RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 19.3.2007 
COM(2007) 112 final 
  
COMUNICARE INTERPRETATIV Ă A COMISIEI 
Competen ţele respective ale statul ui membru de origine şi ale statul membru gazd ă în 
comercializarea unit ăţilor de OPCVM-uri în temeiul sec ţiunii VIII din directiva 
OPCVM 
 
RO 2   ROCOMUNICARE INTERPRETATIV Ă A COMISIEI 
Competen ţele respective ale statul ui membru de origine şi ale statul membru gazd ă 
în comercializarea unit ăţilor de OPCVM-uri în temeiul sec ţiunii VIII din directiva 
OPCVM 
 
(Text cu relevan ţă pentru SEE) 
Introducere 
Directiva OPCVM1 a creat primul produs financia r european de consum. Prin 
armonizarea caracteristicilor organismelor de plasament colectiv, directiva OPCVM a 
pregătit drumul pentru o concuren ţă transfrontalier ă eficientă şi un nivel ridicat uniform 
de protecţie a investitorilor în UE . Comercializarea liber ă a OPCVM-ului în tr-un alt stat 
membru decât acela în care este situat, este bazat ă pe procedura de „notificare” 2: un 
OPCVM care respect ă normele comune de baz ă3 ale directivei poate fi autorizat de c ătre 
autorităţile din statul membru de origine. Aceast ă autorizaţie de a comercializa unit ăţi de 
OPCVM-uri este valabil ă în toate statele membre, sub rezerva notific ării autorit ăţilor din 
statul membru gazd ă, în conformitate cu procedura stabilit ă la articolele 44-46 din 
directivă. Autorităţile din statul membru gazd ă pot obiecta cu privire la o asemenea 
comercializare, în cazul în care consider ă că înţelegerile f ăcute pentru comercializarea 
unităţilor nu respect ă normele locale în vigoare în statul membru gazd ă, care nu intr ă sub 
incidenţa domeniului reglementat de directiv ă.  
Procedura de notificare a fost intens utilizat ă, până în prezent existând mai mult de 29 
000 de notific ări efectuate. Cu toate acest ea, s–au înregistrat dificult ăţi în ceea ce 
priveşte funcţionarea adecvat ă a acestei proceduri.4. În special, formalit ăţile, durata şi 
complexitatea procedurii de notificare pot varia foarte mult de la un stat membru la altul. 
Unele din aceste diferen ţe pot fi explicate prin practic i administrative diferite, îns ă multe 
dintre acestea rezult ă din interpret ările divergente ale directivei. 
În vederea remedierii acestei situa ţii, Comisia şi Comitetul autorit ăţilor europene de 
reglementare a pie ţelor valorilor mobiliare (CERVM) 5 au lansat, din 2004, o serie de 
                                                 
1 Directiva 85/611/CEE a Consiliului de coordonare a actelor cu putere de lege si a actelor 
administrative privind anumite organisme de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM), 
JO nr. L375, 31.12.1985, p. 3, astfel cum a fost modificat ă („directiva OPCVM” sau „directiva”). 
2 Denumit ă uneori şi „procedura de pa şaport”. Prezenta comunicare se refer ă, în special, la 
procedura de notificare aplicabil ă comercializ ării transfrontaliere a unit ăţilor de OPCVM-uri, nu 
la cea aplicabil ă societăţilor de administrare. 
3 A se vedea considerentele 4 şi 5 din directiv ă. 
4 A se vedea, în special, Cartea verde a Comisi ei privind dezvoltarea cadrului legal pentru 
fondurile de investi ţii, COM (2005) 314, final, 14.7.2005 şi rezoluţia Parlamentului European 
privind administrarea activelor, [2006/2037 (INI)], 27.4.2006. 
5 Înfiin ţat în baza Deciziei 2001/527/CE a Comisiei din 6 iunie 2001 (JO nr. L191, 13.7.2001, p. 
43), CERVM este un grup consultativ responsabil de consilierea Comisiei Europene în domeniul valorilor mobiliare. De asemenea, acesta cont ribuie la punerea în aplicare mai coerent ă şi la timp 
a legislaţiei CE în statele membre, asigurând o cooperare mai eficient ă între autorit ăţile de 
supraveghere na ţionale. 
 
