Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind supunerea substanțelor 4-iodo-2,5-dimetoxi-N-(2-metoxibenzil)fenetilamină (25I-NBOMe), 3,4-dicloro-N-[[1-(dimetilamino)ciclohexil]metil]benzamidă (AH-7921), 3,4-metilendioxipirovaleronă (MDPV) și 2-(3-metoxifenil)-2-(etilamino)ciclohexanonă (metoxetamină) unor măsuri de control /* COM/2014/0362 final - 2014/0183 (NLE) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Decizia 2005/387/JAI a Consiliului privind schimbul de informații, evaluarea riscurilor și controlul noilor substanțe psihoactive[1] prevede o procedură în trei etape care poate duce la supunerea unei noi substanțe psihoactive unor măsuri de control în întreaga Uniune. La 28 ianuarie 2014, în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din decizia Consiliului menționată anterior, Consiliul a solicitat o evaluare a riscurilor cauzate de consumul, fabricarea și traficarea noilor substanțe psihoactive, și anume 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV și metoxetamina, a implicării criminalității organizate și a posibilelor consecințe ale măsurilor de control introduse cu privire la aceste substanțe. Riscurile prezentate de 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV și de metoxetamină au fost evaluate de Comitetul științific al Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT), care funcționează în conformitate cu dispozițiile prevăzute la articolul 6 alineatele (2), (3) și (4) din decizia Consiliului. La 23 aprilie 2014, președintele Comitetului științific a prezentat Comisiei și Consiliului raportul de evaluare a riscurilor. Principalele rezultate ale evaluării riscurilor sunt următoarele: · 25I-NBOMe este un derivat al 2C-I, un derivat sintetic cunoscut al fenetilaminei, cu proprietăți stimulatoare și halucinogene, care a făcut obiectul unei evaluări a riscurilor și măsurilor de control în 2003. Această substanță a fost disponibilă pe piața UE a drogurilor cel puțin începând din luna mai 2012 și a fost detectată în 23 de state membre și în Norvegia. În trei state membre au fost înregistrate patru cazuri de deces legate de 25I-NBOMe. În patru state membre, care au semnalat 32 de cazuri de intoxicații neletale, au fost raportate cazuri de toxicitate severă ca urmare a consumului acestei substanțe. Din informațiile obținute în urma confiscărilor și a colectării de eșantioane rezultă faptul că substanța 25I-NBOMe este vândută pe piața ilicită ca LSD. · AH-7921 este un analgezic opioid sintetic atipic din punct de vedere structural, care a fost disponibil pe teritoriul UE cel puțin începând din luna iulie 2012, fiind detectat în 8 state membre și în Norvegia. Au fost înregistrate 15 cazuri de deces asociate cu AH-7921, toate având loc în trei state membre într-o perioadă de timp limitată, și anume în perioada decembrie 2012 - septembrie 2013. Un singur stat membru a raportat cazuri de toxicitate severă, semnalând șase intoxicații neletale care au avut loc pe teritoriul său. Substanța AH-7921 pare a fi vândută de comercianți cu amănuntul din mediul online începând din 2011, fiind promovată ca „substanță chimică utilizată în cercetare” sau „opioid legal”. · MDPV este un derivat sintetic inelar substituit al catinonei, înrudit chimic cu pirovalerona, ambele fiind supuse controlului în temeiul Convenției Organizației Națiunilor Unite din 1971 privind substanțele psihotrope. În perioada septembrie 2009 - august 2013, s-au înregistrat 108 cazuri de deces în opt state membre și în Norvegia, unde substanța MDPV a fost detectată în eșantioane biologice post­mortem sau a fost implicată în cauzele decesului. Un număr de opt state membre au raportat 525 de cazuri de intoxicații neletale asociate cu MDPV. Substanța MDPV a fost prezentă pe piața UE a drogurilor începând din luna noiembrie 2008. În 27 de state membre, precum și în Norvegia și în Turcia au fost raportate acțiuni de confiscare a mai multor kilograme de MDPV. Substanța este vândută în principal ca substanță de sine stătătoare, fiind comercializată la scară largă de furnizorii și de comercianții cu amănuntul din mediul online, în magazinele de etnobotanice și de traficanții de pe stradă. · Metoxetamina este o