[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 17.9.2010

COM(2010) 475 final

2010/0253 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

privind instituirea spațiului feroviar unic european

(Reformare)

SEC(2010) 1043 SEC(2010) 1042

EXPUNERE DE MOTIVE

CONTEXTUL PROPUNERII

Istoricul dosarului

După ce s-a bucurat de o perioadă foarte prosperă în secolul al XIX-lea și în prima jumătate a secolului XX, sectorul transporturilor feroviare a decăzut din cauza creșterii popularității autoturismelor și a transporturilor aeriene, în special după 1970. Pentru a opri acest declin, Comunitatea Europeană a adoptat o serie de măsuri legislative care vizau revitalizarea transporturilor feroviare prin crearea etapizată a unui „spațiu feroviar unic european”. Primul pachet legislativ adresat sectorului feroviar, prezentat de Comisie în 1998 și adoptat la finele anului 2000, a semnalat dorința factorilor de decizie, atât la nivel național, cât și la nivel european, de a reforma cadrul de reglementare astfel încât să se asigure integrarea acestui sector la nivel european și să i se consolideze cât mai mult poziția în fața concurenței reprezentate de alte moduri de transport.

Primul pachet feroviar este format din trei directive:

- Directiva 2001/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001[1] de modificare a unei directive anterioare a Consiliului din 29 iulie 1991 privind dezvoltarea rețelei feroviare comunitare[2];

- Directiva 2001/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001[3] de modificare a unei directive anterioare a Consiliului din 27 iunie 1995 privind acordarea de licențe întreprinderilor feroviare[4]; și

- Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind repartizarea capacităților de infrastructură feroviară și perceperea de tarife pentru utilizarea infrastructurii feroviare[5].

Intrarea în vigoare a acestor directive în 2003 a avut un impact important asupra modului în care se desfășoară activitatea feroviară în Uniunea Europeană (UE). Este vorba, în principal, despre doi actori distincți – întreprinderile feroviare și administratorii de infrastructură. Întreprinderile feroviare cărora li se acordă licențe în conformitate cu criteriile UE trebuie să poată avea acces la infrastructura feroviară în condiții echitabile și nediscriminatorii și să presteze servicii paneuropene. Administratorii de infrastructură pot percepe tarife pentru utilizarea rețelelor lor și trebuie să presteze un nivel minim de servicii, inclusiv accesul la anumite infrastructuri. Directivele definesc dreptul de acces pentru serviciile de transport feroviar de marfă și călători și prevăd anumite garanții în ceea ce privește administrarea întreprinderilor feroviare, pentru a asigura că întreprinderile concurente beneficiază de acces nediscriminatoriu la rețea. Directivele prevăd de asemenea principii orientative pentru instituirea organismelor de reglementare naționale independente, care să asigure accesul nediscriminatoriu și să monitorizeze concurența de pe piețele feroviare.

Odată cu acest nou cadru de reglementare, industria feroviară a reușit să stabilizeze volumele transportate și, în unele state membre, să recupereze cota de piață preluată anterior de transportul rutier. De asemenea, înainte de criză încetinise ritmul de scădere a numărului locurilor de muncă. Totuși, creșterea transportului feroviar de marfă în termeni de tone transportate în anii anteriori nu a fost suficient de puternică pentru a recupera cota de piață de 2,3 puncte procentuale pierdute între 1995 și 2003. Dacă tendința constatată se va propaga, ponderea transportului feroviar în totalul modurilor de transport de marfă nu se va îmbunătăți. Cât privește transportul feroviar de călători, declinul din ultimele trei decenii a fost mai puțin dramatic decât în cazul transportului de marfă. Din totalul pieței de transport pasageri, ponderea transportului feroviar a scăzut de la 10,2% în 1970 la 6,1% în 2003 în UE-15 (în termeni de pasageri-kilometri). În UE-27, ponderea transportului feroviar de pasageri a scăzut de la 6,6% în 1995 la 5,9% în 2003. De atunci, a înregistrat o redresare ușoară și s-a stabilizat.

Climatul economic actual nu face decât să accentueze slaba performanță a pieței feroviare. Serviciile de transport marfă (inclusiv feroviar) au înregistrat recent o scădere semnificativă a activității (între 20% și 50% în funcție de segmentul de piață), iar activitatea de transport călători a fost mai puțin dinamică. Părțile interesate au precizat că planurile naționale de redresare nu generează investiții la fel de rapid cum se preconizase și că se anticipează restructurări masive, în special în sectorul transportului de marfă.

Probleme care trebuie abordate

Dezvoltarea sectorului feroviar și capacitatea sa de a concura viabil cu alte moduri de transport încă se confruntă cu probleme grave legate de (a) finanțarea și prețurile inadecvate pentru infrastructură, (b) barierele greu de urnit în calea concurenței și (c) lipsa unei supravegheri reglementare corespunzătoare.

(a) Nivelul investițiilor în dezvoltarea și întreținerea infrastructurii feroviare rămâne insuficient într-un număr mare de state membre. În multe cazuri, calitatea infrastructurii existente se află într-un declin constant. Investițiile insuficiente constatate la nivel național se datorează în parte absenței unor planuri clare de investiții și a unor strategii pe termen lung. Întreținerea deficitară, modernizarea lentă și numărul tot mai mare de blocaje ale rețelei au un efect direct asupra întreprinderilor feroviare, care nu reușesc să țină pasul cu alte moduri de transport și nici să atragă investiții. Nivelul și structura necorespunzătoare a tarifelor de acces la infrastructură în multe state membre tind să agraveze aceste dificultăți.

(b) Concurența dintre întreprinderile feroviare este limitată de diverși factori. Transparența insuficientă a condițiilor de piață și un cadru instituțional cu deficiențe de funcționare continuă să provoace dificultăți nou intraților în a presta servicii feroviare competitive. Un alt element important este discriminarea constantă la care sunt supuși nou intrații care încearcă să obțină accesul la servicii conexe transportului feroviar, adeseori deținute și exploatate de întreprinderile feroviare istorice. Discriminarea este încă prezentă în condițiile de acces la infrastructură (alocarea traselor și tarifare).

Problemele de mai sus sunt agravate de dificultățile cu care se confruntă organismele de reglementare în desfășurarea activității de supraveghere, în special în vederea asigurării nediscriminării între întreprinderile feroviare, a verificării aplicării corecte a principiilor de tarifare și a respectării depline a separării contabile. Aceste dificultăți sunt adesea generate de lipsa personalului calificat și a altor resurse. În mai multe cazuri, independența insuficientă față de administratorii de infrastructură, de întreprinderile feroviare istorice sau de ministerul care exercită drepturi de proprietate asupra operatorului istoric este un factor agravant.

Implementarea completă a legislației existente va contribui categoric la rezolvarea acestor probleme. Prin urmare, Comisia a trecut la etapa de asigurare a implementării legislației existente, prin deschiderea unor proceduri de infringement împotriva statelor membre care au transpus-o incorect sau incomplet.

Însă actualul cadru de reglementare rămâne marcat de slăbiciuni, ambiguități și lacune care trebuie remediate în scopul îndeplinirii obiectivelor inițiale ale legislației. Reformarea primului pachet legislativ feroviar este considerată de Comisie drept una din modalitățile de remediere.

OBIECTIVELE PROPUNERII

Obiective generale

Principalul obiectiv al politicii de transport a Uniunii Europene este instituirea unei piețe interne prin elaborarea de politici comune care să promoveze un nivel ridicat de competitivitate și o dezvoltare armonioasă, echilibrată și durabilă a activităților economice. Completând și consolidând măsurile existente adoptate la nivelul UE în sectorul feroviar, propunerea de reformare a primului pachet legislativ feroviar va contribui la acest obiectiv prin facilitarea integrării și dezvoltării pieței feroviare europene.

Crearea unei veritabile piețe interne este esențială pentru revitalizarea sectorului feroviar și va contribui la accelerarea competitivității serviciilor de transport feroviar de marfă și călători, crescându-le astfel atractivitatea și ponderea modală. Deoarece transportul feroviar are o eficiență energetică mai mare (în special față de transportul rutier), transferul de pondere dinspre transportul rutier către cel feroviar va conduce la reducerea emisiilor de CO2 și a altor poluanți.

Obiective orizontale

Obiectivul de a simplifica, clarifica și moderniza mediul de reglementare din Europa se află în centrul preocupărilor Comisiei. Având ca reper acest obiectiv strategic transversal, Comisia urmărește realizarea agendei extinse pentru o mai bună legiferare și, prin aceasta, realizarea unor progrese în direcția strategiei Europa 2020.

Simplificarea juridică prin consolidare și unificare reprezintă primul obiectiv orizontal al acestei inițiative de reformare. Eliminarea trimiterilor încrucișate din cele trei directive prin restructurare și unificare într-un cod unic privind accesul feroviar este vitală pentru atingerea acestui obiectiv.

În al doilea rând, Comisia este de părere că clarificarea anumitor dispoziții ale legislației în materie de acces feroviar este de natură să faciliteze transpunerea corectă și implementarea eficientă a dreptului Uniunii Europene în toate statele membre. După cum s-a remarcat mai sus, unele dispoziții din primul pachet feroviar sunt ambigue și nu definesc suficient mijloacele de implementare.

În cele din urmă, este necesară modernizarea legislației prin eliminarea dispozițiilor depășite (care în trecut erau pertinente înainte de deschiderea completă a pieței și care pot avea legătură cu fuzionarea tradițională a operatorului și administratorului infrastructurii) și prin introducerea de noi dispoziții care să răspundă mai bine modalității actuale de funcționare a pieței (de exemplu, referitor la nou intrați și la proprietatea, integrală sau parțială, a statului asupra infrastructurii).

Obiective specifice

Propunerea de reformare a primului pachet feroviar vizează (a) finanțarea și tarifarea adecvată a infrastructurilor feroviare, (b) condițiile de concurență de pe piața feroviară și (c) reformele organizatorice necesare pentru asigurarea unei supravegheri optime a pieței.

(a) Asigurarea unei finanțări adecvate, transparente și sustenabile a infrastructurii și, datorită unei mai bune previzibilități a dezvoltării infrastructurii și a condițiilor de acces, facilitarea realizării de investiții de către întreprinderile feroviare, împreună cu un nivel și o structură mai potrivite ale tarifării infrastructurii, îmbunătățirea competitivității operatorilor feroviari față de alte moduri de transport și contribuirea la internalizarea costurilor de mediu constituie primul obiectiv al propunerii de reformare.

(b) Evitarea denaturării concurenței din cauza utilizării fondurilor de stat pentru activități comerciale, prevenirea culegerii unor informații sensibile din punct de vedere comercial de către întreprinderile istorice și a utilizării lor împotriva potențialilor concurenți, eliminarea conflictelor de interese în administrarea serviciilor conexe transportului feroviar și creșterea disponibilității acestora pentru nou intrați, precum și o mai mare transparență la nivelul pieței pentru asigurarea unei reale concurențe reprezintă un al doilea set de obiective.

(c) În ceea ce privește supravegherea reglementară, propunerea de reformare dorește să asigure că organismele de reglementare se află în poziția de a-și îndeplini sarcinile în mod eficace, datorită unei mai mari independențe, a unor competențe extinse și a unor mijloace suplimentare puse la dispoziția lor.

IDENTIFICAREA MODIFICăRILOR PROPUSE

Examinarea prealabilă

Pe baza unor cercetări și evaluări ample, Comisia a identificat un set de măsuri care ar putea contribui la realizarea fiecărui obiectiv prezentat în secțiunea de mai sus. Pe baza unor studii efectuate în decursul mai multor ani[6] și ținând cont de informațiile primite de la părțile interesate, Comisia a identificat 37 de măsuri. În urma unei examinări prealabile amănunțite a acestor 37 de măsuri, s-a ajuns la selectarea unui pachet de 26 de măsuri. Procesul de examinare prealabilă a presupus două etape – prima, luarea în calcul a rezultatelor consultării cu părțile interesate și a doua, efectuarea unei evaluări independente a măsurilor, pe baza a cinci criterii (eficacitate, durata implementării, eficiență, fezabilitate administrativă și coerență cu cadrul legal existent).

Expertiza externă și consultările cu părțile interesate

Ca urmare a deciziei de efectuare a unei evaluări a impactului pentru inițiativa de reformare a primului pachet legislativ feroviar, a fost comandată realizarea unui studiu extern de către PriceWaterhouseCoopers Advisory (PWC) în contextul Contractului-cadru TREN/A2/143-2007 al DG TREN cu privire la studiile și evaluările de impact.

