RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 255/24

Avizul Comitetului Economic şi Social European privind modalităţile de sprijinire a IMM-urilor în vederea adaptării la mutaţiile de pe pieţele globale

(aviz din proprie iniţiativă)

(2010/C 255/04)

Raportor: dl CAPPELLINI

Coraportor: dl PAETZOLD

La 26 februarie 2009, în conformitate cu articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, Comitetul Economic şi Social European a hotărât să elaboreze un aviz din proprie iniţiativă cu privire la

Modalităţile de sprijinire a adaptării IMM-urilor (1) la mutaţiile de pe pieţele globale

Comisia consultativă pentru mutaţii industriale, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, şi-a adoptat avizul la 26 noiembrie 2009. Raportor: dl Cappellini, coraportor: dl Paetzhold.

În cea de-a 458-a sesiune plenară, care a avut loc la 16 şi 17 decembrie 2009 (şedinţa din 16 decembrie), Comitetul Economic şi Social European a adoptat prezentul aviz cu 180 de voturi pentru şi 3 abţineri.

Partea 1

1. Concluzii şi recomandări

1.1 Comitetul recunoaşte faptul că IMM-urile au mai multe metode de a se internaţionaliza, aplicând strategii diferite şi recurgând la tipuri de sprijin diferite. Prezentul aviz îşi propune să stabilească opt recomandări care să stea la baza unor acţiuni prin care IMM-urile să fie sprijinite să se adapteze la mutaţiile de pe pieţele globale. Avizul Comitetului se adresează instituţiilor europene, statelor membre, IMM-urilor şi asociaţiilor de IMM-uri, precum şi, în sens mai larg, societăţii civile organizate din UE.

1.2 Recomandarea 1: să fie respectaţi întreprinzătorii, dreptul acestora de a lua decizii şi obligaţia de a suporta consecinţele propriilor decizii. Sprijinul acordat întreprinderilor ar putea însemna, de exemplu, ca antreprenorii să fie ajutaţi să facă faţă mutaţiilor de pe piaţa globală, dar el nu trebuie nici să înlocuiască decizia antreprenorială în sine şi nici să îi protejeze pe antreprenori de riscurile propriilor lor decizii. Politica de sprijinire a IMM-urilor ar trebui să recompenseze în mod eficient inovarea [prin participarea activă în platformele tehnologice intersectoriale din cel de-al şaptelea Program-cadru (PC 7)] şi ar trebui să nu comporte riscuri, cu excepţia cazului în care sprijinul intervine ca reacţie la anumite deficienţe determinate ale pieţei. În aceste circumstanţe, mutaţiile de pe piaţa globală pot avea un efect disproporţionat de mare asupra întreprinderilor mai mici (aşa cum sunt cele care operează în lanţuri de valoare economică adăugată mondiale sau în economii dominate de întreprinderi mai mici).

1.3 Recomandarea 2: să se reducă barierele din calea comerţului. Activităţile în favoarea deschiderii pieţelor, prin încheierea de acorduri comerciale de succes şi garantarea unei utilizări corecte din punct de vedere juridic a instrumentelor de protecţie comercială de către ţările terţe, consolidarea unor standarde comerciale globale şi menţinerea pieţei interne, fără a se neglija însă accesul simetric pe piaţă, rămân modul cel mai eficient de sprijinire a IMM-urilor cu activitate de export. Cel mai bun răspuns politic este asigurarea unui mediu în care activitatea de export a întreprinderilor să nu fie împiedicată de bariere tarifare sau netarifare.

1.4 Recomandarea 3: să se încurajeze competitivitatea comercială prin creşterea calităţii. Este necesar ca beneficiile şi calitatea respectării standardelor şi cerinţelor europene, precum şi cele ale participării depline în programe de creştere a calităţii, cum sunt PC7 şi PIC, să fie făcute cunoscute prin campanii de marketing în ţările terţe, organizate de către statele membre, Comisia Europeană şi asociaţiile de întreprinderi. În acelaşi timp, ar trebui subliniat că respectarea standardelor UE este o condiţie pentru importarea de bunuri şi servicii de către UE.

1.5 Recomandarea 4:în politicile comerciale trebuie„să se gândească mai întâi la scară mică”. Dacă se doreşte dezvoltarea parteneriatelor pentru a asigura accesul pe piaţă, IMM-urile trebuie să fie coordonate mai strâns, pentru a se adecva la procesul complex al negocierilor comerciale. Transparenţa negocierilor ar putea fi îmbunătăţită accentuând dimensiunea legată de IMM-uri în toate evaluările de impact asupra dezvoltării durabile (SIA). Ar trebui să se ia în considerare şi un grad mai mare de conştientizare a reprezentativităţii reprezentanţilor întreprinderilor. În acest sens, ar fi utile şi baza de date privind accesul pe piaţă şi serviciile de asistenţă (helpdesk) privind drepturile de proprietate intelectuală. Pentru a îmbunătăţi activitatea comercială a IMM-urilor, se pot depune mai multe eforturi în sfera achiziţiilor publice şi a plăţilor prompte, în cadrul UE.

1.6 Recomandarea 5: adaptarea politicilor la necesităţile IMM-urilor. Există o divergenţă între experienţele IMM-urilor legate de obstacolele din calea internaţionalizării şi modul în care acestea sunt percepute de factorii de decizie. Sprijinul trebuie acordat sub forme practice şi accesibile, prin intermediarii locali şi naţionali care sunt familiarizaţi cu IMM-urile. Promovarea legăturilor personale dintre întreprinderi prin subvenţionarea primelor vizite constituie un bun exemplu în acest sens. Sunt multe de făcut pentru a adapta politicile la nevoile IMM-urilor, aşa cum arată exemplul accesului la finanţare. Trebuie să fie încurajate metodele practice de sprijinire a IMM-urilor cum ar fi medierea, derogările de impozite, plăţile prompte şi măsurile care facilitează difuzarea rapidă a fondurilor prin exceptări de la ajutoarele de stat, în special pentru acele sectoare care sunt cele mai expuse la globalizare şi la criza economică şi financiară (printre altele, industria de autovehicule).

