie de brevete din Comunitate se derulează pe lângă instanţele a doar patru state membre (Germania, Franţa, Regatul Unit şi Ţările de Jos). De asemenea, cifrele aferente perioadei 2003-2006 arată că, anual, în medie, se introduc 1500-2000 de acţiuni în contrafacere şi în nulitate pe lângă tribunalele de primă instanţă în materie de brevete, din care 60-70% se referă la brevete europene. Comisia estimează, pe baza propriilor cercetări derulate, că 20-25% din deciziile luate de tribunalele de primă instanţă în materie de brevete sunt contestate pe lângă curţi de apel. De asemenea, trebuie subliniat faptul că, din cauza numărului mic de litigii în materie de brevete, dar care ajung să fie judecate de numeroase instanţe naţionale, există o tendinţă de a crea tribunale specializate la nivelul statelor membre. Datele statistice disponibile indică faptul că, probabil, nu există suficiente litigii care să determine crearea a două sisteme juridice pentru soluţionarea acţiunilor în contrafacere şi a celor în nulitate privind brevetele europene şi cele comunitare, în special la nivel de apel.

Costuri

Litigiile în materie de brevete în UE sunt inutil de costisitoare pentru toate părţile implicate. Aceasta nu reprezintă o problemă majoră pentru marile întreprinderi, ci doar pentru IMM-uri şi inventatorii individuali, pentru care costurile de judecată pot fi prohibitive. De asemenea, studiile realizate în Statele Unite şi UE au demonstrat că IMM-urile se confruntă cu un risc mai ridicat în privinţa implicării în litigii[20]. Costurile potenţiale legate de litigii pot creşte substanţial riscurile legate de brevetarea cercetării-dezvoltării şi, prin urmare, legate de activitatea de inovare în sine. De aceea, strategia UE în materie de brevete ar trebui să implice reducerea costurilor legate de litigii pentru IMM-uri.

Costurile legate de litigii variază în mod semnificativ în funcţie de tipul procedurilor, complexitatea cazului, domeniul tehnic şi valoarea sumelor disputate. Costurile legate de litigii includ costurile de judecată, onorariile avocaţilor şi ale experţilor în materie de brevete, costurile cu martorii, investigaţiile tehnice şi costurile acţiunilor de apel. Trebuie adăugate şi costurile de traducere pentru procedurile judiciare derulate în jurisdicţii străine. Diferenţele dintre sistemele juridice naţionale în Europa şi absenţa unor date fiabile referitoare la costurile legate de litigii (în special, onorariile avocaţilor) în majoritatea ţărilor determină dificultăţi în estimarea costurile legate de litigii în materie de brevete. Estimările costurilor prezentate în anexa IV sunt rezultatul activităţii din cadrul EPLA[21] şi au fost completate de un recent studiu al Comisiei referitor la asigurarea de litigiu în materie de brevete[22]. Estimările se bazează pe informaţiile furnizate de specialişti şi se referă la acele state membre în care se derulează, în prezent, cele mai multe litigii în materie de brevete. Cifrele variază semnificativ în funcţie de statul membru în cauză.

În Germania, costurile totale pe care trebuie să le suporte o parte implicată într-un litigiu în materie de brevete şi în care suma disputată este de aproximativ 250 000 €, se ridică la circa 50 000 € în cazul primei instanţe şi la circa 90 000 € în cazul celei de-a doua instanţe, atât pentru acţiunile în contrafacere, cât şi pentru cele în nulitate. În Franţa, costurile medii ale unui litigiu similar în materie de brevete se situează între 50 000 € şi 200 000 € în cazul primei instanţe şi între 40 000 € şi 150 000 € în cazul celei de-a doua instanţe. În Ţările de Jos, costurile medii estimate ale unui litigiu similar variază între 60 000 € şi 200 000 € în cazul primei instanţe şi între 40 000 şi 150 000 în cazul celei de-a doua instanţe. În Regatul Unit[23], costurile unui litigiu similar sunt estimate a se situa între 150 000 € (procedură accelerată) şi 1 500 000 € în cazul primei instanţe şi între 150 000 şi 1 000 000 € în cazul celei de-a doua instanţe. Aceasta înseamnă că costurile acumulate ale unor litigii paralele în aceste patru state membre variază între 310 000 € şi 1 950 000 € în cazul primei instanţe şi între 320 000 € şi 1 390 000 € în cazul celei de-a doua instanţe.

Pentru statele membre menţionate anterior, o evaluare a eventualelor beneficii financiare ca urmare a unei jurisdicţii unificate în materie de brevete se poate baza pe calcularea costurilor legate de un litigiu multiplu în materie de brevete care implică acţiuni în instanţă în trei din jurisdicţiile vizate, având în vedere faptul că brevetele „relaţionate” fac rareori obiectul unui litigiu derulat în mai mult de trei state membre.

Pe de altă parte, costurile totale estimate ale unui litigiu derulat pe lângă o instanţă europeană în materie de brevete variază între 97 000 € şi 415 000 € în cazul primei instanţe şi între 83000 € şi 220000 € în cazul celei de-a doua instanţe[24]. În funcţie de cele trei state membre din patru care sunt luate în considerare, costurile medii ale unui litigiu derulat într-o jurisdicţie unificată în materie de brevete sunt estimate ca fiind cu 10-45% mai mici decât costurile actualelor litigii paralele, în cazul primei instanţe, şi cu 11-43% mai mici în cazul celei de-a doua instanţe[25]. Economiile realizate ar fi cu mult mai semnificative în cazul litigiilor mai importante referitoare la brevete, deoarece acestea din urmă se derulează, în principal, pe lângă instanţe din Regatul Unit unde costurile legate de litigii sunt cele mai mari din Europa.

Prin urmare, un sistem juridic unificat în materie de brevete ar trebui să determine economii importante, cu condiţia să fie creat astfel încât să fie rentabil.

2.2.3. Direcţia de urmat

În cadrul consultării a existat un sprijin puternic pentru un brevet comunitar rentabil, inclusiv în privinţa unui sistem fiabil de soluţionare a litigiilor, îmbunătăţind, în acelaşi timp, actualul sistem de soluţionare a litigiilor în Europa. În octombrie 2006, Parlamentul European a susţinut această poziţie şi a cerut Comisiei să evalueze toate modalităţile de îmbunătăţire a sistemului de acordare a brevetelor şi soluţionare a litigiilor în materie de brevete în UE[26]. Aceasta presupune un efort comun al statelor membre şi al instituţiilor comunitare.

Recentele discuţii purtate cu statele membre arată că există opinii diferite în privinţa celei mai bune direcţii de urmat. În prezent, există două idei avansate în cadrul discuţiilor (a se vedea mai jos, la punctele A şi B). Niciuna dintre acestea nu pare a avea vreo şansă în a fi dusă mai departe, deoarece discuţiile purtate până în prezent pe marginea lor au dus la polarizarea poziţiei statelor membre.