În contextul studiului extern realizat de PWC, s-a desfășurat o consultare a părților interesate, care a implicat aproape 380 de organizații din UE-25 (UE-27 cu excepția Ciprului și a Maltei, care nu au căi ferate). Părților interesate li s-a solicitat să atragă atenția asupra obstacolelor care, din punctul lor de vedere, împiedică deschiderea totală a pieței feroviare internaționale și dezvoltarea serviciilor conexe transportului feroviar. În plus, părțile interesate au fost rugate să identifice domeniile în care cadrul legislativ al UE poate fi îmbunătățit și să își prezinte opiniile pe tema potențialei eficacități a măsurilor avute în vedere.

Evaluarea impactului

Pe baza studiului extern menționat mai sus, precum și a concluziilor trase în urma procesului de consultare a părților interesate, Comisia a realizat o evaluare cantitativă și calitativă a impactului întregului pachet de măsuri preselecționate. Cu această ocazie, în cazul măsurilor care nu au făcut anterior obiectul unei evaluări a impactului, s-au analizat opțiunile alternative pentru noile măsuri avute în vedere pentru modernizarea cadrului de reglementare existent.

Subsidiaritate

Problemele care afectează sectorul feroviar prezintă aspecte transnaționale care necesită luarea de măsuri la nivelul UE. Lipsa coordonării în relațiile dintre statele membre și alți actori reduce eficiența transportului feroviar internațional, prezentând riscul trecerii de la transportul feroviar la cel rutier, ceea ce conduce către creșterea gradului de congestionare a traficului și de poluare. Clarificarea cadrului de reglementare pentru accesul pe piața feroviară pentru a facilita intrarea pe piață și a concurența, precum și pentru a dezvolta piețele de servicii feroviare, inclusiv cele legate de furnizarea transportului feroviar poate fi realizată mai bine de Uniune decât de statele membre individual.

COMENTARII PE MARGINEA PRINCIPALELOR MODIFICăRI PROPUSE

Separarea contabilă (articolul 6)

Noile dispoziții clarifică separarea necesară a conturilor întreprinderilor feroviare pentru a asigura un nivel adecvat de transparență. Ele fac obligatorie separarea conturilor pentru activitățile care dispun de un monopol legal, spre deosebire de activitățile aflate în regim de concurență. Această măsură este o garanție împotriva deturnării fondurilor publice destinate unor activități care nu generează profit către subvenționarea unor activități comerciale și, prin urmare, este necesară pentru a evita denaturarea concurenței.

Independența funcțiilor esențiale (articolul 7)

Prin eliminarea propusă se anulează posibilitatea de însărcinare a întreprinderilor feroviare cu colectarea tarifelor de infrastructură feroviară. Această măsură ar contribui la concurența loială prin aceea că împiedică anumite întreprinderi feroviare (istorice) să obțină accesul la informații sensibile din punct de vedere comercial despre specificațiile traselor prin intermediul facturilor întreprinderilor feroviare concurente (nou intrați) Ea oferă în egală măsură stimulente suplimentare pentru gestionarea financiară bună și nediscriminatorie a infrastructurii.

Strategia de dezvoltare a infrastructurii (articolul 8)

În temeiul acestui articol, statele membre vor fi obligate să publice strategii de dezvoltare pe termen lung a sectorului feroviar, care să facă posibilă satisfacerea necesităților viitoare în materie de mobilitate și care să se bazeze pe o finanțare solidă și sustenabilă a sistemului feroviar. Strategia va stimula investiții cu ciclu de viață lung, pe care se bazează industria feroviară. Sunt necesare angajamente pe termen lung pentru a atrage noi actori pe piață și pentru a dezvolta noi servicii.

Servicii conexe transportului feroviar (articolul 13)

Schimbările propuse sunt legate de modernizarea serviciilor conexe transportului feroviar și au două fațete.

Mai întâi, cerințele de independență (juridică, organizatorică și decizională) pentru administrarea infrastructurilor de servicii și pentru furnizarea de transport feroviar sunt introduse pentru a elimina conflictele de interese dintre prestatorii de servicii conexe transportului feroviar sau proprietarii infrastructurilor de servicii, pe de o parte, și întreprinderile feroviare istorice, pe de altă parte,. Măsura va contribui la asigurarea accesului nediscriminatoriu la infrastructurile de servicii.

Cea de-a doua măsură propusă la articolul 13 este introducerea unor dispoziții de tipul „utilizare obligatorie sub sancțiunea pierderii” pentru administrarea infrastructurilor de servicii conexe transportului feroviar. Dacă o infrastructură de servicii nu este folosită, ea trebuie pusă, de către proprietar, la dispoziția altei părți interesate, în sistem de închiriere sau concesionare. Măsura crește nivelul de disponibilitate a infrastructurilor de pe piață prin evitarea problemelor legate de saturarea artificială.

Acorduri transfrontaliere (articolul 14)

Dispozițiile propuse clarifică principiile generale care se aplică acordurilor bilaterale dintre întreprinderile feroviare, dintre statele membre și dintre statele membre și țările terțe. Ele prevăd de asemenea proceduri de cooperare și notificare prin care Comisiei i se permite să asigure că acordurile respectă legislația Uniunii Europene.

Monitorizarea pieței (articolul 15)

Scopul este de a clarifica faptul că sarcinile de monitorizare a pieței feroviare ale Comisiei vizează elemente precum investițiile în infrastructura feroviară, evoluția prețurilor și calitatea serviciilor de transport feroviar, precum și obligațiile de serviciu public pentru transporul feroviar de călători și că, în consecință, datele relevante trebuie transmise de statele membre după cum se prevede în noua anexă IV. Această măsură va ajuta la identificarea blocajelor de pe piața serviciilor.

Publicarea documentului de referință al rețelei (articolul 27)

Dispozițiile propuse clarifică modalitățile și mijloacele adecvate pentru publicarea documenteleor de referință ale rețelei de către administratorii infrastructurii. Publicarea documentelor de referință ale rețelei într-o a două limbă oficială a UE și în formă electronică pe portalul Agenției Feroviare Europene (ERA) va crește accesibilitatea documentelor de referință ale rețelei și, prin aceasta, va îmbunătăți transparența.

Informații referitoare la sistemele de tarifare (articolul 29)

Pentru a crește transparența utilizării fondurilor publice, se propune publicarea obligatorie de către statele membre, în documentele de referință, a cadrelor și regulilor de tarifare.

Contractele dintre autortiățile competente și administratorii infrastructurii (Articolul 30)

Schimbările propuse detaliază procesul de dezvoltare și gestionare a acordurilor contractuale dintre autoritățile naționale competente și administratorii infrastructurii referitoare la costurile infrastructurii și tarifele de acces. În special, organismul de reglementare este împuternicit să evalueze dacă pachetul bugetar avut în vedere pe termen mediu și lung este adecvat pentru rezultatele de nivel înalt specificate pentru infrastructură (obiective de performanță) pentru aceeași perioadă. O atare evaluare independentă poate diminua riscul ca întreprinderile feroviare istorice să își folosească puterea „politică” pentru a influența acordurile.

Princpii de tarifare (articolul 31)

Conținutul articolului 31 se modifică pentru a introduce două măsuri separate:

Prima măsură este legată de diferențierea tarifelor de acces la calea ferată pe baza caracteristicilor emisiilor de zgomot ale materialului rulant care formează trenul. Aceasta va reprezenta un stimulent clar pentru modernizarea infrastructurii și în special pentru realizarea de investiții în tehnologii feroviare mai durabile.

Pentru a îmbunătăți transparența tarifelor, se precizează că prestatorii de servicii trebuie să furnizeze informații și despre tarifele pentru serviciile conexe transportului feroviar, informații care urmează a fi publicate de administratorii de infrastructură în documentul lor de referință al rețelei.

Excepții de la principiile de tarifare (articolul 32)

Pentru a îmbunătăți coerența sistemelor de tarifare a accesului la căile ferate naționale, se propune introducerea unor criterii comune pentru identificarea „segmentelor de piață” pe care serviciile ar putea plăti majorări. Criteriile respective sunt stabilite în anexa VIII punctul 3.

Pentru a scurta perioada de tranziție în timpul căreia liniile vor fi echipate atât cu sisteme naționale, cât și cu sistemul european de control al trenurilor (ETCS), contribuind astfel la reducerea costurilor de întreținere a infrastructurii, se propune scăderea tarifelor de acces la infrastructură pentru trenurile echipate cu ETCS.

Cooperarea dintre administratorii de infrastructură (articolul 37)

Cât privește alocarea capacităților de infrastructură în temeiul articolului 40, noul articol 37 propune introducerea de noi măsuri pentru a asigura că administratorii de infrastructură cooperează pentru stabilirea unor sisteme de tarifare în mai multe rețele.

Organismele de reglementare (articolul 55)

Se propune modernizarea dispozițiilor referitoare la independența organismelor de reglementare prin sublinierea fermă a caracterului lor independent de orice altă autoritate publică. Asigurarea independenței organismelor de reglementare, în special față de autoritatea publică care exercită drepturile de proprietate asupra întreprinderii feroviare istorice, va reduce posibilitatea apariției unui conflict de interese și, prin urmare, este de natură să consolideze capacitatea de supraveghere și credibilitatea acestora.

Funcțiile organismelor de reglementare (articolul 56)

Trei măsuri propuse la articolul 56 constau în extinderea competențelor organismelor de reglementare. (1) Competențele acestora vor acoperi explicit deciziile legate de accesul la serviciile conexe transportului feroviar și de tarifarea acestora, esențiale pentru a permite intrarea pe piață și pentru a asigura concurența loială. (2) Îmbunătățirea separării contabile și împiedicarea deturnării de fonduri publice dinspre activități care nu generează profit către activități comerciale și, prin acestea, evitarea concurenței neloiale; organismele de reglementare vor fi totodată împuternicite să efectueze audituri sau să inițieze audituri externe la întreprinderile feroviare și la administratorii de infrastructură pentru a verifica respectarea dispozițiilor în materie de separare contabilă. (3) În cele din urmă, pentru a permite organismelor de reglementare să funcționeze mai eficace, datele de contabilizare a costurilor trebuie furnizate de administratorii de infrastructură într-un format agregat și standardizat, sub formă de „situații financiare”.

Cooperarea dintre organismele de reglementare (articolul 57)

Pentru a consolida cooperarea transfrontalieră și pentru a îmbunătăți condițiile de intrare pe piață, organismele de reglementare vor trebui să coopereze la adoptarea deciziilor referitoare la accesul sau tarifarea serviciilor internaționale. În acest context, proesul decizional trebuie să permită organismelor de reglementare să facă schimb de informații în timp util.

Clasificarea serviciilor conexe transportului feroviar (anexa III)

Definiția utilizării echipamentelor de alimentare cu energie electrică pentru curentul de tracțiune ca parte a unui pachet minim de acces este de natură să asigure că aceste servicii fac obiectul unor cerințe nediscriminatorii. În plus, obligația de evidențiere separată a tarifelor pentru utilizarea echipamentelor de alimentare cu energie electrică și pentru curentul de tracțiune va genera mai multă transparență a costurilor de operare a rețelei și, prin urmare, va oferi administratorilor de infrastructură mai multe stimulente în scopul reducerii costurilor de furnizare a infrastructurii.

Conținutul documentului de referință al rețelei (anexa VI)

Măsurile propuse în anexa VI clarifică conținutul documentelor de referință ale rețelei pentru a crește eficacitatea acestora și transparența pe piața feroviară. Noile dispoziții prevăd în special că administratorii de infrastructură trebuie să publice (1) un formular tipizat pentru cererile de capacitate, (2) informații detaliate despre procedurile de alocare a traselor internaționale, (3) informații cu privire la cererile de acordare a licențelor feroviare și de eliberare a certificatelor de siguranță feroviară, (4) informații despre procedurile de soluționare a litigiilor și de apel aplicabile accesului pe piață și (5) informații despre accesul la infrastructurile de servicii conexe transportului feroviar (în plus față de informațiile tarifare obligatorii în prezent).

Acorduri contractuale (anexa VII)

Noua anexă VII clarifică funcționarea și conținutul acordurilor contractuale prevăzute la articolul 30 în scopul stimulării introducerii unor strategii pe termen lung pentru dezvoltarea sectorului feroviar.

