RAPORT AL COMISIEI Răspunsurile statelor membre la Raportul anual al Curții de Conturi pentru 2011 /* COM/2013/0118 final */





CUPRINS Răspunsurile statelor membre la Raportul anual al Curții de Conturi pentru 2011. 3 Rezumat 3 1. Domeniul de aplicare al raportului. 4 2 Prezentarea și mesajele-cheie ale raportului Curții pentru 2011 5 3. Acțiuni în vederea îmbunătățirii gestiunii partajate realizate de statele membre. 6 3.1 Controalele de prim nivel, normele naționale și auditurile de sistem.. 8 3.2 Autoritățile de audit 11 3.3 Achizițiile publice. 12 3.4. Ecocondiționalitatea. 13 4. Concluzie. 15 RAPORT AL COMISIEI Răspunsurile statelor membre la Raportul anual al Curții de Conturi pentru 2011 Rezumat Prezentul raport este o analiză a răspunsurilor din partea statelor membre la raportul anual al Curții de Conturi Europene pentru exercițiul bugetar 2011. Acesta este în conformitate cu dispozițiile articolului 162 alineatul (5) din Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Uniunii Europene. Pentru 2011, Curtea a efectuat modificări suplimentare la prezentarea raportului său, în principal, prin adăugarea a două noi capitole. Curtea a emis un aviz fără rezerve privind conturile și a estimat indicele de eroare cel mai probabil pentru buget, în ansamblu, la 3,9 %, care este comparabil cu indicele de eroare global de 3,7 % aferent anului trecut. Valoarea de 3,9 % include acum erori în materie de ecocondiționalitate atât pentru „Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct”, cât și pentru „Dezvoltare rurală”, în urma unei schimbări de metodologie a Curții. Dacă nu s-ar fi luat în considerare această schimbare, valoarea ar fi fost de 3,8 %. Majoritatea răspunsurilor din partea statelor membre au fost primite în termenul prevăzut[1]. La fel ca în anii precedenți, calitatea a variat considerabil de la un stat membru la altul. În unele cazuri, răspunsurile au fost la un standard foarte ridicat, în timp ce în altele a fost clar că s-a dedicat foarte puțin timp de calitate elaborării răspunsurilor. Statele membre și-au reiterat angajamentul față de parteneriatul cu Comisia și Curtea pentru a asigura buna gestiune financiară a fondurilor UE. De exemplu, trei sferturi din toate statele membre și-au exprimat interesul față de o extindere a reuniunilor tripartite, organizate deja în domeniul politicii de coeziune, la domeniul dezvoltării rurale. Atât Comisia, cât și statele membre și-au exprimat angajamentul de a rezolva problemele legate de dezvoltarea rurală în vederea reducerii indicelui de eroare. DG AGRI a lansat un plan de acțiune și, astfel cum reiese din răspunsurile lor, statele membre întreprind deja unele măsuri de remediere pentru a răspunde problemelor legate de dezvoltarea rurală. În ceea ce privește politica de coeziune în ansamblu, deși s-au înregistrat îmbunătățiri semnificative, sunt necesare acțiuni concrete și susținute atât din partea statelor membre, cât și din partea Comisiei în vederea obținerii unor rezultate mai bune. În această perioadă de programare, DG REGIO și DG EMPL vor continua adoptarea de măsuri precise. Printre acestea se numără concentrarea auditurilor asupra domeniilor și actorilor financiari care prezintă riscuri mai mari, monitorizarea atentă a măsurilor adoptate de autoritățile naționale prin care se întrerup/suspendă plățile și aplicarea de corecții financiare în cazul în care acest lucru se justifică. Pentru următoarea perioadă de programare, Comisia a propus mai multe măsuri care sunt în prezent discutate în cadrul procesului interinstituțional. Aceste măsuri cuprind utilizarea la scară mai largă a costurilor simplificate, prezentarea de rapoarte trimestriale bine direcționate adresate de statele membre Comisiei, elaborarea unor norme de eligibilitate mai stricte și introducerea unor corecții financiare nete și a unor declarații de asigurare de gestiune. RAPORT AL COMISIEI Răspunsurile statelor membre la Raportul anual al Curții de Conturi pentru 2011 1. Domeniul de aplicare al raportului Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Uniunii Europene prevede la articolul 162 alineatul (5) că, de îndată ce Curtea de Conturi (Curtea) a transmis raportul anual, Comisia informează imediat statele membre în cauză cu privire la părțile din raport referitoare la gestionarea fondurilor de care sunt responsabile, în conformitate cu