[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 16.10.2009

COM(2009) 570 final

2009/0158 (CNB)

Recomandare de

DECIZIE A CONSILIULUI

privind poziția care urmează a fi adoptată de Comunitatea Europeană referitor la renegocierea acordului monetar cu Cetatea Vaticanului

EXPUNERE DE MOTIVE

Înainte de introducerea monedei euro, acordurile monetare au fost încheiate între Comunitatea Europeană și Monaco, San Marino și Vatican pentru a conferi continuitate juridică aranjamentelor existente între aceste țări, pe de o parte, și Franța și Italia pe de altă parte

La zece ani după ce euro a înlocuit valutele tradiționale din Italia și Franța utilizate de Monaco, San Marino și Vatican, Consiliul a invitat Comisia să revizuiască funcționarea acordurilor monetare[1]. Rezultatele evaluării au fost adoptate în „Comunicarea Comisiei privind funcționarea acordurilor monetare cu Monaco, San Marino și Vatican”[2]. Comisia a concluzionat că acordurile monetare, în forma lor actuală, trebuie modificate în vederea asigurării unei abordări mai coerente în relațiile dintre Comunitate și țările care au semnat acordurile. Prezentul proiect de recomandare pentru o decizie a Consiliului definește poziția care urmează a fi adoptată de Comunitatea Europeană referitor la renegocierea acordului monetar cu Cetatea Vaticanului.

Comisa propune renegocierea și modificarea următoarelor dispoziții:

- Transpunerea legislației comunitare pertinente

Monaco, San Marino și Vaticanul au obligații foarte inegale care derivă din acordurile monetare cu Comunitatea. Acordul monetar cu Principatul Monaco conține cel mai mare număr de obligații. Spre deosebire de acordul cu Monaco, acordurile cu Vaticanul și cu San Marino nu presupun nicio obligație specifică de transpunere a legislației comunitare în domeniul protecției monedei euro împotriva falsificării și al modalităților de cooperare cu Comunitatea în acest domeniu. Pentru a crea condiții egale și pentru a asigura protecția corespunzătoare a bancnotelor și monedelor euro împotriva falsificării, Vaticanul, împreună cu San Marino, trebuie să aplice legislația comunitară în materie.

Deoarece nu se poate vorbi despre un sector bancar în Vatican, transpunerea legislației bancare și financiare comunitare nu este necesară.

- Mecanisme de monitorizare

Spre deosebire de procedura avută în vedere pentru acordul cu Monaco, în acordurile semnate cu Vaticanul și cu San Marino nu s-a prevăzut nicio dispoziție pentru procedura de monitorizare. În absența unei proceduri oficiale și periodice de monitorizare, Vaticanul și San Marino nu raportează periodic cu privire la implementarea acordurilor și nici nu sunt informate corespunzător pe tema evoluțiilor legislative din domeniile vizate de acorduri. Prin urmare, Comisia propune crearea a două noi comitete mixte – similare celui existent cu Principatul Monaco – cu Cetatea Vaticanului și cu Republica San Marino.

Comitetul mixt cu Cetatea Vaticanului va fi compus din reprezentanți ai Cetății Vaticanului, ai Republicii Italiene, ai Comisiei Europene și ai Băncii Centrale Europene. Comitetul ar urma să se ocupe de facilitarea implementării acordului și de discutarea posibilelor modificări ale legislației comunitare care urmează să fie aplicate de Vatican. Comitetul mixt ar deține competențe decizionale în ceea ce privește un număr limitat de aspecte, conferite de acordul monetar (de exemplu, aprobarea schimbării monetăriei care produce monede euro din Vatican).

- Plafonul pentru emisiunile de monedă euro

Din motive istorice, plafoanele pentru emisiunile maxime anuale alocate pentru Monaco, Vatican și San Marino au fost stabilite în două moduri diferite (Monaco este autorizat în prezent să emită maximum 1/500 din cantitatea de monede bătute în Franța, în vreme ce Vaticanul și San Marino au cote fixe), ceea ce a condus la rezultate foarte diferite.