1.7 Recomandarea 6: sprijinirea IMM-urilor prin intermediul lucrătorilor lor. Scopul este de a garanta că IMM-urile sunt apte să beneficieze de forţa de muncă disponibilă, calificată şi care acţionează angajat. Pentru a menţine competitivitatea IMM-urilor din UE, trebuie să se păstreze resursele umane la cel mai înalt nivel de calificare, în special în sectoare cum ar fi ingineria, lucrările tehnice de întreţinere sau construcţiile. Comunicarea Comisiei „Un angajament comun pentru ocuparea forţei de muncă” generează valoare adăugată în acest proces. Dialogul social, în special dialogul social sectorial, trebuie să se angajeze într-o măsură mai mare să ajute IMM-urile să colaboreze cu proprii lucrători pentru a-şi menţine nivelul competenţelor şi a-şi dezvolta altele noi, astfel încât să fie primele care să beneficieze de noi oportunităţi şi de cele deja existente pe piaţa internă. Pentru a face faţă mutaţiilor globale, ar trebui facilitate parteneriate şi proiecte pe termen lung la nivelul UE, la care să participe organizaţiile IMM-urilor, întreprinderile, universităţile şi organismele de cercetare, în colaborare cu instituţiile din ţările cu economii emergente.

1.8 Recomandarea 7: Reţelele au importanţă pentru IMM-uri, în special atunci când intră pe piaţa globală. Reţele creează oportunităţi pentru IMM-uri, dar prezintă şi probleme caracteristice, legate de proprietatea intelectuală şi de clienţii dominanţi, probleme care pot fi mai bine soluţionate printr-o abordare sectorială. Ca actor pe piaţa globală, UE nu şi-a atins potenţialul în ceea ce priveşte îmbunătăţirea rolului IMM-urilor pe terţe pieţe, atât ca exportatori, cât şi ca importatori. Un interes deosebit îl prezintă rolul pe care UE şi statele membre îl pot juca în sprijinirea acelor IMM-uri care sunt suficient de competitive pentru a juca un rol ca societăţi iniţiale şi intermediare (SII) în lanţurile de creare a valorii economice. Trebuie să se pună un accent mai puternic pe acest aspect, în conformitate cu indicaţiile anterioare ale CCMI şi luând în considerare exigenţele repoziţionării politicilor industriale ale UE pe pieţele globale.

1.9 Recomandarea 8: să inovăm şi să evaluăm. Factorii de decizie trebuie să inoveze în economia reală, în special prin impunerea unor condiţii riguroase de natură economică, socială şi de mediu. Politicile trebuie să reacţioneze rapid la noile provocări, să fie evaluate pe baza unor probe de calitate temeinice si să iniţieze dialogul cu părţile interesate, pentru a trage învăţăminte din succese şi din fluctuaţiile rezultatelor. IMM-urile ar putea aduce o contribuţie importantă în sfera produselor şi serviciilor eficiente energetic şi a aşa-numitei „economii ecologice”.

2. IMM-urile joacă un rol vital în reacţia UE la mutaţiile de pe piaţa globală

2.1 Cele 23 de milioane de IMM-uri din UE joacă un rol vital în adaptarea economiei UE la mutaţiile înregistrate pe pieţele globale. Ele angajează două treimi din salariaţii existenţi în sectorul privat, menţin dinamismul pieţei forţei de muncă şi contribuie la dezvoltarea în UE a unei economii competitive, inovative şi incluzive. Procesele de fragmentare şi specializare economică, ce caracterizează globalizarea, oferă IMM-urilor nişe de piaţă care pot fi exploatate. Este necesar să se acorde o mai mare recunoaştere contribuţiei IMM-urilor la prosperitatea UE şi a diferitelor sale modele sociale, culturale şi economice. IMM-urile reprezintă coloana vertebrală a sistemului de producţie al UE şi îşi pot spori contribuţia la ocuparea forţei de muncă şi la valoarea adăugată a UE (2).

2.2 UE fiind cel mai mare exportator şi donator în materie de ajutor pentru dezvoltare din lume, are deja o puternică orientare globală. IMM-urile sunt un grup eterogen şi multe dintre ele nu vor avea capacitatea, resursele sau dorinţa de a acţiona pe pieţe globale. Comitetul doreşte să sublinieze că „globalizarea” şi „internaţionalizarea” sunt aspecte importante chiar şi pentru IMM-urile care aprovizionează sau interacţionează numai pe pieţe locale şi regionale (3). Globalizarea a redefinit compromisurile sociale care au ancorat IMM-urile în sistemele economice naţionale, iar Comitetul recunoaşte că actuala criză va schimba din nou legăturile dintre IMM-uri şi pieţele lor naţionale şi internaţionale (4). Este necesar ca rolul întărit al Comisiei Europene şi al statelor membre în acest proces să fie luat în discuţie şi înscris pe agenda politică a UE. Dacă UE comunică pe o singură voce cu instituţiile financiare internaţionale (aşa cum a solicitat deja reprezentantul Eurogrupului la Consiliu), iar Eurogrupul are o viziune comună asupra metodei de sprijinire a zonei euro, poziţionarea IMM-urilor pe piaţa globală ar fi consolidată.

2.3 Sunt mai mulţi factori care influenţează reacţia IMM-urilor la mutaţiile de pe piaţa globală. În ciuda angajamentului de a transforma piaţa unică în realitate, numai câteva IMM-uri din UE-27 au activitate de export sau fac achiziţii din străinătate (5). Ţările mai mici şi întreprinderile mai mari au tendinţa de a fi mai internaţionalizate (6). Deşi serviciile contribuie cu aproximativ 70 % din valoarea adăugată brută a UE-27, totalul contribuţiei acestui sector la comerţul transfrontalier a fost de numai 20 % în anul relativ prosper 2006. (7) Destinaţiile şi domeniile de internaţionalizare diferă, ca şi metodele alese (de exemplu, export sau întreprinderi comune) şi direcţia schimburilor. Obstacolele în calea internaţionalizării diferă şi ele, principalul fiind, pentru IMM-uri, lipsa de cunoaştere în materie de pieţe străine (13 % dintre IMM-urile cu o activitate de export au menţionat acest lucru ca principal obstacol), urmat de taxele de import în ţările de destinaţie şi lipsa de capital (fiecare, 9 %) (8).