Cu toate acestea, nevoia de a îmbunătăţi actualul sistem de soluţionare a litigiilor nu a fost pusă la îndoială. De asemenea, se pare că în urma dezbaterilor din cadrul Consiliului şi a consultării privind brevetele, se degajă un anumit consens asupra unei serii de principii legate de un viitor sistem jurisdicţional comunitar în materie de brevete (denumit în continuare „sistem jurisdicţional”). Sistemul jurisdicţional ar trebui să fie eficient, rentabil şi să ofere o maximă siguranţă juridică în cazul litigiilor care implică acţiuni în contrafacere şi în nulitate în materie de brevete. Acesta ar trebui să ofere, de asemenea, un nivel corespunzător de proximitate utilizatorilor sistemului. Caracterul multinaţional al sistemului jurisdicţional ar trebui să se reflecte în componenţa sa şi în regulamentul comun de procedură.

Ca prim pas, trebuie luate măsuri pentru a se realiza un consens între statele membre asupra acestor obiective şi caracteristici generale (a se vedea punctul C de mai jos). Comisia recunoaşte faptul că toate cele trei opţiuni ridică probleme juridice specifice care trebuie abordate în mod adecvat. De asemenea, structura finală şi detaliile oricărui compromis trebuie să fie în deplină conformitate cu legislaţia comunitară.

A - EPLA

Proiectul Acordului asupra soluţionării litigiilor în materie de brevete europene (EPLA) are drept scop stabilirea unui sistem jurisdicţional uniform pentru brevetele europene. Începând cu 1999, un grup de lucru al statelor contractante din cadrul Organizaţiei Europene de Brevete (EPO) a elaborat proiectul EPLA care propune crearea unei noi organizaţii internaţionale, Curtea Europeană de Brevete[27].

Se doreşte crearea unui sistem unificat de soluţionare a litigiilor în materie de brevete europene pentru acele state contractante din cadrul EPC care doresc să se alăture sistemului. Curtea Europeană de Brevete ar include un tribunal de primă instanţă, o curte de apel şi o registratură. Tribunalul de primă instanţă ar include o Divizie centrală situată la sediul Curţii Europene de Brevete. Totuşi, s-ar institui şi Divizii regionale ale Tribunalului de primă instanţă în statele contractante. Statele contractante din cadrul EPLA ar putea înainta o cerere de creare a unei Divizii regionale care să asigure prezenţa locală în cadrul primei instanţe a Curţii Europene de Brevete (cu cel mult trei tribunale de primă instanţă pentru fiecare ţară), finanţată, în principal, de statele contractante în cauză. Deciziile Tribunalului de primă instanţă ar putea fi contestate la Curtea de Apel. Registratura Curţii Europene de Brevete ar avea drept sarcină coordonarea şi repartizarea cazurilor alocate Diviziilor regionale.

Curtea Europeană de Brevete ar avea competenţă pentru acţiunile în contrafacere, pentru acţiunile în nulitate sau cererile reconvenţionale în nulitate referitoare la un brevet european. Aceasta ar fi compusă din judecători calificaţi atât pe plan juridic, cât şi pe plan tehnic. În esenţă, Curtea Europeană de Brevete ar avea puteri similare acelor judecători naţionali în materie de brevete din cadrul unei jurisdicţii naţionale. Regimul lingvistic s-ar baza pe regimul lingvistic al EPO (limbile engleză, franceză şi germană).

Unele state membre văd în procesul EPLA o cale de realizare a unor progrese rapide. Aceste ţări sunt în favoarea unei participări active a Comunităţii în procesul EPLA. Implicarea Comunităţii este necesară, deoarece EPLA, un tratat internaţional cu participarea membrilor EPC care nu sunt ţări membre ale UE, abordează subiecte care fac deja obiectul legislaţiei comunitare (acquis-ul comunitar)[28]. Statele membre care sunt în favoarea procesului EPLA ar dori, astfel, ca Comisia să solicite directive de negociere, iar Consiliul să aprobe aceste directive pentru a permite Comunităţii să demareze negocierile privind EPLA.

O serie de state membre consideră că crearea unui nou sistem jurisdicţional în paralel cu sistemul jurisdicţional comunitar este destul de complicată şi că acesta riscă să genereze inconsistenţe. În cazul creării brevetului comunitar, aceasta ar duce la duplicarea instanţelor europene cu competenţe în materie de brevete.

B – Un sistem jurisdicţional comunitar pentru brevetele europene şi comunitare

Unele state membre consideră că, în loc să se creeze o instanţă EPLA doar pentru brevetele europene, ar fi de preferat să se instituie o structură jurisdicţională unificată care să soluţioneze litigiile legate nu doar de brevetele europene, ci şi de brevetele comunitare viitoare. Acestea susţin crearea unei structuri jurisdicţionale comunitare specifice pentru soluţionarea litigiilor în materie de brevete europene şi comunitare, utilizând dispoziţiile jurisdicţionale din Tratatul CE.

Susţinătorii acestei propuneri pledează pentru necesitatea încheierii unui acord internaţional care să implice Comunitatea şi care să confere competenţe sistemului jurisdicţional comunitar în materie de brevete europene. O astfel de jurisdicţie ar permite garantarea respectării principiilor ordinii juridice comunitare în litigiile privind validitatea şi contrafacerea brevetelor europene, iar odată creată, şi în litigiile privind brevetele comunitare.

De asemenea, în temeiul articolului 225a CE, ar putea fi creat un grup judiciar specific pentru litigiile în materie de brevete. Acesta ar include tribunalele de primă instanţă cu judecători specializaţi din statele membre, recursul fiind posibil pe lângă Tribunalul de primă instanţă. Ar trebui să existe regulamente de procedură uniforme, iar judecătorii comunitari nu ar trebui să aplice doar legislaţia comunitară, ci şi prevederile relevante din Convenţia privind brevetul european (EPC).

O serie de state membre, alături de unele părţi interesate, par să considere că o instanţă europeană cu competenţe în materie de brevete instituită în cadrul Comunităţii nu ar fi realizabilă în practică. Există temerea că procedurile se vor dovedi a fi ineficiente şi necorespunzătoare şi că nu va fi posibil să fie numiţi judecători cu competenţe tehnice fără o reală calificare juridică.

C – Compromisul Comisiei

Comisia consideră că principala diferenţă dintre opţiunile A şi B este faptul că opţiunea EPLA este elaborată în afara cadrului comunitar şi că actualul proiect EPLA nu se referă decât la litigiile în materie de brevete europene. Aceasta înseamnă că este nevoie de o structură jurisdicţională separată pentru viitoarele brevete comunitare.

Comisia este de părere că se poate ajunge la un consens pe baza unei abordări integrate care să combine atât caracteristici ale EPLA, cât şi caracteristici ale unei structuri jurisdicţionale comunitare, astfel cum s-a propus de către Comisie iniţial. Crearea unui brevet comunitar nu trebuie compromisă şi nu trebuie să existe nici o suprapunere a două structuri jurisdicţionale concurente în materie de litigii legate de brevete în Europa. Direcţia de urmat ar trebui să fie reflecţia asupra unui sistem jurisdicţional unic inspirat de principiile asupra cărora se poate ajunge la un consens şi abordarea preocupărilor specifice ale statelor membre şi ale părţilor interesate.

