RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 344/1

În temeiul dispozițiilor articolului 287 alineatele (1) și (4) TFUE și ale articolelor 129 și 143 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1081/2010 al Parlamentului European și al Consiliului, precum și ale articolelor 139 și 156 din Regulamentul (CE) nr. 215/2008 al Consiliului din 18 februarie 2008 privind regulamentul financiar aplicabil celui de Al zecelea fond european de dezvoltare

Curtea de Conturi a Uniunii Europene, în ședința sa din 6 septembrie 2012, a adoptat

RAPOARTELE ANUALE

privind exercițiul financiar 2011.

Rapoartele, însoțite de răspunsurile instituțiilor la observațiile Curții, au fost transmise autorităților responsabile de acordarea descărcării de gestiune, precum și celorlalte instituții.

Membrii Curții de Conturi sunt:

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA (președinte), David BOSTOCK, Ioannis SARMAS, Igors LUDBORŽS, Jan KINŠT, Kersti KALJULAID, Karel PINXTEN, Ovidiu ISPIR, Nadejda SANDOLOVA, Michel CRETIN, Harald NOACK, Henri GRETHEN, Szabolcs FAZAKAS, Louis GALEA, Ladislav BALKO, Augustyn KUBIK, Milan Martin CVIKL, Rasa BUDBERGYTĖ, Lazaros S. LAZAROU, Gijs DE VRIES, Harald WÖGERBAUER, Hans Gustaf WESSBERG, Henrik OTBO, Pietro RUSSO, Ville ITÄLÄ, Kevin CARDIFF, Baudilio TOMÉ MUGURUZA.

RAPORTUL ANUAL REFERITOR LA EXECUȚIA BUGETULUI

2012/C 344/01

CUPRINS

Introducere generală

Capitolul 1— Declarația de asigurare și informații în sprijinul acesteia

Capitolul 2— Veniturile

Capitolul 3— Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct

Capitolul 4— Dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate

Capitolul 5— Politica regională; energie și transporturi

Capitolul 6— Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale

Capitolul 7— Relații externe, ajutor și extindere

Capitolul 8— Cercetare și alte politici interne

Capitolul 9— Cheltuielile administrative și alte cheltuieli

Capitolul 10— Obținerea de rezultate pornind de la bugetul UE

INTRODUCERE GENERALĂ 0.1. Curtea de Conturi Europeană este instituția creată prin tratat cu scopul de a efectua auditul finanțelor Uniunii Europene (UE). În calitate de auditor extern al Uniunii Europene, Curtea joacă rolul de gardian independent al intereselor financiare ale cetățenilor Uniunii și contribuie la îmbunătățirea gestiunii financiare a UE. Mai multe informații cu privire la Curte sunt disponibile în raportul său anual de activitate; acest raport este disponibil pe site-ul Curții (www.eca.europa.eu), alături de rapoartele speciale ale instituției privind programele de cheltuieli și veniturile UE și de avizele sale referitoare la acte legislative noi sau modificate. 0.2. Prezentul document reprezintă cel de al 35-lea raport anual al Curții cu privire la execuția bugetului UE și se referă la exercițiul financiar 2011. Pentru fondurile europene de dezvoltare, se publică un raport anual separat. 0.3. Bugetul general al Uniunii Europene se decide anual de către Consiliu și Parlamentul European. Raportul anual al Curții, alături de rapoartele speciale ale Curții, furnizează o bază pentru procedura de descărcare de gestiune, prin care Parlamentul European se pronunță cu privire la îndeplinirea în mod satisfăcător sau la neîndeplinirea de către Comisia Europeană a responsabilităților acesteia de execuție a bugetului. Curtea de Conturi transmite raportul său anual parlamentelor naționale simultan cu transmiterea acestuia către Parlamentul European și către Consiliu. 0.4. Partea centrală a raportului anual o constituie declarația de asigurare a Curții („DAS”) cu privire la fiabilitatea conturilor anuale ale Uniunii Europene și la legalitatea și regularitatea operațiunilor („regularitatea operațiunilor” ca denumire generică în raport). Raportul începe cu prezentarea declarației de asigurare, restul raportului tratând, în cea mai mare parte, activitățile de audit subiacente acestei declarații. 0.5. Raportul este structurat după cum urmează: — Capitolul 1 conține declarația de asigurare, la care se adaugă o prezentare generală a rezultatelor auditului Curții cu privire la fiabilitatea conturilor și la regularitatea operațiunilor și o prezentare sintetică a gestiunii bugetului în exercițiul 2011. Anexa 1.3 la capitolul 1 furnizează informații extrase din conturile consolidate aferente exercițiului 2011. Această anexă înlocuiește, într-o mare măsură, anexa „Informații financiare privind bugetul general”, care figura în rapoartele anuale anterioare. Informații financiare mai detaliate cu privire la exercițiul 2011 sunt disponibile în conturile consolidate publicate și în raportul financiar elaborat de Comisia Europeană, aceste două documente putând fi consultate la adresa: www.ec.europa.eu/budget/biblio/documents/2011. — Capitolele 2-9 prezintă constatările de audit în mod detaliat, sub forma unor „aprecieri specifice” privind veniturile și cheltuielile UE. Capitolul 2 se referă la partea de venituri a bugetului UE; capitolele 3-9 tratează șapte grupuri de domenii de politici, domenii corespunzând celor în cadrul cărora sunt autorizate și înregistrate cheltuielile de la bugetul UE. Aceste grupuri de domenii de politici corespund în linii mari rubricilor utilizate în Cadrul financiar 2007-2013, care prezintă planurile generale multianuale de cheltuieli ale UE. — Capitolul 10 analizează evaluarea cu privire la performanță prezentată în rapoartele anuale de activitate a trei dintre directorii generali ai Comisiei, trecând în revistă, în același timp, principalele teme comune din cadrul rapoartelor speciale adoptate de Curte în 2011 și abordând pe scurt raportul de evaluare al Comisiei. 0.6. Structura aprecierilor specifice a fost modificată. Anul acesta, fostul capitol unic privind agricultura și resursele naturale, care figura în structura rapoartelor anuale din ultimii ani, este împărțit în două capitole, care prezintă aprecieri specifice separate: — Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct; respectiv — Dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate. 0.7. Aceeași situație este valabilă și pentru fostul capitol unic referitor la coeziune, energie și transporturi, care este acum împărțit în două capitole separate, cu aprecieri specifice separate: — Politica regională, energia și transporturile; și — Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale. 0.8. Aprecierile specifice se bazează pe următoarele elemente principale: rezultatele testelor efectuate de Curte cu scopul de a verifica regularitatea operațiunilor; evaluarea eficacității principalelor sisteme de supraveghere și de control utilizate pentru veniturile sau pentru cheltuielile în cauză; și examinarea fiabilității luărilor de poziție ale Comisiei. 0.9. Ca și în exercițiile anterioare, raportul anual include observații cu privire la „raportul de sinteză” al Comisiei Europene, prin intermediul căruia Comisia își asumă răspunderea politică pentru gestiunea bugetului UE: a se vedea punctele 1.24-1.30. În raportul de sinteză pentru 2011, Comisia a decis să includă anumite afirmații critice referitor la posibilul impact al metodelor actuale de audit ale Curții asupra estimărilor indicilor de eroare, ca și referitor la impactul în acest sens al schimbărilor preconizate în materie de metode de audit pentru 2012 și pentru exercițiile ulterioare. 0.10. Curtea consideră aceste afirmații drept nefondate și premature. Mai mult decât atât, Curtea dorește să sublinieze că acest tip de schimbări la nivelul abordării și al metodologiei sale de audit reflectă evoluția mediului de audit în care se derulează activitatea Curții, inclusiv evoluția modului în care cheltuielile sunt gestionate de către entitățile auditate. Ca și până acum, Curtea va explica în mod corespunzător și transparent, la momentul potrivit, atât orice fel de schimbări intervenite în metodologia sa, cât și efectele acestor schimbări. 0.11. Răspunsurile Comisiei sau, după caz, ale altor instituții și organe ale UE la observațiile Curții figurează în prezentul document. Atunci când își formulează constatările și concluziile, Curtea ia în considerare răspunsurile relevante prezentate de entitatea auditată, însă, în calitatea sa de auditor extern, Curtea are responsabilitatea de a-și face cunoscute constatările de audit, de a formula concluzii pe baza acestor constatări și de a furniza astfel o evaluare independentă și imparțială a fiabilității conturilor și a regularității operațiunilor.

