[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 2.3.2009

COM(2009) 94 final

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

privind semnarea de către Comunitatea Europeană a Protocolului la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile referitor la aspecte specifice materialului feroviar rulant, adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

1. Obiectivul prezentei propuneri

Comisia propune semnarea de către Comunitate a Protocolului la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile referitor la aspectele specifice materialului feroviar rulant (denumit în continuare „Protocolul feroviar” sau „Protocolul de la Luxemburg”), adoptat în cadrul unei conferințe diplomatice organizate la Luxemburg în perioada 12-23 februarie 2007 sub auspiciile comune ale Institutului Internațional pentru Unificarea Dreptului Privat (UNIDROIT) și ale Organizației Interguvernamentale pentru Transporturile Internaționale Feroviare (OTIF). La conferința diplomatică au participat 42 de state și 11 organizații internaționale. Comisia Europeană a participat la negocieri în numele Comunității Europene pe baza directivelor Consiliului adoptate la 28 februarie 2003. Două state membre, Luxemburg și Italia, au semnat protocolul la finele conferinței.

2. Convenția de la Cape Town și Protocolul feroviar

2.1. Domeniu de aplicare

Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile (denumită în continuare „Convenția de la Cap Town” sau „convenția”) și Protocolul privind aspecte specifice referitoare la echipamentele aeronavelor (denumit în continuare „Protocolul aeronautic”) au fost adoptate la conferința diplomatică ce s-a desfășurat la Cape Town în perioada 29 octombrie – 16 noiembrie 2001.

Convenția stabilește norme uniforme pentru constituirea și efectele unei garanții internaționale (contract de garanție, contract de rezervare a unui bun sau contract de leasing) pentru anumite categorii de echipament mobil desemnate în protocoalele referitoare la următoarele categorii: aeronave, material feroviar rulant și active spațiale.

Instrumentul constă din convenția de bază care stabilește normele juridice aplicabile tuturor categoriilor de echipamente mobile și dintr-un număr de protocoale specifice care cuprind norme speciale cu privire la anumite tipuri de echipamente.

Aceste protocoale pot modifica convenția în cazul în care trăsăturile specifice ale sectorului relevant impun aceasta. În consecință, protocolul și nu convenția prevalează în ceea ce privește fiecare categorie de echipament mobil. Obligațiile statelor membre în temeiul convenției variază în funcție de protocolul la care aderă. Convenția se poate aplica unei categorii de echipament mobil numai atunci când protocolul relevant intră în vigoare și numai între părțile la respectivul protocol. Însă convenția și protocolul trebuie citite împreună ca un singur instrument.

Convenția se aplică atunci când debitorul își are sediul într-un stat contractant (articolul 3), dat fiind că diferitele protocoale reglementează factori de conectare speciali (și anume statul de înregistrare). Garanția stabilită prin convenție (articolele 1 și 2) se referă la activul înregistrat, precum și la drepturile și veniturile conexe, iar protocolul relevant poate cuprinde prevederi conform cărora convenția se aplică la vânzarea unui activ (articolul 41 din convenție). Convenția consolidează drepturile beneficiarilor acestei garanții unificate in rem pentru activele reprezentând echipamente mobile în cazul în care debitorul nu își îndeplinește obligațiile (articolele de la 8 la 15). În fine, convenția instituie un sistem internațional pentru creditori în vederea înregistrării garanțiilor în diferitele categorii de active reprezentând echipamente mobile (articolele de la 16 la 26), acordând prioritate garanției înregistrate a creditorului (articolul 29).

Protocolul feroviar stabilește anumite norme cu privire la prioritatea și forța executorie a garanțiilor internaționale înregistrate pentru anumite tipuri de creditori care finanțează materialul rulant – de exemplu garant, vânzător condiționat sau locator. Mai mult, protocolul prevede pentru creditori măsuri specifice în caz de neplată (articolul VII) și trei alternative pentru măsuri în caz de insolvență a debitorului (articolul IX). În temeiul capitolului III, un registru internațional va putea fi accesat prin internet și se creează o autoritate de supraveghere. În fine, articolul XXV permite, în anumite condiții, statelor contractante să facă declarații cu privire la scutirile de la taxa pentru serviciul public.

