RO    RO  COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 18.7.2012  
SWD(2012) 231 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
ROMÂNIA: Raport tehnic 
de însoțire a documentului 
RAPORTUL COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU 
privind progresele realizate în România în cadrul mecanismului de cooperare și de 
verificare 
{COM(2012) 410 final}  
RO 2   RO DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
ROMÂNIA: Raport tehnic 
de însoțire a documentului 
RAPORTUL COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU 
privind progresele realizate în România în cadrul mecanism ului de cooperare și de 
verificare 
1. Obiectivul de referin ță nr. 1: Asigurarea unei procedur i judiciare mai transparente și 
mai eficiente, în special prin consolidarea capacit ății și răspunderii Consiliului 
Superior al Magist raturii. Raportarea și monitorizarea impactului noilor coduri de 
procedură civilă și penală............................................................................................. 4 
• Punerea în aplicare a oric ăror măsuri necesare, inclusiv a celor prev ăzute în Planul de ac țiune 
corespunz ător al Consiliului Superior al Magistraturii, adoptat în iunie 2006, pentru asigurarea 
interpretării și aplicării consecvente a legii de c ătre instan țele de la toate nivelurile de jurisdic ție 
și în întreaga țară, după consultări adecvate cu judec ători, procurori și avocați în activitate; 
monitorizarea impactului m ăsurilor legislative și administrative recent adoptate  
• Elaborarea și punerea în aplicare, la nivelul sistemului judiciar, a unei scheme de personal 
raționale și realiste, pe baza unei evalu ări continue a necesit ăților 
• Elaborarea și punerea în aplicare a unui plan de reorganizare a Ministerului Public care s ă 
remedieze deficien țele manageriale și problemele de resurse umane existente 
• Monitorizarea impactului pe care modific ările recent adopta te aduse codurilor de procedur ă 
civilă și penală îl au asupra sistemului judiciar, astfel încât orice m ăsuri corective necesare s ă 
poată fi încorporate în noile coduri planificate 
• Raportarea și monitorizarea progresului realizat în ceea ce prive ște adoptarea noilor coduri, 
inclusiv consult ări adecvate și impactul adopt ării codurilor asupra sistemului judiciar 
• Consolidarea capacit ății Consiliului Superior al Magistraturii de a- și îndeplini principalele 
atribuții, precum și a răspunderii acestuia. În special, abordarea posibilelor conflicte de interese 
și a comportamentelor contrare eticii ale membr ilor individuali ai Consiliului. Recrutarea de 
inspectori judiciari conform criteriilor obiective r ecent adoptate, asigurând, de asemenea, o mai 
bună reprezentativitate regional ă 
2. Obiectivul de referin ță nr. 2: Înfiin țarea, după cum a fost prev ăzut, a unei agen ții de 
integritate având competen ța de a verifica averile, incompatibilit ățile și potențialele 
conflicte de interese, precum și de a emite hot ărâri cu caracter obligatoriu pe baza 
cărora să se poată aplica sanc țiuni disuasive.............................................................. 18 
• Adoptarea unei legisla ții care să instituie o agen ție de integritate eficace și independent ă, cu 
responsabilit ăți de verificare a averii, a posibilelor incompatibilit ăți și conflicte de interese, care 
să emită hotărâri cu caracter obligatoriu pe baza c ărora să se poată aplica sanc țiuni disuasive 
• Înființarea unei astfel de agen ții naționale de integritate. Asigurarea faptului c ă aceasta dispune 
de resursele umane și financiare necesare pentru a- și îndeplini mandatul 
3. Obiectivul de referin ță nr. 3: Valorificarea progreselor deja înregistrate, continuarea 
efectuării de anchete profesioniste și imparțiale privind acuza țiile de corup ție la nivel 
înalt.......................................................................................................................... ... 27 
• Continuarea cre ării unui istoric de anchete profesioniste și imparțiale în ceea ce prive ște cazurile 
de corupție la nivel înalt 
• Asigurarea stabilit ății legislative și instituționale a cadrului anticorup ție, în special prin 
menținerea procedurii actuale de numire și revocare a Procurorului General al României, a 
RO 3   RO Procurorului șef al Direc ției Naționale Anticorup ție și a titularilor altor posturi de conducere din 
cadrul Parchetului General 
4. Obiectivul de referin ță nr. 4: Adoptarea unor m ăsuri suplimentare de prevenire și 
luptă împotriva corup ției, în special în administra ția locală...................................... 36 
• Evaluarea rezultatelor campaniilor de sensibilizare recent încheiate și, dacă este necesar, 
propunerea unor activit ăți de urmărire care s ă vizeze sectoarele cu risc mare de corup ție 
• Raportarea cu privire la aplicarea m ăsurilor de reducere a oportunit ăților de corup ție și de 
sporire a transparen ței administra ției locale, precum și cu privire la sanc țiunile aplicate 
persoanelor cu func ții publice, în special acelora din cadrul administra ției locale  
Notă: 
În cadrul fiec ăruia dintre cele patru obiective de referin ță au fost convenite, de co mun acord, mai multe aspecte 
care prezentau un interes deosebit la moment ul instituirii mecanismului de cooperare și de verificare, în 
decembrie 2006. Aceste aspecte sunt enumerat e mai sus pentru fiecare obiectiv de referin ță și au fost abordate în 
măsura în care au fost înregistra te progrese. Rapoartele anterioare pot fi consultate la adresa:  
http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/cvm/index_en.htm  
RO 4   RO 1. I NTRODUCERE  
Prezentul raport tehnic stabile ște informa țiile și datele pe care Comisia le-a utilizat ca baz ă 
pentru analiza sa. Aceste informa ții au fost colectate dintr-o variet ate de surse. În ultimii cinci 
ani, Comisia a acordat o aten ție deosebit ă colectării de informa ții și aprofund ării cunoștințelor 
despre România, combinând dialogul la fa ța locului cu interlocutori-cheie, o prezen ță 
permanent ă în Reprezentan ța Comisiei, precum și cunoștințele și experien ța speciali știlor din 
alte state membre. Comisia a avut, de asem enea, avantajul de a lucra îndeaproape cu 
guvernele succesive ale Româ niei, care au oferit r ăspunsuri detaliate și concentrate la o serie 
de chestionare, precum și cu o varietate de organisme judiciare și guvernamentale-cheie. 
Prezentul raport tehnic face mai multe  referiri la rapoarte anteri oare ale Comisiei în cadrul 
mecanismului de cooperare și de verificare (MCV), care ofer ă o eviden ță colectivă a 
progreselor înregistrate de la  aderarea României la UE. 
Prezentul raport tehnic sintetizeaz ă evoluțiile înregistrate pe tot parcursul perioadei de cinci 
ani. Cu toate acestea, ar trebui remarcat c ă raportul a fost redactat într-o perioad ă marcată de 
schimbări rapide în România, cu implica ții pentru multe dint e problemele ridicate. 
O serie de deciz ii ale Guvernului și Parlamentului din s ăptămâna care a început la 2 iulie au 
ridicat probleme serioase în ceea ce prive ște respectarea independen ței justiției și a statului de 
drept în România. Aceste decizii au p ărut că elimină în mod deliberat controlul constitu țional 
eficace al deciziilor pol itice. Printre aceste decizii s-au num ărat măsuri deliberate de limitare a 
atribuțiilor Cur ții Constitu ționale1, înlocuirea mai multor func ționari de rang înalt2 și 
modificarea normelor privind referendumul3. O parte din aceste decizii au fost contrare 
cerințelor constitu ționale4. Aceste evenimente au fost înso țite de presiuni asupra 
magistraților5. 
2. O BIECTIVUL DE REFERIN țĂ NR. 1: ASIGURAREA UNEI PROCEDURI JUDICIARE MAI 
TRANSPARENTE șI MAI EFICIENTE , ÎN SPECIAL PRIN CONSOLIDAREA CAPACIT ĂțII șI 
RĂSPUNDERII CONSILIULUI SUPERIOR AL MAGISTRATURII . RAPORTAREA șI 
MONITORIZAREA IMPACTULUI NOILOR CODURI DE PROCEDUR Ă CIVILĂ șI PENAL Ă 
Reforma sistemului judiciar este una dintre cele dou ă teme majore monitorizate în cadrul 
mecanismului de cooperare și verificare în România. La momentul ader ării, s-a concluzionat 
că rămân deficien țe în ceea ce prive ște funcționarea sistemului judiciar românesc, care 
necesită reforme suplimentare. Aceste reform e s-au axat pe necesitatea consolid ării eficien ței 
                                                 
1 Competen ța de analiz ă a hotărârilor (spre deosebire de legi) adoptate de Parlament a fost eliminat ă din 
atribuțiile Curții Constitu ționale la 4 iulie prin Ordonan ța de urgen ță a Guvernului (OUG) 38/2012. 
Această ordonanță a fost publicat ă și a intrat în vigoare la aceea și dată. O dispozi ție juridică identică 
propusă anterior de Parlament într-un proiect de lege a fost declarat ă neconstitu țională la data de 9 iulie. 
2 Aceasta se refer ă în special la înlocuirea Avocatului Poporului la data de 3 iulie.  
3 Normele de validare a referendumului de demitere a pre ședintelui B ăsescu au fost modificate prin 
Ordonanța de urgen ță a Guvernului la data de 5 iulie. Curtea Constitu țională a solicitat ulterior c ă, 
pentru validarea referendumului, ar trebui s ă se înregistreze o participare de cel pu țin 50 % plus 1 din 
alegătorii înscri și pe listele electorale.  
4 De exemplu, au fost aduse modific ări competen țelor Curții Constitu ționale prin OUG, ceea ce nu este 
permis în temeiul articolului 115 din Constitu ție. Ordonan țele de urgen ță ale Guvernului  pot fi atacate 
direct la Curtea Constitu țională numai de c ătre Avocatul Poporului. 
5 Curtea Constitu țională a publicat un comunicat de pres ă la data de 6 iulie potrivit c ăruia un judec ător a 
primit amenin țări înaintea unei hot ărâri care urma s ă fie adoptat ă în aceeași zi. 
RO 5   RO și consecven ței procesului judiciar, precum și a transparen ței și responsabilit ății sistemului 
judiciar.  
Statisticile CEDO arat ă că, într-un clasament al statelor me mbre ale UE, România se situeaz ă 
pe locul al doilea ca num ăr de hotărâri CEDO în curs de executare. Un num ăr mare dintre 
acestea vizeaz ă dificultățile legate de executarea hot ărârilor civile, durata excesiv ă a 
procedurilor civile, absen ța unor căi de atac eficace și anchete penale ineficiente6.  
Mai precis, aceast ă situație a implicat adoptare a unor noi coduri, puner ea în aplicare a unor 
măsuri de unificare a jurispruden ței, consolidarea gestion ării resurselor umane în cadrul 
sistemului judiciar, restructurar ea Ministerului Public, precum și consolidarea capacit ății și 
responsabilit ății Consiliului Superior al Magistraturii și a transparen ței, responsabilit ății și 
integrității sistemului judiciar în ansamblul s ău.  
Reforma cadrului juridic și noile Coduri 
O component ă centrală a inițiativelor autorit ăților române privind reforma judiciar ă a fost 
aceea de modernizare a legisla ției. Începând din 2007, România a adoptat noi c oduri de fond 
în materie civil ă și penală, precum și codurile de procedur ă însoțitoare. Acesta a fost un 
demers legislativ semnificativ, care a ne cesitat eforturi importante din partea puterii 
executive, a celei legislative și a celei judiciare. În ansamblu, noile coduri vizeaz ă 
modernizarea dreptului material și îmbunătățirea eficien ței și coerenței procesului judiciar.  
Modernizarea dreptului material a inclus eforturi de sporire a predictibilit ății sistemului 
judiciar, prin reglementarea mai clar ă a domeniilor de drept civil și penal7. Noile coduri 
materiale au introdus, de asemenea, posibilit ăți (cum ar fi posibilitatea de a ob ține divorțul 
înaintea notarului, dac ă divorțul este de comun acord) care pot contribui la reducerea 
volumului de munc ă al instanțelor.  
Noile coduri de procedur ă conțin o varietate de abord ări noi, care au ca scop consolidarea 
consecven ței și eficienței procesului judiciar. Reforme semnificative sunt realizate prin 
ambele coduri în ceea ce prive ște dispozi țiile jurisdic ționale și procedurile de judecat ă, 
inclusiv introducerea unei noi proc eduri de sesizare a Înaltei Cur ți de Casa ție și Justiție în 
vederea pronun țării unei hot ărâri prealabile pentru a facilita unificarea jurispruden ței. Noul 
Cod de procedur ă penală introduce, de asemenea , „principiul oportunit ății” pentru urm ărirea 
penală, un judec ător de camer ă preliminar ă – care ar trebui s ă verifice legalitatea 
rechizitoriului, probelor și actelor procedurale, evitând, astfel, situa ția ca aceste probleme s ă 
întârzie procesul pe fond – și o procedur ă de recunoa ștere a vinov ăției înaintea instan ței de 
judecată8. 
Cu toate acestea, în pofida adopt ării noilor coduri materiale în anul 2009 și a noilor coduri de 
procedură în anul 2010, pân ă în prezent doar noul Cod civil a intrat în vigoare. Acest cod a 
intrat în vigoare în octombrie 2011. Noul Cod de procedur ă civilă este programat s ă intre în 
                                                 
6 Din aproximativ 151 600 de cereri pendinte înaintea unui complet judiciar la 1 ianuarie 2012, 8,1 % au 
fost depuse împotriva României. 
7 Noul Cod civil, de exemplu, reune ște reglement ările privind persoanele fizice, rela țiile familiale și 
comerciale într-un singur loc. Noul Cod penal, de exemplu, reglementeaz ă într-o manier ă mai clar ă 
regimul de sanc ționare, inclusiv aplicarea de amenzi și penalități suplimentare, penalit ățile care se 
aplică în cazul inculpa ților condamna ți pentru infrac țiuni multiple, precum și criteriile de 
individualizare a sanc țiunilor. 
8 Alte reforme eficientizeaz ă gestionarea probelor. În conformitate cu noul Cod de procedur ă penală, 
numai probele contestate de c ătre părți vor trebui readministrate în instan ță. Noul Cod penal include, de 
asemenea, infrac țiuni de obstruc ționare a justi ției (sfidarea cur ții) care vor incrimina refuzul 
martorilor/p ărților de a se înf ățișa în instan ță atunci când sunt cita ți (citate). În prezent, în aceste cazuri 
se pot aplica doar sanc țiuni administrative și procedurale. 
RO 6   RO vigoare la data de 1 septembrie a acestui an9. Activitatea de punere în  aplicare a noului Cod 
penal și a noului Cod de procedur ă penală este în curs, intrarea în vigoare fiind prev ăzută 
pentru anul 2013.  
Punerea în aplicare s-a dovedit a fi și rămâne o sarcin ă dificilă pentru institu țiile din România. 
Este nevoie de eforturi suplimentare semnif icative pentru a asigur a aplicarea armonioas ă a 
celorlalte coduri. În acest sens, sunt necesare inclusiv eforturi legislative suplimentare, noul 
Cod penal și noul Cod de procedur ă penală având înc ă nevoie de adoptarea legisla ției de 
punere în aplicare – un pas important spre asigurarea securit ății juridice și stabilirea unei date 
clare de punere în aplicare – dar și de alte m ăsuri esențiale, inclusiv formare profesional ă, noi 
recrutări, restructur ări interne și alte măsuri manageriale și organizatorice, precum și de 
campanii de informare public ă10.  
În luna iulie a anului 20 11, Comisia a recomandat institu țiilor române ști să însoțească intrarea 
în vigoare a noului Cod civil și să adopte un plan cuprinz ător de punere în ap licare pentru a le 
ghida eforturile de punere în ap licare a celor trei noi coduri r ămase11. Ministerul Justi ției a 
elaborat și finalizat un plan de punere în aplic are la începutul anului 2012, în urma 
consultărilor cu alte institu ții. Cu toate acestea, de și acoperă principalele probleme, adoptarea 
acestuia de c ătre alte institu ții și implicarea activ ă a acestora pare incert ă. În plus, o serie de 
detalii înc ă trebuie clarificate, decizii importante înc ă trebuie adoptate de puterea executiv ă și 
cea judiciar ă, iar planul nu pare s ă fi evoluat într-o foaie de parcurs cuprinz ătoare și dinamic ă, 
astfel cum s-a preconizat12. Prin urmare, eforturile r ămân disparate, ceea ce reprezint ă un risc 
permanent pentru eficien ța și eficacitatea punerii în aplicare13. 
Punerea în aplicare a fost complicat ă și mai mult de decizia autorit ăților române de a elabora 
un studiu de impact abia dup ă adoptarea codurilor. În prezent,  a fost elaborat un studiu, care 
este utilizat ca instrument pentru fa cilitarea punerii în aplicare, identific ării necesit ăților de 
resurse, precum și a altor necesit ăți asociate punerii în aplicare. Totu și, această întârziere a 
prelungit procesul de punere în aplicare și a deschis calea unor apeluri de reîncepere a 
discuțiilor pe marginea elementelor centrale ale noilor coduri, argumentul fiind c ă, deoarece 
implicațiile reale practice și legate de resurse nu au fost luate în considerare în procesul de 
elaborare a politicilor, legisla ția de punere în aplicare ar trebui s ă includă modificări care să 
schimbe efectiv codul în sine.  
În aceste condi ții, se impune, prin urmare, continuarea eforturilor pentru finalizarea reformei 
inițiate prin elaborarea noilor coduri. De asemenea,  este în continuare prea devreme pentru a 
                                                 
9 Procedura de sesizare a Înaltei Cur ți în vederea pronun țării unei hot ărâri prealabile, prev ăzută în Noul 
Cod de procedur ă civilă va intra în vigoare separat, la 1 ianuarie 2013. 
10 Legea de punere în aplicare a noului Cod de procedur ă civilă a fost adoptat ă de Parlament la 
8 mai 2012. Legea de punere în aplicare a noului Cod de procedur ă penală a fost trimis ă Parlamentului 
în 2010, îns ă în prezent se afl ă în dezbatere în camera decizional ă, Camera Deputa ților. 
11 A se vedea Raportul Comisiei din 20 iulie 2011, COM(2011) 460 pagina 8 
12 De exemplu, o astfel de întrebare es te cum trebuie pro cedat în cazul instan țelor mici cu un num ăr 
insuficient de judec ători pentru a pune în aplicare noul Cod de procedur ă penală. Planul prevede 
închiderea acestor instan țe, însă se pare c ă decizia politic ă de urmărire a acestui demers nu a fost înc ă 
adoptată.  
13 Un astfel de exemplu este decizia c ă noua procedur ă de sesizare a Înaltei Cur ți în vederea pronun țării 
unei hotărâri prealabile cuprins ă în noul Cod de procedur ă civilă nu va intra în vigoare odat ă cu restul 
codului în luna septembrie, ci va fi amânat ă până în luna ianuarie 2013. Aceast ă întârziere este 
justificată de necesitatea de a recruta personal suplimen tar la Înalta Curte pentru a asigura buna 
funcționare a acestui nou mecanism. Cu toate acestea, întârzierea ridic ă întrebări cu privire la 
rigurozitatea considerentului care a stabilit data pun erii în aplicare a codului în ansamblu, ridicând, 
totodată, întrebări cu privire la eficien ța pregătirilor pentru punerea în aplicare, având în vedere c ă în cei 
doi ani de la adoptarea codului nu s-a dovedit a fi posibil ă pregătirea pentru aplicarea acestor dispozi ții.  
RO 7   RO formula concluzii cu privire la efect ele noilor coduri, pentru a vedea dac ă acestea și-au atins 
obiectivele de modernizare a cadrului legal și de consolidare a eficien ței și coerenței 
procesului judiciar14. În consecin ță, autorităților române le revine sarcina de a consolida și 
intensifica eforturile  de punere în aplic are a noilor coduri r ămase și, ulterior, de a se concentra 
asupra identific ării efectelor concrete rezultate.  
Între timp, pentru accelerarea unora dintre  reforme, în 2010 a fost adoptat ă o Lege a micii 
reforme, de modificare a codurilor de procedur ă existente, cu scopul de a accelera procedurile 
judiciare și de a spori calitatea acestora. Principalele reforme au consolidat eficien ța urmăririi 
penale prin faptul c ă au permis acuz ării să preia motiva țiile poliției în cazuri simple în care 
procurorul decide s ă nu deschid ă o anchetă și prin introducerea mai multor posibilit ăți pentru 
acuzare de a nu urm ări cazurile în care dovezile existente nu justific ă o anchet ă ulterioar ă. 
Alte modific ări au vizat accelerarea proceselor – simplificarea procedurilor de citare și 
introducerea unei proceduri de pledare a vinov ăției – precum și consolidarea eficien ței 
mecanismelor existente de unificare a jurispruden ței. Reacția practicienilor sugereaz ă în mod 
clar concluzia c ă această lege a avut un impact pozitiv, an ticipând, în unele cazuri, dispozi țiile 
noilor coduri. 
Unificarea jurispruden ței 
La data ader ării României la Uniunea European ă, interpretarea și aplicarea inconsecvent ă a 
legii au fost identificate drep t o vulnerabilitate persistent ă. 
De la aderare, reformele legi slative majore adoptate au urm ărit să consolideze mecanismele 
de unificare a jurispruden ței. Răspunzând în parte recomand ărilor formulate de Comisie în 
2009 și 2010, Legea micii reforme a modificat competen ța Înaltei Cur ți, prin reducerea sferei 
de competen ță a acesteia ca prim ă instanță și primă instanță de apel, cu scopul de a ajuta 
Curtea să se concentreze pe casa ție și pe unificarea jurispruden ței. De asemenea, a fost 
simplificat recursul în interesul legii, un mecanism extraordinar existent pentru solu ționarea, 
în cazurile viitoare, a chestiunilor juridice ca re decurg din decizii finale inconsecvente15. 
Noile coduri de procedur ă consolideaz ă aceste reforme, revizuirea regimurilor jurisdic ționale, 
concentrarea jurisdic ției pentru recurs la Înalta Curte și reorientarea recurs ului asupra scopului 
principal de casa ție. În completarea recursului în inte resul legii, noile coduri de procedur ă 
introduc, de asemenea, un nou mecanism, mai proactiv, de unificare a jurispruden ței. Aceast ă 
procedură de sesizare a Înaltei Cur ți în vederea pronun țării unei hot ărâri prealabile permite 
unei curți care pronun ță o hotărâre în ultim ă instanță să adreseze întreb ări Înaltei Cur ți pentru 
a obține o hotărâre interpretativ ă, obligatorie atât pentru curtea în cauz ă, cât și pentru cazurile 
viitoare.  
Reformele realizate prin Legea micii reform e au fost bine primite de practicieni și au condus 
la îmbunătățiri reale în ceea ce prive ște eficien ța în solu ționarea recursurilor în interesul 
legii16. Cu toate acestea, num ărul total de recursuri solu ționate prin acest mecanism r ămâne 
                                                 
