P9_TA(2020)0318

Către o piață unică mai sustenabilă pentru întreprinderi și consumatori

Rezoluția Parlamentului European din 25 noiembrie 2020 Către o piață unică mai sustenabilă pentru întreprinderi și consumatori (2020/2021(INI))

(2021/C 425/03)

Parlamentul European,

— având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul 114,

— având în vedere articolele 169, 191, 192 și 193 din TFUE,

— având în vedere Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori (1),

— având în vedere Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor (2),

— având în vedere Directiva (UE) 2019/771 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2019 privind anumite aspecte referitoare la contractele de vânzare de bunuri (3),

— având în vedere propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului din 7 iunie 2018 de instituire a programului privind piața unică, competitivitatea întreprinderilor, inclusiv a întreprinderilor mici și mijlocii, și statisticile europene (COM(2018)0441),

— având în vedere Regulamentul (UE) 2019/1020 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2019 privind supravegherea pieței și conformitatea produselor (4),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 11 decembrie 2019 intitulată „Pactul verde european” (COM(2019)0640),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 19 februarie 2020 intitulată „O strategie europeană privind datele” (COM(2020)0066),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 11 martie 2020 intitulată „Un nou Plan de acțiune privind economia circulară – Pentru o Europă mai curată și mai competitivă” (COM(2020)0098),

— având în vedere Rezoluția sa din 4 iulie 2017 referitoare la un ciclu de viață mai lung al produselor: beneficii pentru consumatori și întreprinderi (5),

— având în vedere Rezoluția sa din 13 septembrie 2018 referitoare la punerea în aplicare a pachetului privind economia circulară: opțiuni pentru abordarea interfeței dintre legile privind substanțele chimice, produsele și deșeurile (6),

— având în vedere Rezoluția sa din 15 ianuarie 2020 referitoare la Pactul verde european (7),

— având în vedere publicația Comisiei din octombrie 2018 intitulată „Behavioural Study on Consumers' Engagement in the Circular Economy” (Studiu comportamental privind implicarea consumatorilor în economia circulară),

— având în vedere raportul Centrului Comun de Cercetare din 2019 intitulat „Analysis and development of a scoring system for repair and upgrade of products” (Examinarea și dezvoltarea unui sistem de punctaj pentru repararea și modernizarea produselor),

— având în vedere raportul Agenției Europene de Mediu din 4 decembrie 2019 intitulat „Mediul european – stare și perspective 2020”,

— având în vedere studiul din martie 2020 comandat de Comisia sa pentru piața internă și protecția consumatorilor și intitulat „Promoting product longevity” (Promovarea longevității produselor),

— având în vedere analiza aprofundată din aprilie 2020 comandată de Comisia sa pentru piața internă și protecția consumatorilor și intitulată „Sustainable Consumption and Consumer Protection Legislation” (Consumul sustenabil și legislația pentru protecția consumatorilor),

— având în vedere raportul Organizației Europene a Consumatorilor (BEUC) din 18 august 2015 institulat „Durable goods: More sustainable products, better consumer rights – Consumer expectations from the EU’s resource efficiency and circular economy agenda” (Produse durabile: produse mai sustenabile, drepturi mai bune ale consumatorilor – Așteptările consumatorilor cu privire la Agenda UE privind utilizarea eficientă a resurselor și economia circulară),

— având în vedere articolul 54 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere avizul Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară,

— având în vedere raportul Comisiei pentru piața internă și protecția consumatorilor (A9-0209/2020),

A. întrucât epuizarea resurselor naturale și proliferarea deșeurilor impun adoptarea unor modele de producție și de consum sustenabile care țin cont de limitele planetei, acordându-se prioritate unei utilizări mai eficace și sustenabile a resurselor;

B. întrucât criza provocată de pandemia de COVID-19 a demonstrat că este nevoie să creăm modele de afaceri noi și mai reziliente și să sprijinim întreprinderile europene, în special întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri), microîntreprinderile și lucrătorii independenți;

C. întrucât o piață unică sustenabilă trebuie să reflecte apelul (8) lansat de Parlament privind adoptarea unui Pact verde european ambițios; întrucât, prin urmare, este esențial să se elaboreze o strategie bazată pe cercetare pentru a crește durabilitatea produselor, precum și posibilitatea de reutilizare, modernizare și reparare a acestora; întrucât această strategie ar trebui să creeze locuri de muncă și oportunități de creștere și de inovare pentru întreprinderile europene, să sprijine competitivitatea acestora la scară mondială și să asigure un nivel ridicat de protecție a consumatorilor;

D. întrucât o strategie comună și cuprinzătoare nu este echivalentă cu o abordare universală; întrucât ar fi mai adecvată o abordare diferențiată bazată pe particularitățile fiecărei categorii de produs și ale fiecărui sector în parte, precum și pe piață și pe evoluțiile tehnologice; întrucât punerea în aplicare efectivă și asigurarea respectării normelor existente sunt esențiale pentru o piață unică funcțională și sustenabilă;