Cerințe referitoare la costurile și tarifele pentru infrastructură (anexa VIII)

Pentru a contribui la o finanțare solidă și sustenabilă a sistemelor feroviare, noua anexă VIII clarifică anumite dispoziții ale articolului 31. Printre acestea se numără detalierea (1) costurilor care nu trebuie incluse în calculul costurilor directe ale pachetului de acces minim și ale serviciilor de acces pe calea ferată (conform definițiilor din anexa III punctele 1 și 2) și a criteriilor de identificare a segmentelor de piață pentru care serviciile ar putea plăti majorări, (2) a cerințelor pentru diferențierea tarifelor de acces pe calea ferată în funcție de caracteristicile emisiilor de zgomot, (3) a modului în care administratorii de infrastructură definesc segmentele de piață pentru a evalua posibilitatea introducerii de majorări și (4) a principalelor caracteristici și a principiilor generale ale sistemelor de performanță.

Situațiile financiare (anexa X)

Noua anexă X detaliază formatul standardizat comun pentru transmiterea situațiilor financiare. Această măsură este de natură să asigure că organismele de reglementare sunt în măsură să analizeze în detaliu informațiile provenite de la administratorii de infrastructură și să le faciliteze activitățile de supraveghere.

ê 2004/49/CE articolul 30 alineatul (1) (adaptat)

2010/0253 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

√privind instituirea spațiului feroviar unic european Õ

(Reformare)

(Text cu relevanță pentru SEE)

ê 2001/14/CE (adaptat)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul √privind funcţionarea Uniunii Europene Õ, în special articolul √ 91 Õ ,

având în vedere propunerea Comisiei Ö Europene Õ,

√după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, Õ

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social √ European Õ[7]

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[8],

Ö hotărând Õ în conformitate cu procedura √ legislativă ordinară Õ,

întrucât:

ò nou

(1) Directiva 91/440/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind dezvoltarea căilor ferate comunitare[9], Directiva 95/18/CE a Consiliului din 19 iunie 1995 privind acordarea de licențe întreprinderilor feroviare[10]și Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind repartizarea capacităților de infrastructură feroviară și perceperea de tarife pentru utilizarea infrastructurii feroviare[11] au fost modificate substanțial în 2004 și în 2007. Deoarece sunt necesare modificări suplimentare și dată fiind legătura dintre aceste dispoziții legale, directivele susmenționate trebuie reformate și unificate într-un singur act, din motive de claritate.

ê 91/440/CEE considerent 1 (adaptat)

(2) O mai mare integrare a sectorului de transport √ din Uniune Õ este un element esențial al √ realizării Õ pieței interne și căile ferate reprezintă o parte vitală a sectorului de transport √ din Uniune Õ , √ care se îndreaptă către realizarea mobilității durabile Õ.

ê 91/440/CEE considerent 2

(3) Trebuie îmbunătățită eficiența sistemului feroviar pentru a-l integra pe o piață concurențială, ținându-se, în același timp, cont de caracteristicile speciale ale căilor ferate.

ê 95/18/CE considerent 5 (adaptat)

(4) Serviciile regionale, urbane și suburbane, √ precum Õ și activitățile de transport sub forma serviciilor de tren-navetă prin tunelul de sub Canalul Mânecii √ trebuie să fie Õ excluse din domeniul de aplicare al Ö prezentei Õ directivei.

ê 91/440/CEE considerent 3 (adaptat)

(5) Pentru a face transportul feroviar eficient și competitiv cu alte modalități de transport, statele membre trebuie să √ se asigure Õ că întreprinderile feroviare au statut de operatori independenți care se comportă în manieră comercială și se adaptează la nevoile pieței.

ê 91/440/CEE considerent 4 (adaptat)

(6) √ Pentru a asigura Õ dezvoltarea viitoare și funcționarea eficientă a sistemului feroviar, √ trebuie să se facă Õ distincția între furnizarea de servicii de transport și funcționarea infrastructurii. Dată fiind această situație, este necesar ca cele două activități să fie gestionate separat și să aibă conturi separate.

ê 95/18/CE considerent 2

(7) Principiul libertății de a presta servicii trebuie aplicat sectorului feroviar, ținând seama de caracteristicile specifice ale acestui sector.

ê 91/440/CEE considerent 5 (adaptat)

(8) Pentru a încuraja concurența în gestionarea serviciului feroviar în ceea ce privește confortul sporit și serviciile furnizate utilizatorilor, √ trebuie Õ ca statele membre să-și asume responsabilitatea generală pentru dezvoltarea infrastructurii feroviare corespunzătoare.

ê 91/440/CEE considerent 6 (adaptat)

(9) În lipsa unor norme comune privind alocarea costurilor pentru infrastructură, statele membre, după consultarea √ administratorului Õ infrastructurii, Ö trebuie să stabilească Õ norme care să Ö dispună ca Õ întreprinderile feroviare Ö să plătească Õ pentru folosirea infrastructurii feroviare. Aceste Ö norme trebuie să nu conducă la discriminare Õ între întreprinderile feroviare.

ê 91/440/CEE considerent 7 (adaptat)

(10) Statele membre trebuie să se asigure că √ administratorii infrastructurii și Õ întreprinderile de transport feroviar existente, aflate în proprietate publică sau sub control public, beneficiază de o structură financiară corespunzătoare Ö , cu respectarea corespunzătoare a normelor Uniunii în materie de ajutor de stat Õ .

ê 2001/14/CE considerent 8 (adaptat)

(11) Un sector eficient de transport al mărfurilor, mai ales transfrontalier, necesită acțiuni √ pentru Õ deschiderea pieței.

ê 95/18/CE considerent 4 (adaptat)

(12) Pentru a garanta că drepturile de acces la infrastructura feroviară se aplică pe o bază uniformă și nediscriminatorie în întreaga √ Uniune Õ , este oportună introducerea unei licențe pentru întreprinderile feroviare .

ê 2007/58/CE considerent 7 (adaptat)

(13) În cazul curselor feroviare cu opriri intermediare, nou intrații pe piață √ trebuie Õ să fie autorizați să îmbarce și să debarce călători pe traseu pentru a oferi operațiunilor respective viabilitate economică și pentru a evita dezavantajarea potențialilor concurenți în comparație cu operatorii existenți .

ê 2007/58/CE considerent 8 (adaptat)

(14) Introducerea noilor servicii internaționale cu acces deschis √ pentru transportul de călători Õ și cu opriri intermediare nu trebuie folosită la deschiderea pieței pentru serviciile de transport intern de călători, ci trebuie să se limiteze numai la opririle conexe rutei internaționale. Scopul principal √ al noilor servicii trebuie să fie Õ transportul călătorilor într-o cursă internațională. Pentru a determina Ö evalua Õ dacă acesta este scopul principal al serviciului, trebuie să se țină seama de criterii precum proporția din cifra de afaceri și din volumul de călători, în raport cu transportul intern sau internațional de călători, și vechimea serviciilor. Determinarea Ö Evaluarea scopului principal al serviciului Õ trebuie să se facă de către organismul național de √ reglementare Õ , la cererea unei părți interesate.

ê 2007/58/CE considerent 9 (adaptat)

(15) Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar şi rutier de călători[12] autorizează statele membre și autoritățile locale să atribuie contracte de servicii publice √ care Õ pot include drepturi exclusive de exploatare a unor servicii. În consecință, este necesar să se asigure că dispozițiile regulamentului respectiv respectă principiul deschiderii pentru concurență a serviciilor de transport internațional de călători.

ê 2007/58/CE considerent 10 (adaptat)

(16) Deschiderea pentru concurență a serviciilor de transport internațional de călători poate avea implicații asupra organizării și finanțării serviciilor feroviare de transport de călători prestate pe baza unui contract de servicii publice. Statele membre trebuie să √ aibă opțiunea de a limita Õ dreptul de acces pe piață în situația în care acesta ar periclita echilibrul economic al contractelor de servicii publice respective și în situația în care organismul de √ reglementare Õ responsabil menționat la articolul 55 din prezenta Directivă își dă aprobarea în acest sens, pe baza unei analize economice obiective și ca urmare a unei cereri din partea autorităților competente care au atribuit contractul de servicii publice.

ê 2007/58/CE considerent 12 (adaptat)

(17) Evaluarea posibilității de periclitare a echilibrului economic al contractului de servicii publice trebuie să țină seama de criterii predeterminate, precum impactul asupra profitabilității oricăror servicii incluse într-un contract de servicii publice, inclusiv efectul indirect asupra costului net suportat de autoritatea publică responsabilă care a atribuit contractul, al cererii din partea călătorilor, stabilirii prețului biletelor, regimului de eliberare a biletelor, poziției și numărului de opriri de ambele părți ale frontierei, stabilirii orarului și frecvenței noului serviciu propus. √ În conformitate cu evaluarea Õ respectivă și decizia organismului de √ reglementare Õ competent, statele membre pot autoriza, modifica sau refuza accesul solicitat la servicii de transport internațional de călători, inclusiv prin perceperea unui tarif de la operatorul unui nou serviciu de transport internațional de călători, urmând analiza economică și în conformitate cu dreptul √ Uniunii Õ și principiile egalității și nediscriminării.

ê 2007/58/CE considerent 13 (adaptat)

(18) Pentru a contribui la prestarea unor servicii de transport de călători pe linii care îndeplinesc o misiune de serviciu public, statele membre trebuie să poată autoriza autoritățile responsabile cu aceste servicii să preleve un tarif pentru serviciile de transport de călători care intră în competența lor. Acest tarif trebuie să contribuie la finanțarea obligațiilor de serviciu public, stabilite în contractele de servicii publice . .

ê 2007/58/CE considerent 14 (adaptat)

(19) Organismul de √ reglementare Õ trebuie să funcționeze într-un mod care să evite orice conflict de interese și orice posibilă implicare în atribuirea contractului de servicii publice în cauză. Competența organismului de √ reglementare Õ trebuie extinsă pentru a permite evaluarea scopului unui serviciu internațional și, după caz, a impactului economic potențial al acestuia asupra contractelor de servicii publice existente.

ê 2007/58/CE considerent 16 (adaptat)

(20) Pentru a √ investi Õ în servicii care utilizează infrastructuri specializate, cum ar fi căi ferate de mare viteză, solicitanții au nevoie de securitate juridică, √ date fiind Õ respectivele investiții substanțiale pe termen lung.

ê 2007/58/CE considerent 17 (adaptat)

(21) Organismele de √ reglementare Õ naționale trebuie să facă schimb de informații, iar în situațiile particulare unde este cazul, să își coordoneze principiile și practicile pe baza cărora se evaluează o posibilă periclitare a echilibrului economic al unui contract de servicii publice. Acestea trebuie să dezvolte, în mod progresiv, orientări pe baza experienței acumulate.

ò nou

(22) Pentru a asigura concurența loială între întreprinderile feroviare, trebuie făcută o distincție între prestarea de servicii de transport și operarea infrastructurilor de servicii. Dată fiind această situație, este necesar ca aceste două tipuri de activități să fie administrate independent, sub forma unor entități juridice distincte. Această independență nu presupune înființarea unui organism sau unei firme separate pentru fiecare infrastructură de servicii.

ê 95/18/CE considerent 9 (adaptat)

(23) Pentru a asigura servicii fiabile și adecvate, este necesar ca întreprinderile feroviare să îndeplinească √ , permanent, Õ cerințele în materie de bună reputație, capacitate financiară și competență profesională.

ê 95/18/CE considerent 10

(24) Pentru protecția clienților și părților terțe implicate, este important să se garanteze că întreprinderile feroviare sunt asigurate la un nivel suficient pentru răspundere civilă.

ê 95/18/CE considerent 12 (adaptat)

(25) O întreprindere feroviară √ trebuie Õ de asemenea să respecte dispozițiile interne și √ ale Uniunii Õ privind prestarea de servicii feroviare, aplicate într-o manieră nediscriminatorie, destinate să asigure că aceasta poate să-și desfășoare activitatea în condiții de deplină Ö siguranţă Õ √ și cu respectarea sănătății, a condițiilor sociale și a drepturilor muncitorilor și consumatorilor Õ , pe √ tronsoane Õ specifice.

ê 95/18/CE considerent 14 (adaptat)

(26) Procedurile de acordare, menținere și modificare a licențelor de funcționare a întreprinderilor feroviare trebuie să Ö fie transparente şi conforme principiului Õ nediscriminării .