În scopul asigurării unui tratament echitabil tuturor țărilor care au semnat acorduri monetare, Comisia propune introducerea unei metode noi și uniforme de calcul al plafoanelor de emisiuni de monedă euro (care ar urma să fie utilizate în toate acordurile viitoare). Comisia propune, de asemenea, creșterea plafoanelor pentru emisiuni ale țărilor care au semnat acordurile monetare în vederea permiterii circulației monedelor lor. Monedele bătute în cantități mici sunt foarte solicitate de colecționari. Prin urmare, monedele nu își îndeplinesc scopul original de instrument de plată, rămânând doar în proprietatea colecționarilor.

Noile plafoane ar urma să fie compuse dintr-o cotă fixă și una variabilă:

1. Cota fixă trebuie să acopere cererea colecționarilor de monede. Conform estimărilor, o valoare totală de aproximativ 2 100 00 EUR ar fi suficientă pentru a acoperi cererea de pe piața colecționarilor[3].

2. Cota variabilă s-ar baza, în cazul Vaticanului, pe media emisiunilor per capita din Italia. Numărul mediu de monede per capita emise în Italia în (n-1) ar urma să fie înmulțit cu numărul de locuitori din Cetatea Vaticanului.

Cu ajutorul noii metode, plafonul de emisiuni din Cetatea Vaticanului s-ar dubla, aproximativ, față de cota curentă.

- Reguli pentru baterea de monedă euro

Acordurile monetare actuale își rezervă dreptul de a produce monedele euro din Vatican și San Marino la Monetăria națională a Italiei. Această regulă a fost introdusă din motive istorice, într-un moment în care numerarul euro nu era încă în circulație și aproape toate țările din zona euro băteau monedă euro numai pentru necesarul propriu. Între timp situația a evoluat, existând astăzi o serie de țări din zona euro care își bat moneda în alte țări din zona euro. Prin urmare, Comisia propune deschiderea posibilității ca Vaticanul și San Marino să își comande monedele euro la altă monetărie din UE , care să aibă experiență în producerea de monede euro. Totuși, schimbarea monetăriei trebuie aprobată de comitetul mixt.

- Alegerea jurisdicției

Actualele acorduri monetare nu prevăd niciun demers al Comunității în eventualitatea în care țările care au semnat acordurile monetare nu își îndeplinesc obligațiile (de exemplu, nu transpun în timp util legislația comunitară în materie) în afară de posibilitatea finală – și, prin urmare, improbabilă – de a se retrage unilateral din acord. Prin urmare, Comisia propune să se aleagă Curtea Europeană de Justiție ca jurisdicția de soluționare a litigiilor care pot fi generate de aplicarea acordurilor monetare.

2009/0158 (CNB)

Recomandare de

DECIZIE A CONSILIULUI

privind poziția care urmează a fi adoptată de Comunitatea Europeană referitor la renegocierea acordului monetar cu Cetatea Vaticanului

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 111 alineatul (3),

având în vedere recomandarea Comisiei[4],

având în vedere avizul Băncii Centrale Europene[5],

întrucât:

3. De la data introducerii monedei euro, Comunitatea deține competența în materie de chestiuni monetare și de curs de schimb.

4. Consiliul urmează să stabilească aranjamentele pentru negocierea și încheierea acordurilor privind chestiunile monetare și de regim valutar.

5. La data de 29 decembrie 2000, Republica Italiană a încheiat, în numele Comunității, un acord monetar cu Cetatea Vaticanului;

6. Conform concluziilor Consiliului din 10 februarie 2009, Comisia trebuie să revizuiască funcționarea aranjamentelor existente și să ia în considerare posibilele creșteri ale plafoanelor la emisiunile de monedă;

7. Comisia a concluzionat în Comunicarea privind funcționarea acordurilor monetare cu Monaco, San Marino și Vatican[6] că acordul monetar cu Republica San Marino, în forma actuală, trebuie modificat în vederea asigurării unei abordări mai coerente a relațiilor dintre Comunitate și țările care au semnat un acord monetar;

8. Prin urmare, acordul monetar cu Vaticanul trebuie renegociat cât de curând posibil pentru ca noul regim să intre în vigoare la 1 ianuarie 2010, împreună cu noile reguli privind modalitățile de introducere a monedelor euro, stabilite prin Recomandarea Comisiei din 19 decembrie 2008 privind normele comune pentru fața națională și emisiunile de monedă euro pentru circulație, aprobată de Consiliu în concluziile sale din 10 februarie 2009.