RO 3   ROiniţiative6. Interpret ările divergente ale resp ectivelor responsabilit ăţi ale statului membru 
gazdă şi ale statului membru de origine au cons tituit un factor-cheie care a contribuit la 
nesiguran ţa juridică. 
În vederea remedierii acestei situa ţii, Comisia consider ă că este necesar ă reamintirea 
implicaţiilor articolului 44 alineatul (1), care stabile şte respectivel e responsabilit ăţi ale 
statului membru de origine şi ale statului membru gazd ă. Articolul 44 alineatul (1) 
prevede c ă: 
"Un OPCVM care î şi comercializeaz ă unităţile în alt stat membru trebuie s ă respecte 
actele cu putere de lege şi actele administrative în vigoa re în acel stat, care nu intr ă sub 
incidenţa domeniului reglementa t de prezenta directiv ă.” 
Părerile difer ă cu privire la implica ţiile acestei dispozi ţii pentru respons abilitatea final ă a 
statului membru gazd ă. Prin prezenta comunicare, Comisia reaminte şte, în special, 
conţinutul domeniilor „reglementate” sau rezervate în baza directivei, referitoare la 
responsabilitatea statului  membru de origine şi reafirm ă implicaţiile articolului 44 
alineatul (1) în ceea ce prive şte responsabilitatea statului membru gazd ă. 
Această comunicare nu d ă naştere unor drepturi sau obliga ţii. Nu prejudec ă poziţia pe 
care Comisia ar putea s ă decidă să o adopte ulterior cu  privire la acelea şi aspecte, în baza 
unor elemente suplimentare, precum hot ărâri ale Cur ţii Europene de Justi ţie sau ale 
Tribunalului de Prim ă Instanţă. 
Rezumat executiv 
• Responsabilit ăţile respective ale statului membru de origine şi ale statului membru 
gazdă în contextul comercializ ării transfrontaliere a unit ăţilor OPCVM sunt prev ăzute 
la articolul 44 alineatul (1) din directiva OPCVM: „Un OPCVM care î şi 
comercializeaz ă unităţile în alt stat membru trebuie s ă respecte actele cu putere de 
lege şi actele administrative în vigoare în acel stat, care nu intr ă sub inciden ţa 
domeniului reglementat de prezenta directiv ă.” 
• În temeiul directivei OPCVM, domeniul de responsabilitate al statului membru gazd ă 
cuprinde: autorizarea fondurilo r, structura fondurilor, pol iticile de administrare şi de 
investiţii şi informa ţiile obligatorii care trebuie s ă fie transmise de ţinătorilor de 
unităţi. Un OPCVM care respect ă normele statului membru de origine privind 
punerea în aplicare a „nor melor comune de baz ă” ale directivei în acest domeniu 
rezervat are dreptul s ă îşi comercializeze unit ăţile pe întreg teritoriul UE. În cadrul 
domeniului „rezervat”, nu pot fi impuse norme, cerin ţe sau cereri de informa ţii 
suplimentare din partea statului membru gazd ă, pe baza responsabilit ăţii sale finale. 
Statul membru gazd ă îşi menţine responsabilitatea în afara acestui domeniu. 
• Nu este posibil s ă se stabileasc ă o listă definitivă a domeniilor care intr ă în sfera de 
responsabilitate a statului membru gazd ă. Cu toate acestea, este posibil s ă se 
                                                 
6 A se vedea orient ările CERVM nr. 04/434b din 3 februarie 2005 privind dispozi ţiile tranzitorii ale 
Directivelor 2001/107/CE şi 2001/108/CE de modificare a OPCVM, proiectul de propunere a 
Comisiei pentru un instrument de comitologie de  clarificare a activelor eligibile pentru investi ţii 
(în discu ţie) sau proiectul de orient ări CERVM N°06/120b din 29 iunie 2006 privind 
simplificarea procedurii de notificare a OPCVM-urilor. 
 
RO 4   ROprecizeze c ă infrastructura de distribu ţie, precum şi tehnicile şi canalele de 
comercializare intr ă sub inciden ţa responsabilit ăţii statului membru gazd ă. Le revine, 
de asemenea, autorit ăţilor din statul gazd ă (articolul 45 din directiva OPCVM) 
responsabilitatea asigur ării mijloacelor necesare pentru efectuarea pl ăţilor, 
răscumpărarea/rambursarea unit ăţilor de OPCVM-uri şi pentru difuzarea informa ţiilor 
obligatorii despre investitori. 
• În măsura în care cerin ţele statului membru gazd ă se referă la funcţii sau activit ăţi 
care nu sunt asumate de societatea de admini strare a OPCVM-urilor , ci sunt preluate 
de terţi situaţi în statul membru gazd ă şi numiţi de către OPCVM, acestora li se va 
cere înainte de toate respectarea acestor norme na ţionale. 
 
