RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU cu privire la evaluarea Regulamentului (UE) nr. 236/2012 privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit /* COM/2013/0885 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU cu privire la evaluarea Regulamentului (UE) nr. 236/2012 privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit (Text cu relevanță pentru SEE) 1. Introducere Prezentul raport către Parlamentul European și Consiliu (denumit în continuare „raportul”) prezintă evaluarea Regulamentului (UE) nr. 236/2012 privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit (denumit în continuare „SSR”). În temeiul articolului 45 din SSR, Comisia Europeană prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind caracterul corespunzător și impactul anumitor dispoziții prevăzute în SSR. Prezentul raport acoperă punctele enumerate la articolul 45 din SSR. Raportul a fost elaborat pe baza discuțiilor cu autoritățile competente și cu AEVMP. La 22 octombrie 2012, Comisia a mandatat în mod oficial AEVMP să efectueze o analiză cantitativă a datelor disponibile privind vânzarea în lipsă și o consultare a autorităților competente și a participanților pe piață. Pe baza lucrărilor respective, la 3 iunie 2013, AEVMP a emis un aviz tehnic privind evaluarea SSR (denumit în continuare „raportul AEVMP”)[1]. 2. Caracterul adecvat al procedurilor de notificare și de publicare 2.1. Notificarea și publicarea pozițiilor scurte nete semnificative pe acțiuni Conform constatărilor AEVMP, în perioada 1 noiembrie 2012 – 28 februarie 2013, au fost raportate autorităților competente 12 603 de notificări cu privire la 970 de acțiuni diferite în 18 state membre. În special, 74 % din notificări s-au situat între pragurile de 0,2 % și 0,5 %; restul de 26 % s-au situat peste 0,5 % și, prin urmare, au fost făcute publice. În cursul perioadei respective, numai câțiva acționari au vândut în lipsă un număr mare de acțiuni, 75 % dintre acționari vânzând în lipsă șapte sau mai puține acțiuni diferite. Deținerile de poziții scurte au fost destul de concentrate, întrucât zece entități dețineau peste 28 % din toate pozițiile raportate în perioada respectivă (raportul AEVMP, punctele 17 și 19). AEVMP consideră că pragurile actuale prevăzute în SSR sunt potrivite pentru a genera atât informații utile pentru autoritățile competente și pentru piață, cât și sarcini proporționale pentru asigurarea conformității impuse investitorilor. AEVMP consideră că pragurile de raportare actuale și nivelurile succesive pentru acțiuni sunt adecvate și că acestea ar trebui să rămână neschimbate (raportul AEVMP, punctele 31 și 32). Comisia este de acord cu concluzia AEVMP conform căreia pragurile de notificare și de publicare a pozițiilor nete semnificative pe acțiuni par să fie bine calibrate și adecvate și nu consideră că există, în această etapă, dovezi clare care să justifice necesitatea de a le schimba sau de a modifica metodologia actuală pentru calcularea pozițiilor scurte nete pe acțiuni. 2.2. Raportarea pozițiilor scurte nete semnificative pe datorie suverană și notificarea pozițiilor neacoperite în raport cu CDS suverane În perioada 1 noiembrie 2012 – 28 februarie 2013, AEVMP a stabilit că doar un număr mic de notificări (148) au fost adresate autorităților competente privind 13 entități suverane din 11 state membre. Un număr de 26 de acționari au raportat 39 de poziții scurte care au suferit 109 modificări în cursul perioadei respective (raportul AEVMP, punctele 50 și 51). AEVMP consideră că numărul foarte mic de notificări primite privind datoria suverană comparativ cu numărul de notificări primite privind acțiunile ar putea însemna că pragul a fost stabilit prea sus sau că acesta ar putea fi atribuit utilizării unei metode ajustate în funcție de durată pentru raportarea în cauză. AEVMP consideră metoda nominală ca fiind mai adecvată decât metoda ajustată în funcție de durată pentru calcularea pozițiilor scurte nete pe datoria suverană. AEVMP sugerează că, în cazul în care este menținută abordarea ajustată în funcție de durată, pragurile