normele aplicabile. În termen de șaizeci de zile, statele membre trebuie să trimită un răspuns Comisiei, iar aceasta transmite Curții de Conturi, Parlamentului European și Consiliului, până la data de 28 februarie a anului următor, un rezumat al răspunsurilor primite. După publicarea, la data de 6 noiembrie 2012, a raportului anual al Curții de Conturi privind exercițiul bugetar 2011, Comisia a comunicat în mod corespunzător statelor membre elementele acestui raport. Aceste informații au fost prezentate sub forma unei scrisori și a trei chestionare (prezentate ca anexe), pe care statele membre au fost invitate să le completeze: anexa I era un chestionar care viza punctele din raport referitoare la fiecare stat membru; anexa II era un chestionar privind concluziile auditului referitoare la fiecare stat membru[2], iar anexa III era un chestionar privind constatările generale referitoare la politicile și programele care intră sub incidența gestiunii partajate. Prezentul raport reprezintă o analiză a răspunsurilor statelor membre, fiind însoțit de un document de lucru al serviciilor Comisiei, care conține răspunsurile statelor membre la anexa I și la anexa III[3]. 2 Prezentarea și mesajele-cheie ale raportului Curții pentru 2011 Curtea a adus modificări suplimentare prezentării raportului anual pentru 2011. Au fost introduce două capitole noi – unul privind agricultura și unul privind coeziunea – în scopul de a furniza o analiză mai detaliată a rezultatelor auditului pentru aceste două domenii de politică. Capitolul „Agricultură și resurse naturale” a fost înlocuit cu „Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct” și „Dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate”. Capitolul denumit anterior „Coeziune, energie și transporturi” a fost înlocuit cu „Politica regională; energie și transporturi” și „Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale”. În plus față de capitolele noi, Curtea a furnizat, de asemenea, cifre comparative pentru indicele de eroare cel mai probabil (most likely error – MLE) aferent anilor 2010 și 2011 pentru buget în ansamblul său, precum și pentru fiecare domeniu de politică. În cele din urmă, Curtea a subliniat în continuare gestionarea cu privire la performanța UE în cadrul capitolului 10 intitulat „Obținerea de rezultate pornind de la bugetul UE”, care a fost introdus pentru prima dată în raportul anual pentru 2010. În declarația sa de asigurare, Curtea a semnalat faptul că în conturi erau prezentate corect situația financiară a Uniunii, rezultatele operațiunilor efectuate și fluxurile de numerar. Veniturile și angajamentele nu au fost afectate de un nivel semnificativ de eroare. Plățile pentru cheltuielile administrative și alte cheltuieli au fost evaluate ca nefiind afectate de un nivel semnificativ de eroare. Plățile pentru „Relații externe și extindere” nu au fost, nici ele, afectate de un nivel semnificativ de eroare, cu excepția plăților intermediare și finale. Toate celelalte domenii de politică au fost afectate de niveluri semnificative de eroare. Totodată, Curtea a considerat că toate sistemele de control au fost clasificate ca fiind „parțial eficace”, cu excepția celor din domeniile de politică „Cheltuieli administrative și alte cheltuieli” și „Veniturile”, care au fost clasificate ca fiind „eficace”. Domeniile de politică afectate de un nivel semnificativ de eroare au fost următoarele: Dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate, cu indicele de eroare cel mai probabil (MLE) de 7,7 % și Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct, cu MLE de 2,9 %. Situația politicii de coeziune în ansamblu s-a îmbunătățit în mod semnificativ cu MLE de 5,1 % față de 7,7 %, cât a fost în 2010. Cu toate acestea, ambele capitole privind politica de coeziune au fost afectate de un nivel semnificativ de eroare, „Politica regională; energie și transporturi” având MLE de 6,0 %, iar „Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale”, 2,2 %. În cele din urmă, domeniul „Cercetare și alte politici interne” a avut MLE de 3,0 %. Pentru 2011, MLE calculat de Curte pentru bugetul UE în ansamblul său a fost de 3,9 %, valoare comparabilă cu cea corespunzătoare anului 2010, de 3,7 %. Valoarea de 3,9 % include erori în materie de ecocondiționalitate atât pentru „Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct”, cât și