RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 108/22

Publicarea unei cereri de modificare în temeiul articolului 50 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare

(2016/C 108/09)

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție în temeiul articolului 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (1).

CERERE DE APROBARE A UNEI MODIFICĂRI CARE NU ESTE MINORĂ A CAIETULUI DE SARCINI AL UNEI DENUMIRI DE ORIGINE PROTEJATE/INDICAȚII GEOGRAFICE PROTEJATE

Cerere de aprobare a unei modificări în conformitate cu articolul 53 alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012

„HUILE D’OLIVE DE HAUTE-PROVENCE”

Nr. UE: FR-PDO-0105-01340 – 27.5.2015

DOP ( X ) IGP ( )

1. Grupul solicitant și interesul legitim

Syndicat AOP Huile d’olive de Haute-Provence Chambre d’Agriculture Avenue Charles Richard 04700 Oraison FRANCE Tel. +33 492305787 Fax +33 492787000 E-mail: contact@aochuiledolive-hauteprovence.com

„Le syndicat AOP Huile d’olive de Haute-Provence”, sindicat profesional reglementat de legea din 21 martie 1884 modificată, este alcătuit din producători de măsline și din prelucrători ai produsului (aproximativ 400 de operatori) și are un interes legitim de a prezenta cererea.

2. Statul membru sau țara terță

Franța

3. Rubrica din caietul de sarcini care face obiectul modificării (modificărilor)

— ☐ Denumirea produsului — ☒ Descrierea produsului — ☒ Aria geografică — ☒ Dovada originii — ☒ Metoda de producție — ☐ Legătura — ☒ Etichetarea — ☒ Altele (controale, coordonate ale autorităților competente și ale structurilor de control, legătură)

4. Tipul modificării (modificărilor)

— ☒ Modificare a caietului de sarcini al unei DOP sau al unei IGP înregistrate, care nu trebuie considerată minoră în conformitate cu articolul 53 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 — ☐ Modificare a caietului de sarcini al unei DOP sau al unei IGP înregistrate pentru care nu a fost publicat un document unic (sau un echivalent al acestuia), modificare ce nu trebuie considerată minoră în conformitate cu articolul 53 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012

5. Modificare (modificări)

Descrierea produsului

Descrierea produsului a fost revăzută și completată pentru a preciza mai exact specificitatea produsului, caracteristicile analitice și senzoriale ale acestuia:

— se precizează culoarea uleiului de măsline (aspect vizual galben cu reflexe verzi care dispar treptat) pentru a menționa că nuanța verde a uleiului se poate estompa cu timpul, în special ca urmare a degradării pigmenților de clorofilă conținuți în ulei;

— având drept singur scop conservarea optimă a calității uleiului de măsline, conținutul maxim de aciditate liberă a fost redus la 0,8 g/100 g în loc de 1 g/100 g. Analizele fizico-chimice realizate în cadrul controlului denumirii de origine au arătat că uleiurile nu depășesc acest nivel;

— caracteristicile aromatice sunt precizate pe baza testelor senzoriale realizate de grupul solicitant și de Centrul Tehnic Oleicol (CTO): la nivel olfactiv, se precizează că aromele dominante pot fi combinate sau singure. Aromele de banană, de iarbă proaspăt cosită și de migdale proaspete sunt adăugate, cele de pară sunt eliminate. La nivel gustativ, se precizează că aromele dominante sunt cele de anghinare crudă și sunt adăugate arome secundare, combinate sau singure, de banană, de iarbă, de măr, de migdale proaspete;

— nivelurile gusturilor amar (≥ 1 pe scara Consiliului Oleicol Internațional – COI) și picant (≥ 2 pe scara COI) sunt definite și introduse în caietul de sarcini. Acestea se aplică înaintea primei comercializări și precizează, astfel, noțiunile de iuțime, dar și de „dulceață” și de „amăreală ușoară” indicate inițial.

În plus, pentru a conserva calitatea pentru consumator, indicele de peroxid a fost redus la maximum 15 miliechivalenți de oxigen peroxidic pe kilogram de ulei în loc de 20 de miliechivalenți inițial.

