RO    RO RO 
 
RO    RO  COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 16.8.2010 
SEC(2010) 981 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
 
 
Document de înso țire pentru 
 
propunerea de 
 
DIRECTIV Ă A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI 
 
de modificare a Directive lor 98/78/CE, 2002/87/CE și 2006/48/CE în ceea ce prive ște 
supravegherea suplimentar ă a entităților financiare care apar țin unui conglomerat 
financiar 
COM(2010) 433 
 SEC(2010) 979 
 
RO 2   RO DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
  
Document de înso țire pentru 
 
propunerea de 
 
DIRECTIV Ă A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI 
 
de modificare a Directive lor 98/78/CE, 2002/87/CE și 2006/48/CE în ceea ce prive ște 
supravegherea suplimentar ă a entităților financiare care apar țin unui conglomerat 
financiar 
 
RO 3   RO 1. C ONTEXT  
Apariția și dezvoltarea unor mari gr upuri complexe care combin ă mai multe autoriza ții în 
domeniul bancar și cel al asigur ărilor au fost recunoscute la începutul anilor '90. În urma 
recomand ărilor Comitetului comun, organismul de supraveghere al G10, în 2002 s-a adoptat 
directiva conglomerate financiare1 care avea drept obiectiv supravegherea suplimentar ă a 
entităților reglementate care fac parte dintr-un c onglomerat financiar concentrându-se asupra 
riscurilor poten țiale de utilizare suprapus ă (utilizarea multipl ă a capitalului) și a „riscurilor de 
grup”: riscul de contaminare, complexitatea gestion ării, riscul de concentrare și conflictele de 
interese.  
Din anul 2002 pie țele și-au continuat evolu ția de asemenea manier ă încât este foarte greu s ă 
se facă distincție între activitatea bancar ă și activitatea de asigur ări, iar marile grupuri sunt 
active în numeroase țări. Cadrul juridic se compune din Ac ordul de la Basel din 1988, revizuit 
în 2004 și implementat în UE în 2006 prin intermediul directivei privind cerin țele de capital2, 
și din directiva Solvabilitate II3, care a introdus un set complet de norme pentru societ ățile de 
asigurare. Îns ă aceste dispozi ții se aplic ă conglomeratelor doar în m ăsura în care entit ățile 
juridice ale grupului î și desfășoară activitatea în acela și sector (bancar sau al asigurărilor). 
Cadrul juridic suplimentar oferit de di rectiva conglomerate financiare care dore ște să 
răspundă creșterii complexit ății și riscurilor datorate combin ării autoriza țiilor, nu a fost înc ă 
evaluat.  
La sfârșitul anului 2009 directiva ac operea 69 de grupuri europene și 6 grupuri din țări terțe. 
Aproximativ 35 dintre acestea sunt de mici dimensiuni și își desfășoară activitatea în principal 
la nivel na țional, dispunând doar de câteva autoriza ții. Deși vizează și simplificarea 
supravegherii conglomeratelor de mici dimensiuni, revizuirea urm ărește în mod concret 
supravegherea celor mai mari grupur i financiare din Europa, în num ăr de aproximativ 30. La 
sfârșitul anului 2009, activele to tale ale acestora dep ășeau 25 de trilioane EUR, reprezentând 
o parte important ă a pieței bancare europene (active în valoare de aproximativ 42 trilioane 
EUR) și a pieței europene de asigur ări (active în valoare de ap roximativ 10 trilioane EUR).  
Un mare conglomerat de ține în general peste 400 de autoriza ții în mai multe jurisdic ții și 
sectoare: b ănci, asigur ări de viață și/sau asigur ări generale, administrare de active.  
2. C ONSULTAREA P ĂRțILOR INTERESATE  
Îmbunătățirile ce ar putea fi aduse textului actual au fost discutate de Comi sie de trei ori în 
cadrul Comitetului european pe ntru conglomerate financiare4 și tot de atâtea ori în cadrul 
grupului s ău de lucru pentru conglomerate financia re. În cadrul revizuirii directivei 
conglomerate financiare s-a ținut seama și de cele dou ă evaluări anterioare ale reglement ării 
                                                 