14 Acest lucru este valabil și pentru noul Cod civil care este în prezent în vigoare. Perioada de timp de la 
intrarea în vigoare este prea scurt ă pentru a formula concluzii complete. 
15 Raportul Comisiei din 22 iulie 2009, COM(2009) 401, a recomandat României „s ă consolideze rolul 
Înaltei Cur ți de Casa ție și Justiție în unificarea jurispruden ței, inclusiv prin simplificarea procedurii 
privind recursurile în interesul unei interpret ări și aplicări coerente a legii …”. Raportul Comisiei din 
20 iulie 2010, COM(2010) 401, a recomandat României s ă „aibă în vedere revizuirea competen ței 
Înaltei Cur ți de Casație și Justiție prin reducerea competen ței de judecare a cauzelor în prim ă instanță și 
limitarea judec ării recursurilor la chestiuni de drept.  Luarea în considerare a implement ării altor m ăsuri 
propuse de Înalta Curte într-un proiect de lege pentru îmbun ătățirea unific ării juridice”.  
16 Aceste recursuri sunt, în prezent, solu ționate sistematic și motivate, iar deciziile sunt publicate în 
termen de patru luni și jumătate de la notificarea Cur ții. 
RO 8   RO scăzut, ceea ce pune sub semnul întreb ării contribu ția sa la rezolvarea problemei 
jurispruden ței inconsecvente17. Mai multe reforme de anvergur ă sunt introduse de noile coduri 
de procedur ă. Aceste coduri ofer ă posibilitatea Înaltei Cur ți de a-și consolida și intensifica 
rolul important în unificarea jurispruden ței și în îndeplinir ea responsabilit ăților consacrate 
prin Constitu ție18.  
Rămâne de v ăzut modul în care dispozi țiile jurisdic ționale revizuite și noua procedur ă privind 
pronunțarea unei hot ărâri prealabile vor func ționa în practic ă19. Înalta Curte va trebui s ă fie 
pregătită pentru sarcinile sale revizuite. Filtre ad ecvate vor trebui instituite pentru a stabili 
admisibilitatea clar ă a recursurilor sau a sesiz ărilor Înaltei Cur ți în vederea pronun țării unei 
hotărâri prealabile. În pre zent, nu este clar dac ă aceste filtre sunt instituite20. 
Înalta Curte va avea un rol crucial pentru succ esul reformelor legislative în stabilirea unor 
măsuri și mecanisme eficiente de unificare a jurispruden ței. Înalta Curte a început s ă adopte 
măsuri pentru a se preg ăti pentru noile sale sarcini, s ă efectueze simul ări legate de modul în 
care va gestiona noile sesiz ări în vederea pronun țării unei hot ărâri prealabile și să obțină 
finanțare pentru a angaja un num ăr mic de magistra ți asistenți suplimentari, care, în mare 
parte, se vor dedica oferirii de asisten ță comitetelor responsabile pentru solu ționarea 
recursurilor în drept și a sesizărilor în vederea pronun țării unei hot ărâri prealabile21. Cu toate 
acestea, continu ă să existe incertitudini legate de m ăsura în care competen ța Înaltei Cur ți a 
fost remodelat ă corespunz ător. Din motive constitu ționale, Înalta Curte de Casa ție și Justiție 
are de gestionat un volum de lucru semnificativ în ceea ce prive ște procesele în prim ă instanță 
în cauze penale, fiind nevoit ă, de asemenea, s ă se pronun țe asupra unui num ăr semnificativ de 
alte decizii de procedur ă, cum ar fi asupra transferul ui de dosare între instan țe. În unele dintre 
aceste cazuri, Înalta Curte a demonstrat c ă poate asigura func ția de furnizare de bune practici, 
însă ar putea fi avut în vedere transferul de  la Înalta Curte a unora dintre aceste competen țe 
pentru a-i permite acesteia s ă se concentreze mai mult asupra rolului s ău de curte de casa ție. 
                                                 
17 În anul 2011, au fost solu ționate 33 de recursuri în interesul legii. Aceast ă cifră contrasteaz ă cu cele 73 
soluționate în 2007, 46 în 2008 și 37 în 2009. Între luna ianuarie și 11 iunie 2012, 9 recursuri în 
interesul legii au fost solu ționate. 
18 Articolul 126 alineatul (3) din Constitu ția României prevede c ă: „Înalta Curte de Casa ție și Justiție 
asigură interpretarea și aplicarea unitar ă a legii de c ătre celelalte instan țe judecătorești”.  
19 Propunerile pentru o lege separat ă privind unificarea jurispruden ței depuse elaborate în 2010 nu au fost, 
în cele din urm ă, dezvoltate.  
20 În temeiul noului Cod de procedur ă civilă, criteriile de admisibilitate a recursurilor au fost în ăsprite, în 
comparație cu Codul de procedur ă actual. În temeiul noului Cod de procedur ă, aceste recursuri pot fi, de 
asemenea, formulate numai de un avocat. La nivelul Înaltei Cur ți a fost introdus un mecanism de 
filtrare. Pentru noul mecanis m de sesizare a Înaltei Cur ți în vederea pronun țării unei hot ărâri prealabile, 
niciun mecanism de filtrare nu a fo st introdus la Înalta Curte; în schimb, aceasta se va baza pe instan ța 
de trimitere pentru verificarea admisibilit ății. Rămâne de v ăzut modul în care aceste mecanisme vor 
funcționa în practic ă. Raportul Comisiei din iulie 2011, CO M(2011) 460 final, a stabilit, în ceea ce 
privește noua procedur ă de sesizare a Înaltei Cur ți în vederea pronun țării unei hot ărâri prealabile, 
„aplicarea unor norme stricte care s ă însoțească noul mecanism va fi necesar ă pentru a evita ca 
sesizările nefondate ale Înaltei Cur ți în vederea pronun țării unei hot ărâri prealabile s ă întârzie în mod 
nejustificat procesele”. Având în vedere c ă noile coduri de procedur ă pot impune sarcini suplimentare 
asupra Înaltei Cur ți, revizuirile codurilor de procedur ă existente ar putea, de asemenea, ajuta Curtea în 
îndeplinirea cerin țelor noilor coduri de procedur ă în perioada de tranzi ție, cum ar fi limitarea 
temeiurilor de recurs în temeiul Codului de procedur ă existent.  
21 Hot ărârea Guvernului 108/2012 din 28 februarie 2012 a aprobat completarea schemei de personal a 
Înaltei Cur ți de Casa ție și Justiție cu 10 magistra ți asistenți suplimentari. Șapte dintre ace ști magistra ți 
asistenți suplimentari vor asista comitetele responsabile pentru solu ționarea recursurilor în interesul 
legii și a sesizărilor Înaltei Cur ți în vederea pronun țării unei hot ărâri prealabile. Procedura de recrutare 
este în curs. 
RO 9   RO Alte schimb ări de organizare în cadrul Înaltei Cur ți de Casa ție și Justiție ar putea consolida, 
de asemenea, eficien ța procedurilor judiciare. 
Reformele legislative în sine nu vor solu ționa inconsecven ța jurispruden ței. Este necesar ă, de 
asemenea, recunoa șterea importan ței acestui aspect în cadrul sistemului judiciar. Din 2007, 
autoritățile române au luat și o serie de m ăsuri practice pentru promovarea unei jurispruden țe 
consecvente în rândul magistra ților, inclusiv reuniuni, seminarii de formare și îmbunătățiri în 
publicarea hot ărârilor judec ătorești motivate. Cu toate acest ea, sunt necesare eforturi 
suplimentare. Se pare c ă unele cercuri manifest ă o reticen ță persistent ă față de respectarea 
jurispruden ței instanțelor superioare. Aceast ă situație împiedic ă – și ar putea continua s ă 
împiedice – efectul unificator al  recursurilor la  curtea de casa ție22. Acest lucru necesit ă o 
schimbare cultural ă și un impact mai mare al acestor pr obleme în cadrul sistemului de 
evaluare și de promov ări. 
Întâlnirile între Înalta Curte de Casa ție și Justiție și Curțile de Apel pentru discutarea 
problemelor de jurispruden ță au încetat din cauza lipsei de finan țare. Sistemul de video-
conferință, achiziționat pentru a permite ca aceste discu ții să aibă loc la distan ță este, de 
asemenea, foarte rar utili zat, din cauza constrângerilo r bugetare. Trebuie asigurat ă finanțarea 
adecvată. Accesul la jurispruden ță rămâne, de asemenea, un impediment major. Publicarea 
online a tuturor motiva țiilor curții, o recomandare a Comisiei, nu a fost înc ă realizată23. 
Aceasta include Înalta Curte, care înc ă nu public ă online toate hot ărârile sale motivate, 
reflectând atât constrângeri legate de resurse, cât și recunoașterea existen ței, chiar și în cadrul 
Înaltei Cur ți de Casa ție și Justiție, a unor exemple de jurispruden ță inconsecvent ă. În cazul 
altor instan țe, situația este și mai dificil ă. Jurindex, o baz ă de date online accesibil ă publicului, 
nu este actualizat ă la zi și conține doar o gam ă limitată de decizii din perioada 2008-2010, în 
timp ce sec țiunea public ă a portalului instan țelor gestionat de Ministerul Justi ției conține și 
mai puține decizii, doar o frac țiune din num ărul total de decizii emise în fiecare an. Baza de 
date intern ă este, de asemenea, insuficient de cuprinz ătoare, ridicând probleme deosebite 
judecătorilor care se pronun ță în ultimă instanță la Curțile de Apel, care pot accesa deciziile 
numai de la Curtea de Apel de circumscrip ție. Aceste probleme împiedic ă atât unificarea 
jurispruden ței, cât și transparen ța și responsabilitatea actului de justi ție.  
Inconsecven ța și lipsa de predictibilitate a jurispruden ței instanțelor au fost, de asemenea, 
identificate ca o problem ă majoră pentru comunitatea de afaceri și pentru societate, în general. 
Rapoarte privind decizii inconsecvente continu ă să apară și noile coduri pot pune sever la 
încercare capacitatea sistemului judi ciar de a asigura o jurispruden ță coerentă, existând 
posibilitatea de a se exacer ba, pe termen scurt, provoc ările pe care le reprezint ă jurispruden ța 
inconsecvent ă. Acest lucru necesit ă intensificarea eforturilo r sistemului judiciar. De și 
jurispruden ța inconsecvent ă este recunoscut ă ca o vulnerabilitate major ă de către autorit ățile 
române, pu ține au fost încerc ările de cartografiere  a acestei vulnerabilit ăți. Aceasta nu face 
decât să îngreuneze și mai mult m ăsurarea impactului m ăsurilor adoptate.  
                                                 
22 Acesta este motivul pentru care România a antrenat introducerea mecan ismelor extraordinare de recurs 
în interesul legii și de sesizare a Înaltei Cur ți în vederea pronun țării unei hot ărâri prealabile pentru 
unificarea jurispruden ței. 
23 Raportul Comisiei din 20 iulie 2010, COM(2010) 401 final, a recomandat României „s ă asigure faptul 
că jurispruden ța complet ă a instan țelor este publicat ă și accesibil ă tuturor, într-o manier ă ușor de 
utilizat, care s ă faciliteze c ăutarea”. Raportul Comisiei din 20 iu lie 2011, COM(2011 ) 460 final, a 
reiterat aceast ă recomandare, sugerând ca România s ă „să ajungă la publicarea electronic ă a întregii 
jurispruden țe”. 
RO 10   RO Capacitate, resurse umane și reforma structural ă a sistemului judiciar 
La data ader ării, eficien ța figura pe locul doi ca importan ță în ceea ce prive ște vulnerabilit ățile 
sistemului românesc de justi ție. Aceasta era direct influen țată de capacitatea sistemului. Din 
anul 2007, sume importante au fost  alocate pentru reforma sistem ului judiciar, atât din surse 
externe, cât și interne. În luna martie a anului 2012, erau finalizate proiect e în valoare total ă 
de 57 de milioane EUR, alte  proiecte în valoare total ă de 9 milioane EUR erau în curs, iar în 
curs de evaluare se aflau altele în valoare de 13 milioane EUR. De asemenea, a fost contractat un împrumut de la Banca Mondial ă în valoare de 81 de milioane EUR cu scopul de a sprijini 
reforma din sistemul judiciar. Tran șele împrumutului au însumat 36 de milioane EUR. Ca 
urmare a împrumutului, au fost construite dou ă instanțe noi, lucr ările de construc ție au fost 
finalizate la alte opt instan țe și sunt în curs la alte patru instan țe. Împrumutul a finan țat sau 
continuă să finanțeze asisten ță tehnică și achiziția unui sistem informatic integrat pentru 
gestionarea resurselor în cad rul sistemului judiciar.  
Din 2007 a crescut num ărul posturilor de judec ători și procurori, fiind alocate în plus 54 de 
posturi de judec ători și 66 de posturi de procur ori. De asemenea, num ărul magistra ților 
detașați din magistratur
ă a fost redus semnificativ și a fost creat un fond special de rezerv ă de 
100 de posturi de magistra ți finanțate pentru a permite magistra ților suplimentari s ă fie alocați 
la instanțele sau parchetele cu posturi temporar vacante – și, deci, blocate – și cu un volum de 
muncă dispropor ționat24.  
Cu toate acestea, aspect ele legate de capacitate și resurse continu ă să ridice probleme 
importante pentru sistemul judiciar. Rapoartele Comisiei în cadrul MCV au urm ărit 
îndeaproape aceste aspecte. De și între 2007 și 2011, au fost numi ți în fiecare an un num ăr 
semnificativ de noi magistra ți, sistemul judiciar s-a luptat s ă recruteze un num ăr suficient de 
noi magistra ți pentru a face fa ță ieșirilor din sistem, iar progresele înregistrate în reducerea 
numărului total de posturi vacante în cadrul sistemului judiciar au fost neglijabile25. Drept 
urmare, între 2007 și 2011, num ărul total de posturi v acante de procurori a sc ăzut cu doar 
103 posturi, iar num ărul de posturi vacante de judec ători cu doar 8 posturi26. 
Continuă să existe dezechilibre semnificative de personal, cu varia ții notabile în ceea ce 
privește volumul de munc ă raportat între instan țele de la acela și nivel de jurisdic ție și între 
instanțele de la niveluri diferite de jurisdic ție. Rapoartele MCV au remarcat în mod constant 
necesitatea redistribuirii posturilor vacante27. Redistribuirile care au avut loc nu au fost 
                                                 
24 Între 2007 și 2010, num ărul magistra ților detașați a scăzut cu 30 %. Fondul de rezerv ă a devenit pe 
deplin func țional în anul 2008. Acesta permite instan țelor sau parchetelor cu posturi temporar vacante 
(de exemplu, ca urmare a unei deta șări sau a unui concediu de maternitate) s ă angajeze magistra ți 
suplimentari. Postul este returnat fondului urm ătoarea dat ă când apare un loc vacant permanent la o 
instanță sau la un parchet. Fondul finan țează până la 50 de posturi de judec ători și 50 de posturi de 
procurori. Între 2008 și 2011, prin intermediul fondului au fost ocupate 59 de posturi. 
25 Între 2007 și 2011, au fost numi ți 981 de noi judec ători și 841 de noi procurori. Aceste cifre au inclus 
un număr de procurori renumi ți judecători (113 în total) și un num ăr mic de judec ători care s-au 
transferat pentru a deveni procuror i (17 în total). În cursul aceleia și perioade, 793 de judec ători și 
635 de procurori au fost elibera ți din func ție  
26 În 2007 au existat 347 de posturi vacante de judec ător și 540 de posturi vacante de procuror. Începând 
din 2011, posturile vacante de judec ător au fost în num ăr de 339, iar cele de procuror au fost în num ăr 
de 437.  
27 Raportul Comisiei din 22 iulie 2009, COM(2009) 401 final, a recomandat ca România s ă adopte 
„măsuri de urgen ță, cum ar fi transferul posturilor vacante acolo unde este cea mai mare nevoie de ele 
(inclusiv transferuri în tre grade de jurisdic ție diferite)…”. Raportul Comisiei din 20 iulie 2010, COM 
(2010) 401 final, a recomandat ca România „s ă adopte m ăsuri imediate de reducere a dezechilibrelor de 
capacitate printr-o extindere a transferului posturilor vacante între regiunile de apel și între gradele de 
jurisdicție și prin utilizarea la maxim a deleg ării magistra ților la sedii cu probleme acute de personal”.  
RO 11   RO suficient de extinse pentru a remedia discrepan țele dintre instan țele judecătorești și nu s-a 
încercat o redimensionare temeinic ă a schemei de personal. Introducerea noilor coduri 
reprezintă oportunitatea de a întrepri nde o reorganizare fundamental ă, însă aceasta nu pare s ă 
se produc ă acum, astfel c ă deficiențele existente în cadrul sistemului vor persista. O deficien ță 
fundamental ă a sistemului judiciar românesc este absen ța, în continuare, a unor mecanisme 
efective de m ăsurare a volumului de munc ă și a performan ței în cadrul sistemului judiciar și, 
prin urmare, formularea unor judec ăți informate în materie de management cu privire la 
numărul necesar de magistra ți și locul unde este nevoie de ace știa. Cu toate acestea, acum a 
fost lansat un proiect important, care urm ărește să abordeze aceast ă deficiență și care, odat ă 
complet, poate fi utilizat ca baz ă pentru o reorganizare fundamental ă28.  
Până de curând, au continuat s ă fie ridicate întreb ări cu privire la profesionalismul și 
obiectivitatea deciziilor în materie de resurse adoptate de Consiliul Superior al Magistraturii, 
fiind aduse acuza ții cu privire la luarea unor decizii subiective și tendința ca perspectivele de 
carieră ale magistra ților să prevaleze asupra gestion ării optime a resurselor umane ale 
sistemului29.  
Aproape jum ătate din totalul noilor magistra ți recrutați în cursul ultimilor cinci ani începând 
din 2007 au fost recruta ți prin utilizarea dispozi țiilor din lege care permit intrarea direct ă 
extraordinar ă în magistratur ă, spre deosebire de procedura uzual ă de doi ani de formare la 
Institutul Na țional al Magistraturii30. Autorit ățile au justificat situa ția drept deficit de 
capacitate în cadrul sistemului judiciar – refl ectând incapacitatea conducerii acestuia de a 
estima necesarul de resurse umane pe termen mediu și lung – dar și constrângerile de 
capacitate la Institutul Na țional al Magistraturii. Comisia a recomandat cre șterea capacit ății 
institutului de a instrui noi magistra ți în rapoartele MCV din 2010 și 2011, îns ă această 
capacitate nu a fost înc ă sporită semnificativ. Num ărul total de stagiari ini țiali pe care 
institutul îi poate g ăzdui este înc ă limitat la aproximativ 200 pe a n, iar institutul se confrunt ă 
în continuare cu constrângeri legate de sediul pe care îl ocup ă. Volumul de formare continu ă 
oferit a sc ăzut, de asemenea, semnificativ din anul 200731. Cu toate acestea, este posibil ca 
primele m ăsuri de remediere a acestor deficien țe persistente s ă înceapă a fi adoptate acum, cu 
creșteri de finan țare pentru formarea profesional ă inițială și continuă și dispoziția de a angaja 
15 formatori suplimentari32. Consolidarea în continuare a capacit ății institutului ar fi necesar ă 
pentru a se asigura faptul c ă resursele reflect ă în mod adecvat necesit ățile de recrutare și de 
formare ale sistemului judiciar.  
Utilizarea la scar ă largă a căii de intrare direct ă în magistratur ă a ridicat, de asemenea, 
întrebări cu privire la rigurozita tea procedurilor de selec ție aplicate acestor candida ți și la 
pregătirea noilor candida ți astfel recruta ți. Autorit ățile române au luat treptat m ăsuri pentru 
abordarea acestor probleme, îns ă nu înainte de a utiliza în mod semnificativ aceste canale de 
                                                 