E. întrucât este esențial să se mobilizeze fonduri suficiente prin programe financiare precum Programul privind piața unică, în vederea unei tranziții către neutralitatea climatică și economia circulară, cu scopul de a finanța cercetarea și dezvoltarea în domeniul produselor sustenabile, precum și campanii de sensibilizare vizând întreprinderile și consumatorii;

F. întrucât consumatorii sunt dispuși să pornească pe calea către o economie circulară, fiind de trei ori mai probabil ca aceștia să cumpere un produs dacă este etichetat ca fiind mai durabil și reparabil, astfel cum reiese din studiul comportamental al Comisiei din 2018, însă există în continuare obstacole, inclusiv o asimetrie a informațiilor; întrucât sunt necesare informații clare, fiabile și transparente privind caracteristicile unui produs, inclusiv durata estimată de viață și posibilitatea de reparare a acestuia, pentru sensibilizarea consumatorilor și o concurență loială între întreprinderi; întrucât, așadar, informațiile existente trebuie îmbunătățite, evitând totodată o supraîncărcare cu informații;

G. întrucât durata de viață a unui produs și modul în care acesta îmbătrânește depinde de diverși factori naturali sau artificiali, cum ar fi compoziția sa, funcționalitatea, costul reparării, tiparele de consum și utilizarea; întrucât durata de viață estimată a unui produs trebuie măsurată pe baza unor teste și criterii obiective, care să reflecte condițiile reale de utilizare, și trebuie să fie determinată înainte de a introduce produsul pe piață;

H. întrucât Directiva (UE) 2019/771 urmează să fie revizuită înainte de 2024; întrucât în cadrul pregătirilor pentru această revizuire ar trebui să fie evaluate o serie de măsuri menite să creeze condițiile propice pentru creșterea durabilității produselor și asigurarea unui nivel ridicat de protecție a consumatorilor, precum și a unui mediu de afaceri competitiv; întrucât perioada de garanție de doi ani prevăzută de lege s-ar putea să nu fie adecvată pentru toate categoriile de produse care se estimează că ar avea o durată de viață mai îndelungată;

I. întrucât, într-o rezoluție anterioară (9), Parlamentul European a solicitat introducerea unor măsuri prin care să se remedieze problema obsolescenței programate a produselor și a programelor informatice, inclusiv elaborarea unei definiții comune pentru testarea și depistarea practicilor problematice; întrucât este nevoie să se dezvolte o strategie comună pentru piața unică și să se ofere securitate juridică atât întreprinderilor, cât și consumatorilor, precum și să se obțină încrederea acestora;

J. întrucât durata de viață a programelor informatice este esențială pentru durata de viață a aparaturii electronice; întrucât, dat fiind că programele informatice devin învechite din ce în ce mai rapid, aparatele electronice trebuie să fie adaptabile pentru a rămâne competitive pe piață (10);

K. întrucât 79 % dintre cetățenii UE consideră că producătorilor ar trebui să li se impună să faciliteze repararea dispozitivelor digitale sau înlocuirea componentelor individuale ale acestora (11); întrucât produsele de înaltă calitate cresc semnificativ competitivitatea întreprinderilor europene;

L. întrucât un sondaj realizat în decembrie 2015 (12) a scos în evidență faptul că 59 % dintre consumatori nu știau că perioada de garanție legală din UE este de cel puțin doi ani; întrucât cunoștințele consumatorilor în ceea ce privește drepturile de nivel înalt cu privire la garanția legală ar putea fi îmbunătățite, iar această îmbunătățire ar contribui la o utilizare mai sustenabilă a produselor;

M. întrucât creșterea comerțului electronic a determinat necesitatea unui control mai bun al conformității bunurilor și serviciilor care provin din țări terțe cu standardele de mediu și de siguranță ale UE, precum și cu drepturile consumatorilor;

N. întrucât o piață unică sustenabilă necesită o supraveghere eficace a pieței în vederea asigurării unei aplicări adecvate a acestor norme, în cadrul căreia supravegherea pieței și autoritățile vamale joacă un rol esențial;

O. întrucât încurajarea unei mentalități a reparațiilor și a reutilizării și stimularea încrederii în piața bunurilor de ocazie ar putea constitui surse de oportunități economice și sociale, ar genera locuri de muncă și, în circumstanțe specifice, ar promova competitivitatea sectorului industrial european; întrucât, în anumite cazuri, există obstacole care îi împiedică pe consumatori să opteze pentru reparație, de exemplu lipsa accesului la piese de schimb, lipsa de standardizare și de interoperabilitate, precum și indisponibilitatea serviciilor de reparație; întrucât acest lucru are un impact negativ asupra sectorului reparațiilor;

P. întrucât, potrivit unui raport Eurobarometru (13), 77 % dintre cetățenii UE ar prefera să își repare dispozitivele, nu să le înlocuiască; întrucât întreprinderile de reparații ar putea fi o sursă de locuri de muncă la nivel local și de cunoștințe specifice în Europa;

Q. întrucât prelungirea duratei de viață a unui tip de produs care este în plin proces de îmbunătățire semnificativă a eficienței sale de mediu ar trebui să fie pusă în balanță cu gradul de adoptare a acestor produse îmbunătățite și, prin urmare, nu ar trebui să ducă la întârzieri în introducerea de noi tehnologii inovatoare care ar putea genera câștiguri importante din punct de vedere ecologic;