1 Directiva 2002/87/CE privin d supravegherea suplimentar ă a institu țiilor de credit, a societ ăților de 
asigurări și a firmelor de investi ții care apar țin unui conglomerat financiar 
2 Directiva 2006/48/CE privind ini țierea și exercitarea activit ății instituțiilor de credit și Directiva 
2006/49/CE privind rata de adecvare a capitalului întreprinderilor de investi ții și al institu țiilor de credit. 
3 Directiva 2009/138/CE privind accesul la activitate și desfășurarea activit ății de asigurare și de 
reasigurare (Solvabilitate II) (reformare). Pân ă la implementarea directivei Solvabilitate II, directiva 
conglomerate financiare completeaz ă directivele din domeniul activit ății de asigurare în vigoare în 
momentul de fa ță. 
4 Comitet consultativ pentru conglomerate financiare. 
 
RO 4   RO conglomeratelor financiare realizate de a șa-numitul Grup tehnic mixt , în 2005, și de 
Comitetul interimar de lucru pe ntru conglomerate financiare, predecesorul Comitetului comun 
pentru conglomerate financiare5, în 2008 („ Capital Advice ”). În aprilie 2008, Comitetul 
european pentru conglomerate financiare a ap robat lansarea revizuir ii necesare a directivei 
conglomerate financiare, solicitând un aviz din partea Comitetului comun pentru 
conglomerate financiare. 
Începând cu luna mai a anului 2008, sectorul inte resat a fost implicat în acest proces – prin 
intermediul unui prim buletin informativ al Comitetului european pentru conglomerate 
financiare și prin dialoguri - și și-a exprimat opiniile în public cu patru ocazii. 
În urma primirii, în octombrie 2009, a avizului  Comitetului comun pentru conglomerate 
financiare, în perioada 6 noiembr ie 2009 – 15 ianuarie 2010 s-a desf ășurat o consultare 
publică cu privire la alte chestiuni și la alternativele strategice avute în vedere. R ăspunsurile la 
consultația publică6, primite de la conglomerate de diverse m ărimi din domeniul bancar și cel 
al asigurărilor, au pus în eviden ță sprijinul larg pentru sugestiile serviciilor Comisiei. 
3. D EFINIREA PROBLEMEI  
3.1. Supravegherea la nivelul holdingului 
Supravegherea la nivelu l holdingului este guvernat ă de o combinare a prevederilor în vigoare 
ale directivei conglomerate financiare  (DCF), ale directivei privind cerin țele de capital (DCC) 
și ale directivei privi nd grupurile de asigurare7. Aceste directive fac referin ță la „holdinguri 
financiare mixte”, „holdinguri financiare” și „holdinguri de asigur ări”. Instrumentele de 
supraveghere ce pot fi aplicate la nivelul cel mai înalt se schimb ă în momentul în care acest 
nivel se transform ă într-un holding financiar mixt și nu mai este un holding financiar sau un 
holding de asigur ări. Figurile 1 și 28 de mai jos ilustreaz ă faptul c ă identificarea unui 
conglomerat financiar poate afecta aplicarea supravegherii sectoria le a grupului, în func ție de 
structura acestuia.  
Figura 1: Directiva conglomerate financiare completeaz ă și înlocuie ște parțial supravegherea 
sectorială în cazul în care un grup bancar sau de asi gurare devine conglomerat. Înainte de a fi 
achiziționată de un holding, o banc ă sau un asigur ător face obiectul supravegherii consolidate, 
conform prevederilor di rectivei privind cerin țele de capital sau ale di rectivei privind grupurile 
de asigurare. Dup ă achiziție, supravegherea consolidat ă se poate aplica doar la entitatea de cel 
mai înalt nivel, din domeniul bancar sau din cel al asigur ărilor. Directiva conglomerate 
financiare completeaz ă această supraveghere consolidat ă. 
                                                 
5 Comitetul Lamfalussy de nivelul 3pentru conglomerate financiare. 
6 http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/ficod/feedback_document_en.pdf 
7 Directiva 98/78/CE privind supravegherea suplimentar ă a întreprinderilor de asigurare parte a unui grup 
de asigurare 
8 În vederea exemplific ării, figurile 1 și 2 utilizeaz ă exemplul unui grup bancar, îns ă același lucru este 
valabil și pentru grupurile de asigurare, referin ța la directiva privind cerin țele de capital trebuind 
înlocuită cu o referin ță la directiva privind gr upurile de asigurare. 
 