28 Acest proiect, „Stabilirea și implementarea volumului optim de munc ă pentru judec ători și grefieri și 
asigurarea calit ății activității instanțelor”, este finan țat printr-un împrumut acordat de Banca Mondial ă.  
29 De exemplu, în mare parte din ultimii cinci ani, în momentul lans ării concursurilor de promovare, 
Consiliul a decis s ă publice pentru promovare toate po sturile vacante la nivelul instan țelor superioare și 
al parchetelor, și nu să se limiteze la acele posturi unde cererile impuse de volumul de munc ă necesită 
ocuparea acestora.  
30 În total, 448 de noi judec ători (45 % din total) și 424 de noi procurori (50 % din total) au fost recruta ți 
în temeiul acestor dispozi ții de intrare direct ă.  
31 În 2011, Institutul a organizat 191 de seminarii de formare continu ă, o cifră ușor mai mare decât în 2009 
sau 2010, îns ă mult mai sc ăzută decât în 2007, când au fost organi zate 282 de seminarii. Aceasta se 
traduce într-o sc ădere de o treime a timpului total de formare de care beneficiaz ă, în medie, magistra ții.  
32 Cheltuielile alocate form ării inițiale au crescut de la aproximativ 10 milioane RON pe an în perioada 
2009-2011 la peste 15 milioane RON în 2012. Cheltuielile alocate form ării continue au crescut, de 
asemenea, de la aproximativ 2 milioane RON la 3,7 milioane RON.  
RO 12   RO recrutare. În perioada 2007-2008, 164 de magistra ți au fost numi ți fără un concurs riguros. 
Legea în vigoare la acea vreme le permitea profesioni știlor din domeniul juridic care au 
acumulat 10 ani de experien ță să intre direct în magistratur ă, sub rezerva unui interviu simplu 
înaintea Consiliului Superior al Ma gistraturii. În urma preocup ărilor exprimate de Comisie, 
această posibilitate a fost eliminat ă. În locul acesteia, s-a utilizat în mare m ăsură o alternativ ă, 
metoda admiterii directe în magistratur ă prin examen, pentru profesioni știi din domeniul 
juridic care au acumulat cinci ani de experien ță. Din anul 2007, 708 noi magistra ți au fost 
recrutați prin aceast ă metodă. Cu toate acestea, deoarece aceste persoane recrutate au sus ținut 
până acum examin ări mai pu țin cuprinz ătoare decât candida ții institutului (care, ulterior, ar 
trebui, de asemenea, s ă susțină o serie de examene suplimentare) și au beneficiat doar de o 
scurtă perioadă de formare post-recrutare, au r ămas întreb ări în ceea ce prive ște nivelul 
echivalent de preg ătire pentru sarcinile lor. În urma preocup ărilor exprimate de Comisie, în 
luna aprilie a anului 2012, Consiliul Superi or al Magistraturii a adoptat modific ări la 
regulamentele interne pentru instituirea unor examene echivalente de intrare la institut și de 
intrare direct ă în magistratur ă, precum și pentru extinderea perioadei de formare a persoanelor 
intrate direct, de la o lun ă la două luni. Cu toate acestea, r ămâne de v ăzut dacă această 
reformă va ajunge suficient de departe. Propuneri le de extindere a perioadei de formare 
inițială la șase luni au fost analizate, îns ă nu au fost înc ă adoptate, și ar constitui un pas înainte 
în asigurarea apropierii standardelor utilizate pentru recru ții intrați direct în magistratur ă de 
standardul aferent celor care urmeaz ă în prealabil cursurile Institutului.  
Ritmul de lucru la punerea în aplicare a altor reforme structurale pentru sistemul judiciar a 
fost, de asemenea, lent. S-au înregistrat pu ține progrese în ra ționalizarea distribu ției teritoriale 
a instanțelor și parchetelor. În anul 2005, exper ții externi au recomandat închiderea și 
restructurarea unui num ăr semnificativ de instan țe33. În 2010, Guvernul a înaintat un proiect 
de lege ce propunea închiderea a 15 instan țe, actualmente func ționale, și a parchetelor 
asociate acestora34. Cu toate acestea, în Parlament num ărul de propuneri s-a redus 
semnificativ, în final fiind închise doar trei instan țe de lucru și parchetele asociate acestora35. 
Aceste închideri au eliberat pentru realocare doar șapte posturi de judec ători și nouă posturi 
de procurori. Ra ționalizarea ulterioar ă a Curții a fost discutat ă, însă nicio lege nu a fost înc ă 
propusă.  
O evoluție lentă s-a înregistrat și în ceea ce prive ște introducerea alto r reforme propuse cu 
mult timp în urm ă. Au fost lansate programe-pilot în domenii-cheie, inclusiv transferul 
anumitor sarcini administrative de la judec ători la grefieri (program-pilot desf ășurat în 
perioada 2006-2010) și introducerea managerilor de instan ță pentru a elimina o parte din 
povara sarcinilor administrativ e de la conducerea instan ței (program-pilot desf ășurat în 2009). 
Totuși, acestea nu au fost înc ă lansate la nivel na țional și nu s-a realizat evaluarea convenit ă a 
împărțirii optime a responsabilit ăților, a procedurilor de numire a acestor func ționari și a 
liniilor lor de responsabi litate. A fost propus un proiect de le ge în Parlament în toamna anului 
2011 și, în prezent, este în dezbatere în Parlament.  
                                                 
33 Exper ții externi au recomandat închiderea a 28 de instan țe mici și închiderea efectiv ă a altor 14 instan țe 
mici care urmau s ă se alăture unor instan țe mai mari. Alte 12 instan țe mici au fost propuse pentru 
fuziune în scopul cre ării a șase instan țe de dimensiuni eficiente. A se vedea „Studiu privind 
raționalizarea instan țelor din România”, Terry R Lord și Jesper Wittrup, martie 2005, pagina 30. 
34 Propunerile au prev ăzut, de asemenea, eliminarea din lista instan țelor cuprins ă în legisla ție a încă nouă 
instanțe și a parchetelor asociate acestora, care erau incluse în legisla ție, însă nu erau func ționale în 
practică.  
35 Legea 148/2011, astfel cum a fost adoptat ă, a eliminat, de asemenea, din codul de legi cele nou ă 
instanțe nefuncționale și parchetele asociate acestora. Cu toate acestea, pentru c ă aceste instan țe nu 
aveau nici schem ă de personal alocat ă, nici magistra ți atașați, închiderea lor va fi oferit cel mult doar o 
economie financiar ă nesemnificativ ă.  
RO 13   RO Punerea în aplicare a unei revizuiri generale a func ționării sistemului judiciar reprezint ă o 
oportunitate de a opera schimb ări mai cuprinz ătoare. Revizuirea, finan țată din fonduri UE și 
asumată de Banca Mondial ă, a fost contractat ă în luna februarie a anului 2012 și ar trebui s ă 
fie finalizat ă în 9-12 luni. Revizuirea evalueaz ă alocarea resurselor, organizarea, func ționarea 
și performan ța sistemului judiciar. Aceasta ar trebui s ă ofere recomand ări pe termen scurt, 
mediu și lung pentru a indica direc ția reformei sistemului judiciar, precum și un mecanism de 
revigorare a reformelor structurale și privind capacitatea.  
Consiliul Superior al Magistraturii și Inspecția Judiciar ă 
Problemele de integritate și responsabilitate au  reprezentat a trei a preocupare major ă care 
afectează sistemul judiciar românesc identificat ă la data ader ării. Aceste preocup ări au fost 
strâns legate de capacitatea Consiliu lui Superior al Ma gistraturii (CSM) și a Inspec ției 
Judiciare de a asigura un sistem judiciar transparent, responsabil și eficient și de a men ține 
cele mai înalte standarde de inte gritate în cadrul sistemului.  
În conformitate cu recomand ările formulate în rapoartele MCV36, din 2007, CSM a adoptat o 
serie de m ăsuri vizând îmbun ătățirea transparen ței sale institu ționale. Acestea au inclus 
eforturi de consolidare a comunic ării, extinderea progresiv ă a site-ului institu ției și publicarea 
online a deciziilor sale, inclusiv a deciziilor di sciplinare (din 2010). De la începutul anului 
2011, ședințele Consiliului au fost difuzate par țial și online în timp real. Cu toate acestea, nu 
s-a atins o transparen ță deplină37.  
De asemenea, s-au depus eforturi pentru re vizuirea regulamentelor interne în vederea 
consolidării obiectivit ății diverselor decizii de management de competen ța Consiliului. În 
anumite domenii, aceste eforturi au fost completate de importante reforme legislative ini țiate 
de Guvern. În special, în 2011, Guvernul a propus modific ări legislative care au adus 
îmbunătățiri substan țiale procedurii de selec ție a judec ătorilor Înaltei Cur ți de Casa ție și 
Justiție38. Încercările de a utiliza regulament ele interne în vederea asigur ării unei proceduri 
riguroase, obiective și transparente au e șuat, iar legisla ția a reflectat un efort sus ținut din 
partea Guvernului de a ob ține rezultate în rezo lvarea acestei probleme39. Legislația a fost 
adoptată de Guvern prin asumarea r ăspunderii în fa ța Parlamentului în luna decembrie a 
anului 2011. Prima procedur ă de selec ție în temeiul acestei noi le gi este, în prezent, în 
desfășurare.  
                                                 
36 Raportul Comisiei din 22 iulie 2009, COM(2010) 401 final, a recomandat ca România „ s ă consolideze 
transparen ța și responsabilitatea Consiliului Superior al Ma gistraturii, inclusiv prin asumarea de c ătre 
Consiliu a responsabilit ății pentru o abordare mai proactiv ă a recrutărilor, promov ărilor, măsurilor 
disciplinare, transferurilor de personal și detașărilor, și prin publicarea hot ărârilor motivate ale 
Consiliului într-un format clar și accesibil”. 
37 Constitu ția României prevede c ă deciziile Consiliului se adopt ă prin vot secret. Cu toate acestea, 
Consiliul a interpretat, la rândul s ău, această prevedere constitu țională ca însemnând c ă deliberările 
anterioare votului sunt tratate de Consiliu tot ca fiind confiden țiale și, prin urmare, nu sunt disponibile 
publicului participant, și nici nu sunt difuzate online. 
38 Aceast ă atribuție important ă a  f o s t  t i m p  d e  m u l ți ani o surs ă de controverse. A fost una dintre 
problemele majore ridicate într-o peti ție pentru „Integritate și Demnitate”, semnat ă de sute de magistra ți 
în luna martie a anului 2010, în urma unor numiri controversate la Înalta Curte și în lumina a unui 
scandal de corup ție majoră la Curte.  
39 Noua lege – Legea 300/2011 – a introdus o procedur ă de selecție în trei etape, care implic ă o evaluare a 
documenta ției candidatului, inclusiv a hot ărârilor judec ătorești elaborate de candidat în timpul carierei, 
un interviu și un examen scris. Dup ă primele dou ă etape, candidatul trebuie s ă obțină cel puțin 80 de 
puncte pentru a putea sus ține examenul scris. Evaluarea documenta ției candidatului valoreaz ă 
maximum 75 de puncte, iar interviul valoreaz ă maxim 25 de puncte. În plus, pentru a pune bazele unei 
evaluări mai obiective și mai riguroase a candida ților, noua procedur ă aduce, de asemenea, o mai mare 
transparen ță, cererile candida ților fiind supuse examin ării publicului.  
RO 14   RO Percepțiile publice ale integrit ății sistemului judiciar în ansamblul s ău sunt în mod inevitabil 
modelate de percep țiile CSM. În ultimii cinci ani, CSM a avut sarcina dificil ă de a câștiga 
încrederea opiniei publice, din cauza mai multo r cazuri care au adus atingere legitimit ății și 
credibilității Consiliului și care au p ărut să prezinte un Consiliu incapabil s ă recunoasc ă faptul 
că protejarea reputa ției sistemului judiciar face parte din func țiile sale fundamentale40. 
Deciziile recente adoptate de CSM cu privire la protejar ea într-o manier ă mai proactiv ă a 
independen ței justiției și a statului de drept, precum și la gestionarea de c ătre CSM a unui 
număr de cazuri recente, reprezint ă etape care arat ă că CSM este mai preg ătit să își exercite 
rolul constitu țional și să abordeze problema încrederii publice41. 
CSM trebuie s ă autorizeze perchezi ția și arestarea magistra ților. Toate cele 24 cereri de 
percheziție depuse începând cu anul 2007 au fost admise. Din cele 17 cereri de re ținere și 
22 de arestare preventiv ă, CSM a respins cererile  într-un singur caz42. 
CSM a recunoscut semnifica ția deosebit ă a integrit ății prin adoptarea în luna martie a acestui 
an a unei strategii de integritate în cadrul sistemului judiciar. Aceast ă strategie vizeaz ă 
creșterea transparen ței sistemului judiciar, îmbun ătățirea accesului la sistemul judiciar, 
consolidarea normelor etice și a integrit ății în cadrul sistemului și îmbunătățirea sistemului de 
răspundere disciplinar ă. Aceste obiectiv e vor trebui sus ținute prin conducere proactiv ă și 
mecanisme specifice care s ă garanteze c ă toate nivelurile si stemului judiciar î și recunosc 
obligațiile și contribuie cu rezultate.  
De asemenea, au fost adoptate diferite m ăsuri în vederea consolid ării Inspec ției Judiciare și a 
sistemului disciplinar pentru magistra ți. Acestea au inclus m ăsuri progresive privind 
consolidarea procedurii de recrutare a inspectorilor, incl usiv asigurarea reprezentativit ății 
regionale a persoanelor recrutate,  statutul inspectorilor, precum și practicile interne de lucru în 
cadrul Inspec ției43. Începând din 2010, activitatea Inspec ției și a inspectorilor s ăi face, de 
asemenea, obiectul unor evalu ări periodice. Inspec ția și-a lansat și site-ul propriu, iar din 2011 
elaboreaz ă propriul raport anual de activitate separat44.  
Recomand ările MCV au subliniat necesitatea de a lua în considerare o reform ă mult mai 
riguroasă a Inspecției Judiciare și a sistemului disciplinar45. În luna decembrie a anului 2011, 
Parlamentul a adoptat modific ări mai cuprinz ătoare și mai ample în ceea ce prive ște Inspecția 
                                                 
40 Un astfel de episod a fost detaliat în Raportul Comisiei din 8 februarie 2012, COM(2012) 56 final, 
pagina 3. 
41 De exemplu, CSM a emis o declara ție în luna iunie privind ap ărarea independen ței sistemului judiciar 
în lumina interven țiilor publice și atacurilor unui num ăr de institu ții, asociații și avocați cu privire la un 
caz important de corup ție la nivel înalt. În luna iulie, CSM a emis și o declara ție în care încuraja 
punerea în aplicare pe deplin a tuturor hot ărârilor judec ătorești în urma îndoielii exprimate de public cu 
privire la aplicarea efectiv ă a unui num ăr de hotărâri judec ătorești finale. În luna iulie, CSM a suspendat 
din funcție doi procurori. Unul dintre procurori era membru al CSM, iar cel ălalt consilierul acestuia. Cei 
doi procurori sunt sub urm ărire penal ă pentru presupuse infrac țiuni de corup ție. 
42 Decizia de respingere a m ăsurii de re ținere și arestare preventiv ă împotriva unui judec ător a fost 
adoptată de Secția pentru judec ători a CSM. 
43 Au fost elaborate orient ări și în prezent au loc reuniu ni interne periodice pentru a permite inspectorilor 
să împărtășească bunele practici și să discute punctele legate de interpretare și jurispruden ța 
disciplinar ă. Din 2011, Inspec ția Judiciar ă a avut drept scop vizarea mai precis ă a inspec țiilor 
instanțelor și parchetelor și a introdus un mecanism de filtrare pentru plângeri disciplinare. 
44 Introducerea evalu ărilor periodice a reprezentat o reac ție la o recomandare din raportul MCV din 
20 iulie 2010, COM(2010) 401 final.  
45 Raportul Comisiei din 20 iulie 2010 a recomandat ca România „s ă ia în considerare o reform ă 
aprofundat ă a sistemului disciplinar. S ă reanalizeze obiectivele și să consolideze capacitatea și 
organizarea Inspec ției Judiciare pentru a asigura un accent su ficient asupra anchetei disciplinare. S ă 
adapteze tipurile de sanc țiuni disciplinare posibile pentru a permite o mai mare varietate de sanc țiuni și 
să ia măsuri pentru a asigura aplicarea unor sanc țiuni disciplinare coerente, propor ționale și disuasive”. 
RO 15   RO Judiciară. Acestea au drept scop consolidarea sistem ului disciplinar prin sporirea autonomiei 
Inspecției Judiciare, extinder ea domeniului de infrac țiuni și sancțiuni disciplinare și 
extinderea competen ței de a ini ția o acțiune disciplinar ă la președintele Înaltei Cur ți de 
Casație și Justiție, la procurorul general și la ministrul justi ției46. Noua lege urm ărește, de 
asemenea, s ă elimine lacunele semnificative din legisla ția în vigoare care au adus atingere 
eficienței sistemului disciplina r prin acordarea posibilit ății magistra ților de a se sustrage 
răspunderii disciplinare prin pensionare  în timpul anchetei disciplinare47. Noua lege introduce 
și posibilitatea de a suspenda magistra ți în cadrul unei anchetei disciplinare48. 
Legea a intrat pe deplin în vigoare în luna mai a anului 2012. Succesul s ău va depinde de 
măsura în care va consolida eficien ța sistemului disciplinar și Inspecția Judiciar ă. Aplicarea 
legii într-o manier ă care să îi evidențieze beneficiile ca instrument de îmbun ătățire a eficien ței 
și integrității sistemului judiciar reprezint ă cel mai bun mod de a-i asigura pe cei ce se tem c ă 
ar putea genera poten țiale abuzuri și aduce atingere independen ței justiției.  
Legea are o importan ță deosebită, având în vedere progresul  lent în ceea ce prive ște abordarea 
deficiențelor sau sporirea performan ței în cadrul Inspec ției Judiciare49. În pofida procedurilor 
de recrutare periodice, continu ă să existe deficien țe semnificative în rândul personalului 
Inspecției și se raporteaz ă în continuare existen ța unor practici inconsecvente50. De asemenea, 
rezultatele Inspec ției continu ă să ridice întreb ări. Datele statistice furn izate pentru perioada 
2007-2011 indic ă faptul că, în cursul celor cinci ani, nu s-a produs nicio schimbare major ă în 
ceea ce prive ște numărul sau tipurile de sanc țiuni disciplinare aplicate magistra ților51. Aceste 
date, combinate cu experien ța anumitor cazuri emblematice, au continuat s ă ridice întreb ări cu 
privire la m ăsura în care Inspec ția contribuie la reforma sistemului judiciar, cu viteza, 
caracterul proactiv și rigoarea care ar putea fi de a șteptat. Rigoarea ac țiunilor Inspec ției și 
caracterul disuasiv al sanc țiunilor aplicate au un impact direct  asupra încrederii publicului în 
ceea ce prive ște integritatea din cadrul sistemului judiciar.  
Rămân în continuare preocup ări în ceea ce prive ște eficiența activității Inspecției Judiciare în 
materie de control non-disciplinar. De și din anul 2006 Inspec ția a efectuat controale de 
management la toate instan țele și parchetele și a întreprins o serie de controale tematice 
privind o serie util ă de probleme, consecven ța, impactul și eficiența acestor controale r ămân 
incerte, în special în ceea ce prive ște urmărirea. Raportul Comisiei  din luna iulie 2011 a 
recomandat ca Inspec ția Judiciar ă să demonstreze ob ținerea unor rezultate în analiza și 
îmbunătățirea practicii judiciare și au fost efectuate mai multe controale utile cu privire la 
                                                 