2.2. Obiectivele Protocolului feroviar

Scopul prezentului instrument este de a facilita finanțarea materialului feroviar rulant cu valoare mare prin crearea unei garanții internaționale deosebit de importante pentru creditori (vânzători pe credit și instituții care asigură credite pentru acest tip de vânzare), ceea ce le oferă prioritate „absolută” asupra acestor active într-un registru internațional.

Un astfel de instrument, la care mulți din principalii parteneri comerciali ai Comunității sunt parte, ar putea fi de un real folos industriei feroviare europene, băncilor și guvernelor prin încurajarea investițiilor de capital în sectorul feroviar și prin favorizarea creării unei veritabile piețe a leasingului. Cu toate acestea, înainte de a beneficia de aceste avantaje, Comunitatea trebuie să semneze și să ratifice Protocolul feroviar.

3. Competențele Comunității

Convenția de la Cape Town și protocoalele sale sunt acorduri mixte care intră, parțial, în competența exclusivă a Comunității. În 2002, Comisia a prezentat două propuneri în vederea semnării și încheierii de către Comunitate a Convenției de la Cape Town și a Protocolului aeronautic. În iulie 2008, Comisia a prezentat o propunere revizuită în vederea încheierii exclusive a acestor instrumente internaționale, întrucât nu mai sunt deschise spre semnare dat fiind că au intrat în vigoare.

Comunitatea are competență judiciară asupra anumitor aspecte reglementate de Protocolul feroviar, cu incidență asupra Regulamentului (CE) nr. 44/2001 din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială[1], asupra Regulamentului (CE) nr. 1346/2000 din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență[2] și asupra Regulamentului (CE) nr. 593/2008 din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I)[3]. Mai mult, există documente legislative ale Comunității în materiile reglementate de Protocolul feroviar, cu incidență asupra Directivei 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (reformare)[4] și asupra Regulamentului (CE) nr. 881/2004 din 29 aprilie 2004 privind înființarea unei Agenții Europene a Căilor Ferate[5]. Din aceste motive, statele membre nu pot semna Protocolul feroviar în mod independent.

La 28 februarie 2003, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze în numele Comunității, în cadrul conferinței diplomatice de la Luxemburg, dispozițiile Protocolului feroviar care intră în competența exclusivă a Comunității și care aveau incidență asupra dreptului comunitar.

În temeiul articolului XXII din Protocolul feroviar, „organizațiile regionale de integrare economică” pot semna, accepta, aproba sau adera la acest instrument. În sensul Protocolului feroviar, o „organizație regională de integrare economică” înseamnă o organizație care are competențe în anumite materii reglementate de protocol și care poate semna protocolul. Această definiție va permite Comunității să semneze acest instrument, cu condiția obținerii aprobării necesare din partea instituțiilor comunitare. În temeiul articolului XXII alineatul (3), orice trimitere în protocol la „statul (statele) contractant(e)” sau la „statele părți” se aplică, de asemenea, Comunității atunci când contextul o impune.

Articolul XXII alineatul (2) din Protocolul feroviar prevede obligativitatea, ca la data semnării, acceptării, aprobării sau aderării, Comunitatea să prezinte o declarație generală în care să indice materiile reglementate de Protocolul feroviar care intră în competența Comunității. În acest sens, în anexă este atașată o propunere de declarație. Textul a fost întocmit pe baza competențelor actuale ale Comunității conferite prin Regulamentul (CE) nr. 44/2001 din 22 decembrie 2000, prin Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 din 29 mai 2000, prin Regulamentul (CE) nr. 593/2008 din 17 iunie 2008, prin Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (reformare) și prin Regulamentul (CE) nr. 881/2004 din 29 aprilie 2004.