R. întrucât extinderea digitalizării le oferă societăților noastre noi canale pentru schimbul de informații și ajută la crearea unei piețe sustenabile bazate pe responsabilitate, transparență, schimbul de informații și o utilizare mai eficace a resurselor;

S. întrucât platformele online ar putea să își respecte într-o măsură mai mare responsabilitatea de a le furniza consumatorilor informații fiabile privind produsele și serviciile pe care le oferă;

T. întrucât sectorul digital contribuie la inovare și la promovarea unei economii sustenabile; întrucât ar trebui să se abordeze impactul asupra mediului din punctul de vedere al consumului de energie și de resurse asociat infrastructurii sale; întrucât mijloacele mai sustenabile de ambalare și de livrare sunt esențiale pentru crearea unei economii circulare;

U. întrucât achizițiile publice verzi și sustenabile reprezintă un instrument strategic care poate fi utilizat pentru a contribui, alături de alte politici importante, la tranziția industrială a Europei și la consolidarea rezilienței sale și a autonomiei strategice deschise; întrucât utilizarea strategică a achizițiilor sustenabile poate aduce beneficii atât întreprinderilor, cât și consumatorilor prin stimularea cererii și ofertei de bunuri sustenabile și făcând ca aceste produse să fie eficiente din punctul de vedere al costurilor și atractive pentru consumatori;

V. întrucât este nevoie să se combată afirmațiile false legate de caracterul ecologic și să se abordeze practicile de dezinformare ecologică prin metode eficace, inclusiv privind modul în care trebuie să fie dovedite astfel de afirmații;

W. întrucât publicitatea are efecte asupra nivelurilor și tiparelor de consum; întrucât publicitatea ar putea ajuta întreprinderile și consumatorii să facă alegeri sustenabile, în cunoștință de cauză,

1. salută noul plan de acțiune pentru economia circulară elaborat de Comisie și intenția declarată a acesteia de a promova produsele durabile care pot fi reparate, reutilizate și reciclate mai ușor, luând totodată măsuri pentru a sprijini consumatorii în această tranziție;

2. evidențiază că orice strategie privind o piață unică sustenabilă ar trebui să combine într-un mod echitabil, echilibrat și proporțional principiile sustenabilității, protecției consumatorilor și ale unei economii sociale de piață foarte competitive; subliniază că eventualele măsuri de reglementare ar trebui să aibă la bază aceste principii, ar trebui să aibă un cost eficient din punct de vedere ecologic și ar trebui să aducă beneficii atât întreprinderilor, cât și consumatorilor, pentru ca aceștia să poată îmbrățișa tranziția verde pe piața internă; subliniază că măsurile de reglementare ar trebui să creeze avantaje competitive pentru întreprinderile europene, nu ar trebui să le supună unor sarcini financiare disproporționate și ar trebui să declanșeze inovarea, să încurajeze investițiile în tehnologii sustenabile și să consolideze competitivitatea europeană și, în cele din urmă, protecția consumatorilor; subliniază că toate măsurile de reglementare avute în vedere ar trebui să fie însoțite de evaluări ale impactului și să țină seama întotdeauna de evoluțiile pieței și de nevoile consumatorilor;

3. invită Comisia să dea dovadă de o puternică ambiție politică la elaborarea, adoptarea și punerea în aplicare a viitoarelor propuneri relevante, cum ar fi „dotarea consumatorilor cu mijloace de a acționa în vederea tranziției către o economie verde” și o inițiativă politică privind produsele sustenabile, care ar trebui să fie pe deplin aliniată la obiectivele climatice ale UE și la alte obiective de mediu, cu scopul de a îmbunătăți circularitatea lanțurilor valorice, eficiența utilizării resurselor și utilizarea materiilor prime secundare, de a reduce la minimum generarea de deșeuri și de a realiza o economie circulară fără substanțe toxice; subliniază importanța punerii în aplicare la timp și a respectării obligațiilor și standardelor existente; îndeamnă Comisia să nu le mai amâne;

4. subliniază că o piață unică funcțională reprezintă un instrument puternic pentru tranziția verde și cea digitală a UE, inclusiv în ceea ce privește rolul său într-o economie globalizată; evidențiază că finalizarea și aprofundarea pieței unice, inclusiv prin asigurarea efectivă a respectării legislației existente și prin abordarea barierelor nejustificate și disproporționate rămase constituie o condiție prealabilă pentru ca producția și consumul în UE să devină mai sustenabile; solicită o guvernanță transparentă a pieței interne, alături de o monitorizare mai eficace și îmbunătățită; în opinia sa, cadrul juridic pentru o piață unică mai sustenabilă ar trebui să promoveze inovarea și dezvoltarea de tehnologii sustenabile, să stimuleze întreprinderile să treacă la modele de afaceri mai sustenabile și prin aceasta să contribuie la o redresare economică sustenabilă;