Acest deziderat se poate realiza prin crearea unei instanţe specializate unificate în materie de brevete, care să deţină competenţe în soluţionarea litigiilor referitoare la brevetele europene şi viitoarele brevete comunitare. Un astfel de sistem judiciar ar putea fi inspirat, în mare măsură, de modelul EPLA, în special în ceea ce priveşte specificităţile litigiilor în materie de brevete, dar ar putea, de asemenea, să permită integrarea armonioasă în structura jurisdicţională comunitară.

Sistemul jurisdicţional în materie de brevete ar trebui să asigure un nivel corespunzător de proximitate părţilor şi circumstanţelor specifice ale litigiului. Acest sistem ar trebui să includă un număr limitat de entităţi de primă instanţă, precum şi o curte de apel pe deplin centralizată care să asigure uniformitatea interpretării. Entităţile juridice, care ar putea utiliza structurile naţionale existente, ar trebui să facă parte integrantă din sistemul jurisdicţional unic. În contextul acestui sistem unic, dar multinaţional, de soluţionare a litigiilor, atribuirea cazurilor ar fi decisă de registratura de ordin judiciar, pe baza unor reguli clar definite şi transparente. Aceste reguli s-ar putea baza pe Regulamentul Bruxelles I şi alte reglementări din acquis-ul comunitar.

Structura jurisdicţională ar avea competenţe în privinţa acţiunilor în contrafacere şi în nulitate, precum şi în acţiunile conexe precum daunele-interese şi procedurile specifice care răspund nevoilor părţilor interesate.

Curtea de apel şi entităţile juridice de primă instanţă ar trebui să funcţioneze pe baza unui regulament de procedură comun bazat pe cele mai bune practici din statele membre. Aceasta se poate realiza utilizând cunoştinţele şi experienţa instanţelor specializate în materie de brevete din cadrul UE, de exemplu, în ceea ce priveşte colectarea dovezilor, procedurile orale şi scrise, măsurile provizorii şi gestionarea cazurilor. În acest context, actualele eforturi depuse în cadrul proiectului EPLA oferă elemente utile.

Structura jurisdicţională în materie de brevete ar trebui să cuprindă judecători atât cu competenţe juridice, cât şi tehnice, care să beneficieze de o independenţă juridică deplină şi care să nu fie influenţaţi de instrucţiuni externe.

De asemenea, sistemul jurisdicţional în materie de brevete trebuie să respecte poziţia Curţii de Justiţie Europene ca având ultimul cuvânt în materie de legislaţie comunitară, inclusiv în chestiunile legate de acquis-ul comunitar şi de validitatea viitoarelor brevete comunitare.

Comisia consideră că, dacă există voinţa politică adecvată, actualele diferenţe dintre statele membre pot fi depăşite şi se poate crea o arhitectură corespunzătoare pentru un sistem jurisdicţional unic şi integrat în materie de brevete comunitare.

3. MĂSURI DE SPRIJIN PENTRU ÎMBUNĂTĂŢIREA SISTEMULUI DE BREVETARE

Legislaţia de înaltă calitate este necesară, dar nu constituie o condiţie suficientă pentru buna funcţionare a sistemului de brevetare. Pe lângă importanţa calităţii subliniată de consultarea din 2006 privind brevetele, trebuie îmbunătăţită şi utilizarea strategică şi aplicarea propriilor drepturi de către societăţi. De asemenea, consultarea a abordat şi alte aspecte, alături de iniţiativele legislative, în cazul cărora trebuie derulate sau intensificate acţiunile nelegislative concertate pentru a înregistra progrese în cadrul Strategiei de la Lisabona.

Deseori, numeroase societăţi nu exploatează încă la maximum posibilităţile existente de protejare a proprietăţii intelectuale proprii, ceea ce poate împiedica progresele în direcţia unei economii bazate pe cunoaştere. Adesea, IMM-urile şi universităţile nu sunt conştiente de modul în care pot utiliza cel mai bine drepturile conferite de brevete pentru a proteja şi exploata propriile invenţii. Din acest motiv, măsurile de sprijinire a utilizării DPI, inclusiv a brevetelor, sunt cruciale, alături de un sistem de protecţie rezonabil şi eficace. Doar astfel, sistemul DPI poate asigura gradul de protecţie necesar pentru optimizarea investiţiilor în inovaţie. O serie de măsuri de sprijin descrise în continuare sunt detaliate în recenta Comunicare a Comisiei privind strategia de inovaţie[29] şi vor fi abordate şi de către viitoarea comunicare privind strategia în domeniul DPI.

3.1. CALITATE, COSTURI ŞI EFICIENŢA SISTEMULUI DE BREVETARE

Deşi calitatea brevetelor europene este, în general, percepută ca fiind ridicată în comparaţie cu alte regiuni de pe mapamond, participanţii la consultarea din 2006 au subliniat importanţa unei examinări riguroase, a unei cercetări de anterioritate şi a unei stricte aplicări a criteriilor de brevetare. Cu toate acestea, au fost exprimate preocupări în ceea ce priveşte cererea crescândă de brevete care ar putea determina acordarea unor brevete de slabă calitate. Acesta este unul din motivele care ar putea duce la apariţia de „patent thickets”[30] sau ”patent trolls” în Europa[31]. Un regim de acordare a brevetelor de înaltă calitate în UE este un instrument esenţial pentru prevenirea acestor obstacole în calea inovaţiei şi pentru a evita un comportament distructiv în Europa.

În afara chestiunilor legate de calitate, trebuie continuate eforturile pentru rezolvarea problemelor referitoare la costuri şi intervalul de acordare a brevetelor. În ceea ce priveşte costurile, diferenţa faţă de Japonia şi Statele Unite trebuie redusă în mod semnificativ, în special în cazul IMM-urilor. În ceea ce priveşte intervalul de acordare, obiectivul ar fi să se reducă intervalul de timp necesar pentru a acorda sau respinge un brevet european la trei ani, astfel cum s-a convenit între statele EPC la conferinţa interguvernamentală de la Paris din 1999[32]. Acordarea în timp util a drepturilor examinate este dosebit de importantă, având în vedere faptul că cererea de brevete continuă să crească. De exemplu, EPO a semnalat o creştere de 7,2 % a cererilor de brevet între 2004 şi 2005, atingând cifra de 193 000[33], iar un număr record de 145 000 de cereri au fost primite în 2006 în temeiul Tratatului privind cooperarea în materie de brevete, ceea ce reprezintă o creştere cu 6,4% în raport cu anul anterior[34]. Dacă se înregistrează niveluri de creştere similare în anii următori, numărul total al cererilor s-ar putea dubla peste aproximativ 10 ani.