RO 5   RO1. C OMPETEN ŢE RESPECTIVE ALE STATULUI MEMBRU DE ORIGINE ŞI ALE 
STATULUI MEMBRU GAZD Ă ÎN TEMEIUL ARTICOLULUI 44 – PRINCIPII 
GENERALE  
În temeiul articolului 44 alineatul (1) din directiv ă, „Un OPCVM care î şi 
comercializeaz ă unităţile în alt stat membru trebuie s ă respecte actele cu putere de lege şi 
actele administrative în vigoa re în acel stat, care nu intr ă sub inciden ţa domeniului 
reglementat de prezenta directiv ă.[OPCVM]”. În cazul procedurii  de notificare, sfera de 
aplicare a competen ţei finale este men ţionată la articolul 46 din directiv ă: statul membru 
gazdă este îndrept ăţit să revizuiasc ă, la stadiul de notificare, respectarea de c ătre un 
OPCVM dintr-un alt stat membru a actelor cu putere de lege şi actelor administrative 
aplicabile în ţelegerilor de comercializare care nu intr ă sub inciden ţa domeniului 
reglementat de directiv ă. 
Dispoziţiile articolului 44 alineatul (1) pr ivind responsabilitatea exclusiv ă a statului 
membru gazd ă în afara domeniului reglementat de directiv ă ar putea fi, de asemenea, 
interpretate în sensul c ă statul membru gazd ă nu ar trebui s ă îşi foloseasc ă competen ţele 
finale pentru a se sustrage  de la aplicarea normelor şi principiilor stabilite în directiv ă, în 
special a celor care ţin de responsab ilitatea exclusiv ă a statului membru de origine. 
Aceasta se aplic ă cu toate c ă dispoziţiile directivei nu sunt decât norme comune de baz ă. 
Acest principiu este piatra de temelie a procedurii de notificare a OPCVM-urilor şi este 
recunoscut în cadrul legisla ţiei comunitare privind pia ţa internă7. Un OPCVM care 
doreşte să îşi comercializeze unit ăţile într-un stat membru gazd ă, nu trebuie s ă respecte 
normele statului membru gazd ă aplicabile în domeniul rezervat de directiv ă 
responsabilit ăţii statului membru de origine. 
1.1. Domeniul rezervat responsabilit ăţii statului membru de origine 
O primă întrebare ar fi: ce cuprinde „ domeniul reglementat de directiv ă”? Mai exact, 
care este, în temeiul directivei, domeniul re zervat responsabilit ăţii statului membru de 
origine? Considerentul 4 din directiva OPCVM men ţionează că unul din obiectivele 
acesteia este de a stabili “ norme comune de baz ă“ privind „autorizarea, controlul, 
structura şi activitatea organismelor de  plasament colectiv sit uate în statele membre şi 
informaţiile pe care acestea trebuie s ă le publice”  Acest lucru poate fi interpretat ca 
„domeniu rezervat”. Mai de taliat, acest domeniu rezum ă următoarele: (i) autorizarea 
fondurilor (sec ţiunea II din directiv ă), (ii) structura fondului (obliga ţii privind societ ăţile 
de administrare şi societăţile de investi ţii, obligaţiile privind depozitarul (sec ţiunile III, 
III a, IV şi IV a din directiv ă), (iii) administrarea (condi ţii de func ţionare, obliga ţii 
privind politica de investi ţii şi activele eligibile, obliga ţii generale precum interzicerea 
vânzărilor neacoperite sau restric ţiile privind împrumuturile) (acelea şi secţiuni ca pentru 
punctul (ii), sec ţiunea V şi secţiunea VII din directiv ă), şi (iv) informa ţiile obligatorii 
care trebuie transmise de ţinătorilor de unit ăţi de către OPCVM-uri (sec ţiunea VI) 8. 
                                                 
7 A se vedea, de exemplu, în cazul liberei circula ţii a programelor de televiziune, cazurile comune 
ale CEJ C 34/95, 35/95 şi 36/95, KO împotriva De Agostini  şi KO împotriva TV-Shop , hotărârea 
din 9 iulie 1997, în special alineatele (55) - (62). 
8 În cazul sec ţiunii VI, articolele 33 şi 35 din directiv ă, care confer ă anumite drepturi investitorilor 
în ceea ce prive şte accesul la informa ţiile obligatorii, nu sunt incluse în domeniul de aplicare a 
prezentei comunic ări, deoarece acestea se aplic ă tuturor investitorilor, f ără a face distinc ţii între 
 
