Comisia consideră că planul multianual pentru Marea Baltică s-a dovedit a fi un instrument util pentru punerea în aplicare a politicii comune în domeniul pescuitului, în special pentru stabilirea posibilităților de pescuit. Acesta prevede norme transparente pentru gestionarea pescuitului adaptată la nivel regional. În ceea ce privește stocurile de pește cu o evaluare bazată pe date bogate (sau pe MSY), planul stabilește limitele superioare pentru capturile anuale totale admisibile („TAC”), permițând în același timp o anumită flexibilitate pentru stocurile sănătoase. În cazul stocurilor aflate sub presiune, care dețin atât de puțini pești în mare încât sunt sub nivelurile minime periculoase, planul creează o plasă de siguranță. Plasa de siguranță asigură faptul că, pentru stocurile aflate sub presiune, cotele sunt reduse la minimum și se iau măsuri de remediere suplimentare pentru refacerea acestora.

2.1.1.Cod din zona de vest

De ani de zile era cunoscut faptul că au fost înregistrate cantități importante de cod din zona de est în zona 24, care face parte din zona de gestionare a codului din zona de vest. În 2015, ICES a fost în măsură să cuantifice acest fenomen și a oferit opțiuni de gestionare. Aceste opțiuni au avut implicații directe asupra stabilității relative, dar statele membre de la Marea Baltică nu au reușit să ajungă la un acord cu privire la o cale de urmat. În ambele cazuri, Comisia a propus ulterior o TAC la valoarea punctului FMSY (corespunzătoare unei reduceri de 35 % și respectiv 88 % în comparație cu TAC din anul precedent) pe baza apariției în zona de gestionare atât a codului din zona de est, cât și a codului din zona de vest. Consiliul a stabilit TAC pentru 2017 prin reducerea TAC cu 56 % față de TAC pentru 2016. Pentru 2018, Comisia a luat în considerare din nou cele două rezerve de cod și a propus o reportare a TAC pentru 2017, propunere care a fost urmată de Consiliu. În plus, întrucât cantitatea de pește din mare a fost sub Bdeclanșare timp de mai mulți ani, Comisia a propus și Consiliul a adoptat interdicții pe perioada de reproducere și o limită a capturilor pentru pescuitul recreativ. În ceea ce privește TAC pentru 2019, ar trebui remarcat faptul că avizul științific a oferit o gamă foarte largă (de la + 30 % la aproape + 400 %). Comisia a propus valoarea mai scăzută a punctului, deoarece avizul științific a indicat faptul că stocul s-a bazat pe o singură clasă de vârstă bună; Consiliul a stabilit TAC în intervalul inferior la o creștere de 70 %. Pentru 2020, în urma avizului ICES potrivit căruia cantitatea de pește dintr-o clasă de vârstă bună a trebuit să fie redusă cu 54 % în urma revizuirii, Comisia a propus stabilirea TAC la cea mai mică valoare a punctului, reprezentând o reducere cu 68 % în comparație cu TAC pentru 2019. Consiliul a stabilit TAC în intervalul inferior, reducându-l cu 60 %.

2.1.2.Cod din estul Mării Baltice

Nu a existat nicio evaluare a MSY pentru codul din estul Mării Baltice în perioada vizată de prezentul raport și, până în 2019, ICES a recomandat în fiecare an reducerea TAC pentru codul din estul Mării Baltice pe baza avizului preventiv. Pentru 2017, Comisia a propus o TAC de -39 % în conformitate cu avizul ICES privind prezența codului din estul Mării Baltice în zona de răspândire. Consiliul a stabilit o TAC de -25 % în comparație cu TAC pentru 2016. Pentru 2018, Comisia a ținut seama de existența stocului în zona de distribuție și a propus o reducere cu 28 % a TAC, stabilind astfel valoarea acesteia cu puțin peste avizul ICES Prin urmare, Comisia a propus reînnoirea TAC pentru stocurile vestice stabilind astfel valoarea acestuia sub valoarea punctului FMSY. Consiliul a redus TAC cu 8 % pentru stocurile estice în comparație cu TAC pentru 2017. Pentru 2019, Comisia a propus și Consiliul a adoptat o TAC corespunzătoare unei reduceri de 15 % în raport cu TAC pentru 2018. TAC-urile stabilite de Consiliu pentru cei trei ani au fost toate peste nivelul recomandat de avizul preventiv al ICES.

Pentru 2020, avizul ICES a devenit mult mai sever, menționând pentru prima dată un aviz privind zero capturi. Prin urmare, Comisia a căutat o propunere care să ia în considerare realitatea pescuitului mixt din Marea Baltică, unde codul din estul Mării Baltice este o captură accidentală inevitabilă în majoritatea celorlalte activități de pescuit. Prin urmare, aceasta a propus închiderea oricărui pescuit direcționat de cod din estul Mării Baltice și permiterea doar a unei TAC restrictive de 2 000 t (și anume, - 92 % în comparație cu TAC pentru 2019). Această TAC restrictivă pentru capturile accidentale are ca scop să acopere capturile accidentale inevitabile de cod din zona estică în alte activități de pescuit, astfel încât să poată fi continuată activitatea. Aceasta a fost însoțită de măsuri de remediere, astfel cum se prevede în planul multianual, precum o interdicție pe perioada de reproducere pentru toate flotele care capturează cod din estul Mării Baltice. Consiliul a acceptat propunerea Comisiei. Având în vedere situația dificilă a acestui stoc, Comisia a propus modificarea planului multianual pentru Marea Baltică pentru a întări anumite măsuri de gestionare și pentru a oferi operatorilor posibilitatea de a își dezafecta navele și de a părăsi definitiv sectorul.