Având în vedere creşterea cererii pentru brevete, sarcina de lucru crescândă pentru examinatori, precum şi progresele înregistrate în dezvoltarea tehnologică, este important ca oficiile de acordare a brevetelor din Europa să colaboreze, de exemplu, în ceea ce priveşte exploatarea reciprocă a rezultatelor examinărilor şi să facă eforturi de a menţine un nivel ridicat al calităţii brevetelor acordate. De aceea, Comisia apreciază recentele iniţiative de ameliorare a calităţii, precum standardul pentru sistemele europene de asigurare a calităţii elaborat de grupul de lucru instituit de consiliul de administraţie al EPO. Aceasta oferă o cale ideală de menţinere a calităţii drepturilor exclusive de exploatare şi de abordare a domeniilor problematice.

3.2. SPRIJIN SPECIFIC PENTRU IMM-URI

Există indicii că IMM-urile nu brevetează sau nu utilizează alte DPI deoarece nu beneficiază de consiliere de calitate[35] sau din cauza costurilor ridicate de brevetare. Este crucial ca IMM-urile să se situeze pe o poziţie care să le permită luarea unei decizii în cunoştinţă de cauză, fie că acestea optează pentru brevetare sau alte forme de protecţie a DPI.

Prin urmare, o strategie în materie de brevete pentru Europa ar trebui să includă o activitate de conştientizare, axată pe avantajele şi beneficiile sistemului de brevetare, în special în cazul IMM-urilor. Astfel cum a fost subliniat în Comunicarea privind cercetarea şi inovaţia[36], Comisia va promova utilizarea drepturilor de proprietate intelectuală prin identificarea, alături de părţile interesate, a măsurilor care trebuie luate pentru a sprijini cel mai bine IMM-urile. Aceasta se referă la o mai bună utilizare a serviciilor de sprijin existente, dar şi la crearea de noi servicii care să fie mai bine adaptate la nevoile reale ale IMM-urilor. Comisia a lansat recent un proiect în cadrul iniţiativei PRO INNO Europe, cu scopul de a informa IMM-urile asupra acestor aspecte, cu accent, în special, pe brevetare. De asemenea, Comisia lansează o cerere de oferte în cadrul Programului-cadru Competitivitate şi Inovaţie (PCI) pentru a pune în practică un proiect derulat pe trei ani de conştientizare şi aplicare a DPI pentru a stimula conştientizarea şi cunoaşterea aspectelor legate de DPI în rândul IMM-urilor, de ameliorare a procesului de înregistrare şi aplicare a drepturilor şi de combatere a contrafacerii. În ceea ce priveşte problema costurilor, cele mai semnificative progrese s-ar înregistra, în mod evident, în urma adoptării brevetului comunitar[37].

3.3. TRANSFERUL DE CUNOŞTINŢE

În general, se estimează că Europa a rămas în urmă în acest domeniu şi ar trebui să îşi îmbunătăţească performanţele legate de transferul de cunoştinţe. În special, transferul de tehnologie transnaţional între întreprinderile cu sediul în diverse ţări europene şi transferul de cunoştinţe[38] între sectoarele publice de cercetare europene[39] (de exemplu, universităţi) şi industrie ar trebui să fie îmbunătăţite.

Comisia va prezenta în curând o comunicare[40] însoţită de orientări de bună practică (facultative) privind îmbunătăţirea transferului de cunoştinţe între centrele de cercetare publice şi industrie în Europa. Aceasta va contribui la înlăturarea barierelor administrative existente şi va oferi indicaţii referitoare la modul în care proprietatea şi exploatarea rezultatelor activităţii de cercetare-dezvoltare, alături de DPI conexe, se pot combina cel mai bine cu obiectivele fundamentale ale organismelor publice de cercetare. Comunicarea va propune, în special, creşterea interacţiunii între cercetătorii din sectorul public şi industrie, precum şi o mai bună calitate a serviciilor de transfer de cunoştinţe în Europa.

3.4. RESPECTAREA DREPTURILOR CONFERITE DE BREVETE

Un cadru juridic adecvat, precum şi stimularea utilizării brevetelor, trebuie să fie însoţite de o aplicare abordabilă şi eficace a drepturilor conferite. Titularii drepturilor nu au deseori suficiente resurse juridice şi financiare pentru a determina respectarea drepturilor conferite de brevete împotriva unor eventuale infracţiuni. De asemenea, în cadrul economiei globale, este de o importanţă crucială ca întreprinderile din Europa să determine respectarea drepturilor conferite şi în afara UE. Pe de altă parte, IMM-urile, în special, întâmpină dificultăţi în continuarea activităţii în cazul în care sunt acuzate pe nedrept de încălcarea unor drepturi conferite de brevete de către marile companii şi caută modalităţi mai simple şi mai rezonabile ca preţ pentru a se apăra.

3.4.1. Soluţionarea alternativă a litigiilor (ADR)

Litigiul tradiţional în disputele transfrontaliere în materie de brevete implică proceduri multiple în diverse jurisdicţii şi există riscul unor proceduri îndelungate, al unor rezultate contradictorii şi al unor costuri de litigiu ridicate. O structură jurisdicţională europeană în materie de brevete ca cea menţionată mai sus ar ameliora în mod considerabil situaţia în Europa în privinţa tuturor acestor aspecte.

Părţile, în special IMM-urile, sunt în continuă căutare de alternative, de metode mai rezonabile ca preţ şi mai eficiente de soluţionare a disputelor legate de brevete sau a altor dispute legate de DPI. În prezent, se depun eforturi la nivel naţional şi internaţional pentru stabilirea unor sisteme alternative de soluţionare a disputelor şi pentru stimularea, după caz, a părţilor de a se angaja în proceduri de mediere, conciliere sau arbitraj, anterior căutării unor soluţii în instanţă.

În cadrul răspunsurilor furnizate ca urmare a consultării din 2006 privind brevetele, numeroase părţi interesate, în special IMM-urile, au abordat problema introducerii metodelor ADR în viitorul sistem de brevetare în Europa. Sugestiile au mers de la utilizarea sistemelor actuale, precum Centrul de mediere şi arbitraj al Organizaţiei Mondiale pentru Drepturile de Proprietate Intelectuală, până la crearea unui sistem comunitar sui generis de soluţionare alternativă a disputelor.

Deşi Comisia a înaintat deja în octombrie 2004 o propunere de directivă privind anumite aspecte ale medierii în materie civilă şi comercială[41], aceasta va examina în continuare utilitatea şi valoarea adăugată a sistemelor ADR în domeniul DPI şi, în special, în ceea ce priveşte brevetele. Examinarea va fi axată pe eventualele economii de timp şi costuri pe care le poate determina ADR în materie de beneficii potenţiale, abordând caracteristicile specifice ale disputelor legate de proprietatea intelectuală, inclusiv disputele referitoare la brevete.

3.4.2. Asigurarea de litigiu în materie de brevete

Una din modalităţile prin care se poate asigura accesul la o apărare corespunzătoare în cazul unui litigiu în care sunt implicate IMM-uri, este asigurarea de litigiu în materie de brevete (Patent Litigation Insurance-PLI). Totuşi, tentativele sectorului privat de a oferi scheme de asigurare în domeniu au avut rareori succes până în prezent.