pentru „Dezvoltare rurală”, în urma unei schimbări de metodologie a Curții. Dacă nu s-ar fi luat în considerare această schimbare, valoarea ar fi fost de 3,8 %. Graficul de mai jos arată evoluția indicelui de eroare pentru buget în ansamblul său începând din anul 2006. (1) Spre deosebire de exercițiile anterioare, neîndeplinirea de către beneficiarii plăților din cadrul PAC a obligațiilor referitoare la ecocondiționalitate a fost luată în considerare la calcularea indicelui de eroare celui mai probabil aferent exercițiului 2011. Erorile identificate reprezintă aproximativ 0,1 puncte procentuale din indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curte pentru ansamblul plăților. 3. Acțiuni în vederea îmbunătățirii gestiunii partajate realizate de statele membre După cum s-a menționat în introducere, în plus față de scrisoare, Comisia a trimis în mod corespunzător fiecărui stat membru trei anexe: anexa I era un chestionar care viza punctele din raport referitoare la fiecare stat membru; anexa II era un chestionar privind concluziile auditului referitoare la fiecare stat membru, iar anexa III era un chestionar privind constatările generale referitoare la gestiunea partajată în cadrul declarației de asigurare pentru 2011. În ceea ce privește anexele I și II, statelor membre li s-a cerut, după caz, să ofere informații detaliate privind măsurile adoptate pentru corectarea erorilor, precum și detalii privind perioada în care vor fi aplicate, conținutul și rezultatul preconizat. Această secțiune a raportului analizează răspunsurile furnizate de statele membre la anexele I, II și III în patru rubrici tematice principale – (1) Controalele de prim nivel, normele naționale și auditurile de sistem, (2) Autoritățile de audit, (3) Achizițiile publice și (4) Ecocondiționalitatea. Majoritatea răspunsurilor din partea statelor membre au fost primite în termenul prevăzut[4]. La fel ca în anii precedenți, calitatea a variat considerabil de la un stat membru la altul. În unele cazuri, răspunsurile au fost la un standard foarte ridicat, în timp ce în altele a fost clar că s-a dedicat foarte puțin timp de calitate elaborării răspunsurilor. Cu toate acestea, în general, aproape toate statele membre au prezentat detaliat inițiativele deja adoptate în vederea îmbunătățirii sau inițiativele care vor fi adoptate în viitor. Unele state membre și-au reiterat angajamentul față de parteneriatul cu Comisia și Curtea pentru a asigura buna gestiune financiară a fondurilor UE[5]. De exemplu, trei sferturi din statele membre și-au exprimat interesul față de extinderea reuniunilor tripartite, organizate deja în domeniul politicii de coeziune, la domeniul dezvoltării rurale[6]. - A se vedea graficul 1.2, care oferă informații referitoare la întrebarea 5 din anexa III a chestionarului. Această inițiativă privind reuniunile tripartite este, de asemenea, în concordanță cu recomandarea Consiliului privind descărcarea de gestiune pentru exercițiul financiar 2011[7]. Graficul 1.2 Pentru capitolul 5 - Politica regională; energie și transporturi și Capitolul 6 – Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale, se organizează periodic reuniuni tripartite cu Curtea, Comisia și statele membre. În ceea ce privește aceste capitole, reuniunile s-au dovedit a fi foarte eficiente în evitarea contradicțiilor privind evaluarea erorilor. În cazul capitolelor Agricultură și Dezvoltare rurală, în 2012 s-a organizat o singură astfel de reuniune. Statul dumneavoastră membru ar fi interesat și dispus să participe la reuniuni tripartite pentru capitolele Agricultură și Dezvoltare rurală? 3.1 Controalele de prim nivel, normele naționale și auditurile de sistem În ceea ce privește controalele de prim nivel și normele naționale, în raportul său, Curtea a constatat deficiențe ale controalelor efectuate de autoritățile naționale și a identificat anumite cazuri în care autoritățile naționale nu au evaluat în mod eficace conformitatea costurilor declarate cu normele aplicabile. În politica regională, de exemplu, Curtea a considerat că pentru 62 % din operațiunile afectate de eroare „autoritățile statelor membre dispuneau de informații suficiente care să le fi permis detectarea și corectarea a cel puțin unei părți din erori înainte de certificarea cheltuielilor în vederea transmiterii lor către Comisie”[8]. Pentru domeniul de