5. subliniază că consumul sustenabil merge mână în mână cu producția sustenabilă și că operatorii economici ar trebui încurajați să țină seama de durabilitatea produselor și serviciilor încă din etapa de proiectare și la introducerea sau furnizarea pe piața internă, cu scopul de a asigura faptul că consumatorii dispun de alegeri sigure, sustenabile, atractive și cu costuri eficiente; invită Comisia să propună măsuri, făcând o diferențiere între categoriile de produse și sectoarele cu un impact semnificativ asupra mediului, care să îmbunătățească durabilitatea produselor, inclusiv durata de viață estimată și posibilitatea de reutilizare, modernizare, reparare și reciclare a acestora;

Drepturile consumatorilor și combaterea obsolescenței programate

6. invită Comisia să elaboreze, în consultare cu părțile interesate relevante, o strategie amplă care să cuprindă măsuri de diferențiere a diferitelor categorii de produse și să țină seama de evoluțiile pieței și de evoluțiile tehnologice, în vederea sprijinirii întreprinderilor și a consumatorilor și pentru a încuraja tiparele de producție și de consum sustenabile; remarcă faptul că strategia ar trebui să includă măsuri care: (a) să precizeze informațiile precontractuale care trebuie furnizate în legătură cu durata de viață estimată (exprimată în ani și/sau cicluri de utilizare și determinată înainte de introducerea pe piață a produsului folosind metode obiective și standardizate bazate pe condițiile de utilizare reale, diferențele în ceea ce privește intensitatea utilizării și factorii naturali, printre alte criterii) și posibilitatea de reparare a unui produs, ținând seama de faptul că aceste informații ar trebui furnizate într-o manieră clară și ușor de înțeles, pentru a nu induce în eroare consumatorii și a nu-i supraîncărca cu informații, urmând ca aceasta să fie una dintre principalele caracteristici ale unui produs în conformitate cu Directivele 2011/83/UE și 2005/29/CE, (b) să dezvolte și să introducă etichetarea obligatorie, pentru a oferi consumatorilor, în momentul cumpărării, informații clare, imediat vizibile și ușor de înțeles cu privire la durata de viață estimată și posibilitatea de reparare a unui produs; subliniază că un astfel de sistem de etichetare ar trebui dezvoltat, implicând toate părțile interesate relevante, recurgând la standarde armonizate transparente și bazate pe cercetare, pe lângă evaluările de impact care să demonstreze relevanța, proporționalitatea și eficacitatea în ceea ce privește reducerea impactului negativ asupra mediului și protecția consumatorilor; consideră că această etichetare ar trebui să includă în special informații privind durabilitatea și posibilitatea de reparare, de exemplu un punctaj pentru reparații, și ar putea lua forma unui indice de performanță de mediu, ținând seama de criterii multiple de-a lungul ciclului de viață al produselor în funcție de categoria de produs, (c) să consolideze rolul etichetei ecologice a UE pentru a stimula adoptarea de către industrie și a crește gradul de conștientizare în rândul consumatorilor, (d) să estimeze care categorii de bunuri s-ar preta cel mai bine pentru a fi dotate cu un contor de utilizare, pe baza unei analize a raportului dintre costuri și eficiența de mediu, cu scopul de a îmbunătăți informarea consumatorilor și întreținerea produselor, de a încuraja utilizarea îndelungată a produselor prin facilitarea reutilizării și de a stimula reutilizarea și modelele de afaceri bazate pe produse de ocazie, (e) la pregătirea revizuirii Directivei (UE) 2019/771, să se analizeze cum s-ar putea alinia mai mult durata garanțiilor legale la durata de viață estimată a unei categorii de produse, precum și modul în care o prelungire a perioadei de inversare a sarcinii probei în caz de neconformitate le-ar permite în mai mare măsură întreprinderilor și consumatorilor să facă alegeri sustenabile; solicită ca această evaluare a impactului să ia în considerare posibilele efecte ale unor astfel de potențiale prelungiri asupra prețurilor, a duratei de viață estimate a produselor, a sistemelor de garanție comercială și a serviciilor de reparații independente, (f) la pregătirea revizuirii Directivei (UE) 2019/771, să se studieze fezabilitatea consolidării poziției vânzătorilor în raport cu producătorii prin introducerea unui mecanism de răspundere comună a producătorului și a vânzătorului în cadrul regimului de garanții legale, (g) să abordeze obsolescența prematură a produselor, analizând posibilitatea de a adăuga la lista din anexa I la Directiva 2005/29/CE practici care scurtează efectiv durata de viață a unui produs pentru a-i crește rata de înlocuire și a restrânge inutil posibilitatea de reparare a produselor, inclusiv a programelor informatice; subliniază că aceste practici ar trebui definite clar, pe baza unei definiții obiective și comune, ținând seama de evaluarea tuturor părților interesate implicate, cum ar fi institutele de cercetare și organizațiile consumatorilor, întreprinderilor și de mediu;