RO 5   RO Bancă
Banca A Banca BBancă
Banca A Banca B  Asigur ătorul 
X 
Figura 2:  Directiva conglomerate financiare înlocuie ște supravegherea sectorial ă la nivelul 
unui grup. În cazul în care un holding financiar mixt (HFM) înlocuie ște un holding financiar 
(HF) și/sau un holding de asigurare și nu exist ă o entitate bancar ă sau de asigurare de nivelul 
cel mai înalt (altfel spus, toate autoriza țiile sunt de ținute direct de holdingul financiar mixt), 
prevederile referitoare la  supravegherea sectorial ă nu mai pot fi aplicate.  
HF
Banca A Banca BHFM
Banca A Banca B   Asigurătorul 
X
DCC/norme de asigurare la nivel individualLA CEL MAI 
ÎNALT NIVEL:
DOAR DCF
 
Ca rezultat al interac țiunii ilustrate în figura 2, anumite instrumente de supraveghere 
sectorială a grupului care pot fi apli cate la nivelul unui holding fi nanciar sau al unui holding 
de asigur ări nu pot fi aplicate întregului grup în  cazul unui holding financiar mixt. Printre 
aceste instrumente se num ără renunțarea la supravegherea individual ă a filialelor, aplicarea 
dispozițiilor privind prezentarea de informa ții (pilonul 3) și autoevaluarea și supravegherea 
(pilonul 2) pe baze consolidate. Acest lucru conduce, la situa ția paradoxal ă în care un grup 
care a obținut o autoriza ție în celălalt sector, astfel încât holdi ngul devine un holding financiar 
mixt, este supus unui regim de reglem entare care s-ar putea dovedi mai pu țin cuprinz ător 
decât regimul care se aplica înaintea achizi ției, chiar dac ă grupul a devenit mai mare și mai 
complex, putând astfel reprezenta un risc mai mare pentru sistemul financiar.  
Prin urmare, utilizarea de c ătre supraveghetori a posibilit ății de excludere atunci când 
determină dacă un grup este un conglomerat financiar este influen țată de evaluarea m ăsurii în 
care aplicarea supravegherii sectoria le s-ar putea dovedi mai eficient ă. Continuarea aplic ării 
supravegherii sector iale s-ar putea îns ă dovedi insuficient ă raportat la riscurile pruden țiale 
suplimentare ce apar datorit ă creșterii mărimii și complexit ății grupului, riscuri care ar fi putut 
fi controlate prin supravegherea suplimentar ă conform directivei c onglomerate financiare și ar 
putea să apară diferențe în materie de tratament pruden țial al conglomeratelor (bazat mai 
degrabă pe structur ă decât pe profilul de risc).  
3.2. Coordonarea supravegherii 
Directiva conglomerate financiare completeaz ă directiva privind cerin țele de capital și 
directivele privind activitatea de asigurare în privin ța supravegherii suplimentare la nivelul cel 
mai înalt al unui grup. În acest scop, aceasta con ține prevederi în vederea coordon ării 
diverșilor supraveghetori ai unui  grup. Directiva conglom erate financiare define ște autoritățile 
 