politică Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale, Curtea a formulat o observație similară pentru 76 % din operațiunile afectate de eroare[9]. În domeniul dezvoltării rurale, Curtea a constatat că patru din cele șase autorități naționale auditate nu au verificat în mod eficace caracterul rezonabil al costurilor declarate și că verificările la fața locului nu au fost întotdeauna efectuate în mod corespunzător de către agențiile de plăți[10]. În plus, Curtea a constatat că lipsa de conformitate cu normele naționale este unul dintre riscurile care pot afecta regularitatea plăților[11]. În ceea ce privește caracterul adecvat al controalelor de prim nivel, statele membre au furnizat răspunsuri variate. Austria și Belgia au declarat că, în fiecare caz, aceste controale au fost satisfăcătoare[12], Austria aducând ca dovadă faptul că indicii de eroare au fost aproape de pragul de semnificație pentru cele două programe din cadrul Fondului social european (FSE) auditate de autoritățile naționale. Două state membre (Finlanda și Letonia) au declarat că, uneori, normele complexe de eligibilitate și legislative au condus la interpretări diferite care au avut, la rândul lor, un impact asupra calității controalelor de prim nivel[13]. Rotația personalului, care a provocat astfel pierderi de expertiză, a fost indicată de către Slovacia și Finlanda ca un factor favorizant al controalelor inadecvate de prim nivel[14]. În cele din urmă, Grecia a rezumat situația afirmând că „motivele sunt complexe și depind în cea mai mare parte de organismul care exercită controlul de prim nivel. Controalele de prim nivel sunt efectuate fie de către autoritățile administrative, fie de către organisme intermediare care sunt autorizate în acest scop și au o formă diferită.”[15] Mai mult de jumătate din statele membre au convenit că normele naționale trebuie simplificate pentru a diminua sarcina administrativă și, în consecință, pentru a reduce numărul de erori. Cu toate acestea, statele membre au indicat, de asemenea, că și directivele UE trebuie simplificate în scopul de a contribui la o reducere a erorilor. Luxemburg rezumă situația în următoarea declarație: „Normele naționale pot fi întotdeauna simplificate, însă ar fi binevenită simplificarea inițială a normelor din directivele (UE)”[16]. În cele din urmă, ca răspuns la o întrebare privind auditurile de sistem din cadrul controalelor de prim nivel (întrebarea 2 din chestionarul din anexa III și graficul 1.3), puțin peste 40 % din statele membre au declarat că, în unele cazuri, au efectuat deja astfel de audituri. Danemarca, de exemplu, a afirmat că, atât în domeniul politicii regionale, cât și al dezvoltării rurale, autoritatea daneză de audit al întreprinderilor și, respectiv, unitatea de audit intern din cadrul agenției daneze de agricultură și pescuit, au desfășurat audituri de sistem. În cazul agenției daneze de agricultură și pescuit, unitatea de audit intern a efectuat un audit al schemelor grupurilor de acțiune locală (GAL) din cadrul programului privind zonele rurale și urma să efectueze un audit ulterior al aceluiași program în 2013[17]. Lituania, Letonia, Republica Cehă și Grecia[18] au indicat că auditurile de sistem sunt deja parte integrantă din programele lor de audit și că acestea sunt efectuate periodic. Alte state membre au concluzionat că nu au fost necesare audituri de sistem specifice, întrucât strategia lor de audit în această materie este cuprinzătoare. Germania a declarat că auditurile controalelor de prim nivel sunt deja parte integrantă a sistemelor de audit și că anumite zone de risc pot fi verificate separat[19]. Slovacia și-a prezentat pe scurt situația în condiții similare[20]. Deficiențele în ceea ce privește controalele de prim nivel și, în special, încălcările normelor naționale de eligibilitate au contribuit la indicele de eroare în domeniul politicii de coeziune. Comisia, care are un rol activ în încurajarea statelor membre să rezolve această problemă, a stabilit o serie de măsuri printre care se numără sprijinirea autorităților naționale în eforturile lor de simplificare, precum și acordarea de asistență autorităților de management și de control. În plus, Comisia efectuează, de asemenea, un audit tematic bazat pe analiza riscurilor privind eficacitatea controalelor de prim nivel. Graficul 1.3 Curtea recomandă Comisiei să încurajeze autoritățile de audit «să desfășoare audituri specifice de sistem privind controalele „de prim nivel” efectuate de autoritățile de management și de organismele intermediare» - a se vedea, de exemplu, recomandarea 4 din capitolul 5.73. Statul dumneavoastră membru are în vedere efectuarea de audituri de sistem suplimentare și specifice în acest domeniu? 