CAPITOLUL 1 Declarația de asigurare și informații în sprijinul acesteia CUPRINS Declarația de asigurare a Curții furnizată Parlamentului European și Consiliului – Raport independent de audit Introducere Constatările de audit privind exercițiul financiar 2011 Fiabilitatea conturilor Regularitatea operațiunilor Sinteza aprecierilor specifice formulate în vederea DAS Comparație cu rezultatele privind exercițiul anterior (exercițiile anterioare) Fiabilitatea luărilor de poziție ale Comisiei Introducere Rapoartele anuale de activitate și declarațiile directorilor generali Raportul de sinteză al Comisiei Gestiunea bugetară Creditele bugetare pentru angajamente și pentru plăți Utilizarea creditelor de plată la sfârșitul exercițiului Angajamente bugetare restante („RAL”) DECLARAȚIA DE ASIGURARE A CURȚII FURNIZATĂ PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI CONSILIULUI – RAPORT INDEPENDENT DE AUDIT (1) (2) (3) Fiabilitatea conturilor Legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente conturilor Veniturile Angajamentele Plățile 6 septembrie 2012 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA Președinte Curtea de Conturi Europeană 12, rue Alcide De Gasperi, 1615 Luxemburg, LUXEMBURG OBSERVAȚIILE CURȚII RĂSPUNSURILE COMISIEI INTRODUCERE 1.1. În acest capitol al raportului anual, Curtea: — descrie contextul în care se furnizează declarația de asigurare (DAS) (4) și prezintă sintetic și analizează constatările de audit și concluziile subiacente acestei declarații (a se vedea punctele 1.2-1.30); — analizează datele-cheie privind gestiunea bugetară pentru exercițiul 2011 (a se vedea punctele 1.31-1.38); — explică modul în care își desfășoară Curtea auditul în vederea furnizării declarației de asigurare (a se vedea anexa 1.1 ); și — prezintă acțiunile întreprinse de Comisie în urma observațiilor formulate în anii anteriori cu privire la fiabilitatea conturilor. Capitolul include, de asemenea, reacțiile Comisiei în urma recomandărilor formulate de Curte, în special cu privire la recuperări și la corecții financiare, precum și cu privire la utilizarea din ce în ce mai frecventă a prefinanțărilor, în rapoartele sale anuale anterioare (a se vedea anexa 1.2 ). 1.2. Curtea de Conturi furnizează Parlamentului European și Consiliului o declarație de asigurare cu privire la fiabilitatea conturilor, precum și la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente. Curtea poate să prezinte, în completarea acestei declarații, aprecieri specifice pentru fiecare domeniu major de activități ale Uniunii Europene (5). 1.3. Obiectivul activităților de audit referitoare la fiabilitatea conturilor Uniunii Europene este de obține probe de audit suficiente și adecvate pentru a stabili în ce măsură au fost înregistrate în mod corespunzător veniturile, cheltuielile, activele și pasivele, precum și în ce măsură conturile consolidate reflectă în mod fidel situația financiară la 31 decembrie 2011 și rezultatele operațiunilor Uniunii și fluxurile de numerar ale acesteia pentru exercițiul încheiat la această dată (a se vedea punctele 1.6-1.8). 1.4. Obiectivul activităților de audit referitoare la regularitatea operațiunilor subiacente conturilor exercițiului 2011 este de a obține probe de audit suficiente și adecvate pentru a stabili în ce măsură aceste operațiuni au fost conforme cu reglementările sau cu prevederile contractuale aplicabile și în ce măsură sumele aferente au fost calculate corect (a se vedea punctele 1.9-1.15 pentru o trecere în revistă a rezultatelor și capitolele 2-9 pentru informații mai detaliate). 1.5. Obiectivul activităților de audit referitoare la fiabilitatea luărilor de poziție ale Comisiei, și anume declarațiile directorilor generali și rapoartele anuale de activitate ale serviciilor Comisiei, precum și raportul de sinteză aferent, este de a evalua măsura în care aceste documente furnizează o evaluare corectă a calității gestiunii financiare (inclusiv a nivelurilor reziduale de eroare), precum și măsura în care ele contribuie la obținerea de către Curte a asigurării globale (a se vedea punctele 1.16-1.30 și observațiile conexe din cadrul secțiunii intitulate „Eficacitatea sistemelor” din cuprinsul capitolelor 2-9). CONSTATĂRILE DE AUDIT PRIVIND EXERCIȚIUL FINANCIAR 2011 Fiabilitatea conturilor 1.6. Observațiile Curții se referă la conturile consolidate ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2011, întocmite de contabilul Comisiei și aprobate de aceasta în conformitate cu Regulamentul financiar (6) și primite de Curte la 31 iulie 2012. Conturile consolidate cuprind: (a) situațiile financiare consolidate, care includ bilanțul (prezintă activele și pasivele la sfârșitul exercițiului), contul rezultatului economic (prezintă veniturile și cheltuielile aferente exercițiului), tabelul fluxurilor de numerar (indică modul în care modificările produse în conturi afectează numerarul și echivalentele de numerar), situația modificărilor în structura activelor nete, precum și notele la aceste situații financiare; și (b) rapoartele consolidate privind execuția bugetară, care tratează veniturile și cheltuielile aferente exercițiului respectiv, precum și notele la aceste rapoarte. 1.7. Contabilul Comisiei a transmis Curții o scrisoare cuprinzând declarațiile/luările de poziție ale Comisiei, în care confirmă că conturile consolidate sunt exhaustive și fiabile sub toate aspectele semnificative. 1.8. În urma auditului Curții cu privire la conturile consolidate privind exercițiul 2011, s-a constatat că acestea nu conțin denaturări semnificative (a se vedea, de asemenea, anexa 1.2 ). Regularitatea operațiunilor Sinteza aprecierilor specifice formulate în vederea DAS 1.9. Curtea formulează mai multe aprecieri specifice: referitor la venituri, în cadrul capitolului 2, și referitor la diferitele grupuri de politici de cheltuieli corespunzătoare celor din bugetul întocmit pe activități (Activity Based Budgeting – ABB), în capitolele 3-9 (a se vedea tabelul 1.1 ). Tabelul 1.1 – Plățile în 2011, pe capitole din raportul anual (în milioane de euro) Secțiuni (S), titluri (T) și capitole (C) (36) corespunzătoare nomenclaturii bugetare din 2011, defalcate pe capitole din raportul anual al Curții Plăți efectuate în 2011 (37) în % din total Capitole din raportul anual Capitolul 3: Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct 43 809 33,9 % Fondul european de garantare agricolă (T.05 C01-03, 06-08) 43 809 33,9 % Capitolul 4: Dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate 13 876 10,7 % Dezvoltare rurală (T.05 C04-05) 12 399 9,6 % Mediu și politici climatice (T.07) 240 0,2 % Afaceri maritime și pescuit (T.11) 731 0,6 % Sănătate și protecția consumatorilor (T.17) 506 0,4 % Capitolul 5: Politica regională; energie și transporturi 34 842 26,9 % Mobilitate și transporturi (T.06) 1 042 0,8 % Politică regională (T.13) 32 911 25,4 % Energie (T.32) 889 0,7 % Capitolul 6: Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale 10 299 8,0 % Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale (T.04) 10 299 8,0 % Capitolul 7: Relații externe, ajutor și extindere 6 201 4,8 % Relații externe (T.19) 3 156 2,4 % Dezvoltare și relații cu statele din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP) (T.21) 1 175 0,9 % Extindere (T.22) 835 0,6 % Ajutor umanitar (T.23) 1 035 0,8 % Capitolul 8: Cercetare și alte politici interne 10 591 8,2 % Afaceri economice și financiare (T.01) 319 0,2 % Întreprinderi (T.02) 1 213 0,9 % Concurență (T.03) 0 0,0 % Cercetare (T.08) 4 283 3,3 % Societatea informațională și media (T.09) 1 357 1,0 % Cercetare directă (T.10) 89 0,1 % Piața internă (T.12) 34 0,0 % Educație și cultură (T.15) 2 283 1,8 % Comunicare (T.16) 134 0,1 % Spațiul de libertate, securitate și justiție (T.18) 868 0,7 % Comerț (T.20) 11 0,0 % Capitolul 9: Cheltuielile administrative și alte cheltuieli 9 777 7,6 % Parlamentul (S. I) 1 580 1,2 % Consiliul (S. II) 547 0,4 % Comisia (S. III) 6 264 4,8 % Curtea de Justiție (S. IV) 334 0,3 % Curtea de Conturi (S. V) 137 0,1 % Comitetul Economic și Social (S. VI) 126 0,1 % Comitetul Regiunilor (S. VII) 91 0,1 % Ombudsmanul European (S. VIII) 9 0,0 % Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (S. IX) 7 0,0 % Serviciul European de Acțiune Externă (S.X) 682 0,5 % Total general 129 395 100,0 % 1.10. Curtea concluzionează că veniturile aferente exercițiului (130 000 de milioane de euro) (7) și plățile din cadrul grupului de politici Cheltuielile administrative și alte cheltuieli (9 777 de milioane de euro) nu au fost afectate de un nivel semnificativ de eroare și că sistemele aferente de supraveghere și de control examinate erau eficace (a se vedea tabelul 1.2 și punctele 2.35-2.36 și 9.30-9.32). De asemenea, angajamentele nu au fost afectate de un nivel semnificativ de eroare, indiferent de grupul de politici de care țin. 1.11. Curtea concluzionează, de asemenea, că grupul de politici Relații externe, ajutor și extindere (6 201 milioane de euro) nu a fost afectat de un nivel semnificativ de eroare și că sistemele aferente de supraveghere și de control examinate erau parțial eficace. Cu toate acestea, plățile intermediare și finale au fost afectate de un nivel semnificativ de eroare (a se vedea tabelul 1.2 și punctele 7.26-7.27). 1.11. Comisia a conceput controalele pe care le efectuează astfel încât acestea să acopere întregul ciclu de viață al proiectelor sale multianuale. Comisia consideră că aceste sisteme de supraveghere și de control sunt eficace și că s-au îmbunătățit substanțial de la an la an. 1.12. Curtea concluzionează că următoarele grupuri de politici au fost afectate de un nivel semnificativ de eroare: Agricultură: Susținerea pieței și sprijinul direct [cheltuieli rambursate în valoare de 43 801 milioane de euro (8)], Dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate [cheltuieli rambursate în valoare de 13 310 milioane de euro (8)], Politică regională, energie și transporturi [cheltuieli rambursate în valoare de 33 373 de milioane de euro (8)], Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale [cheltuieli rambursate în valoare de 10 171 de milioane de euro (8)] și Cercetare și alte politici interne (plăți în valoare de 10 591 de milioane de euro). De asemenea, Curtea concluzionează că sistemele de supraveghere și de control examinate aferente acestor grupuri de politici erau parțial eficace (a se vedea tabelul 1.2 și punctele 3.42-3.43, 4.51-4.52, 5.70-5.71, 6.27-6.28 și 8.37-8.38). 1.13. Curtea concluzionează că, per ansamblu, plățile au fost afectate de un nivel semnificativ de eroare și că sistemele de supraveghere și de control examinate aferente plăților erau, în general, parțial eficace (a se vedea tabelul 1.2 ). 1.12-1.13 În ceea ce privește domeniul „Agricultură”: referitor la domeniul „Susținerea pieței și sprijinul direct”, Comisia consideră că indicele de eroare cel mai probabil stabilit de Curte pentru exercițiul financiar 2011, cu toate că prezintă o ușoară creștere în comparație cu exercițiul anterior, se situează în continuare în marja normală de variație statistică de la un exercițiu financiar la altul și nu indică o deteriorare a calității globale în gestiunea și controlul cheltuielilor de către statele membre. Comisia consideră că indicii de eroare stabiliți de Curte în ultimii ani, luați împreună, reprezintă o dovadă fiabilă că indicele de eroare cel mai probabil pentru FEGA este relativ apropiat de pragul de semnificație de 2 %. În ceea ce privește domeniul „Dezvoltare rurală”, evaluarea Comisiei cu privire la nivelul plăților necuvenite, pe baza statisticilor de control furnizate de statele membre în 2011, arată o deteriorare a situației. Acest fapt l-a determinat pe directorul general al DG AGRI să formuleze o rezervă în raportul său anual de activitate pe 2011. Au fost identificate o serie de măsuri corective pentru a remedia situația. În ceea ce privește sistemele de supraveghere și de control utilizate în domeniul agriculturii, Comisia este de părere că Sistem Integrat de Administrare și Control, care reprezenta 91 % din totalul cheltuielilor efectuate în cadrul Fondului European de Garantare Agricolă (FEGA), este, în general, un sistem de control eficace pentru limitarea riscului de eroare sau de cheltuieli neconforme cu reglementările și dorește să reamintească faptul că riscul rezidual pentru bugetul UE este acoperit în mod corespunzător de procedura de verificare a conformității. A se vedea răspunsurile la punctele 3.10, 3.14-3.15, 3.42, 4.10, 4.43, 4.51 și 4.52. Rata de eroare combinată cea mai probabilă pentru domeniile „Politică regională, transporturi și energie” și „Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale”, după cum se arată în tabelul 1.3, scade în mod considerabil în comparație cu 2010, de la 7,7 % la 5,1 %. De asemenea, pentru al treilea an consecutiv, indicele de eroare pentru fiecare componentă a fostului grup de politici „Coeziune, energie și transporturi” (indice de eroare cel mai probabil de 6,0 % pentru „Politică regională, energie și transporturi” și 2,2 % pentru „Ocuparea forței de muncă”) rămâne cu mult sub nivelurile