Limita pentru indicele K270 a fost eliminată, întrucât acest parametru este în strânsă corelație cu aciditatea și indicele de peroxid. Prin urmare, eliminarea sa nu are efecte asupra calității și caracteristicilor specifice ale uleiului, atât timp cât sunt definite valorile maxime autorizate ale acidității și indicelui de peroxid.

Se elimină menționarea caracterului „virgin” („vierge”) al uleiului, întrucât această caracteristică este legată numai de caracteristicile analitice ale uleiului, iar uleiul poate să aparțină categoriei uleiului virgin („vierge”) sau celei a uleiului extravirgin („vierge extra”).

Aria geografică

Limitele ariei geografice a denumirii nu au fost modificate, dar aceasta a fost definită mai precis. Precizările constau în introducerea listei exhaustive a localităților reținute în aria geografică (comune grupate, atunci când acest lucru este posibil, pe cantoane în documentul unic).

De altfel, modalitățile de identificare a parcelelor au fost precizate în caietul de sarcini, în conformitate cu noile proceduri naționale.

În plus, se aduc clarificări privind etapele care trebuie să se desfășoare în aria geografică a denumirii: „toate operațiunile, de la producția de măsline până la prelucrarea lor în ulei de măsline, se desfășoară în aria geografică”.

Dovada originii

Având în vedere evoluțiile legislative și ale reglementărilor naționale, rubrica „Elemente care dovedesc că produsul este originar din aria geografică” a fost modificată și grupează de acum înainte numai obligațiile referitoare la declarare și la ținerea de registre privitoare la trasabilitatea produsului și la monitorizarea condițiilor de producție. De asemenea, a fost introdusă trimiterea la modalitățile de control. Toate elementele referitoare la istoricul și la notorietatea produsului care figurau inițial în această rubrică din caietul de sarcini au fost eliminate.

Metoda de producție

— Fraza introductivă „Uleiul trebuie să provină din măsline recoltate din livezi identificate situate în aria de producție delimitată. Criteriile de identificare a parcelelor exclud zonele improprii unei culturi de calitate a măslinilor.” a fost eliminată din această rubrică a caietului de sarcini, procedura de identificare parcelară fiind dezvoltată în rubrica „Aria geografică” din același caiet de sarcini.

— Soiuri autorizate: Noțiunile de „soi principal” și „soiuri secundare” sunt eliminate în măsura în care sunt fixate procentele minime sau maxime de prezență a diferitelor soiuri. Procentul maxim (5 %) de prezență a soiurilor numite „polenizatoare”, precum și modul de plantare a acestora (dispersate în cadrul parcelei considerate) sunt precizate în plus, ceea ce contribuie la garantarea originii varietale dorite a uleiului de măsline. Pentru a evita orice interpretare în momentul controlului, este precizată, de asemenea, modalitatea în care este evaluată conformitatea plantării soiurilor din exploatație în ceea ce privește respectarea procentelor fixate: „conformitatea plantării soiurilor este evaluată pe toate parcelele care produc denumirea de origine, exceptând soiurile polenizatoare, pentru care proporția este evaluată pe fiecare parcelă avută în vedere”. De asemenea, se precizează că, dintre soiurile menționate inițial, soiurile „Colombal”, „Estoublaisse”, „Filaïre”, „Grappier” și „Rosée-du-Mont-d’Or” fac parte din soiurile numite „locale vechi” deoarece sunt plantate înaintea gerului din 1956, dar sunt reprezentate printr-un număr semnificativ de copaci în aria de producție.

— Soiul „Aglandau”: Termenul stabilit în 2014, indicat inițial în fișa rezumat și în caietul de sarcini pentru a atinge procentul minim de 80 % al soiului principal, este eliminat, acest termen fiind atins.