substanță arilciclohexilamină, similară din punct de vedere chimic cu ketamina și cu fenciclidina (PCP). Metoxetamina, la fel ca PCP și ketamina, are proprietăți disociative. Aproximativ 20 de decese asociate cu consumul de metoxetamină au fost raportate de șase state membre care au detectat substanța în eșantioane post-mortem. Utilizată singură sau în combinație cu alte substanțe, metoxetamina a fost detectată, de asemenea, în 20 de cazuri de intoxicații neletale raportate de cinci state membre. Un număr de 23 de state membre, precum și Turcia și Norvegia au raportat detectarea de metoxetamină începând din luna noiembrie 2010. Informațiile evidențiază că metoxetamina este vândută și consumată ca substanță de sine stătătoare, dar și ca substitut „legal” al ketaminei prin intermediul comercianților cu amănuntul din mediul online, al magazinelor de etnobotanice și al traficanților de pe stradă. În conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din Decizia 2005/387/JAI a Consiliului, în termen de șase săptămâni de la data primirii raportului de evaluare a riscurilor, Comisia prezintă Consiliului fie o inițiativă privind supunerea noii substanțe psihoactive unor măsuri de control în întreaga Uniune, fie un raport în care își explică opiniile privind motivul pentru care o astfel de inițiativă nu este considerată necesară. Cu toate că dovezile științifice privind riscurile generale pe care le implică 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV și metoxetamina sunt limitate în această etapă, Comisia consideră că există motive pentru supunerea acestor substanțe unor măsuri de control în întreaga Uniune. Principalul motiv este acela că, în conformitate cu informațiile cuprinse în rapoartele de evaluare a riscurilor, cazurile de toxicitate acută asociate cu 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV și cu metoxetamina pot fi deosebit de dăunătoare pentru sănătatea cetățenilor. În plus, riscurile sunt agravate de faptul că aceste substanțe au fost raportate, în unele cazuri, a fi consumate în necunoștință de cauză de către unii consumatori, împreună cu alte substanțe stimulatoare sau în locul acestora. 2. OBIECTIVUL PROPUNERII Obiectivul prezentei propuneri de decizie a Consiliului este de a invita statele membre să supună 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV și metoxetamina unor măsuri de control și sancțiuni penale, astfel cum prevede legislația lor în baza obligațiilor care le revin în temeiul Convenției Organizației Națiunilor Unite din 1971 privind substanțele psihotrope. 2014/0183 (NLE) Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind supunerea substanțelor 4-iodo-2,5-dimetoxi-N-(2-metoxibenzil)fenetilamină (25I-NBOMe), 3,4-dicloro-N-[[1-(dimetilamino)ciclohexil]metil]benzamidă (AH-7921), 3,4-metilendioxipirovaleronă (MDPV) și 2-(3-metoxifenil)-2-(etilamino)ciclohexanonă (metoxetamină) unor măsuri de control CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere Decizia 2005/387/JAI a Consiliului din 10 mai 2005 privind schimbul de informații, evaluarea riscurilor și controlul noilor substanțe psihoactive[2], și în special articolul 8 alineatul (3), având în vedere inițiativa Comisiei Europene, întrucât: (1) Rapoartele de evaluare a riscurilor cu privire la noile substanțe psihoactive 25I­NBOMe, AH-7921, MDPV și metoxetamină au fost întocmite în conformitate cu articolul 6 din Decizia 2005/387/JAI în cadrul unei sesiuni speciale a Comitetului științific extins al Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT) și au fost prezentate ulterior, la 23 aprilie 2014, Comisiei și Consiliului. (2) Substanțele 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV și metoxetamina nu au făcut obiectul unei evaluări la nivelul Organizației Națiunilor Unite, dar, în luna iunie 2014, acestea vor face obiectul unei evaluări în cadrul Organizației Mondiale a Sănătății de către Comitetul de experți privind dependența de droguri. (3) Substanțele 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV și metoxetamina nu au nicio utilizare medicală (umană sau veterinară) demonstrată sau recunoscută. În afară de utilizarea acestora în materialele de referință analitice și în