ê 2001/14/CE considerent 5 (adaptat)

(27) Pentru a asigura transparența și accesul nediscriminatoriu la infrastructura feroviară √ și la serviciile aferente transportului feroviar Õ al tuturor întreprinderilor feroviare, toate informațiile necesare utilizării drepturilor de acces se publică într-un document de referință al rețelei.

ê 2001/14/CE considerent 6

(28) Sistemele corespunzătoare de alocare a capacităților de infrastructură feroviară combinate cu existența operatorilor competitivi determină un echilibru mai bun între diferitele moduri de transport.

ê 2001/14/CE considerent 7

(29) Încurajarea utilizării optime a infrastructurii feroviare conduce la o scădere a costurilor de transport pentru societate.

ê 2001/14/CE considerent 10 (adaptat)

(30) Sistemele corespunzătoare de tarifare a infrastructurii feroviare, împreună cu sistemele corespunzătoare Ö de tarifare Õ ale altor infrastructuri de transport și cu operatorii competitivi Ö ar trebui să determine Õ un echilibru optim între diversele moduri de transport, √ pe o bază sustenabilă Õ .

ê 2001/14/CE considerent 11

(31) Sistemele de tarifare și de alocare a capacităților trebuie să permită accesul egal și nediscriminatoriu al tuturor întreprinderilor și să încerce, pe cât posibil, să satisfacă nevoile tuturor utilizatorilor și modurilor de transport într-o manieră corectă și nediscriminatorie.

ê 2001/14/CE considerent 16

(32) Sistemele de tarifare și de alocare a capacităților trebuie să permită concurența loială în furnizarea serviciilor de transport feroviar.

ê 2001/14/CE considerent 12

(33) Sistemele de tarifare și de alocare a capacităților trebuie, în cadrul stabilit de statele membre, să încurajeze administratorii infrastructurii feroviare să optimizeze utilizarea acesteia.

ê 2001/14/CE considerent 13

(34) Sistemele de alocare a capacităților trebuie să ofere semnale clare și coerente întreprinderilor feroviare, care să le permită acestora să ia hotărâri raționale .

ê 2001/14/CE considerent 35

(35) Orice sistem de tarifare emite semnale economice către utilizatori. Este important ca aceste semnale către întreprinderile feroviare să fie coerente și să îi determine să ia hotărâri raționale.

ê 2001/14/CE considerent 14

(36) Pentru a ține seama de nevoile utilizatorilor sau ale potențialilor utilizatori ai capacităților de infrastructură feroviară de a-și planifica operațiunile și de nevoile clienților și ale finanțatorilor, este important ca administratorul infrastructurii să asigure alocarea capacităților de infrastructură într-un mod care să reflecte necesitatea de menținere și îmbunătățire a nivelului de fiabilitate al serviciilor.

ê 2001/14/CE considerent 15

(37) Este de dorit ca întreprinderilor feroviare și administratorului infrastructurii să li se ofere stimulente pentru a diminua perturbările și pentru a îmbunătăți performanțele rețelei.

ê 2001/14/CE considerent 9 (adaptat)

(38) Statele membre Ö trebuie Õ să aibă posibilitatea de a permite cumpărătorilor de servicii de transport feroviar să participe la procesul de alocare a capacităților √ în mod direct Õ .

ê 2001/14/CE considerent 17

(39) Este important să se acorde atenție atât cerințelor comerciale ale solicitanților, cât și celor ale administratorului infrastructurii.

ê 2001/14/CE considerent 18

(40) Este important să se îmbunătățească flexibilitatea administratorilor infrastructurii în ceea ce privește alocarea capacităților de infrastructură, dar aceasta trebuie să fie compatibilă cu satisfacerea cerințelor rezonabile ale solicitantului.

ê 2001/14/CE considerent 19

(41) Procesul de alocare a capacităților trebuie să împiedice impunerea unor constrângeri excesive asupra dezvoltării afacerilor altor întreprinderi care dețin sau vor să dețină drepturi de utilizare a infrastructurii.

ê 2001/14/CE considerent 21

(42) Pentru sistemele de alocare a capacităților și de tarifare poate apărea necesitatea de a ține cont de faptul că diferitele componente ale rețelei de infrastructură feroviară ar fi putut fi proiectate pentru diferiți utilizatori principali.

ê 2001/14/CE considerent 23 (adaptat)

(43) Ö Deoarece Õ utilizatorii diferiți și diversele tipuri de utilizatori au în mod frecvent o influență diferită asupra capacităților de infrastructură, nevoia de servicii diverse trebuie echilibrată în mod corespunzător.

ê 2001/14/CE considerent 24

(44) Serviciile exploatate în baza unui contract cu o autoritate publică pot necesita reguli speciale pentru a-și menține gradul de atractivitate față de utilizatori.

ê 2001/14/CE considerent 25

(45) Sistemele de tarifare și de alocare a capacităților trebuie să țină seama de efectele saturării tot mai mari a capacităților de infrastructură și, în cele din urmă, de capacitatea deficitară.

ê 2001/14/CE considerent 26 (adaptat)

(46) Termenele diferite alocate pentru planificarea tipurilor de trafic √ trebuie Õ să asigure că pot fi satisfăcute cererile pentru capacități de infrastructură formulate după încheierea procesului de stabilire a graficului de circulație Ö anual Õ .

ê 2001/14/CE considerent 28

(47) Pentru garantarea rezultatelor optime din partea întreprinderilor feroviare, este de dorit să se ceară o examinare a utilizării capacităților de infrastructură atunci când coordonarea cererilor de capacitate este necesară pentru a satisface nevoile utilizatorilor.

ê 2001/14/CE considerent 29 (adaptat)

(48) Datorită poziției √ lor Õ de monopol, administratorilor infrastructurii √ trebuie să li Õ se ceară să examineze capacitatea de infrastructură disponibilă și măsurile de creștere a acesteia atunci când procesul de alocare a capacităților nu poate satisface cerințele utilizatorilor.

ê 2001/14/CE considerent 30 (adaptat)

(49) Lipsa informaţiilor despre cererile celorlalte întreprinderi feroviare și despre constrângerile din cadrul sistemului poate îngreuna încercarea întreprinderilor feroviare de a-și îmbunătăți propriile cereri cu privire la capacitățile de infrastructură.

ê 2001/14/CE considerent 31 (adaptat)

(50) Este important să se asigure o mai bună coordonare a sistemelor de alocare pentru a √ îmbunătăți Õ atractivitatea căilor ferate pentru traficul care utilizează rețelele mai multor administratori √ de infrastructură Õ , în special pentru traficul internațional.

ê 2001/14/CE considerent 32

(51) Este important să se reducă denaturările concurenței, care pot apărea între infrastructurile feroviare ori între diversele moduri de transport, ca urmare a diferențelor importante între principiile de tarifare.

ê 2001/14/CE considerent 33

(52) Este de dorit să se definească acele componente ale serviciilor de infrastructură care sunt esențiale pentru a permite operatorului să presteze serviciul și care trebuie oferite în schimbul unor tarife de acces minime.

ê 2001/14/CE considerent 34 (adaptat)

(53) Este √ necesar Õ să se facă investiții în infrastructura feroviară, iar sistemele de tarifare a utilizării infrastructurii trebuie să ofere stimulente administratorilor acesteia pentru Ö ca Õ realizarea investițiilor adecvate Ö să fie avantajoasă Õ din punct de vedere economic.

ê 2001/14/CE considerent 36 (adaptat)

(54) Pentru a permite stabilirea unor niveluri adecvate și corecte ale tarifelor de utilizare a infrastructurii, administratorii acesteia trebuie să consemneze și să stabilească valoarea activelor lor și să manifeste o înțelegere clară a factorilor de cost în √ exploatarea Õ infrastructurii.

ê 2001/14/CE considerent 37

ð nou

(55) Este de dorit să se asigure că se ține seama de costurile externe în situația în care se iau hotărâri cu privire la transport ð și că tarifarea infrastructurii feroviare poate să contribuie la internalizarea costurilor externe într-o manieră coerentă și echilibrată în cazul tuturor modurilor de transport ï .

ê 2001/14/CE considerent 38

ð nou

(56) Este important să se asigure că tarifele aplicate traficului ð intern și ï internațional sunt stabilite astfel încât să permită transportului feroviar să satisfacă necesarul pieței; în consecință, tarifarea infrastructurii trebuie stabilită la nivelul costurilor determinate în mod direct de operarea trenurilor.

ê 2001/14/CE considerent 39 (adaptat)

(57) Nivelul global de recuperare a costurilor prin tarifele de utilizare a infrastructurii afectează nivelul contribuției guvernamentale; statele membre pot cere niveluri diferite de recuperare a costurilor globale. Totuși, este de dorit Ö necesar Õ ca orice sistem de tarifare a infrastructurii să permită un trafic care poate acoperi cel puțin costurile suplimentare pe care le determină √ pentru utilizarea rețelei feroviare Õ .

ê 2001/14/CE considerent 40

(58) Infrastructura feroviară reprezintă un monopol natural. De aceea este necesar ca administratorii infrastructurii să fie stimulați pentru a reduce costurile și a-și administra infrastructura în mod eficient.

ê 2001/14/CE considerent 41 (adaptat)

(59) √ Dezvoltarea transportului feroviar trebuie realizată Õ prin utilizarea inter alia a instrumentelor puse la dispoziție de √ Uniunea Õ, fără să se aducă atingere priorităților deja stabilite.

ê 2001/14/CE considerent 42 (adaptat)

(60) Reducerile permise a fi acordate întreprinderilor feroviare trebuie corelate cu economiile efective de costuri administrative realizate √ , în special cu economiile de costuri de tranzacție Õ. Reducerile pot fi folosite și pentru încurajarea utilizării eficiente a infrastructurii.

ê 2001/14/CE considerent 43

(61) Este de dorit să se ofere întreprinderilor feroviare și administratorului infrastructurii stimulente pentru a reduce la minim perturbările din rețea.

ê 2001/14/CE considerent 44

(62) Alocarea capacităților se asociază cu un cost pentru administratorul infrastructurii, cost care trebuie recuperat.

ê 2001/14/CE considerent 46 (adaptat)

(63) Administrarea eficientă și utilizarea echitabilă și nediscriminatorie a infrastructurii feroviare necesită înființarea unui organism de √ reglementare Õ care să supravegheze aplicarea regulilor √ prevăzute de prezenta directivă Õ și care să acționeze ca un organism de √ apel Õ , fără a elimina posibilitatea unui control judecătoresc .

ê 2001/14/CE considerent 47 (adaptat)

(64) Sunt necesare măsuri specifice pentru a se ține seama de situația concretă din punct de vedere geopolitic și geografic a anumitor state membre și de organizarea specifică a sectorului feroviar în diverse state membre, asigurându-se totodată integritatea pieței interne.

ò nou

(65) Comisia trebuie să fie împuternicită să modifice anexele la prezenta directivă. Deoarece măsurile respective au un domeniu de aplicare general și sunt concepute pentru modificarea unor elemente neesențiale ale prezentei directive, acestea trebuie adoptate ca acte delegate, în conformitate cu articolul 290 din tratat.

ê 2001/14/CE considerent 48

(66) Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei[13].

ê 2001/13/CE considerent 7 (adaptat)

(67) În conformitate cu principiile subsidiarității și proporționalității stabilite în articolul 5 din Tratatul √ privind Uniunea Europeană Õ , obiectivele prezentei directive, și anume √ facilitarea dezvoltării căilor ferate din Uniunea Europeană Õ, stabilirea de principii generale pentru √ acordarea de licențele Õ întreprinderilor feroviare √ și coordonarea sistemelor statelor membre care reglementează alocarea capacităților de infrastructură feroviară și tarifele de utilizare a acesteia, Õ nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre, având în vedere dimensiunea în mod evident internațională a acordării unor astfel de √ licențe Õ și √ a exploatării unor elemente semnificative din infrastructura feroviară şi ținând cont de nevoia de asigurare a condițiilor echitabile și nediscriminatorii de acces la infrastructură, Õ și, prin urmare, datorită implicaţiilor Ö lor Õ transnaționale, Ö aceste obiective Õ pot fi mai bine atinse de către √ Uniune Õ . Prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestor obiective.

ò nou

(68) Obligația de a transpune prezenta directivă în dreptul intern trebuie să se limiteze la dispozițiile care reprezintă o modificare de fond în raport cu directivele anterioare. Obligația de transpunere a dispozițiilor fără modificări de fond rezultă din directivele precedente.