inițiale ar trebui revizuite în consecință. AEVMP sugerează, de asemenea, introducerea unei revizuiri anuale în locul actualei revizuiri trimestriale (raportul AEVMP, punctele 52 și 57-59). Comisia ia act de nivelul relativ scăzut al notificărilor privind vânzarea în lipsă pe datoria suverană comparativ cu numărul notificărilor primite privind acțiunile, precum și de avantajele și dezavantajele utilizării atât a metodei ajustate în funcție de durată, cât și a metodei nominale. Cu toate acestea, având în vedere perioada limitată de timp de la aplicarea SSR și lipsa datelor care decurge din aceasta, Comisia nu consideră că există, în această etapă, dovezi clare care să justifice revizuiri ale cadrului SSR în domeniu. 3. Impactul cerințelor individuale de publicare AEVMP raportează că 224 de deținători au publicat 1 090 de poziții scurte pe 427 de acțiuni, cea mai mare parte a publicărilor provenind din Regatul Unit, urmat de Franța și Suedia. Din cele 3 508 de notificări publicate de cei 224 de deținători, 90 % proveneau de la deținători cu domiciliul în Regatul Unit sau SUA, cei mai importanți zece deținători reprezentând 37,5 % din notificările publicate (raportul AEVMP, p. 60-62). Autoritățile competente au considerat pragurile individuale de raportare ca fiind adecvate, dar au primit opinii diferite de la participanții pe piață. AEVMP observă, de asemenea, că participanții pe piață pot tinde să evite depășirea pragului de notificare astfel încât să rămână la pragurile de sub 0,5 % pentru a evita publicarea informațiilor privind activitățile de vânzare în lipsă (raportul AEVMP, punctele 22 și 29). În ceea ce privește impactul general al regulamentului, AEVMP observă că, pe ansamblu, s-a înregistrat o ușoară reducere a volatilității acțiunilor UE comparativ cu acțiunile SUA. Au existat efecte inegale asupra lichidităților, iar determinarea prețurilor pare să fi scăzut comparativ cu perioada anterioară intrării în vigoare a regulamentului. Cu toate acestea, AEVMP avertizează că analiza ar trebui interpretată cu atenția cuvenită având în vedere perioada scurtă de timp, limitele empirice și dificultatea de a identifica efectele specifice ale regulamentului (raportul AEVMP, punctele 10-11). Astfel cum s-a menționat în secțiunea 2.1, raportul AEVMP nu recomandă nicio modificare a pragurilor de publicare. Comisia este de acord cu AEVMP că nu sunt necesare modificări ale cerințelor individuale de publicare. 4. Caracterul adecvat al raportării directe și centralizate către AEVMP Majoritatea autorităților competente ar prefera să nu introducă un mecanism de raportare centralizat și optează să mențină procedurile actuale (raportul AEVMP, punctul 64). Acestea susțin că un mecanism de raportare centralizat la nivelul UE ar putea face ca monitorizarea și executarea la nivel național să fie mai dificile și mai puțin eficiente. În schimb, un număr mic de autorități competente și unii participanți pe piață sprijină și recunosc beneficiile unui mecanism de raportare centralizat (raportul AEVMP, punctele 62 și 64). AEVMP nu recomandă modificarea SSR și a textelor sale de punere în aplicare în legătură cu mecanismul de raportare (raportul AEVMP, punctul 66). Având în vedere cele de mai sus, Comisia consideră că actualul sistem de raportare la nivel național funcționează bine și că raportarea centralizată directă nu pare să aducă beneficii considerabile în această etapă. 5. Restricțiile și cerințele privind vânzarea în lipsă fără acoperire A acțiunilor, a datoriei suverane și a swapurilor pe riscul de credit al datorii datoriei suverane (CDS suverane) 5.1. Restricții aplicate vânzărilor în lipsă fără acoperire ale acțiunilor și ale datoriei suverane AEVMP a evaluat funcționarea restricțiilor aplicate vânzării în lipsă fără acoperire, evaluând impactul asupra împrumuturilor de valori mobiliare și asupra numărului de cazuri de neexecutare a decontării. AEVMP raportează ca activitatea de pe piețele de împrumuturi de valori mobiliare a fost mai redusă de la intrarea în vigoare a SSR, deși s-a constatat o redresare începând din luna ianuarie 