cercetarea științifică de investigare a caracteristicilor chimice, farmacologice și toxicologice ale acestora ca urmare a apariției lor pe piața drogurilor - și, în cazul 25I-NBOMe, de asemenea, în domeniul neurochimiei - nu există niciun indiciu că aceste substanțe sunt utilizate în alte scopuri. (4) 25I-NBOMe este un derivat sintetic puternic al 2C-I, un halucinogen clasic cu acțiuni serotonergice, care a fost supus unei evaluări a riscurilor, măsurilor de control și sancțiunilor penale la nivelul Uniunii în 2003. (5) Efectele fizice specifice ale substanței 25I-NBOMe sunt dificil de determinat, deoarece nu există studii publicate de evaluare a toxicității acute și cronice, a efectelor psihologice și comportamentale și a potențialului de dependență al substanței, precum și din cauza faptului că informațiile și datele disponibile sunt limitate. Din observații clinice ale persoanelor care au consumat această substanță rezultă faptul că aceasta are efecte halucinogene și potențialul de a induce agitație severă, confuzie, halucinații auditive și vizuale intense, agresiune, accidente violente și traume autoinduse. (6) În trei state membre au fost înregistrate patru cazuri de deces asociate cu 25I­NBOMe. În patru state membre, care au semnalat 32 de cazuri de intoxicații neletale, au fost raportate cazuri de toxicitate severă asociate cu consumul acestei substanțe. În cazul în care această nouă substanță psihoactivă ar deveni disponibilă și utilizată pe scară mai largă, implicațiile pentru sănătatea individuală și pentru cea publică ar putea fi semnificative. Nu există informații disponibile cu privire la riscurile sociale asociate cu substanța 25I-NBOMe. (7) Un număr de 22 de state membre și Norvegia au raportat la OEDT și Europol că au detectat substanța 25I-NBOMe. Nu sunt disponibile date privind frecvența utilizării substanței 25I-NBOMe, dar informațiile limitate care există sugerează că este posibil ca aceasta să fie consumată în diferite și multiple contexte, cum ar fi la domiciliu, în baruri, în cluburi de noapte și în timpul unor festivaluri de muzică. (8) Substanța 25I-NBOMe este comercializată și vândută în mod public pe internet ca „substanță chimică utilizată în cercetare”, iar informațiile obținute în urma confiscărilor, a colectării de eșantioane, de pe site-urile de utilizatori și de la comercianții cu amănuntul din mediul online indică faptul că aceasta este vândută ca drog de sine stătător și că, de asemenea, este comercializată ca substitut „legal” pentru LSD. OEDT a identificat peste 15 comercianți cu amănuntul din mediul online care vând această substanță și care își pot avea sediul în Uniune și în China. (9) Raportul de evaluare a riscurilor arată că dovezile științifice disponibile referitoare la substanța 25I-NBOMe sunt limitate și evidențiază faptul că ar fi necesare cercetări suplimentare pentru a se determina riscurile sociale și cele pentru sănătate pe care aceasta le prezintă. Cu toate acestea, dovezile și informațiile disponibile oferă motive suficiente pentru ca substanța 25I-NBOMe să fie supusă unor măsuri de control în întreaga Uniune. Ca urmare a riscurilor pentru sănătate pe care le prezintă, demonstrate de detectarea ei în mai multe cazuri de deces consemnate, a faptului că utilizatorii o pot consuma în necunoștință de cauză și a lipsei valorii sau utilizării ei medicale, substanța 25I-NBOMe ar trebui să fie supusă unor măsuri de control în întreaga Uniune. (10) Întrucât șase state membre aplică deja măsuri de control privind substanța 25I­NBOMe în temeiul legislației naționale în conformitate cu obligațiile care decurg din Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1971 privind substanțele psihotrope și șapte state membre aplică alte măsuri legislative pentru a o controla, supunerea acestei substanțe unor măsuri de control în întreaga Uniune ar contribui la evitarea apariției unor obstacole în ceea ce privește asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară la nivel transfrontalier, precum și la protejarea împotriva riscurilor pe care le pot prezenta prezența și utilizarea acesteia. (11) Substanța AH-7921 este un analgezic opioid sintetic cu o structură