Serviciile Comisiei au solicitat un studiu privind PLI în 2001 şi un studiu de monitorizare a fost publicat în iunie 2006. La 31 decembrie 2006, s-a încheiat o consultare publică asupra recentului studiu realizat; în cadrul acesteia s-au primit 28 de răspunsuri care sunt în prezent analizate. Cu toate acestea, se poate concluziona deja că reacţia generală a părţilor interesate în ceea ce priveşte sistemul obligatoriu propus în studiul de monitorizare este sceptică.

3.4.3. Aspecte internaţionale

Respectarea DPI rămâne o problemă majoră la nivel internaţional. Rezultatele preliminare ale unui studiu important efectuat de către OECD indică faptul că valoarea produselor contrafăcute şi piratate comercializate la nivel internaţional în 2004 se ridică la 140 de miliarde de euro[42]. Cu toate că s-au depus eforturi pentru a aduce standardele internaţionale la nivelul celor în vigoare în UE, Comisia va continua să se concentreze pe acţiunile prioritare de protecţie a titularilor de drept, inclusiv titularii de brevete, în afara UE.

Preşedinţia germană a Grupului G8 al statelor puternic industrializate a propus recent o abordare pe trei direcţii de respectare a DPI la nivel global. Această abordare constă în elaborarea şi, dacă este posibil, finalizarea în 2007 a punerii în aplicare a Declaraţiei de la St. Petersburg din 16 iulie 2006 privind combaterea pirateriei şi contrafacerii în materie de DPI[43], implicând mediul de afaceri al ţărilor G8 în eforturile de respectare a drepturilor şi prin angajarea grupului O5 al ţărilor cu economii în creştere (Brazilia, China, India, Mexic şi Africa de Sud) într-un dialog constructiv cu ocazia viitorului summit de la Heiligendamm.

De asemenea, actuala preşedinţie a UE a făcut din relaţiile transatlantice una din priorităţile sale majore. Noua iniţiativă privind un Parteneriat economic transatlantic se referă, inter alia , şi la protejarea DPI. Aceasta se bazează pe iniţiativele existente, precum summit-ul UE-SUA de la Viena din iunie 2006 în cadrul căruia UE şi Statele Unite au lansat o strategie de acţiune pentru combaterea pirateriei şi a contrafacerii în ţările terţe.

Comisia împărtăşeşte opinia că este nevoie de îmbunătăţirea dialogurilor asupra aspectelor de reglementare sau de altă natură cu partenerii internaţionali ai Comunităţii, inclusiv coordonarea eforturilor de protejare a proprietăţii intelectuale. Protejarea DPI şi lupta împotriva produselor contrafăcute şi piratate trebuie intensificate la nivel internaţional.

4. CONCLUZIE

Comisia consideră că un sistem îmbunătăţit de brevetare este crucial dacă Europa doreşte să îşi amelioreze potenţialul de inovaţie. Din acest motiv, Comisia a prezentat propunerile sale privind direcţia de urmat pentru o reformă a sistemului de brevetare în Europa şi propune măsuri de sprijin în cadrul acestei comunicări. Scopul prezentei comunicări este de a relua dezbaterea privind sistemul de brevetare în Europa astfel încât statele membre să fie încurajate să ajungă la un consens şi să înregistreze progrese reale în acest domeniu. Un brevet comunitar devenit realitate şi, în acelaşi timp, îmbunătăţirea actualului sistem de soluţionare a litigiilor în materie de brevete, ar face sistemul de brevetare cu mult mai accesibil şi ar determina economii semnificative de costuri pentru toate părţile interesate. În paralel, măsurile de sprijin pentru menţinerea şi, după caz, îmbunătăţirea calităţii şi a eficienţei actualului sistem, alături de măsuri destinate să faciliteze accesul IMM-urilor, ar asigura rolul pe care sistemul de brevetare european ar trebui să îl aibă în stimularea inovaţiei şi a competitivităţii în Europa. UE trebuie, de asemenea, să se angajeze în mod activ, împreună cu partenerii săi internaţionali, în a stimula conştientizarea chestiunilor legate de PI şi protecţia adecvată şi echilibrată a acesteia. Prin furnizarea unei baze pentru ca statele membre să convină asupra unor măsuri concrete, Comisia are drept scop oferirea unui fundament solid pentru progresele privind reforma în materie de brevete şi în alte domenii, în special în ceea ce priveşte brevetul comunitar şi sistemul de soluţionare a litigiilor.

Comisia va colabora cu Consiliul şi Parlamentul pentru a crea un consens asupra direcţiei de urmat. În momentul realizării unui larg consens, Comisia va lua măsurile necesare pentru punerea în aplicare a strategiei convenite şi va face propunerile adecvate.

ANEXA 1

Structura costurilor de depunere directă a unei cereri de brevet şi de menţinere în vigoare, 2003

EPO-31 | EPO-132 | USPTO | JPO |

Ipoteze | EURO | EURO | US$ | JP Yen |

Tipul întreprinderii Număr mediu de cereri Durata examinării cererii (număr de luni) Ţările desemnate pentru protecţie Numărul de traduceri3 | toate 18 44 3 2 | toate 18 44 13 8 | mare 23 27 1 0 | toate 7 31 1 0 |

Costuri de procedură Depunerea cererii Cercetare State desemnate (75 pentru fiecare ţară, maximum 7) Al treilea an de aplicare Al patrulea an de aplicare Examinare Acordare Taxă de cerere4 Costuri administrative Costuri de traducere5 Costuri de validare TOTAL Costuri de procedură | 160 690 225 380 405 1 430 715 320 250 3 400 95 8 070 | 160 690 525 380 405 1 430 715 320 250 13 600 1 700 20 175 | 225 375 150 1 300 54 300 2 404 | 16 000 168 600 28 000 212 600 |

EURO | EURO | EURO | EURO |

Costuri de procedură exceptând traducerea Costuri de procedură incluzând traducerea | 4 670 8 070 | 6 575 20 175 | 1 856 1 856 | 1 541 1 541 |

Costul serviciilor externe7 | 12 500 | 19 500 | 8 000 | 4 000 |

După acordarea brevetului Costuri de menţinere în vigoare pentru o perioadă de 10 ani (taxe) Costuri de menţinere în vigoare pentru o perioadă de 20 de ani (taxe) | 2 975 22 658 | 16 597 89 508 | 2 269 4 701 | 2 193 11 800 |

TOTAL procedură de depunere a cererii6 TOTAL pentru 10 ani TOTAL pentru 20 de ani | 20 570 23 545 43 228 | 39 675 56 272 129 183 | 9 856 12 125 14 556 | 5 541 7 734 17 341 |

Sursă: Van Pottelsberghe şi François (a se vedea nota 7 de mai jos).