2013. Cu toate acestea, AEVMP subliniază că nu există date de reglementare privind împrumuturile de valori mobiliare, astfel încât este posibil ca analiza să nu fie suficient de cuprinzătoare. S-a preconizat că restricțiile aplicate vor reduce numărul de cazuri de neexecutare a decontării. Într-adevăr, AEVMP raportează că numărul cazurilor respective a scăzut de la intrarea în vigoare a regulamentului, fapt dovedit de un număr mai mic de cazuri de neexecutare a decontării în legătură cu titlurile de capital europene, din punctul de vedere al volumelor și al valorii acestora, media cazurilor de neexecutare a decontării scăzând cu 0,5 și, respectiv, cu 1 punct procentual (raportul AEVMP, punctul 77). AEVMP concluzionează că aplicarea SSR a fost urmată de o creștere a disciplinei în materie de decontare (raportul AEVMP, p. 21-23. A se vedea, de asemenea, secțiunea 5.3). Având în vedere dovezile empirice de mai sus, AEVMP sugerează că, în această etapă, nu se impun modificări substanțiale în domeniu. Cu toate acestea, AEVMP propune o serie de modificări la articolele 12 și 13 din SSR cu scopul de a permite vânzătorilor în lipsă să obțină de la părțile din cadrul aceleiași entități juridice confirmările necesare pentru a efectua o vânzare în lipsă, cu condiția ca părțile respective să respecte condițiile necesare, precum și o serie de ajustări ale Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 827/2012 al Comisiei (raportul AEVMP, punctele 83-85). Comisia este de acord cu concluziile AEVMP conform cărora nu sunt necesare revizuiri majore ale cadrului SSR în domeniu în această etapă. 5.2. Restricții și cerințe referitoare la tranzacțiile neacoperite cu CDS suverane Prin măsurarea efectului interdicției CDS neacoperite asupra condițiilor pentru împrumuturile suverane prin spreadurile CDS și prin randamentul obligațiunilor suverane, AEVMP a observat o ușoară scădere a spreadurilor CDS suverane ale statelor membre după introducerea interdicției tranzacțiilor neacoperite cu CDS suverane. Efectul interdicției a fost o reducere de aproximativ 26 de puncte de bază a spreadurilor CDS (raportul AEVMP, punctul 100). AEVMP a concluzionat că, pe ansamblu, intrarea în vigoare a SSR nu pare să fi avut un impact clar asupra activității pe piața CDS suverane, cu excepția indicilor CDS suverane, în cazul cărora a fost observată o scădere accentuată. AEVMP subliniază că nu par să se fi înregistrat efecte negative semnificative asupra piețelor datoriilor suverane din UE. Cu toate acestea, s-a înregistrat o scădere a activității în ceea ce privește CDS suverane în unele state membre și indicii CDS suverane (raportul AEVMP, punctul 112). Pe ansamblu, AEVMP consideră că nu există dovezi clare care să impună modificări majore ale dispozițiilor SSR referitoare la CDS suverane în această etapă, menționând că ar putea fi prea devreme pentru formularea unor concluzii ferme (raportul AEVMP, punctul 112). Comisia consideră că aceste concluzii se bazează doar pe o perioadă de timp foarte scurtă pentru acumularea de experiență cu privire la efectul SSR. Având în vedere cele de mai sus, Comisia consideră că restricțiile și cerințele privind tranzacțiile neacoperite cu CDS suverane rămân adecvate. 5.3. Disciplina în materie de decontare, inclusiv procedurile de cumpărare impusă de instrumente financiare (buy-in) După punerea în aplicare a SSR, participanții pe piață au raportat o îmbunătățire generală a disciplinei în materie de decontare pentru acțiuni. Pe ansamblu, numărul de cumpărări impuse de instrumente financiare și de încercări de astfel de cumpărări pe teritoriul Uniunii a crescut cu 35 % de la punerea în aplicare a SSR. Cu toate acestea, creșterea ar putea fi atribuită în mare măsură unui singur stat membru. AEVMP consideră că cerințele privind disciplina în materie de decontare, în special procedurile de cumpărare impusă de instrumente financiare, ar putea fi abordate într-un mod mai adecvat în cadrul unui singur text legislativ orizontal (raportul AEVMP, punctele 88-91). În special, AEVMP consideră că viitorul regulament privind