Per ansamblu, în 2015, consumul de energie finală din 18 state membre se afla deja sub nivelul prevăzut de obiectivul lor indicativ pentru 2020 privind consumul de energie finală. În mod similar, în 2015, 19 state membre și-au atins nivelurile de consum de energie primară sau le-au menținut (având în vedere creșterea recentă) sub nivelul prevăzut de obiectivul lor indicativ pentru 2020 privind energia primară. Cu toate acestea, având în vedere recentele revizuiri ale obiectivelor naționale, decalajul dintre suma obiectivelor naționale și obiectivul UE a crescut și mai mult pentru consumul de energie primară. În ceea ce privește consumul de energie finală, obiectivele naționale indicative se ridică în total la 1 085 Mtep în total, adică cu 1 Mtep sub obiectivul UE; pentru consumul de energie primară, ele se ridică până la 1 533 Mtep, adică cu 50 Mtep peste obiectivul UE.

În ceea ce privește reducerile medii anuale necesare pentru atingerea obiectivelor indicative, 18 state membre au înregistrat progrese semnificative în 2015 în vederea atingerii obiectivelor indicative privind consumul de energie finală. Dimpotrivă, Austria, Belgia, Bulgaria, Franța, Germania, Ungaria, Lituania, Malta, Slovacia și Suedia nu și-au redus consumul de energie finală de la an la an într-un ritm care să garanteze că își vor putea respecta obiectivul pentru 2020. În ceea ce privește consumul de energie primară, cinci state membre - Bulgaria, Estonia, Franța, Germania și Țările de Jos - nu au realizat economii într-un ritm suficient până în 2015 care să asigure atingerea obiectivelor în 2020.

Consumul de energie primară din UE a scăzut cu 10,6 %, de la 1 713 Mtep în 2005 la 1 531 Mtep în 2015, ceea ce depășește cu 3,2 % obiectivul pentru anul 2020 de 1 483 Mtep. Acesta a scăzut în medie cu 1,1 % pe an între 2005 și 2015, însă a crescut în 2015 cu 1,5 % comparativ cu anul precedent. Estimările indirecte ale AEM indică o creștere de la un an la altul de 0,6 % a consumului de energie primară în 2016.

În ceea ce privește sectorul rezidențial în perioada 2014 - 2015, 21 de state membre au raportat o creștere a consumului de energie finală. Anul 2014 a fost un an cu temperaturi neobișnuit de ridicate, ceea ce a condus la o cerere de încălzire mai redusă, astfel încât creșterea consumului de energie pentru încălzire în anul 2015 - care a fost un an cu temperaturi mai scăzute - nu a fost surprinzătoare. Cu toate acestea, analiza Odyssee-Mure indică faptul că, în timp ce condițiile climatice au contribuit la o creștere de 5 Mtep a consumului de energie, creșterea numărului și a dimensiunii medii a locuințelor, precum și a numărului de aparate electrocasnice au contribuit cu un consum suplimentar de 4 Mtep. Această creștere a fost compensată de economiile de energie (-8 Mtep) în 2015, însă alte efecte (în special, schimbări ale comportamentului, de exemplu trecerea la aparatele electrocasnice mai mari și la niveluri mai ridicate de confort) au determinat creșterea consumului final de energie cu încă 10 Mtep.

Deși, per total, UE în ansamblul său este pe cale să realizeze economiile cumulate necesare de energie până în 2020, este nevoie de eforturi mai mari în următorii ani din partea statelor membre care au raportat economii sub nivelul necesar pentru 2015.