raportate de Curte în perioada 2006-2008. Această evoluție pozitivă este rezultatul consolidării dispozițiilor privind controlul din perioada de programare 2007-2013, al politicii stricte a Comisiei de întreruperi/suspendări atunci când sunt identificate deficiențe, în conformitate cu planul său de acțiune din 2008, precum și al impactului pozitiv al măsurilor de simplificare prevăzute de reglementările pentru actuala perioadă de programare. Comisia va continua să își concentreze acțiunile asupra programelor și/sau a statelor membre cu cel mai mare nivel de risc. Referitor la cercetare și alte politici interne, Comisia consideră că, din perspectiva gestionării – și anume punând în balanță obiectivele în materie de legalitate și regularitate și considerațiile referitoare la proporționalitatea riscurilor și raportul cost-eficacitate al controalelor – sistemele sale de gestiune și de control furnizează o asigurare rezonabilă, luându-se în considerare și rezervele formulate de ordonatorii de credite delegați. În cele din urmă, cu referire, în special, la dispozițiile Regulamentului financiar aplicabil bugetului UE [articolul 22a alineatul (2) litera (f) din Regulamentul de stabilire a normelor detaliate de punere în aplicare a Regulamentului financiar și articolul 28 alineatul (2b) litera (g) din noul Regulament financiar] și având în vedere propunerea de reducere a resurselor disponibile și a măsurilor luate în prezent de statele membre, Comisia va examina costul și beneficiile recomandărilor Curții înainte de a lua și/sau de a propune măsuri corespunzătoare. Tabelul 1.2 – Sinteza constatărilor referitoare la exercițiul 2011 în ceea ce privește regularitatea operațiunilor Grup de politici Plăți (în milioane de euro) Evaluarea sistemelor de supraveghere și de control examinate (39) Indicele de eroare cel mai probabil (MLE) (%) Intervalul de certitudine (%) Frecvența erorilor (40) (%) Concluziile auditului Limita inferioară a indicelui de eroare (LEL) Limita superioară a indicelui de eroare (UEL) Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct (38) 43 801 (41) Parțial eficace 2,9 (46) 1,1 4,7 39 Afectat de un nivel semnificativ de eroare Dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate (38) 13 310 (42) Parțial eficace 7,7 (47) 4,5 10,9 57 Afectat de un nivel semnificativ de eroare Politica regională; energie și transporturi (38) 33 373 (43) Parțial eficace 6,0 3,0 9,0 59 Afectat de un nivel semnificativ de eroare Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale (38) 10 171 (44) Parțial eficace 2,2 0,9 3,4 40 Afectat de un nivel semnificativ de eroare Relații externe, ajutor și extindere 6 201 Parțial eficace 1,1 0,0 2,4 33 Nu este afectat de un nivel semnificativ de eroare Cercetare și alte politici interne 10 591 Parțial eficace 3,0 1,1 4,9 49 Afectat de un nivel semnificativ de eroare Cheltuielile administrative și alte cheltuieli 9 777 Eficace 0,1 0,0 0,3 7 Nu este afectat de un nivel semnificativ de eroare Ansamblul populației auditate 127 224 (45) Parțial eficace 3,9 (48) 3,0 4,8 44 Afectată de un nivel semnificativ de eroare Veniturile 130 000 (49) Eficace 0,8 0,0 2,4 2 Nu este afectat de un nivel semnificativ de eroare Comparație cu rezultatele privind exercițiul anterior (exercițiile anterioare) 1.14. Indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curte pentru plățile aferente exercițiului 2011 este mai mare decât cel estimat pentru exercițiul 2010, în următoarele grupuri de politici: 1.14. — Agricultură: Susținerea pieței și sprijinul direct și Dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate (în comparație cu grupul de politici anterior Agricultură și resurse naturale); — „Agricultură”: în ceea ce privește domeniul „Susținerea pieței și sprijinul direct”, Comisia consideră că ușoara creștere în comparație cu exercițiul anterior se situează în continuare în marja normală de variație statistică de la un exercițiu financiar la altul și nu indică o deteriorare a calității globale în gestiunea și controlul cheltuielilor de către statele membre. În ceea ce privește domeniul „Dezvoltare rurală”, Comisia este de acord că se înregistrează o deteriorare a situației, deși de o amploare mai limitată decât cea raportată de Curte. Comisia observă că această concluzie a Curții vizează grupul de politici luat în ansamblu, nu subgrupurile. Comisia consideră că, din perspectiva gestionării – și anume punând în balanță obiectivele în materie de legalitate și regularitate și considerațiile referitoare la proporționalitatea riscurilor și raportul cost-eficacitate al controalelor – sistemele sale de gestiune și de control furnizează o asigurare rezonabilă, luându-se în considerare și rezervele formulate de ordonatorii de credite delegați. — Cercetare și alte politici interne. În grupurile de politici Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale și Politică regională, energie și transporturi (în comparație cu grupul de politici anterior Coeziune, energie și transporturi), indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curte a scăzut. Comisia constată că, pentru al treilea an consecutiv, indicele de eroare rămâne cu mult sub nivelurile raportate de Curte în perioada 2006-2008. Această evoluție pozitivă este rezultatul consolidării dispozițiilor privind controlul din perioada de programare 2007-2013 și al politicii sale stricte de întreruperi/suspendări atunci când sunt identificate deficiențe, în conformitate cu planul său de acțiune din 2008. După cum se arată în tabelul 1.3, indicele de eroare cel mai probabil, cumulat pentru domeniile „Politică regională, transporturi și energie” și „Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale”, a scăzut, de asemenea, în mod considerabil în comparație cu 2010, de la 7,7 % la 5,1 %. În cadrul celorlalte grupuri de politici (Relații externe, ajutor și extindere și Cheltuielile administrative și alte cheltuieli), indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curte a rămas stabil (a se vedea tabelul 1.3 ). 1.15. Luând în considerare totalitatea acestor grupuri de politici, indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curte pentru ansamblul plăților a rămas stabil în comparație cu 2010 (3,9 % în 2011 și 3,7 % în 2010, a se vedea și tabelul 1.3 și graficul 1.1 ) (9). Conform constatărilor Curții, în jur de două cincimi din operațiunile testate au fost afectate de eroare (în 2010, proporția a fost de o treime din numărul total al operațiunilor). Frecvența erorilor detectate de Curte a crescut pentru toate grupurile de politici, cu excepția fostului grup de politici Coeziune, energie și transporturi și a grupului Cheltuielile administrative și alte cheltuieli, grupuri pentru care a rămas stabilă (a se vedea tabelul 1.3 ). 1.15. După luarea în considerare a noii evaluări a erorilor în materie de ecocondiționalitate în ceea ce privește domeniul „Agricultură”, Comisia constată că indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curte este foarte apropiat de cel din 2010, în pofida unei serii de factori tehnici și structurali nefavorabili (odată ce programele multianuale ale UE intră într-o fază decisivă, care presupune plăți tot mai complexe, crește, în mod necesar, probabilitatea comiterii unor erori). Tabelul 1.3 – Comparație între rezultatele de audit pentru exercițiul 2010 și cele pentru exercițiul 2011 Grup de politici Indicele de eroare cel mai probabil (MLE) (%) Intervalul de certitudine (%) Frecvența erorilor (%) Concluziile auditului Limita inferioară a indicelui de eroare (LEL) Limita superioară a indicelui de eroare (UEL) 2010 2011 2010 2011 2010 2011 2010 2011 2010 2011 Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct 2,3 4,0 (50) 2,9 0,8 2,5 1,1 3,8 5,6 4,7 37 48 39 Afectate de un nivel semnificativ de eroare Afectat de un nivel semnificativ de eroare Dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate 7,7 4,5 10,9 57 Afectat de un nivel semnificativ de eroare Politica regională; energie și transporturi 7,7 5,1 (50) 6,0 4,7 3,2 3,0 10,7 7,1 9,0 49 50 59 Afectate de un nivel semnificativ de eroare Afectat de un nivel semnificativ de eroare Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale 2,2 0,9 3,4 40 Afectat de un nivel semnificativ de eroare Relații externe, ajutor și extindere 1,7 1,1 0,1 0,0 3,3 2,4 23 33 Nu este afectat de un nivel semnificativ de eroare Nu este afectat de un nivel semnificativ de eroare Cercetare și alte politici interne 1,4 3,0 0,6 1,1 2,1 4,9 39 49 Nu este afectat de un nivel semnificativ de eroare Afectat de un nivel semnificativ de eroare Cheltuielile administrative și alte cheltuieli 0,4 0,1 0,0 0,0 1,1 0,3 7 7 Nu este afectat de un nivel semnificativ de eroare Nu este afectat de un nivel semnificativ de eroare Ansamblul populației auditate 3,7 3,9 (51) 2,6 3,0 4,8 4,8 36 44 Afectată de un nivel semnificativ de eroare Afectată de un nivel semnificativ de eroare Veniturile 0,0 0,8 Nu se aplică 0,0 Nu se aplică 2,4 Nu se aplică 2 Nu sunt afectate de un nivel semnificativ de eroare Nu sunt afectate de un nivel semnificativ de eroare Fiabilitatea luărilor de poziție ale Comisiei Introducere 1.16. În temeiul articolului 317 TFUE, răspunderea finală pentru execuția bugetului UE revine Comisiei. Responsabilitatea asumată de directorii generali reprezintă elementul-cheie al actualului sistem instituit de Comisie pentru gestiunea fondurilor UE [sistem care a făcut obiectul unei revizuiri riguroase în urma reformei lansate în aprilie 2000 (10) ca reacție la rezoluția adoptată de Parlamentul European (11)]. Directorii generali trebuie să instituie sisteme de supraveghere și de control eficace care să îndeplinească anumite standarde definite în prealabil (12). 1.17. Directorii generali ai Comisiei raportează, în fiecare an, cu privire la modul în care și-au exercitat atribuțiile, în cadrul unui raport de activitate (13). Fiecare astfel de raport este însoțit de o declarație care acoperă, printre altele, măsura în care resursele au fost utilizate în scopurile pentru care au fost destinate și măsura în care procedurile de control garantează legalitatea și regularitatea operațiunilor. Atunci când detectează probleme semnificative în aceste privințe, directorii generali pot exprima rezerve în declarațiile lor. 1.18. Comisia își asumă răspunderea politică pentru gestiunea asigurată de directorii săi generali prin intermediul raportului de sinteză. Acest raport se bazează pe declarațiile furnizate de directorii generali în cadrul rapoartelor lor anuale de activitate, precum și pe alte surse, cum ar fi opinia generală a auditorului intern. Acest raport descrie totodată măsurile adoptate de Comisie pentru remedierea deficiențelor de gestiune și de control identificate. Rapoartele anuale de activitate și declarațiile directorilor generali (14) Suma corespunzătoare plăților pentru care s-au formulat rezerve este în creștere 1.19. Deși toți directorii generali au declarat că procedurile de control instituite oferă garanțiile necesare în ceea ce privește regularitatea operațiunilor, numărul direcțiilor generale/serviciilor care au exprimat una sau mai multe rezerve a crescut la 16 în 2011 (2010: 13). Numărul total al rezervelor formulate a crescut la 27 în 2011 (2010: 17), dintre care majoritatea se referă, ca și în cazul exercițiilor anterioare, la deficiențe privind regularitatea operațiunilor. Impactul financiar total estimat al rezervelor a înregistrat o creștere până la 1 959 de milioane de euro, ceea ce reprezintă 1,5 % din plățile efectuate în 2011 (2010: 423 de milioane de euro, reprezentând 0,3 %) (a se vedea tabelul 1.4 și capitolele 2-9). Tabelul 1.4 – Rezervele formulate de direcțiile generale ale Comisiei pentru exercițiul 2011 (în milioane de euro) DG/Serviciu (52) Rezerve Totalul plăților aferente activităților ABB relevante (53) Impactul financiar al rezervelor (54) AGRI 1 – Deficiențe grave în cadrul IACS în Bulgaria și în Portugalia. Risc de prejudiciere a reputației 2 – Cheltuieli din domeniul dezvoltării rurale. 12 292,02 278,00 3 – Deficiențe în ceea ce privește supravegherea și controlul produselor certificate ecologic. Risc de prejudiciere a reputației BUDG 1 – Îndoieli cu privire la fiabilitatea procedurilor de verificare și validare a conturilor, a procedurilor contabile și a sistemului contabil care se aplică în Belgia, precum și cu privire la corectitudinea sumelor reprezentând resurse proprii tradiționale transferate către bugetul UE. Neestimat CLIMA 1 – Deficiență semnificativă în ceea ce privește securitatea, identificată în registrele naționale ale schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii, în urma unor atacuri informatice care au avut loc în mai multe state membre în 2010 și 2011. Risc de prejudiciere a reputației COMM 1 – Potențială nerespectare a legislației aplicabile în materie de drepturi de proprietate intelectuală. Neestimat EACEA Importanța semnificativă a valorii expuse la risc, în 2011, legată de indicii de eroare înregistrați pentru plățile de granturi din cadrul bugetului aferent exercițiului 2011 pentru Programul de învățare pe tot parcursul vieții (2007-2013). 