ê 2007/58/CE considerent 21 (adaptat)

(69) Un stat membru care nu are un sistem feroviar și nici o perspectivă imediată de a avea vreunul ar fi supus unei obligații disproporționate și inutile dacă ar trebui să transpună și să pună în aplicare √ prezenta directivă Õ . În consecință, astfel de state membre trebuie să fie exonerate Ö de obligaţia menționață Õ .

ê 2007/58/CE considerent 23 (adaptat)

(70) În conformitate cu punctul 34 din Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare[14] , statele membre sunt încurajate să elaboreze, pentru ele însele și în interesul √ Uniunii Õ , propriile tabele care să ilustreze, în măsura posibilității, corespondența dintre prezenta directivă și măsurile de transpunere și să le facă publice.

ò nou

(71) Prezenta directivă nu trebuie să aducă atingere termenelor stabilite în anexa XI partea B în care statele membre au obligația de a se conforma directivelor anterioare,

ê 2001/14/CE (adaptat)

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

CAPITOLUL I

DISPOZIȚII Ö GENERALE Õ

ê 91/440/CEE (adaptat)

Articolul 1

√ Obiect şi domeniu de aplicare Õ

(1) Prezenta directivă Ö stabileşte: Õ

(a) Ö normele aplicabile Õ gestionării infrastructurii feroviare și activităților de transport feroviar ale întreprinderilor feroviare care își au sediul sau care urmează să își stabilească sediul într-un stat membru √ , enunţate în capitolul II Õ .

ê 2001/13/CE articolul 1 alineatul (1) (adaptat)

(b) criteriile aplicabile eliberării, înnoirii sau modificării autorizațiilor de către un stat membru, destinate întreprinderilor feroviare care sunt înființate sau urmează să fie înființate în √ Uniune, enunţate în capitolul IIIÕ ;

ê 2001/14/CE (adaptat)

(c) principiile și procedurile Ö aplicabile Õ în privinţa stabilirii şi perceperii tarifelor pentru utilizarea infrastructurii feroviare și în privința alocării capacităților de infrastructură feroviară √, enunţate în capitolul IV Õ .

(2) Prezenta directivă se aplică utilizării infrastructurii feroviare pentru servicii de transport feroviar intern și internațional.

ê Rectificare, JO L 305, 6.11.1991, p. 22 (adaptat)

√Articolul 2 Õ

√ Excluderi din domeniul de aplicare Õ

(1) √Dispoziţiile Capitolului II nu se aplică Õ întreprinderilor feroviare √ care operează numai Õ servicii de transport urban, suburban și regional.

ê 2001/13/CE articolul 1 alineatul (1) (adaptat)

(2) Statele membre pot exclude Ö de la aplicarea dispoziţiilor Capitolului III următoarele: Õ

ê 2001/13/CE articolul 1 alineatul (1)

(a) întreprinderile care operează doar servicii de transport feroviar de călători pe o infrastructură feroviară locală sau regională independentă;

ê 2001/13/CE articolul 1 alineatul (1) (adaptat)

(b) întreprinderile feroviare care operează doar servicii de transport feroviar de călători urban Ö sau Õ suburban;

(c) întreprinderile feroviare √ care operează numai Õ servicii de transport feroviar de marfă regional;

(d) întreprinderile care √ operează Õ doar √ servicii de Õ transport de marfă pe o infrastructură feroviară privată care există numai pentru a fi folosită de către proprietarul acesteia în scopul propriilor sale transporturi de marfă.

ê 2001/14/CE (adaptat)

(3) Statele membre pot exclude Ö de la aplicarea dispoziţiilor Capitolului IV următoarele: Õ

(a) rețelele locale și regionale Ö independente Õ destinate serviciilor pentru transportul de călători pe infrastructura feroviară;

(b) rețelele destinate doar pentru prestarea serviciilor √ feroviare Õ de transport urban sau suburban de călători;

(c) rețelele regionale utilizate pentru transportul regional de marfă numai de către o întreprindere feroviară, √ nevizată la alineatul (1) Õ până când un alt solicitant cere utilizarea capacității respectivei rețele;

ê 2001/14/CE

(d) infrastructura feroviară privată care există doar pentru uzul proprietarului său, pentru propriile operațiuni de transport de marfă;

ê 2007/58/CE articolul 2 alineatul (1) (adaptat)

(e) operațiunile de transport sub forma serviciilor feroviare care sunt prestate în tranzit pe teritoriul √ Uniunii Õ .

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (3) (adaptat)

(4) Ö Prezenta directivă, cu excepţia articolelor 6 alineatul (1), 10, 11, 12 și 28 nu se aplică întreprinderilor Õ ale căror operaţiuni feroviare se limitează doar la asigurarea serviciilor de navetă pentru vehicule rutiere prin tunelul Canalului Mânecii √ și la operațiuni de transport sub forma serviciilor de navetă pentru vehicule rutiere prin tunelul Canalului Mânecii Õ .

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (1) (adaptat)

(5) Statele membre pot exclude din domeniul de aplicare al articolelor 10, 11, 12 și 28 orice serviciu feroviar prestat în tranzit prin √ Uniune Õ și care începe și se încheie în afara teritoriului √ Uniunii Õ .

ê 91/440/CEE (adaptat)

Articolul 3

√ Definiții Õ

În sensul prezentei directive Ö , se aplică următoarele definiţii Õ :

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul 4 litera (a) (adaptat)

1. „întreprindere feroviară” înseamnă orice întreprindere publică sau privată autorizată în conformitate cu √ prezenta directivă Õ , a cărei activitate principală constă în furnizarea serviciilor pentru transportul feroviar de mărfuri și/sau călători, cu obligativitatea ca întreprinderea să asigure tracțiunea; sunt incluse de asemenea întreprinderile care asigură doar tracțiunea;

2. „administratorul infrastructurii” înseamnă orice organism sau Ö firmă Õ responsabilă, în special, de realizarea, √ administrarea Õ și întreținerea infrastructurii feroviare, √ inclusiv gestionarea traficului, control-comandă și semnalizare Õ. Funcțiile administratorului infrastructurii în legătură cu o rețea sau o parte a unei rețele pot fi atribuite unor organisme sau Ö firme Õ diferite;

ê 91/440/CEE (adaptat)

ð nou

3. „infrastructură feroviară” înseamnă toate articolele cuprinse în lista din anexa I.A la Regulamentul (CEE) nr. 2598/70 al Comisiei din 18 decembrie 1970 de precizare a posturilor ce se vor înscrie la diferite poziții din situația contabilă, prezentate în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 1108/70 din 4 iunie 1970[15] ð , care, din motive de claritate, sunt incluse în anexa I la prezenta directivă ï . cu excepția ultimei liniuțe, care, numai în sensul prezentei directive, se interpretează după cum urmează: „Clădirile folosite de departamentul de infrastructură”,

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (4) litera (b) (adaptat)

4. „serviciu de transport internațional de marfă” înseamnă un serviciu de transport în care trenul traversează cel puțin o frontieră a unui stat membru; se poate realiza introducerea și/sau scoaterea de vagoane din compunerea trenului, iar diferitele secțiuni pot avea origini sau destinații diferite, cu condiția ca toate vagoanele să traverseze cel puțin o frontieră;

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (3)

5. „serviciu de transport internațional de călători” înseamnă un serviciu de călători în cadrul căruia trenul traversează cel puțin o frontieră a unui stat membru și al cărui scop principal este acela de a transporta călători între stații aflate în state membre diferite; se poate realiza introducerea și/sau scoaterea de vagoane din compunerea trenului, iar diferitele segmente ale acestuia pot avea origini și destinații diferite, cu condiția ca toate vagoanele să traverseze cel puțin o frontieră;

ê 91/440/CEE (adaptat)

6. „servicii urbane și suburbane” înseamnă servicii de transport efectuate pentru a răspunde cerințelor de transport ale unui centru urban sau ale unei suburbii și cerințelor de transport între un astfel de centru sau suburbie și zonele înconjurătoare;

7. „servicii regionale” înseamnă serviciile de transport prestate pentru a răspunde cerințelor de transport ale unei regiuni;

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (4) (adaptat)

8. „tranzit” înseamnă traversarea teritoriului √ Uniunii Õ, fără încărcare sau descărcare de bunuri și/sau fără îmbarcarea sau debarcarea călătorilor pe teritoriul √ Uniunii Õ ;

ê 95/18/CE (adaptat)

9. „licență” înseamnă autorizația acordată de un stat membru unei întreprinderi, prin care i se recunoaște calitatea √ de a presta servicii de transport feroviar Õ ; această calitate poate să fie limitată la prestarea de anumite tipuri de servicii;

10. „autoritate de acordare a licențelor” Ö înseamnă Õ organismul însărcinat cu eliberarea Ö acordarea Õ licenţelor Ö într-un stat membru Õ ;

ê 2001/14/CE

11. „alocare” înseamnă repartizarea capacității de infrastructură feroviară de către administratorul infrastructurii;

ê 2001/14/CE (adaptat)

12. „solicitant” înseamnă o întreprindere feroviară și alte persoane fizice sau juridice sau entități, ca de exemplu autoritățile √ competente Õ prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 și încărcătorii, expeditorii și operatorii de transport combinat √ care doresc să obțină capacități de infrastructură pentru activități publice sau în interes comercial Õ;

13. „infrastructură saturată” înseamnă √ un element Õ al infrastructurii pentru care cererile de capacitate de infrastructură nu pot fi satisfăcute în totalitate în anumite perioade, chiar și după coordonarea diferitelor cereri de rezervare a acestor capacități;

14. „plan de sporire a capacității” înseamnă o măsură sau o serie de măsuri însoțite de un calendar de punere în aplicare, vizând ameliorarea restricțiilor de capacitate care au condus la declararea √ unui element Õ de infrastructură drept „infrastructură saturată”;

15. „coordonare” înseamnă procedura prin care √ administratorul infrastructurii Õ și solicitanții încearcă să rezolve situațiile cererilor de rezervare concurente pentru capacitatea de infrastructură;

16. „acord-cadru” înseamnă un acord general obligatoriu din punct de vedere juridic, încheiat √ în temeiul Õ dreptului public sau privat, care stabilește drepturile și obligațiile unui solicitant și ale administratorului infrastructurii cu privire la capacitățile de infrastructură care trebuie alocate și la tarifarea care se aplică pe o durată care depășește o singură perioadă de valabilitate a graficului de circulație;

ê 2001/14/CE

17. „capacitate de infrastructură” înseamnă posibilitatea de programare a traselor cerute pentru un segment de infrastructură pe o anumită perioadă;

ê 2001/14/CE (adaptat)

18. „rețea” înseamnă întreaga infrastructură feroviară administrată de un administrator al infrastructurii;

19. „document de referință al rețelei” înseamnă documentul prin care se precizează în mod detaliat regulile generale, termenele, procedurile și criteriile √ pentru Õ sistemele de tarifare și de alocare a capacităţilor, Ö inclusiv Õ orice alte informaţii de acest fel necesare pentru a permite introducerea cererilor de capacități de infrastructură;

20. „trasă” înseamnă capacitatea de infrastructură necesară pentru a permite circulația unui tren între două puncte ale rețelei, în cursul unei perioade determinate;

ê 2001/14/CE

21. „grafic de circulație” înseamnă datele care definesc toate deplasările programate ale trenurilor și ale materialului rulant pe infrastructura respectivă pe perioada de valabilitate a acestui grafic;

ê 91/440/CEE (adaptat)

√ CAPITOLUL II ∏

√ DEZVOLTAREA CĂILOR FERATE ÎN UNIUNE Õ

SECȚIUNEA 1

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (5)

Independen ţA ADMINISTRăRII

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (6) (adaptat)

Articolul 4

√ Independența întreprinderilor feroviare și a administratorilor infrastructurii Õ

(1) Statele membre se asigură că, în ceea ce privește conducerea, administrarea și controlul intern al problemelor administrative, economice și contabile, întreprinderile feroviare √ deținute ori controlate, direct sau indirect, de statele membre Õ au un statut independent în baza căruia ceea ce dețin, în special, active, bugete și conturi, sunt separate de cele ale statului.

(2) Concomitent cu respectarea cadrului Ö de tarifare și de alocare Õ și a normelor specifice stabilite de statele membre, administratorul infrastructurii răspunde de conducere, administrare și de controlul intern.