RO 6   ROÎn fiecare din aceste domenii, statul membru gazd ă nu ar trebui s ă aplice unui OPCVM 
dintr-un alt stat membru, care î şi comercializeaz ă unităţile pe teritoriul s ău, normele pe 
care le aplic ă unui OPCVM înregistrat pe teritoriul s ău. Considerentul 5 din directiva 
OPCVM prevede foarte clar c ă „…a plicarea acestor norme comune constituie o 
garanţie suficient ă pentru a permite, sub rezerva dispozi ţiilor aplicabile în materie de 
circulaţie a capitalului, organismelor de plasamen t colectiv situate în tr-un stat membru, 
să îşi comercializeze unit ăţile în celelalte state membre, f ără ca acestea din urm ă să 
poată supune respectivele organisme sau unit ăţile lor oric ărei dispozi ţii, altele decât 
cele care, în aceste state, nu intr ă sub inciden ţa domeniilor reglementate de prezenta 
directivă”. Ca o consecin ţă a celor de mai sus şi ca principiu general, nu exist ă nicio 
responsabilitate final ă a statului membru gazd ă în domeniul pe care directiva îl rezerv ă 
responsabilit ăţii exclusive a statului  membru de origine9. 
1.2. Responsabilitatea final ă a statului membru gazd ă 
O a doua întrebare vizeaz ă normele statelor membre gazd ă care nu intr ă sub inciden ţa 
domeniului rezervat şi care vor fi apli cabile unui OPCVM str ăin care îşi comercializeaz ă 
unităţile în respectivul stat membru gazd ă. Pe baza principiilor generale prev ăzute la 
articolul 44 alineatul (1), nu este posibil ă întocmirea unei liste definitive a unor 
asemenea norme. Cu toate acestea, este posibil s ă se precizeze c ă următoarele domenii 
intră sub inciden ţa responsabilit ăţii statului membru gazd ă: 
• Infrastructura de distribu ţie care ar trebui s ă fie deja format ă înainte de începerea 
comercializ ării unităţilor de OPCVM-uri. În anumite state membre, aceasta ar putea 
presupune recurgerea la un intermediar autorizat şi /sau controlat corespunz ător 
• Tehnici şi canale utilizate pentru a se asigura c ă investitorul subscrie pân ă la urmă la 
unităţile de OPCVM-uri, cum ar fi vânzar ea la domiciliu, cold-calling (apeluri 
telefonice nesolicitate), vânzarea direct ă prin internet şi alte forme de solicitare a 
investitorului. De exemplu, în cazul în care un stat membru gazd ă interzice utilizarea 
anumitor tehnici pentru OPCVM-ur ile situate pe teritoriul s ău, acest lucru poate fi 
impus, de asemenea, unui OPCVM s ituat într-un alt stat membru. 
• Publicitatea (articolul 44 alineatul (2) 10): statul membru gazd ă dispune de competen ţa 
de a stabili şi de a impune respectarea normelor aplicabile modului în care un 
OPCVM str ăin este promovat, în vederea subscrierii, pe lâng ă investitorii poten ţiali 
rezidenţi pe teritoriul s ău. 
• Luarea mijloacelor necesare pentru ca pl ăţile către deţinătorii de unit ăţi, 
răscumpărarea sau rambursarea unit ăţilor de OPCVM-uri şi pentru transmiterea 
                                                                                                                                                
cei situaţi în statul membru de origine şi cei situa ţi în statul membru gazd ă. Prin urmare, acestea 
nu se refer ă la competen ţele respective ale statului membru de origine şi ale statului membru 
gazdă. 
9 Directiva recunoa şte în mod expres existen ţa unor excep ţii potenţiale de la acest principiu în 
legătură cu anumite informa ţii care trebuie incluse în prospectul complet şi în cel simplificat (a se 
vedea punctul 2.2. de mai jos). 
10 Faptul c ă la articolul 46 nu se face referire în mod ex pres la articolul 44 a lineatul (2) nu înseamn ă 
că publicitatea nu intr ă în domeniul de aplicare a revizuirii care trebuie s ă fie efectuat ă, în temeiul 
procedurii de notificare, de c ătre statul membru gazd ă. Într-adev ăr, articolul 44 alineatul (2) este 
doar o ilustrare a articolului 44 alineatul (1). 
 
RO 7   ROinformaţiilor obligatorii despre OPCVM-uri s ă fie asigurate de ţinătorilor de unit ăţi 
(articolul 45)  
Ar trebui ad ăugat că mai multe norme aplicate de statul membru gazd ă, care nu intr ă sub 
incidenţa domeniului rezervat în temeiul directiv ei, sunt acum armonizate efectiv la nivel 
de UE. Printre acestea se afl ă normele aplicabile canalelor şi tehnicilor de comercializare 
(directiva privind comer ţul electronic, directiva privind comercializarea la distan ţă a 
produselor financiare),  normele de protec ţie a consumatorului (directiva privind 
practicile comerciale neloiale, publicitatea în şelătoare şi comparativ ă) şi dispoziţiile 
directivei MiFID11 privind informa ţiile comerciale şi alte informa ţii precontractuale. 
Din momentul începerii comercializ ării într-un stat membru gazd ă, OPCVM-ul va trebui 
să respecte toate normele aplicabile în respectivul stat, care nu intr ă sub inciden ţa 
domeniului rezervat. Consecin ţele asupra societ ăţilor de administrare a OPCVM-urilor12 
vor varia, în func ţie de gradul implic ării acestora în faza de comercializare. 
Într-adevăr, în măsura în care cerin ţele statului membru gazd ă se referă la funcţii sau 
activităţi care nu sunt asumate de societatea de administrare a OPCV M-urilor, ci sunt 
preluate de ter ţi situaţi în statul membru gazd ă şi numiţi de către societatea de 
administrare în scopul comercializ ării unităţilor, respectarea acestor cerin ţe nu trebuie 
impusă în primul rând societ ăţii de administrare a OPCV M-urilor. Folosind exemplele 
de la punctul 1.1, cerin ţele de conformitate impus e de statul membru gazd ă privind 
tehnicile de comercializare sau plata şi răscumpărarea unit ăţilor trebuie s ă fie respectate 
de către entităţile locale care desf ăşoară astfel de activit ăţi. 
În afara domeniului rezervat responsabilit ăţii statului membru de origine, societatea de 
administrare a OPCVM-urilor poate s ă fie obligat ă să respecte anumite cerin ţe de 
conformitate chiar şi atunci când încredin ţează unui terţ comercializarea unit ăţilor sale 
într-un stat membru gazd ă. De exemplu, utilizând exemplele de la punctul 1.1, 
autoritatea dintr-un stat membru gazd ă poate să aibă dreptul de a solicita societ ăţii de 
administrare s ă se conformeze anumitor standarde în ceea ce prive şte alegerea entit ăţii 
sale locale (cum ar fi un intermediar pe deplin autorizat şi controlat corespunz ător) În 
cazul campaniilor de publicitate organizate de un ter ţ situat în statul membru gazd ă, 
acesta se poate baza pe informa ţiile furnizate de societatea de administrare: o autoritate a 
statului membru gazd ă poate solicita societ ăţii de administrare a OPCVM-ului s ă 
furnizeze entit ăţii locale, de exemplu, informa ţii juste, clare şi adevărate cu privire la 
OPCVM. 
În final, directiva prevede în mod expres la articolul 44 alineatul (3) c ă normele statului 
membru gazd ă care reglementeaz ă domeniul care nu apar ţine sferei de aplicare a 
directivei trebuie aplicate f ără discriminare între OPCVM-uri situate în statul membru de 
origine şi cele din statul membru gazd ă. În plus, jurispruden ţa consacrat ă prevede c ă, 
                                                 