RO 6   RO competente implicate și impune coordonatorului (supravegheto rul nivelului cel mai înalt) s ă le 
consulte în anumite chestiuni pruden țiale. Dispozi țiile în vigoare las ă însă loc unor interpret ări 
diferite în ceea ce prive ște autoritățile care se calific ă ca autorit ăți competente implicate. O 
interpretare larg ă duce la un num ăr mare de astfel de autorit ăți care trebuie consultate de 
coordonator la nivelul unui conglomerat financ iar, ceea ce ar putea submina coordonarea 
eficientă și eficace a sarcinilor „colegiului” compus din coordonator și autoritățile competente 
implicate. 
3.3. Identificare 
De asemenea, dispozi țiile care stau la baza identific ării conglomeratelor financiare duc la 
apariția a trei probleme:  
În primul rând, directiva nu cere includerea societ ăților de administrare a activelor în calculul 
pragurilor, deoarece OPCVM-urile  au fost excluse din cadrul s upravegherii sectoriale în 2002, 
deși impune includerea societ ăților de administrare a activelor  în domeniul de aplicare al 
supravegherii suplimentare. În al doilea rând, calculul pragurilor se poate face pe baza unor 
parametri diferi ți raportat la active și la cerințele de capital, îns ă dispozițiile referitoare la baza 
de calcul sunt ambigue, de exemplu în cazul tratamentului contabil diferit al activelor sau pentru părțile din grup care nu trebuie întotdeauna s ă respecte o cerin ță de solvabilitate. În al 
treilea rând, și cel mai important, având în  vedere valoarea lor fix ă, pragurile nu se bazeaz ă pe 
risc, iar calculul pragului nu ține seama de riscul estimat de grup. Prin urmare, grupurile 
foarte mici cu doar câteva autoriza ții în fiecare sector fac obiectu l supravegherii suplimentare, 
în timp ce grupurile cele mai mari și mai complexe în mod tehnic pot  fi considerate ca nefiind 
conglomerate. A șadar, dispozi țiile actuale referitoare la identificare ar putea periclita 
realizarea obiectivelor directivei. 
3.4. Participa ții 
Lipsa informa țiilor pertinente pentru evaluarea corespunz ătoare a riscurilor de grup împiedic ă 
asigurarea unui tratament armonizat al participa țiilor în supravegherea suplimentar ă de zi cu 
zi, situație care ridic ă probleme atunci când participa țiile sunt de ținute în societ ăți cotate. 
Dreptul societ ăților comerciale interzice în unele cazuri unui ac ționar minoritar s ă primeasc ă 
mai multe informa ții despre firma respectiv ă decât ceilal ți acționari. De exemplu, dac ă 
conglomeratele conduse de o banc ă nu pot ob ține informa ții cu privire la riscurile aferente 
participațiilor în societ ăți de asigurare și reasigurare, acestea nu pot aduce autorit ăților lor de 
supraveghere dovada unui nivel de integrare a managementului și a controlului intern 
suficient pentru realizarea consolid ării și pentru ob ținerea dreptului de a deduce astfel de 
participații din capitalul lor.  
4. O BIECTIVE  
Obiectivul principal al acestei ini țiative este de a asigura îmbun ătățirea eficien ței 
supravegherii suplimentare a ma rilor grupuri complexe în UE, în  conformitate cu directiva 
conglomerate financiare, men ținând în acela și timp pozi ția competitiv ă a acestora. Acest 
obiectiv se traduce în urm ătoarele trei obiective strategice generale:  
– cre șterea stabilit ății financiare, 
– o mai bun ă protecție a intereselor creditorilor și deținătorilor de poli țe; 
 