5.Concluzie

Cele mai recente date arată că este posibil ca factorii climatici și creșterea economică să fi inversat tendința de scădere a consumului de energie. În pofida reducerilor substanțiale din trecut care au adus consumul de energie mai aproape de obiectivele pentru anul 2020, creșterile din 2015 și, posibil, și din 2016 arată că atingerea obiectivelor ar putea necesita eforturi suplimentare. Deși iernile anilor 2015 și 2016 au fost mai reci decât cea din 2014, ceea ce a dus la creșterea cererii de încălzire a spațiilor, acestea au fost totuși mai blânde decât media climatică. Creșterea economică continuă să aibă un impact pozitiv asupra cererii de energie și, deși eforturile în materie de eficiență energetică compensează în mare măsură efectul activității, ar putea fi necesare eforturi suplimentare, pentru a preveni o creștere suplimentară a consumului de energie.

Trebuie menționat faptul că această creștere economică nu a fost neapărat însoțită de o cerere mai mare de energie și că mai multe țări care au înregistrat o creștere mai mare a PIB-ului în perioada 2005-2015 au reușit să țină sub control consumul de energie. Ele s-au comportat chiar mai bine în ceea ce privește eficiența energetică decât țările care au înregistrat o creștere a PIB-ului mai mică. Printre acestea se numără Slovacia, Malta, Luxemburg, România, Lituania (state membre cu o creștere a PIB-ului de peste 20 % și un consum de energie primară în scădere cu peste 10 % în perioada 2005-2015).

Aceste constatări sunt susținute de studii succesive care demonstrează că este avantajos din punct de vedere economic să se pună în aplicare măsuri de eficiență energetică. Studiul intitulat The Macroeconomic and Other Benefits of Energy Efficiency („Beneficiile macroeconomice și de alt tip ale eficienței energetice”) arată că nivelurile mai ridicate ale eficienței sunt asociate unui impact macroeconomic care este pozitiv atât pentru PIB, cât și pentru ocuparea forței de muncă. În plus, eficiența energetică contribuie la diminuarea importurilor de combustibili fosili, ceea ce stimulează balanța comercială a UE și, de asemenea, îmbunătățește securitatea energetică a statelor membre care se confruntă cu o sursă de aprovizionare cu gaze extrem de concentrată. Obiectivul obligatoriu de a se atinge o eficiență energetică de 30 % propus de Comisie va îmbunătăți securitatea energetică prin reducerea importurilor de combustibili fosili cu 12 % în 2030, ceea ce corespunde unor economii la importuri de 70 de miliarde de euro.

Cele două metode diferite de descompunere analizate în acest raport confirmă faptul că eficiența energetică a reprezentat un factor determinant al îmbunătățirii intensităților energetice în toate sectoarele. Acestea au neutralizat în mare măsură sau chiar au depășit creșterile cererii de energie determinate de activitatea economică, de standardele de încălzire și de răcire mai înalte, precum și de modificările comportamentului și ale stilului de viață. Competitivitatea industriei și serviciilor din UE s-a îmbunătățit datorită scăderii intensității energetice în aproape toate țările UE. Valoarea pe care o poate genera eficiența energetică în industrie înseamnă de fapt mai mult decât reducerea valorii facturilor de energie, aducând beneficii mai ample pe termen lung.

Pentru a intensifica eforturile, este esențial ca politicile și măsurile propuse în PNAEE 2017 să fie puse în aplicare în mod eficace. Articolul 7 reprezintă o măsură-cheie de economisire a energiei prezentată de DEE și contribuie la realizarea obiectivului UE de eficiență energetică. Economiile raportate pentru 2015 (28,5 Mtep în termeni cumulativi) indică progrese semnificative în ceea ce privește punerea în aplicare a articolului 7 în întreaga UE. Totuși, acest progres variază la nivel național - unele țări au pus în aplicare măsuri ambițioase de eficiență energetică care asigură economii semnificative în primii câțiva ani ai perioadei de obligații, în timp ce un număr de state membre vor trebui să își intensifice eforturile dacă doresc să își îndeplinească cerințele privind economiile, care au ca termen sfârșitul anului 2020.