3.2 Autoritățile de audit În raportul anual pentru 2011, Curtea a prezentat rezultatele evaluărilor autorităților de audit (AA) în șapte state membre. Curtea a examinat diferitele fațete ale metodelor de lucru utilizate de AA, inclusiv normele de organizare, documentele de lucru și rapoartele anuale de control și opiniile anuale. În urma acestor evaluări a reieșit că patru AA au fost „eficace”, două au fost „parțial eficace” și una a fost „ineficace”. Printre aspectele subliniate de Curte referitor la care se pot aduce îmbunătățiri se numără listele de verificare, controlul calității auditurilor și metodologia de audit[21]. Prin urmare, Curtea a recomandat furnizarea de către Comisie a unor orientări suplimentare autorităților de audit, în special cu privire la metodele de eșantionare, precum și încurajarea autorităților de audit să efectueze mai multe audituri de sistem[22]. În general, statele membre în care AA au fost evaluate negativ de către Curte și care au furnizat un răspuns au menționat faptul că, în cazurile în care au fost identificate deficiențe, au fost deja adoptate sau sunt în curs de desfășurare acțiuni de remediere. De exemplu, Republica Cehă a declarat că: „evaluarea negativă a Republicii Cehe se bazează pe o evaluare a situației din 2011, inclusiv a unui sistem care fusese înființat inițial în 2007 (și ulterior aprobat atât de CE, cât și de firma de audit PricewaterhouseCoopers). La momentul realizării auditului de Curtea de Conturi, au fost deja inițiate măsurile de modificare a acestui sistem, în urma unui acord cu CE.”[23] În plus, statul membru a formulat următoarele observații cu privire la selecția de eșantionare a Curții, declarând că: „raportul Curții de Conturi nu se bazează pe un eșantion reprezentativ de proiecte din totalitatea programelor operaționale din Republica Cehă (ci numai PO Transport și POR Sud-Est). Auditorii CCE au auditat toate cele 8, respectiv, 4 proiecte din cadrul fiecăruia dintre aceste două tipuri de programe operaționale. Autoritatea de audit analizează anual 650 de proiecte din cadrul tuturor programelor operaționale. Concluziile formulate de auditorii CCE pe baza acestui eșantion neglijabil nu sunt, prin urmare, indiscutabile (în special din punct de vedere statistic) în ceea ce privește sistemul de control financiar și audit utilizat pentru toate programele operaționale din Republica Cehă”[24]. România a afirmat că, având în vedere observațiile Curții, autoritatea sa principală de audit a analizat constatările preliminare ale Curții și și-a exprimat dorința de a participa la o reuniune tripartită (CCE, CE și AA) pentru a „prezenta CCE măsurile care urmează să fie adoptate cu privire la aspectele referitor la care auditorii CCE au considerat că se pot aduce îmbunătățiri”. Această reuniune tripartită a avut loc în iunie 2012 și s-a dovedit utilă, întrucât a permis clarificarea unor aspecte importante.[25] În general, statele membre au indicat că, acolo unde este necesar, autoritățile de audit au ca obiectiv continuu îmbunătățirea calității activității lor pentru a se asigura că rezultatele sunt în conformitate cu recomandările formulate de către Curte în raportul aferent anului 2011. 3.3 Achizițiile publice Achizițiile publice au fost subliniate în raportul Curții pentru 2011 ca reprezentând una dintre principalele surse de eroare. În domeniul politicii regionale, Curtea a identificat abateri de la normele referitoare la achizițiile publice în 25 % din cele 180 de operațiuni auditate. În plus, în cazul a 9 % din operațiunile auditate, s-au constatat încălcări grave ale normelor, aceste erori reprezentând 44 % din totalitatea erorilor cuantificabile în domeniul de politică în cauză[26]. În mod similar, în domeniul de politică „Dezvoltare rurală” și „Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale”, încălcarea normelor privind achizițiile publice au contribuit la indicele de eroare[27]. Statele membre admit importanța erorilor în materie de achiziții și continuă să caute