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Republica Italiană informează Cetatea Vaticanului în privin ța necesității modificării acordului monetar existent între Republica Italiană, în numele Comunității Europene, și Cetatea Vaticanului, în cel mai scurt timp, și își exprimă disponibilitatea pentru renegocierea prevederilor pertinente ale acordului.

Articolul 2

Comunitatea vizează realizarea următoarelor modificări în renegocierea acordului cu Cetatea Vaticanului:

9. Acordul se încheie între Comunitate și Cetatea Vaticanului. Textul acordului va fi un text codificat al acordului actual, cu includerea modificărilor.

10. Cetatea Vaticanului se angajează să adopte toate măsurile corespunzătoare, prin transpunere directă sau prin acțiuni echivalente, pentru aplicarea întregii legislații comunitare în materie de prevenire a spălării de bani, a fraudei și a falsificării de monedă ori de alte mijloace de plată în afara numerarului.

11. Metoda de determinare a plafonului de monedă euro emisă în Cetatea Vaticanului trebuie revizuită. Noul plafon se va calcula prin utilizarea unei metode care să combine o parte fixă menită să evite speculația numismatică excesivă a monedelor din Cetatea Vaticanului prin satisfacerea cererii de pe piața colecționarilor de monedă și o parte variabilă, calculată ca media emisiunilor de monedă per capita în Italia în anul n-1, înmulțită cu numărul de locuitori din Cetatea Vaticanului. Fără a aduce atingere emisiunilor de monede pentru colecționari, acordul stabilește proporția minimă de monede euro din Vatican care urmează a fi introduse la valoarea nominală la 51%.

12. Se va institui un comitet mixt în scopul monitorizării progreselor realizate în implementarea acordului. Comitetul va fi compus din reprezentanți ai Cetății Vaticanului, ai Republicii Italiene, ai Comisiei și ai BCE. Acesta va avea posibilitatea de a revizui anual cota fixă pentru a se lua în considerare inflația și evoluția pieței colecționarilor. Comitetul adoptă decizii în unanimitate. Comitetul mixt își adoptă regulamentul de procedură.

13. Monedele euro din Cetatea Vaticanului vor fi bătute de Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato (Institutul Poligrafic și Monetăria de Stat). Cu toate acestea, Cetatea Vaticanului are posibilitatea de a alege un alt contractor din rândul monetăriilor din Uniunea Europeană care bat monede euro, cu acordul comitetului mixt. Volumul monedelor emise de Cetatea Vaticanului va fi adăugat la volumul de monede emise de țara-gazdă a monetăriei producătoare, pentru ca BCE să aprobe volumul total al emisiunii.

14. Curtea de Justiție a Comunităților Europene este aleasă ca organism de soluționare a litigiilor care pot fi generate de aplicarea acordului.

În cazul în care Comunitatea ori Vaticanul este de părere că cealaltă parte nu și-a îndeplinit o obligație care îi revine în temeiul acordului monetar, poate să sesizeze Curtea de Justiție în acest sens. Hotărârea Curții are caracter obligatoriu asupra părților, care vor lua toate măsurile necesare pentru a se conforma acestei hotărâri într-un termen care urmează a fi stabilit de Curte în respectiva hotărâre. În cazul în care Comunitatea ori Vaticanul nu iau măsurile necesare pentru a se conforma hotărârii în termenul stabilit, cealaltă parte poate rezilia de îndată acordul.

Articolul 3

Negocierile cu Cetatea Vaticanului se poartă între Republica Italiană și Comisie în numele Comunității. Banca Centrală Europeană este asociată pe deplin la acele negocieri în domeniul său de competență. Republica Italiană și Comisia prezintă proiectul de acord Comitetului economic și financiar în vederea emiterii unui aviz.

Articolul 4

Consiliul va încheia acordul.

Prezenta decizie se adresează Republici Italiene și Comisiei.

Adoptată la Bruxelles,

Pentru Consiliu

Președintele

[1] Concluziile Consiliului privind „Orientările comune pentru fețele naționale ale monedelor euro și emiterea de monede euro destinate circulației”, cea de-a 2922-a întrunire a Consiliului ECOFIN din 10 februarie 2009.

[2] COM (2009)359 din 14 iulie 2009.

[3] De exemplu, San Marino a avut succes cu monedele euro bătute: acestea sunt folosite în prezent la valoarea nominală în tranzacții.

[4] JO C […], […], p. […].

[5] JO C […], […], p. […].

[6] COM (2009) 359.