— Densitatea de plantare: Dispoziția inițială „fiecare picior trebuie să dispună de o suprafață minimă de 24 de metri pătrați” a fost clarificată și completată pentru a evita orice ambiguitate și a facilita controalele. Astfel, termenul „picior” a fost înlocuit cu cel de „copac”, mai potrivit, modalitățile de calcul al densității sunt precizate („suprafața este obținută prin înmulțirea celor două distanțe dintre rânduri cu spațiul dintre pomi”), în special în cazul plantațiilor denumite „în terase” (distanța minimă între copaci ține cont de înălțimea terasei), și o distanță minimă între copaci este introdusă, de asemenea (4 metri).

— Culturi intercalate: Este introdusă o interdicție privind prezența unor culturi intercalate în livezile care beneficiază de DOP, astfel încât să se evite concurența cu măslinii, în special când aceștia sunt tineri. Cu toate acestea, în conformitate cu practicile locale, prezența arborilor fructiferi dispersați în livadă, considerată a nu avea consecințe asupra calității finale a produsului, este autorizată cu condiția ca numărul pomilor fructiferi să nu depășească 5 % din numărul arborilor de pe parcela în cauză.

— Tăierea: Pentru a evidenția bune practici privind tăierea, se precizează că ramurile tăiate sunt eliminate din livezi înainte de recolta următoare și se adaugă posibilitatea de a le toca pe loc.

— Irigarea: Data limită de irigare, fixată inițial în funcție de momentul coacerii pentru fiecare soi, este înlocuită cu o dată fixă, 30 septembrie, pentru a facilita efectuarea și controlul.

— Intrarea în producție a copacilor: În scopul unei clarificări referitoare la redactare, se precizează că vârsta de intrare în producție a copacilor din cadrul denumirii de origine, fixată la cinci ani, trebuie înțeleasă ca vârsta „după plantarea copacului pe parcelă” (parcelă identificată cu denumirea de origine).

— Productivitate: Au fost aduse precizări cu privire la modul de calcul al productivității, pentru a se evita orice interpretare. Astfel, se menționează că productivitatea este calculată în raport cu „producția recoltată” (și nu cu producția totală a arborelui, care cuprinde măslinele căzute pe jos și nerecoltate, care nu beneficiază de denumire), „indiferent de utilizarea prevăzută a măslinelor” și „în medie” pentru toată exploatația.

— Recoltare: Sunt introduse diferite dispoziții cu privire la recoltare: modalități de începere și de încheiere a campaniei de recoltare care să permită garantarea recoltei de măsline în stadiul suficient de maturitate dorit, tehnici de recoltare autorizate (procedee mecanice de recoltare autorizate, interzicerea utilizării plaselor denumite „permanente”), ceea ce permite perenizarea tradițiilor locale care favorizează producția unui ulei de calitate provenind de la măsline sănătoase care își păstrează integritatea.

— Maturitatea și calitatea măslinelor folosite în producție din punctul de vedere al sănătății acestora și termene de livrare: Pentru a garanta specificitatea produsului, legată, printre altele, de stadiul de maturitate al măslinelor recoltate, gradul de maturitate al măslinelor folosite în producție este precizat în funcție de perioada de recoltare tradițională a măslinelor în Haute-Provence: loturile nu conțin mai mult de 30 % de măsline negre. Dispoziția referitoare la sănătatea măslinelor folosite în producție este completată cu definirea pragurilor maxime de măsline care prezintă defecte: „Proporția totală de măsline cu viermi, ciugulite, înghețate sau maronii este mai mică de 10 % din numărul de măsline pentru fiecare lot folosit în producție. Măslinele mucegăite sau fermentate sunt excluse de la folosirea pentru obținerea uleiului cu denumire de origine.” Această dispoziție are scopul de a clarifica noțiunea de „măsline sănătoase” pentru a garanta mai mult calitatea finală a produsului. Intervalele dintre „recoltare-livrare” și „recoltare-presare” au fost reduse la trei zile și, respectiv, șase zile maxim, în loc de patru și șapte zile, pentru a ține cont de obiceiurile actuale care favorizează producerea unui ulei de calitate.