2.1.3.Hering din vestul Mării Baltice

TAC pentru stocurile de hering din vestul Mării Baltice a fost stabilită în conformitate cu MSY timp de mulți ani, până în 2018. În 2018, ICES a reevaluat stocul și a ajuns la concluzia că biomasa stocului era sub limita periculoasă a nivelului biomasei (Blim). Întrucât nicio TAC pozitivă nu ar reface stocul peste Blim în anul următor, acesta a emis un aviz privind zero capturi pentru 2019. Comisia a căutat o soluție echilibrată, propunând, în același timp, o TAC suficient de scăzută pentru a contribui la refacerea stocului. Utilizând normele prevăzute în planul multianual, Comisia pentru 2019 a propus o scădere a TAC de 44 % (și anume punctul inferior FMSY), combinată cu o măsură de remediere, așa cum era prevăzut în planul multianual, de scădere suplimentară cu 19 % puncte. Consiliul, în conformitate cu planul multianual, a redus cu 48 % TAC față de TAC pentru 2018. Pentru 2020, Comisia a propus o reducere cu 42 % a TAC (și anume punctul inferior FMSY), combinată cu o măsură de remediere a unei scăderi suplimentare de 29 % puncte. Potrivit ICES, acest lucru trebuia să reconstruiască stocul peste Blim, până în 2022. Consiliul, în conformitate cu planul multianual, a stabilit TAC la un nivel corespunzător unei scăderi de 65 % în raport cu TAC din 2019. Aceste decizii demonstrează că la nivel de Consiliu s-au luat decizii dificile, deși necesare, iar acestea au fost posibile datorită cadrului de recuperare pe termen mai lung în cadrul planului multianual, care combină TAC-uri restrictive cu măsuri de remediere suplimentare.

2.1.4.Sinteză

În 2016, trei dintre cele șapte TAC-uri pentru stocuri cu o evaluare MSY au fost stabilite în conformitate cu recomandările privind MSY – heringul din vestul și din centrul Mării Baltice și cambula de Baltica. Din 2017 până în 2019, șase TAC-uri au fost stabilite în conformitate cu MSY în fiecare an – nu a fost cazul pentru codul din vestul Mării Baltice în 2017, cambula de Baltica în 2018 și heringul din vestul Mării Baltice în 2019, întrucât aceasta din urmă a primit un aviz privind zero capturi, deoarece biomasa stocului s-a situat sub limita biologică sigură. O activitate de pescuit care primește o recomandare 0 privind capturile nu este, în principiu, în conformitate cu MSY, iar prioritatea este aceea de a reface stocul. Numai după refacerea stocului se poate pune din nou problema TAC ce poate fi stabilită în conformitate cu avizul ICES privind MSY și cu planul multianual. Pentru 2020, cinci TAC-uri din șase pentru stocuri cu o evaluare MSY au fost stabilite în conformitate cu MSY – acest lucru nu a fost realizat pentru heringul din zona de vest, deoarece a primit din nou un aviz privind zero capturi.

Părțile interesate consultate au exprimat opinii divergente cu privire la rolul planului multianual în ceea ce privește stabilirea TAC. Potrivit administrațiilor naționale, planul multianual a facilitat procesul, subliniind în același timp importanța evaluărilor analitice ale stocurilor și impactul fluctuațiilor de la an la an ale nivelurilor recomandate ale TAC, precum și al factorilor care nu sunt legați de pescuit. Potrivit Consiliului consultativ pentru Marea Baltică, planul multianual nu a satisfăcut nicio parte, unii membri considerând chiar că este contraproductiv. Există două argumentații care susțin această evaluare – pentru unii planul multianual este prea rigid, deoarece nu permite o creștere suficientă a TAC în anumite situații, în timp ce alți membri susțin că planul multianual este prea flexibil și, prin urmare, nu a asigurat faptul că toate TAC-urile au fost stabilite la nivelul MSY cel mai târziu în 2020.

Comisia nu împărtășește opiniile exprimate în cadrul Consiliului consultativ pentru Marea Baltică. Având în vedere cele de mai sus, este evident că planul multianual a facilitat ajungerea la un acord cu privire la posibilitățile de pescuit și la măsurile de remediere, oferind un set clar de norme, atât pentru a fi urmate de Comisie în propunerile sale, cât și pentru a fi respectate de Consiliu în procesul său decizional. Urmând normele detaliate stabilite în planul multianual, deciziile au fost coerente și aliniate la obiectivele PCP și produc rezultate, precum, de exemplu, refacerea preconizată a codului din zona de vest în 2020 și evoluția stocurilor de hering din zona de vest în sensul redresării.