depozitarii centrali de instrumente financiare (central securities depositories – CSD)[2] oferă un instrument mai eficient pentru stabilirea unui regim mai detaliat și pentru asigurarea unor condiții de concurență echitabile în ceea ce privește aplicarea procedurilor de cumpărare impusă de instrumente financiare și a procedurilor de sancționare în caz de nedecontare. Comisia este de acord că cerințele privind disciplina în materie de decontare, în special procedurile de cumpărare impusă de instrumente financiare, ar putea fi abordate într-un mod mai adecvat în cadrul viitorului regulament privind depozitarii centrali de instrumente financiare, sub rezerva asigurării unei abordări orizontale mai cuprinzătoare. 5.4. Alte aspecte legate de aplicarea restricțiilor Pe baza feedback-ului din partea participanților pe piață și a autorităților competente cu privire la îmbunătățirea performanței decontării, AEVMP consideră că introducerea restricțiilor asupra vânzării în lipsă fără acoperire a avut un impact semnificativ în reducerea incidenței cazurilor de neexecutare a decontării în tranzacțiile cu acțiuni. În ceea ce privește impactul „regulii localizării”, analiza efectuată de AEVMP cu privire la datele referitoare la împrumuturile de instrumente financiare din 2012 și din prima parte a anului 2013 arată că activitatea pe de piețele de împrumuturi de instrumente financiare a fost mai scăzută de la punerea în aplicare a SSR, deși s-a constatat o redresare începând din luna ianuarie 2013. Pe ansamblu, AEVMP consideră că, în această etapă, nu se impun modificări substanțiale ale cerințelor în domeniu. Cu toate acestea, AEVMP propune realizarea unor modificări minore cu privire la detaliile articolelor 12 și 13 din SSR (cum ar fi autorizarea serviciilor de împrumut intern, mai degrabă decât de la părți terțe) pentru a furniza localizările și revizuirea definiției acțiunilor lichide în scopul acordurilor de localizare într-o etapă ulterioară (raportul AEVMP, punctul 83). Comisia este de acord cu concluzia AEVMP conform căreia nu există, în această etapă, dovezi care să sugereze că aplicarea restricțiilor și a cerințelor legate de transparența pozițiilor scurte nete și a vânzărilor în lipsă fără acoperire ar genera deficiențe majore sau funcționarea deficitară a SSR în domeniu. 6. Funcționarea derogării pentru activitățile de formator de piață în temeiul SSR Aplicarea derogării pentru activitățile de formator de piață în temeiul SSR este legată de executarea obligațiilor prevăzute în capitolele II și III din SSR și, prin urmare, de evaluarea realizată în prezentul raport. Orientările AEVMP privind derogarea pentru activitățile de formator de piață au fost puse în aplicare din aprilie 2013. AEVMP raportează că majoritatea autorităților competente au considerat că derogarea ar permite furnizarea de lichidități fără a permite eludarea legii. Cu toate acestea, unele dintre autorități au considerat că aceasta ar putea duce la o scădere a furnizării de lichidități. Participanții pe piață și-au exprimat preocuparea cu privire la faptul că domeniul limitat de aplicare a derogării le-a restricționat capacitatea de a oferi servicii de formator de piață pe piața extrabursieră pentru instrumente precum swapurile pe rata dobânzii și instrumentele financiare derivate necotate (raportul AEVMP, punctele 140-144). În general, autoritățile competente au considerat că procedura pentru notificările cu privire la intenția de a utiliza derogarea este adecvată, deși câteva dintre acestea erau preocupate de volumul mare de muncă. Participanții pe piață au considerat că cerința de notificare pentru fiecare instrument în parte este greoaie și impracticabilă. De asemenea, au fost exprimate preocupări cu privire la riscurile apariției unor condiții inechitabile ca urmare a prelucrării în ritmuri diferite a notificărilor pentru derogări de către autorități diferite (raportul AEVMP, punctele 145-146). AEVMP propune modificarea textului SSR și reconsiderarea domeniului de aplicare a derogării pentru activitățile de formator de piață, precum și efectuarea unor