ê 91/440/CEE (adaptat)

Articolul 5

√ Administrarea întreprinderilor feroviare conform principiilor comerciale Õ

(1) Statele permit întreprinderilor feroviare să își adapteze activitățile în funcție de piață și să gestioneze aceste activități în cadrul propriilor organisme administrative, în interesul furnizării de servicii eficiente și corespunzătoare la cel mai scăzut cost posibil pentru calitatea serviciului solicitat.

Întreprinderile feroviare sunt administrate conform principiilor care se aplică Ö societăţilor Õ comerciale √ , indiferent de cine sunt deținute Õ. Acest lucru este valabil, de asemenea, și pentru obligațiile de serviciu public √ care le sunt impuse Õ de √ statele membre Õ și pentru contractele de serviciu public pe care le încheie cu autoritățile competente ale statului.

(2) Întreprinderile feroviare își întocmesc planurile de afaceri Ö proprii Õ , inclusiv programele de investiții și de finanțare. Respectivele planuri sunt concepute pentru a realiza, la nivelul întreprinderii, echilibrul financiar și alte obiective tehnice, comerciale și financiare ale gestiunii; Ö planurile trebuie să indice Õ , de asemenea, metodele de Ö atingere a acestor obiective Õ.

(3) √ Prin trimitere la Õ orientările de politică generală √ emise Õ de Ö fiecare Õ stat √ membru Õ și ținând cont de planurile și contractele naționale (care pot fi multianuale), inclusiv planurile de investiții și de finanțare, întreprinderile feroviare sunt, în special, libere:

ê 91/440/CEE

(a) să își stabilească organizarea internă, fără să aducă atingere dispozițiilor articolelor 7, 29 și 39;

(b) să controleze furnizarea și scoaterea pe piață a serviciilor și să fixeze prețurile acestora, fără să aducă atingere dispoziţiilor Regulamentului (CE) nr. 1370/2007,

(c) să ia decizii privind personalul, activele și achizițiile proprii;

ê 91/440/CEE (adaptat)

(d) să își extindă Ö cota Õ de piață, să dezvolte noi tehnologii și noi servicii și să adopte orice tehnică managerială inovatoare;

ê 91/440/CEE

(e) să stabilească noi activități în domenii asociate domeniului feroviar.

ò nou

(4) Dacă statul membru deține ori controlează, direct sau indirect, întreprinderea feroviară, drepturile sale de control în relație cu conducerea nu trebuie să depășească drepturile de conducere pe care dreptul național al societăților comerciale le acordă acționarilor la societăți comerciale pe acțiuni. Orientările de politică generală menţionate la alineatul (3), pe care statul poate să le stabilească pentru companii în contextul exercitării controlului acţionarilor, pot fi doar de natură generală și nu trebuie să interfereze cu deciziile comerciale concrete ale conducerii.

ê 91/440/CEE (adaptat)

ð nou

SECȚIUNEA 2

SEPARAREA √ ÎNTRE ADMINISTRAREA ∏ INFRASTRUCTURII şI OPERAţIUNILE DE TRANSPORT ð şI DIFERITELE TIPURI DE OPERAţIUNI DE TRANSPORT ï

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (7) (adaptat)

Articolul 6

√ Separarea conturilor Õ

(1) Statele membre se asigură că se țin conturi de profituri și pierderi și bilanțuri separate și că acestea se publică, pe de o parte pentru activitățile legate de furnizarea serviciilor de transport de către întreprinderile feroviare și, pe de altă parte, pentru activitățile legate de administrarea infrastructurii feroviare. Fondurile publice alocate unuia din aceste două sectoare de activitate nu Ö sunt Õ transferate Ö celuilalt Õ .

(2) Statele membre pot prevedea, de asemenea, ca această separare să necesite organizarea unor departamente distincte în cadrul aceleiași întreprinderi sau ca infrastructura √ și serviciile de transport Õ să fie administrate de √ entități Õ separate.

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (10) (adaptat)

(3) Statele membre se asigură că se țin și se publică conturi de profit și pierderi și bilanțuri √ separate Õ , √ pe de o parte Õ în legătură cu activitățile privind furnizarea serviciilor de transport feroviar de mărfuri √ și, pe de altă parte, în legătură cu activitățile privind furnizarea serviciilor de transport de călători Õ . Fondurile √ publice Õ plătite pentru activitățile legate de furnizarea serviciilor de transport ca servicii publice trebuie prezentate separat √ pentru fiecare contract de serviciu public Õ în contabilitatea aferentă și nu Ö sunt Õ transferate activităţilor legate de furnizarea altor servicii de transport sau altor activități.

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (7) (adaptat)

ð nou

(4) Conturile √ diferitelor Õ sectoare de activitate menționate la alineatele (1) și (3) se țin în așa fel încât să reflecte această interdicție ð permită monitorizarea interdicției de transfer al fondurilor publice plătite unui sector de activitate la un altul ï .

Articolul 7

√ Independența funcțiilor esențiale ale unui administrator de infrastructură Õ

1) Statele membre se asigură că funcțiile care determină accesul echitabil și nediscriminatoriu la infrastructură enumerate în anexa II sunt încredințate unor organisme sau firme care nu sunt Ö ele însele Õ furnizoare de servicii de transport feroviar. Indiferent de structura organizatorică, trebuie Ö demonstrat Õ că acest obiectiv a fost realizat.

ò nou

ðAnexa II poate fi modificată, în funcție de experiența dobândită, în conformitate cu procedura menționată la articolul 60. ï

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (7) (adaptat)

Cu toate acestea, statele membre pot încredința întreprinderilor feroviare sau oricărui alt organism responsabilitatea √ de a contribui la dezvoltarea Õ infrastructurii feroviare, √ de exemplu prin Õ investiții, întreținere și finanțare.

4. Aplicarea alineatului (3) face obiectul unui raport al Comisiei, în conformitate cu articolul 10b, care trebuie prezentat până la 15 martie 2006.

ê 2001/14/CE (adaptat)

(2) În situaţia în care administratorul infrastructurii, prin forma legală, organizatoric sau decizional, nu este independent față de toate întreprinderile feroviare, atribuțiile expuse în capitolul IV secțiunile 3 și 4 sunt preluate de un organism de tarifare √ și, respectiv, de un organism de alocare Õ independente prin forma legală, organizatoric și decizional.

ð nou

(3) Atunci când dispozițiile capitolului IV secțiunile 2 și 3 se referă la funcțiile esențiale ale unui administrator de infrastructură, ele se înţeleg ca aplicându-se organismului de tarifare sau organismului de alocare pentru competențele lor respective în acest sens.

ê 91/440/CEE

SECȚIUNEA 3

ÎMBUNăTăţIREA SITUAţIEI FINANCIARE

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (8) (adaptat)

ð nou

Articolul 8

√Finanțarea solidă a administratorului infrastructurii Õ

(1) Statele membre Ö dezvoltă infrastructura Õ lor naţională de cale ferată, ținând cont, dacă este cazul, de nevoile generale ale √ Uniunii Õ. ðÎn acest scop, statele membre publică, cel târziu la doi ani după intrarea în vigoare a prezentei directive, o strategie de dezvoltare a infrastructurii feroviare în vederea satisfacerii necesităților viitoare de mobilitate, pe baza unei finanțări solide și sustenabile a sistemului feroviar. Strategia acoperă o perioadă de cel puțin cinci ani și este reînnoibilă. ï

(2) Având în vedere articolele √ 93, 107 și 108 Õ din tratat, statele membre pot Ö de asemenea Õ acorda administratorului infrastructurii finanțări la un nivel corespunzător cu sarcinile √ acestuia Õ , cu dimensiunea √ infrastructurii Õ și cu necesitățile financiare, în special pentru acoperirea investițiilor noi.

(3) În cadrul politicii generale stabilite de stat ? și ținând cont de strategia de dezvoltare a infrastructurii feroviare menționată la alineatul (1) ⎪ , administratorul infrastructurii √ adoptă Õ un plan de afaceri care să includă programele de investiții și de finanțare. Planul se întocmește astfel încât să asigure utilizarea √ , furnizarea Õ și dezvoltarea optimă și eficientă a infrastructurii, concomitent cu asigurarea unui echilibru financiar și punerea la dispoziție a mijloacelor necesare pentru realizarea acestor obiective. ð Administratorul infrastructurii se asigură că solicitanții sunt consultați înainte de aprobarea planului de afaceri. Organismul de reglementare menționat la articolul 55 emite un aviz cu caracter neobligatoriu, referitor la capacitatea acestui plan de afaceri de a realiza obiectivele stabilite. ï

ê 2001/14/CE (adaptat)

ð nou

(4) Statele membre trebuie să se asigure că, în condiții normale de activitate și pe o perioadă de timp acceptabilă ð care nu depășește trei ani ï , conturile unui administrator al infrastructurii prezintă cel puțin un echilibru între venitul rezultat din tarifele de utilizare a infrastructurii, excedentul rezultat din alte activități comerciale și finanțările de la stat, pe de o parte, și cheltuielile infrastructurii, pe de altă parte, √ incluzând plăţile în avans de la stat, dacă este cazul. Õ

ê 2001/14/CE (adaptat)

Fără să aducă atingere obiectivului posibil pe termen lung privind acoperirea de către utilizator a costurilor infrastructurii pentru toate modurile de transport, pe baza unei concurențe loiale și nediscriminatorii Ö între diversele moduri de transport Õ , în situația în care transportul feroviar poate concura cu alte moduri de transport, în cadrul de tarifare prevăzut la articolele 31 și 32, un stat membru poate cere administratorului infrastructurii să-și echilibreze conturile fără a apela la finanțarea statului.

ê 91/440/CEE

Articolul 78

Administratorul infrastructurii fixează o taxă pentru folosirea infrastructurii feroviare de care răspunde, care trebuie plătită de întreprinderile feroviare care folosesc acea infrastructură. După consultarea administratorului, statele membre stabilesc normele de determinare a taxei respective.

Taxa de utilizator, care se calculează astfel încât să se evite orice discriminare între întreprinderile feroviare, poate să țină cont, în special, de numărul de kilometri, de compunerea trenurilor și de orice cerințe specifice legate de factori cum ar fi viteza, sarcina pe osie și gradul sau perioada de utilizare a infrastructurii.

ê 91/440/CEE (adaptat)

ð nou

Articolul 9

√ Reducerea transparentă a datoriilor Õ

(1) ðFără a aduce atingere regulilor Uniunii în domeniul ajutoarelor de stat și în conformitate cu articolele 93, 107 și 108 din tratat ï , statele membre instituie mecanismele adecvate care să contribuie la reducerea îndatorării întreprinderilor √ feroviare, aflate în proprietate publică sau sub control public Õ la un nivel care nu afectează o bună gestiune financiară și pentru a le îmbunătăți situația financiară.

(2) Ö În scopurile menţionate la aliniatul (1) Õ , statele membre √ solicită Õ stabilirea unei unități separate de amortizare a datoriilor în cadrul departamentelor contabile ale acestor întreprinderi.

Bilanțul unității poate fi încărcat, până la stingere, cu toate împrumuturile luate de întreprindere pentru a finanța atât investiția, cât și pentru a acoperi cheltuielile de funcționare în exces, care rezultă din activitățile de transport feroviar sau din administrarea infrastructurii feroviare. Datoriile care provin din operațiunile filialelor Ö nu sunt Õ luate în considerație.

ò nou

(3) Alineatele (1) şi (2) nu se aplică datoriilor sau dobânzilor generate de datoriile contractate de întreprinderi după 15 martie 2001 sau după data aderării la Uniune în cazul statelor membre care au aderat după 15 martie 2001.

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (9)

3. Ajutorul oferit de statele membre pentru anularea datoriilor menționat în prezentul articol se acordă în conformitate cu articolele 73, 87 și 88 din tratat.

ê 91/440/CEE (adaptat)

SECȚIUNEA 4

ACCESUL LA INFRASTRUCTURA √ şI SERVICIILE Õ FEROVIARE

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (11) (adaptat)

Articolul 10

√ Condițiile de acces la infrastructura feroviară Õ

2. Întreprinderile feroviare care intră în domeniul de aplicare a articolul 2 beneficiază, în condiții echitabile, de acces la infrastructură în alte state membre pentru a efectua servicii internaționale de transport combinat de mărfuri.