46 Legea 24/2012.  
47 Exist ă diferențe de opinie în cadrul sistemul ui judiciar în ceea ce prive ște măsura în care legea revizuit ă 
împiedică pensionarea pe întreg parcursul procesului disciplinar sau doar dup ă finalizarea anchetei, 
când magistratul a șteaptă o decizie din partea Consiliului. Ultima interpretare, care ar aduce atingere 
eficienței reformei, este considerat ă de Ministerul Justi ției ca fiind restrâns ă în mod artificial și contrară 
interpretării mai largi prev ăzute de organul legislativ.  
48 Aceast ă posibilitate a fost utilizat ă pentru prima dat ă în luna iunie a anului 2012, cu suspendarea din 
funcție a unui procuror, în a șteptarea încheierii unei anchete disciplinare în curs. 
49 De exemplu, Ordonan ța de Urgen ță a Guvernului 59/2009, în ciuda unei prevederi explicite pentru 
Inspecția Judiciar ă privind ini țierea procedurilor din oficiu cu privire la infrac țiunile disciplinare comise 
de magistra ți, nu a reu șit până în prezent s ă încurajeze o abordare proactiv ă din partea Inspec ției. 
50 Rata de ocupare a posturilor de inspector în cadrul Inspec ției a scăzut de la 75 % în 2007 la 62 % în 
2011. Num ărul total de posturi prev ăzute este, de asemenea, semnificativ mai mic decât cel existent 
anterior înfiin țării Inspecției Judiciare.  
51 Între 2007 și 2011, Consiliul Superior al Magistraturii a sanc ționat 52 de judec ători și 18 procurori 
pentru înc ălcări și infracțiuni disciplinare. Marea majoritate a acestor magistra ți au primit fie 
avertismente, fie reduceri salariale minore. Totu și, 16 magistra ți au fost exclu și din magistratur ă, deși 
unele dintre aceste excluderi au fost anulate de Înalta Curte sau a șteaptă pronunțarea recursului la Înalta 
Curte.  
RO 16   RO aspecte importante52. Aceste controale sunt mult mai orie ntate decât în trecut, unele dintre 
acestea generând recomand ări importante. Dac ă aceste recomand ări sunt monitorizate, iar 
practica devine generalizat ă, aceasta va reprezenta un pas im portant spre utilizarea Inspec ției 
pentru promovarea reformei.  
Ministerul Public 
La momentul ader ării, au fost, de asemenea, identificate deficien țe specifice în ceea ce 
privește parchetele53. De-a lungul celor cinci ani de la ad erare, Procurorul General, recent 
numit la momentul acela, a a doptat, în cursul celor dou ă mandate ale sale, o serie de m ăsuri 
menite să consolideze managementul și performan ța parchetelor. M ăsurile adoptate au inclus 
creșterea nivelului de prioritizare, adoptarea unor strategii locale de  combatere a anumitor 
infracțiuni prioritare, introducerea unor  criterii de evaluare noi ma i specifice pentru organele 
de urmărire penal ă, crearea de re țele de procurori dedica ți și de specialitate, cursuri de 
formare specifice, precum și elaborarea și difuzarea de ghiduri de bune practici.  
Răspunzând deficien țelor specifice identificate în ra poartele de monitorizare a preader ării, 
Ministerul Public și-a dezvoltat, de asemenea, sistemele interne de calculatoare, instituind un 
sistem de gestionare a cazurilo r, un sistem de comunicare securi zat, acces direct la bazele de 
date de stat, precum și o bibliotec ă virtuală ce conține o arhiv ă a deciziilor, jurispruden ței și 
orientărilor. Sistemul de gestionare a cazurilor asigur ă urmărirea dosarului și oferă date de 
management, îmbun ătățind colectarea de date statistice pentru consolidarea monitoriz ării 
performan ței parchetelor în ansamblu. De asemenea,  Procurorul General a propus într-o 
manieră activă și a susținut îndeaproape procesul de reform ă legislativ ă, asigurând 
introducerea unor dispozi ții din Legea micii reforme și noile coduri destinate s ă consolideze 
eficiența organelor de urm ărire penal ă. Alte reforme vizând consolidarea controlului 
Ministerului Public asupra poli ției judiciare și angajarea de exper ți tehnici și științifici pentru 
a sprijini procedura uzual ă de urmărire penal ă sunt urm ărite în contextul punerii în aplicare a 
noilor coduri. 
Ca urmare a acestei abord ări proactive, România poate raporta o cre ștere semnificativ ă a 
urmăririlor penale pentru infrac țiuni de contraband ă, evaziune fiscal ă, corupție și crimă 
organizată54. Deși aceste cre șteri pot fi, în special, rezultatul activit ății parchetelor 
specializate, mai curând decât s ă reflecte neap ărat schimb ări în ceea ce prive ște urmărirea 
penală în ansamblu, în ultimii cinci ani, s-a înregistrat și o creștere constant ă a numărului total 
de cazuri solu ționate și de trimiteri în judecat ă, ceea ce indic ă îmbunătățiri la nivel mai 
general55. Se raporteaz ă că îmbunătățiri concrete în ceea ce prive ște eficien ța organelor de 
                                                 
52 Acestea includ controale privind rapiditatea proceselor de corup ție la nivel înalt, cazurile aflate pe rolul 
instanțelor de peste 10 ani și eficiența managerial ă la Înalta Curte. Raportul de control privind 
rapiditatea proceselor de corup ție la nivel înalt este mult mai cuprinz ător decât un raport de control 
similar elaborat în 2010. 
53 Raportul Comisiei de m onitorizare a stadiului preg ătirii României și Bulgariei pentru statutul de 
membru UE din 26 septembrie 2006 a prev ăzut că „nu au fost înc ă luate măsuri pentru a înl ătura 
deficiențele de management din Ministerul Public, cum ar fi distribu ția neuniform ă a activității, lipsa 
pregătirii relevante permanente și incapacitatea de a colecta date statistice”. (pagina 34)  
54 Comparând anul 2011 cu anul 2007, num ărul inculpa ților trimi și în judecat ă în cazuri de crim ă 
organizată și corupție s-a dublat, num ărul inculpa ților în cazuri de evaziune fiscal ă s-a triplat, în timp ce 
numărul inculpa ților în cazuri de contraband ă a crescut de zece ori. Acestea includ cazurile trimise în 
judecată de Direc ția Națională Anticorup ție și de DIICOT, serviciul specializat de investigare a 
criminalit ății organizate. Nu este clar în ce m ăsură aceste cifre reflect ă și îmbunătățirile aduse 
performan ței parchetelor obi șnuite, spre deosebire, predominant, de unit ățile specializate DNA și 
DIICOT. 
55 În 2007, 462 397 de cazuri au fost solu ționate de parchete, cu 47 787 de inculpa ți puși sub acuzare. În 
2011, 579 322 de cazuri au fost solu ționate de parchete, cu 60 980 de acuz ări.  
RO 17   RO urmărire penal ă au decurs din Legea micii reforme, în timp ce alte câ știguri de eficien ță sunt 
așteptate dup ă intrarea în vigoare a noului Cod de procedur ă penală.  
Cu toate acestea, în pofida acestor îmbun ătățiri continu ă să existe probleme importante care 
trebuie abordate. Una dintre preocup ările principale semnalate la momentul ader ării a vizat 
distribuția inegală a volumului de munc ă. Procurorul General a formulat o serie de propuneri 
în acest domeniu în ultimii cinci ani, unele di ntre acestea fiind adoptat e de Consiliul Superior 
al Magistraturii și conducând la o reorganizar e a schemelor de personal și la redistribuirea 
posturilor56. Cu toate acestea, persist ă dezechilibre acute între resursele de personal și 
volumul de munc ă57. Consiliul nu a acceptat depunerea unor eforturi mai substan țiale pentru 
promovarea redistribuirii în continuare a po sturilor, închiderea parchetelor mici sau 
redefinirea districtelor teritoriale.  
Alte provoc ări includ persisten ța unui num ăr mare de posturi vacante  în cadrul parchetelor și 
insuficien ța personalului auxiliar, în timp ce num ărul considerabil al pe rsoanelor nou recrutate 
admise în cadrul parchetelor în ultimii ani creeaz ă probleme în ceea ce prive ște experien ța și 
cunoștințele institu ționale58. Aceste provoc ări sunt accentuate de cre șterea constant ă a 
numărului de dosare penale, num ărul cazurilor noi dep ășind rata dosarelor solu ționate, în 
pofida cre șterii notabile, de la  an la an, a num ărului de dosare solu ționate59. Impactul noilor 
coduri va trebui monitori zat îndeaproap e în aceast ă privință și ar trebui avute în vedere noi 
intervenții legislative în cazul în care  codurile în sine nu se dove desc suficiente pentru a 
asigura un cadru eficient pentru ge stionarea afluxului de cazuri.  
Recuperarea veniturilor realizate din infrac țiuni și urmărirea spălării banilor au fost, de 
asemenea, domenii identificate în mod expres în cadrul MCV ca necesitând îmbun ătățiri60. Pe 
parcursul celor cinci ani de la aderare, Ministerul Public a luat o serie de m ăsuri pentru 
soluționarea deficien țelor legate de investiga țiile financiare, urm ărirea spălării banilor și 
nivelul sc ăzut de confiscare a venitu rilor realizate din infrac țiunii. În 2010, exper ți externi au 
fost însărcinați, în cadrul unui proiect finan țat de UE, s ă întreprind ă o analiză a performan ței 
sistemului românesc. Alte m ăsuri adoptate includ formarea pentru procurori specializa ți și 
agenți de poliție, precum și introducerea unei form ări de specialitate cu privire la programa 
pentru stagiarii de la Institutul Na țional al Magistraturii. Exist ă, în prezent, un ordin comun al 
Procurorului General și al Ministrului de Intern e, care prevede o procedur ă standardizat ă 
aplicabilă în toate cazurile penale, pentru a garanta c ă măsurile care au ca scop recuperarea 
veniturilor realizate din infrac țiunii sunt luate în considerare în toate cazurile și de la bun 
                                                 
56 Func țiile-cheie de conducere, inclusiv promovarea, evaluarea și transferul personalului revin Consiliului 
Superior al Magistraturii. Procurorul General depinde, prin urmare, de cooperarea acestuia și măsurile 
de soluționare a problemelor de personal în cadrul parchetelor. 
57 Din 2007, unele post uri vacante au fost redistribuite între parchetele de la acela și nivel jurisdic țional, în 
timp ce 115 posturi au fost transf erate de la Parchetul de pe lâng ă Înalta Curte de Casa ție și Justiție la 
parchetele locale care se confrunt ă cu cele mai mari deficite de pe rsonal. Alte 12 posturi au fost 
transferate de la Parchetele de pe lâng ă Curțile de Apel. Cu toate acestea, volumul de munc ă continuă să 
varieze în mod dramatic, num ărul de dosare pentru un procuror fiind cuprins între 300 și 400 în unele 
locuri, în altele acesta dep ășind 1 500.  
58 Conform statisticilor furnizate de Ministerul  Public, 20 % dintre procurori au mai pu țin de trei ani de 
experiență operațională. 
59 Num ărul de dosare penale s-a triplat din 2001 și este cu 50 % mai mare decât în 2007. În 2011 au fost 
înregistrate 1 656 130 de dosare penale. Aceste evolu ții nu sunt considerate a reflecta o cre ștere 
semnificativ ă a criminalit ății, ci probleme legislative și o creștere a num ărului de plângeri nefondate.  
60 Raportul Comisiei din 20 iulie 2011, COM(2011) 460 final, a recomandat ca România „s ă demonstreze 
rezultate conving ătoare în recuperarea veniturilor realizate din infrac țiuni, prin urm ărirea celor mai 
bune practici din alte state membre ale UE, a doptarea unei noi legi privind confiscarea extins ă și 
consolidarea practicii judiciare. De  asemenea, România ar trebui s ă demonstreze un istoric dovedit în 
ceea ce prive ște urmărirea spălării banilor ca infrac țiune autonom ă”. 
RO 18   RO început. Aceste m ăsuri au fost, de asemenea, sus ținute de modific ările legislative și de 
instituirea unui birou de recuperare a activelor în cadrul Ministerului Justi ției.  
Reacționând la absen ța aproape total ă a urmăririlor penale privind sp ălarea de bani ca 
infracțiune autonom ă, în toamna anului 2011, Procurorul Ge neral a emis un aviz juridic care 
confirma faptul c ă legislația existent ă permitea urm ărirea spălării banilor f ără o condamnare 
anterioară sau o urm ărire simultan ă a unei infrac țiuni predicat și fără determinarea exact ă a 
infracțiunii predicat care a generat veniturile sp ălate. Cu toate acestea, și în aceste domenii 
este nevoie de activitate suplimentar ă. Impactul acestor m ăsuri, precum și gradul în care 
acestea au contribuit la  îndeplinirea recomand ărilor Comisiei în aceste domenii sunt analizate 
în cadrul obiectivului de referin ță nr. 4, unde sunt, de asemenea, detaliate și evaluate m ăsurile 
altor institu ții de îmbun ătățire a performan ței autorităților române în aceste domenii. 
3. O BIECTIVUL DE REFERIN țĂ NR. 2: ÎNFIINțAREA , DUPĂ CUM A FOST PREV ĂZUT, A 
UNEI AGEN țII DE INTEGRITATE AVÂND COMPETEN țA DE A VERIFICA AVERILE , 
INCOMPATIBILIT ĂțILE șI POTEN țIALELE CONFLICTE DE INTERESE , PRECUM șI DE A 
EMITE HOT ĂRÂRI CU CARACTER OBLIGATORIU PE BAZA C ĂRORA S Ă SE POAT Ă 
APLICA SANC țIUNI DISUASIVE  
Combaterea corup ției este a doua tem ă generală monitorizat ă în cadrul mecanismului de 
cooperare și de verificare în România. O parte dintre cerin țe au vizat înfiin țarea unei agen ții 
de integritate pentru verifi carea averilor, incompatibilit ăților și potențialelor conflicte de 
interese ale titularilor de func ții publice. La momentul ader ării României la UE, aceast ă 
agenție – Agen ția Națională de Integritate (ANI) – nu exista. În prezent, Agen ția este 
funcțională de peste patru ani, de și activitatea sa a fost puternic întrerupt ă în 2010. 
Obiectivele-cheie pe care România trebuia s ă le atingă în vederea îndeplinirii acestui obiectiv 
de referin ță au fost stabilir ea unui cadru juridic și instituțional eficient, solid și sigur pentru 
agenție și prezentarea unui istoric conving ător de investiga ții, constat ări/sesizări și sancțiuni. 
Cadru juridic  
Legea de înfiin țare a ANI a fost adoptat ă de Parlament în anul ulterior ader ării și consolidat ă 
printr-o Ordonan ță de Urgen ță a Guvernului din acela și an. Cu toate acestea, elemente 
centrale ale acestui cadru legislativ  au fost declarate neconstitu ționale de c ătre Curtea 
Constituțională în primăvara anului 201061. Timp de mai multe luni, în lipsa unui cadru legal, 
ANI și-a încetat activitatea. În urma unor dezbateri parlamentare extrem de dificile în vara 
acelui an, când Parlamentul a aprobat proiecte de  lege vizând limitarea puterilor ANI dincolo 
de modific ările necesare pentru respectarea deciziei Cur ții Constitu ționale – un episod detaliat 
pe larg în raportul Comi siei din iulie 2010 – o nou ă legislație a fost, în cele din urm ă, adoptată 
în august 201062. În prezent, aceast ă lege stă la baza activit ăților ANI.  
                                                 
61 A se vedea Documentul justificativ la Raportul Comisiei din 20 iulie 2010, SEC(2010) 949, 
paginile 8-9. 
62 Raportul Comisiei din 20 iulie 2010 (COM(2010)401) a concluzionat c ă legislația aprobat ă de 
Parlament la data de 30 iunie 2010 „submineaz ă grav procesul de verificare, sanc ționare și confiscare 
efectivă a activelor nejustificate… limiteaz ă transparen ța intereselor financiare și economice ale 
demnitarilor și funcționarilor publici și exclude sanc țiunile disuasive care protejeaz ă împotriva 
corupției… întrerupe dezvoltarea încurajatoare a ANI și încalcă angajamentele asumate de România la 
momentul ader ării”. În urma raportului Comisiei, la cererea pre ședintelui României, Parlamentul s-a 
reunit în ședință de urgen ță în luna august și a aprobat o nou ă lege revizuit ă, Legea 176/2010, adoptat ă 
la 24 august și promulgat ă de președinte la 31 august. Noua lege a intrat în vigoare la data de 
6 septembrie 2010.  
RO 19   RO Legea din 2010 a fost discutat ă pe larg în raport ul MCV din iulie 201163. Deși noua lege 
aborda punctele-cheie de inte res identificate în raportul din iulie 2010, au continuat s ă existe 
preocupări cu privire la eficacitatea sa în mai multe domenii specifice, în special în leg ătură 
cu termenele de prescrip ție (care au fost intr oduse de legea din 2010) și funcționarea 
Comisiilor de investigare a averilor64. 
Constituționalitatea noii legi a fost, de asemenea, pus ă sub semnul întreb ării. Cu toate acestea, 
în iunie 2012, Curtea Constitu țională a respins o serie de excep ții constitu ționale, men ținând 
constituționalitatea elementelor centrale al e legii din 2010. O serie de alte excep ții 
constituționale, îns ă, rămân pendinte, de și au existat, de asemenea, încerc ări periodice în 
Parlament de schimbare a cadrului juridic al  ANI, inclusiv amendamente propuse la sfâr șitul 
anului trecut, care ar fi  adus atingere eficien ței și efectelor activit ăților ANI65.  
Capacitate institu țională 
Întrucât ANI a devenit func țională pentru prima dat ă în 2008, au fost depuse eforturi 
semnificative pentru dezvoltarea și consolidarea capacit ății instituționale a Agen ției. S-a 
recrutat personal, au fost adoptate procedurile interne, au fost elaborate codurile de conduit ă, 
au fost derulate instruiri și s-au semnat protocoale cu alte institu ții publice66.  
În special, s-au f ăcut investi ții importante în dezvoltarea de  sisteme informatice în cadrul 
Agenției, care s ă asigure un sistem eficient de gestio nare a cazurilor, pentru a sprijini 
standardizarea procedurilor și să sporeasc ă eficiența și eficacitatea activit ății inspectorilor 
ANI. Aceste investi ții și economii de eficien ță au fost deosebit de importante, având în vedere 
reducerea num ărului total de personal – în special inspectori de integritate – din ultimii ani, 
reflectând m ăsurile de austeritate cu care se confrunt ă sectorul public în ansamblu67. ANI a 
creat, de asemenea, un portal public, unde sunt publicate toate declara țiile de avere și de 
interese depuse de titularii de func ții publice, o m ăsură important ă pentru transparen ță68. În 
total, agen ția și contractan ții săi – scanarea și încărcarea acestor declara ții sunt, în prezent, 
externalizate – prelucreaz ă anual peste jum ătate de milion de declara ții69. De asemenea, au 
fost luate m ăsuri pentru a oferi orient ări cu privire la incompatibilit ăți și conflicte de interese, 
completarea declara țiilor de avere și de interese, precum și pentru formarea persoanelor care 
                                                 