11 Directiva 2004/39/CE din 21 aprilie 2004 privind pie ţele instrumentelor financiare (directiva 
MiFID), JO nr. L145, 30,4,2004, p.1. 
12 Referin ţa din articolul 44 alineatul (1) privind „ Un OPCVM care î şi comercializeaz ă unităţile…” 
este corect ă din punct de vedere juridic, dar nu corespunde realit ăţii economice. Un OPCVM nu 
este un centru decizional autonom, din punct de vedere economic un OPCVM nu va comercializa el însuşi unităţile (cu excep ţia în care acestea sunt OPCV M-uri care se autoadministreaz ă). 
Comercializarea este atribu ţia societăţii de administrare a OPCVM-ului, şi, în cele mai multe 
cazuri, a intermedia rilor locali care ac ţionează în calitate de ter ţi distribuitori. 
 
RO 8   ROîntr-un domeniu care apar ţine responsabilit ăţii finale a statului membru gazd ă, limitarea 
libertăţii de stabilire sau a libert ăţii de a presta servicii pe baza unei excep ţii în temeiul 
tratatului trebuie s ă îndeplineasc ă anumite condi ţii pentru a fi justificat ă. În mod concret, 
o astfel de limitare nu trebuie s ă depăşească ceea ce „este necesar în mod obiectiv în 
acest scop”13 şi nu trebuie s ă depăşească ceea ce este necesar pentru atingerea 
obiectivului („testul propor ţionalităţii”)14. Cu alte cuvinte, atun ci când impune restric ţii 
privind libertatea de stabilire sau libertat ea de a presta servicii pe motivul asigur ării 
protecţiei investitorilor, statul membru gazd ă în cauz ă trebuie s ă demonstreze c ă 
restricţiile sunt necesare în mod obiectiv asigur ării protec ţiei investitorilor, care nu ar 
putea fi asigurat ă prin aplicarea unor norme mai pu ţin severe15. De aceea, normele 
statului membru gazd ă care nu intr ă sub inciden ţa domeniului rezervat al directivei 
OPCVM trebuie, de asemenea, s ă respecte aceste cerin ţe de ordin general16. 
2. CONSECIN ŢE ALE ACESTOR PRINCIPII – CÂTEVA EXEMPL E 
2.1. Prospectul complet şi prospectul simplificat 
În cazul informa ţiilor obligatorii care trebuie furnizate de ţinătorilor de unit ăţi (secţiunea 
VI din directiv ă), informa ţiile furnizate în prospectul complet şi în cel simplificat intr ă 
sub inciden ţa domeniului rezervat re glementat de directiv ă. Conformitatea cu principiile 
prevăzute în directiv ă se verific ă în contextul procedurii de autorizare a statului membru 
de origine. O asemenea autorizare este suficient ă pentru a stabili conformitatea acestor 
documente şi dreptul de a comercializa unit ăţi de OPCVM-uri în alte state membre. 
Statul membru gazd ă nu ar trebui s ă solicite redactarea acestor informa ţii pe baza 
propriilor norme. Exist ă două excepţii posibile de la acest principiu general, care sunt în 
mod expres definite la articolele 45 şi 48 din directiva OPCVM (a se vedea punctul 2.2 
de mai jos). 
În cazul prospectului simplificat, directiv a prevede în mod explicit aplicarea acestui 
principiu. Prospectul simplificat are o natur ă dublă. În primul rând, prezint ă informaţiile 
precontractuale obligatorii care s unt necesare investitorului obi şnuit pentru a putea lua o 
decizie în cuno ştinţă de cauz ă. În al doilea rând, constituie un instrument de 
comercializare aflat la latitudinea societ ăţii de administrare şi conţine, de exemplu, 
informaţii de natur ă generală adresate unui client poten ţial. Cu toate acestea, chiar în 
cazul în care este folosit ca instrument  de comercializare, aceasta nu înseamn ă că 
prospectul simplificat intr ă în sfera de aplica re a responsabilit ăţii finale a statului 
membru gazd ă. Articolul 28 alineatul (3) este explicit în acest sens, prin reafirmarea 
principiului prev ăzut la punctul 1 de mai sus: prospectul  simplificat poate fi utilizat ca 
instrument comercial destinat utiliz ării în toate statele membre, „ fără nici o modificare, 
                                                 