— Fabricarea uleiului: Temperatura maximă a pastei de măsline este scăzută la 27 °C în loc de 30 °C (în toate punctele lanțului de prelucrare) pentru a ține cont de evoluția reglementărilor privind mențiunea „presat la rece”. Sunt enumerate procedeele și tratamentele autorizate („niciun tratament înainte de extracție, altul decât spălarea și scoaterea sâmburilor, și după extracție, altul decât decantarea, centrifugarea și filtrarea nu este autorizat”), clarificând astfel posibilitatea scoaterii sâmburilor măslinelor înainte de extracția uleiului. Se precizează că „Huile d’olive de Haute-Provence” provine dintr-o combinație de soiuri, în aceleași proporții ca cele definite pentru livezi. E autorizată producția de ulei numai din soiul „Aglandau”.

Etichetare

Mențiunile de etichetare specifice denumirii au fost puse în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (UE) nr. 1151/2012. Utilizarea simbolului DOP al Uniunii Europene, precum și a mențiunii „denumire de origine protejată” figurează ca mențiuni obligatorii de etichetare a produselor cu denumirea de origine „Huile d’olive de Haute-Provence”.

Altele: control, actualizare a coordonatelor structurilor de control și a celor ale grupului și legătură

— Ținând cont de evoluțiile legislației și ale reglementărilor naționale, rubrica „Cerințele naționale” este prezentată sub forma unui tabel care conține principalele puncte care trebuie controlate, valorile de referință ale acestora și metodele de evaluare aferente.

— Rubricile „referințe privind structurile de control” și „serviciul competent al statului membru”: s-au actualizat numele și coordonatele structurilor oficiale de control, precum și cele ale grupului.

— Legătura: elementele care au legătură cu istoricul denumirii eliminate din rubrica „Dovada originii” sunt mutate, parțial, în rubrica „legătura cu aria geografică”, care, în plus, este reorganizată pentru a explica mai bine specificitățile ariei geografice, cele ale produsului și legătura cauzală dintre specificitățile ariei geografice și specificitățile produsului.

DOCUMENT UNIC

„HUILE D’OLIVE DE HAUTE-PROVENCE”

Nr. UE: FR-PDO-0105-01340 — 27.5.2015

DOP ( X ) IGP ( )

1. Denumirea (denumirile)

„Huile d’olive de Haute-Provence”

2. Statul membru sau țara terță

Franța

3. Descrierea produsului agricol sau alimentar

3.1. Tip de produs

Clasa 1.5. Uleiuri și grăsimi (unt, margarină, ulei etc.)

3.2. Descrierea produsului căruia i se aplică denumirea de la punctul 1

„Huile d’olive de Haute-Provence” este un ulei de măsline care se caracterizează prin:

— un aspect vizual galben cu reflexe verzi care dispar treptat;

— o intensitate olfactivă dominată de arome, combinate sau singure, de anghinare crudă, de mere, de banană, de iarbă proaspăt cosită, de migdale proaspete;

— la nivel gustativ, prin finețe și arome dominante de anghinare crudă, apoi arome secundare, combinate sau singure, de banană, de iarbă, de măr, de migdale proaspete.

Înainte de prima comercializare, gustul picant (denumit „iuțime” în continuarea documentului) este mai mare sau egal cu 2, iar amăreala este mai mare sau egală cu 1 pe scara organoleptică a Consiliului Oleicol Internațional (COI).

Aciditatea liberă, exprimată în acid oleic, este de maximum 0,8 grame la 100 g de ulei de măsline. În stadiul primei comercializări, indicele de peroxid este limitat la 15 miliechivalenți de oxigen peroxidic la 1 kg de ulei de măsline.

3.3. Hrană pentru animale (doar în cazul produselor de origine animală) și materii prime (doar în cazul produselor prelucrate)

„Huile d’olive de Haute-Provence” provine din măsline sau din uleiuri obținute din următoarele soiuri:

— „Aglandau” (80-100 %);

— „Picholine”, „Bouteillan”, „Tanche” și soiuri locale vechi (soiuri plantate înaintea gerului din 1956, reprezentate printr-un număr semnificativ de copaci în aria de producție) (0-20 %).