1. Cele trei ţări membre ale EPC care sunt desemnate cel mai frecvent sunt Germania, Regatul Unit şi Franţa.

2. Conform raportului anual al EPO pentru anul 2003, 13 ţări sunt desemnate în mod efectiv pentru protecţie în cadrul a peste 60% din cererile de brevet: Germania, Regatul Unit, Franţa Italia, Spania, Ţările de Jos, Suedia, Elveţia, Belgia, Austria, Danemarca, Finlanda şi Irlanda.

3. Numai 8 traduceri ar fi necesare pentru o protecţie efectivă în 13 ţări, deoarece unele dintre acestea acceptă şi cereri întocmite în limba engleză sau au o limbă comună cu cea a altor ţări (Ţările de Jos, Belgia, Elveţia).

4. Costurile aferente unei cereri sunt de 40 €, în cazul în care aceasta se referă la mai mult de 10 produse pentru care se solicită brevetarea în cadrul EPO; 18 US$, în cazul în care o cerere se referă la mai mult de 20 de produse pentru care se solicită brevetarea în cadrul USP TO; şi 4000 Yen pentru cererile de brevet din cadrul JPO.

5. Costurile de traducere sunt estimate la 1 700 € pentru fiecare limbă. Această sumă include traducerea şi onorariul mandatarului.

6. Aceste estimări ale costurilor pentru EPO corespund costurilor aşa-numitei cereri directe EP (o cerere de brevet depusă direct la EPO). Se consideră că o astfel de cerere presupune costuri mai mici decât costurile unui brevet standard, deoarece nu include costurile legate de cererile naţionale prioritare (din partea unui stat membru sau nemembru al EPC) sau costurile legate de cererile PCT.

7. În prezent, nu există o comparaţie a costurilor serviciilor externe din Statele Unite, Japonia şi Europa. Ancheta Roland Berger (2005), a se vedea nota de subsol 44, oferă o estimare fiabilă pentru cererile din cadrul EPO (a se vedea tabelul A1 din apendice). Baza ipotetică este de 8 000 € pentru un brevet şi 1 500 € pentru fiecare stat desemnat (în cazul EPO). Deoarece numărul solicitărilor de brevete în cadrul JPO este cu mult mai mic (7, faţă de 18), s-a luat în calcul doar jumătate din costurile de bază, şi anume 4 000 €.

ANEXA II

COSTURI DE TRADUCERE: MODELE

Model | Costuri de traducere |

Cost per brevet[44] (în EUR) | Procentaj în comparaţie cu costurile actuale ale traducerii brevetului european (EP) |

Brevet european (în cadrul actualului sistem, pentru un brevet european mediu) | 12 448[45] | 100 % |

Sistem de brevet european în temeiul Acordului de la Londra, pentru un brevet european mediu[46] | 8 800[47] (cerere depusă în DE sau FR) | 71 % |

8 800[48] (cerere depusă în EN) | 71 % |

Brevet comunitar (în temeiul Abordării politice comune din martie 2003)[49] | 7 140[50] | 57 % |

Brevet comunitar (propunerea Comisiei: Traducerea cererilor în celelalte două limbi ale EPO) | 680[51] | 5 % |

ANEXA III – DPI ŞI PERFORMANŢELE ÎN INOVAŢIE

Pe baza indicelui sintetic al inovaţiei ( Summary Innovation Index ) şi a ratei sale de creştere, ţările europene pot fi divizate în patru grupuri sau clusters [52].

- Elveţia, Finlanda, Suedia, Danemarca şi Germania fac parte din grupul liderilor în materie de inovaţie ( innovation leaders )

- Franţa, Irlanda, Regatul Unit, Ţările de Jos, Belgia, Austria şi Islanda fac parte din grupul „ţărilor care ţin pasul” ( innovation followers ).

- Ţările din grupul „care recuperează teren” ( catching-up ) sunt Slovenia, Portugalia, Republica Cehă, Lituania, Letonia, Grecia, Polonia şi Bulgaria.

- Ţările care formează grupul „în întârziere” ( trailing ) sunt Estonia, Spania, Malta, Ungaria, Croaţia şi Slovacia.

Cipru şi România formează un al cincilea grup distinct de ţări care înregistrează o creştere rapidă şi recuperează decalajele. Acest grup nu este considerat a fi un grup în adevăratul sens al cuvântului, deoarece Cipru este una dintre cele mai mici ţări membre ale UE, iar România porneşte de la un nivel foarte scăzut de performanţe în materie de inovaţie. Luxemburg, Norvegia şi Turcia nu pot fi incluse în niciunul din aceste grupuri.

[pic]

Performanţele actuale, astfel cum au fost acestea estimate de SII, figurează pe axa verticală. Performanţele de creştere ale EU 25 din SII figurează pe axa orizontală. Astfel, se creează patru cadrane: ţările care se situează atât peste tendinţa medie a EU 25, cât şi peste media EU 25 SII formează grupul de frunte al EU 25, ţările care se situează sub media SII, dar care înregistrează performanţe peste medie sunt cele din grupul catching-up , ţările care se situează sub media SII şi cu o tendinţă medie inferioară rămân în urmă, iar ţările care se situează peste media SII, dar care înregistrează performanţe de creştere inferioare îşi menţin poziţia, dar înregistrează o creştere mai lentă.

Pentru a compara performanţele în materie de inovaţie cu activitatea în materie de brevete, cifrele de mai jos arată valoarea totală e brevetelor din statele membre selectate, ca procentaj din PIB pentru perioada 1994-2002[53]. În general, performanţele mai bune în materie de inovaţie ale unui stat membru sunt corelate cu o valoare mai mare a brevetelor în ţara respectivă.

[pic]

ANEXA IV

Costurile de soluţionare a litigiilor în materie de brevete în statele membre selectate

Stat membru | Costurile aferente primei instanţe (€) | Costurile aferente celei de-a doua instanţe (€) |

REGATUL UNIT* | între 150 000 şi 1 500 000 | între 150 000 şi 1 000 000 |

FRANŢA | între 50 000 şi 200 000 | între 40 000 şi 150 000 |

ŢĂRILE DE JOS | între 60 000 şi 200 000 | între 40 000 şi 150 000 |

GERMANIA** | 50 000 | 90 000 |

Cifrele pentru Franţa, Ţările de Jos şi Germania se referă la un litigiu mediu cu o sumă disputată de +/- 250 000 €.

*Caz mediu. Sumă disputată > 1 000 000 €

**Costuri referitoare atât la acţiunile în contrafacere, cât şi la cele în nulitate. În Germania, acţiunile în nulitate şi cele în contrafacere se derulează pe lângă instanţe diferite.

Sursă: Studiu de impact al EPLA ( a se vedea nota de subsol 16, p. 10 şi următoarele).

[1] Gambardellea et. al., Studiu privind brevetele: "What are patents actually worth? - the value of patents for today's economz and society, disponibil la adresa http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/docs/patent/studies/final_report_lot2_en.pdf

[2] Danemarca, Franţa, Germania, Ungaria, Italia, Ţările de Jos, Spania şi Regatul Unit.

[3] „Prima de brevet” este valoarea invenţiei brevetate din care se scade valoarea invenţiei în cazul în care inventatorul nu a brevetat-o.