1 189,68 4,26 EMPL 1 – Deficiențe în sistemele de gestiune și de control (perioada 2007-2013) instituite pentru anumite programe operaționale din cadrul FSE în BE, CZ, DE, ES, IT, LV, LT, RO, SK și UK și pentru componenta IV a programului IPA din fosta Republică iugoslavă a Macedoniei. 9 557,19 58,70 2 – Deficiențe în sistemele de gestiune și de control (perioada 2000-2006) instituite pentru anumite programe operaționale din cadrul FSE în DE, FR, IT și ES, care nu au făcut obiectul unui control suficient din partea autorităților naționale și pentru care acestea nu au aplicat măsuri corective suficiente. 437,04 0,00 ENER 1 – Indicele de eroare reziduală privind exactitatea declarațiilor de cheltuieli pentru contractele aferente PC6. 25,79 1,15 2 – Indicele de eroare reziduală privind exactitatea declarațiilor de cheltuieli pentru contractele aferente PC7. 133,43 5,26 ENTR 1 – Exactitatea declarațiilor de cheltuieli din cadrul PC6. 4,17 0,16 2 – Exactitatea declarațiilor de cheltuieli din cadrul PC7. 419,65 0,93 3 – Fiabilitatea raportării financiare realizate de Agenția Spațială Europeană cu privire la implementarea în comun a componentei spațiale a GMES și la implementarea programelor EGNOS și Galileo Neestimat HOME 1 – Indicele de eroare reziduală în populația de granturi neauditate din cadrul programelor corespunzătoare activității ABB Securitate și protecția libertăților. 132,90 3,09 2 – Persistența riscului de întârzieri în ceea ce privește proiectul SIS II. Risc de prejudiciere a reputației INFSO 1 – Exactitatea declarațiilor de cheltuieli din acordurile de grant din cadrul PC7. 1 217,06 22,60 MARE 1 – Sistemele de gestiune și de control instituite pentru programele operaționale din cadrul IFOP în DE (obiectivul 1). Risc de prejudiciere a reputației 2a – Sistemele de gestiune și de control instituite pentru programele FEP din CZ, ES, IT, NL, RO, SK, FI și SE. 444,42 9,11 2b – Eligibilitatea cheltuielilor pentru investițiile efectuate la bord. 10,71 MOVE 1 – Exactitatea declarațiilor de cheltuieli pentru contractele aferente PC6. 19,29 0,86 2 – Exactitatea declarațiilor de cheltuieli pentru contractele aferente PC7. 39,68 1,23 REA Exactitatea declarațiilor de cheltuieli care au un impact asupra fondurilor acordate de la UE pentru temele de cercetare din domeniile spațiului și securității în cadrul programului specific „Cooperare” (din PC7). 423,82 3,63 REGIO 1 – Sistemele de gestiune și de control (perioada 2007-2013) instituite pentru FEDER/Fondul de coeziune/IPA în BG, CZ, DE, EE, ES, FR, IT, LV, LT, NL, AT, PL, SI, SK, UK și sistemele de gestiune și de control instituite pentru programele de cooperare teritorială. 30 044,46 1 427,00 2 – Sistemele de gestiune și de control (perioada 2000-2006) instituite pentru FEDER/Fondul de coeziune/IPA în DE, IE, ES, IT, HU și sistemele de gestiune și de control instituite pentru programele transfrontaliere. Risc de prejudiciere a reputației RTD 1 – Exactitatea declarațiilor de cheltuieli în ceea ce privește granturile din cadrul PC6. 517,11 20,56 2 – Exactitatea declarațiilor de cheltuieli în ceea ce privește granturile din cadrul PC7. 3 765,16 100,80 SANCO 1 – Exactitatea declarațiilor de cheltuieli depuse de statele membre în cadrul programelor de eradicare și de monitorizare a bolilor la animale din domeniul industriei alimentare și al hranei pentru animale. 256,23 10,70 Total 60 919,00 1 958,75 1.20. Creșterile înregistrate la nivelul numărului de rezerve, al numărului de direcții generale afectate și al impactului financiar estimat semnalează faptul că directorii generali admit că există un risc ridicat de eroare în anumite domenii, cum ar fi dezvoltarea rurală, coeziunea sau Al șaptelea program-cadru (PC7). Această recunoaștere este confirmată de rezultatele auditurilor Curții privind exercițiul 2011 (a se vedea punctele 1.10-1.15). 1.20. În raportul de sinteză pentru 2011, Comisia a prezentat analiza sa cu privire la diversele motive care explică această creștere. Motivele respective sunt expuse la punctul 1.27 de mai jos. Pentru domeniul „Politică regională”, creșterea numărului de rezerve este cauzată, în principal, de aplicarea unei metodologii mai stricte, în special prin evaluarea riscurilor reziduale cumulative, în scopul de a răspunde observațiilor formulate de Curte în precedentele sale rapoarte anuale. Pentru primul an, programele fac obiectul unei rezerve atunci când riscul rezidual cumulativ este de peste 2 %. Estimările realizate la nivelul Comisiei pentru „indicele de eroare reziduală” 1.21. Fiecare direcție generală trebuie să aprecieze gradul în care operațiunile rămân afectate de eroare după aplicarea sistemelor de supraveghere și de control. În acest scop, se calculează un indice de eroare reziduală. În termeni mai simpli, indicele de eroare reziduală este indicele de eroare obținut în urma examinării unui eșantion reprezentativ de operațiuni minus corecțiile aplicate grație sistemelor de supraveghere și de control. Dacă indicele de eroare reziduală este mai mare de 2 %, directorul general trebuie să formuleze o rezervă în declarație, această rezervă urmând să fie inclusă în raportul anual de activitate. 1.21. Examinarea unui eșantion reprezentativ de operațiuni necesită, de regulă, un efort de audit care depășește mijloacele direcțiilor generale și ale serviciilor, cu excepția a patru mari domenii de cheltuieli („Agricultură”, „Fonduri structurale”, „Ajutor extern” și „Cercetare”). Instrucțiunile permanente referitoare la rapoartele anuale de activitate oferă orientări detaliate cu privire la modul de furnizare a unei asigurări atunci când indicatorii de control disponibili nu sunt reprezentativi din punct de vedere statistic pentru operațiuni. În ceea ce privește politica de coeziune, reglementările prevăd că statele membre auditează anual eșantioane reprezentative de operațiuni pentru programe sau grupuri de programe. Indicii de eroare care rezultă sunt apoi examinați și confirmați de serviciile Comisiei și utilizați în procesul lor de asigurare. 1.22. Comisia a furnizat, pentru prima oară, directorilor generali orientări privind modul în care trebuie să fie calculat indicele de eroare reziduală în cadrul instrucțiunilor privind elaborarea rapoartelor anuale de activitate aferente exercițiului 2011. Această inițiativă a antrenat anumite îmbunătățiri în cazul anumitor declarații, în special cele ale direcțiilor generale responsabile de coeziune (a se vedea punctele 5.66 și 6.25) și cele ale Direcției Generale Cercetare și Inovare și Direcției Generale Societatea Informațională și Media (a se vedea punctele 8.35-8.36). Curtea a constatat totuși anumite deficiențe care afectau aceste instrucțiuni și aplicarea lor. Unele direcții generale au furnizat informații neclare și/sau și-au subestimat indicele de eroare reziduală, astfel încât fie au omis să formuleze rezerve, fie le-au minimalizat gravitatea (15). De exemplu: 1.22. Comisia salută confirmarea ameliorării orientărilor sale ca răspuns la recomandările formulate de Curte în raportul său anual pe 2010. Comisia consideră că direcțiile generale la care face referire Curtea au urmat instrucțiunile și au formulat rezervele corespunzătoare. — orientările nu explicau în mod suficient cum trebuia procedat în cazul în care nu era posibil să se calculeze un indice de eroare reziduală fiabil; — Instrucțiunile privind rapoartele anuale de activitate includ orientări specifice și etapizate cu privire la modul în care trebuie procedat în cazul în care această informație nu este disponibilă. — au fost încorporate în calcul unele sume care, din cauza întârzierilor mari, nu au fost restituite sau recuperate prin alte modalități; — În conformitate cu instrucțiunile Comisiei, doar corecțiile financiare care au fost acceptate în mod oficial de autoritățile naționale și înregistrate de autoritatea de certificare în registrele contabile au fost luate în considerare la calcularea indicelui de eroare reziduală. Dacă aceste cerințe sunt îndeplinite, Comisia se asigură că toate corecțiile financiare convenite sunt deduse din următoarea cerere de plată transmisă de autoritățile competente. — la calculul indicelui de eroare reziduală, au fost luate în considerare tipuri diferite de acțiuni corective (corecții financiare/retrageri și recuperări), în ciuda diferențelor inerente dintre acestea (16). Mai mult, instrucțiunile prevedeau să fie luate în considerare și suspendările. — Comisia este de acord că suspendările nu ar trebui să fie incluse în calculul indicelui de eroare reziduală și că nicio direcție generală nu a procedat astfel. 1.23. Curtea apreciază, în concluzie, că indicele de eroare reziduală nu reprezintă încă un indicator fiabil al gradului în care operațiunile rămân afectate de eroare. 1.23. Comisia recunoaște că este de dorit o utilizare mai extinsă și mai coerentă a indicelui de eroare reziduală. Totuși, Comisia reamintește că acesta nu este menit să fie utilizat în mod exclusiv sau universal. Cele mai multe direcții generale și servicii vor continua să se bazeze pe alți indicatori pentru a evalua sumele expuse la risc. Direcțiile generale de dimensiune medie s-ar confrunta, în special, cu coeficienți nefavorabili în ceea ce privește eficacitatea controalelor din punctul de vedere al costurilor. Raportul de sinteză al Comisiei 1.24. În introducerea la raportul de sinteză (17), Comisia își asumă răspunderea politică generală cu privire la gestiunea bugetului UE, fundamentându-se, în principal, pe asigurările și rezervele formulate de directorii generali și de șefii de serviciu în rapoartele anuale de activitate. 1.25. Sursele principale pentru raportul de sinteză sunt constituite de rapoartele anuale de activitate. Comisia menționează că toate aceste rapoarte furnizează o asigurare rezonabilă în ceea ce privește regularitatea operațiunilor subiacente. Curtea a observat îmbunătățiri în cazul anumitor rapoarte anuale de activitate, care recunosc existența unui risc ridicat de eroare și pun la dispoziție indicatori cantitativi pentru măsurarea regularității operațiunilor (a se vedea punctele 1.20 și 1.22). Curtea subliniază însă că o serie de probleme pe care le identificase anterior nu au fost încă soluționate (a se vedea punctul 1.22 și punctul 2 din anexa 1.2 ). 1.25. A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 1.22 și anexa 1.2 punctul 2. 1.26. Raportul de sinteză se sprijină, în egală măsură, pe opinia generală a auditorului intern al Comisiei (cea de a doua formulată până în prezent). Această opinie se bazează pe activitatea desfășurată în perioada 2009-2011 de Serviciul de Audit Intern al Comisiei și de structurile de audit intern, precum și pe asigurările furnizate pentru exercițiul 2011 în rapoartele anuale de activitate de către membrii conducerii Comisiei. În comparație cu anul trecut, opinia generală a înregistrat o îmbunătățire prin prisma faptului că se furnizează mai multe detalii privind aspectele tratate. Opinia rămâne una pozitivă, în cea mai mare parte a cazurilor sprijinindu-se pe aceleași rezerve ca și cele exprimate în rapoartele anuale de activitate. Curtea consideră că direcțiile generale ar trebui să procedeze la tratarea în mod adecvat a problemelor care, în opinia auditorului intern, necesită o atenție specială – cum ar fi deficiențele constatate în domeniul ajutorului extern (18). 1.26. Auditorul intern asigură coerența dintre rezervele exprimate în opinia sa generală și rezervele formulate de directorii generali și de șefii de servicii printr-un dialog care durează de la încheierea auditurilor sale până la semnarea declarațiilor de asigurare. Opinia se bazează pe activitatea de audit realizată timp de trei ani cu privire la toate domeniile importante. Toate riscurile aduse la cunoștința ordonatorilor de credite prin delegare de către auditorul intern sunt abordate în mod corespunzător de direcțiile generale în cauză prin elaborarea și punerea în aplicare a planurilor de acțiune care sunt monitorizate în mod riguros de directorii generali și de Comitetul de monitorizare a auditurilor din cadrul Comisiei. 1.27. Faptul că suma corespunzătoare plăților pentru care s-au formulat rezerve a crescut denotă că Comisia recunoaște că există un risc ridicat de eroare (a se vedea punctul 1.20). Conform Comisiei, acest efect poate fi atribuit unei serii de factori, printre care se pot enumera următorii: — pentru majoritatea programelor aferente perioadei 2007-2013, ciclul multianual de implementare era respectat la ritmul prevăzut; — în mai multe domenii de cheltuieli, sunt acum disponibili indicatori mai fiabili pentru calitatea gestiunii financiare; — datorită noilor orientări disponibile pentru acești indicatori, prefinanțările nu au reușit să scadă media indicilor de eroare detectați în cadrul plăților intermediare și finale. 1.27. A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 1.20. 