3.4. Etape specifice ale producției care trebuie să se desfășoare în aria geografică delimitată

Toate operațiunile, de la producția de măsline până la fabricarea uleiului de măsline, se desfășoară în aria geografică delimitată.

3.5. Norme specifice privind felierea, răzuirea, ambalarea etc. a produsului la care se referă denumirea înregistrată

—

3.6. Norme specifice privind etichetarea produsului la care se referă denumirea

Etichetarea uleiurilor care beneficiază de denumirea de origine „Huile d’olive de Haute-Provence” include:

— denumirea „Huile d’olive de Haute-Provence”, mențiunea „denumire de origine protejată”. Aceste mențiuni sunt grupate în cadrul aceluiași câmp vizual pe aceeași etichetă. Mențiunile sunt înscrise cu caractere clare, lizibile, indelebile și suficient de mari, care ies în evidență pe fondul pe care sunt imprimate, astfel încât să se poată distinge în mod clar de celelalte indicații scrise sau ilustrații;

— simbolul DOP al Uniunii Europene.

4. Delimitarea concisă a ariei geografice

Aria geografică cuprinde teritoriul următoarelor localități:

Departamentul Alpes-de-Haute-Provence:

— localitățile Digne-les-Bains, Entrepierres, Revest-des-Brousses, Simiane-la-Rotonde, Sisteron;

— localitățile din cantoanele Digne-les-Bains-Ouest cu excepția localităților Le Castellard-Mélan, Hautes-Duyes și Thoard, Forcalquier, Manosque-Sud-Est, Manosque-Nord, Manosque-Sud-Ouest, Les Mées, Mézel cu excepția localităților Majastres, Moustiers-Sainte-Marie cu excepția localității La Palud-sur-Verdon, Peyruis, Reillanne, Riez, Saint-Étienne-les-Orgues cu excepția localităților Lardiers și Saint-Étienne-les-Orgues, Valensole, Volonne.

Departamentul Bouches-du-Rhône: Jouques, Saint-Paul-lès-Durance.

Departamentul Var: Ginasservis, Rians, Saint-Julien, Vinon-sur-Verdon.

Departamentul Vaucluse: La Bastide-des-Jourdans, Beaumont-de-Pertuis, Grambois, Mirabeau, Peypin-d’Aigues, Vitrolles-en-Lubéron.

5. Legătura cu aria geografică

Specificitatea ariei geografice

Caracteristicile marcante ale ariei geografice a denumirii sunt, pe de o parte, unitatea geografică pe care o constituie Vallée de la Durance și, pe de altă parte, poziția acesteia la altitudine (de la 400 la 750 m).

Solurile din aria geografică au caracteristici comune precum bogăția în pietriș (pudinguri din oligocen, galeți, elemente colțuroase și plate constituite adesea din gelifracte) și conținutul de calcar (toate solurile sunt carbonatice).

În plus, Haute-Provence prezintă o climă de tip mediteranean provensal cu influență continentală, caracterizată de veri calde și uscate, dar și de ierni cu temperaturi nocturne uneori scăzute cu mult sub 0 °C, cu amplitudini anuale foarte ridicate (între 17 °C și 18 °C în medie), precum și cu amplitudini zilnice importante și fenomene de inversare a temperaturii.

Cultivarea măslinului în Alpii din Haute-Provence este menționată încă din Evul Mediu. Aceasta atinge extinderea maximă între secolul al XVIII-lea și al XIX-lea, perioadă în care această cultură rezistă mai bine decât în alte părți la geruri puternice.

De-a lungul secolelor, oamenii au știut să selecționeze soiurile cele mai adaptate la clima locală, în special „Aglandau”, care a devenit soiul majoritar. Măslinul este cultivat pe terase amenajate (succesiune de parcele aproape orizontale separate de ziduri de susținere din pietre uscate, fără liant, care permit recuperarea înclinației naturale a terenului). În mod tradițional, măslinele sunt recoltate destul de verzi, în cursul lunii noiembrie, într-o perioadă relativ scurtă de maximum 55 de zile pe întreaga arie geografică.