13 A se vedea, de exemplu, cazurile CEJ C100/0 1 din 26.11.2002, Oteiza Olazabal, CEJ C 192/01 
din 23.9.2003, Comisia împotriva Danemarcei şi CEJ C 496/01 din 11.3.2004, Comisia împotriva 
Franţei şi CEJ 384/93 din 10.5.1995, Alpine Investment BV. 
14 A se vedea interpretarea echivalent ă în cazul liberei circula ţii a capitalului, CEJ C 174/04 din 
2.6.2005, Comisia împotriva Italiei, punctul 35. A se vedea, de asemenea, comunicarea Comisiei (2003) 259 privind aplicarea, în caz ul serviciilor fina nciare, a dispozi ţiilor articolului 3 alineatele 
(4) - (6) din directiva privind comer ţul electronic, punctul 2.2., COM(2003) 259, final, 14.5.2003. 
15 În cazul împrumuturilor ipotecare, a se vedea cazul CEJ C 222/95 din 9.7. 1997, Parodi împotriva 
lui de Bary. 
16 A se vedea cazul Alpine Investment  BV, citat mai sus, în ceea ce prive şte situaţia de cold calling 
în cadrul serviciilor financiare. 
 
RO 9   ROcu excepţia traducerii”.  În cazul în care aces t lucru s-a dovedit a nu fi suficient, articolul 
28 alineatul (3) adaug ă: „Ca urmare, Statele Membre nu pot s ă solicite alte documente 
sau informa ţii suplimentare”.  Articolul 28 alineatul (3) nu exclude ca acest principiu s ă 
fie aplicabil şi în ceea ce prive şte prospectul complet şi celelalte cerin ţe privind 
informaţiile prevăzute în sec ţiunea VI din directiv ă. 
Câteva exemple 
• Pe baza normelor locale privind publicitatea, un stat membru poate s ă impună 
OPCVM-urilor situate pe teritoriul s ău să comunice investitorilor informa ţii 
suplimentare, ca urmare a anumitor caracteristici ale acestora. Poate fi vorba, de exemplu, de faptul c ă un OPCVM con ţine o garan ţie sau se implic ă în anumite 
categorii de investi ţii care pot fi considerate de statul membru gazd ă ca antrenând 
riscuri investi ţionale noi sau ridicate. 
În cazul OPCVM-urilor situate în alte state membre care î şi comercializeaz ă unităţile în 
respectivul stat membru gazd ă, acesta din urm ă ar trebui s ă evite impunerea oric ăror 
modificări sau complet ări cu privire la con ţinutul unul prospect complet sau simplificat 
redactat în conformitate cu principiile de baz ă comune stabilite în directiv ă
17. Aceste 
documente de informare intr ă sub inciden ţa domeniului rezervat de directiv ă, adică este 
vorba de informa ţiile obligatorii care trebuie furnizate de ţinătorilor de unit ăţi de către 
OPCVM-uri. Domeniul rezervat se refer ă în special la divulgarea de informa ţii privind 
riscurile, taxele şi costurile legate de OPCVM-uri18 (a se vedea anexa I la directiv ă). În 
situaţia unui OPCVM autorizat, conformitatea cu aceste cerin ţe a fost deja analizat ă de 
statul membru de origine şi nu ar trebui s ă fie supus ă unei a doua revizii la nivelul 
statului membru gazd ă. 19. 
În ceea ce prive şte distincţia dintre publicitate şi informaţiile obligatorii, informa ţiile pe 
care OPCVM-ul este solicitat s ă le furnizeze de ţinătorilor săi de unit ăţi în temeiul 
directivei nu trebuie confundate cu informa ţiile furnizate în cadrul unei „campanii de 
promovare” (de exemplu, prospecte, bro şuri, campanii publicitare) şi care pot fi 
considerate drept „publicitate”. În primul caz, domeniul informa ţiilor obligatorii este 
rezervat de directiv ă responsabilit ăţii unice a statului membru  de origine [articolul 44 
alineatul (1)]. În cel de-al doilea caz, dome niul publicitar nu este abordat de directiv ă şi 
se află sub inciden ţa responsabilit ăţii statului membru gazd ă. Chiar dac ă o activitate de 
publicitate desf ăşurată la iniţiativa unei societ ăţi de administrare a OPCVM-urilor din alt 
stat membru poate fi, astfel, modificat ă la cererea statului membru gazd ă, această 
opţiune nu caracterizeaz ă şi informa ţiile obligatorii, care se afl ă sub inciden ţa 
responsabilit ăţii statului membru de origine. 
                                                 