[4] A se vedea anexa III pentru relaţia dintre proprietate intelectuală şi inovaţie.

[5] MERIT şi JRD, Tabel de indicatori în materie de inovaţie europeană 2006 - analiză comparativă a performanţelor în materie de inovaţie, Comisia Europeană, 2006, p. 35.

[6] Guedou, Le système de brevet en Europe, tresor-eco nr 9, ianuarie 2007, p. 3.

[7] Bruno Van Pottelsberghe de la Potterie and Didier François, The Cost Factor in Patent Systems, Université Libre de Bruxelles Working Paper WP-CEB 06-002, Brussels 2006, a se vedea p. 17 şi următoarele.

[8] Mai multe informaţii despre consultarea referitoare la brevete a Comisiei sunt disponibile la adresa http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/patent/consultation_en.htm

[9] În urma acordului din cadrul Consiliului pentru Competitivitate din 3 martie 2003, acţiunile au continuat la nivelul grupurilor de lucru în vederea transpunerii principiilor Abordării politice comune în propunerea de regulament a Consiliului privind brevetul comunitar. Pe această bază, Comisia a prezentat două propuneri privind stabilirea unei jurisdicţii de brevetare europeană la data de 21 decembrie 2003. A se vedea http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/patent/index_en.htm#patent pentru abordarea politică comună, progresele înregistrate în cadrul grupului de lucru al Consiliului privind regulamentul şi textul propunerilor Comisiei privind jurisdicţia.

[10] Zece state-părţi contractante ale EPC (Danemarca, Franţa, Germania, Liechtenstein, Luxemburg, Monaco, Ţările de Jos, Suedia, Elveţia şi Regatul Unit) au semnat, la data de 17 octombrie 2000, Acordul privind aplicarea articolului 65 EPC, cunoscut ca Acordul de la Londra şi publicat în JO EPO 549 [2001]. Acest instrument opţional are drept scop reducerea costurilor de traducere ale brevetului european. Astfel, costurile de traducere pentru un brevet european mediu s-ar reduce cu 31-46%, realizându-se astfel economii între 2 400-3 600 per brevet (a se vedea anexa II). Pentru mai multe informaţii, de exemplu situaţia ratificării şi a aderării la Protocolul de la Londra, a se vedea: http://patlaw-reform.european-patent-office.org/london_agreement/status/index.en.

[11] Concluziile preşedinţiei Consiliului European de la Bruxelles (14/15 decembrie 2006), punctul 29 http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ec/92202.pdf

[12] Concluziile preşedinţiei Consiliului European de la Bruxelles (8/9 martie 2007), punctul 13,

http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ec/93135.pdf.

[13] A se vedea anexa II.

[14] De asemenea, proiectele-pilot de traducere automată a cererilor de brevetare, precum cele care sunt aplicate în prezent în cadrul EPO şi a Institutului naţional francez pentru proprietate intelectuală (INPI) ar putea reduce costurile în amonte şi ar trebui luate în calcul în continuare.

[15] Pentru statistica detaliată, a se vedea Raportul anual al EPO din 2005, disponibil la adresa http://annual-report.european-patent-office.org/2005/index.en.php

[16] A se vedea, de asemenea, evaluarea impactului Acordului privind soluţionarea litigiilor în materie de brevete europene (European Patent Litigation Agreement-EPLA) la adresa http://www.european-patent-office.org/epo/epla/pdf/impact_assessment_2006_02_v1.pdf.

[17] Cazul Epilady este o ilustrare a modului în care instanţele din diferite state din cadrul EPC au ajuns la rezultate contradictorii referitoare la acelaşi brevet. Ca urmare a diferitelor interpretări ale revendicărilor de brevete, s-a considerat de către instanţele germane, neerlandeze şi italiene că este vorba de un caz de contrafacere, în timp ce instanţele britanice şi cele austriece au ajuns la concluzii contrare. A se vedea referinţele şi analiza acestor cazuri J. Pagenberg 24 IIC 314-345 (1993).

[18] Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală, JO L 195, 2.6.2004, p. 16.

[19] Cazul C-4/03, Gesellschaft für Antriebstechnik mbH & Co. KG v Lamellen und Kupplungsbau Beteilungs KG; Cazul C-539/03, Roche Nederland BV şi alţii v Frederick Primus, Milton Goldenberg, sentinţele din 13 iulie 2006 [CEJ] I-6509 şi I-6535.

[20] Gambardellea et. al., Studiu privind brevetele: "What are patents actually worth? - the value of patents for today's economy and society, disponibil la adresa http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/docs/patent/studies/final_report_lot2_en.pdf (a se vedea pagina 71 din raportul tehnic)

[21] Documentul EPO WPL/11/05 Rev. 1 din 16.02.2006, anexa I; http://www.european-patent-office.org/epo/epla/pdf/impact_assessment_2006_02_v1.pdf.

[22] Asigurarea de litigiu în materie de brevete – A Study for the European Commission on the feasibility of possible insurance schemes against patent litigation risks, apendicele la raportul final, iunie 2006, realizat de CJA Consultants Ltd, European Policy Advisers, Britain and Brussels, anexa 3: Cost of Litigation per Patent in Force in 2004 by Country, p. 47 şi următoarele, http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/docs/patent/studies/pli_appendices_en.pdf.

[23] Costurile litigiilor în materie de brevete în Regatul Unit sunt astfel semnificativ mai mari decât în Germania, Franţa, Ţările de Jos sau în alte state membre. În afara onorarillor ridicate ale avocaţilor şi consilierilor în materie de brevete, conform autorilor studiilor menţionate anterior, nivelul ridicat al cifrelor pentru Regatul Unit pare a fi legat de caracteristicile speciale ale sistemului Common Law. De asemenea, există o anumită tendinţă a marilor companii internaţionale de a supune cazurile lor importante instanţelor din Regatul Unit, în timp ce IMM-urile par să prefere celelalte trei state pentru litigiile în materie de brevete europene.

[24] A se vedea documentul menţionat la nota de subsol 16 din anexa 2.

[25] Pentru detalii, a se vedea documentul EPO menţionat la nota 16.

[26] Rezoluţia P6_TA(2006)0416, Future action in the field of patents http://www.europarl.europa.eu/registre/seance_pleniere/textes_adoptes/definitif/2006/10-12/0416/P6_TA(2006)0416_EN.pdf

[27] Pentru mai multe informaţii referitoare la procesul EPLA, a se consulta: http://www.european-patent-office.org/epo/epla/index.htm.

[28] De exemplu, Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală, Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competenţa judiciară, recunoaşterea şi executarea hotărârilor în materie civilă şi comercială (Bruxelles I), JO L 12, 16.1.2001, p. 1.

[29] Comunicarea Comisiei către Consiliu, Parlamentul European, Comitetul Economic şi Social European şi Comitetul Regiunilor, „Transpunerea cunoştinţelor în practică”: O strategie amplă privind inovaţia în UE", COM (2006) 502.