„Huile d’olive de Haute-Provence”, prin reputația și calitățile sale, este foarte apreciat de către consumatori. De foarte mult timp, calitatea „Huile d’olive de Haute-Provence” este recunoscută și recompensată în mod regulat la diverse concursuri la nivel local, regional sau național.

Specificitatea produsului

Specificitatea „Huile d’olive de Haute-Provence” este legată, în special, de utilizarea majoritară a soiului „Aglandau”, care reprezintă 80 % până la 100 % din soiurile care constituie uleiul. Uleiul astfel obținut are o structură bună, fină și bogată în arome caracterizate de anghinare crudă, măr, banană, iarbă proaspăt cosită și migdale proaspete. În general, iuțimea, marcată, este superioară amărelii, iar culoarea galbenă cu reflexe verzi este caracteristică, în special la începutul campaniei.

Legătura cauzală

Relieful, determinat de poziția ariei geografice la altitudine, precum și caracteristicile climei mediteraneene cu influență continentală ale acestei arii impun, în principal, cultivarea măslinului pe „terase”. Zidurile de susținere a teraselor, realizate din pietre uscate, permit drenarea solului în perioada umedă, dar și reîncărcarea acestuia cu apă în perioada de secetă (prin condensarea umidității din aerul ambiant în timpul nopții). Aceste ziduri reglează temperatura prin capacitatea lor de a înmagazina energia solară, protejând astfel recolta în momentul când se răcește temperatura, precum și perenitatea măslinului amenințată uneori de perioadele cele mai reci pe care le cunoaște aria geografică, în special în luna februarie. Solurile bogate în pietriș, carbonatice, cu o matrice fină argilo-calcaroasă sau calcaro-argiloasă, caracteristice ariei geografice, sunt deosebit de favorabile cultivării măslinului, care apreciază terenurile aerate și permeabile. Combinația dintre caracteristicile solurilor și ale climei a exercitat, de-a lungul secolelor, o presiune privind selectarea soiurilor, în urma căreia s-a impus soiul „Aglandau”. Într-adevăr, în pofida maturizării tardive, fructele din soiul „Aglandau” recoltate în luna noiembrie rezistă bine la gerurile care pot interveni în plină recoltă. Gerurile de o intensitate excepțională, care apar câte două sau trei pe secol, au asigurat treptat succesul soiului „Aglandau”. Acest soi este prezent aproape peste tot în Provence, dar este majoritar doar în Haute-Provence.

Prezența soiului „Aglandau”, atât în livezi, cât și în compoziția uleiului, în procent de minim 80 % din soiurile prezente, are o influență determinantă asupra caracteristicilor uleiului și îl diferențiază semnificativ de celelalte uleiuri. Într-adevăr, fructul din acest soi prezintă, în pofida coacerii sale târzii, un conținut scăzut de apă și o concentrație în ulei, în momentul recoltării, care îi asigură o bună rezistență la primele geruri de toamnă, care nu alterează calitatea uleiului. Măslinele sunt recoltate, cu toate acestea, înaintea gerurilor intense care survin, cel mai adesea, în ultimele două săptămâni ale lunii decembrie. Din acest motiv, proporția de măsline încă verzi este, deseori, importantă în momentul recoltării. Clorofila pe care acestea o aduc, liposolubilă, conferă uleiului, în primele săptămâni după fabricație, reflexele verzi caracteristice. Cu timpul, uleiul pierde treptat aceste reflexe verzi fără să fie alterate caracteristicile organoleptice ale produsului, care, ulterior, prezintă o culoare cu reflexe aurii. Într-adevăr, pigmenții de clorofilă se degradează sub efectul luminii. De asemenea, uleiurile sunt bogate în polifenoli, factori de iuțime și amăreală care asigură, în plus, o bună conservare a acestor uleiuri în timp.

Trimitere la publicarea caietului de sarcini

[articolul 6 alineatul (1) al doilea paragraf din prezentul regulament]

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-5703c586-9a23-41bb-8b07-0b449c7ecead

(1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.