7. subliniază că bunurile care au elemente digitale necesită o atenție deosebită și că ar trebui să se țină seama de următoarele aspecte la revizuirea Directivei (UE) 2019/771 ce urmează să fie efectuată până în 2024: (a) actualizările de corecție – adică cele de securitate și de conformitate – trebuie să continue pe toată durata de viață estimată a dispozitivului, în funcție de categoria de produs, (b) actualizările de corecție ar trebuie să fie separate de cele legate de dezvoltare, care trebuie să fie reversibile, și nicio actualizare nu trebuie să diminueze performanța sau timpul de răspuns al bunurilor, (c) consumatorii trebuie să fie informați de vânzător în momentul cumpărării cât timp se pot aștepta să fie actualizat software-ul furnizat la achiziționarea bunurilor, într-un mod care să fie compatibil cu inovarea și cu posibilele evoluții viitoare ale pieței, precum și particularitățile și impactul asupra performanței dispozitivului, astfel încât să se asigure că bunurile rămân conforme și sigure;

8. subliniază necesitatea unor căi de atac simple, eficace și executorii pentru consumatori și întreprinderi; subliniază că consumatorii din întreaga UE ar trebui să fie informați cu privire la drepturile lor și la căile de atac disponibile; solicită să se acorde finanțare din Programul privind piața unică al cadrului financiar multianual (CFM) pentru măsurile care urmăresc eliminarea lacunelor de informare și furnizarea de sprijin asociațiilor de consumatori, de întreprinderi și de mediu pentru inițiativele lor; consideră că statele membre ar trebui să desfășoare campanii de informare pentru a crește protecția și încrederea consumatorilor, în special în rândul grupurilor vulnerabile, și invită Comisia să le ofere consumatorilor informații adecvate în legătură cu drepturile lor prin intermediul portalului digital unic; evidențiază că IMM-urile, microîntreprinderile și persoanele care desfășoară activități independente au nevoie de sprijin specific, inclusiv de sprijin financiar, pentru a-și înțelege și onora obligațiile legale în domeniul protecției consumatorilor;

9. ia act de faptul că multe produse introduse pe piața unică, în special produsele vândute pe piețele online și importate din afara UE, nu respectă cerințele legislației UE privind siguranța produselor și sustenabilitatea; invită Comisia și statele membre să întreprindă urgent acțiuni pentru a le asigura condiții de concurență echitabile întreprinderilor din UE în raport cu concurenții internaționali, precum și să asigure produse sigure și sustenabile pentru consumatori printr-o mai bună supraveghere a pieței și standarde de control vamal echivalente în întreaga UE, atât pentru întreprinderile tradiționale, cât și pentru cele online; atrage atenția asupra faptului că, pentru a îndeplini cu succes această sarcină, autoritățile de supraveghere a pieței trebuie să fie dotate cu resurse financiare, tehnice, informaționale și umane adecvate în conformitate cu Regulamentul (UE) 2019/1020 și invită statele membre să pună la dispoziție aceste resurse, respectiv Comisia să asigure punerea în aplicare corespunzătoare a regulamentului; subliniază că interacțiunea dintre sistemul RAPEX și piețele și platformele online ar trebui consolidată semnificativ;

Facilitarea reparațiilor

10. solicită ca următoarele informații privind disponibilitatea pieselor de schimb, a actualizărilor software-ului și a posibilității de reparare a unui produs să fie puse la dispoziție într-o formă clară și ușor lizibilă în momentul cumpărării: perioada de valabilitate estimată de la data cumpărării, prețul mediu al pieselor de schimb în momentul cumpărării, timpii aproximativi recomandați pentru livrare și reparație și, după caz, informații privind serviciile de reparație și de întreținere; solicită, în plus, ca aceste informații să fie furnizate în documentația produsului, împreună cu o sinteză a celor mai frecvent întâlnite defecțiuni și modalitatea de remediere a lor;

11. invită Comisia să instituie un drept al consumatorilor la reparație, astfel încât reparațiile să devină sistematice, eficiente din punctul de vedere al costurilor și atractive, ținând seama de particularitățile diferitelor categorii de produse după modelul măsurilor deja luate în cazul mai multor aparate de uz casnic în temeiul Directivei privind proiectarea ecologică: (a) oferindu-le actorilor din sectorul reparațiilor, inclusiv celor independenți, și consumatorilor acces gratuit la informațiile necesare pentru lucrările de reparație și de întreținere, inclusiv informații cu privire la instrumentele de diagnosticare, piesele de schimb, software și actualizările acestuia, fără a pierde din vedere necesitatea garantării siguranței consumatorilor și fără a aduce atingere Directivei (UE) 2016/943, (b) prin încurajarea standardizării pieselor de schimb pentru a asigura interoperabilitatea și inovarea, respectând totodată cerințele privind siguranța produselor, (c) prin stabilirea unei perioade minime în care să fie asigurată furnizarea pieselor de schimb, urmând ca aceasta să reflecte durata de viață estimată a produsului după introducerea pe piață a ultimei unități, precum și perioade maxime de livrare rezonabile, în funcție de categoria de produs, respectând totodată regulamentele de punere în aplicare a proiectării ecologice adoptate la 1 octombrie 2019, care ar trebui extinse la o gamă mai largă de produse, (d) prin asigurarea faptului că prețul unei piese de schimb este rezonabil și, deci, eficient din punctul de vedere al costurilor, în raport cu prețul întregului produs și că unitățile de reparație independente și autorizate, precum și consumatorii, au acces la piesele de schimb necesare fără obstacole injuste, (e) prin încurajarea reparațiilor în locul substituirii prin prelungirea garanțiilor sau punerea pe zero a perioadei de garanție pentru consumatorii care aleg această opțiune atunci când se pregătește revizuirea Directivei (UE) 2019/771 și în lumina analizei eficienței costurilor atât pentru consumatori, cât și pentru întreprinderi, precum și prin asigurarea faptului că vânzătorii informează mereu consumatorii cu privire la opțiunea de reparație și la drepturile aferente legate de garanție, (f) prin evaluarea modului în care ar putea fi facilitate reparațiile stabilind, la nivelul UE, o garanție legală pentru piesele înlocuite de o unitate profesionistă de reparații în cazul în care bunurile nu mai sunt acoperite de o garanție legală sau comercială atunci când se pregătește revizuirea Directivei (UE) 2019/771, (g) prin încurajarea statelor membre să creeze stimulente, precum o „primă a meșteșugarului” care să promoveze reparațiile, în special după expirarea garanției legale, în cazul consumatorilor care recurg la anumite lucrări de reparație prin intermediul unor reparatori autorizați/independenți;