Politicile UE și naționale ar trebui să valorifice potențialul imens de rentabilitate al economiilor de energie reprezentate de parcul imobiliar și să accelereze informatizarea în sectorul energetic. Se estimează că piața renovării clădirilor va avea o valoare de 80-120 de miliarde de euro în 2030. Pentru a continua să deblocheze finanțarea privată a eficienței energetice și a surselor regenerabile de energie, inițiativa intitulată Finanțare inteligentă pentru clădiri inteligente (Smart Finance for Smart Buildings - SFSB) propune măsuri specifice pentru (i) o utilizare mai eficace a fondurilor publice, (ii) reunirea proiectelor și sprijinirea dezvoltării acestora și (iii) schimbarea percepției finanțatorilor și a investitorilor asupra riscului.

Măsurile de eficiență energetică pentru clădiri ar putea, de asemenea, să joace un rol important în reducerea sărăciei energetice. S-a estimat că este posibil ca 1,5-8 milioane de gospodării să nu mai fie afectate de sărăcia energetică, în funcție de măsurile specifice adoptate de statele membre.

În plus, în majoritatea statelor membre sunt necesare îmbunătățiri suplimentare în sectorul transporturilor. În acest context, revizuirea legislației privind emisiile de CO2 ale autovehiculelor ușoare după 2020, împreună cu un sistem de monitorizare îmbunătățit, sunt de o importanță majoră, deoarece reducerea emisiilor de CO2 și a consumului de energie în sectorul transporturilor este strâns legată de eficiența combustibililor. Vor fi necesare, de asemenea, măsuri suplimentare de promovare a unei utilizări mai eficiente a transporturilor, cum ar fi revizuirea Directivei privind transporturile combinate, trecerea la modurile de transport colective și tranziția către vehicule cu emisii zero și emisii scăzute, în special datorită electromobilității.

În plus, propunerea de regulament privind guvernanța uniunii energetice ar trebui să îmbunătățească coordonarea eforturilor în domeniul eficienței energetice și să le plaseze în contextul mai amplu al altor obiective de politică energetică. Aceasta va ajuta Comisia și statele membre să își determine contribuția și să adopte măsurile de remediere potrivite atunci când este necesar.

Comisia va continua să monitorizeze îndeaproape progresele înregistrate de statele membre în direcția atingerii obiectivelor lor naționale indicative în materie de eficiență energetică pentru 2020, precum și punerea în aplicare a DEE.

De asemenea, Comisia invită Parlamentul European și Consiliul să își exprime opiniile cu privire la prezenta evaluare.





Tabelul 1: Indicatori generali

SM Tendință de atingere a obiectivului pentru 2020 Tendință pe termen scurt Întreaga economie Industrie Sectorul rezidențial Tendința privind CEP în perioada 2005-2015 comparativ cu tendința privind CEP în perioada 2005-2020 în vederea atingerii obiectivului pentru 2020 Tendința privind CEF în perioada 2005-2015 comparativ cu tendința privind CEF în perioada 2005-2020 în vederea atingerii obiectivului pentru 2020 Variația CEP din 2015 comparativ cu CEP din 2014 [%] Variația CEF din 2015 comparativ cu CEF din 2014 [%] Variația medie anuală a intensității energetice a CEP pentru perioada 2005-2015 [%] Variația medie a intensității energetice a CEF în industrie în perioada 2005-2015 [%] Variația medie anuală a CEF în sectorul rezidențial pe cap de locuitor cu corecții în funcție de variațiile climatice în perioada 2005-2015 [%] Variația medie anuală a CEF în sectorul rezidențial pe m2 cu corecții în funcție de variațiile climatice în perioada 2005-2014 [%]

* Simbolul „+” se utilizează în cazul în care statele membre și-au redus consumul de energie primară și consumul de energie finală în perioada 2005 - 2015 într-un ritm mai rapid decât ritmul de scădere care ar fi necesar, în perioada 2005 - 2020, în vederea atingerii obiectivelor pentru 2020 privind consumul de energie primară și consumul de energie finală. În celelalte cazuri, se utilizează simbolul „-”. CEF - consum de energie finală, CEP - consum de energie primară.



Tabelul 2: Indicatori generali