63 A se vedea Documentul justificativ la Raportul Comisiei din 20 iulie 2011, SEC(2011) 968, 
paginile 8-11. 
64 Aceste comisii au fost reînfiin țate prin legea din 2010 – au existat anterior cre ării ANI – cu scopul de a 
aborda preocup ările exprimate de Curtea Constitu țională. 
65 Aceste modific ări ar fi limitat publicarea declara țiilor, ar fi eliminat capacitatea inspectorilor ANI de a 
obține documente de la alte institu ții și, prin urmare, de a întreprinde propriile verific ări, și ar fi redus 
sancțiunile pentru incompatibilit ăți și conflicte de interese. 
66 Au fost semnate protocoale cu 17 institu ții publice, inclusiv cu autorit ățile fiscale (Agen ția Națională de 
Administrare Fiscal ă), Ministerul Administra ției și Internelor (stipulând ca inspectorii ANI s ă aibă 
acces la eviden țele persoanelor, pa șapoartelor, permiselor de conducere și înmatricul ărilor de vehicule), 
Oficiul Na țional al Registrului Comer țului, precum și Agenția Achiziții Publice (Autoritatea Na țională 
pentru Reglementarea și Monitorizarea Achizi țiilor Publice). În unele cazuri , aceste protocoale au 
acordat ANI acces electronic direct  la bazele de date ale autorit ăților partenere.  
67 Dintr-un total de 56 de inspectori de integritate în 2009, pân ă în iunie 2012, num ărul inspectorilor de 
integritate a sc ăzut la 35.  
68 Din luna iunie 2012, acest portal con ține aproximativ 3 milioane de declara ții de avere și de interese. 
69 Aceasta se bazeaz ă pe cifrele din 2011. În 2011, ANI a prelucrat 545 000 de declara ții de avere și de 
interese. 
RO 20   RO au rolul de punct de contact în institu țiile publice, cu scopul de a cre ște gradul de 
conștientizare și de a îmbun ătăți eficiența și exactitatea procedurii de depunere a declara ției70.  
Activitatea de consolidare a capacit ății Agenției continu ă, importante moderniz ări 
suplimentare fiind în curs la sistemele de informa ții ANI, în cadrul unui proiect de 4 milioane 
EUR finan țat din fonduri europene. Acestea vor simp lifica procesul de depunere, arhivare și 
analiză a declara țiilor de avere și de interese, asigurând introducerea complet ării și depunerii 
declarațiilor pe cale electronic ă. De asemenea, se va intr oduce un portal public îmbun ătățit și 
se vor aduce îmbun ătățiri semnificative sistemului de informa ții utilizat de inspectori, inclusiv 
acces securizat la alte baze de date de stat și analiza automat ă a datelor comparativ cu cele 
conținute în declara țiile anterioare, precum și cu informa țiile deținute de alte institu ții publice 
și cu surse deschise. Acest lucru ar trebui s ă crească în mod semnificativ capacit ățile proactive 
ale Agen ției. Pentru a c ontribui la finan țarea investi țiilor ulterioare prev ăzute, ANI a 
beneficiat anul acesta de o cre ștere bugetar ă semnificativ ă71.  
Per ansamblu, s-au realizat, în consecin ță, numeroase progres e în ceea ce prive ște stabilirea 
unei infrastructuri și capacități adecvate în cadrul Agen ției pentru îndeplinirea sarcinilor sale 
și sunt deja prev ăzute alte m ăsuri importante. Aceste m ăsuri ar trebui s ă continue. Cu toate 
acestea, gradul de adecvare a num ărului total de membri ai personalului va trebui ținut sub 
observație, având în vedere indica țiile legate de cre șterea volumului de munc ă, precum și 
nivelul de remunera re a inspectorilor și retenția personalului72.  
Consiliul Na țional de Integritate 
Pentru a monitoriza performan ța Agenției și a garanta independen ța acesteia, a fost creat un 
Consiliu Na țional de Integritate, compus din reprezentan ți ai principalelor institu ții și sectoare 
vizate de activitatea Agen ției. Consiliul are atribu ții importante, in clusiv propunerea 
conducerii Agen ției, analiza performan ței acesteia și formularea de recomand ări pentru 
îmbunătățirea performan ței. În vederea oferirii de asisten ță în legătură cu îndeplinirea 
sarcinilor, Consiliul prime ște în fiecare an un raport de audit extern independent.  
Cu toate acestea, în pofida rolului im portant pe care l-a jucat în etapa ini țială de creare a 
Agenției, primii ani de existen ță ai Consiliului au fost marca ți de controverse și de un conflict 
cu Agenția73. Această situație a determinat Comisia s ă concluzioneze în 2010 c ă acest 
Consiliu Na țional de Integritate nu și-a exercitat eficient rolul și să propună modificări 
legislative74. 
Din 2010, dispozi țiile legale care reglementeaz ă componen ța și funcționarea Consiliului nu s-
au modificat în mod semnificativ și nici pân ă în luna iulie 2011 numirea unui nou Consiliu la 
sfârșitul anului 2010 nu a r ăspuns întreb ărilor importante cu privire la eficacitatea Consiliului 
                                                 
70 Au fost elaborate trei ghiduri privind: conflictele de interese și incompatibilit ățile, completarea 
declarațiilor de avere și de interese și metodele efective de identificare a incompatibilit ăților și 
conflictelor de interese ale func ționarilor ale și pe plan local. 
71 Bugetul total al ANI pentru anul 2012 se ridic ă la aproximativ 43 de milioane RON. Excluzând 
fondurile din proiecte europene, bugetul total ANI se men ține în continuare peste 20 de milioane RON, 
contrastând cu cele 13,5 milioane RON din 2011 și 14 milioane RON din 2009, anterior cel mai ridicat 
buget de pân ă atunci. 
72 Un proiect de lege este în curs de elaborare pentru cre șterea remunera ției inspectorilor. 
73 Acesta a inclus încercarea unui membru al Consiliului de a influen ța procesul decizional într-un caz 
ANI în curs. Aceste evenimente au fost detaliate în Raportul Comisiei din 12 februarie 2009, 
COM(2009) 70 final, și în Documentul justificativ la Raportul Comisiei din 22 iulie 2009, SEC(2009) 
1073. 
74 A se vedea Raportul Comisiei din 23 martie 2010, COM(2010) 113 final, pagina 5, și Raportul 
Comisiei din 20 iulie 2010, COM(2010) 401 final, pagina 9. Detalii suplimentare au fost, de asemenea, 
oferite în Documentul justificativ la Raportul Comisiei din 20 iulie 2010, SEC(2010) 949, pagina 11. 
RO 21   RO în îndeplinirea responsabilit ăților sale fundamentale75. Cu toate acestea, în ultimele 12 luni, 
Consiliul a r ăspuns constructiv la preocup ările Comisiei și a început s ă demonstreze o 
abordare mai proactiv ă și mai eficient ă. În octombrie 2011, a fost adoptat ă o nouă procedur ă 
care reglementeaz ă rolul Consiliului în garantarea independen ței operaționale a Agen ției și, 
mai important, Consiliul a început s ă transpun ă aceste inten ții în realitate. Interven țiile au 
inclus sus ținerea în mod public a necesit ății ca Agen ția să dispună de resurse de personal 
suficiente, opunându-se modific ărilor aduse legisla ției Agenției și luându-i ap ărarea înaintea 
Parlamentului. De asemenea, Consiliul a orga nizat cu succes concursul pentru numirea noii 
conduceri a ANI. Prin urmare, Consiliul a dovedit c ă poate acționa asemenea unui instrument-
cheie pentru ap ărarea independen ței Agenției, protejarea personalului ANI împotriva 
presiunilor externe și că și-ar putea dezvolta și mai mult rolul în promovarea integrit ății la 
nivel mai general.  
Istoric, rezultate și impact  
Factorul determinant esen țial de succes în cadrul acestui obiectiv de referin ță îl reprezint ă 
istoricul de anchete, sesiz ări, constat ări și sancțiuni disuasive aplicate. Acest istoric poate 
demonstra dac ă sistemul este capabil s ă ofere eficien ță și, în ultim ă instanță, să aibă efecte. 
Începând cu anul 2008, ANI a întreprins un num ăr semnificativ de verific ări, emițând un 
număr important de sesiz ări sau constat ări. În total, din lu na martie 2012, Agen ția a inițiat 
peste 7 000 de verific ări împotriva unei game la rgi de titulari de func ții publice, inclusiv 
funcționari de rang înalt. Peste 70 % din aceste verific ări au fost ini țiate din oficiu  de către 
Agenție, ceea ce indic ă o abordare pozitiv ă, proactiv ă din partea acesteia. Celelalte cazuri 
rezultă din plângerile formulat e de public sau din notific ările primite de la alte institu ții 
publice. De și au fost primite notific ări de la o gam ă largă de institu ții publice, surprinz ător de 
puține notific ări au fost primite de la autorit ățile judiciare și de aplicare a legii, organismele 
cu atribu ții de control în domeniul achizi țiilor publice și relativ pu ține din partea 
administra ției publice locale. A cest aspect ridic ă semne de întrebare legate de m ăsura în care 
alte institu ții exploateaz ă pe deplin poten țialul Agen ției, eforturi suplimen tare fiind, aparent, 
necesare din partea acestor parteneri institu ționali pentru a se asigura c ă notificările 
corespunz ătoare ajung la ANI și că protocoalele semnate cu ANI ofer ă valoare opera țională76. 
Recomandarea Comisiei din iulie 2011 privind îmbun ătățirea cooper ării între ANI și alte 
autorități administrative și judiciare, în special în domeniul achizi țiilor publice, r ămâne 
valabilă77.  
Raportul MCV din iulie 2011 a recomandat, de asemenea, ANI s ă își consolideze în 
continuare abordarea proactiv ă78. Din vara anului 2011, ANI a lansat evalu ări ale riscurilor 
                                                 
75 Documentul justificativ la Raportul Comisiei din 20 iulie 2011, SEC(2011) 968 final, pagina 13.  
76 În perioada aprilie 2008-martie 2012, ANI a primit 66 de notific ări din partea poli ției și autorităților 
judiciare, din care cel mai mare el ement a fost furnizat de Direc ția Națională Anticorup ție (27 de 
notificări). Direc ția General ă Anticorup ție a furnizat alte 18 notific ări, în timp ce alte parchete au 
furnizat doar 8 notific ări. Organismele cu atribu ții de control în domeniul achizi țiilor publice au furnizat 
5 notificări, inclusiv doar 1 notificare din partea Autorit ății Naționale pentru Reglementarea și 
Monitorizarea Achizi țiilor Publice. Administra țiile publice locale au furnizat 239 de notific ări, din care 
majoritatea au fost furni zate de prefecturi, un num ăr relativ redus de notific ări fiind furnizate de 
consiliile locale sau jude țene.  
77 Raportul Comisiei din 20 iulie 2011, COM(2011) 460 final, a recomandat ca România „s ă consolideze 
cooperarea între ANI și alte autorit ăți administrative și judiciare, în speci al în domeniul achizi țiilor 
publice”.  
78 Raportul Comisiei din 20 iulie 2011, COM(2011) 460 final, a recomandat ca România „s ă consolideze 
capacitatea de anchet ă a ANI prin moderniz ări ale sistemului de informa ții și prin evalu ări de risc 
orientate”.  
RO 22   RO pentru identificarea z onelor cu risc ridicat și prima evaluare cu un obiectiv precis a sectoarelor 
cu risc ridicat identificate. Primul exerci țiu de evaluare a fost desf ășurat și s-a axat pe 
administra ția publică locală. A fost identificat un num ăr semnificativ de cazuri poten țiale, 
acestea fiind, în prezent, monitorizate individual și s-a emis deja un num ăr semnificativ de 
constatări de încălcare a integrit ății și de sesiz ări privind posibile infrac țiuni79. A fost lansat 
un al doilea exerci țiu de evaluare, axat pe autorit ățile responsabile pe ntru gestionarea 
fondurilor UE. Aceast ă abordare proactiv ă sistematic ă a Agen ției răspunde direct 
recomand ării din cadrul MCV. 
Ca urmare a num ărului total de verific ări lansate, în luna martie a acestui an ANI a finalizat 
aproximativ 4 000 de verific ări, emițând inclusiv peste 500 de constat ări de înc ălcare a 
integrității sau de sesiz ări către autorit ățile competente pentru a confirma existen ța averilor 
nejustificate, a unor posibile infrac țiuni penale sau a altor înc ălcări administrative. Cele peste 
500 de cazuri au inclus 250 de constat ări de incompatibilitate, 37 de constat ări de conflict de 
interese în materie administrativ ă, 24 de cazuri de suspiciune de  active nejustificate deferite 
instanțelor și 239 de sesiz ări ale procurorilor privind posibile infrac țiuni penale. Un num ăr 
important dintre aceste cazuri au vizat func ționari de rang înalt sau demnitari, inclusiv 
politicieni din toate partidele politice majore80. Puțin sub jum ătate din totalul constat ărilor și 
sesizărilor au fost formulate în te meiul legii din 2010, ceea ce înseamn ă că ANI și-a putut 
relua realiz ările în urma întreruperii cau zate de anularea cadrului s ău legal anterior de c ătre 
Curtea Constitu țională. Cel mai important, eforturile depus e de ANI din anul 2010 de a se 
concentra asupra cazurilor mai grave și mai complex de averi nejustificate și conflicte de 
interese au continuat și, în prezent, dau rezultate, m ărturie stând numeroasele cazuri de 
conflict of interese și averi nejust ificate finalizate din 201081. Sesizările procurorilor au avut 
tot mai mult leg ătură cu suspiciuni de infrac țiuni penale mai grave. Urm ătorul pas ar fi 
extinderea în continuare a acestui istoric, în special în domeniile conflictelor de interese și al 
averilor nejustificate. 
Cu toate acestea, de și scara general ă a activității ANI este semnificativ ă, s-a înregistrat, de 
asemenea, o cre ștere notabil ă a duratei verific ărilor, în special pentru cazurile de conflict de 
interese și incompatibilitate, reflectând, în parte, re ducerea de personal. În ciuda eforturilor 
ANI, un num ăr important de cazuri au fost, de asemen ea, pierdute din cauza termenelor de 
prescripție introduse de legea din 2010, o mare pa rte din cazuri vizând titulari de func ții 
politice82.  
                                                 
79 Exerci țiul de evaluare a identificat 78 de consilieri jude țeni și locali care, fie personal, fie pe numele 
soțului/soției, aveau în proprietate sau de țineau acțiuni la 105 societ ăți, care aveau contracte încheiate și 
relații comerciale cu consiliile jude țene sau locale respective în valoar e de peste 8,5 milioane EUR. 
Exercițiul de evaluare a avut ca rezultat, pân ă în prezent, 75 de constat ări de incompatibilitate, 
9 constatări de conflict de interese în materie administrativ ă și sesizări ale procurorilor care vizeaz ă 
50 de presupuse infrac țiuni penale.  
80 Cazurile includ: constat ări de incompatibilitate împotriva a 16 membri ai Parlamentului, un ministru și 
doi judec ători; constat ări de conflict de interese în materie administrativ ă împotriva a 17 membri ai 
Parlamentului, trei pre ședinți de Consilii Jude țene, un judec ător și un fost secretar general al 
Guvernului; precum și sesizări privind presupuse active nejustif icate în cazul a patru membri ai 
Parlamentului. De asemenea, ANI a sesizat pr ocurorilor cazuri implicând 31 de membri ai 
Parlamentului, doi mini ștri, șapte președinți de Consilii Jude țene și cinci magistra ți pentru presupuse 
infracțiuni penale.  
81 Din toamna anului 2010, ANI a emis 35 de constat ări de conflict de interese în materie administrativ ă, 
față de doar dou ă între 2008 și primăvara anului 2010. Din toamna anului 2010, ANI a sesizat Comisiile 
de investigare a averilor în 18 cazuri de presupuse active nejustificate, fa ță de doar 6 cazuri deferite 
instanțelor între 2008 și primăvara anului 2010. 
82 Ca urmare a perioadelor de prescrip ție introduse, 154 de cazuri au fo st închise. De asemenea, alte 
217 de cazuri au fost, pân ă în prezent, afectate, ANI ne maiavând capacitatea de a urm ări presupusele 
RO 23   RO De asemenea, este important de re ținut că, în marea majoritate a situa țiilor, ANI nu de ține 
competen ța aplicării de sanc țiuni. Prin urmare, impactul final al activit ății Agenției depinde 
de urmărirea prompt ă și riguroas ă a constat ărilor sau sesiz ărilor sale de c ătre alte autorit ăți 
administrative și judiciare83. Timp de mai mul ți ani, rapoartele Comisiei au semnalat în mod 
constant urm ărirea necorespunz ătoare a cazurilor ANI de alte autorit ăți administrative și 
judiciare și au formulat o serie de recomand ări în acest sens84. Cu toate acestea, de și s-au 
înregistrat îmbun ătățiri minore, din vara a nului 2011, în special odat ă cu primele hot ărâri 
judecătorești definitive care au confirmat existen ța unor active nejustificate și au dispus 
confiscarea lor, rezultatele finale r ămân limitate. Concret, din luna martie 2012, în cei patru 
ani de func ționare a ANI: 
Instanțele au confirmat existen ța unor averi nejustificate în doar patru cazuri85. În plus, de și s-
a dispus confiscarea averilor în valoare total ă de 1,1 milioane EUR în aceste cazuri, îns ă nu 
este clar dac ă aceste ordine de confiscare au fost executate.  
Doar dou ă constatări definitive de conflict de interese în materie administrativ ă au fost 
formulate, una în temeiul unei hot ărâri judec ătorești definitive, iar cealalt ă prin faptul c ă nu a 
fost atacat ă86. În niciunul dintre cazuri, contractele se mnate nu au fost anulate, iar într-un 
singur caz, instan ța a concluzionat c ă respectivul contract nu poate fi anulat, ceea ce înseamn ă 
că beneficiile ob ținute prin conflictul de intere se nu au fost anulate.  
Procurorii au emis un singur act de acuzare care rezult ă dintr-o sesizare ANI, în timp ce 
autoritățile fiscale au emis doar o cerere fiscal ă suplimentar ă ca urmare a unei sesiz ări ANI87. 
Rezultatele cu privire la cazurile de incompatibilit ăți sunt mai substan țiale. Un num ăr 
semnificativ de constat ări de incompatibilitate au de venit definitive – fie prin hot ărâri 
judecătorești definitive pronun țate în recursurile înaintea instan țelor, fie din cauza expir ării 
perioadei de timp pentru formularea recursului – și, deși numărul total de sanc țiuni 
disciplinare r ămâne destul de limitat, a existat un num ăr semnificativ de func ționari 
incompatibili care au demisionat, fie înainte ca dosarul lor s ă fie deferit comisiei de disciplin ă, 
fie înainte de aplicarea unei sanc țiuni disciplinare. Per ansamblu, au fost pronun țate constat ări 
definitive de incompatibilitate în 118 cazuri, av ând drept rezultat demisia din proprie ini țiativă 
a 53 de func ționari incompatibili și aplicarea de sanc țiuni de către comisiile de disciplin ă în 
                                                                                                                                                         