O strategie globală pentru promovarea unei culturi a reutilizării

12. salută faptul că Comisia are în vedere măsuri obligatorii prin care să se prevină distrugerea bunurilor nevândute sau nedeteriorate în stare bună de funcționare, astfel încât acestea să fie mai degrabă reutilizate, precum și obiective cuantificate de reutilizare, inclusiv prin introducerea unui sistem de garanții în caz de returnare, în conformitate cu Directiva-cadru privind deșeurile și cu Directiva privind ambalajele și deșeurile de ambalaje; subliniază că noile modele de afaceri sustenabile ar trebui să beneficieze de acces prioritar la depozitele de deșeuri și invită Comisia și statele membre să acorde în continuare stimulente pentru gestionarea sustenabilă a deșeurilor; subliniază necesitatea unei strategii de evaluare și abordare a obstacolelor juridice din calea reparațiilor, revânzării, reutilizării și donării, cu scopul de a asigura o utilizare mai eficace și mai sustenabilă a resurselor, precum și pentru a consolida piața internă a materiilor prime secundare, fără a aduce atingere dispozițiilor din Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 privind transferurile de deșeuri, inclusiv printr-o mai amplă standardizare;

13. subliniază importanța consolidării modelelor de afaceri sustenabile și specifice economiei circulare pentru a reduce la minimum distrugerea bunurilor și a promova repararea și reutilizarea; invită Comisia să încurajeze utilizarea unor astfel de modele asigurând totodată că ele sunt eficiente din punctul de vedere al costurilor și atractive și garantând un nivel ridicat de protecție a consumatorilor, precum și să încurajeze statele membre să sensibilizeze consumatorii în privința acestor modele prin campanii de educare și de formare destinate atât consumatorilor, cât și întreprinderilor; subliniază importanța investițiilor în cercetare și dezvoltare în acest domeniu;

14. scoate în evidență că există practici ale întreprinderilor menite să descurajeze reparațiile, ceea ce constituie o îngrădire a dreptului la reparații și afectează opțiunile de reparare disponibile consumatorilor; solicită o abordare care să protejeze asigurarea respectării drepturilor de proprietate intelectuală și să asigure un sprijin efectiv pentru reparatorii independenți pentru a promova posibilitățile de alegere ale consumatorilor și pentru a realiza o piață unică sustenabilă în ansamblu;

15. subliniază nevoia de a crea stimulente care să încurajeze consumatorii să cumpere bunuri de ocazie; subliniază că transferul garanției în cazul revânzării unui produs care beneficiază încă de garanție ar putea insufla consumatorilor o mai mare încredere în această piață; invită Comisia, în acest sens, să analizeze în ce măsură garanția primului cumpărător ar putea fi transferată asupra altor cumpărători în cazul unor vânzări ulterioare, în special în contextul unui pașaport digital al produselor; solicită, în plus, să se analizeze necesitatea revizuirii clauzei de exceptare a produselor de ocazie în temeiul regimului de garanții legale prevăzut de Directiva (UE) 2019/771 atunci când se revizuiește directiva, pe lângă o evaluare a impactului privind posibilele efecte asupra modelelor de afaceri bazate pe bunuri de ocazie și pe reutilizare;

16. solicită definiții clare pentru bunurile recondiționate și renovate și să se încurajeze introducerea pe scară largă a unui sistem voluntar de garanții comerciale extinse pentru astfel de bunuri, cu scopul de a completa garanțiile legale inițiale și a preveni expunerea consumatorilor la malpraxis;

17. evidențiază faptul că finalizarea pieței interne a serviciilor va contribui în mod decisiv la tranziția către o piață unică mai sustenabilă; invită Comisia să adopte măsuri suplimentare pentru crearea unei piețe interne a serviciilor pe deplin funcționale și să intensifice efectiv eforturile de asigurare a aplicării legislației existente;