1.28. În această privință, Comisia admite totodată că este necesar să se aducă în continuare îmbunătățiri pentru a putea prezenta informații transparente privind calitatea gestiunii financiare și propune o serie de măsuri în vederea soluționării acestor probleme, cum ar fi: 1.28. — impunerea obligației de a raporta, în rapoartele anuale de activitate ale serviciilor în cauză, cu privire la implementarea și la rezultatele activităților aferente instrumentelor financiare, precum și cu privire la auditurile efectuate în legătură cu acestea; — Modificarea Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 13 decembrie 2011, inițiată de Comisie în iulie 2011, a introdus cerința formală pentru autoritățile de management de a furniza informații referitoare la instrumentele financiare în rapoartele anuale și finale privind punerea în aplicare a programelor operaționale. Comisia va prezenta un rezumat al acestor date în rapoartele anuale de activitate cu privire la progresele înregistrate în finanțarea și punerea în aplicare a instrumentelor financiare. Rezumatul raportului Comisiei va fi elaborat până la 1 octombrie 2012. În plus, ca urmare a observațiilor Curții privind activitățile instrumentelor financiare cuprinse în raportul anual al acesteia pe 2010, Comisia a efectuat în 2011 audituri specifice în acest domeniu și a prezentat rezultatele lor în rapoartele anuale de activitate ale DG REGIO (pagina 73) și DG EMPL (paginile 45-46). Comisia intenționează să își continue activitatea de audit în acest domeniu în 2012 și în anii următori. — prezentarea, în rapoartele anuale de activitate ale serviciilor în cauză, a unor indicatori care să fie relevanți pentru strategiile multianuale de control, așa cum se întâmplă în cazul coeziunii, și o armonizare mai în profunzime, în cadrul rapoartelor anuale de activitate, a criteriilor privind pragul de semnificație între direcțiile generale responsabile de coeziune și direcțiile generale responsabile de fonduri care fac obiectul gestiunii partajate; și — A doua liniuță: Indicatorii din rapoartele anuale de activitate, cum ar fi riscurile reziduale cumulative relevante pentru strategiile multianuale, vor fi armonizați în continuare, în măsura posibilului, cu alte direcții generale cu responsabilități în materie de acțiuni structurale. — modificările pe care le-a propus spre a fi aduse Regulamentului financiar și regulamentelor sectoriale pentru perioada 2014-2020 (care sunt în curs de dezbatere în cadrul Parlamentului European și al Consiliului) cu scopul de a ameliora concepția schemelor de finanțare, de a limita riscul de eroare, de a reduce sarcina administrativă a beneficiarilor și a altor părți interesate, de a micșora costurile de funcționare ale controalelor și de a obține declarații anuale de asigurare din partea conducerii pentru toate programele care se implementează în cadrul gestiunii partajate. — Obiectivul Comisiei este de a îmbunătăți mecanismele instituite pentru perioada 2007-2013, asigurând, în același timp, o continuitate suficientă și evitând o reorganizare a sistemelor. Unul dintre obiectivele fundamentale ale Comisiei este consolidarea abordării orientate către rezultate. Planificarea, punerea în aplicare, monitorizarea, evaluarea, precum și mecanismele de control și de audit au fost ajustate sau regândite pentru a încuraja și a facilita obținerea de rezultate, precum și măsurarea acestora. 1.29. Curtea apreciază că inițiativele Comisiei de a consolida obligația de a răspunde de gestiune și de a îmbunătăți transparența informațiilor privind calitatea gestiunii financiare reprezintă pași în direcția cea bună. Cu toate acestea, așa cum a atras atenția Curtea recent, deși aceste propuneri ar putea contribui la creșterea gradului de asigurare referitor la legalitatea și regularitatea cheltuielilor, Comisia nu a indicat modul în care intenționează să utilizeze aceste informații pentru a ajunge la concluzia potrivit căreia operațiunile nu sunt afectate de un nivel semnificativ de eroare (19). 1.29. Propunerea Comisiei privind un singur lanț logic de asigurare care să susțină declarațiile de gestiune ale serviciilor Comisiei – dacă va fi adoptată de autoritatea legislativă – este considerată ca fiind un important pas înainte, deoarece va oferi o asigurare la toate nivelurile de gestionare a tuturor fondurilor UE. Persoanele vizate cu atribuții de gestionare în cadrul Comisiei vor ține seama pe deplin de declarațiile de asigurare care stau la baza elaborării propriilor declarații de gestiune, oferind astfel o bază solidă asigurării și acțiunilor menite să remedieze deficiențele din cadrul sistemelor de gestiune și de control, acolo unde este necesar. 1.30. Întreruperea și suspendarea plăților pot constitui instrumente utile pentru a evita ca deficiențele să conducă la cheltuieli neconforme cu reglementările, dar ele trebuie să fie completate cu măsuri menite să corecteze erorile (și anume, corecții financiare și recuperări). În opinia Curții, Comisia trebuie să plaseze cifrele într-un context adecvat atunci când prezintă informații privind corecțiile financiare și recuperările. De altfel, datele corespunzătoare provenite de la statele membre continuă să nu fie complete sau să nu fie auditate și/sau validate în totalitate și încă nu se ține cont în mod adecvat de diferența inerentă dintre aceste două mecanisme corective și de diferența dintre ele din punctul de vedere al impactului lor. 1.30. Comisia este de acord că o politică strictă în materie de întreruperi și suspendări reprezintă un instrument eficace de prevenire a deficiențelor care conduc la cheltuieli neconforme cu reglementările, după cum s-a arătat în documentul de lucru al serviciilor Comisiei [SEC(2011) 1179]. În cazul în care este necesar, Comisia completează aceste mecanisme de prevenire cu corecții financiare stricte. În rapoartele anuale de activitate în cauză, Comisia a furnizat informații referitoare la primele rezultate ale auditului său bazat pe analiza riscurilor cu privire la capacitatea statelor membre de a aduce corecții și a transmis orientări detaliate acestora din urmă pentru a îmbunătățiri comunicarea cifrelor. Rezultatele auditurilor în curs cu privire la cifrele statelor membre vor fi folosite pentru a ameliora în continuare orientările, dacă este necesar, iar bunele practici vor fi comunicate statelor membre. GESTIUNEA BUGETARĂ 1.31. Prezenta secțiune analizează anumite date-cheie privind gestiunea bugetară pentru exercițiul 2011, în special privind execuția creditelor bugetare pentru angajamente și pentru plăți, utilizarea creditelor de plată la sfârșitul exercițiului și nivelul angajamentelor bugetare restante („RAL”). Creditele bugetare pentru angajamente și pentru plăți 1.32. În 2011, bugetul UE cuprindea credite bugetare pentru angajamente (20) în valoare de 142,5 miliarde de euro (21) și credite pentru plăți (22) în valoare de 128,3 miliarde de euro (23). Instituțiile cu responsabilități de execuție a bugetului au atins rate ridicate de execuție bugetară: 99,3 % din creditele pentru angajamente (aceeași rată ca și în 2010) și 98,6 % din creditele pentru plăți (2010: 96,6 %) (24). Excluzând reporturile și incluzând toate rezervele, creditele s-au situat sub limita plafoanelor din cadrul financiar, fiind cu 0,1 miliarde de euro mai mici, în cazul celor pentru angajamente, și cu 7,0 miliarde de euro mai mici, în cazul celor pentru plăți. 1.33. Execuția bugetului per ansamblu s-a încheiat, în 2011, cu un excedent bugetar (25) în valoare de 1,5 miliarde de euro (2010: 4,5 miliarde de euro), ceea ce, în principiu, va contrabalansa resursele proprii care urmează a fi colectate de la statele membre în anul (anii) următor(i). 1.34. Cu toate acestea, în cazul celor trei fonduri principale care țin de rubrica 1b a cadrului financiar multianual, intitulată „Coeziune pentru creștere și ocuparea forței de muncă” (aceste fonduri fiind: Fondul social european – FSE, Fondul european de dezvoltare regională – FEDER și Fondul de coeziune – FC), s-a constatat, către sfârșitul exercițiului, o accelerare a cererilor de plată depuse de statele membre. Suma vărsată prin plăți ar fi putut să fie, de fapt, mai mare cu până la 5 miliarde de euro, dacă s-ar fi anticipat în mod corect nevoia crescută de fonduri și dacă ar fi fost făcute disponibile creditele de plată necesare, de exemplu, prin transferuri de sume neutilizate corespunzătoare altor domenii (26). 1.34. Ca regulă generală, temeiul juridic prevede că cererile de plată se depun de 3 ori pe an, ultima cerere de acest tip depunându-se până la sfârșitul lunii octombrie. Totuși, această dispoziție nu este obligatorie și statele membre pot să își trimită cererile până la sfârșitul anului pentru a evita dezangajările automate, ceea ce explică numărul ridicat de cereri transmise la sfârșitul anului. În plus, deciziile privind întreruperile și suspendările sunt elemente care pot fi cu greu luate în calcul la planificarea creditelor necesare. Conform reglementărilor, întreruperile pot dura până la 6 luni. După corectarea deficienței de către statele membre și aplicarea corecțiilor financiare, dacă este necesar, Comisia anulează întreruperea și, în consecință, plățile pot fi reluate. Comisia s-a adresat în scris statelor membre, la începutul anului 2012, pentru a insista asupra faptului că este necesar ca majoritatea solicitărilor să fie transmise până la 31 octombrie. Pe lângă exercițiul de transfer global, acest lucru va permite Comisiei să solicite autorității bugetare majorarea creditelor de plată, în vederea onorării cererilor primite, prin prezentarea unui buget rectificativ care să se bazeze pe cererile de plată primite efectiv, și nu pe previziuni. Utilizarea creditelor de plată la sfârșitul exercițiului 1.35. În cazul anumitor titluri bugetare, Curtea observă că volumul plăților efectuate în luna decembrie este disproporționat de mare în raport cu volumul total al plăților efectuate în restul anului (27). Concentrarea unei proporții considerabile din plăți într-o perioadă scurtă poate avea un efect negativ asupra eficacității sistemelor de supraveghere și de control și poate duce la creșterea riscului de eroare. 1.35. Concentrarea plăților depinde de ritmul în care sunt trimise Comisiei declarațiile de cheltuieli din partea statelor membre și a altor beneficiari. De asemenea, Comisia este de părere că nu toate titlurile bugetare menționate în nota de subsol prezintă un procent ridicat de plăți efectuate la sfârșit de exercițiu financiar. Angajamente bugetare restante („RAL”) 1.36. Cuantumul angajamentelor bugetare restante („RAL”) (28) pentru care nu au fost încă făcute plăți și/sau dezangajări (29) a crescut cu 13 miliarde de euro (6,7 %), ajungând la 207 miliarde de euro, în principal în domeniile de politici finanțate prin credite diferențiate (30). Aceste angajamente restante reprezintă echivalentul valorii angajamentelor diferențiate corespunzând a 2,3 exerciții sau al valorii plăților diferențiate corespunzând a 2,7 exerciții, la rata de execuție din 2011. 1.37. Majoritatea angajamentelor restante privesc grupul de politici Coeziune (31) (a se vedea graficul 1.2 ). Angajamentele restante s-au ridicat, în acest domeniu, la 136 de miliarde de euro (32) (65,5 % din suma totală a angajamentelor restante), reprezentând valoarea angajamentelor pe 2,7 exerciții sau valoarea plăților pe 3,2 exerciții în domeniul în cauză, la rata de execuție din 2011. Marea majoritate a acestor angajamente restante (124,6 miliarde de euro, 92 % din suma totală) privesc perioada în curs, 2007-2013 (33). 1.36-1.37 Angajamentele restante rezultă din gestionarea normală a programelor multianuale și din creșterea nivelului general de angajamente noi. În ceea ce privește fondurile structurale, cuantumul angajamentelor restante este limitat prin regula N + 2/N + 3, definită în reglementările corespunzătoare. Conform acestei reguli, nivelul preconizat al angajamentelor restante trebuie să fie echivalent cu 2 sau 3 ani de angajamente. În consecință, situația angajamentelor restante este normală, astfel cum se arată în graficul 1.2, în care se compară această situație din perioada 2000-2006 cu cea din primii ani de punere în aplicare ai perioadei 2007-2013. Valabilitatea indicatorului „rata de utilizare pe 2011” este relativă în ceea ce privește plățile, din cauză că la sfârșit de exercițiu financiar nu existau credite disponibile (a se vedea punctul 1.34 ultima teză). 1.38. Volumul angajamentelor restante acumulate, care este considerabil mai mare pentru perioada de programare 2007-2013, poate fi explicat, în mare măsură, de întârzierile înregistrate în implementarea programelor (34). Nu s-au putut efectua plăți decât după ce Comisia a aprobat sistemele de gestiune și de control ale statelor membre, așa cum prevăd regulamentele aplicabile fondurilor structurale. Conform Acordului interinstituțional privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (35), trebuie să se asigure disponibilitatea unor credite de plată suficiente pentru exercițiile viitoare, astfel încât să se acopere decalajul din ce în ce mai mare între angajamentele restante și creditele pentru plăți (a se vedea, de asemenea, punctul 1.34). 