încălcări în materie de integritate în cursul mandatelor anterioare. Beneficiarii au inclus 41 de membri ai 
Parlamentului, 10 pre ședinți de Consilii Jude țene și un număr important de primari, consilieri jude țeni 
și consilieri locali. 
83 Acestea ar putea fi instan țele care se pronun ță asupra caracterului neju stificat al activelor și dispun 
confiscarea acestora, instan țele care anuleaz ă contractele semnate în perioada în care un func ționar se 
afla într-un conflict de intere se, procurorii care investigheaz ă presupuse infrac țiuni penale sau 
organisme disciplinare care aplic ă sancțiuni disciplinare pentru incompatibilit ăți sau conflicte de 
interese. 
84 În iulie 2009, Comisia a recomandat ca România „s ă asigure urm ărirea oportun ă de către organismele 
judiciare și disciplinare a cazurilor prezentate de ANI referitoare la averi nejustificat e, incompatibilit ăți 
și conflict de interese”. În iulie 2 011, Comisia a recomandat ca România „s ă facă dovada unui istoric de 
sancțiuni prompte și disuasive aplicate de autorit ățile administrative și judiciare cu privire la 
incompatibilit ăți, conflicte de interese și confiscarea activelor nejustificate, ca urmare a constat ărilor 
Agenției Naționale de Integritate”. 
85 Dou ă dintre aceste cazuri au fost cazuri mo ștenite de ANI de la mecanismele anterioare de urm ărire a 
averilor nejustificate și, prin urmare, erau deja pe rol la data cre ării ANI. 
86 Într-un alt caz, instan țele au anulat definitiv constatarea ANI de conflict de interese în materie 
administrativ ă. 
87 În alte 32 de cazuri, procurorii au  emis amenzi administrative, în cazur ile în care au ajuns la concluzia 
că fapta penal ă există, însă pericolul social creat de aceasta nu es te suficient pentru a justifica urm ărirea 
penală. 
RO 24   RO alte 24 de cazuri, inclusiv 8 concedieri88. Cu toate acestea, cele 24 de sanc țiuni aplicate au 
inclus și șase avertismente verbale sau sc rise, în timp ce într-un alt num ăr de cazuri, comisiile 
de disciplin ă, fie au refuzat s ă ia măsuri, fie nu au luat nicio m ăsură înainte de prescrierea 
răspunderii disciplinare sa u încetarea mandatului89.  
În general, procedurile judiciare r ămân de lung ă durată pentru cazurile de averi nejustificate, 
conflict de interese și chiar și în ceea ce prive ște problema relativ simpl ă a 
incompatibilit ăților. Unele dintre cazurile de averi nejust ificate, în prezent, definitivate de 
instanțele judec ătorești au fost mo ștenite de ANI și, inițial, au fost deferite autorit ăților 
judiciare în 2004 și 2005. Toate cazurile de averi ne justificate definitivate de instan țe sunt 
anterioare noii legi. Alte cazuri au fo st amânate printr-o serie de rejudec ări și circuite de 
procedură, deoarece competen ța este dezb ătută între instan țe. Deși judecarea recursurilor 
privind constat ări de incompatibilitate este , în unele cazuri, finalizat ă relativ prompt, de prima 
dată, în alte cazuri, deseori, îns ă nu întotdeauna atunci când sunt implicate persoane 
importante, întârzierile în ob ținerea audierilor înseamn ă o durată mult mai mare a proceselor. 
Amânări semnificative apar, de asemenea, în mod uzual în a șteptarea primelor audieri din 
cadrul recursurilor finale. Prin urmare, instan țele pot avea nevoie de pe ste doi ani pentru a 
ajunge la o decizie final ă într-un recurs privind un simplu caz de incompatibilitate. Aceast ă 
situație este problematic ă, deoarece poate însemna c ă până în momentul în care decizia devine 
definitivă, este posibil ca persoana vizat ă să își fi îndeplinit deja restul mandatului și nicio 
sancțiune nu poate fi aplicat ă. Acest lucru ar putea fi solu ționat prin ra ționalizarea gradelor de 
jurisdicție. Jurispruden ța inconsecvent ă rămâne, de asemenea, o problem ă între și, uneori, în 
cadrul acelea și instanțe, indicând c ă nu există încă o interpretare stabilit ă în aceste domenii, 
inclusiv cu privire la elementele de înc ălcare sau gradul de prob ă, deși s-au înregistrat, de 
asemenea, o serie de decizii controversate care au generat comentarii co nsiderabile din partea 
publicului90.  
Rapiditatea reprezint ă, de asemenea, o problem ă în urmărirea de c ătre parchet91. 
Există în continuare nevoia important ă de a consolida cooperarea între ANI și 
parchete, în special, serviciul curent de urm ărire penal ă. În pofida semn ării unui 
protocol cu Parchetul de pe lâng ă Înalta Curte de Casa ție și Justiție, acest lucru nu 
pare să fi produs înc ă rezultate. ANI ar trebui s ă fie o surs ă important ă de piste de 
investigare pentru parchete, care s ă conducă la acuzări, în timp ce ANI ar trebui s ă 
primească un num ăr considerabil de notific ări din partea serviciilor de urm ărire 
penală. Va fi deosebit de important ca parchetele s ă adopte o abordare proactiv ă și 
riguroasă în urmărirea notific ărilor de posibile conflicte de interese. Urm ărirea de 
către organismele disciplinare a hot ărârilor definitive de înc ălcări de integritate 
                                                 
88 În alte 11 cazuri, constat ările ANI de incompatibilitate au fost anulate definitiv de instan țe. 
89 În cinci cazuri, comisiile de disciplin ă au refuzat s ă ia măsuri, în timp ce în 11 cazuri, comisiile de 
disciplină nu au luat nicio m ăsură fie înainte de prescrierea r ăspunderii disciplinare, fie înainte de 
încetarea mandatului. 
90 De exemplu, judec ătorii Curților de Apel din cadrul acelora și curți sau de la cur ți de apel diferite au 
ajuns la verdicte contradictorii privind existen ța unei incompatibilit ăți între func ția de membru al 
Parlamentului și cea de rector universitar. Aten ția mass-media s-a concentrat asupra hot ărârilor 
judecătorești pronunțate într-o serie de cazuri de conflicte de interese. 
91 Începând cu luna martie 2012, o singur ă sesizare din cele 70 formulate de ANI din toamna anului 2010 
către parchete a condus la o decizie, iar aces ta a fost o decizie de neîncepere a urm ăririi penale, 
deoarece se atinsese termenul de prescrip ție pentru presupusele fapte penale. Din cele 138 de cazuri 
sesizate parchetelor de ANI începând cu anul 2008, în care procurorii au aj uns la o decizie privind 
continuarea sau încetarea urm ăririi penale, cele mai multe dintre acestea au durat aproximativ un an. Cu 
toate acestea, au existat și cazuri care au durat peste doi ani și 101 cazuri r ămân nesolu ționate, în 
așteptarea unei deciz ii a procurorilor. 
RO 25   RO rămâne, de asemenea, inconsecvent ă, cu o serie de sanc țiuni disuasive și prompte, în 
timp ce în alte cazuri, sanc țiunile sunt amânate, blânde sau deloc aplicate92. Au fost 
exprimate preocup ări în special în ceea ce prive ște eficien ța și caracterul disuasiv al 
regimului de sanc ționare pentru titularii de mandate ale și, inclusiv pentru 
Parlament93. 
Raportul MCV din iulie 2011 a ridicat preocup ări specifice privind posibilitatea ca 
comisiile de anchetare a averilor reînfiin țate prin legea din 2010 s ă poată amâna 
cazuri, să poată acționa ca un filtru nejustificat – în  special având în vedere faptul c ă 
procedurile acestora nu sunt publice și există incertitudini cu privire la m ăsura în care 
deciziile lor pot fi atacate – și dubla rolul instan țelor, pronun țându-se atât asupra 
fondului, a procedurii, cât și la acela și standard de prob ă ca instan ța de judecat ă94. 
Raportul a exprimat, de asemenea, îngrijor ări legate de faptul c ă nu au fost luate 
măsuri pentru a asigura consecven ța practicii la nivelul celor 15 comisii diferite. Prin 
urmare, Comisia a recomandat ca România „s ă ia măsuri în vederea unific ării 
practicii Comisiilor de investigare a averilor și asigurării faptului c ă acestea 
gestioneaz ă cazurile eficient, f ără a aduce atingere deciziei instan țelor”. Din vara 
anului trecut, au fost adoptate m ăsuri pentru ca prima parte a acestei recomand ări să 
înceapă a fi abordat ă, cu o serie de seminarii organizate pentru membrii comisiilor în 
toamna anului trecut și un ghid neobligatoriu în curs de  elaborare. Cu toate acestea, 
celelalte preocup ări persistă.  
De la reintroducerea acestora în anul 2010 pân ă în luna martie 2012, nou ă cazuri au 
fost decise de comisii, cinci fiind trimise în instan ță, patru fiind respinse, iar alte 
șapte în așteptare. Cu toate acestea, termenul prev ăzut de lege (trei luni pentru ca 
aceste comisii s ă adopte o decizie) este dep ășit în marea majoritate a cazurilor95. 
Îngrijorările legate de dublarea instan țelor de către comisii au fost confirmate96. În 
plus, nu s-a stabilit înc ă dacă ANI poate ataca hot ărârile acestora, totodat ă fiind 
ridicate preocup ări vizavi de practicile blânde ale comisiilor în anumite cazuri. 
Având în vedere c ă comisiile func ționează efectiv ca o camer ă de primă instanță, 
însă fără transparen ța unei proceduri judiciare și că uneia dintre p ărți, Agenției, i se 
refuză practic dreptul de apel, alte schimb ări ar părea necesare. Aceste comisii ar 
trebui să constituie în mod explicit o procedur ă prealabil ă procesului și, în cazul în 
care nu se consider ă că legea actual ă oferă o astfel de posibilita te, ANI are nevoie de 
un drept de apel asupra ordonan țelor de demitere ale a cestora. Aceste modific ări ar 
consolida eficien ța procedurii și, prin garantarea dreptului ANI de recurs, ar asigura 
transparen ța și corectitudinea procesului. Lipsa clarit ății cu privire la rolul Comisiilor 
de investigare a averilor îngreuneaz ă sarcina judec ătorilor și procurorilor care iau 
parte la aceste comisii, care sunt deja nevoi ți să strecoare aceast ă activitate printre 
sarcinile obi șnuite de magistrat. 
                                                 
92 Trei sferturi din sanc țiunile disciplinare aplicate de comisiile de disciplin ă au fost aplicate în termen de 
șase luni fie de la definitivarea constat ării incompatibilit ății, fie, dac ă s-a produs ulterior, de la 
notificarea comisiei de disciplin ă de către ANI. Cu toate acestea, exist ă, de asemenea, trei cazuri în care 
aplicarea unei sanc țiuni a durat peste un an, și alte șapte cazuri în a șteptare de peste un an. 
93 Parlamentul înc ă trebuie s ă dea curs constat ărilor definitive de incompatibilitate și conflict de interese 
împotriva a trei dintre membrii s ăi. 
94 Acesta este un standard mai ridicat de prob ă, care, în mod normal, nu ar  fi necesar pentru o etap ă 
anterioară procesului. 
95 De regul ă, deciziile urmeaz ă să apară în aproximativ șase luni. 
96 Comisia aplic ă Codul de procedur ă civilă și administreaz ă probele în conformitate cu codul. 
RO 26   RO Experiența aplicării legii existente a condus, de asemenea, la identificarea altor 
deficiențe care aduc atingere eficien ței și impactului sistemul ui de integritate. 
Acestea includ întreb ări importante legate de: 
• Eficiența cadrului legal și aplicarea acestuia în urm ărirea averilor nejustificate. 
În mai multe rânduri, activele au fo st disipate în cursul anchetei și, în prezent, 
sunt derulate proceduri judiciare ulterioare, m ăsuri preventive nefiind 
actualmente prev ăzute de lege la momentul verific ărilor inițiale, iar autorit ățile 
judiciare neadoptând m ăsuri preventive ulterioare. Aceasta poate însemna c ă 
nu există active de confiscat în moment ul în care se ajunge la o hot ărâre 
definitivă.  
• Eficiența și caracterul disuasiv al sanc ționării conflictelor di n interese. În 
prezent, este nevoie de proceduri juridice distincte pentru pronun țarea oricăror 
recursuri formulate împotriva unei constat ări de conflict de interese și ulterior 
pentru a executa aceast ă decizie și anula orice acte juridice semnate în perioada 
în care func ționarul se afla într-un conflict de interese. Acest lucru poate 
adăuga ani la procedurile judiciar e înainte de aplicarea unor sanc țiuni. 
Jurispruden ța recentă a Curții a adus, de asemenea, în discu ție capacitatea 
instanțelor de a anula contractele în aceste situa ții. Până în prezent, niciun 
contract nu a fost anulat și niciun prejudiciu remediat în cazul unui conflict de 
interese. Aceasta reprezint ă o deficien ță evidentă în ceea ce prive ște eficiența și 
caracterul disuasiv al mecanismelor de urm ărire și sancționare a conflictelor de 
interese.  
Așadar, urm ărirea constat ărilor sau sesiz ărilor ANI continu ă să ridice întreb ări în 
privința rapidității, temeiniciei și caracterului disuasiv, având un impact negativ 
asupra caracterului disuasiv al activit ății ANI. În ciuda efortu rilor depuse de ANI, 
rezultatele finale ale sistemul ui de integritate nu sunt înc ă, în consecin ță, 
convingătoare, iar procedura de verificare a activelor și intereselor nu ofer ă încă 
rezultatele și efectele preconizate. Exist ă, de asemenea, deficien țe sistemice care 
aduc atingere eficien ței eforturilor actuale. Aceste deficien țe sunt cunoscute 
autorităților române, o serie de propuneri legi slative fiind elaborate de un grup de 
lucru constituit de Agen ție și de Ministerul Justi ției. Acestea includ simplificarea 
gradelor de jurisdic ție, consolidarea sanc țiunilor și tratarea deficien țelor dispozi țiilor 
legale care reglementeaz ă Comisiile de investigare a averilor și gestionarea cazurilor 
de conflict de interese. Cu toate acestea, aceste m ăsuri nu au fost înc ă propuse în 
noua legisla ție. Aceasta reflect ă persisten ța unor îngrijor ări legate de stabilitatea, 
durabilitatea și sprijinul politic pentru Agen ție și activitățile acesteia, în special 
îngrijorării în privin ța tendinței dezbaterii pe tema ANI din Parlament de a se 
transforma într-o provocare fundamental ă pentru func țiile și puterile sale. Aceste 
preocupări s-au intensificat în lumina  evenimentelor din ultimele s ăptămâni. 
Experiența din ultimii cinci ani sugereaz ă că îmbunătățirile aduse integrit ății în 
funcțiile publice necesit ă nu doar angajamentul ANI, ci și angajamentul altor actori-
cheie din executiv, legislativ și sistemul judiciar fa ță de un cadru cuprinz ător de 
abordare a integrit ății. 
RO 27   RO 4. O BIECTIVUL DE REFERIN țĂ NR . 3: VALORIFICAREA PROGRESELOR DEJA 
ÎNREGISTRATE , CONTINUAREA EFECTU ĂRII DE ANCHETE PROFESIONISTE șI 
IMPARțIALE PRIVIND ACUZA țIILE DE CORUP țIE LA NIVEL ÎNALT  
A doua component ă a combaterii corup ției monitorizat ă în cadrul MCV este 
reprezentat ă de corup ția la nivel înalt. La momentul ader ării, cantitatea și calitatea 
anchetelor impar țiale privind sesiz ările de corup ție la nivel înalt erau în cre ștere și se 
realizau în continuare progr ese în lupta împotriva corup ției, în special sub forma 
actelor de acuzare. Cu toate acestea, s-a constatat c ă nicio condamnare definitiv ă nu a 
rezultat înc ă din aceste cazuri și s-a considerat c ă erau necesare acte de acuzare, 
procese, condamn ări definitive și sentințe disuasive suplimentare  în cazurile la nivel 
înalt pentru a asigura durabilitatea și ireversibilitatea pr ogreselor recente. De 
asemenea, au continuat s ă existe preocup ări în ceea ce prive ște angajamentul politic 
față de asigurarea durabilit ății și ireversibilit ății progreselor înregistrate97. 
Obiectivele-cheie pe care, în consecin ță, Romania trebuia s ă le ating ă pentru 
îndeplinirea acestui obiectiv de referin ță a u  f o s t  m e n ținerea stabilit ății juridice și 
instituționale a cadrului anticorup ție și consolidarea și extinderea în continuare a 
rezultatelor urm ăririi penale a corup ției la nivel înalt.  
Cadrul juridic și instituțional 
Stabilitatea legislativ ă și instituțională a cadrului anticorup ție a fost monitorizat ă 
îndeaproape în cadrul MCV în ultimii cinci ani. Pe partea legislativ ă, au existat o 
serie de propuneri de m odificare a legii penale și de procedur ă penală cu privire la 
aspecte legate de corup ție. Unele dintre aceste încerc ări de subminare a cadrului au 
reușit – cum ar fi dezincriminarea anumitor infrac țiuni de fraud ă bancară. Alte 
încercări au eșuat, inclusiv propuneri le recente din Parlament de a scoate func ționarii 
aleși și numiți din sfera de aplicare a infrac țiunilor de corup ție și de a dezincrimina 
efectiv conflictul de interese. 
Pe partea institu țională, în perioada 2007-2008, au existat preocup ări cu privire la 
încercările de modificare a procedurilor de numire și de revocare a conducerii 
Parchetului General și a Direcției Naționale Anticorup ție (DNA)98. Până în prezent, 
aceste proceduri au r ămas intacte, iar conducerea DNA a r ămas în func ție, în timp ce 
bugetul și personalul DNA s-a men ținut, de asemenea, constant99. Cu toate acestea, 
în ultimele luni unii politicieni au f ăcut apel la modificarea procedurii de numire și 
de revocare, inclusiv referiri la schimb ările institu ționale lansate de membrii noi 
coaliții de guvern ământ. Prin urmare, persist ă îndoieli în privin ța existenței unui 
consens politic larg în sp rijinul cadrului anticorup ție.  
Rezultate ob ținute de DNA 
Din 2007, DNA a continuat s ă construiasc ă un istoric conving ător de anchete 
imparțiale. Institu ția a înaintat cazuri împotriva unor persoane din toate partidele 
                                                 
97 Comunicarea Comisiei, Raportul de  monitorizare a stadiului preg ătirii României și Bulgariei pentru 
statutul de membru UE, COM(2006) 549, paginile 34-35. Raportul sugereaz ă că „toți actorii politici 
trebuie să își demonstreze angajamentul fa ță de combaterea cu seriozitate și eficiență a corupției și 
asigurarea c ă nimeni nu este perceput a fi mai presus de lege… și asigurării stabilit ății cadrului juridic și 
instituțional anticorup ție”. 
98 Document justificativ la Raportul Comisiei din 22 iulie 2009, SEC(2009) 1073 
99 Bugetul anual a fost men ținut în intervalul 15-17 milioane EUR.  De asemenea, gradul de ocupare a 
personalului s-a situat constant în jurul valorii de 90 % din num ărul total de posturi acoperite de 
organigram ă (inclusiv procurori, poli ția judiciar ă, specialiști, funcționari și personal administrativ).  
RO 28   RO politice. DNA gestioneaz ă, în medie, aproximativ 2 000 de dosare pe an și trimite în 
instanță aproximativ 200 de cazuri pe an100. DNA a dovedit un deosebit caracter 
proactiv în ac țiunile sale, ilustrat prin cre șterea constant ă a numărului de anchete 
DNA din oficiu101. Perioada medie între depunerea plângerii și inculpare este de 9-10 
luni, aproximativ 60 % din anchete durând mai pu țin de 6 luni102.  
În ultimii cinci ani,  DNA a stabilit o bun ă cooperare cu alte institu ții, în special cu 
Direcția de Investigare a Infrac țiunilor de Criminalitate Organizat ă și Terorism din 
cadrul Parchetului General (DIICOT), Direc ția General ă Anticorup ție (DGA) din 
cadrul Ministerului Administra ției și Internelor și cu parchetele publice din întreaga 
țară. În general, s-a înregistrat o cre ștere substan țială a numărului de notific ări 
primite de DNA în ultimii cinci ani103. Majoritatea notific ărilor au fost depuse de 
parchetele locale (60-67 %), DGA (15-20 %), urmate de DIICOT, Parchetul General, 
Garda Financiar ă, unitățile și inspectoratele de poli ție, Agenția Națională pentru 
Administrare Fiscal ă și Oficiul Na țional de Prevenire și Combatere a Sp ălării Banilor 
și Finanțării Terorismului. Cu toate acestea, notific ările din partea altor institu ții din 
acest domeniu, cum ar fi Autoritatea Na țională pentru Reglementarea și 
Monitorizarea Achizi țiilor Publice (ANRMAP) și Autoritatea Vamal ă a u  f o s t  î n  
număr mic. De asemenea, au existat pu ține notific ări de la alte servicii de control 
intern ale institu țiilor publice. 
În total, ca urmare a anchetelor sale, DNA poate demonstra rezultate semnificative. 
Între 2008 și 2011, DNA a trimis spre judecare cazuri cu un prejudiciu total estimat 
la aproximativ 1,13 miliarde EUR. În ultimii cinci ani, DNA a pus sub acuzare un număr considerabil de actuali sau fo ști funcționari de rang înalt, inclusiv 14 membri 
ai Parlamentului, 9 mini ștri (inclusiv un fost prim-ministru), 11 func ționari cu rang 
de secretar de stat sau subs ecretar de stat, 104 primari și viceprimari, 6 pre ședinți și 
vicepreședinți de Consilii Jude țene, 9 prefec ți 
și subprefec ți, precum și 18 directori și 
directori generali de companii cu capital de stat. DNA a urm ărit, de asemenea, 
puternic corup ția în cadrul sistemului judici ar, punând sub acuzare 40 de magistra ți, 
inclusiv urm ărirea unui num ăr de cazuri importante împotriva judec ătorilor de rang 
înalt104.  
Aceste succese, îns ă, nu au fost realizate f ără dificultăți. Independen ța magistraturii a 
fost contestat ă în repetate rânduri prin comentarii le politicienilor asupra unor cazuri 
specifice. Aceasta a inclus mai multe solicit ări de demitere a unor prim-procurori 
                                                 