ê 2004/51/CE articolul 1 alineatul (2) litera (a) (adaptat)

ð nou

3. Întreprinderilor feroviare care fac obiectul articolului 2 li se acordă, în condiții echitabile, dreptul de acces la rețeaua transeuropeană de transport feroviar de mărfuri definită la articolul 10 a și în anexa I și, până la 1 ianuarie 2006, la întreaga rețea feroviară, în vederea exploatării de servicii de transport internațional de mărfuri.

(1) În afară de aceasta, până la 1 ianuarie 2007, î Întreprinderilor feroviare care fac obiectul √ prezentei directive Õ li se acordă, în condiții echitabile, √ nediscriminatorii și transparente, Õ dreptul de acces la infrastructurile tuturor statelor membre, în vederea exploatării oricărui tip de servicii de transport feroviar de mărfuri. ðAcesta include accesul pe cale ferată în porturi ï.

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (8) (adaptat)

ð nou

(2) Întreprinderile feroviare care fac obiectul √ prezentei directive primesc Õ până la 1 ianuarie 2010 dreptul de acces la infrastructura tuturor statelor membre în scopul exploatării unui serviciu de transport internațional de călători. Pe parcursul derulării unui serviciu de transport internațional de călători, întreprinderile feroviare au dreptul să îmbarce călători din orice stație situată pe ruta internațională respectivă și să îi debarce în altă stație, inclusiv în stații situate în același stat membru.

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (8)

În statele membre în care ponderea transportului feroviar internațional de călători constituie mai mult de jumătate din cifra aferentă fluctuației călătorilor clienți ai întreprinderilor feroviare, dreptul de acces la infrastructură trebuie acordat până la 31 decembrie 2011.

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (8) (adaptat)

√În urma unei solicitări înaintate de către autoritățile competente sau de către întreprinderile feroviare interesate, organismul sau organismele de reglementare competente menționate la articolul 55 Õ trebuie să stabilească dacă scopul principal al serviciului prestat este acela de a transporta călători între stații situate în state membre diferite.

ò nou

Comisia poate adopta măsuri de punere în aplicare care să stabilească detaliile procedurii și criteriilor care trebuie urmate în vederea punerii în aplicare a prezentului alineat. Aceste măsuri, concepute a asigura punerea în aplicare a prezentei directive în condiții unitare, se adoptă ca acte de punere în aplicare, în conformitate cu articolul 63 alineatul (3).

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (8) (adaptat)

√ Articolul 11 Õ

√ Limitarea dreptului de acces și a dreptului de îmbarcare și debarcare a călătorilor Õ

(1) Statele membre pot limita dreptul de acces Ö prevăzut Õ la articolul 10 la serviciile exploatate între un punct de plecare și o destinație care fac obiectul unuia sau mai multor contracte de serviciu public care respectă legislația √ Uniunii Õ în vigoare. O astfel de limitare Ö nu are Õ efectul de a restrânge dreptul de îmbarcare a călătorilor în orice stație situată pe ruta unui serviciu internațional și de debarcare a acestora în altă stație, inclusiv în stațiile situate în același stat membru, cu excepția cazului în care exercitarea acestui drept ar periclita echilibrul economic al unui contract de serviciu public.

(2) Organismul sau organismele de √ reglementare Õ menționate la articolul 55 Ö stabilesc Õ , pe baza unei analize economice obiective și a unor criterii predeterminate, dacă echilibrul economic al contractului de serviciu public ar fi periclitat, în urma unei solicitări din partea Ö oricăreia dintre următoarele Õ :

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (8) (adaptat)

(a) autorității sau autorităților competente care au atribuit contractul de servicii publice;

(b) oricărei alte autorități competente interesate care are dreptul de a limita accesul în înțelesul prezentului articol;

(c) administratorului infrastructurii;

(d) întreprinderii feroviare care execută contractul de serviciu public.

Autoritățile competente și întreprinderile feroviare care prestează aceste servicii publice trebuie să pună la dispoziția organismului sau organismelor de √ reglementare Õ competente informațiile necesare în limite rezonabile pentru a putea lua o decizie. Organismul de √ reglementare Õ trebuie să analizeze informațiile puse la dispoziție, cu consultarea tuturor părților implicate, după caz, și să informeze părțile cu privire la decizia sa motivată într-un termen predeterminat și rezonabil, și, în orice caz, în maximum două luni de la primirea tuturor informațiilor relevante.

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (8) (adaptat)

(3) Organismul de √ reglementare Õ Ö prezintă Õ motivele care stau la baza deciziei sale și Ö specifică Õ termenul și condițiile în care √ oricare dintre entitățile de mai jos poate solicita reconsiderarea deciziei Õ,

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (8)

(a) autoritatea sau autoritățile competente în materie;

(b) administratorul infrastructurii;

(c) întreprinderea feroviară care execută contractul de servicii publice;

(d) întreprinderea feroviară care solicită accesul.

ò nou

(4) Comisia poate adopta măsuri de punere în aplicare care să stabilească detaliile procedurii și criteriilor care trebuie urmate în vederea punerii în aplicare a alineatelor 1, 2 şi 3 ale prezentului articol. Aceste măsuri, concepute a asigura punerea în aplicare a prezentei directive în condiții unitare, se adoptă ca acte de punere în aplicare, în conformitate cu articolul 63 alineatul (3).

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (8) (adaptat)

(5) De asemenea, statele membre pot limita dreptul de îmbarcare și de debarcare a călătorilor în stațiile situate în același stat membru pe ruta unui serviciu de transport internațional de călători în cazul în care a fost acordat dreptul exclusiv de a transporta călători între stațiile respective conform unui contract de concesiune atribuit înainte de 4 decembrie 2007 pe baza unei proceduri competitive de atribuire desfășurată în condiții de competitivitate și echitate și în conformitate cu principiile aplicabile de drept al √ Uniunii Õ. Această limitare poate continua fie pe durata inițială a contractului, fie pe un termen de 15 ani, oricare dintre aceste două termene este mai scurt.

3d. Dispozițiile prezentei directive nu impun statelor membre să acorde, înainte de 1 ianuarie 2010, dreptul de acces menționat la alineatul (3a) întreprinderilor feroviare și filialelor lor controlate direct sau indirect, titulare ale unei autorizații într-un stat membru în care nu sunt acordate drepturi de acces asemănătoare.

(6) Statele membre se asigură că deciziile menționate la alineatele (1), (2), (3) şi (5) sunt supuse controlului judecătoresc.

√ Articolul 12 Õ

√ Prelevarea unui tarif de la întreprinderile feroviare care prestează servicii de transport de călători Õ

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (8)

(1) Fără a aduce atingere prevederilor articolului 11 alineatul (2) , statele membre pot acorda autorității responsabile pentru transportul feroviar de călători dreptul a preleva un tarif de la întreprinderile feroviare care oferă servicii pentru călători pentru exploatarea rutelor care intră în competența autorității respective, între două stații pe teritoriul respectivului stat membru, în condițiile prevăzute de prezentul articol.

În acest caz, întreprinderilor feroviare care oferă servicii de transport feroviar intern sau internațional de călători, le este aplicat același tarif pentru exploatarea rutelor care intră în competența autorității respective.

ê 2007/58/CEarticolul 1 alineatul (8) (adaptat)

(2) Tariful are scopul de a compensa autoritatea pentru obligațiile de serviciu public stabilite în contracte de servicii publice atribuite în conformitate cu dreptul √ Uniunii Õ . Venitul obținut din acest tip de tarife și plătit cu titlu de compensație nu Ö depăşeşte Õ ceea ce este necesar pentru a acoperi în totalitate sau în parte costurile ocazionate de executarea obligațiilor de serviciu public relevante, ținând cont de încasările pertinente și de un nivel rezonabil de profit pentru executarea obligațiilor respective.

(3) Tariful respectiv Ö este Õ stabilit în conformitate cu dreptul √ Uniunii Õ și Ö respectă Õ principiile echității, transparenței, nediscriminării și proporționalității, mai cu seamă între prețul mediu al serviciului pentru călător și nivelul tarifului prelevat. Tarifele totale prelevate în temeiul prezentului alineat nu trebuie să pericliteze viabilitatea economică a serviciului de transport feroviar de călători căruia îi sunt aplicate.

ê 2007/58/CE articolul 1 alineatul (8) (adaptat)

(4) Autorităţile competente Ö păstrează Õ informaţiile necesare pentru a se asigura că pot identifica originea și utilizarea tarifelor. Statele membre Ö pun Õ aceste informații la dispoziția Comisiei.

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (11)

4. La cererea unui stat membru sau din proprie inițiativă, Comisia examinează, în cazuri speciale, aplicarea și respectarea prezentului articol și decide, în două luni de la primirea unei astfel de cereri și după consultarea comitetului prevăzut la articolul 11a alineatul (2), dacă se poate aplica în continuare măsura respectivă. Comisia comunică decizia adoptată Parlamentului European, Consiliului și statelor membre.

Fără a aduce atingere articolului 226 din tratat, orice stat membru poate supune decizia atenției Consiliului în maxim o lună. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate să adopte, în cazuri excepționale, o decizie diferită în decurs de o lună.

ê 2004/51/CE articolul 1 alineatul (2) litera (c)

6. Accesul prin intermediul rețelei de căi ferate la serviciile privind activitățile feroviare menționate la alineatele (1), (2) și (3), precum și furnizarea acestor servicii în terminalele și porturile care deservesc sau care pot deservi mai mult de un client final, sunt asigurate tuturor întreprinderilor feroviare în mod nediscriminatoriu și transparent, iar solicitările întreprinderilor feroviare pot fi supuse unor restricții, cu excepția cazului în care există alte soluții viabile pe calea ferată, în condițiile pieței.

ê 2001/14/CE (adaptat)

ð nou

Articolul 13

√ Condițiile de acces la servicii Õ Servicii

(1) Întreprinderile feroviare au dreptul, în mod nediscriminatoriu, la setul minim de acces prevăzut în anexa III punctul 1.

(2) Serviciile menţionate la anexa III punctul2 se √ prestează Õ ð de către toți operatorii infrastructurilor de servicii ï în mod nediscriminatoriu, iar cererile întreprinderilor feroviare pot fi respinse doar dacă există alte opțiuni viabile în condițiile pieței. Dacă serviciile nu sunt asigurate de către un singur administrator al infrastructurii, furnizorul „infrastructurii principale” depune toate eforturile rezonabile pentru a facilita furnizarea acestor servicii.

ò nou

În cazul în care operatorul infrastructurii de servicii aparține unui organism sau unei firme care, de asemenea, activează și deține o poziție dominantă pe cel puțin una din piețele de servicii de transport feroviar pentru care se utilizează infrastructura, acesta trebuie să se organizeze într-o manieră independentă din punct de vedere juridic, organizatoric și decizional față de respectivul organism sau de respectiva firmă.

Cererile depuse de întreprinderile feroviare pentru acordarea accesului la infrastructura de servicii pot fi respinse numai dacă există alternative viabile care le permit operarea serviciului respectiv de transport de marfă sau călători pe aceeași rută în condiții acceptabile din punct de vedere economic. Sarcina de a dovedi existența unei alternative viabile revine operatorului infrastructurii de servicii.

Atunci când descoperă că există conflicte între diferite cereri, operatorul infrastructurii de servicii trebuie să încerce să satisfacă cât mai bine toate cererile. Dacă nu există nicio alternativă viabilă și nu se pot rezolva toate cererile de capacitate pentru infrastructura respectivă pe baza necesarului demonstrat, organismul de reglementare menționat la articolul 55, din proprie inițiativă sau în urma unei plângeri, ia măsurile necesare pentru a asigura că o parte corespunzătoare din capacitate este dedicată altor întreprinderi feroviare decât celor care fac parte din organismul sau firma de care aparține și operatorul infrastructurii. Cu toate acestea, infrastructurile de întreținere și alte infrastructuri tehnice nou construite pentru un anumit material rulant nou pot fi rezervate pentru utilizarea de către o întreprindere feroviară pentru o perioadă de cinci ani de la începerea exploatării (lor).

În cazul în care infrastructura de servicii nu a fost în folosință timp de cel puțin doi ani la rând, proprietarul acesteia trebuie să publice un anunț de concesionare sau închiriere a operării infrastructurii.

ê 2001/14/CE (adaptat)

(3) În situaţia în care un administrator al infrastructurii asigură oricare dintre serviciile descrise în anexa III punctul3 sub forma unui serviciu suplimentar, acesta îl furnizează la cerere întreprinderilori feroviare √ , într-o manieră nediscriminatorie Õ .