atipică, cunoscută în general de furnizorii din mediul online, de site-urile de utilizatori și de media sub denumirea de „doxilam”. Aceasta poate fi ușor confundată cu „doxilamina”, un medicament antihistaminic cu proprietăți sedative și hipnotice, care ar putea conduce la supradoze involuntare. (12) Efectele fizice specifice ale substanței AH-7921 sunt dificil de determinat din cauză că nu există studii publicate de evaluare a toxicității acute și cronice, a efectelor psihologice și comportamentale și a potențialului de dependență al substanței, precum și din cauza faptului că informațiile și datele disponibile sunt limitate. Pe baza rapoartelor privind consumatorii, efectele substanței AH-7921 par a fi asemănătoare efectelor opioidelor clasice, și anume, un sentiment de ușoară euforie, senzație de mâncărime a pielii și relaxare; starea de greață pare a fi un efect advers tipic. În afară de autoexperimentarea substanței AH-7921, precum și de „utilizarea sa în scopuri recreative”, unii dintre consumatori raportează că utilizează acest nou drog ca autotratament pentru a îndepărta durerea, iar alții pentru a atenua simptomele de sevraj cauzate de încetarea consumului de alte opioide. Acest lucru poate semnala un eventual grad de răspândire a AH-7921 în rândul populației care utilizează opioide injectabile. (13) Nu există date privind frecvența utilizării AH-7921, însă din informațiile disponibile rezultă faptul că aceasta nu este utilizată la scară largă și că este utilizată la domiciliu. (14) În perioada decembrie 2012 - septembrie 2013, în trei state membre s-au înregistrat 15 cazuri de deces, substanța AH-7921, singură sau în combinație cu alte substanțe, fiind detectată în eșantioane post-mortem. Deși nu se poate stabili cu certitudine rolul substanței AH-7921 în toate aceste decese, în unele cazuri aceasta a fost în mod specific menționată la rubrica privind cauza decesului. Un stat membru a raportat șase intoxicații neletale asociate cu AH-7921. În cazul în care această nouă substanță psihoactivă ar deveni disponibilă și ar fi utilizată pe scară mai largă, implicațiile pentru sănătatea individuală și pentru cea publică ar putea fi semnificative. Nu există informații disponibile cu privire la riscurile la nivel social asociate cu substanța AH­7921. (15) Raportul de evaluare a riscurilor arată că dovezile științifice disponibile referitoare la substanța AH-7921 sunt limitate și evidențiază faptul că ar fi necesare cercetări suplimentare pentru a se determina riscurile sociale și cele pentru sănătate pe care aceasta le prezintă. Cu toate acestea, dovezile și informațiile disponibile oferă motive suficiente pentru ca substanța AH-7921 să fie supusă unor măsuri de control în întreaga Uniune. Ca urmare a riscurilor pentru sănătate pe care le prezintă, demonstrate de detectarea ei în mai multe cazuri de deces consemnate, a faptului că utilizatorii o pot consuma în necunoștință de cauză și a lipsei valorii ei medicale sau utilizării ei în scopuri medicale, substanța AH-7921 ar trebui să fie supusă unor măsuri de control în întreaga Uniune. (16) Întrucât un stat membru aplică deja măsuri de control privind substanța AH-7921 în temeiul legislației naționale în conformitate cu obligațiile care decurg din Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1971 privind substanțele psihotrope și cinci state membre aplică alte măsuri legislative pentru a o controla, supunerea acestei substanțe unor măsuri de control în întreaga Uniune ar contribui la evitarea apariției unor obstacole în ceea ce privește asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară la nivel transfrontalier, precum și la protejarea împotriva riscurilor pe care le pot implica prezența și utilizarea acesteia. (17) MDPV este un derivat sintetic inelar de substituție a catinonei înrudit chimic cu pirovalerona, ambele fiind supuse controlului în temeiul Convenției Organizației Națiunilor Unite din 1971 privind substanțele psihotrope. (18) Informațiile privind toxicitatea acută și cronică asociată cu MDPV, precum și cu privire la efectele psihologice și comportamentale și la potențialul de dependență, nu sunt colectate în mod uniform în cadrul Uniunii. Informațiile