1.38. Mecanismul în temeiul căruia sistemele de gestiune și de control ale statelor membre necesită o aprobare prealabilă înainte de efectuarea oricărei plăți intermediare, introdus prima dată pentru perioada 2007-2013, reprezintă o îmbunătățire majoră în asigurarea de garanții în ceea ce privește plățile UE în materie de coeziune. Pe parcursul perioadei de programare, cerințele referitoare la prezentarea cererilor de plată au fost modificate pentru angajamentele din 2007 și a fost introdusă o mai mare flexibilitate în privința proiectelor majore. Aceste măsuri au redus nivelurile de cheltuieli. Executarea integrală a creditelor acordate prin fondurile structurale, atât în 2010, cât și în 2011, arată că creșterea angajamentelor restante poate fi cauzată, de asemenea, de indisponibilitatea creditelor bugetare la sfârșit de exercițiu financiar (a se vedea, de asemenea, punctul 1.34). Graficul 1.2 indică absorbția probabilă a angajamentelor restante acumulate în cursul perioadei de programare a cadrului financiar. În fine, Comisia este de acord că în anii următori trebuie să fie puse la dispoziție suficiente credite de plată. Comisia se angajează ferm să prezinte proiecte de buget care să acopere decalajul tot mai mare dintre angajamentele restante și creditele de plată. (1) Situațiile financiare consolidate cuprind: bilanțul, contul rezultatului economic, tabelul fluxurilor de numerar, situația modificărilor de capital, o sinteză a principalelor politici contabile, precum și alte note explicative (inclusiv raportarea pe segmente). (2) Rapoartele consolidate privind execuția bugetară cuprind rapoartele consolidate (propriu-zise) privind execuția bugetară, precum și o sinteză a principiilor bugetare și alte note explicative. (3) Normele contabile adoptate de contabilul Comisiei derivă din Standardele internaționale de contabilitate pentru sectorul public (International Public Sector Accounting Standards – IPSAS) adoptate de Federația Internațională a Contabililor (International Federation of Accountants – IFAC) sau, în lipsa acestora, din Standardele internaționale de contabilitate (International Accounting Standards – IAS)/Standardele internaționale de raportare financiară (International Financial Reporting Standards – IFRS) adoptate de Comitetul pentru Standarde Internaționale de Contabilitate (International Accounting Standards Board – IASB). În conformitate cu Regulamentul financiar, situațiile financiare consolidate pentru exercițiul financiar 2011 au fost întocmite (așa cum se procedează cu începere din exercițiul financiar 2005) pe baza acestor norme contabile adoptate de contabilul Comisiei, prin intermediul cărora principiile contabile bazate pe contabilitatea de angajamente sunt adaptate la mediul specific al Uniunii Europene, în timp ce rapoartele consolidate privind execuția bugetară continuă să se bazeze în principal pe mișcări de numerar. (4) Acronim din limba franceză pentru Déclaration d’assurance. (5) A se vedea articolul 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. (6) Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, 16.9.2002, p. 1), modificat ultima dată prin Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1081/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 311, 26.11.2010, p. 9), prevede transmiterea conturilor consolidate finale înainte de data de 31 iulie a următorului exercițiu financiar (a se vedea articolul 129). (7) Pentru informații referitoare la sfera auditului privind veniturile, a se vedea punctele 2.9-2.13. (8) Plăți intermediare și finale efectuate pe baza declarațiilor de cheltuieli suportate la nivelul beneficiarilor finali (a se vedea punctele 3.9, 4.9, 5.27 și 6.12). (9) Spre deosebire de exercițiile anterioare, neîndeplinirea de către beneficiarii plăților din cadrul PAC a obligațiilor referitoare la ecocondiționalitate a fost luată în considerare la calcularea indicelui de eroare celui mai probabil. Erorile identificate reprezintă aproximativ 0,1 puncte procentuale din indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curte pentru ansamblul plăților (a se vedea punctul 3.9 a doua liniuță, punctul 3.13, punctul 4.9 a doua liniuță și punctele 4.16-4.18). (10) White Paper „Reforming the Commission” (Cartea albă „Reforma Comisiei”), COM(2000) 200 final, 5.4.2000. (11) Rezoluția Parlamentului European din 19 ianuarie 2000 privind măsurile care trebuie adoptate în urma celui de al doilea raport privind reforma Comisiei al Comitetului de experți independenți (JO C 304, 24.10.2000, p. 135). (12) Standardele de control intern ale Comisiei sunt inspirate în mare măsură din principiile COSO. COSO (Committee of Sponsoring Organisations – Comitetul Organizațiilor de Sponsorizare) este o entitate creată din propria inițiativă a unor organizații din sectorul privat cu scopul de a contribui la îmbunătățirea calității gestiunii financiare și a raportării financiare prin intermediul unui cod de etică profesională, al unor controale interne eficace și al guvernanței corporative. (13) Termenul de „director general” este utilizat în sensul larg de persoană responsabilă. În realitate, cele 48 de declarații au fost semnate de un secretar general, de 36 de directori generali, de șapte directori și de patru șefi de serviciu. (14) Aspectele care privesc performanța, din cadrul rapoartelor anuale de activitate, sunt tratate în capitolul 10. (15) A se vedea punctele 3.40-3.41, 4.48-4.50, 5.67-5.69, 6.24-6.26 și punctul 7.25. (16) A se vedea punctele 1.32-1.50 din Raportul anual 2009 al Curții. (17) Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu și Curtea de Conturi – Sinteza realizărilor Comisiei în materie de gestiune în 2011, COM(2012) 281 final, 6.6.2012. (18) Direcțiile generale responsabile de ajutorul extern nu furnizează niciun fel de informații privind calitatea generală a gestiunii financiare, însă nu s-a exprimat nicio rezervă în acest sens (a se vedea punctul 7.25 și punctele 52-53 din Raportul anual privind FED pentru exercițiul 2011). (19) A se vedea Avizul nr. 6/2010 al Curții de Conturi Europene referitor la o propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Uniunii Europene (JO C 334, 10.12.2010, p. 1). (20) Sumele disponibile pentru angajamentele aferente exercițiului 2011 și exercițiilor viitoare. (21) Această valoare include creditele pentru angajamente reportate din exercițiul 2010, care se ridică la 259 de milioane de euro, precum și o majorare globală, cu un cuantum de 284 de milioane de euro, a creditelor pentru angajamente, ca urmare a celor șapte bugete rectificative aprobate în cursul anului 2011. Ea exclude veniturile alocate, care s-au ridicat, pentru exercițiul 2011, la 6,2 miliarde de euro, în cazul angajamentelor, respectiv la 6,7 miliarde de euro, în cazul plăților. Veniturile alocate sunt utilizate pentru a finanța anumite cheltuieli specifice [a se vedea articolul 18 din Regulamentul financiar – Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002]. Aceste venituri cuprind, printre altele, restituirile care decurg în urma recuperării sumelor plătite eronat, care sunt realocate liniei bugetare din care au provenit inițial, contribuțiile statelor care fac parte din AELS pentru majorarea anumitor linii bugetare și veniturile provenite de la terțe părți cu care au fost încheiate acorduri care presupun vărsarea de către acestea a unei contribuții financiare la activități ale Uniunii Europene. (22) Sumele disponibile pentru plățile aferente exercițiului 2011. (23) Această valoare include creditele pentru plăți reportate din exercițiul 2010, care se ridică la 1 582 milioane de euro, precum și o majorare globală, cu un cuantum de 200 de milioane de euro, a creditelor pentru plăți, ca urmare a celor șapte bugete rectificative aprobate în cursul anului 2011. (24) În 2011, creditele pentru angajamente au fost mai mari cu 0,6 miliarde de euro (0,4 %) decât în 2010, iar creditele pentru plăți au fost mai mari cu 3,6 miliarde de euro (2,9 %) decât în 2010. (25) Excedentul bugetar (rezultatul bugetar) reprezintă rezultatul execuției bugetului. El nu constituie însă o rezervă și nu poate fi acumulat și utilizat în cursul exercițiilor viitoare pentru finanțarea cheltuielilor. (26) În cazul FSE, subutilizarea creditelor înregistrată în 2010 (a se vedea punctul 1.41 din Raportul anual 2010 al Curții) a antrenat plăți suplimentare în 2011. Aceste plăți suplimentare, la care se adaugă multiplicarea cererilor de plată către sfârșitul anului, au condus la creșterea volumului plăților efective la 114 % din bugetul inițial. Cererile de plată suplimentare pentru FSE au fost acoperite în principal cu ajutorul transferurilor efectuate din FEDER și FC. Cu toate acestea, fluxul neprevăzut de mare al cererilor de plată depuse pentru FEDER și FC înregistrat către sfârșitul anului a infirmat previziunile și a condus la creșterea volumului plăților efective până la un astfel de nivel încât ar fi fost posibil să se efectueze plăți suplimentare din aceste fonduri dacă ar fi fost disponibile credite în acest sens (a se vedea, de asemenea, Raportul de gestiune bugetară și financiară – Exercițiul financiar 2011, care însoțește conturile Uniunii, p. 42-45). (27) Procentaje ridicate ale plăților efectuate în luna decembrie în raport cu volumul efectiv al plăților efectuate în cursul întregului exercițiu: titlul 06 – Mobilitate și transporturi, 26 % (295 de milioane), titlul 17 – Sănătate și protecția consumatorilor, 44 % (266 de milioane), titlul 19 – Relații externe, 31 % (1 016 milioane), titlul 21 – Dezvoltare și relații cu statele din Africa, zona Caraibilor și Pacific, 27 % (403 milioane), titlul 22 – Extindere, 28 % (264 de milioane) și titlul 32 – Energie, 23 % (219 milioane). (28) Acronim din limba franceză pentru „Reste à liquider”. (29) Angajamentele bugetare restante reprezintă o consecință directă a creditelor diferențiate (a se vedea nota de subsol 30), întrucât programele de cheltuieli se întind pe mai mulți ani, iar angajamentele contractate în exerciții anterioare rămân restante până la efectuarea plăților care le corespund. (30) Bugetul face distincția între două tipuri de credite: credite nediferențiate și credite diferențiate. Creditele nediferențiate sunt utilizate pentru finanțarea operațiunilor anuale, de exemplu cheltuielile administrative. Creditele diferențiate au fost introduse pentru a gestiona operațiunile multianuale; plățile aferente acestora pot fi efectuate în cursul exercițiului în care a fost contractat angajamentul și în cursul exercițiilor următoare. Creditele diferențiate sunt utilizate în principal pentru fondurile structurale și pentru Fondul de coeziune. (31) Pentru Coeziune, au fost prevăzute următoarele angajamente totale: în cadrul financiar pentru perioada 2000-2006 – 261 de miliarde de euro (a se vedea conturile aferente exercițiului 2006), iar în cadrul financiar pentru perioada 2007-2013, 348 de miliarde de euro (a se vedea conturile aferente exercițiului 2011), ceea ce reprezintă o creștere de 33 %. (32) Pentru grupul de politici Coeziune, a se vedea Raportul de gestiune bugetară și financiară – Exercițiul financiar 2011, care însoțește conturile Uniunii, p. 28 și 42-45. (33) Regula privind dezangajarea automată (regula „n + 2”/regula „n + 3”) facilitează lichidarea angajamentelor restante. Această regulă prevede dezangajarea automată a totalității fondurilor care nu au fost cheltuite sau care nu fac obiectul unei cereri de plată până la sfârșitul celui de al doilea/celui de al treilea exercițiu care urmează exercițiului în care au fost alocate. În cadrul celui de „al treilea pachet cuprinzând măsuri de simplificare”, regula „n + 2”/„n + 3” a fost modificată ultima dată pentru angajamentele aferente exercițiului 2007 în domeniul coeziunii [a se vedea Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 210, 31.7.2006, p. 26), modificat prin Regulamentul (UE) nr. 539/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 158, 24.6.2010, p. 1)]. (34) A se vedea punctele 6.8 și 6.26-6.28 din Raportul anual 2008 al Curții. Mai multe detalii sunt disponibile în Raportul de gestiune bugetară și financiară al Comisiei – Exercițiul financiar 2008, care însoțește conturile Uniunii, p. 42, precum și în documentul Comisiei Analysis of the budgetary implementation of the Structural and Cohesion Funds in 2008 (Analiza execuției bugetare a fondurilor structurale și a Fondului de coeziune în 2008), p. 5 și p. 13-17. (35) JO C 139, 14.6.2006, p. 1. A se vedea, de asemenea, articolul 3 din Decizia 2007/436/CE, Euratom a Consiliului din 7 iunie 2007 privind sistemul de resurse proprii al Comunităților Europene (JO L 163, 23.6.2007, p. 17). (36) Titlurile bugetare 14 și 24-31 din secțiunea III a bugetului general, care se referă în principal la cheltuieli administrative, sunt incluse în secțiunea privind Comisia Europeană din capitolul 9. (37) Cheltuielile administrative sunt deduse din sumele totale aferente grupurilor de politici și sunt prezentate separat într-o rubrică specială, ceea ce dă naștere la diferențe față de sumele menționate în capitolele 3-9. (38) În Raportul anual 2010, grupurile de politici Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct și Dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate alcătuiau un singur grup de politici. Același lucru era valabil și pentru grupurile de politici Politica regională; energie și transporturi și Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale. Rezultatele agregate pentru exercițiul 2011, bazate pe structura anterioară, sunt prezentate în tabelul 1.3 . (39) Sistemele sunt clasificate ca fiind „parțial eficace” atunci când se consideră că anumite mecanisme de control funcționează în mod corespunzător, în timp ce altele nu. Prin urmare, luate în ansamblu, acestea pot să nu reușească să limiteze la un nivel acceptabil erorile din operațiunile subiacente. Pentru detalii, a se vedea secțiunea „Sfera și abordarea auditului” din capitolele 2-9. (40) Frecvența erorilor reprezintă proporția din eșantion care este afectată de erori cuantificabile și necuantificabile. Procentajele sunt rotunjite. (41) Cheltuieli rambursate (a se vedea punctul 3.9). (42) Cheltuieli rambursate (a se vedea punctul 4.9). (43) Cheltuieli rambursate (a se vedea punctul 5.27). (44) Cheltuieli rambursate (a se vedea punctul 6.12). (45) Diferența dintre plățile din 2011 (129 395 de milioane de euro – a se vedea tabelul 1.1 ) și suma totală aferentă ansamblului populației auditate în contextul regularității operațiunilor corespunde plăților în avans pentru grupurile de politici Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct (8 milioane de euro), Dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate (565 de milioane de euro), Politica regională; energie și transporturi (1 469 de milioane de euro) și Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale (128 de milioane de euro) (a se vedea punctele 3.9, 4.9, 5.27 și 6.12). (46) Spre deosebire de exercițiile anterioare, neîndeplinirea obligațiilor referitoare la ecocondiționalitate a fost luată în considerare la calcularea indicelui de eroare celui mai probabil. Erorile identificate reprezintă aproximativ 0,2 puncte procentuale din indicele de eroare cel mai probabil total (a se vedea punctul 3.9 a doua liniuță și punctul 3.13). (47) Spre deosebire de exercițiile anterioare, neîndeplinirea obligațiilor referitoare la ecocondiționalitate a fost luată în considerare la calcularea indicelui de eroare celui mai probabil. Erorile identificate reprezintă aproximativ 0,2 puncte procentuale din indicele de eroare cel mai probabil total (a se vedea punctul 4.9 a doua liniuță și punctele 4.16-4.18). (48) Spre deosebire de exercițiile anterioare, neîndeplinirea de către beneficiarii plăților din cadrul PAC a obligațiilor referitoare la ecocondiționalitate a fost luată în considerare la calcularea indicelui de eroare celui mai probabil. Erorile identificate reprezintă aproximativ 0,1 puncte procentuale din indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curte pentru ansamblul plăților (a se vedea, de asemenea, notele de subsol 9 și 10). (49) Auditul a presupus examinarea, la nivelul Comisiei, a unui eșantion de ordine de recuperare, care acoperă toate tipurile de venituri (a se vedea punctele 2.8, 2.9 și 2.13). (50) Spre deosebire de exercițiile anterioare, neîndeplinirea obligațiilor referitoare la ecocondiționalitate a fost luată în considerare la calcularea indicelui de eroare celui mai probabil (a se vedea punctele 3.9, 3.13, 4.9 și 4.16-4.18). Erorile identificate reprezintă aproximativ 0,2 puncte procentuale din indicele de eroare cel mai probabil total. (51) Spre deosebire de exercițiile anterioare, neîndeplinirea de către beneficiarii plăților din cadrul PAC a obligațiilor referitoare la ecocondiționalitate a fost luată în considerare la calcularea indicelui de eroare celui mai probabil. Erorile identificate reprezintă aproximativ 0,1 puncte procentuale din indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curte pentru ansamblul plăților (a se vedea, de asemenea, nota de subsol 1). (52) Pentru lista completă a direcțiilor generale (DG)/serviciilor din cadrul Comisiei, vă rugăm să consultați site-ul: http://publications.europa.eu/code/ro/ro-390600.htm. (53) Sursa: Conturile consolidate aferente exercițiului 2011. (54) Sursa: Rapoartele anuale de activitate 2011. REGIO și REA au indicat sumele minime și sumele maxime. Nu au fost luate în considerare decât sumele maxime. ANEXA 1.1 ABORDAREA ȘI METODOLOGIA AUDITULUI PARTEA 1 – Abordarea și metodologia auditului în ceea ce privește fiabilitatea conturilor (auditul financiar) 1. Pentru a evalua în ce măsură conturile consolidate, care sunt constituite din situațiile financiare consolidate și din rapoartele consolidate privind execuția bugetului (1), prezintă în mod fidel, sub toate aspectele semnificative, situația financiară a Uniunii Europene, precum și rezultatele operațiunilor și fluxurile de numerar la sfârșitul exercițiului, se utilizează următoarele principale criterii de evaluare: (a) legalitatea și regularitatea: conturile sunt întocmite în conformitate cu normele și există credite bugetare disponibile; (b) exhaustivitatea: sunt înscrise în conturi toate operațiunile care implică venituri sau cheltuieli și toate activele și pasivele (inclusiv elementele extrabilanțiere) aferente perioadei; (c) realitatea operațiunilor și existența activelor și a pasivelor: orice operațiune care implică venituri sau cheltuieli este justificată de producerea unui eveniment care este aferent entității și perioadei în cauză; activul sau pasivul există la data întocmirii bilanțului și aparține entității care raportează informațiile financiare; (d) măsurare și evaluare: operațiunile care implică venituri sau cheltuieli, precum și activele și pasivele sunt înscrise în conturi la o valoare adecvată, respectându-se principiul prudenței; (e) prezentarea informațiilor: operațiunile care implică venituri sau cheltuieli, precum și activele și pasivele sunt prezentate și descrise în conformitate cu normele și convențiile contabile aplicabile și respectând principiul transparenței. 2. Auditul constă în următoarele elemente de bază: (a) o actualizare a evaluării mediului de control contabil; (b) verificarea funcționării principalelor proceduri contabile și a procesului de închidere a exercițiului; (c) verificări analitice (coerența și verosimilitatea) ale principalelor date contabile; (d) analize și reconcilieri ale conturilor și/sau ale soldurilor; și (e) teste de fond efectuate cu privire la angajamente, plăți și posturi specifice din bilanț, pe baza unor eșantioane reprezentative. PARTEA 2 – Abordarea și metodologia auditului în ceea ce privește regularitatea operațiunilor (audit de conformitate) 3. Abordarea adoptată de Curte în ceea ce privește auditul regularității operațiunilor subiacente conturilor cuprinde: — teste directe efectuate pe operațiuni aferente veniturilor și din fiecare domeniu de cheltuieli (a se vedea tabelul 1.1 ), cu scopul de a stabili gradul de regularitate al acestora; și — o evaluare a eficacității sistemelor de supraveghere și de control care asigură regularitatea operațiunilor. 4. În completarea acestora, se recurge, de asemenea, la probele furnizate în urma activităților desfășurate de alți auditori (acolo unde este cazul) și la o analiză a declarațiilor/luărilor de poziție ale conducerii Comisiei. Cum testează Curtea operațiunile? 5. Testele directe pe operațiuni pentru fiecare apreciere specifică (capitolele 2-9) se efectuează pe baza unui eșantion reprezentativ de ordine de recuperare (în cazul veniturilor) și de plăți din cadrul grupului de politici în cauză (2). În urma acestor teste, se obține o estimare statistică a gradului de neregularitate a operațiunilor din cadrul populației în cauză. 6. Pentru a determina dimensiunea eșantioanelor necesare pentru a obține un rezultat fiabil, Curtea recurge la un model de asigurare de audit. Acesta comportă o evaluare a riscului de producere a unor erori în cadrul operațiunilor (riscul inerent), precum și o evaluare a riscului ca sistemele să nu reușească să prevină producerea unor astfel de erori sau să nu reușească să le detecteze și să le corecteze (riscul de control). 7. Testele efectuate pe operațiuni presupun verificarea în detaliu a fiecărei operațiuni selecționate în cadrul eșantioanelor, cu scopul de a determina dacă declarațiile de cheltuieli sau plățile au fost calculate corect și au respectat normele și reglementările aplicabile. Curtea extrage un eșantion de operațiuni înregistrate în conturile bugetare și urmărește parcursul plății până la nivelul beneficiarului final (de exemplu un fermier, un organizator de cursuri de formare, un promotor al unui proiect derulat în cadrul asistenței pentru dezvoltare), verificând respectarea condițiilor aplicabile la fiecare nivel. În cazul în care o operațiune (indiferent la ce nivel) este calculată incorect sau nu este conformă cu o cerință normativă sau cu prevederile contractuale, se consideră că operațiunea respectivă conține o eroare. Cum evaluează și prezintă Curtea rezultatele testelor efectuate pe operațiuni? 8. Cauzele care determină producerea erorilor în cadrul operațiunilor sunt diverse. Erorile pot lua un număr de forme diferite, în funcție de norma sau de obligația contractuală nerespectată și de natura acestei nerespectări. Eroarea dintr-o operațiune dată nu afectează întotdeauna suma totală plătită. 9. Curtea clasifică erorile: — ca fiind cuantificabile sau necuantificabile, în funcție de posibilitatea de a măsura proporția afectată de eroare din suma plătită de la bugetul UE sau din suma primită la buget; și — în funcție de natura lor, în special pe următoarele categorii: erori privind eligibilitatea (plata nu întrunește criteriile de eligibilitate), erori privind realitatea operațiunilor (rambursarea unor cheltuieli pentru care nu există probe că ar fi fost suportate efectiv) sau erori privind exactitatea (plată calculată incorect). 10. Achizițiile publice constituie unul dintre domeniile în care Curtea detectează cu frecvență erori semnificative. Legislația UE și națională în materie de achiziții publice constă, în esență, într-o serie de cerințe procedurale. Pentru a garanta principiul de bază al concurenței prevăzut în tratat, este necesar, printre altele, să se publice contractele care urmează să se atribuie și să se evalueze ofertele în raport cu criterii anume definite, iar contractele nu pot fi scindate artificial pentru a obține valori mai mici decât pragurile stabilite pentru organizarea procedurilor de atribuire. 11. În scopul auditului, Curtea atribuie diferite valori nerespectării unei cerințe procedurale. Curtea: (a) consideră că erorile sunt „grave” atunci când contracarează obiectivele normelor în materie de achiziții publice: concurența loială și atribuirea contractului ofertantului celui mai calificat (3); (b) cuantifică impactul încălcărilor „grave” ale normelor în materie de achiziții publice, considerându-le ca fiind eroare cuantificabilă 100 % (4), cu alte cuvinte ca afectând valoarea integrală a plății aferente contractului; (c) tratează erorile mai puțin grave, care nu afectează rezultatul procedurii de atribuire, ca erori necuantificabile (5). Modul în care Curtea cuantifică aceste abateri poate fi diferit de abordarea utilizată de Comisie sau de statele membre atunci când iau decizii cu privire la acțiunile care ar trebui întreprinse ca urmare a aplicării incorecte a normelor de achiziții publice. 12. Curtea indică frecvența cu care se produc erorile, precizând care este proporția din eșantion care este afectată de erori cuantificabile și necuantificabile. Această proporție reprezintă o estimare a gradului de răspândire a erorilor în cadrul grupului de politici în ansamblu. Această informație este prezentată în anexele X.1 din capitolele 2-9, atunci când s-a constatat un nivel semnificativ de eroare. 13. Pe baza erorilor pe care le-a cuantificat, Curtea aplică tehnici statistice standard pentru a estima indicele de eroare cel mai probabil (most likely error – MLE) pentru fiecare apreciere specifică și pentru cheltuielile bugetului în ansamblu. MLE reprezintă media ponderată a indicilor de eroare, exprimați procentual, detectați în cadrul eșantionului (6). De asemenea, Curtea estimează, pentru fiecare apreciere specifică (precum și pentru cheltuielile în ansamblu), apelând din nou la tehnici statistice standard și cu un grad de certitudine de 95 %, intervalul în care se situează indicele de eroare care afectează populația. Acesta este intervalul dintre limita inferioară a indicelui de eroare (lower error limit – LEL) și limita superioară a indicelui de eroare (upper error limit – UEL) (7) (a se vedea ilustrația prezentată în continuare). 14. Procentajul zonei colorate de sub curbă indică gradul de probabilitate ca indicele de eroare real care afectează populația să fie situat între LEL și UEL. 15. Atunci când își planifică activitățile de audit, Curtea urmărește să inițieze proceduri care să îi permită să compare indicele de eroare estimat care afectează populația cu un prag de semnificație, stabilit în faza planificării, de 2 %. Curtea evaluează rezultatele de audit în funcție de acest prag de semnificație și ține cont, atunci când își formulează opinia de audit, de natura și de contextul erorilor, precum și de sumele corespunzătoare acestora. Cum evaluează Curtea sistemele și cum raportează rezultatele? 