RO 7   RO – asigurarea competitivit ății internaționale a grupurilor financiare din UE. 
În lumina problemelor prezentate mai sus, au  fost identificate trei  seturi de obiective 
operaționale pentru abordarea factorilor care st au la originea acestora. Realizarea efectiv ă a 
acestor obiective opera ționale ar trebui s ă contribuie la realizarea obiectivelor strategice 
specifice pe termen lung care urm ăresc creșterea eficien ței supravegherii suplimentare, 
îmbunătățirea gestion ării riscurilor în conglomeratel e financiare, eliminarea posibilit ății de 
arbitraj reglementar, reducerea sarcinii ce revine entit ăților pentru a se conforma legisla ției, 
îmbunătățirea condi țiilor de concuren ță, a cooper ării supraveghetori lor, a convergen ței 
practicilor de supraveghere și a clarității juridice. 
5. O PțIUNI STRATEGICE șI IMPACTUL ACESTORA  
În total au fost elaborate șaptesprezece op țiuni strategice, evaluate din punctul de vedere al 
impactului și comparate în vederea solu ționării problemelor identificate în analiz ă. În aceast ă 
secțiune sunt descrise ef ectele preconizate ale m ăsurilor de politic ă preferate din fiecare 
domeniu. 
5.1. Supravegherea suplimentar ă la nivelul holdingului și coordonarea 
supravegherii 
Pentru a armoniza competen țele de supraveghere la cel mai înalt nivel al conglomeratelor, a 
preveni pierderea de competen țe la schimbarea structurii grupului și suprapunerea 
supravegherii la nivel de conglomerat, și pentru a facilita coor donarea celor mai importan ți 
supraveghetori, vor fi realizate urm ătoarele modific ări:  
– eliminarea excluderii holdingurilor de la nivelul cel mai înalt dintr-un grup bancar sau grup 
de asigurători care sunt clasificate ca holdinguri financiare mi xte, astfel încât dispozi țiile și 
competen țele care se aplic ă fostului holding financ iar sau holding de asigur ări să nu 
dispară atunci când clasificarea unui grup și a holdingului s ău se schimb ă ca rezultat al 
unei achizi ții în celălalt sector;  
– limitarea defini ției autorit ăților competente implicate pentru a include doar supraveghetorii 
societăților-mamă finale în cadrul sectoarelor individuale și orice alte autorit ăți competente 
pe care supraveghetorii societ ăților-mamă finale le consider ă implicate. 
5.2. Identificarea conglo meratelor financiare 
Pentru a rezolva problema descris ă la punctul 3.3 privind includerea societ ăților de 
administrare a activelor în supravegherea suplimentar ă, se va propune includerea permanent ă 
a acestora în supravegherea suplimentar ă, completat ă cu linii directoare privind criteriile de 
includere. 
Pentru a pune cap ăt ambiguit ății legate de parametri și de lipsa identific ării bazate pe risc a 
conglomeratelor, se va propune elaborarea de standarde te hnice privind aplicarea „op țiunii de 
derogare” prev ăzute la articolul 3 alinea tul (3) din directiva conglom erate financiare pentru 
grupurile mari, împreun ă cu opțiunea de a scuti de supravegherea suplimentar ă grupurile în 
care activele de ținute de sectorul cel mai pu țin important se situeaz ă sub pragul absolut de 6 
miliarde EUR. 
 