2.4 Rolul IMM-urilor în activităţi transfrontaliere este mult mai mic decât cel al întreprinderilor mari, în interiorul şi în afara pieţei interne, ceea ce creează impresia greşită că UE este pentru întreprinderile mari, iar statele membre, pentru IMM-uri. Comitetul subliniază că IMM-urile reprezintă coloana vertebrală a economiei UE şi joacă un rol important în economia socială europeană, în special în cazul în care întreprinderile mai mari subcontractează în ţări terţe (outsourcing).

CESE recunoaşte deci evoluţia de-a lungul anilor a politicilor UE în favoarea IMM-urilor, începând cu Planul de acţiune pentru IMM-uri din 1986, Programul integrat din 1994, diferitele programe multianuale, Agenda de la Lisabona (2000), Carta Europeană a întreprinderilor mici din 2000, PIC (Programul-cadru pentru competitivitate şi inovare) şi „Small Business Act” pentru Europa (SBA).

2.5 Multe întreprinderi funcţionează fără a aştepta de la politicile publice altă formă de sprijin decât îndepărtarea obstacolelor administrative şi de reglementare. Pentru acestea, corectarea deficienţelor pieţei constituie principala justificare a intervenţiilor comunitare în materie de politici în favoarea IMM-urilor. Dar în avizele sale anterioare (9), Comitetul şi-a prezentat cu claritate punctul de vedere, şi anume că sprijinul acordat IMM-urilor trebuie să fie la alt nivel, dacă se doreşte să se răspundă obiectivelor ambiţioase din SBA şi nevoilor celor 23 de milioane de IMM-uri din UE. În plus, Săptămâna IMM-urilor a extins şi mai mult sfera de aplicare a politicii în cauză, propunându-şi „să informeze, să ofere asistenţă, să inspire, să împărtăşească şi să încurajeze” IMM-urile (10), astfel cum s-a indicat în Avizul INT/445 al CESE şi, recent, de către Comitetul Regiunilor cu privire la punerea în aplicare a Small Business Act for Europe.

2.6 Prezentul aviz se concentrează în special asupra recomandărilor de sprijinire a IMM-urilor în activitatea de export şi asupra politicii destinate să sprijine IMM-urile în gestionarea mutaţiilor de pe piaţa globală. Avizul se adresează Comisiei Europene, Parlamentului European şi statelor membre, precum şi IMM-urilor şi asociaţiilor acestora, atât sectoriale cât şi intersectoriale. Avizul începe prin a explica de ce justificarea tradiţională a intervenţiilor în vederea corectării deficienţelor pieţei se poate dovedi o componentă vitală a acestei politici. Pe de altă parte, sugerează că mecanismele prin care se identifică deficienţele pieţei, soluţiile politice definite şi responsabilităţile executive atribuite nu sunt întotdeauna clare sau adaptate. Din acest motiv este necesar să fie elaborate alte principii, menite să apropie politica de IMM-uri şi să o îndepărteze de noţiunea abstractă de „piaţă”. În acest sens, CESE ar putea promova, împreună cu alte instituţii de nivel comunitar sau naţional interesate, elaborarea unui raport bianual la nivel global, care să măsoare, cu indicatorii de piaţă adecvaţi, poziţionarea IMM-urilor pe piaţa globală.

3. Recomandarea 1: Întreprinzătorii iau deciziile

3.1 Măsurile trebuie să respecte întreprinzătorii, dreptul acestora de a lua decizii şi obligaţia de a suporta consecinţele propriilor deciziilor. Stimulentele pentru export pot fi extrem de dăunătoare prin denaturarea pieţelor şi prin încurajarea întreprinderilor să-şi asume riscuri pe care nu sunt pregătite să le gestioneze. De regulă, politicile ar trebui să recompenseze inovarea şi să sprijine asumarea riscului comercial, dar să nu comporte riscuri în sine, cu excepţia cazului în care sprijinul intervine ca reacţie la anumite deficienţe determinate ale pieţei.

3.2 Globalizarea pune IMM-urilor şi factorilor de decizie probleme complexe şi implică atât riscuri cât şi oportunităţi. Accesul la pieţele globale necesită informaţii costisitoare, furnizorii trebuie să fie credibili, iar lanţurile de creare a valorii economice pun IMM-urilor probleme legate de drepturile de proprietate intelectuală. IMM-urile urmează căi diferite către internaţionalizare, unele fiind globale chiar de la înfiinţare, iar altele învăţând încet cum să se adapteze. Provocarea cu care se confruntă factorii de decizie este de a se asigura că modul în care înţeleg ei nevoile IMM-urilor corespunde chiar nevoilor IMM-urilor pe care urmăresc să le sprijine. Acesta este motivul pentru care asigurarea sprijinului trebuie să rămână în centrul preocupărilor, păstrând totodată libertatea de decizie a întreprinzătorului.