17 Indiferent sub ce form ă, de exemplu, modificare direct ă, solicitare de informa ţii suplimentare sau 
de alte documente. 
18 Trebuie f ăcută o distinc ţie între divulgarea informa ţiilor privind costurile şi taxele referitoare la 
OPCVM-uri, care ţin de competen ţa exclusiv ă a statului membru de origine, şi a informa ţiilor 
privind costurile şi taxele determinate de furnizarea de servicii de c ătre terţi, cum ar fi 
distribuitorii, care nu sunt re glementate de prezenta directiv ă. Acest lucru este prev ăzut la 
articolul 34 din Directiva 2006/73/CE din 10 august 2006 de punere în aplicare a directivei MiFID (JO nr. .L241, 2.9.2006, p.26). 
19 A se vedea, într-o situa ţie comparabil ă, cazurile comune CEJ C 34/95, 35/95 şi 36/95, KO 
împotriva De Agostini  şi KO împotriva TV-Shop, hot ărârea  din 9 iulie 1997, citat ă mai sus.  
 
RO 10   RO• Un prospect simplificat redactat în conformitate cu principiile de baz ă comune ale 
directivei de un OPCVM autorizat de autorita tea din propriul stat membru de origine 
nu poate fi revizuit, pus la îndoial ă sau contestat de c ătre statul membru gazd ă, chiar 
şi atunci când nu a f ăcut obiectul unei proceduri de  aprobare oficiale de c ătre 
autoritatea din statul membru de origine.  Atestarea din partea statului membru de 
origine, conform c ăreia OPCVM-ul îndepline şte condiţiile impuse de directiv ă, este 
considerat ă suficientă în acest sens. 
• În temeiul articolului 47 alineatul (2), un stat membru gazd ă poate controla traducerea 
prospectului complet şi a celui simplificat, a rapoartelor anuale şi semestriale, precum 
şi a celorlalte informa ţii prevăzute la articolele 29 şi 30. 
2.2. Excep ţii de la principiul domeniului rezervat în ceea ce prive şte prospectele 
complete şi simplificate 
• La articolul 45, directiva pr evede în mod explicit c ă un OPCVM care dore şte să îşi 
comercializeze unit ăţile într-un alt stat membru ia, în conformitate cu actele cu putere 
de lege şi actele administrative în vi goare în statul membru gazd ă, „măsurile 
necesare pentru ca pl ăţile către deţinătorii de unit ăţi, răscumpărarea sau 
rambursarea unit ăţilor, precum şi transmiterea informa ţiilor20 care îi revin OPCVM-
ului, să fie asigurate de ţinătorilor de unit ăţi din acest stat”.  Pe de alt ă parte, schema 
A punctul 4 din directiv ă prevede c ă prospectul complet trebuie s ă conţină „informaţii 
privind m ăsurile luate pentru a efectua pl ăţile către deţinătorii de unit ăţi, 
răscumpărarea sau rambursarea titlurilor, precum şi difuzarea informa ţiilor privind 
OPCVM-ul”.  În mod similar, schema C din directiv ă prevede c ă prospectul 
simplificat trebuie s ă furnizeze informa ţii privind „ modul în care se vând unit ăţile”, 
„când şi cum trebuie distribuite  dividendele corespunz ătoare unit ăţilor sau ac ţiunilor 
OPCVM”.  Aşa cum este confirmat la articolele 45 şi 46 din directiv ă, un stat membru 
gazdă ar dispune de competen ţa de a analiza conformitatea acestor informa ţii cu 
normele locale proprii, în m ăsura în care aceste informa ţii se adreseaz ă unor 
investitori situa ţi pe teritoriul s ău. 
• În mod similar, articolul 48 din directiv ă conferă OPCVM-urilor dreptul de a folosi 
aceeaşi denumire generic ă (cum ar fi „societate de investi ţii” sau „fond deschis de 
investiţii”) în statul membru gazd ă ca şi în statul membru de origine. Articolul 48 
autorizeaz ă în mod expres statul membru gazd ă să ceară OPCVM-urilor s ă adauge la 
denumirea generic ă anumite men ţiuni explicative, în scopul clarific ării. Acest lucru 
este permis numai în cazul în care exist ă riscul unei confuzii, dar nu implic ă în nici un 
caz capacitatea de a pune la îndoial ă denumirea generic ă a OPCVM-ului. 
2.3. Restric ţii posibile în ceea ce prive şte comercializarea anumitor produse 
În temeiul principiului eviden ţiat la punctul 1 de mai sus, nu ar fi posibil pentru un stat 
membru gazd ă să facă uz de responsabilitatea sa final ă pentru a împiedica 
comercializarea unit ăţilor unui OPCVM dintr-un alt stat membru, pe motiv c ă atributele 
sale sunt considerate neconforme cu cerin ţele directivei, care concepe un produs de 
                                                 
