Pentru a oferi flexibilitate statelor membre în ceea ce privește punerea în aplicare a angajamentelor lor și ca mijloc de a spori eficiența generală a costurilor pe care o presupune realizarea obiectivului stabilit pentru 2020 la nivelul UE, ESD pune la dispoziție o serie de instrumente de flexibilitate. Acestea se referă la posibilitățile statelor membre de a-și gestiona propriile unități anuale de emisii alocate (AEA) în cadrul perioadei de conformitate și de a se implica în transferul reciproc de AEA. În cazul în care emisiile de gaze cu efect de seră ale unui stat membru depășesc nivelul AEA pentru un anumit an, statul membru respectiv poate lua cu împrumut 5 % din propriile sale AEA pentru anul următor, poate achiziționa AEA de la alte state membre sau poate utiliza credite de proiecte internaționale pentru a-și realiza limitele anuale. În cazul în care un stat membru își reduce emisiile mai mult decât este necesar, depășindu-și astfel obiectivul pentru un anumit an, acesta poate menține excedentul de AEA pentru o utilizare ulterioară în perioada de angajament sau îl poate transfera altor state membre.

Obiectivul de reducere cu 20 % a emisiilor de GES în cadrul Uniunii Europene până în 2020 comparativ cu nivelurile din 1990 este echivalentul unei reduceri cu 14 % a emisiilor față de nivelurile din 2005. Acest efort a fost împărțit între sectoarele care fac obiectul schemei de comercializare a certificatelor de emisii (ETS) și sectoarele care intră sub incidența Deciziei privind partajarea eforturilor. În conformitate cu schema EU ETS, emisiile trebuie să scadă cu 21 % față de nivelurile din 2005, în timp ce în sectoarele care intră sub incidența ESD este necesară o reducere de 10 % față de nivelurile din 2005.

Evaluarea Deciziei privind partajarea eforturilor a fost realizată de Comisie în 2015 și a fost condusă de un grup de coordonare compus din membri ai direcțiilor generale vizate din cadrul Comisiei. Agenția Europeană de Mediu a participat, de asemenea, la acest grup. Această evaluare a fost susținută de un studiu extern privind punerea în aplicare a Deciziei privind partajarea eforturilor.

Evaluarea a analizat impactul Deciziei privind partajarea eforturilor, atât la nivelul UE, cât și la nivelul statelor membre, punând accentul pe acțiunile întreprinse în statele membre începând cu anul 2009 pentru îndeplinirea obligațiilor care decurg din decizie. Aceasta a acoperit perioada cuprinsă între iunie 2009 (data intrării în vigoare a deciziei) și noiembrie 2015. În conformitate cu cerința prevăzută la articolul 14 din ESD, domeniul de aplicare al evaluării a inclus toate dispozițiile și cerințele deciziei, inclusiv modul în care punerea sa în aplicare a influențat concurența.

Evaluarea a examinat relevanța, eficacitatea, eficiența, coerența și valoarea adăugată europeană în ceea ce privește punerea în aplicare a ESD până în prezent. La baza evaluării au stat date provenite din rapoartele privind emisiile și tendințele înregistrate în materie de emisii, politicile și măsurile adoptate, precum și chestionare și interviuri structurate cu experții din statele membre și alte părți interesate esențiale implicate în punerea în aplicare a deciziei la nivel național. De asemenea, evaluarea s-a bazat pe rezultatele unei consultări publice privind pregătirea unei propuneri legislative referitoare la reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră ale statelor membre în sectoarele care intră sub incidența ESD în perioada 2021-2030.

Rezultatele evaluării au fost utilizate la elaborarea evaluării impactului care însoțește propunerea legislativă a Comisiei referitoare la continuarea aplicării Deciziei privind partajarea eforturilor după 2020, în temeiul cadrului de politici privind clima și energia pentru 2030.

4.Punerea în aplicare – situația actuală

Decizia privind partajarea eforturilor se află încă într-un stadiu incipient: cele mai multe cerințe de raportare pentru statele membre în temeiul ESD au fost aplicate pentru prima dată în 2015, iar verificarea conformității pentru primii doi ani ai perioadei de conformitate (2013-2014) se va realiza în 2016. Cu toate acestea, datorită existenței unei raportări anuale cu privire la emisii, se pot identifica principalele tendințe în materie de emisii în statele membre și la nivelul UE.