măsuri pentru a remedia situația. Ungaria, de exemplu, a declarat că: „În ultimul timp, am realizat progrese semnificative în ceea ce privește supravegherea achizițiilor publice. Din 8 decembrie 2010, la Agenția națională pentru dezvoltare a fost instituit un sistem centralizat de audit al achizițiilor publice. A fost creată o unitate specializată, Departamentul de supraveghere a achizițiilor publice, care are ca responsabilitate principală efectuarea de audituri ex-ante și ex-post obligatorii privind achizițiile publice, elaborarea de orientări și furnizarea unei supravegheri specializate a controalelor de prim nivel efectuate de către organizațiile intermediare în cazul achizițiilor publice cu o valoare inferioară a contractelor.”[28] Spania a comunicat, de asemenea, informații cu privire la măsurile adoptate pentru îmbunătățirea situației în materie de achiziții. Pentru politica regională, în cinci rapoarte de constatări preliminare adresate statelor membre au existat constatări privind achizițiile publice. În patru dintre cele cinci cazuri, Spania a declarat că a luat deja măsuri concrete pentru a îmbunătăți situația și că au fost consolidate procedurile în domeniu sau au fost puse în aplicare noi proceduri. În al cincilea caz a existat o problemă legată de conformitate limitată, fără implicații financiare[29]. Șapte state membre, Austria, Danemarca, Franța, Germania, Lituania, Luxemburg și Polonia, au evidențiat trei factori principali care contribuie la erori în materie de achiziții[30]. Aceștia au fost (1) complexitatea normelor naționale privind achizițiile publice, (2) complexitatea directivelor UE privind achizițiile publice și (3) insuficiența controalelor de prim nivel. Luxemburg a declarat, în plus, că procedurile în materie de achiziții au reprezentat o provocare specială pentru directorii de proiect care, adesea, nu aveau expertiză în domeniu[31]. Alte state membre au sugerat că motivele pentru erorile legate de achiziții au fost chiar mai specifice. Republica Cehă a declarat următoarele: „Cauza principală a erorilor (în materie de achiziții) este formularea ambiguă a dispozițiilor privind achizițiile și perspectiva diferită asociată de autoritățile contractante acestor dispoziții”[32]. Statele membre continuă să depună eforturi pentru a îmbunătăți punerea în aplicare a normelor și a procedurilor privind achizițiile publice. Comisia este pe deplin conștientă de provocările cu care se confruntă statele membre în ceea ce privește achizițiile publice și, în decembrie 2011, a prezentat o propunere de modificare a actualei directive privind achizițiile publice. În prezent, propunerea este discutată în cadrul Parlamentului și al Consiliului. S-a ajuns deja la un consens cu privire la principalele elemente ale propunerii Comisiei, printre care măsurile de combatere a fraudei, simplificarea și o mai mare flexibilitate a normelor și a procedurilor. 3.4. Ecocondiționalitatea În raportul anual pentru 2011, Curtea a inclus, pentru prima dată, erorile în materie de ecocondiționalitate în calculul indicelui de eroare atât pentru „Dezvoltare rurală”, cât și pentru „Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct”. În ambele domenii de politică, Curtea s-a axat pe anumite BCAM (bune condiții agricole și de mediu) și pe cerințele legale în materie de gestionare și a identificat câteva erori. În domeniul „Agricultură: susținerea pieței și sprijinul direct”, în cadrul auditului său, Curtea a examinat, de asemenea, elaborarea și punerea în aplicare a sistemelor din punctul de vedere al ecocondiționalității în șase state membre și a constatat că, din cele șase sisteme auditate, unul este eficace, patru sunt parțial eficace și unul este ineficace.