Având în vedere cele menționate anterior, Comisia propune Consiliului adoptarea deciziei următoare, care să autorizeze semnarea Protocolului la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile privind aspecte specifice referitoare la materialul feroviar rulant, prin prezentarea declarației menționate mai sus, al cărei text figurează în anexă.

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

privind semnarea de către Comunitatea Europeană a Protocolului la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile referitor la aspecte specifice materialului feroviar rulant, adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 61 litera (c) coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf,

având în vedere propunerea Comisiei[6],

întrucât:

(1) Comunitatea depune eforturi pentru instituirea unui spațiu judiciar comun bazat pe principiul recunoașterii reciproce a hotărârilor judecătorești.

(2) Protocolul la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile (denumită, în continuare „Convenția de la Cape Town”) privind aspecte specifice referitoare la materialul feroviar rulant (denumit, în continuare „Protocolul feroviar”), adoptat la Luxemburg, la 23 februarie 2007, contribuie în mod util la reglementarea la nivel internațional. Prin urmare, este recomandabil ca dispozițiile acestui instrument care se referă la materii care intră în competența exclusivă a Comunității să fie aplicate în cel mai scurt timp.

(3) Comisia a negociat Protocolul feroviar în numele Comunității, pentru părțile care intră în competența exclusivă a Comunității.

(4) Articolul XXII alineatul (1) din Protocolul feroviar prevede că organizațiile regionale de integrare economică, care au competență în anumite materii reglementate de Protocolul feroviar, pot semna protocolul menționat anterior.

(5) Protocolul rămâne deschis spre semnare până la data intrării în vigoare.

(6) Unele din aspectele reglementate de Regulamentul (CE) nr. 44/2001 din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială[7], de Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență[8], de Regulamentul (CE) nr. 593/2008 din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I)[9], de Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (reformare)[10] și de Regulamentul (CE) nr. 881/2004 din 29 aprilie 2004 privind înființarea unei Agenții Europene a Căilor Ferate[11] fac, de asemenea, obiectul Protocolului feroviar.

(7) Comunitatea are competență exclusivă în ceea ce privește anumite materii reglementate de Protocolul feroviar, în timp ce în competența statelor membre intră alte aspecte reglementate de acest instrument.

(8) Prin urmare, Comunitatea ar trebui să semneze Protocolul feroviar. Articolul XXII alineatul (2) din Protocolul feroviar prevede că, la data semnării, acceptării, aprobării sau aderării, o organizație regională de integrare economică face o declarație în care specifică materiile reglementate de protocolul menționat pentru care competența a fost transferată organizației respective de către statele sale membre.

(9) Regatul Unit și Irlanda participă la adoptarea și aplicarea prezentei decizii.

(10) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, atașat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii și nu are obligații în temeiul acesteia și nici nu face obiectul aplicării sale,

DECIDE:

Articolul 1

1. Sub rezerva unei eventuale încheieri la o dată ulterioară, semnarea Protocolului la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile referitor la aspectele specifice materialului feroviar rulant, adoptat la Luxemburg, la 23 februarie 2007, se aprobă în numele Comunității.

2. În prezenta decizie, prin „stat membru” se înțelege orice stat membru, cu excepția Danemarcei.

Articolul 2

Prin prezenta, pre ședintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită(e) să semneze, în numele Comunității Europene, Protocolul la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile referitor la aspectele specifice materialului feroviar rulant, sub rezerva condiției stabilite la articolul 3.

Articolul 3

Atunci când semnează Protocolul feroviar, Comunitatea prezintă declarația inclusă în anexă, în conformitate cu articolul XXII alineatul (2) din protocol.

Textul protocolului este atașat la prezenta decizie.