În temeiul ESD, statele membre trebuie să raporteze în fiecare an în legătură cu emisiile de gaze cu efect de seră. De asemenea, o dată la doi ani, statele membre trebuie să întocmească un raport cu privire la politicile și măsurile puse în aplicare la nivel național și, în 2015, acestea trebuie să prezinte prognoze actualizate cu privire la progresele pe care se așteaptă să le înregistreze în ceea ce privește realizarea obiectivelor lor pentru 2020. În fiecare an, Comisia compilează informațiile transmise de statele membre și publică un raport privind progresele înregistrate, în care analizează și prezintă progresele făcute de statele membre în direcția realizării obiectivelor prevăzute de ESD pentru anul 2020. O evaluare a progreselor înregistrate de statele membre în direcția îndeplinirii obiectivelor face, de asemenea, parte din raportul de țară întocmit în cadrul semestrului european și publicat de Comisie în primăvara fiecărui an. Tendințele și estimările referitoare la emisiile din UE și din statele sale membre sunt, de asemenea, publicate în fiecare an de Agenția Europeană de Mediu, care oferă asistență Comisiei la punerea în aplicare a deciziei.

Până în prezent, statele membre și-au îndeplinit obligațiile de raportare și schimbul de informații cu Comisia funcționează în mod corespunzător. Experții din cadrul Comisiei și al statelor membre se reunesc de mai multe ori anual în grupuri de lucru în cadrul Comitetului privind schimbările climatice pentru a monitoriza punerea în aplicare a obligațiilor de raportare care decurg din ESD.

Între 2005 și 2013, emisiile totale au înregistrat o scădere în toate sectoarele, variind de la -3 % în agricultură până la -25 % în sectorul deșeurilor (Figura 2). În această perioadă a existat, de asemenea, o convergență a intensității emisiilor de GES în statele membre, atât pe cap de locuitor, cât și per PIB.

De asemenea, emisiile care intră sub incidența ESD pentru fiecare stat membru au scăzut semnificativ începând din anul 2005. În toate statele membre, emisiile care intră sub incidența ESD au fost sub nivelul limitelor lor anuale în 2013 și 2014. În mod tipic, obiectivele au fost cu mult depășite în țările cărora li s-a permis o creștere a emisiilor în raport cu nivelul din 2005. Țările care s-au confruntat cu o recesiune economică deosebit de gravă (de exemplu, Grecia, Portugalia și Spania) au avut, de asemenea, emisii cu mult sub nivelul limitelor lor din 2014.

Figura 2: Reducerile de emisii realizate în temeiul ESD la nivelul UE în perioada 2005-2013

Conform previziunilor statelor membre prezentate în 2015, se estimează că emisiile totale care intră sub incidența ESD vor continua să scadă până în 2020 (Figura 3), situându-se permanent sub obiectivul stabilit la nivelul UE. Se preconizează că 24 de state membre își vor atinge obiectivele naționale pe plan intern și, în același timp, se estimează că patru state membre vor avea nevoie de măsuri suplimentare sau vor utiliza instrumentele de flexibilitate existente în temeiul Deciziei privind partajarea eforturilor pentru a-și atinge obiectivele.

Până în prezent, niciun stat membru nu a utilizat niciunul dintre instrumentele de flexibilitate prevăzute de Decizia privind partajarea eforturilor, întrucât se pare că toate țările respectă limitele de emisii anuale stabilite pentru primii doi ani ai perioadei de conformitate. În viitor, se anticipează că instrumentele de flexibilitate, cum ar fi comerțul cu alte state membre, vor fi utilizate de unele state membre despre care se estimează că vor genera emisii peste limitele proprii până în 2020. Deși instrumentele de flexibilitate prevăzute de ESD sunt netestate, ele sunt în continuare sprijinite pe scară largă și au fost aprobate de statele membre în cadrul consultării cu părțile interesate.

Sursă: AEM (2015), Tendințe și previziuni în Europa în 2015, actualizate cu datele de inventariere a emisiilor din martie 2016. Linia punctată de culoare neagră reprezintă traiectoria lineară a limitelor de emisii anuale în temeiul ESD pentru perioada 2013-2020.