[33] În domeniul „Dezvoltare rurală”, în special, s-au constatat încălcări ale cerințelor privind ecocondiționalitatea în 26 din cele 73 de plăți examinate de către Curte. În plus, Curtea a observat, de asemenea, probleme importante în ceea ce privește punerea în aplicare a cerințelor privind ecocondiționalitatea pentru identificarea și înregistrarea animalelor[34]. Statele membre în care au fost audidate sistemele în materie de ecocondiționalitate și au fost identificate deficiențe au răspuns la această constatare. Toate aceste state au subliniat importanța plasării în timp a verificărilor și eventualele dificultăți aferente. Finlanda a declarat că: „În țara noastră, condițiile climatice limitează programarea anumitor controale de ecocondiționalitate la fața locului. De exemplu, controalele BCAM la fața locului și cele legate de cerințele legale în materie de gestionare trebuie efectuate în perioada în care exploatațiile agricole desfășoară activitățile de cultivare; cu alte cuvinte, controalele sunt realizate, în practică, în principal în perioada iunie-octombrie”[35]. Danemarca afirmă că de acum înainte verificările în materie de ecocondiționalitate au loc mai devreme în cursul anului, în timp ce Spania a declarat că, în prezent, verificările au loc pe parcursul întregului an[36]. Italia a luat în prezent în considerare posibilitatea de a adapta „programarea controalelor aferente anului 2013 în conformitate cu observațiile CCE”[37] și, în cele din urmă, Ungaria pare să nu știe cu certitudine care este impactul problemei legate de programare[38]. În plus, unele state membre au prezentat alte motive posibile pentru erorile în materie de ecocondiționalitate - a se vedea graficul 1.4 cu detalii asupra motivelor invocate de statele membre pentru nerespectarea ecocondiționalității. Malta și Letonia[39], de exemplu, au declarat că cerințele în materie de ecocondiționalitate nu au fost suficient de clare, iar Malta a precizat în continuare că „beneficiarii solicită anumite măsuri cu intenția de a beneficia de finanțare și depun puține eforturi pentru a se informa cu privire la obligațiile pe care și le asumă”. În cele din urmă, Irlanda[40] a subliniat faptul că unele statele membre pot considera că anumite încălcări sunt minore și nu conduc, prin urmare, la nicio reducere. Irlanda a citat, de asemenea, ca motiv pentru erorile în materie de ecocondiționalitate eventuale probleme de comunicare între organul de specialitate și agenția de plăți. Graficul 1.4 În capitolul „Dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate” (la punctul 4.32), Curtea de Conturi a constatat că nerespectarea cerințelor de ecocondiționalitate în trei din cele șase state membre care au făcut obiectul unor audituri nu a condus întotdeauna la reducerea plăților. În opinia dumneavoastră, care sunt motivele? Pentru a reduce riscul inerent de eroare în materie de ecocondiționalitate, în propunerea sa recentă privind o politică agricolă comună după 2013, Comisia propune continuarea simplificării și îmbunătățirea normelor referitoare la ecocondiționalitate și a controalelor aferente[41]. 4. Concluzie Marea majoritate a răspunsurilor statelor membre indică faptul că organele competente din statele membre urmăresc cu atenție constatările Curții de Conturi Europene. Statele membre sunt de acord cu privire la importanța decisivă pe care o au controalele de prim nivel care funcționează bine și cu privire la faptul că acțiunile de remediere, în special în ceea ce privește performanța autorităților de audit, sunt în curs de desfășurare. Deficiențele și erorile depistate de Curtea de Conturi arată, de asemenea, că simplificarea este un proces amplu care afectează atât normele europene, cât și normele naționale, chiar dacă, uneori, este dificil de estimat diferența dintre toate normele aplicabile. Comisia îndeplinește un rol activ în acest domeniu: în decembrie 2011, a prezentat propuneri ambițioase în ceea ce privește normele privind achizițiile publice. Acestea sunt, în prezent, discutate în cadrul Parlamentului European și al Consiliului. S-a ajuns deja la un consens cu privire la principalele elemente ale propunerii Comisiei, printre care măsurile de combatere a fraudei, simplificarea și o mai mare flexibilitate a normelor și a procedurilor. Pe plan mai general, Comisia a stabilit o serie de măsuri printre care se numără sprijinirea autorităților naționale în eforturile lor de simplificare, precum și acordarea de asistență autorităților de management și de control. În plus, Comisia efectuează, de asemenea, un audit tematic privind eficacitatea controalelor de prim nivel. În domeniul dezvoltării rurale, mai precis, Comisia a stabilit un plan de acțiune care cuprinde măsuri cum ar fi o mai bună informare, formare profesională și noi orientări pentru beneficiari și administrații, precum și un plan de audit mai riguros. În plus, Comisia a adresat o scrisoare tuturor statelor membre în care le-a solicitat să identifice, printre altele, o serie concretă de