100 Num ărul cazurilor solu ționate anual de DNA a crescut progresiv în ultimii cinci ani de la 1 506 în 2007 
la 2 014 în 2008 și 2 270 în 2011. De asemenea, s- a înregistrat an de an o cre ștere constant ă a numărului 
de puneri sub acuzare, de la 167 de cazuri împotriva a 415 inculpa ți în 2007 la 220 de cazuri împotriva 
a 937 de inculpa ți în 2010 și la 233 de cazuri împotriva a 1 091 inculpa ți în 2011. Procentul 
semnificativ de cazuri care nu conduc la pun ere sub acuzare (aproximativ 90 % din cazurile 
înregistrate) pot fi considerate drept o reflectare a procedurii penale și a faptului c ă procurorii sunt 
obligați în prezent s ă înregistreze și să gestioneze toate plânge rile, indiferent dac ă există un temei solid 
pentru anchetare. 
101 De la 45 de anchete deschise din oficiu  în 2007 la 88 în 2010 și 120 în 2011. 
102 Aceasta s-a dovedit o tendin ță destul de stabil ă în ultimii cinci ani. O cre ștere mică a numărului de 
anchete care dureaz ă peste 18 luni (de la 6,5 % în 2007 la 16,3 % în 2011) este considerat ă a reflecta 
creșterea num ărului total de cazuri gestionate și creșterea complexit ății dosarelor. 
103 O cre ștere de 80 % între 2007 și 2011. 
104 Acestea au inclus punerea sub acuzare a unui num ăr de judec ători ai Înaltei Cur ți, inclusiv a fostului 
președinte al sec ției civile, pus sub acuzare în luna mai a anului 2010 și condamnat în prim ă instanță la 
data de 1 iunie a acestui an. De asemenea, sunt în  curs anchete privind presupuse fapte penale s ăvârșite 
de foștii președinți ai secției administrative și ai secției penale.  
RO 29   RO DNA, proteste împotriva arest ării unor politicieni importan ți, cereri evidente de a 
întreprinde anchete disciplinare privind judec ătorii care au judecat cazuri de corup ție 
la nivel înalt și încercări de influen țare a desf ășurării cazurilor în instan ță. 
Preocupările privind problemele politice legate de independen ța sistemului judiciar 
au crescut în lumina evenimentelor din ultimele s ăptămâni (a se vedea raportul 
principal). Recent, a fost deschis un caz pe nal în urma unor probe privind o încercare 
de influen țare în mod nejustificat a pozi ției unui organism de  stat într-un caz 
emblematic. Organismul de stat introdusese o ac țiune civil ă ca parte important ă a 
cazului, îns ă, în urma unei schimb ări la conducerea institu ției și a subordon ării 
ierarhice a acesteia noului Guvern, acesta a retras ac țiunea în mod surprinz ător. 
Controversa public ă care a rezultat a dus la demiterea conducerii institu ției și la 
repunerea pe rol a ac țiunii civile, îns ă succesiunea evenimentelor a ridicat numeroase 
întrebări105.  
Caracterul disuasiv al hot ărârilor judec ătorești împotriva corup ției 
Rapoartele MCV au subliniat în mod constant importan ța urmăririi penale eficiente și 
a sancțiunilor disuasive în solu ționarea problemei corup ției la nivel înalt. În ultimii 
cinci ani, a existat o cre ștere substan țială a atât a num ărului de condamn ări definitive, 
cât și a numărului de condamn ări nedefinitive în cazurile de corup ție anchetate de 
DNA106. O creștere semnificativ ă a numărului de hot ărâri judec ătorești se poate 
observa în special în 2011, în urma adopt ării mai multor m ăsuri legislative și 
administrative pentru accelerarea procedurilor judiciare. S-au încheiat prin achitare 
doar 13 % din num ărul total de cazuri solu ționate de instan țe, unele dintre acestea 
rezultând din dezincriminarea anumitor infrac țiuni107. Avizul de specialitate consultat 
de Comisie a concluzionat c ă aceasta ilustreaz ă o abordare profesional ă și solidă din 
partea DNA. 
Printre inculpa ții condamna ți pentru infrac țiuni de corup ție prin hot ărâri judec ătorești 
definitive între 2006-2011 se num ără mai mul ți inculpați influenți, inclusiv patru 
actuali sau fo ști membri ai Parlamentului, un fost secretar de stat, 12 primari și 
viceprimari, un subprefect, 24 de magistra ți și 20 de directori de companii na ționale 
și instituții publice. Poate fi observat ă, în special din 2010, o cre ștere a num ărului de 
funcționari de rang înalt condamna ți pentru fapte de corup ție. Cu toate acestea, pân ă 
în 2011, practic nu s-a luat nicio decizi e în cazurile în care sunt implica ți inculpați 
mai influen ți din punct de vedere politic.  
Caracterul disuasiv al sanc țiunilor aplicate a constituit, de asemenea, o preocupare 
recurentă în ultimii cinci ani, r ămânând o problem ă. În ciuda unor mici îmbun ătățiri, 
cu o creștere a sanc țiunilor la peste cinci ani de înch isoare, statisticile pentru ultimii 
                                                 
105 Au fost ini țiate anchete penale pentru  favorizarea unui infractor. 
106 Decizii definitive pronun țate în 63 de cazuri DNA împotriva a 109 inculpa ți în 2007, fa ță de 85 de 
cazuri împotriva a 154 de inculpa ți în 2010 și 158 de cazuri împotri va a 298 de inculpa ți în 2011. Pân ă 
în prezent, numai în primele șase luni ale anului 2012, 451 de inculpa ți au fost condamna ți prin decizie 
definitivă. Creșterea este și mai evident ă atunci în cazul condamn ărilor nedefinitive: de la 66 de cazuri 
soluționate împotriva a 119 inculpa ți în 2007 la 127 de cazuri împotriva a 786 de inculpa ți în 2010 și 
181 de cazuri împotriva a 879 de inculpa ți în 2011.  
107 Num ărul achitărilor a totalizat 23 de achit ări definitive vizând 54 de inculpa ți în 2007, fa ță de 24 de 
achitări definitive vizând 41 de inculpa ți în 2010 și 24 de achit ări definitive vizând 62 de inculpa ți în 
2011. În ceea ce prive ște deciziile de achitare nedefinitive: aces tea au variat între 31 de cazuri vizând 
80 de inculpa ți în 2007 la 24 de cazuri și 60 de inculpa ți în 2010 și 52 de cazuri și 150 de inculpa ți în 
2011. Cre șterea num ărului absolut de decizii de achitare nedefinitive în 2011 trebuia corelat cu 
creșterea general ă a numărului de hot ărâri judec ătorești pronunțate în 2011. 
RO 30   RO patru ani arat ă că aproximativ 60 % din pedepsele cu închisoarea stabilesc sanc țiuni 
la nivelul minim sau sub acest nivel108. Procentul sanc țiunilor impuse la sau sub 
nivelul minim prev ăzut de lege a fost,de fapt, mai mare în 2011 decât în 2008 și dacă 
această tendință a continuat, sanc țiunile reduse pentru corup ție din noul Cod penal ar 
reduce și mai mult caracterul disuasiv109. În mod similar, în pofida unei sc ăderi a 
procentului pedepselor cu suspendare  din 2008, peste 60 % din pedepsele pronun țate 
în cazurile de corup ție la nivel înalt sunt înc ă suspendate110. În 2011, to ți cei trei fo ști 
sau actuali membri ai Parlamentului condamna ți prin hot ărâre definitiv ă au primit 
pedepse cu suspendare. În cadrul juridic actual, suspendarea execut ării pedepselor se 
aplică tuturor pedepselor, nu doar pede pselor cu închisoarea. Dac ă judecătorii decid 
o pedeaps ă cu închisoarea cu suspendare, ace știa nu pot aplica, de exemplu, o 
pedeapsă care să afecteze dreptul de  a candida la func ții publice. Aceasta înseamn ă 
că doi dintre ace ști membri ai Parlamentului, în ciuda condamn ării definitive pentru 
corupție, își păstrează statutul de parlamentari111. Un alt membru actual al 
Parlamentului, condamnat pentru corup ție prin decizie definitiv ă în acest an, r ămâne, 
la rândul s ău, membru al Parlamentului în virtutea faptului c ă a primit o pedeaps ă cu 
suspendare. 
Cu toate acestea, ca un semn de posibil ă schimbare, începând din vara anului 2011 s-
a produs o accelerare a num ărului de decizii împotriva inculpa ților de rang înalt, 
inclusiv a primelor decizii definitive împotriva inculpa ților mai influen ți politic, 
precum și a primelor pedepse cu în chisoarea pentru inculpa ții de rang înalt. În 2012, 
instanțele au condamnat și trimis la închisoare un fost ministru și doi actuali membri 
ai Parlamentului, dintre care un fost prim-ministru. Ace ști inculpa ți au devenit primii 
foști miniștri și actuali membri ai Parlamentului care urmau s ă fie trimi și la 
închisoare pentru fapte de corup ție112. În iulie 2012 un fost secretar de stat a fost 
condamnat la cinci ani de închisoare pentru abuz în serviciu – un caz care a ar ătat, de 
asemenea, c ă Înalta Curte de Casa ție și Justiție poate face o analiz ă critică a 
deciziilor adoptate de instan țele inferioare113.  
De asemenea, au fost depuse efor turi pentru promovarea unor sanc țiuni consecvente, 
proporționale și disuasive. Pe site-ul ICCJ a fost publicat ă în 2010 și a fost 
actualizat ă de două ori o compila ție de hot ărâri judec ătorești relevante pentru 
pedepsele în cazuri de corup ție emise de Înalta Curte de Casa ție și Justiție și de 
curțile de apel. În 2011, ICCJ a emis dou ă studii, înso țite de orient ări privind 
individualizarea pedepselor  pentru anumite infrac țiuni de corup ție. Orient ările au 
                                                 
108 Pedepsele care dep ășesc cinci ani de închisoare au crescut de la aproximativ 1 % din sanc țiunile aplicate 
în 2008 la peste 7 % în 2011. 
109 În 2008, 58 % din sanc țiunile aplicate au fost la sau sub nivelul minim prev ăzut de lege. În 2010, 57 % 
din sancțiunile aplicate au fost la sau sub nivelul minim prev ăzut de lege, în timp ce în 2011, 64 % din 
sancțiunile aplicate au fost la sau sub nivelul minim prev ăzut de lege.  
110 Doar aproximativ un sfert din sentin țele pronun țate în perioada 2007-2009 au fost executate în 
închisoare, acest procent crescând în perioada 2010-2011 la 40 % din sanc țiunile aplicate. 
111 Aceast ă problemă va fi rezolvat ă prin intrarea în vigoare a noului Cod penal, îns ă acesta se va aplica 
numai în cazurile viitoare. 
112 În luna martie 2012, unul di ntre membrii Parlamentului de la acea vreme a primit o pedeaps ă cu 
închisoarea de cinci ani. În mai 2012, un fost ministru a primit o pedeaps ă cu închisoarea de șapte ani. 
În luna iunie 2012, un membru al Parlamentului, fost prim-ministru, a primit o pedeaps ă cu închisoarea 
de doi ani.  
113 Instan ța inferioar ă a limitat infrac țiunile vizate în acest caz , cu efectul atingerii termenului de 
prescripție pentru anumite aspecte ale cazului, îns ă Înalta Curte de Casa ție și Justiție a restabilit 
domeniul de aplicare ini țial. 
RO 31   RO vizat mita pasiv ă, activă și traficul pasiv de influen ță. ICCJ a publicat, de asemenea, 
în 2011 orient ări privind circumstan țele agravante și atenuante privind o gam ă mai 
largă de infrac țiuni. Aceste recomand ări și orientări au fost bine primite de 
practicieni, cu solicit ări de extindere a acestei m ăsuri la toate infrac țiunile de 
corupție.  
Caracterul disuasiv al m ăsurilor judiciare se bazeaz ă, de asemenea, pe urm ărirea 
efectivă, sechestrarea și confiscarea bunurilor provenite din infrac țiuni. În perioada 
2008-2011, DNA a estimat daune de 1,13 miliarde EUR în cazurile care au ajuns în 
instanță. Procurorii au pus sechestr u, în perioada de referin ță, pe active în valoare de 
532 de milioane EUR. În 2011, DNA a emis or dine de confiscare pentru active în 
valoare de 212 milioane EUR și a confiscat efectiv active în valoare de 167 milioane 
EUR. În acela și an, instan țele au obligat inculpa ții condamna ți la plata a 
33,3 milioane EUR, reprezentând desp ăgubiri către autorit ățile publice și companiile 
de stat. O sum ă de 14,7 milioane EUR a fost returnat ă voluntar de inculpa ți în timpul 
anchetelor sau proceselor, în timp ce alte 1,9 milioane EUR au fost returnate celor 
care au denun țat infracțiunea114. Cu toate acestea, în afara acestor compensa ții către 
părțile civile, în cazurile de corup ție, instan țele au dispus confiscarea a doar 
320 000 EUR. În plus, nu s unt disponibile informa ții cu privire la sumele efectiv 
recuperate de autorit ățile fiscale. În general, rezultatele recuper ării activelor în 
instanțe par să nu se ridice la nivelul a șteptărilor. Confiscarea de la ter ți rămâne 
problematic ă, practicienii neavând o viziune comun ă asupra modului de gestionare a 
acestui aspect. Prevederea constitu țională conform c ăreia originea licit ă a propriet ății 
este prezumat ă contribuie și mai mult la o practic ă neunitar ă și la o abordare 
prudentă față de alte forme de confiscare. De și ANI poate acorda asisten ță, cum, de 
altfel, a și ajutat DNA în urm ărirea averilor nejustificate ale unor func ționari publici, 
aceasta nu poate urm ări activele transferate c ătre terțe părți, și nici înghe ța în mod 
independent activele.  
În 2012 a fost adoptat ă în Parlament o nou ă lege privind confiscarea extins ă. Această 
lege ar putea spori caracter ul disuasiv al pedepselor și determina o schimbare de 
mentalitate. De asemenea, ar putea intensifica atitudinea proactiv ă a autorităților de 
aplicare a legii și a sistemului judiciar în ceea ce prive ște desfășurarea anchetelor 
financiare și pronunțarea cu privire la r ecuperarea activelor.  
Imunitățile parlamentare 
Deși parlamentarii nu se bucur ă de imunitate deplin ă, aprobarea Parlamentului este 
necesară pentru începerea anchetelor penale care vizeaz ă parlamentari cu func ții de 
miniștri, precum și pentru autorizarea arest ării sau perchezi ționării unui parlamentar. 
În ultimii cinci ani, nu s-au adus îmbun ătățiri cadrului privind imunit ățile, deși 
imunitățile oferite mini ștrilor actuali au fost extinse la fo ști miniștri de către Curtea 
Constituțională.  
Din 2007, DNA, prin Procurorul General, a depus 8 cereri c ătre Parlament privind 
ridicarea imunit ății pentru anchetare a unor membri ai Parlamentului și 5 către 
                                                 
114 În conformitate cu legisla ția penală din România, autorilor infrac țiunilor de mit ă activă și trafic de 
influență li se acord ă automat impunitate în caz de regret efectiv și pot recupera mita oferit ă. GRECO, 
aflat în cea de-a treia rund ă de evaluare a incrimin ărilor de corup ție, a recomandat eliminarea acestor 
dispoziții: a se vedea alineatul 112, precum și recomand ările raportului GRECO, paginile 38-40:  
http://www.coe.int/t/dghl/monitoring/greco/evalua tions/round3/GrecoEval3(2010)1_Romania_One_EN
.pdf  
RO 32   RO Președintele României cu privire la anchetarea mini ștrilor și a foștilor mini ștri care 
nu sunt membri ai Parlamentului115. Parlamentul a aprobat 5 din aceste 8 cereri, a 
respins dou ă și o altă cerere își așteaptă decizia, în timp ce Pre ședintele a aprobat 
toate cererile. Într-un alt caz privind un membru al Parlamentului ( și fost ministru), 
extinderea anchetei penale la alte infrac țiuni a fost respins ă de Parlament. În ceea ce 
privește perchezi ționarea, Parlamentul a respins o cerere împotriva unui membru al 
Parlamentului ( și fost ministru). Din 2007, au existat trei cereri de arestare preventiv ă 
a unor membri ai Parlamentului: în tr-un caz cererea a fost respins ă și în alte dou ă 
cazuri admis ă116. Respingerea începerii anchetelor penale instituie imunitate de facto , 
în timp ce respingerea arest ării sau a perchezi ționării parlamentarilor poate îngreuna 
desfășurarea normal ă a anchetelor da într-un mod normal. 
Perioada de timp de care are nevoie Parlamen tul pentru a lua decizia de ridicare a 
imunității a fost extrem de variabil ă117, iar faptul c ă nu există nicio cerin ță pentru 
Parlament de a- și motiva deciziile se traduce în imposibilitatea de a stabili 
consecven ța procesului decizional. Într-un caz,  Parlamentul a aprobat începerea unei 
anchete, dar nu a aprobat perchezi ționarea. În 2011, Comisia a recomandat punerea 
în aplicare a unor norme clare de procedur ă pentru deciziile Parlamentului de ridicare 
a imunității118. Noua Strategie na țională anticorup ție include m ăsuri care vizeaz ă 
reforma regimului imunit ăților. De asemenea, aceasta ar putea stimula schimb ări în 
ceea ce prive ște abordarea Parlamentului fa ță de parlamentarii cu condamn ări pentru 
infracțiuni grave: În prezent, exist ă trei membri ai Parlamentului cu condamn ări 
definitive pentru infrac țiuni de corup ție care sunt înc ă activi în Parlament.  
Urmărirea cazurilor de corup ție în instan țe 
Pe parcursul primilor patr u ani de monitorizare MCV, energia cu care DNA a 
instrumentat cazurile de corup ție a fost în contrast puternic cu urm ărirea cazurilor de 
corupție la nivel înalt în instan țele de judecat ă119. Până în 2009, nu a existat nicio 
decizie în prim ă instanță în dosarele de corup ție de cel mai mare interes public. De 
exemplu, un caz împotriva unui fost viceprim- ministru inculpat la mijlocul anului 
2006 a cunoscut o serie de m ăsuri procedurale f ără prea mare efect. Acesta a fost 
întors la DNA pentru finalizarea anchetei, trimis la Curtea Constitu țională pentru 
două excepții de neconstitu ționalitate și după aceea de la ICCJ la curtea de prim ă 
instanță și apoi la tribunal, din motive jurisdic ționale. A fost nevoie de trei ani pentru 
                                                 
115 Membrii Parlamentului erau mini ștri sau foști miniștri. 
116 Membrii Parlamentului în cazul c ărora s-a solicitat arestarea preventiv ă aparțineau ambelor camere ale 
Parlamentului: doi la Camera Deputa ților și unul la Senat. Cel mai recent caz s-a înregistrat în 2012, 
când Camera Deputa ților a aprobat în termen de 24 de ore arestarea preventiv ă a unui membru al 
Parlamentului anchetat pentru crim ă organizat ă. 
117 Într-un caz recent, Pr ocurorul General a solicitat Parlamentului s ă permită anchetarea penal ă a unui 
ministru la 4 aprilie 2012. De și ministrul a demisionat a doua zi, cererea de anchetare a șteaptă încă 
decizia Parlamentului. În  schimb, un alt caz recent privind o cer ere de arestare a cunoscut o reac ție 
rapidă a Parlamentului, care a adoptat o decizie în termen de 24 de ore. 
118 Raportul MCV din iulie 2011, SEC(2011) 968, pagina 9 
119 Raportul privind progresele înregi strate de România în ceea ce prive ște măsurile de înso țire în urma 
aderării, iunie 2007, COM(2007) 378 final, pagina 15; Raportul MCV din iulie 2008, COM(2008) 494 
final, paginile 4 și 6; Raportul MCV din iulie 2009, COM(2009) 401 final, pagina 8; Raportul MCV din 
iulie 2010, COM(2010) 401 final, paginile 3 și 6. 
RO 33   RO ca acuzația să fie măcar citită în instan ță120. Până în al treilea trimestru al anului 
2011, doar aspectele procedurale au fo st parcurse în acest caz.  
Creșterea num ărului de hot ărâri judec ătorești din 2011, în special în prim ă instanță, a 
urmat o serie de m ăsuri legislative, administrative și operaționale. Anumite obstacole 
juridice au fost eliminate, cum ar fi recurgerea abuziv ă la excep țiile de 
neconstitu ționalitate, în scopul amân ării procedurilor judiciare. Cu timpul, aproape 
toate cazurile importante de corup ție la nivel înalt au fost suspendate pentru cereri de 
neconstitu ționalitate; pentru unele, suspendarea a durat peste un an. Utilizarea 
frecventă a acestor op țiuni în procesele de corup ție a făcut ca îmbun ătățirile 
introduse de modific ările la Legea cu privire la Curtea Constitu țională, în 2010, 
precum și alte modific ări introduse prin Legea micii reforme în justi ție din acela și an, 
să aibă o importan ță deosebit ă. Legea micii reforme a introdus m ăsuri care au 
accelerat procedurile judiciare, inclusiv îmbun ătățirea normelor de citare, noi 
dispoziții privind sanc ționarea abuzului de drepturi procedurale de c ătre părți, 
eliminarea suspend ării procesului penal pentru excep ții de nelegalitate, și 
posibilitatea de a pleda vinovat121.  
Cu toate acestea, la jum ătatea anului 2011, existau înc ă motive serioase de 
îngrijorare cu priv ire la durata total ă a procedurilor judiciare: pân ă la acel moment, 
deși 70 % din procesele DNA au fost solu ționate definitiv în mai pu țin de 3 ani de 
proceduri judiciare, în restul de 30 % di n cazuri, dintre care multe au implicat 
inculpați la nivel înalt, pu ține au ajuns la o hot ărâre în prim ă instanță în acest termen, 
cu atât mai pu țin la o decizie definitiv ă. Un num ăr dispropor ționat din aceste cazuri 
vizau func ționari de rang înalt122. Raportul Comisiei din iulie 2011 a exprimat 
îngrijorarea cu privire la capacitatea sist emului judiciar de a gestiona cazuri 
complexe și la nivel înalt și a solicitat s ă fie luate m ăsuri urgente pentru 
îmbunătățirea gestion ării procesului și practicii judiciare și alocarea de resurse 
suficiente123.  
În conformitate cu recomand ările Comisiei din iulie 2012, în ultimele dou ăsprezece 
luni, Înalta Curte de Casa ție și Justiție (ICCJ) a luat o serie de m ăsuri care urm ăresc 
îmbunătățirea celerit ății proceselor de corup ție la nivel înalt. ICCJ joac ă un rol 
deosebit de important, atât ca instan ță competent ă în multe cazuri-cheie, cât și ca 
exemplu pentru sistemul judiciar în ansamblul s ău. Din vara anului 2011, pe baza 
propriei analize efectuate  în perioada 2010-2011 și pe baza evalu ării Comisiei, ICCJ 
a pus în aplicare o serie de m ăsuri manageriale și administrative pentru a asigura o 
utilizare mai eficient ă a sălilor de judecat ă, precum și organizarea pentru utilizarea 
                                                 