modificări fie în standardele tehnice, fie în actele delegate (raportul AEVMP, punctul 149). În special, AEVMP recomandă revizuirea domeniului de aplicare a derogării și a condițiilor pentru acordarea acesteia, respectând în același timp scopul și motivele care justifică existența SSR (raportul AEVMP, punctele 152-156). Comisia consideră însă că preocupările exprimate în raportul AEVMP cu privire la domeniul de aplicare a derogării pentru activitățile de formator de piață și condițiile de aplicare a acesteia pot fi evaluate în mod corespunzător numai după trecerea unei perioade de timp adecvate de la intrarea în vigoare a SSR, astfel încât orice propunere de revizuire să poată fi sprijinită de o experiență suficientă în ceea ce privește aplicarea SRR. De asemenea, conform tabelului de conformitate cu Orientările AEVMP în ceea ce privește derogarea pentru activitățile de formator de piață și operațiunile de pe piața primară în temeiul SSR (AEVMP/2013/765), publicat la 19 iunie 2013, autoritățile competente din cinci state membre au explicat faptul că nu respectă anumite aspecte din orientări făcând referire la opiniile lor divergente cu privire la mai multe aspecte, precum domeniul de aplicare a instrumentelor acoperite și condițiile pentru acordarea derogării pentru activitățile de formator de piață[3]. Comisia avertizează că nerespectarea Orientărilor AEVMP de către anumite autorități competente duce la situația în care SSR este pus în aplicare în mod divergent, ceea ce creează condiții de concurență inegale pe teritoriul Uniunii. În plus, criteriile diferite aplicate în cazul reevaluării derogărilor pentru activitățile de formator de piață acordate anterior pot conduce, de asemenea, la o aplicare divergentă a derogării respective. Astfel de divergențe pot ulterior să denatureze concurența și să diminueze eficacitatea cadrului SSR. Comisia consideră că o aplicare coerentă a cadrului SSR, în special a derogării pentru activitățile de formator de piață, în toate statele membre este esențială pentru garantarea unor condiții de concurență egale și a unei coerențe a practicilor de pe piață pe teritoriul Uniunii. Crearea unor condiții de concurență inegale pe teritoriul Uniunii ar putea submina principalul obiectiv al regulamentului, și anume garantarea funcționării adecvate a pieței interne a serviciilor financiare și asigurarea unui nivel ridicat de protecție a consumatorilor și investitorilor. În acest context, Comisia nu consideră că există, în această etapă, dovezi clare care să justifice necesitatea unor revizuiri ale cadrului SSR în domeniu. În cazul în care Comisia stabilește că SSR, în special derogarea pentru activitățile de formator de piață, sunt aplicate într-un mod care încalcă dispozițiile SSR, Comisia va lua măsuri de urmărire adecvate. 7. Competențe de intervenție în temeiul SSR În conformitate cu articolul 23 din SSR, autoritățile competente au dreptul de a lua anumite măsuri de urgență în cazul unei scăderi importante a prețului unui instrument financiar. Până în prezent, competența de a restricționa temporar vânzarea în lipsă sau de a limita în alt mod tranzacțiile cu un instrument financiar a fost exercitată doar de două state membre (Italia și Portugalia). Potrivit feedback-ului oferit de unii participanți pe piață, interdicțiile au creat confuzie și nesiguranță pentru participanți și au avut un impact imediat asupra lichidităților și a eficienței prețurilor. De asemenea, măsura a generat costuri de investigație pentru participanții pe piață pentru căutarea de informații ca urmare a diferențelor în ceea ce privește conținutul și momentul în care se fac comunicările în cursul zilei de tranzacționare în țările în cauză și ca urmare a lipsei de claritate cu privire la domeniul de aplicare a instrumentelor (raportul AEVMP, punctul 190). S-a adus în atenția Comisiei faptul că, în cazurile în care o autoritate competentă a impus o interdicție temporară asupra vânzărilor în lipsă ca urmare a unei „scăderi importante a prețului” pentru anumite acțiuni, nu au fost impuse interdicții similare pentru aceleași acțiuni