16. Comisia, precum și statele membre și statele beneficiare în cazul gestiunii partajate sau descentralizate, instituie sisteme de supraveghere și de control în vederea gestionării riscurilor la care este expus bugetul, inclusiv regularitatea operațiunilor. Evaluarea eficacității sistemelor în ceea ce privește asigurarea regularității reprezintă deci o procedură esențială de audit, cu o utilitate specială pentru identificarea recomandărilor în vederea realizării de îmbunătățiri. 17. Fiecare grup de politici, inclusiv veniturile, este reglementat de o multitudine de sisteme diferite. Prin urmare, în fiecare an, Curtea selectează, de obicei, un eșantion de sisteme în vederea evaluării. Rezultatele evaluărilor sistemelor sunt prezentate sub forma unui tabel intitulat „Rezultatele examinării sistemelor”, care figurează în anexele X.2 care însoțesc capitolele 2-9. Sistemele sunt clasificate ca fiind eficace în reducerea riscului de eroare la nivelul operațiunilor, parțial eficace (atunci când există un număr de deficiențe care afectează eficacitatea operațională) sau ineficace (atunci când deficiențele sunt generalizate și, prin urmare, subminează în totalitate eficacitatea operațională). 18. În plus, atunci când dispune de probe de audit, Curtea furnizează o evaluare globală a sistemelor aferente grupului de politici (furnizată, de asemenea, în anexele X.2 ce însoțesc capitolele 2-9), care ține seama atât de evaluarea sistemelor selectate, cât și de rezultatele testelor efectuate pe operațiuni. Cum evaluează Curtea luările de poziție ale Comisiei și cum raportează rezultatele? 19. Așa cum prevăd standardele internaționale de audit, Curtea primește de la Comisie o scrisoare cuprinzând declarațiile/luările de poziție ale acesteia, în care aceasta confirmă că s-a achitat de responsabilitățile care îi revin și că a prezentat toate informațiile care ar putea avea relevanță pentru auditor. De asemenea, Comisia confirmă că a prezentat toate informațiile în ceea ce privește evaluarea riscului de fraudă, toate informațiile cu privire la fraude sau la suspiciuni de fraudă de care are cunoștință, precum și toate cazurile semnificative de nerespectare a legilor și reglementărilor. 20. În plus, capitolele 2-9 au analizat rapoartele anuale de activitate ale diferitelor direcții generale relevante. Acestea raportează cu privire la îndeplinirea obiectivelor politicilor și la sistemele de supraveghere și de control instituite pentru a asigura regularitatea operațiunilor și utilizarea optimă a resurselor. Fiecare raport anual de activitate este însoțit de o declarație a directorului general, care acoperă aspecte precum măsura în care resursele au fost utilizate în scopurile pentru care au fost destinate și măsura în care procedurile de control garantează regularitatea operațiunilor (8). 21. Curtea evaluează rapoartele anuale de activitate și declarațiile care le însoțesc cu scopul de a stabili în ce măsură acestea oferă o imagine fidelă a gestiunii financiare din perspectiva regularității operațiunilor și dacă propun măsurile necesare pentru remedierea eventualelor deficiențe grave de control identificate. Rezultatele acestei evaluări sunt raportate de Curte în secțiunea intitulată „Eficacitatea sistemelor” din cadrul capitolelor 2-9 (9). Cum ajunge Curtea la opiniile pe care le exprimă în declarația de asigurare? 22. Curtea își formulează opinia cu privire la regularitatea operațiunilor subiacente conturilor Uniunii Europene, care este prezentată în declarația de asigurare, bazându-se pe toate activitățile de audit care sunt descrise în capitolele 2-9 din prezentul raport, precum și pe o evaluare a gradului de răspândire a nivelului de eroare. Unul dintre elementele esențiale este analizarea rezultatelor testelor efectuate pe operațiunile aferente cheltuielilor. Per ansamblu, suma totală a cheltuielilor aferente exercițiului 2011 este afectată de un indice de eroare de 3,9 %, conform celei mai bune estimări realizate de Curte. Curtea are în proporție de 95 % certitudinea că indicele de eroare din cadrul populației se situează între 3,0 % și 4,8 %. Indicele de eroare variază pentru diversele domenii de politici pentru care a fost estimat, după cum se arată în capitolele 3-9. Conform evaluării Curții, nivelul de eroare este generalizat, atingând majoritatea domeniilor de cheltuieli. Curtea exprimă o opinie globală privind regularitatea angajamentelor bazându-se pe un eșantion orizontal suplimentar. Neregularitate sau fraudă 23. În marea lor majoritate, erorile sunt cauzate de aplicarea incorectă sau de neînțelegerea normelor adesea complexe care reglementează schemele de cheltuieli ale Uniunii Europene. În cazul în care are motive să suspecteze activități frauduloase, Curtea informează în acest sens OLAF, oficiul antifraudă al Uniunii, care are responsabilitatea de a efectua investigații în consecință. În practică, Curtea semnalează către OLAF în jur de patru cazuri pe an, în urma activităților de audit pe care le desfășoară. (1) Inclusiv notele explicative. (2) În plus față de acesta, se mai extrage un eșantion reprezentativ orizontal de angajamente, care face obiectul unor teste privind conformitatea cu normele și reglementările aplicabile. (3) Există două sisteme principale de atribuire a contractelor: oferta cu prețul cel mai scăzut și oferta cea mai avantajoasă. (4) Exemple de eroare cuantificabilă: concurență limitată (cu excepția cazurilor în care acest lucru este permis în mod explicit de cadrul juridic) sau inexistentă în cazul contractului principal sau al unui contract suplimentar; evaluarea incorectă a ofertelor, cu impact asupra rezultatului procedurii de atribuire; modificarea substanțială a obiectului contractului; scindarea contractului în mai multe contracte pentru șantiere de construcții diferite, dar care îndeplinesc aceeași funcție economică. De regulă, Curtea adoptă o abordare diferită atunci când este vorba de instituții UE care au aplicat incorect normele în materie de achiziții publice, motivând că, în general, contractele în cauză rămân în continuare valabile. Aceste erori nu sunt cuantificate în DAS. (5) Exemple de eroare necuantificabilă: evaluarea incorectă a ofertelor fără ca acest lucru să aibă un impact asupra rezultatului procedurii de atribuire, deficiențe de ordin formal în cadrul procedurii de achiziții sau al caietului de sarcini, nerespectarea unor aspecte de ordin formal ale cerințelor privind transparența. (6) , unde ASI reprezintă intervalul mediu de eșantionare (average sampling interval), iar i reprezintă numărul operațiunilor din eșantion. (7) și , unde t este factorul de distribuție t, n este dimensiunea eșantionului, iar s este abaterea standard a erorilor exprimate ca procentaj. (8) Informații suplimentare cu privire la aceste procese, precum și linkurile către rapoartele cele mai recente se regăsesc la adresa: http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/index_en.htm (9) În anii anteriori, rezultatele acestei evaluări erau prezentate în secțiunea intitulată „Fiabilitatea luărilor de poziție ale Comisiei”. ANEXA 1.2 SITUAȚIA ACȚIUNILOR ÎNTREPRINSE ÎN URMA OBSERVAȚIILOR FORMULATE CU PRIVIRE LA FIABILITATEA CONTURILOR EXERCIȚIILOR ANTERIOARE Observații formulate cu privire la exerciții anterioare Analiza Curții cu privire la progresele realizate Răspunsul Comisiei 1. Prefinanțările, datoriile pe termen scurt și procedurile de separare a exercițiilor financiare 1. Prefinanțările, datoriile pe termen scurt și procedurile de separare a exercițiilor financiare 1. Prefinanțările, datoriile pe termen scurt și procedurile de separare a exercițiilor financiare În cazul prefinanțărilor, al datoriilor pe termen scurt și al procedurilor aferente de separare a exercițiilor financiare, Curtea a identificat, începând cu exercițiul financiar 2007, erori de natură contabilă cu un impact financiar care nu era semnificativ per ansamblu, dar cu o frecvență ridicată. Aceste constatări evidențiază că este necesar să se aducă în continuare îmbunătățiri în ceea ce privește datele contabile de bază la nivelul anumitor direcții generale. Comisia a continuat să depună eforturi în vederea îmbunătățirii exactității datelor sale contabile, derulând o serie de acțiuni, cum ar fi proiectul privind calitatea contabilității și validarea sistemelor locale. În urma auditului efectuat pe eșantioane reprezentative de prefinanțări și de facturi/declarații de cheltuieli, Curtea a identificat din nou erori cu un impact financiar care nu era semnificativ per ansamblu, dar cu o frecvență ridicată. Prin urmare, Comisia ar trebui să depună în continuare eforturi în vederea îmbunătățirii datelor contabile de bază de la nivelul anumitor direcții generale. Comisia va depune în continuare eforturi pentru a îmbunătăți calitatea datelor contabile, iar sistemele locale sunt actualizate permanent pentru a îndeplini cerințele contabile. În ceea ce privește contabilizarea prefinanțărilor, Curtea a semnalat, de asemenea: — că procedura de închidere a prefinanțărilor neînchise nu se efectuează întotdeauna în mod corect. Un număr de închideri fie nu s-au efectuat deloc, fie s-au efectuat pentru sume incorecte; — că unele direcții generale nu prelucrează informațiile disponibile cu privire la progresele realizate și la costurile suportate aferente și nu închid prefinanțările corespondente în funcție de aceste progrese, recurgând în schimb la aproximații atunci când realizează calculele aferente separării exercițiilor; — pentru prima dată în Raportul său anual 2010, că, într-un număr din ce în ce mai mare de cazuri, Comisia nu a înregistrat corect plățile ca dând naștere unui activ, în special pentru instrumentele de inginerie financiară și pentru plățile în avans din cadrul altor scheme de sprijin. În pofida eforturilor depuse de serviciile aflate în subordinea contabilului în vederea îmbunătățirii situației, Curtea a constatat că mai multe direcții generale continuă să înregistreze estimări în conturi chiar și atunci când au o bază adecvată pentru închiderea prefinanțărilor corespondente. Problema legată de instrumentele de inginerie financiară a fost deja tratată în conturile aferente exercițiului 2010, odată primite informațiile furnizate facultativ de statele membre. Comisia a propus, de asemenea, să se aducă modificări cadrului juridic actual și a formulat propuneri corespunzătoare pentru perioada care va urma anului 2013 astfel încât să fie făcută obligatorie transmiterea informațiilor necesare. În cazul plăților în avans vărsate statelor membre în cadrul altor scheme de sprijin și în cazul contribuțiilor către Fondul european pentru adaptare la globalizare, a fost recunoscut, pentru prima dată în conturile consolidate aferente exercițiului 2011, un activ corespunzător, în valoare de 2 512 milioane de euro. Anterior anului 2011, statele membre nu furnizau Comisiei date care ar fi făcut posibilă efectuarea unei estimări fiabile. Informațiile disponibile în momentul de față indică faptul că aceste sume nu ar fi fost semnificative. Cu excepția plăților în avans vărsate în cadrul schemelor de sprijin legate de Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală, determinarea sumelor neutilizate contabilizate în contul instrumentelor de inginerie financiară și al altor scheme de sprijin menționate anterior s-a făcut pe baza sumelor vărsate de Comisie, ținând totodată seama și de o estimare liniară a sumelor neutilizate. Inexistența informațiilor cu privire la sumele efectiv utilizate reduce în mod considerabil utilitatea pe care o prezintă acest tip de informații pentru gestiune. Serviciile contabile au pregătit o serie de orientări cu privire la închiderea prefinanțării, care vor fi distribuite odată cu finalizarea revizuirii Regulamentului financiar. Temeiul juridic pentru instrumentele de inginerie financiară, precum și pentru sumele preplătite în cadrul ajutoarelor de stat, care cuprinde o anexă la declarația de cheltuieli, a fost pus în aplicare [modificarea Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 13 decembrie 2011]. În urma acestei modificări, Comisia Europeană are un temei juridic pentru a solicita statelor membre informațiile necesare. Informațiile de mai sus vor fi folosite în scopuri contabile la închiderea conturilor pe 2012. Sumele neplătite beneficiarilor finali se bazează pe o estimare pro rata temporis. Întrucât DG REGIO se află în prezent în cel de al șaselea an dintr-o perioadă de programare de 7 ani, nu este recomandabil să se modifice metodologia. Totuși, se prevede modificarea acestei abordări pentru următoarea perioadă de programare, cu condiția să fie acceptată de statele membre în cadrul noului Regulament financiar. Odată ce va intra în vigoare temeiul juridic pentru noua perioadă de programare a fondurilor structurale, Comisia va avea dreptul să primească informații despre sumele efectiv utilizate, care vor fi folosite la elaborarea conturilor anuale. Aceste noi cerințe ar t