2.2.Obligația de debarcare și capturile aruncate înapoi în mare

Unul dintre obiectivele principale ale PCP reformate este punerea în aplicare a obligației de debarcare și eliminarea treptată a capturilor aruncate înapoi în mare prin evitarea și reducerea capturilor neintenționate. Obligația de debarcare se aplică speciilor gestionate prin intermediul unei TAC. În Marea Baltică, obligația de debarcare a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2015 pentru cod, hering, șprot și somon și la 1 ianuarie 2017 pentru cambulă de Baltica.

Planul multianual conține, la articolul 7, dispoziții mai detaliate legate de punerea în aplicare a obligației de debarcare. Acesta împuternicește Comisia să adopte acte delegate privind excepțiile referitoare la capacitatea ridicată de supraviețuire și, de minimis, la dispozițiile specifice privind documentația și la stabilirea dimensiunilor minime de referință pentru conservare. În plus, planul multianual specifică faptul că obligația de debarcare nu se aplică pescuitului recreativ.

ICES estimează că practicile de aruncare înapoi în mare probabil că nu s-au schimbat prea mult de la intrarea în vigoare a obligației de debarcare: capturile de specii pelagice aruncate înapoi în mare continuă să fie neglijabile; în ceea ce privește celelalte activități de pescuit, capturile aruncate înapoi în mare raportate în mod oficial au fost reduse la un nivel aproape de zero, dar se continuă aruncarea ilegală înapoi în mare a capturilor. În evaluarea rapoartelor anuale pentru 2018 ale statelor membre cu privire la obligația de debarcare, CSTEP a indicat că organismele regionale relevante au elaborat în mod proactiv abordări pentru Marea Baltică, în scopul îmbunătățirii punerii în aplicare a obligației de debarcare. Cu toate acestea, CSTEP a afirmat, de asemenea, că datele cantitative cu privire la bazinele maritime au continuat să fie prea limitate pentru a putea estima modificările cantităților aruncate înapoi în mare. În plus, au existat indicii potrivit cărora practicile de exploatare ale industriei pescuitului, atunci când se află pe mare, nu s-au schimbat, ceea ce înseamnă că o reducere a capturilor aruncate înapoi în mare părea improbabilă.

Părțile interesate consultate împărtășesc opiniile ICES cu privire la aruncarea continuă înapoi în mare a capturilor. Acestea exprimă opinia potrivit căreia mijloacele de control ar trebui îmbunătățite. Părțile interesate au subliniat în mod corect că astfel de mijloace de control se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1224/2009 privind controlul PCP, mai degrabă decât în cel al planului multianual. Unele părți interesate susțin că o utilizare mai frecventă a intervalului superior FMSY în stabilirea TAC-urilor ar fi contribuit la reducerea capturilor aruncate înapoi în mare, în timp ce ONG-urile nu doresc deloc să utilizeze intervalele superioare. Toți respondenții sunt de acord în evaluarea lor că nivelurile efective ale capturilor aruncate înapoi în mare au rămas stabile de la intrarea în vigoare a obligației de debarcare.

Comisia consideră că problema persistentă a aruncării înapoi în mare a capturilor este cauzată în primul rând de lipsa controlului și a aplicării legii de către autoritățile statelor membre și trebuie abordată în cadrul sistemului UE de control al pescuitului. Planul multianual pentru Marea Baltică nu a fost conceput pentru a rezolva această problemă.

2.3.Abordarea ecosistemică

Regulamentul de bază privind PCP prevede la articolul 2 alineatul (3) că PCP pune în aplicare abordarea ecosistemică a gestionării pescuitului pentru a garanta că impacturile negative ale activităților de pescuit asupra ecosistemului marin sunt reduse la minimum. Articolul 3 alineatul (3) din planul multianual prevede că planul multianual trebuie să fie compatibil cu legislația Uniunii în domeniul mediului, în special cu obiectivul de a atinge o stare ecologică bună până în 2020, astfel cum este prevăzut în Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin” 2008/56/CE (denumită în continuare „MSFD”). Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin” prevede 11 descriptori calitativi pentru determinarea stării ecologice bune. Planul multianual își propune să asigure îndeplinirea condițiilor prevăzute de descriptorul 3 (ca fiind unul dintre cele mai relevante pentru gestionarea pescuitului) și să contribuie la îndeplinirea altor descriptori relevanți proporțional cu rolul relativ jucat de activitățile de pescuit.

Descriptorul 3 este legat direct de stabilirea posibilităților de pescuit. Acesta specifică „populațiile tuturor peștilor și crustaceelor exploatate în scopuri comerciale sunt în limitele securității biologice, prezentând o distribuire a populației în funcție de vârstă și mărime, care indică starea bună a rezervelor”. Activitățile de pescuit au un impact asupra descriptorilor privind diversitatea biologică (1), lanțul trofic (4), structura sedimentului marin (6) și deșeurile marine (10). Contribuția pescuitului la ceilalți descriptori este, în cel mai bun caz, indirectă și/sau nesemnificativă.