20 În ceea ce prive şte competen ţele respective ale statului membru de origine şi ale statului membru 
gazdă privind furnizarea c ătre investitori a informa ţiilor obligatorii, a se vedea punctul 2.4 de mai 
jos. 
 
RO 11   ROinvestiţie destinat investitorilor cu am ănuntul (de exemplu, luând decizia c ă un astfel de 
OPCVM nu este potrivit pentru investitorii cu am ănuntul). Pentru statul membru gazd ă, 
aceasta ar însemna punerea la îndoial ă a autoriza ţiei acordate de c ătre statul membru de 
origine, aspect aflat sub inciden ţa domeniului rezervat. Statul  membru de origine este 
singurul responsabil de a stabili dac ă un produs se conformeaz ă sau nu cu cerin ţele 
directivei OPCVM. Odat ă determinat ă această conformitate, statul membru gazd ă nu o 
poate revizui pe baza responsabilit ăţii sale finale. 
2.4. Procedura de notificare  
Procedura de notificare şi, în special, informa ţiile care trebuie furnizate de c ătre 
OPCVM-uri autorit ăţii din statul membru gazd ă în conformitate cu articolul 46 apar ţin 
„domeniului rezervat” al directivei. Prin urmare, unui OPCVM care furnizeaz ă 
informaţiile solicitate în teme iul articolului 46 (ate stare, regulamentul fondului sau actele 
constitutive ale acestuia, prospecte comple te sau simplificate, ultimul raport anual şi 
rapoartele semestrial e ulterioare, dup ă caz, precum şi informa ţii privind modalit ăţile de 
comercializare prev ăzute) nu ar trebui s ă i se solicite documente sau informa ţii 
suplimentare de c ătre autoritatea statului membru gazd ă, pe baza normelor aplicabile în 
respectivul stat. Cu toate acestea, exist ă o excepţie prevăzută la articolul 46, conform 
căreia statul membru gazd ă este în mod expres autorizat, în temeiul directivei, s ă verifice 
conformitatea modalit ăţilor prev ăzute pentru comercializarea unit ăţilor cu normele 
aplicabile în statul membru gazd ă în conformitate cu articolul 44 alineatul (1) şi articolul 
45, în limitele stabilite la  punctul 1 de mai sus. 
Concluzie 
Responsabilitatea final ă a statului membru gazd ă în ceea ce prive şte normele aplicabile 
domeniilor care nu intr ă sub inciden ţa directivei OPCVM nu presupune faptul c ă statului 
membru gazd ă i s-a acordat o „licen ţă” de a impune norme suplimentare OPCVM-urilor 
din alte State Membre, notificat e pentru comercializarea unit ăţilor lor pe teritoriul 
acestui stat gazd ă. Un principiu de baz ă este acela c ă astfel de norme nu trebuie s ă 
afecteze responsabil itatea exclusiv ă a statului membru de origine, astfel cum este 
prevăzută de dispozi ţiile directivei. 
Impactul oric ărei responsabilit ăţi finale a statului membru gazd ă în ceea ce prive şte 
societatea de administrare a OPCV M-urilor trebuie, de asemenea, s ă fie evaluat cu 
privire la modul în care OPCVM-ul î şi comercializeaz ă efectiv unit ăţilor. Societ ăţile de 
administrare recurg adesea la ter ţi pentru a asigura distribu ţia propriilor OPCVM-uri pe 
teritoriul statelor membre gazd ă. În plus, responsabilitatea final ă a statului membru 
gazdă este, de asemenea, restric ţionată de faptul c ă normele care nu intr ă sub inciden ţa 
domeniului rezervat sunt  armonizate din ce în ce mai mult la nivelul UE. 
Fără a aduce atingere faptului c ă un stat gazd ă nu are dreptul de a impune divulgarea 
unor informa ţii suplimentare privind profilul de risc al unui OPCVM în temeiul 
directivei, se analizeaz ă în prezent o posibil ă abordare comun ă privind lărgirea gamei de 
informaţii obligatorii care trebuie divulgate, ca urmare a public ării de către Comisie a 
Cărţii albe privind dezvo ltarea cadrului UE pent ru fondurile de investi ţii. Între timp, 
Comisia reaminte şte necesitatea de conformare cu şi de respectare a principiilor enun ţate 
în directiva OPCVM.