Adoptată la Bruxelles, […]

Pentru Consiliu

Președintele

ANEXĂ

Declarație în temeiul articolului XXII alineatul (2) cu privire la competența Comunității Europene în materiile reglementate de Protocolul la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile referitor la aspectele specifice materialului feroviar rulant („Protocolul feroviar”), adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007, pentru care statele membre au transferat propriile competențe Comunității

1. Articolul XXII din Protocolul feroviar prevede că organizațiile regionale de integrare economică care sunt constituite de state suverane și care au competențe în ceea ce privește anumite aspecte reglementate de protocol îl pot semna sub rezerva prezentării declarației menționate la articolul XXII alineatul (2). Comunitatea a decis să semneze Protocolul feroviar și, în consecință, va emite declarația corespunzătoare în acest sens.

2. Membrii actuali ai Comunității Europene sunt Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Ungară, Republica Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, România, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.

3. Cu toate acestea, prezenta declarație nu se aplică în cazul Regatului Danemarcei, în conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, atașat tratatelor.

4. Prezenta declarație nu se aplică teritoriilor statelor membre în care nu se aplică Tratatul de instituire a Comunității Europene și nu aduce atingere actelor sau pozițiilor care pot fi adoptate în temeiul Protocolului feroviar de către statele membre respective în numele și în interesul acestor teritorii.

5. Statele membre ale Comunității Europene au transferat Comunității competența în ceea ce privește materiile care intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 44/2001 din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială[12], Regulamentului (CE) nr. 1346/2000 din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență[13], Regulamentului (CE) nr. 593/2008 din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I)[14], Directivei 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (reformare)[15] și Regulamentului (CE) nr. 881/2004 din 29 aprilie 2004 privind înființarea unei Agenții Europene a Căilor Ferate[16] .

6. În ceea ce privește sistemul de numerotare al vehiculelor, Comunitatea a adoptat prin Decizia 2006/920/CE (Decizia Comisiei din 11 august 2006 privind specificația tehnică de interoperabilitate referitoare la subsistemul „Operarea și gestionarea traficului” al sistemului feroviar transeuropean convențional) un sistem de numerotare care este adecvat obiectivului de identificare a materialului rulant astfel cum se menționează la articolul V alineatul (2) din protocol.

Mai mult, în ceea ce privește schimbul de date între statele membre ale Comunității și registrul internațional, Comunitatea a înregistrat progrese considerabile prin Decizia 2007/756/CE (Decizia Comisiei din 9 noiembrie 2007 de adoptare a unei specificații comune a registrului național al vehiculelor prevăzut la articolul 14 alineatele (4) și (5) din Directivele 96/48/CE și 2001/16/CE). În conformitate cu decizia menționată anterior, statele membre CE pun în aplicare registre naționale ale vehiculelor, iar duplicarea datelor cu registrul internațional ar trebui evitată.

7. Exercitarea competențelor transferate de statele membre Comunității în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene este, prin natura sa, susceptibilă de a evolua în permanență. În cadrul acestui tratat, instituțiile competente pot adopta decizii de stabilire a sferei competențelor Comunității. Prin urmare, Comunitatea își rezervă dreptul de a modifica prezenta declarație, fără ca acest fapt să constituie o premisă pentru exercitarea competenței sale cu privire la aspectele reglementate de Protocolul feroviar.

[1] JO L 12, 16.1.2001, p. 1.

[2] JO L 160, 30.6.2000, p. 1.

[3] JO L 177, 4.7.2008, p. 6.

[4] JO L 191, 18.7.2008, p. 1.

[5] JO L 220, 21.6.2004, p. 3.

[6] JO C […], […], p. […].

[7] JO L 12, 16.1.2001, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin….

[8] JO L 160, 30.6.2000, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin….

[9] JO L 177, 4.7.2008, p. 6.

[10] JO L 191, 18.7.2008, p. 1.

[11] JO L 220, 21.6.2004, p. 3.

[12] JO L 12, 16.1.2001, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin….

[13] JO L 160, 30.6.2000, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin….

[14] JO L 177, 4.7.2008, p. 6.

[15] JO L 191, 18.7.2008, p. 1.

[16] JO L 220, 21.6.2004, p. 3.