4. Recomandarea 2: Pieţele trebuie să fie libere

4.1 Accentul pus pe libertatea de decizie a întreprinzătorului este principala justificare a liberalizării pieţelor şi reprezintă o ipoteză de bază a politicii UE pentru IMM-uri. SBA face referire la o mai bună valorificare a pieţei interne, Comitetul a susţinut că îmbunătăţirea pieţei interne este cea mai eficientă cale de îmbunătăţire a capacităţii de export a IMM-urilor (11), iar accesul mai larg al IMM-urilor la pieţele de export constituie o temă centrală pentru dimensiunea externă a Strategiei de la Lisabona (12). Reducerea barierelor din calea comerţului şi acţiunile în favoarea unor pieţe deschise şi concurenţiale, prin încheierea de acorduri comerciale, consolidarea unor standarde comerciale globale şi menţinerea pieţei interne, rămân modul cel mai eficient de sprijinire a IMM-urilor cu activitate de export, cu condiţia ca deschiderea pieţelor să respecte „accesul simetric” şi să nu pericliteze acquis-ul comunitar. Cea mai bună reacţie politică este asigurarea unui mediu în care activitatea de export pe care pot să o desfăşoare întreprinderile mici să nu fie împiedicată de bariere tarifare sau netarifare. Exemple de acţiuni adecvate sunt:

a. încheierea Rundei de la Doha, acordurile OMC/acordurile privind achiziţiile publice şi acordurile bilaterale, precum şi alte negocieri comerciale internaţionale care abordează problema barierelor tarifare atât la frontieră (bariere tarifare, proceduri vamale), cât şi „dincolo de frontieră” (bariere netarifare, standarde, norme şi reglementări tehnice) (13);

b. acţiuni care să abordeze protecţia insuficientă sau organizată prea birocratic a dreptului de proprietate intelectuală şi temele conexe, cum ar fi transferul de tehnologie; pot fi citate în acest sens Enterprise Europe Network (reţeaua europeană a întreprinderilor), serviciul de asistenţă al proiectului IPeuropAware, „China IPR SME Helpdesk” şi Centrul economic şi tehnologic european înfiinţat în India în 2008, în care este implicat Oficiul European pentru Brevete;

c. acţiuni permanente care să abordeze practicile discriminatorii de achiziţii publice la nivel guvernamental;

d. acţiunile Comisiei Europene ca răspuns la propunerile membrului Parlamentului European Guardans Cambó, pe care Comitetul solicită Comisiei să le comunice (14).

5. Recomandarea 3: Să se încurajeze competitivitatea comercială prin creşterea calităţii

5.1 Complexitatea chestiunilor legate de decizia unui întreprinzător de a-şi internaţionaliza activitatea presupune ca sprijinul acordat IMM-urilor să poată fi în măsură să ţină seama de metoda aleasă, de alianţele încheiate şi de sectoarele implicate. Prin urmare, Comitetul subscrie la noul Regulament general de exceptare pe categorii de ajutoare (RGEC), prin care se urmăreşte crearea unui cadru al ajutoarelor de stat mai sensibil la necesităţile IMM-urilor. Acesta va permite canalizarea unor ajutoare substanţiale către IMM-uri, în cazul în care se dovedeşte că piaţa nu a contribuit la un rezultat eficient al acestora (15). Comitetul a emis un aviz cu privire la necesitatea ca IMM-urile să participe pe deplin la programele de creştere a calităţii, cum sunt cele din PC7 (16) şi să utilizeze noul manual al Comisiei privind ajutoarele de stat pentru IMM-uri. Organizaţiile IMM-urilor ar trebui să aibă în vedere acţiunile de formare ale Comisiei (17). Monitorizarea la nivelul UE a politicilor, sector cu sector, ar trebui să aibă ca obiect schimbările mai importante din cultura mediului antreprenorial, lanţurile de valoare economică adăugată, poziţionarea pe piaţă, în special pentru IMM-uri. În acest domeniu sunt necesare progrese semnificative.

5.2 Tuturor întreprinderilor care încep să importe din UE li se solicită să funcţioneze ele însele la cele mai înalte standarde în ceea ce priveşte siguranţa consumatorilor, responsabilitatea socială corporativă şi durabilitatea mediului. Dat fiind că astfel UE obligă aceste întreprinderi la investiţii semnificative, s-ar putea face mai mult pentru a mări profitul acestor investiţii. În consecinţă, Comitetul încurajează statele membre, Comisia Europeană şi asociaţiile reprezentative ale IMM-urilor să reflecteze la metodele de a prezenta calitatea produselor şi a serviciilor UE pe pieţele externe. Marketingul orizontal, care informează despre calitatea produselor UE, nu trebuie să se refere exclusiv la campaniile „Marcajul CE” sau „Fabricat în Europa”. Dar sensibilizarea publicului de pe pieţele terţe cu privire la calitatea mărfurilor, într-o abordare sector cu sector, ar fi un instrument de marketing important, care ar veni în sprijinul multor IMM-uri, în special al acelora care funcţionează în sectoare noi (cum ar fi energia ecologică). Iniţiativele „Comerţ echitabil”, de la nivel regional şi global, care urmăresc să implice cu succes organizaţiile IMM-urilor din UE, ar trebui să facă obiectul unei examinări şi a unei evaluări mai sistematice.

5.3 IMM-urile cumpără din afara pieţei unice tot atât cât exportă (5). IMM-urile din statele membre mai mici, în special acelea care lucrează în comerţul cu ridicata, comerţul cu amănuntul şi în sectorul manufacturier, au tendinţa de a se aproviziona din afara graniţelor (8), dar nu din ţări terţe. Promovarea neîntreruptă a standardelor europene şi a marcajului CE, precum şi îmbunătăţirea capacităţii de evaluare a conformităţii şi de supraveghere a pieţei din ţările terţe ar extinde gama furnizorilor de importuri în UE. Construcţia capacităţii instituţionale, prin care întreprinderile din ţările terţe pot răspunde cerinţelor UE, va asigura, de asemenea, sprijin întreprinderilor în conformitate cu agenda UE „Ajutor pentru comerţ” şi, aşa cum a arătat preşedintele Comitetului OMC-BTC, va spori încrederea şi va stimula comerţul liber şi comerţul echitabil (18).