cuprinse în studii publicate, confirmate de cazuri clinice, indică faptul că profilul psihofarmacologic observat în cazul MDPV este similar cu cel al cocainei și al metamfetaminei, deși este mai puternic și mai durabil. În plus, substanța MDPV s-a dovedit a fi de zece ori mai puternică în ceea ce privește capacitatea sa de a induce activarea locomotorie, tahicardia și hipertensiunea. (19) Site-urile de utilizatori indică faptul că toxicitatea sa acută poate provoca efecte adverse la om, similare cu cele asociate altor substanțe stimulatoare. Acestea includ psihoze paranoide, tahicardie, hipertensiune, diaforeză, probleme respiratorii, agitație severă, halucinații auditive și vizuale, anxietate profundă, hipotermie, izbucniri violente și disfuncții multiple ale organelor. (20) În perioada septembrie 2009 - august 2013 s-au înregistrat 108 cazuri de deces în opt state membre și în Norvegia, unde substanța MDPV a fost detectată în eșantioane biologice post-mortem sau a fost implicată în cauzele decesului. Un număr total de 525 de cazuri de intoxicații neletale asociate cu MDPV au fost raportate de opt state membre. În cazul în care această nouă substanță psihoactivă ar deveni disponibilă și utilizată pe scară mai largă, implicațiile pentru sănătatea individuală și pentru cea publică ar putea fi semnificative. (21) Detectarea substanței MDPV a fost raportată, de asemenea, în eșantioanele biologice legate de accidente rutiere letale sau neletale sau de conducerea sub influența drogurilor, în patru state membre, începând din 2009. (22) MDPV a fost prezentă pe piața drogurilor din UE începând din luna noiembrie 2008, iar 27 de state membre, precum Norvegia și Turcia au raportat confiscarea a mai multor kilograme de substanță. MDPV este vândută ca substanță de sine stătătoare, dar a fost detectată, de asemenea, în combinație cu alte substanțe. Aceasta este comercializată la scară largă de furnizorii și de comercianții cu amănuntul din mediul online, în magazinele de etnobotanice și de traficanții de pe stradă. Există indicii care sugerează un grad de organizare în ceea ce privește producerea și distribuția de tablete a acestei substanțe în Uniune. (23) Raportul de evaluare a riscurilor arată că sunt necesare cercetări suplimentare pentru a se determina riscurile la nivel social și cele pentru sănătate pe care le prezintă MDPV. Cu toate acestea, dovezile și informațiile disponibile oferă motive suficiente pentru ca substanța MDPV să fie supusă unor măsuri de control în întreaga Uniune. Ca urmare a riscurilor pentru sănătate pe care le prezintă, demonstrate de detectarea ei în mai multe cazuri de deces consemnate, a faptului că utilizatorii o pot consuma în necunoștință de cauză și a lipsei valorii ei medicale sau utilizării ei în scopuri medicale, substanța MDPV ar trebui să fie supusă unor măsuri de control în întreaga Uniune. (24) Întrucât 21 de state membre aplică deja măsuri de control privind substanța MDPV în temeiul legislației naționale în conformitate cu obligațiile care decurg din Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1971 privind substanțele psihotrope și patru state membre aplică alte măsuri legislative pentru a o controla, supunerea acestei substanțe unor măsuri de control în întreaga Uniune ar contribui la evitarea apariției unor obstacole în ceea ce privește asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară la nivel transfrontalier, precum și la protejarea împotriva riscurilor pe care le pot prezenta prezența și utilizarea acesteia. (25) Metoxetamina este o substanță arilciclohexilamină care, din punct de vedere chimic, este similară cu ketamina și cu substanța aflată sub control internațional, fenciclidina (PCP). La fel ca și ketamina și PCP, aceasta are proprietăți disociative. (26) Nu există studii de evaluare a toxicității acute și cronice asociate cu metoxetamina, nici a efectelor psihologice și comportamentale sau a potențialului de dependență. Experiențele autoraportate de site-urile de utilizatori sugerează efecte adverse similare cu cele ale intoxicației cu ketamină. Acestea includ greață și vomă severă, dificultăți respiratorii, convulsii, dezorientare, anxietate, catatonie, agresiune, halucinare, paranoia