de către autoritățile competente ale altor state membre în care acțiunile respective erau, de asemenea, tranzacționate sau că acestea au adoptat măsuri divergente. Acest lucru a avut drept rezultat aplicarea interdicției în unele state membre, dar neaplicarea acesteia în alte state membre. În alte câteva cazuri, chiar și autorități competente diferite din cadrul aceluiași stat membru au acționat diferit în ceea ce privește decizia lor de a impune sau nu o interdicție asupra vânzării în lipsă aplicată de un stat membru. AEVMP sugerează că, pentru ca măsurile de la articolul 23 să poată fi puse în aplicare, să fie mai puțin complexe și să necesite mai puține resurse, autoritățile competente ale pieței celei mai relevante în termeni de lichiditate pentru un anumit instrument ar trebui să poată decide dacă și când se impune adoptarea unei măsuri temporare de interdicție a vânzării în lipsă sau de limitare a tranzacționării unui anumit instrument financiar, fără a fi nevoite să pună în aplicare un mecanism bazat pe praguri pentru scăderile importante ale prețurilor (raportul AEVMP, punctul 209). Comisia consideră că SSR oferă autorităților competente un cadru normativ eficace și complet pentru aplicarea interdicțiilor vânzărilor în lipsă într-un mod coerent și eficient. Prin urmare, autoritățile competente ar trebui să se asigure că se adoptă o abordare coerentă și că atribuțiile acestora sunt utilizate în mod efectiv, astfel încât să se evite posibilele aplicări incoerente ale interdicțiilor vânzărilor în lipsă, contribuind astfel la atingerea obiectivelor urmărite de SSR. În acest sens, autoritățile competente trebuie să garanteze faptul că procedura stabilită la articolul 26 alineatul (4) din SSR este respectată pe deplin, ceea ce ar permite AEVMP să informeze toate celelalte autorități competente relevante cu privire la o măsură de interdicție adoptată în conformitate cu articolul 23 din SSR. Respectarea procedurii ar trebui să permită, de asemenea, autorităților competente să evalueze dacă măsurile luate de alte autorități competente sunt coerente unele cu altele. În ceea ce privește caracterul adecvat al pragurilor menționate la articolul 23 din SSR și la articolul 23 din Regulamentul delegat (UE) nr. 918/2012 al Comisiei, AEVMP consideră că nu toate pragurile actuale stabilite pentru identificarea unei scăderi importante a prețurilor pentru toate categoriile de instrumente ar trebui menținute și că anumite praguri ar trebui modificate sau eliminate (raportul AEVMP, punctele 210-211). Potrivit AEVMP, pragurile pentru obligațiunile corporative și pentru obligațiunile de stat ar trebui revizuite sau eliminate și nu sunt necesare praguri pentru OPCVM-urile cotate (altele decât ETF) sau pentru instrumentele financiare derivate pe mărfuri (raportul AEVMP, punctul 211). Având în vedere experiența limitată în ceea ce privește aplicarea pragurilor, Comisia nu consideră necesară revizuirea acestora sau reexaminarea utilității pragurilor pentru scăderile importante ale prețurilor pentru OPCVM-uri și pentru instrumentele financiare derivate pe mărfuri. În ceea ce privește măsurile de urgență în cazul unor evenimente sau evoluții negative care constituie o amenințare serioasă la adresa stabilității financiare sau a încrederii pieței în temeiul articolelor 18, 19, 20 și 21 din SSR, AEVMP consideră că dispozițiile prevăzute în SSR sunt, în general, necesare și adecvate, iar Comisia împărtășește această opinie. 8. Concluzii Comisia consideră că, pe baza datelor limitate disponibile până în prezent, se poate afirma că SSR a avut un impact pozitiv în sensul sporirii transparenței vânzărilor în lipsă și al reducerii cazurilor de neexecutare a decontării, precum și un impact economic relativ inegal. Nu există dovezi clare ale unui impact negativ semnificativ al SSR în sensul reducerii lichidității CDS suverane. Raportul AEVMP nu sugerează niciun impact economic negativ major al SSR care să impună, în opinia Comisiei, o revizuire a SSR în viitorul apropiat. Pe ansamblu, dovezile empirice disponibile arată că SSR a avut unele efecte