6. Recomandarea 4: În politicile comerciale trebuie „să se gândească mai întâi la scară mică”

6.1 Comitetul subliniază că anumite subiecte din SBA au relevanţă în elaborarea politicii comerciale. IMM-urile sunt mai puţin apte să răspundă sarcinilor ce rezultă din reglementări şi să-şi facă auzite punctele de vedere în cercurile politice (19). Acest lucru este valabil şi în legătură cu barierele tarifare şi netarifare. În conformitate cu propunerea Comisiei în favoarea „unui parteneriat mai puternic, care să permită accesul la piaţă” (20), organizaţiile întreprinderilor ar trebui să fie active în parteneriatul pentru accesul la pieţe şi în comitetul consultativ corespunzător, MAAC. În plus, trebuie să se asigure o deplină luare în considerare a intereselor IMM-urilor în toate negocierile comerciale. Instrumentele de apărare a comerţului existente în prezent, cum ar fi măsurile anti-subvenţii şi antidumping nu sunt adecvate pentru IMM-uri, cărora le lipsesc resursele şi competenţele pentru a depune plângeri care să-şi atingă scopul. Masa rotundă UE-China şi Masa rotundă UE-India ale CESE ar putea şi ele să faciliteze dialogul şi lucrările pregătitoare în rândul respectivelor societăţi civile ale UE (în special IMM-uri şi categoriile economiei sociale).

6.2 Comitetul recunoaşte că punctele de vedere ale IMM-urilor sunt transmise în special prin intermediul statelor membre, precum şi prin intermediul Comitetului articolului 133 şi al asociaţiilor comerciale şi al federaţiilor industriale care intervin în favoarea Comisiei în cadrul OMC. Cu toate acestea, negocierile comerciale sunt complexe şi este necesar ca, în reţeaua politicilor comerciale, să fie dezvoltate parteneriate mai puternice şi mai bine coordonate, pentru a crea un acces mai larg la piaţă pentru IMM-uri. CE şi statele membre ar trebui să coordoneze mai strâns intenţiile IMM-urilor de a-şi reprezenta mai bine interesele în alte organisme de stabilire a standardelor, cum ar fi ISO. Exemple de acţiuni adecvate sunt:

a. statele membre şi Comisia ar putea face declaraţii post-hoc în evaluările impactului asupra durabilităţii (SIA) cu privire la procedurile prin care au consultat IMM-urile şi la reprezentativitatea asociaţiilor consultate (21);

b. Comitetul salută Baza de date cu privire la accesul pe piaţă (MADB) şi resursele pentru protecţia proprietăţii intelectuale, inclusiv serviciile de asistenţă tehnică (helpdesk) în materie de drepturi de proprietate intelectuală. Stagiile periodice ale funcţionarilor din Comisia Europeană în IMM-uri şi în birourile de contact în materie de drepturi de proprietate intelectuală de la nivel naţional ar ajuta mult la înţelegerea chestiunilor pe care le implică respectivele domenii comerciale;

c. politicile discriminatorii în materie de achiziţii publice şi plăţile întârziate sunt domenii în care acţiunea statului provoacă prejudicii disproporţionate IMM-urilor (22). Comitetul salută analizarea punerii în aplicare în 2006 a directivei, dar consideră că trebuie evaluat şi efectul crizei financiare. Astfel, s-ar exercita presiune morală şi s-ar prezenta bunele practici, aşa cum este cazul acordurilor oficiale din iunie 2009 ale Guvernului irlandez de a reduce de la 30 la 15 zile perioada în care departamentele guvernului central efectuează plăţile către furnizori.

7. Recomandarea 5: Ajustarea politicilor la nevoile IMM-urilor

7.1 Politicile trebuie adaptate astfel încât să răspundă nevoilor întreprinderilor, în primul rând ale IMM-urilor, şi nu nevoilor furnizorului de politici, ale mecanismului de aplicare sau ale principiului subsidiarităţii. Atât summitul din 2006 al OCDE/APEC privind internaţionalizarea IMM-urilor, cât şi grupul de experţi ai Comisiei au subliniat obstacolele din calea activităţii de export a IMM-urilor (23). În orice caz, studii recente arată că punctele de vedere ale factorilor de decizie şi cele ale IMM-urilor sunt divergente în privinţa esenţei acestor obstacole şi a posibilelor soluţii (24). Contextul juridic şi comercial al fiecărui IMM este diferit, ca şi abordarea internaţionalizării, sub multe aspecte: în etape, prin antreprenoriat strategic, prin învăţare, prin marketing de proximitate şi de nişă, iar unele sunt chiar înfiinţate pentru a fi globale, concentrându-se asupra pieţei globale încă de la început (25).

7.2 Comitetul a sugerat o gamă de măsuri nefinanciare, prin care să fie promovate IMM-urile (26), inclusiv evenimente legate de cooperare (aşa cum a fost programul INTERPRISE, în prezent întrerupt, târgurile destinate subcontractorilor), care facilitează întâlnirile faţă în faţă între întreprinzători (27) şi programe de formare a formatorilor, ajutând astfel organizaţiile care apără interesele IMM-urilor, pentru a îmbunătăţi consilierea adaptată a IMM-urilor.

7.3 Un exemplu actual de eşec al adaptării politicilor privind IMM-urile este accesul la finanţare şi la asigurarea creditului. Acestea sunt preocupări de bază ale IMM-urilor şi în mod special ale celor cu activitate de export. În ciuda sprijinului financiar masiv din surse publice acordat sistemului bancar, întreprinderile resimt un deficit considerabil de credite şi de asigurări de credite. Acest lucru arată deficienţe instituţionale ale pieţelor financiare şi cheamă la acţiuni specifice pentru a îmbunătăţi oferta de credite şi de asigurări de credite adresată întreprinderilor (28). Prin urmare, Comitetul sprijină concluziile Mesei rotunde de la Torino a OCDE, care reafirmă importanţa abordării contextului în care operează instituţiile financiare, solicitând „o guvernanţă de încredere şi cadre de impozitare, de reglementare şi juridice solide, care să asigure condiţii de concurenţă echitabile pentru toate entităţile economice, indiferent de mărime” (29).