[30] Patent thricket reprezintă o problemă potenţială care se referă la faptul că, datorită numărului mare de brevete necesare pentru a fabrica un produs, inovaţia din cadrul sectorului se reduce din cauza temerilor legate de un litigiu privind contrafacerea în materie de brevete.

[31] Aceasta este o nouă modalitate de obţine venituri dintr-un brevet. Patent trolls se referă la titularii de brevete (adesea inventatori care achiziţionează brevete la preţuri modice de la companiile aflate în faliment) care utilizează drepturile conferite pentru a ameninţa companiile cu acţiuni în contrafacere şi sentinţe provizorii, forţându-le astfel să ajungă la un acord financiar pentru a evita un litigiu costisitor. Astfel de ameninţări pot afecta un întreg sector industrial.

[32] Raport al Conferinţei interguvernamentale a statelor contractante din cadrul Organizaţiei Europene de Brevete privind reforma sistemului de brevetare în Europa, Paris, 24-25 iunie 1999, [1999] JOEPO, disponibil la adresa http://www.european-patent-office.org/epo/pubs/oj_index_e.htm.

[33] Raportul anual al EPO din 2005, disponibil la adresa http://annual-report.european-patent-office.org/2005/review/index.en.php.

[34] Site-ul OMPI disponibil la adresa http://www.wipo.int/edocs/prdocs/en/2007/wipo_pr_2007_476.html.

[35] Celel mai complete date referitoare la utilizarea DPI de către IMM-uri provin din Ancheta comunitară privind inovaţia (CIS - Community Innovation Survey). CIS-4, aferentă perioadei 2002-2004, arată faptul că IMM-urile raportează în mod constant utilizarea din ce în ce mai puţin frecventă a PI formale şi a metodele informale de intrare în posesie, spre deosebire de marile companii.

[36] Punerea în aplicare a Programului Comunitar Lisabona: Mai multe informaţii despre Creşterea nivelului de cercetare şi inovare – A investi pentru dezvoltare şi ocuparea forţei de muncă: O abordare comună, COM (2005) 488 final.

[37] Este important de notat faptul că Statele Unite, Japonia şi Coreea au adoptat legi care reduc la jumătate costurile de brevetare pentru IMM-uri, în raport cu marile companii.

[38] Contracte de cercetare, cercetare în colaborare sau cooperare, autorizare, punerea în comun a resurselor, publicaţiile şi schimburile de cercetători calificaţi între sectorul public şi cel privat.

[39] Organismele publice de cercetare reprezintă aproximativ o treime din totalul activităţii de cercetare-dezvoltare în Europa. Anterior extinderii din 2003, 80% din cercetarea-dezvoltarea publică se desfăşura în cele 1 500 de universităţi de cercetare din statele membre ( a se vedea Comisia Europeană 2001, Benchmarking Industry-Science Relations – The Role of Framework conditions , raportul final, Viena/Mannheim şi O. Sellenthin, Who should own University Research – An exploratory study of the impact of patent rights regimes in Sweden and Germany on the incentives to patent research results , iunie 2004.

[40] Comunicarea Comisiei către Consiliu, Parlamentul European, Comitetul Economic şi Social European şi Comitetul Regiunilor, „Îmbunătăţirea transferului de cunoştinţe între institutele de cercetare şi industrie în Europa: pentru o inovare deschisă, COM (2007)182.

[41] COM(2004) 718 final, 22.10.2004.

[42] Raport de John Dryden, director adjunct pentru Ştiinţă, tehnologie şi industrie în cadrul OECD, în cadrul celui de-al treilea congres mondial privind combaterea contrafacerii şi a pirateriei, Geneva 30 ianuarie 2007, cifra menţionată iniţial era de 176 de miliarde USD.

[43] Declaraţia privind pirateria şi contrafacerea în materie de DPI este disponibilă la adresa http://en.g8russia.ru/docs/15.html.

[44] Calculele se bazează pe un brevet mediu care conţine 16 pagini de descrieri şi 4 pagini de produse destinate brevetării, cu costuri de traducere de 76 € pentru fiecare pagină care conţine descrieri şi 85 € pentru fiecare pagină care se referă la produse destinate brevetării (pe baza cifrelor din momentul abordării politice comune din martie 2003). Studiul EPO din martie 2004 realizat de Roland Berger Market Research, disponibil la adresa http://www.european-patent-office.org/epo/new/cost_anaylsis_2005_study_en.pdf, a se vedea paginile 141-150). Aceasta presupune că un brevet european mediu desemnează 13 state (statele desemnate de majoritatea solicitanţilor de brevete europene). DE (desemnată de 98 % din cererile de brevet european), FR (93 %), UK (92 %), IT (76 %), ES (61 %), NL (59 %), SW (57 %), CH (55 %), BE (54 %), OS (53 %), DK (51 %), IE şi FIN (50 %), cu NL, SW şi DK alegând limba engleză ca limbă de preferinţă în temeiul Acordului de la Londra. Un brevet european care să fie protejat în toate ţările membre ale UE ar necesita traducerea în alte 21 de limbi, costurile de traducere ridicându-se la 32 676 EUR.

[45] 4 pagini de produse destinate brevetării x 85 EUR x 8 limbi (2 din cele 3 limbi ale EPO + IT, ES, NL, SW, DK, FIN) + 16 pagini de descrieri x 76 EUR x 8 limbi.

[46] Deoarece IT, ES, BE, OS şi FIN nu sunt semnatare ale Acordului de la Londra, s-ar solicita o traducere integrală. Se presupune că NL, SW şi DK ar alege limba engleză ca limbă de preferinţă în temeiul acordului.

[47] 4 pagini care se referă la produse destinare brevetării x 85 EUR x 8 limbi + 16 pagini de descrieri x 76 EUR x 5 limbi (IT, ES, FIN, EN, FR sau DE).

[48] 4 pagini care se referă la produse destinare brevetării x 85 EUR x 8 limbi + 16 pagini de descrieri x 76 EUR x 5 limbi (IT, ES, FIN, FR, DE).

[49] Începând cu 1 ianuarie 2007, brevetul comunitar ar oferi protecţie în 27 de state membre. Cererile ar fi disponibile în toate limbile oficiale ale Comunităţii (cu excepţia limbii irlandeze, aflată încă în perioada de tranziţie). Prin urmare, fiecare brevet comunitar ar necesita traducerea cererilor în doar 21 de limbi.

[50] 4 pagini care se referă la produse destinate brevetării x 85 EUR x 21 de limbi.

[51] 4 pagini care se referă la produse destinate brevetării x 85 EUR x 2 limbi.

[52] Tabel al indicatorilor europeni în materie de inovaţie pentru 2006 publicat de Pro Inno Europe, o iniţiativă a DG Întreprinderi şi Industrie ( a se vedea http://www.proinno-europe.eu).

[53] "Study on evaluating the knowledge economy what are patents actually worth? The value of patents for today's economy and society" – raport al Fundaţiei CERM (Italia) pentru DG Piaţă Internă a Comisiei Europene, disponibil la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/patent/index_en.htm#studies.