și psihoză. În plus, intoxicațiile acute cu metoxetamină pot include efecte stimulatoare (agitație, tahicardie și hipertensiune) și caracteristici cerebrale, care nu sunt previzibile în cazul intoxicației acute cu ketamină. (27) Un număr de 20 de decese asociate cu metoxetamină au fost raportate de șase state membre care au detectat substanța în eșantioane post mortem. Utilizată singură sau în combinație cu alte substanțe, metoxetamina a fost depistată în 20 de cazuri de intoxicații neletale raportate de cinci state membre. În cazul în care această nouă substanță psihoactivă ar deveni disponibilă și utilizată pe scară mai largă, implicațiile pentru sănătatea individuală și pentru cea publică ar putea fi semnificative. (28) Un număr de 23 de state membre, precum și Turcia și Norvegia au raportat detectarea de metoxetamină începând cu luna noiembrie 2010. Informațiile sugerează faptul că metoxetamina este vândută și consumată ca substanță de sine stătătoare, dar și că este vândută ca substitut „legal” al ketaminei prin intermediul comercianților cu amănuntul din mediul online, al magazinelor de etnobotanice și al traficanților de pe stradă. (29) Au fost confiscate de pe teritoriul Uniunii mai multe kilograme sub formă de pulbere, dar nu există informații cu privire la posibila implicare a criminalității organizate. Fabricarea metoxetaminei nu necesită echipamente sofisticate. (30) Datele privind frecvența sunt limitate la studii nereprezentative realizate în două state membre, din care rezultă faptul că frecvența utilizării metoxetaminei este mai mică decât cea a ketaminei. Informațiile disponibile evidențiază că aceasta ar putea fi consumată în contexte diferite și multiple, inclusiv la domiciliu, în baruri, în cluburi de noapte și în timpul unor festivaluri de muzică. (31) Raportul de evaluare a riscurilor arată că sunt necesare cercetări suplimentare pentru a se determina riscurile la nivel social și cele pentru sănătate pe care le prezintă metoxetamina. Cu toate acestea, dovezile și informațiile disponibile oferă motive suficiente pentru ca metoxetamina să fie supusă unor măsuri de control în întreaga Uniune. Ca urmare a riscurilor pentru sănătate pe care le prezintă, demonstrate de detectarea ei în mai multe cazuri de deces consemnate, a faptului că utilizatorii o pot consuma în necunoștință de cauză și a lipsei valorii ei medicale sau utilizării ei în scopuri medicale, metoxetamina ar trebui să fie supusă unor măsuri de control în întreaga Uniune. (32) Întrucât nouă state membre aplică deja măsuri de control privind metoxetamina în temeiul legislației naționale în conformitate cu obligațiile care decurg din Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1971 privind substanțele psihotrope și nouă state membre aplică alte măsuri legislative pentru a o controla, supunerea acestei substanțe unor măsuri de control în întreaga Uniune ar contribui la evitarea apariției unor obstacole în ceea ce privește asigurarea respectării legii și cooperarea judiciară la nivel transfrontalier, precum și la protejarea împotriva riscurilor pe care le pot implica prezența și utilizarea acesteia. ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Următoarele substanțe psihoactive noi fac obiectul măsurilor de control pe teritoriul Uniunii: (a) 4-iodo-2,5-dimetoxi-N-(2-metoxibenzil)fenetilamină(25I-NBOMe); (b) 3,4-dicloro-N-[[1-dimetilamino) ciclohexil]metil] benzamidă (AH-7921); (c) 3,4-metilenedioxipirovaleronă (MDPV); (d) 2-(3-metoxifenil)-2-(etilamino)ciclohexanonă (metoxetamină). Articolul 2 Până la data de [un an de la data publicării prezentei decizii], statele membre iau măsurile necesare, în conformitate cu legislația lor națională, pentru a supune noile substanțe psihoactive menționate la articolul 1 măsurilor de control și sancțiunilor penale, astfel cum prevede legislația lor în baza obligațiilor care le revin în temeiul Convenției Organizației Națiunilor Unite din 1971 privind substanțele psihotrope. Articolul 3 Prezenta decizie intră în vigoare în cea de a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele [1] JO L 127, 20.5.2005, p. 32. [2] JO L 127, 20.5.2005, p. 32.