7.4 Comitetul sprijină şi celelalte recomandări practice ale Mesei rotunde de la Torino, de a acorda asistenţă IMM-urilor în gestiunea financiară, inclusiv:

a. acţionând pentru ca garanţiile să devină funcţionale, printr-o mai bună mediere între furnizorii de credite şi IMM-uri;

b. răspunzând problemelor de flux de numerar prin sisteme de impozitare favorabile şi exceptări de la plata asigurărilor sociale sau prin concedii şi mecanisme de exceptare fiscală pentru investitorii privaţi care investesc în IMM-uri;

c. acţionând cu fermitate pentru ca toate întreprinderile să încaseze cu celeritate plăţile ce li se cuvin, atât în cadrul lanţului de valoare adăugată, cât şi de la guvern (deşi acesta nu este un aspect specific IMM-urilor) (30);

7.5 Comitetul salută, de asemenea, Cadrul temporar pentru ajutoarele de stat aprobat în decembrie şi anunţat în cadrul planului european de redresare economică. Sunt demne de menţionat următoarele măsuri:

a. limita maximă compatibilă a ajutorului este de 500 000 de euro pe o perioadă de doi ani;

b. se permite statelor membre să acorde, fără a notifica fiecare caz în parte, garanţii de stat pentru împrumuturile cu dobândă redusă, ajutor sub forma subvenţionării dobânzii, aplicabile la toate tipurile de împrumuturi; şi împrumuturi subvenţionate pentru producţia de produse ecologice care necesită o adaptare anticipată la viitoarele standarde comunitare privitoare la produsele respective sau depăşirea acestora;

c. modificările aduse Orientărilor privind investițiile în capital de risc pentru a mări valoarea admisibilă a capitalului de risc injectat în IMM-uri de la 1,5 milioane de euro pe an la 2,5 şi a reduce nivelul participării private de la 50 % la 30 %.

7.6 IMM-urile trebuie să aibă acces cu prioritate la fondurile în valoare de 5 bilioane de euro promise pe doi ani în comunicatul G20 (31). Alocarea acestor fonduri trebuie să fie supravegheată îndeaproape, pentru a garanta că îşi ating ţintele propuse. În temeiul tratatelor actuale, IMM-urile din noile state membre au capacitatea de a primi sprijin extraordinar.

7.7 „O singură voce” a UE pe lângă instituţiile financiare internaţionale, în cadrul monedei euro şi politici economice, industriale şi comerciale ale UE mai coerente şi mai coordonate la nivel global ar fi în avantajul atât al IMM-urilor (aşa cum s-a afirmat deja în unele audieri din primăvară ale CESE pe tema crizei financiare şi economice globale din prezent), cât şi al statelor membre.

8. Recomandarea 6: Sprijinirea IMM-urilor prin intermediul propriilor lucrătorilor

8.1 Pentru competitivitatea IMM-urilor, lucrătorii şi calificările pe care le aduc cu sine sunt esenţiale. În UE, IMM-urile angajează un procentaj mai mare din totalul forţei de muncă decât cele din SUA sau din Japonia, astfel încât este vital să se depună eforturi consistente pentru a angaja organizaţiile reprezentative ale IMM-urilor într-un dialog social şi în alte sfere ale politicilor. De exemplu, există posibilitatea să apară o mai mare ofertă de competenţe, atât ale inginerilor cât şi ale lucrătorilor calificaţi, dacă IMM-urile se implică mai mult în cercetare-dezvoltare (colectivă) şi rezultatele acesteia sunt exploatate comercial (de exemplu prin acorduri de brevetare).

8.2 IMM-urile ar trebui să valorifice la maximum planul de acţiune pentru locuri de muncă prezentat de Comisie în iunie 2009, precum şi politica în vederea unei mai corecte anticipări a mutaţiilor structurale şi industriale. Comunicarea „Un angajament comun pentru ocuparea forţei de muncă” (32) avansează trei priorităţi-cheie: menţinerea nivelului de ocupare a forţei de muncă, crearea de locuri de muncă şi promovarea mobilităţii; actualizarea calificărilor astfel încât să răspundă nevoilor pieţei forţei de muncă şi un acces mai larg la locuri de muncă. Printre aspectele demne de interes se numără:

a. un instrument de microfinanţare în valoare de 100 de milioane de euro, sub forma unor împrumuturi de până la 25 000 de euro, adaptate la întreprinderile care angajează mai puţin de 10 persoane;

b. cinci milioane de stagii şi alte forme de ajutor acordat tinerilor care se confruntă cu şomajul;

c. o analiză sector cu sector a pieţei forţei de muncă din UE pentru a actualiza competenţele şi a le adapta la nevoile pieţei din prezent şi din viitor (33).

d. un set de instrumente pentru întreprinderi şi lucrătorii acestora, pentru a gestiona mai bine restructurarea;

e. un ghid de formare în materie de întreprinderi mici, pentru a ajuta IMM-urile să menţină şi să obţină competenţele de care au nevoie.

9. Recomandarea 7: Importanţa reţelelor în internaţionalizarea IMM-urilor

9.1 Numeroase IMM-urile sunt entităţi care acceptă preţul pieţei (price-takers) şi nu entităţi care impun preţul (price-makers) şi sunt angrenate în pieţele internaţionale prin lanţul de aprovizionare şi cel de creare de valoare economică adăugată şi prin importuri, mai degrabă decât prin exporturi. Aceste reţele creează oportunităţi IMM-urilor, dar prezintă şi probleme caracteristice, legate de proprietatea intelectuală şi de clienţii dominanţi, probleme care pot fi mai bine soluţionate printr-o abordare sectorială. Ca actor pe piaţa globală, UE nu şi-a atins potenţialul în ceea ce priveşte îmbunătăţirea rolului IMM-urilor pe terţe pieţe, atât ca exportatori, cât şi ca importatori. Un interes deosebit îl prezintă rolul pe care UE şi statele membre îl pot juca în sprijinirea acelor IMM-uri care sunt suficient de competitive pentru a juca un rol ca societăţi iniţiale şi intermediare (SII) în lanţurile de creare a valorii economice. Trebuie să se pună un accent mai puternic pe:

a. sprijinirea IMM-urilor din UE pentru a se deplasa înspre segmentul cu valoare adăugată mare al proceselor de producţie globale (prin legături cu agendele de inovare, cercetare şi competenţe, inclusiv ale universităţilor);

b. punerea în legătură a IMM-urilor cu investitori direcţi străini, de anvergură internaţională, interesaţi de oportunităţile pieţei interne a UE, pentru a promova colaborări industriale trainice;

c. sprijinirea IMM-urilor în problemele specifice pe care le ridică în cazul lor aceste reţele şi lanţuri de creare a valorii economice (dreptul de proprietate intelectuală, plăţile prompte şi în respectul obligaţiilor statutare şi contractuale etc.);

d. coordonarea şi sprijinirea reţelelor existente, inclusiv a consorţiilor de export ale IMM-urilor, naţionale şi europene, a clusterelor locale şi a organizaţiilor reprezentative ale IMM-urilor, spre a promova o asistenţă adaptată, astfel încât competenţele lor atât pe piaţa internă, cât şi pe pieţele învecinate (de ex. regiuni transfrontaliere) să fie mai bine exploatate; este util sprijinul actual acordat activităţii de export din partea Reţelei de întreprinderi europene a Comisiei, a camerelor de comerţ şi a camerelor de comerţ bilaterale pentru export; însă acesta ar putea fi extins şi coordonat mai bine între diferiţii parteneri, precum şi cu alte reţele şi organizaţii existente ale IMM-urilor, active în acest domeniu; diferitele forme de asociere a IMM-urilor şi soluţiile de sprijin tehnic conforme cu politicile în materie de ajutor de stat şi cu OMC ar putea face obiectul unor noi studii şi măsuri.

9.2 Comitetul a prezentat mai multe avize cu privire la externalizarea unor activităţi şi lanţurile de creare a valorii economice (34). Acestea au impact direct asupra economiei europene şi în special asupra IMM-urilor, dintre care multe se internaţionalizează prin intermediul acestor tipuri speciale de relaţii. IMM-urile beneficiază de aceste reţele globale împărtăşind riscurile internaţionalizării, dobândind acces la noi tehnologii şi îmbunătăţindu-şi eficienţa prin subcontractarea unor activităţi şi specializându-se în continuare în direcţia competenţelor lor principale. Dar se confruntă totodată cu provocări specifice în înţelegerea modului în care urmează să se relaţioneze cu restul verigilor din lanţul de valoare adăugată, să-şi protejeze propria proprietate intelectuală în cadrul acestuia şi să avanseze înspre segmentul mai profitabil al acestui lanţ (35). Comitetul susţine că politica privind SII este încă deficitară şi a precizat în avize anterioare care sunt chestiunile care trebuie abordate.

10. Recomandarea 8: Inovarea politică şi evaluarea

10.1 Comitetul recomandă să se dezvolte o mai bună înţelegere a impactului pe care îl au politicile menţionate, şi anume prin monitorizarea eficientă şi evaluarea rezultatelor, prin reevaluarea periodică a obiectivelor, cu referire specifică la internaţionalizarea IMM-urilor care se confruntă cu mutaţiile de pe piaţa mondială, prin intermediul inovării atât pe termen scurt, cât şi pe termen lung:

a. conceptul „încercare-eroare” ar trebui văzut ca o importantă resursă a inovării politicilor, care permite sistemelor politice să înveţe şi să se perfecţioneze;

b. politica bazată pe probe ar trebui folosită permanent în luarea deciziilor şi ar trebui ca datele să fie mai numeroase, colectate mai frecvent din mai multe surse (de exemplu prin analiza performanţelor IMM-urilor europene) şi mai bine coordonate (36);

c. un grup operativ pentru internaţionalizare, alcătuit din mai multe părţi interesate, ar trebui să sprijine Comisia Europeană în aplicarea politicilor sale, în asociere cu reprezentanţii statelor membre, organizaţiile reprezentative ale IMM-urilor, CESE şi Comitetul Regiunilor.

Bruxelles, 16 decembrie 2009 Preşedintele Comitetului Economic şi Social European Mario SEPI

(1) Pentru definiţia IMM-urilor, a se vedea Recomandarea 2003/361/CE din 6.5.2003, JO L 124, 20.5.2003, p. 36 şi urm.

(2) Baza de date EUROSTAT SBS, 2004-2005.

(3) Comisia Europeană, „Internationalisation of SMEs” („Internaţionalizarea IMM-urilor”) Observatorul IMM-urilor europene nr. 4, 2003.

(4) A se vedea CESE – „Un program pentru Europa: propuneri ale societăţii civile”, prezentat la 24 martie 2009.

(5) Raportul final al Comisiei redactat de Grupul de experţi privind sprijinirea internaţionalizării IMM-urilor: raportul final al grupului de experţi, decembrie 2007.

(6) Observatorul IMM-urilor europene, „Internationalisation of SMEs” („Internaţionalizarea IMM-urilor”) nr. 4, 2003.

(7) Europa în cifre – Anuarul statistic Eurostat 2008.

(8) Flash Eurobarometru. #196

(9) „Diferitele măsuri politice, altele decât finanţarea adecvată, care ar putea contribui la creşterea şi dezvoltarea întreprinderilor mici şi mijlocii”, JO C 27, 3.2.2009, p. 7, „Achiziţiile publice internaţionale”, JO C 224, 30.8.2008, p. 32 şi „Small Business Act”, JO C 182, 4.8.2009, p. 30.

(10) „Ce este Săptămâna IMM-urilor?” http://ec.europa.eu/enterprise/policies/entrepreneurship/sme-week/about/index_ro.htm

(11) O piaţă unică pentru Europa secolului XXI, JO C 77, 31.3.2009, p. 15.