măsuri care vizează reducerea numărului de erori și să consolideze măsurile preventive, astfel încât să atenueze riscul de eroare în cadrul punerii în aplicare viitoare a programelor de dezvoltare rurală. În cele din urmă, Comisia salută faptul că statele membre și-au reiterat angajamentul față de parteneriatul cu Curtea pentru a asigura buna gestiune financiară a fondurilor UE. De exemplu, trei sferturi din toate statele membre și-au exprimat interesul față de extinderea la domeniul agriculturii și dezvoltării rurale a reuniunilor tripartite (CCE, statele membre și Comisia) care există deja în domeniul politicii de coeziune. Anexa A STAT MEMBRU || Data transmiterii Austria || 18.12.2012 BELGIA || 21.12.2012 Bulgaria || 14.12.2012 Cipru || 14.12.2012 Republica Cehă || 14.12.2012 Danemarca || 11.1.2013 Estonia || FINLANDA || 13.12.2012 Franța || 18.12.2012 GERMANIA || 18.12.2012 Grecia || 17.12.2012 Ungaria || 17.12.2012 Irlanda || 18.1.2013 Italia || 13.12.2012 Letonia || 27.12.2012 Lituania || 14.12.2012 Luxemburg || 13.12.2012 Malta || 13.12.2012 Țările de Jos || 14.12.2012 Polonia || 13.12.2012 Portugalia || 13.12.2012 România || 14.12.2012 SLOVACIA || 14.12.2012 SLOVENIA || 13.12.2012 SPANIA || 13.12.2012 Suedia || 14.12.2012 Regatul Unit || 28.1.2013 [1] A se vedea anexa A la prezentul raport, p. 15. [2] Anexa II cuprinde răspunsurile statelor membre la declarații individuale de constatări preliminare și nu este inclusă în documentul de lucru al serviciilor Comisiei, dar este pusă la dispoziția Curții. [3] A se vedea nota de subsol precedentă. [4] A se vedea anexa A la prezentul raport, p. 14. [5] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 225. [6] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei. A se vedea răspunsurile statelor membre la întrebarea 5 din anexa III. [7] COMBUD 17/13, p. 10. [8] Raportul anual al CCE pentru 2011, punctul 5.29, p. 127. [9] Raportul anual al CCE pentru 2011, punctul 6.15, p. 155. [10] Raportul anual al CCE pentru 2011, punctele 4.26-4.29, p. 104-105. [11] Raportul anual al CCE pentru 2011 – Exemplul 5.2, p. 130, punctul 4.26, p. 104, punctul 5.29, p. 127. [12] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 164, 166. [13] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 179, 192. [14] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 215, 179. [15] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 185. [16] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 198. [17] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 176. [18] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 195, 192, 173, 185. [19] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 181. [20] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 215. [21] Raportul anual al CCE pentru 2011, punctele 5.39-5.41, p. 132-133. [22] Raportul anual al CCE pentru 2011, punctul 5.73, p.143-144. [23] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 8. [24] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 11. [25] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 123. [26] Raportul anual al CCE pentru 2011, punctul 5.32, p. 128. [27] Raportul anual al CCE pentru 2011, exemplul 3.1, p. 78 și exemplul 6.3 litera (c), p. 157. [28] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 3. [29] Răspuns la anexa II, în care sunt menționate rapoarte de constatări preliminare specifice. [30] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 164, 176, 180, 181, 195, 198, 203. [31] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 198. [32] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 173. [33] Raportul anual al CCE pentru 2011, punctul 3.9, p. 75 și punctele 4.16-4.18, p. 102 și punctele 4.30-4.31, p. 105-106. [34] Raportul anual al CCE pentru 2011, punctele 4.17-4.18, p. 102. [35] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 113. [36] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 112, 113. [37] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 115. [38] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 113. [39] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 199, 192. [40] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, p. 190. [41] Regulament privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune (regulament orizontal) care cuprinde norme referitoare la ecocondiționalitate - COM(2011) 628 final/2.