ê 2001/14/CE

(4) Întreprinderile feroviare pot cere administratorului infrastructurii sau altor furnizori o gamă mai largă de servicii auxiliare, enumerate în anexa III punctul4. Administratorul infrastructurii nu este obligat să presteze aceste servicii auxiliare.

ò nou

5. Anexa III poate fi modificată, în funcție de experiența dobândită, în conformitate cu procedura menționată la articolul 60.

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (12)

Articolul 10a

1. Rețeaua Transeuropeană de Transport Feroviar de Marfă este compusă din următoarele elemente:

a) liniile de cale ferată arătate în hărțile din anexa I.

b) rutele ocolitoare, unde este cazul, în special în jurul infrastructurii congestionate în înțelesul Directivei 2000/14/CE. Dacă sunt propuse astfel de rute, durata totală a călătoriei se respectă în măsura posibilului;

c) accesul pe calea ferată la terminalele care deservesc sau pot deservi unul sau mai mulți clienți finali și la alte locuri și infrastructuri, inclusiv la liniile de acces către și dinspre acestea.

d) accesul spre porturile și dinspre porturile enumerate în anexa I, inclusiv liniile de acces.

2. Liniile de acces prevăzute la alineatul (1) literele (c) și (d) acoperă la fiecare capăt al călătoriei 50 km sau 20 % din lungimea călătoriei pe liniile de cale ferată prevăzute la alineatul (l) litera (a), fiind reținută distanța cea mai lungă.

Belgia și Luxemburg, ca state membre cu o rețea feroviară relativ mică sau concentrată, își pot limita lungimea liniilor de acces în primul an după 15 martie 2003 la cel puțin 20 km și până la sfârșitul celui de-al doilea an la cel puțin 40 km.

ò nou

SECȚIUNEA 5

ACORDURI TRANSFRONTALIERE

Articolul 14

Principii generale privind acordurile transfrontaliere

(1) Orice dispoziţie inclusă în acordurile transfrontaliere între state membre, care discriminează între întreprunderile feroviare sau care limitează libertatea întreprinderilor feroviare de a opera servicii transfrontaliere, este caducă.

Aceste acorduri sunt notificate Comisiei. Comisia analizează conformitatea respectivelor acorduri cu prezenta directivă și decide în conformitate cu procedura menționată la articolul 64 alineatul (2) dacă acordurile respective se pot aplica în continuare. Comisia își comunică decizia Parlamentului European, Consiliului și statelor membre.

(2) Fără a aduce atingere repartizării competențelor între Uniune și statele membre, în conformitate cu legislația Uniunii, negocierea și punerea în aplicare a acordurilor transfrontaliere între state membre și țări terțe sunt supuse unei proceduri de cooperare între statele membre și Comisie.

Comisia poate adopta măsuri de punere în aplicare care să stabilească detaliile procedurii care trebuie urmată în vederea punerii în aplicare a prezentului alineat. Aceste măsuri, concepute a asigura punerea în aplicare a prezentei directive în condiții unitare, se adoptă ca acte de punere în aplicare, în conformitate cu articolul 63 alineatul (3).

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (13) (adaptat)

ð nou

SECȚIUNEA 6

SARCINILE DE MONITORIZARE ALE COMISIEI

ARTICOLUL 15

√ Domeniul de aplicare al monitorizării pieței Õ

(1) Cel târziu la 15 septembrie 2001 Comisia întreprinde măsurile necesare pentru monitorizarea condițiilor tehnice și economice și a evoluțiilor de pe piața transportului feroviar european. Comisia asigură disponibilizarea resurselor corespunzătore care să permită monitorizarea eficientă a acestui sector.

(2) În acest context, Comisia cooperează îndeaproape în activitatea sa cu reprezentanții statelor membre și ai sectoarelor implicate, inclusiv cu utilizatorii, astfel încât aceștia să poată urmări mai bine dezvoltarea sectorului feroviar și evoluția pieței, să evalueze efectul măsurilor adoptate și să analizeze impactul măsurilor planificate de Comisie.

(3) Comisia monitorizează utilizarea rețelelor și evoluția condițiilor cadru în sectorul feroviar, în special regimul de tarifare aferent infrastructurii, repartizarea capacităților, reglementările în domeniul siguranței ð investițiile în infrastructura feroviară, evoluția prețurilor și a calității serviciilor de transport feroviar, serviciile de transport feroviar vizate de contracte de serviciu public, ï autorizarea, precum și gradul de Ö apropiere între statele membre Õ . Comisia asigură cooperarea activă între organismele de reglementare din statele membre.

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (13)

ð nou

(4) Comisia raportează ð periodic ï Parlamentului European și Consiliului cu privire la:

(a) evoluția pieței interne a serviciilor feroviare;

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (13) (adaptat)

(b) condițiile cadru √ , inclusiv pentru serviciile publice de transport de călători pe calea ferată; Õ

ê 2004/51/CE articolul 1 alineatul (3)

(c) starea rețelei feroviare europene;

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (13)

(d) utilizarea drepturilor de acces;

(e) obstacolele în calea unei eficiențe sporite a serviciilor feroviare;

ê 2001/12/CE articolul 1 alineatul (13)

(f) deficiențele infrastructurii;

(g) necesitățile legislative.

ò nou

(5) În scopul monitorizării pieței de către Comisie, statele membre furnizează anual informațiile prevăzute în anexa IV, precum și orice alte date necesare solicitate de Comisie.

Anexa IV poate fi modificată, în funcție de experiența dobândită, în conformitate cu procedura menționată la articolul 60.

ê 2001/13/CE articolul 1 alineatul (3) (adaptat)

√ CAPITOLUL III ∏

√ACORDAREA DE LICENȚE ÎNTREPRINDERILOR FEROVIARE Õ

√ SECȚIUNEA 1 ∏

√ ORGANISMUL RESPONSABIL CU ACORDAREA LICENţELOR Õ

ARTICOLUL 16

√ Organismul responsabil cu acordarea licențelor Õ

ê 2001/13/CE articolul 1 alineatul (3) (adaptat)

Fiecare stat membru Ö desemnează Õ organismul responsabil cu acordarea licențelor și cu îndeplinirea obligațiilor impuse de prezentul capitol .

ê 2001/13/CE articolul 1 alineatul (3) (adaptat)

Organismul √ desemnat Õ care nu furnizează servicii de transport feroviar și este independent de √ firmele sau entitățile Õ care furnizează astfel de servicii.

ê 95/18/CE (adaptat)

SECȚIUNEA 2

√ CONDIţII DE OBţINERE A LICENţEI Õ

ARTICOLUL 17

√ Cerințe generale Õ

ê 95/18/CE

ð nou

(1) O întreprindere feroviară are dreptul să solicite o licență în statul membru în care este stabilită ð , cu condiția ca statele membre sau cetățenii statelor membre să dețină în total mai mult de 50% din respectiva întreprindere feroviară și să o controleze efectiv, direct sau indirect prin una sau mai multe întreprinderi intermediare, cu excepția cazului în care se prevede altfel într-un acord cu o țară terță, la care Uniunea Europeană este parte ï .

(2) Statele membre nu acordă licențe și nici nu le prelungesc valabilitatea dacă nu sunt respectate cerințele din prezentul capitol.

(3) O întreprindere feroviară care îndeplinește cerințele impuse în prezentul capitol este autorizată să primească o licență.

(4) Nicio întreprindere feroviară nu este autorizată să presteze serviciile de transport feroviar reglementate de prezentul capitol dacă nu i s-a eliberat licența adecvată pentru serviciile care urmează să fie prestate.

ê 95/18/CE (adaptat)

În orice caz, o astfel de licență √ în sine Õ nu îi acordă titularului dreptul de acces la infrastructura feroviară.

ò nou

(5). Comisia poate adopta măsuri de punere în aplicare care să stabilească detaliile procedurii care trebuie urmată în vederea punerii în aplicare a prezentului articol, inclusiv utilizarea unui tipizat comun pentru licență. Aceste măsuri, concepute a asigura punerea în aplicare a prezentei directive în condiții unitare, se adoptă ca acte de punere în aplicare, în conformitate cu articolul 63 alineatul (3).

ê 95/18/CE (adaptat)

Articolul 18

√ Condiții pentru obținerea unei licențe Õ

ê 95/18/CE (adaptat)

O întreprindere feroviară trebuie să fie în măsură să demonstreze autorităților care acordă licențele din statul membru respectiv, înaintea începerii activităților sale, că va putea în orice moment îndeplini cerințele privind buna reputație, capacitatea financiară și competența profesională și, de asemenea, Ö că va putea Õ să acopere riscurile de răspundere civilă enunțate în articolele 19 - 22.

ê 95/18/CE articolul 5 și articolul 6 (adaptat)

În Ö aceste scopuri Õ , fiecare solicitant trebuie să furnizeze toate informațiile utile.

Articolul 19

√ Cerințe privind buna reputaţie Õ

ê 95/18/CE

Statele membre definesc condiţiile în care sunt îndeplinite cerinţele de bună reputație pentru a se asigura că întreprinderile feroviare care solicită acordarea unei licențe sau persoanele responsabile cu administrarea acestor întreprinderi:

ê 95/18/CE articolul 5 și articolul 6 (adaptat)

(a) nu au suferit o condamnare penală gravă, inclusiv pentru infracțiuni comise în domeniul comercial;

(b) nu au Ö fost declarate falimentare Õ ;

(c) nu au suferit o condamnare pentru infracțiuni grave de încălcare a legislației specifice aplicabile în domeniul transporturilor,

ê 2001/13/CE articolul 1 alineatul (5) (adaptat)

(d) nu au fost sancționate pentru Ö încălcări Õ grave sau repetate cu privire la îndeplinirea obligațiilor impuse de legislația socială sau legislația muncii, inclusiv obligațiile impuse de protecția muncii și de legislația privind asigurările de sănătate, precum și de legislația vamală, în cazul unei companii care dorește să opereze transporturi transfrontaliere de mărfuri supuse procedurilor vamale.

ê 95/18/CE (adaptat)

Articolul 20

√ Cerințe privind capacitatea financiară Õ

ê 95/18/CE (adaptat)

Cerințele privind capacitatea financiară sunt îndeplinite dacă o întreprindere feroviară care solicită o licență poate demonstra că va fi în măsură să îndeplinească obligațiile sale Ö prezente Õ și potențiale, stabilite pe bază de ipoteze realiste, pe o perioadă de douăsprezece luni.

ê 95/18/CE articolul 7 (adaptat)

În Ö aceste scopuri Õ , fiecare solicitant pune la dispoziție cel puțin informațiile indicate în anexa V.

ò nou

ð Anexa V poate fi modificată, în funcție de experiența dobândită, în conformitate cu procedura menționată la articolul 60. ï

ê 2004/49/CE articolul 29 alineatul (1) (adaptat)

Articolul 21

√ Cerințe privind competenţa profesională Õ

Cerințele referitoare la competența profesională sunt îndeplinite dacă întreprinderea feroviară care solicită o licență √ poate să demonstreze că Õ are sau va avea o organizație de gestionare care posedă cunoștințele sau experiența necesare pentru exercitarea unui control operațional și a unei supravegheri sigure și eficace a tipului de operații specificate în licență.

ê 95/18/CE (adaptat)

Articolul 22

√ Cerințe privind răspunderea civilă Õ

ê 95/18/CE (adaptat)

ð nou

ðFără a aduce atingere dispoziţiilor capitolului III din Regulamentul (CE) nr. 1371/2007 al Parlamentului European şi al Consiliului[16], ï o întreprindere feroviară Ö este Õ asigurată în mod corespunzător sau să adopte dispoziții echivalente pentru acoperirea, în conformitate cu legislația internă și internațională, a răspunderii sale civile în caz de accidente, în special în ceea ce privește călătorii, bagajele, mărfurile, poșta și Ö terţii Õ .

ê 95/18/CE (adaptat)

SECȚIUNEA 3

VALABILITATEA LICENțEI

ARTICOLUL 23

√ Valabilitatea teritorială şi temporală Õ

ê 2001/13/CE articolul 1 alineatul (4) (adaptat)

(1) Licența este valabilă pe întreg teritoriul √ Uniunii Õ .

ê 95/18/CE (adaptat)

(2) O licență este valabilă atât timp cât întreprinderea feroviară își în