18. subliniază rolul sectorului serviciilor în creșterea accesibilității reparațiilor și a altor modele de afaceri noi; salută, în special, dezvoltarea unor modele comerciale care decuplează consumul de proprietatea materială, în care se vinde funcția produsului, și solicită o evaluare solidă a impactului economiei funcționalității și a posibilelor sale efecte de recul, precum și a efectelor asupra consumatorilor și a intereselor financiare ale acestora, dar și a impactului unor astfel de modele asupra mediului; subliniază că dezvoltarea serviciilor online, noile forme de marketing (închiriere, leasing, produsul ca serviciu etc.) și disponibilitatea unităților de reparații pot contribui la prelungirea duratei de viață a produselor și crește gradul de sensibilizare în rândul consumatorilor și încrederea în astfel de produse; invită Comisia să promoveze dezvoltarea acestor noi modele de afaceri prin sprijin financiar specific în cadrul Programului privind piața unică și al altor programe relevante ale CFM;

19. solicită dezvoltarea unor campanii naționale și a mecanismelor relevante pentru a încuraja consumatorii să prelungească durata de viață a produselor prin reparații și utilizarea bunurilor de ocazie, precum și creșterea gradului de sensibilizare cu privire la valoarea adăugată a tehnologiilor inovatoare sustenabile; solicită Comisiei și autorităților naționale să ajute și să sprijine autoritățile competente de la nivel național și local, precum și întreprinderile și asociațiile, atât tehnic, cât și financiar, în cadrul Programului privind piața unică al CFM atunci când desfășoară astfel de campanii de sensibilizare;

20. invită toate întreprinderile și organizațiile să se înregistreze pentru sistemul UE de management de mediu și audit (EMAS), pentru a-și îmbunătăți performanța de mediu; așteaptă cu interes revizuirea apropiată a Directivei privind prezentarea de informații nefinanciare, care ar trebui să rezulte într-o îmbunătățire considerabilă a informațiilor disponibile privind performanța de mediu a întreprinderilor;

O strategie digitală în serviciul unei piețe sustenabile

21. salută anunțul privind un spațiu european comun al datelor pentru aplicațiile circulare inteligente și ambiția Comisiei de a elabora un „pașaport digital al produsului” cu scopul de a îmbunătăți trasabilitatea și accesul la informațiile privind condițiile de fabricare ale unui produs, durabilitatea, componența, reutilizarea, repararea, posibilitățile de dezmembrare și manevrarea la încheierea ciclului de viață, ținând seama de principiul proporționalității și de costurile suportate de întreprinderi și acordând o atenție deosebită nevoilor IMM-urilor, microîntreprinderilor și persoanelor care desfășoară activități independente; solicită ca aceste instrumente să fie dezvoltate în strânsă colaborare cu industria și cu părțile interesate relevante;

22. ia act de contribuția tehnologiilor digitale la inovare și la modelarea unei economii mai circulare; invită Comisia să elaboreze standarde și protocoale pentru accesarea și utilizarea datelor interoperabile în vederea partajării în mod eficace a acestora între întreprinderi, investitori și autorități și pentru a permite noi oportunități de afaceri circulare bazate pe date; invită Comisia și statele membre să majoreze finanțarea pentru cercetare și inovare în domeniul tehnologiilor sustenabile în noul CFM;

23. ia act de faptul că sectorul digital și consumul online au o amprentă de mediu, indiferent dacă este vorba de producția de bunuri sau de furnizarea de servicii, și invită Comisia să aprecieze în ce mod un indice digital european al sustenabilității bazat pe analizarea ciclului de viață al produselor ar putea duce la integrarea producției și consumului sustenabile de tehnologii digitale; subliniază că practicile vizând reducerea acestui impact asupra mediului, cum ar fi reducerea ambalajelor și dezvoltarea unor ambalaje mai sustenabile, ar trebui să facă parte din strategia pentru realizarea unei piețe unice sustenabile;

24. adaugă că ar trebui să se crească gradul de sensibilizare privind potențiala amprentă de mediu a datelor inutile, cum ar fi aplicațiile neutilizate, fișierele, materialele video, fotografiile și e-mailurile nesolicitate (spam); invită Comisia să evalueze impactul practicilor și infrastructurilor digitale din punctul de vedere al amprentei de carbon și de mediu, precum și impactul acestora asupra practicilor consumatorilor și să aibă în vedere măsuri adecvate pentru reducerea lor;

25. solicită Comisiei să țină seama de deciziile Parlamentului privind instituirea unui sistem comun de încărcare, pentru a reduce volumul producției și deșeurile electronice;

Autoritățile publice trebuie să își schimbe abordarea

26. este de opinie că achizițiile publice ar trebui să fie plasate în centrul planului de redresare economică al UE, în conformitate cu Pactul verde european, prin sprijinirea eforturilor de inovare ale sectorului privat și a proceselor de digitalizare a licitațiilor publice și prin stabilirea stimulentelor adecvate în vederea impulsionării producției și consumului sustenabile; solicită să se acorde prioritate stimulării cererii de bunuri și servicii ecologice cu o amprentă de mediu mai redusă și promovării criteriilor sociale și de mediu;