benefice asupra volatilității, efecte inegale asupra lichidităților și a condus la o ușoară scădere a determinării prețurilor. Astfel cum observă chiar AEVMP, concluziile din raportul său ar trebui interpretate cu prudență având în vedere perioada scurtă de timp disponibilă pentru evaluare de la punerea în aplicare a SSR și lipsa datelor care decurge din aceasta. Autoritățile competente și participanții pe piață recunosc că intervalul scurt de timp și evaluarea susținută de date limitate îngreunează formularea unor concluzii exacte cu privire la atingerea obiectivelor SSR de îmbunătățire a condițiilor pentru funcționarea pieței și de garantare a unui nivel ridicat de protecție a consumatorilor și investitorilor (raportul AEVMP, punctele 12-13). În plus, Orientările privind activitățile de formator de piață adoptate de AEVMP sunt puse în aplicare numai din aprilie 2013. Deși AEVMP a formulat o serie de recomandări de ajustare a SSR, în special în ceea ce privește regula localizării, derogarea pentru activitățile de formator de piață și dreptul autorităților competente de a impune interdicții asupra vânzărilor în lipsă, AEVMP a sugerat Comisiei să revizuiască evaluarea SSR și a textelor sale de punere în aplicare într-o etapă ulterioară, atunci când va dispune de mai multe date și de mai multă experiență. De asemenea, AEVMP a adus în atenția Comisiei implicațiile asupra costurilor pe care modificările aduse cadrului legislativ imediat după punerea în aplicare a acestuia le-ar putea avea asupra investitorilor și asupra autorităților competente. În sfârșit, analiza cantitativă globală a efectelor SSR prezentată în raportul AEVMP face obiectul anumitor calificări care au un efect substanțial asupra modului în care trebuie interpretat impactul SSR. În special, metodele utilizate de AEVMP în evaluarea sa tehnică a SSR sunt supuse riscului aferent modelului și limitelor empirice[4]. Potrivit AEVMP, există, de asemenea, un risc ca analiza să includă, totuși, anumiți factori externi care pot denatura constatările subliniate în raportul respectiv. Prin urmare, Comisia consideră că este prea devreme pentru a formula, pe baza dovezilor disponibile, concluzii ferme cu privire la funcționarea cadrului SSR care să impună o revizuire a legislației în această etapă[5]. În consecință, Comisia va continua să monitorizeze punerea în aplicare a SSR. Pentru a asigura buna funcționare a cadrului legislativ privind vânzarea în lipsă, Comisia consideră că o nouă evaluare a caracterului adecvat și a impactului SSR, similară în ceea ce privește domeniul de aplicare cu cea menționată la articolul 45 din SSR, ar putea fi efectuată pe baza mai multor date și dovezi empirice atunci când autoritățile competente vor acumula o experiență de reglementare suficientă în aplicarea SSR. O astfel de evaluare ar putea fi finalizată până în 2016, și anume, după trei ani de la data punerii în aplicare a SSR. Evaluarea efectelor și a impactului SSR ar trebui să se bazeze pe datele furnizate de AEVMP, pe analiza datelor disponibile și pe feedback-ul din partea autorităților competente și a participanților pe piață. [1] Raport final. Avizul tehnic al AEVMP cu privire la evaluarea Regulamentului (UE) nr. 236/2012 privind vânzarea în lipsă și anumite aspecte ale swapurilor pe riscul de credit. AEVMP/2013/614. [2] În prezent, Parlamentul European și Consiliul analizează propunerea Comisiei [COM(2012) 73 final] din 7 martie 2012 de regulament privind îmbunătățirea decontării instrumentelor financiare în Uniunea Europeană și depozitarii centrali de instrumente financiare (Central Securities Depositories – CSD) și de modificare a Directivei 98/26/CE. [3] La 16 iunie 2013, AEVMP a publicat un tabel de conformitate cu Orientările AEVMP privind activitățile de formator de piață (AEVMP/2013/765). [4] Calificarea a fost subliniată, de asemenea, în raportul AEVMP, punctul 8. [5] În acest context, este important de menționat acțiunea care se află pe rolul Curții de Justiție a Uniunii Europene în cauza C-270/12, prin care Regatul Unit a urmărit anularea articolului 28 din SSR.