(12) Comunicarea Comisiei COM(2008) 874 final.

(13) A se vedea „Global Europe” („Europa globală”) http://ec.europa.eu/trade/issues/sectoral/competitiveness/global_europe_en.htm şi „Market Access Strategy” („Strategia de acces pe piaţă”) http://ec.europa.eu/trade/issues/sectoral/mk_access/index_en.htm), „Trade Barriers Regulation” („Reglementarea barierelor în calea comerţului”) http://ec.europa.eu/trade/issues/respectrules/tbr/index_en.htm) etc.

(14) Raportul A6-0002/2008, adoptat la 19 februarie 2008, raportor: dl Ignasi Guardans Cambó.

(15) Pentru exemple de bune practici din statele membre, a se vedea DG Întreprinderi 2008, „Supporting the Internationalisation of SMEs – a good practice guide” („Sprijinirea internaţionalizării IMM-urilor – un ghid de bune practici”).

(16) „Research and Development Programmes for SMEs” („Programele de cercetare şi dezvoltare pentru IMM-uri”), JO C 224, 30.8.2008, p. 18.

(17) A se vedea în special p. 24 din „Commission 2009 HANDBOOK ON COMMUNITY STATE AID RULES FOR SMES” Brussels 25/02/09 („Manualul 2009 al Comisiei privind normele de acordare a ajutoarelor de stat pentru IMM-uri”), Bruxelles, 25.2.2009 http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/sme_handbook.pdf.

(18) Fişă documentară privind Ajutorul pentru comerţ, Bruxelles, 3 aprilie 2009, anexa A paragraful (2) din „Programming Guide for Strategy Papers Aid for trade” („Ghidul de programare pentru documentele strategice”„Ajutor pentru comerţ”) Bruxelles, noiembrie 2008; raportul preşedintelui Comitetului BTC „Committee Workshop on the Role of International Standards in Economic Development” (Atelierul comitetului privind rolul standardelor internaţionale în dezvoltarea economică) final, 19 martie 2009.

(19) „Better implementation of EU legislation” („O mai bună implementare a legislaţiei UE”), OJ C 24, 31.1.2006, p. 52.

(20) Comunicarea Comisiei „Europa globală: un parteneriat mai puternic pentru obţinerea accesului pe piaţă pentru exportatorii europeni” COM(2007) 183 final.

(21) A se vedea „EIM 2009 Study on the Representativeness of business organisations for SMEs in the EU” („Studiul EIM 2009 privind reprezentativitatea organizaţiilor de întreprindere pentru IMM-urile din UE”), Zoetermeer, mai 2009.

(22) Comisia a publicat „Review of the effectiveness of European Community legislation on combating late payments”„Analiza eficienţei legislaţiei Comunităţii Europene în combaterea întârzierii plăţilor” http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/files/late_payments/doc/finalreport_fr.pdf.

(23) OCDE APEC „Planul de acţiune de la Atena pentru eliminarea barierelor din calea accesului IMM-urilor la pieţele internaţionale”, adoptat la Conferinţa globală a OCDE APEC de la Atena, 8 noiembrie 2006.

(24) OCDE 2008 „Removing Barriers to SME Access to International Markets” („Eliminarea barierelor din calea accesului IMM-urilor la pieţele internaţionale”); C. Dannreuther 2008 „A Zeal for a Zeal? SME Policy and the Political Economy of the EU” („Elan pentru elan? Politica în favoarea IMM-urilor şi economia politică a UE”) Comparative European Politics 23, pp. 377-399; C. Dannreuther 2007 „EU SME policy: On the edge of governance” („Politica UE pentru IMM-uri: în pragul guvernanţei”) CESifo Forum, 2/2007.

(25) Există patru caracteristici ale întreprinderilor înfiinţate pentru a funcţiona la nivel global: o viziune globală, produse cu potenţial pe o piaţă globală, independenţă şi capacitate de internaţionalizare accelerată. La p. 389, Mika Gabrielsson, V. H. Manek Kirpalani, Pavlos Dimitratos, Carl Arthur Solberg, Antonella Zucchella (2008), „Born globals: Propositions to help advance the theory” („Naşterea întreprinderii globale: propuneri în ajutorul progreselor teoriei”) International Business Review 17, pp. 385–401.

(26) Idem nota de subsol nr. 9.

(27) A se vedea http://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/partnership/interprise.htm.

(28) FMI 2009 „Comerţul cu servicii financiare şchioapătă” Finanţe şi Dezvoltare.

(29) OCDE „Masa rotundă de la Torino privind impactul crizei globale asupra IMM-urilor, finanţarea întreprinderilor şi răspunsurile autorităţilor politice”, care a avut loc la Banca Intesa Sanpaolo, Palazzo Turinetti, Torino, Italia, la 26 şi 27 martie 2009.

(30) Small Business Act idem nota de subsol nr. 9 şi Avizul CESE privind propunerea de directivă a Parlamentului European şi a Consiliului privind combaterea întârzierii efectuării plăţilor în tranzacţiile comerciale JO C 407, 28.12.1998, p. 50.

(31) Declaraţia liderilor G20 „Planul global de redresare şi reformă”, 2 aprilie 2009.

(32) COM(2009) 257 final.

(33) Comunicarea Comisiei „Noi calificări pentru noi locuri de muncă”, COM(2008) 868 final.

(34) „Value and supply chain development” („Dezvoltarea lanţului de valori şi de aprovizionare în contextul european şi global”), JO C 168, 20.7.2007, p. 1 şi „Global trade integration and outsourcing” („Integrarea comerţului mondial şi externalizarea.”), JO C 10, 15.1.2008, p. 59.

(35) OCDE „Enhancing the Role of SMEs in Global Value Chains” („Consolidarea rolului IMM-urilor în lanţul global de valoare adăugată”)

(36) OCDE 2008: „Making Local Strategies Work: Building the Evidence Base” („Să facem funcţionale strategiile locale: alcătuirea bazei de probe”).