RO 8   RO 5.3. Participa ții 
Pentru a atenua problema tratamentu lui de zi cu zi al participa țiilor în cadrul supravegherii 
suplimentare, agravat ă de faptul c ă dreptul societ ăților comerciale ar putea interzice accesul 
proprietarilor minoritari la informa țiile care nu sunt accesibile altor ac ționari, se vor elabora 
standarde tehnice pr ivind participa țiile în diverse situa ții. 
5.4. Impactul op țiunilor strategice preferate 
Modificările strategice propuse ar trebui s ă transforme cadrul de supraveghere suplimentar ă 
într-un cadru mai robust, care s ă eficientizeze stimulentele și practicile de gest ionare a riscului 
care, la rândul lor, ar trebui s ă ajute la îmbun ătățirea competitivit ății interna ționale a 
grupurilor financiare din UE . Propunerile ar trebui s ă contribuie în mod pozitiv la limitarea 
riscului de instab ilitate financiar ă și a costurilor sociale pe  care aceasta le implic ă. La nivelul 
diferitelor grupuri de p ărți interesate și al preocup ărilor sistemice, consecin țele așteptate ale 
propunerii sunt: 
– Anumite grupuri financiare mici  din UE, cu o structur ă simplă și doar câteva autoriza ții în 
ambele sectoare vor putea fi scutite de supravegherea suplimentar ă, putând astfel 
economisi costurile de conformare cu legisla ția. Aceast ă facilitate ar putea fi disponibil ă 
pentru aproximativ zece grupuri financiare mici, ale c ăror active combinate se ridic ă la 
aproximativ 69 miliarde EUR. Pe de alt ă parte, costurile de conformare cu legisla ția pentru 
mai multe conglomerate mari conduse de b ănci, care dețin sute de autoriza ții și activeaz ă 
în ambele sectoare, ar trebui s ă crească având în vedere c ă mai multe dintre aceste grupuri, 
ale căror active reprezint ă până la 9 trilioane EUR în cadrul s ectorului financiar, ar putea 
intra în sfera supravegherii suplimentare . Costurile de conformare cu legisla ția ar putea 
crește și pentru grupurile financiare în a c ăror structur ă se regăsește gestionarea activelor  și 
care, în urma modific ărilor propuse ale procesului de id entificare a conglomeratelor, vor 
intra în categoria conglomeratelor financiare. Având în vedere m ărimea global ă a 
grupurilor care vor fi supuse pentru prima dat ă supravegherii suplimentare, costurile lor de 
conformare cu legisla ția ar trebui s ă fie nesemnificative în termeni relativi. În plus, aceste 
costuri ar trebui s ă fie compensate de beneficiile rezultând din practicile mai eficiente de 
gestionare a riscului, im plementate ca o consecin ță a stimulentelor implicite din aceast ă 
propunere legislativ ă. De altfel, identificarea în calit ate de conglomerat ar trebui s ă aibă 
drept rezultat o mai mare vizibilitate și încredere pe pie țe, ceea ce ar trebui s ă reprezinte un 
alt aspect pozitiv. Aceste avantaje ar trebui s ă sporeasc ă competitivitatea interna țională a 
marilor grupuri din UE, având în vedere ini țiativele din domeniul supravegherii 
suplimentare care sunt luate în alte jurisdic ții internaționale majore. 
– Modificările menționate anterior ale procesului de identificare a conglomeratelor vor 
permite o mai bun ă delimitare a domeniului de aplicare al supravegherii suplimentare și, 
prin urmare, o monitorizare mai eficient ă de către supraveghetori  a riscurilor la care sunt 
expuse grupurile financiare. Combinate cu o ra ționalizare a supravegherii la nivelul cel mai 
înalt al conglomeratelor și instrumente pruden țiale îmbun ătățite de detectare a problemelor 
de contaminare, concentrare și complexitate și a conflictelor de interese în societ ăți afiliate 
conglomeratelor prin participa ții, acestea ar trebui s ă aibă o contribu ție pozitiv ă la 
stabilitatea financiar ă. 
 
RO 9   RO – Clarificarea dispozi țiilor care guverneaz ă includerea societ ăților de administrare a activelor  
în identificarea conglomeratelor și supravegherea suplimentar ă a acestora ar trebui s ă 
asigure condi ții mai bune de concuren ță în acest domeniu. 
– În ceea ce prive ște clienții grupurilor financiare afecta te, impactul ar trebuie s ă fie 
nesemnificativ având în ve dere efectul global net sc ăzut al propunerii asupra grupurilor 
respective. În plus, clien ții ar putea s ă nu fie con știenți de diferen țele de tratament 
reglementar dintre b ănci, asigur ători și conglomerate. Ei au pur și simplu încredere c ă 
există un cadru de supraveghere complet și sigur. Aceast ă revizuire vizâ nd în principal 
întărirea cadrului, ea le justific ă încrederea.  
6. M ONITORIZARE șI EVALUARE  
Se preconizeaz ă ca modific ările propuse s ă intre în vigoare în  2011. Aceste modific ări sunt 
strâns legate de recenta propunere a Comisiei referitoare la o directiv ă Omnibus care modific ă 
directivele privind servici ile financiare pentru a ține seama de crearea noilor autorit ăți 
europene de supraveghere. De asemenea, este foarte probabil ca acestea s ă fie urmate de o 
revizuire mai fundamental ă a directivei conglomerate fina nciare care ar putea include 
dispoziții referitoare la calitat ea rezervelor de capital și domeniul de aplicare în privin ța 
entităților nereglementate. Prin urmare, ar putea fi util ă o evaluare exhaustiv ă în baza cadrului 
legislativ revizuit în întregime, te rmenul acesteia trebuind fixat în func ție de evaluarea 
celorlalte directive.