27. subliniază că este nevoie să se asigure adoptarea achizițiilor publice ecologice, sociale și de inovare în cadrul tranziției către o economie sustenabilă și neutră climatic, prin introducerea unor criterii și obiective de sustenabilitate în licitațiile publice; reamintește, în acest sens, angajamentul Comisiei de a întreprinde acțiuni prin măsuri specifice fiecărui sector și prin orientări privind achizițiile publice verzi, menținând totodată cadrul legislativ actual în materie de achiziții publice, și invită Comisia să fie ambițioasă atunci când stabilește ca criteriile sustenabile să fie opțiunea implicită în cadrul achizițiilor publice; subliniază cât este de important să se sprijine produsele de ocazie, reutilizate, reciclate și recondiționate și programele informatice cu consum redus de energie prin stabilirea unor obiective pentru achizițiile publice; subliniază beneficiile potențiale ale unui instrument de verificare a sustenabilității licitațiilor publice pentru a se asigura compatibilitatea acestora cu angajamentele UE în materie de climă și pentru a aborda „dezinformarea ecologică”;

28. evidențiază rolul pe care l-ar putea avea achizițiile verzi și sociale în scurtarea lanțurilor de aprovizionare, reducerea dependenței de țări terțe și promovarea sustenabilității în sectoare esențiale, cum sunt cele care produc medicamente, energie și alimente; solicită o reciprocitate efectivă în cazul achizițiilor publice în care sunt implicate țări terțe și să se garanteze un acces adecvat la achiziții publice pentru IMM-uri, dar și pentru întreprinderile din economia socială, de exemplu prin introducerea unor criterii de atribuire preferențiale;

29. invită statele membre să folosească schemele existente ale UE pentru a efectua achiziții sustenabile și solicită Comisiei, în acest sens, să își îmbunătățească orientările și să ofere un exemplu prin publicarea de obiective și statistici referitoare la impactul de mediu al achizițiilor pe care le efectuează; solicită, de asemenea, obligații de raportare pentru instituțiile UE și statele membre în ceea ce privește achizițiile lor publice sustenabile, fără însă a crea o sarcină administrativă nejustificată și respectând principiul subsidiarității;

Un marketing și o publicitate responsabile

30. subliniază că consumatorii se confruntă cu mențiuni înșelătoare privind calitățile ecologice ale unui bun sau serviciu, atât online, cât și offline; recomandă, prin urmare, monitorizarea eficace a mențiunii „ecologic” aplicate de producători și distribuitori înainte de introducerea pe piață a unui produs sau serviciu și asigurarea respectării Directivei 2005/29/CE recent modificate prin măsuri proactive vizând eliminarea practicilor înșelătoare; invită Comisia să elaboreze orientări actualizate pentru punerea în aplicare uniformă a acestei directive în ceea ce privește mențiunea „ecologic” și să ofere orientări pentru activitățile de supraveghere a pieței;

31. solicită elaborarea unor orientări și standarde clare privind mențiunile de produs ecologic și angajamente care să se concretizeze în certificări mai riguroase prin eticheta ecologică și salută propunerea legislativă anunțată privind justificarea mențiunii „ecologic”; recomandă să se evalueze dacă ar fi nevoie să se instituie un registru european public care să cuprindă o listă a mențiunilor „ecologic” autorizate, respectiv interzise, precum și condițiile și pașii necesari pentru a justifica o mențiune; adaugă că furnizarea unor informații transparente, responsabile și exacte va spori încrederea consumatorilor în produse și piețe, ducând în cele din urmă la un consum mai sustenabil;

32. subliniază că publicitatea are un efect asupra nivelurilor și modelelor de consum și ar trebui să încurajeze întreprinderile și consumatorii să facă alegeri sustenabile; subliniază importanța publicității responsabile care respectă standardele publice privind mediul și sănătatea consumatorilor; subliniază că actualul cadru de reglementare pentru eliminarea publicității înșelătoare ar putea consolida protecția consumatorilor, în special în cazul anumitor categorii de consumatori considerați vulnerabili, și ar putea încuraja producția și consumul sustenabile;

o

o o

33. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului și Comisiei.

(1) JO L 149, 11.6.2005, p. 22.

(2) JO L 304, 22.11.2011, p. 64.

(3) JO L 136, 22.5.2019, p. 28.

(4) JO L 169, 25.6.2019, p. 1.

(5) JO C 334, 19.9.2018, p. 60.

(6) JO C 433, 23.12.2019, p. 146.

(7) Texte adoptate, P9_TA(2020)0005.

(8) Texte adoptate, P9_TA(2020)0005.

(9) JO C 334, 19.9.2018, p. 60.

(10) JO C 334, 19.9.2018, p. 60, considerentul S.

(11) Raportul special Eurobarometru 503 din decembrie 2019 intitulat „Attitudes towards the impact of digitalisation on daily lives” (Atitudini față de impactul digitalizării asupra vieții de zi cu zi).

(12) Sondaj realizat în numele Comisiei în decembrie 2015, intitulat „Consumer market study on the functioning of legal and commercial guarantees for consumers in the EU” (Studiu de piață în rândul consumatorilor privind funcționarea garanțiilor legale și comerciale pentru consumatori în UE) .

(13) Raportul Eurobarometru Flash 388 din iunie 2014 intitulat „Attitudes of Europeans towards waste management and resource efficiency” (Atitudinea europenilor față de gestionarea deșeurilor și utilizarea eficientă a resurselor).