120 A se vedea Documentul justificativ la Raportul Comisiei din 22 iulie 2009, SEC(2009) 1073, pagina 11, 
nota de subsol 19; și Documentul justificativ la Raportul Co misiei din 20 iulie 2010, SEC(2010) 949, 
pagina 13, nota de subsol 19. 
121 În 2011, pentru 35 din cei 36 de inculpa ți care au pledat vinovat, proc edurile judiciare a durat maxim 
1,5 ani. 
122 Pân ă la jumătatea anului 2011, din 37 de cazuri împotriva actualilor sau fo știlor membri ai 
Parlamentului sau ai Guvernului, care au ajuns în instan ță între 2005 și 2010, 10 au fost solu ționate cu 
hotărâri în prim ă instanță și 4 cu hot ărâri definitive. În cazul unui fo st ministru incu lpat în 2003, 
hotărârea în prim ă instanță a fost pronun țată în 2011. 
123 A se vedea Documentul justificativ la Raportul Comisiei din 20 iulie 2011, SEC(2011) 968, 
paginile 13-15. Problemele specifice identificat e au inclus: aspecte organizatorice; o clemen ță excesivă 
în admiterea cererilor de amânare de la ap ărare; o abordare pasiv ă în admiterea probelor, inclusiv pentru 
a stabili la nivel de instan ță dacă toți martorii propu și trebuie s ă fie audia ți sau dac ă sunt necesare 
expertize suplimentare; și gestionarea neregulilor de procedur ă. 
RO 34   RO sălilor libere de la alte instan țe. Un nou sediu a fost alocat ICCJ în noiembrie 2011 și 
ar trebui s ă fie gata pentru utilizare în urm ătoarele luni.  
ICCJ a accelerat vizibi l audierile într-un num ăr mare de cazuri la nivel înalt, stabilind 
audieri săptămânale în unele cazuri, c onsolidând practica judiciar ă și contracarând, 
uneori, tactici evidente de tergiversare, cum ar fi lipsa avoca ților în instan ță. 
Rezultatul a fost o cre ștere semnificativ ă a numărului de hot ărâri în prim ă instanță, 
precum și a numărului de hot ărâri definitive124. S-au făcut eforturi speciale pentru a 
se concentra pe cazuri în care termenul de prescrip ție se apropia (a se vedea mai jos). 
Aceste îmbun ătățiri în gestionare și practică trebuie să fie continuate și extinse. Chiar 
și astăzi, încă mai exist ă cazuri în care durata procedurilor r ămâne excesiv ă. 
Îmbunătățirile aduse de ICCJ în ultimul an au ar ătat că instanțele au dreptul de a 
adopta o abordare mai strict ă pentru a garanta c ă nu este întârziat cursul justi ției în 
mod nejustificat. De exemplu, conducerea ICCJ a solicita t buget suplimentar de la 
Ministerul Justi ției, în scopul de a asigura plat a expertizei di n bugetul instan țelor, 
evitând riscul ca exper ții să se bazeze pe ap ărare pentru plat ă125 De asemenea, unii 
judecători ICCJ au aplicat solu ții noi pentru a evita riscul ca expertizele s ă provoace 
amânări inutile126. Au fost organizate  sesiuni de formare cu privire la utilizarea de 
măsuri speciale de investiga ție pentru a ajuta judec ătorii să soluționeze mai rapid 
problemele ap ărării în ceea ce prive ște utilizarea unor astfel de probe. Noul Cod de 
procedură penală va da mai mult ă libertate de apreciere judec ătorilor în tratarea 
eventualelor abuzuri ale drepturilor proce durale. Aceasta va fi o ocazie important ă de 
a îmbunătăți percepția că instanțele sunt prea dispuse s ă permită amânarea cursului 
justiției. 
O problem ă specială identificat ă în ceea ce prive ște celeritatea procedurilor judiciare, 
cu implica ții în special pentru cazurile de corup ție, este legat ă de prescripție. În 
iulie 2011, raportul Comisiei a men ționat că în trei cazuri trimise în instan ță în 
perioada 2006-2007 s-a împlin it în totalitate sau par țial termenul de prescrip ție și, de 
asemenea, a avertizat în leg ătură cu riscul iminent de prescrip ție într-un num ăr de 
alte cazuri de corup ție la nivel înalt. De atunci, ICCJ a emis hot ărârea sa 
interpretativ ă de a exclude din perioada de timp folosit ă pentru a calcula termenul 
prescripției, perioadele de timp în care un proces a fost suspendat în a șteptarea 
hotărârii Curții Constitu ționale privind o excep ție de neconstitu ționalitate. Acest 
lucru a condus la o prelungire a perioadelor de prescrip ție într-un anumit num ăr de 
cazuri. Prin concentrarea pe accelerarea audierilor în cazuri care se apropie de 
                                                 
124 Pân ă la jumătatea anului 2012, din 37 de cazuri împotriva actualilor sau fo știlor membri ai 
Parlamentului sau ai Guvernului, care au ajuns în instan ță între 2005 și 2010, 14 au fost solu ționate cu 
hotărâri în prim ă instanță și 9 cu hot ărâri definitive. În perioada 5 septembrie 2011 - 30 martie 2012, la 
ICCJ au avut loc 295 de a udieri în cazurile de corup ție la nivel înalt judecate în prim ă instanță. Datele 
comparative arat ă un progres evident în num ărul de hot ărâri luate în prim ă instanță de secția penală a 
ICCJ: adic ă de la 2 hot ărâri în prim ă instanță, în cazurile de corup ție la nivel înalt în 2009 și 2 în 2010 
la 12 în 2011 și 7 numai în primul trimestru din 2012. 
125 În urma solicit ării ICCJ, într-o hot ărâre de Guvern emis ă la data de 11 aprilie 2012, ICCJ a primit un 
buget suplimentar de aproximativ 100 000-120 000 EUR. 
126 De exemplu, audierea sub jur ământ sau prin confruntare în instan ța de judecat ă a experților acuzării, 
astfel încât s ă se evite dispunerea unei expertize suplimentare inutile, care ar fi întârziat și mai mult 
procedura. 
RO 35   RO prescripție, ICCJ a putut pronun ța un num ăr de hotărâri în prim ă instanță și câteva 
hotărâri definitive în cazurile-cheie de corup ție la nivel înalt127. 
În noul Cod penal, nivelul sanc țiunilor pentru anumite infrac țiuni de corup ție este 
mai mic decât în Codul penal actual: di n cauza modului în care se calculeaz ă 
prescripția, acest lucru va conduce, prin urmare, la perioade mai scurte de prescrip ție. 
Având în vedere principiul aplic ării legii celei mai favorabil e, ar putea exista riscul 
ca unele cazuri în curs de desf ășurare, care nu sunt înc ă soluționate la data intr ării în 
vigoare a noului Cod penal, s ă se prescrie. O analiz ă a 26 de cazuri de corup ție la 
nivel înalt în curs de desf ășurare a ar ătat că, odată cu intrarea în vigoare a noului Cod 
penal, în 10 din aceste cazuri, termenul de prescrip ție va scădea cu aproximativ 20%, 
în unele cazuri acesta devenind 2013-2014, mai degrab ă decât 2016-2017, ca în 
prezent. Într-un caz împotriva unui fost viceprim-ministru, care, în conformitate cu 
prevederile legale în vigoare, are un termen de prescrip ție de 22,5 ani, intrarea în 
vigoare a noului Cod penal ar pu tea conduce la o reducere drastic ă a termenului de 
prescripție la 7,5 ani și, prin urmare, la respingerea dosarului128. 
O nouă metodă de calcul a perioadei de prescrip ție a fost introdus ă prin 
amendamentele la Codul penal în vigoare adoptate în 2012 cu scopul de a compensa acest efect. De asemenea, se pare c ă o oarecare cre ștere a sanc țiunilor este luat ă în 
considerare prin legea pentru punerea în aplicare a noului Cod penal. Cu toate 
acestea, exist ă puncte de vedere diferite între pr acticieni cu privire la aplicarea 
principiului legii mai favorabile atât în stabilirea pedepsei, cât și în calcularea 
termenului de prescrip ție
129. Este important ca aceast ă problem ă să fie clarificat ă 
înainte de intrarea în vigoare a Codulu i penal, pentru a asigura o practic ă unitară și 
pentru a permite s ă fie luate m ăsurile pentru a împiedica împlinirea termenului de 
prescripție în dosarele penale pe rol. 
Experții consulta ți de Comisie au constatat, de asemenea, un aspect mai important. 
Modul în care func ționează termenul de prescrip ți e  î n  R o m â n i a ,  f ără întreruperea 
prescripției la trimiterea în judecat ă (sau chiar la hot ărârea în prim ă instanță), cum 
este cazul în multe alte sisteme juridice, deschide posibilitatea de a utiliza amân ările 
din instan ță pentru a sc ăpa de justi ție. Un studiu efectuat de Transparency 
International în 2010, privind prescrip ția și instrumentarea cazurilor de corup ție în 
UE a subliniat c ă, deși termenele de prescrip ție par a fi suficiente, procedurile 
prevăzute de lege creeaz ă posibilit ăți diverse pentru infractori de a se sustrage 
urmăririi130. Studiul recomand ă ca regimul de prescrip ție din România s ă se extind ă 
și să defineasc ă mai bine motivele pentru întreruperea și suspendarea termenului de 
prescripție. Atunci când identific ă punctele slabe recurente în regimurile de 
prescripție în UE, studiul constat ă riscul de a include în calcul etapa recursului. 
                                                 
127 Aceste hot ărâri au inclus o hot ărâre definitiv ă împotriva unui fost prim-ministru și o hotărâre definitiv ă 
împotriva unui alt fost ministru. Un alt caz împotriva fostului prim-ministru r ămâne amenin țat de 
termenul de prescrip ție, care se va împlini anul viitor.  
128 Conform noului Cod penal, termenul de prescrip ție în acest caz ar fi fost împlinit în 2011. 
129 Unii magistra ți și practicieni, inclusiv Ministerul Justi ției, consider ă că principiul legii mai favorabile ar 
trebui să fie aplicat în dou ă etape separate, pentru stabilirea pedepsei și calculul termenului de 
prescripție, în timp ce al ții consider ă ca un singur cod, fie codul vechi, fie cel nou, se aplic ă în funcție 
de care este legea mai favorabil ă, cumulativ. O alt ă interpretare este faptul c ă normele de calcul al 
termenului de prescrip ție ar trebui s ă fie cele în vigoare, indiferent  de regimul pedepsei celei mai 
favorabile. 
130 „Expirarea termenului, prescrierea și instrumentarea cazurilor de corup ție în țările UE” , 
Transparency Internati onal, noiembrie 2010. 
http://transparency.ie/sites/default/file s/Statutes%20of%20Limitation_web.pdf  
RO 36   RO Studiu indic ă o serie de op țiuni care ar putea contribui la  o dezbatere în România cu 
privire la modul de a reforma institu ția prescrip ției131. 
Unul dintre domeniile în care deficien țele persist ă în practica judiciar ă în instan țele 
de judecat ă și în legătură cu care nu s-au înregistrat numeroase progrese în ultimii 
cinci ani este reprezentat de corupția în achizi țiile publice . În 2010 și 2011, DNA a 
instrumentat 54 de cazuri de achizi ții publice132. În aceste cazuri, au fost emise 24 de 
trimiteri în judecat ă133. Până la jumătatea anului 2011, dintre cele 43 de cazuri ale 
DNA din domeniul achizi țiilor publice trimise la instan țe între 2006 și 2010, au fost 
pronunțate hotărâri definitive în doar dou ă cazuri. Din iuli e 2011, cinci condamn ări 
au fost pronun țate în prim ă instanță împotriva a 13 inculpa ți în cazuri de achizi ții 
publice. Au fost organizate sesi unile de formare pentru magistra ți axate pe cazuri de 
achiziții publice, în special în ultimii ani.  
Avocatul Poporului 
Avocatul Poporului are un rol important în lupta împotriva corup ției în România. 
Acest post este împuternicit s ă efectueze investiga ții cu privire la presupusele fapte 
ilegale ale administra ției. Este un organism independent, care poate ac ționa în 
temeiul unei plângeri a oric ărei persoane sau din proprie ini țiativă. Avocatul 
Poporului are, de asemenea, dr eptul, în conformita te cu articolul 26  alineatul (2) din 
Legea 35/1997 s ă raporteze Parlamentului sau prim-ministrului „cazuri grave de 
corupție” pe care le constat ă, în cursul investiga țiilor sale.  
Avocatul Poporului este, de asemenea, singura institu ție care poate contesta în mod 
direct o ordonan ță de urgen ță la Curtea Constitu țională. La 3 iulie 2012, Parlamentul 
a luat decizia de a încheia mandatul Avo catului Poporului. A cest lucru a ridicat 
probleme legate de capacitatea Avocatului Poporului de a- și îndeplini func țiile 
importante f ără interferen țe politice.  
5. O BIECTIVUL DE REFERIN țĂ NR. 4: ADOPTAREA UNOR M ĂSURI SUPLIMENTARE DE 
PREVENIRE șI LUPTĂ ÎMPOTRIVA CORUP țIEI, ÎN SPECIAL ÎN ADMINISTRA țIA LOCAL Ă 
Ultimul element al eforturilor anticorup ție monitorizate în cadrul MCV const ă în 
prevenirea corup ției și măsurile de combatere a corup ției în sectorul public. 
Obiectivul-cheie pe care România trebuia s ă îl abordeze în vederea îndeplinirii 
acestui obiectiv de referin ță era stabilirea unei abord ări strategice eficiente, proactive 
și preventive pentru reducerea corup ției, minimizarea riscului apari ției corupției și 
detectarea neregulilor atunci când se produc. De asemenea, acest obiectiv de referin ță 
a permis urm ărirea sectoarelor expuse corup ției pe orizontal ă, cum ar fi achizi țiile 
publice, precum și răspunsul autorit ăților de aplicare a legii. 
Percepția corupției și indici 
Cele mai recente sondaje de percep ție, cum ar fi sondajul Eurobarometru privind 
atitudinile europenilor fa ță de corupție, publicat în februarie 2012, arat ă că încrederea 
cetățenilor români în eficacitatea m ăsurilor anticorup ție ale autorit ăților române este 
                                                 
131 De exemplu, flexibilitate în ceea ce prive ște începerea termenului de prescrip ție, termenul de prescrip ție 
foarte lung sau eliminar ea termenului de prescrip ție absolut, prior itizarea cazurilor al c ăror termen de 
prescripție se apropie de final, suspendarea sau întreruperea termenului de prescrip ție atunci când un 
inculpat comite o alt ă infracțiune, disponibilitatea datelor și statisticilor. 
132 32 de cazuri în 2010 și 22 în 2011. 
133 15 în 2010 și 9 în 2011. 
RO 37   RO foarte scăzută. Din 2007 pân ă în 2011, o majoritate clar ă a românilor care au 
participat la sondajele Eurobarometru au considerat c ă fenomenul corup ției este o 
problemă majoră în țara lor (între 93% și 96%)134. În plus, 67% din români consider ă 
că fenomenul corup ției s-a dezvoltat în ultimii trei ani în țara lor. Printre institu țiile 
percepute de public ca fiind afect ate de un nivel ridicat de corup ție se num ără 
autoritățile vamale, poli ția, justiția și politicienii de la nivel na țional și local. 
Domeniul asisten ței medicale este, de asemenea, considerat vulnerabil la corup ție. 
În ceea ce prive ște indicii interna ționali, ratingul României în materie de corup ție în 
cotațiile Freedom House „Na țiuni în tranzit” nu a ar ătat niciun progres vizibil în 
ultimii cinci ani 135. Cel mai recent raport publicat în 2012 concluzioneaz ă că s-a 
înregistrat o dezvolta re destul de lent ă în toate sectoarele . Raportul Global al 
Competitivit ății 2011-2012 realizat de Foru mul Economic Mondial plaseaz ă corupția 
pe locul al cincilea într-un clasament al celor mai mari obstacole în calea dezvolt ării 
afacerilor în România136. 
Strategii na ționale anticorup ție 
Din 2005 pân ă în 2011, eforturile anticorup ție ale autorit ăților române au fost 
orientate de dou ă strategii: în perioada 2005-2007, o strategie coordonat ă de 
Ministerul Justi ției și, în perioada 2008-2010, o strategie coordonat ă de Ministerul 
Administra ției și Internelor, care a fost prelungit ă până în 2011 pentru a permite 
finalizarea unei noi strategii. În 2010, la recomandarea Comisiei, România a 
comandat un studiu independent pentru  a evalua impactul acestor dou ă strategii 
anticorup ție, care s ă serveasc ă drept baz ă pentru elaborarea unei noi strategii137. 
Studiul a concluzionat c ă, deși aceste strategii au fost în mare m ăsură puse în 
aplicare, impactul lor este mult mai pu țin vizibil. Studiul a identificat deficien țe, 
inclusiv lipsa de indicatori pentru m ăsurarea impactului pr actic, o abordare 
descendent ă a elabor ării și punerii în aplicare a strategiilor, lipsa r ăspunderii 
principalilor actori și implicarea insuficient ă a ramurilor legislative și judiciare. 
Studiul a recomandat ca o nou ă strategie s ă adopte o abordare multidisciplinar ă, care 
să implice toate cele trei ramuri ale statului și societatea civil ă. S-a recomandat, de 
asemenea, intensificarea accentului pe prevenirea și evaluarea riscurilor, precum și 
pe asigurarea unei mai bune coordon ări la cel mai înalt nivel politic și a unei mai 
bune monitoriz ări.  
Noua Strategie na țională anticorup ție a fost adoptat ă de Guvern în luna martie a 
acestui an, reaprobat ă de noul Guvern în luna mai, f ără modificări și aprobată ulterior 
de Parlament printr-o declara ție adoptat ă de acesta din urm ă în luna iunie. Noua 
strategie s-a bazat pe un amplu proces de  consultare care a imp licat societatea civil ă, 
precum și recomand ările rezultate în urma evalu ării independente a strategiilor 
anterioare. Noua stra tegie este construit ă în jurul a patru obiective generale: m ăsuri 
preventive, educa ție anticorup ție (inclusiv sensibilizare), m ăsuri administrative și 
                                                 
134 http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_291_en.pdf; 
http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_325_en.pdf; 
http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_374_en.pdf  
135 http://www.freedomhouse.org/report/nations-transit/2012/romania  . Între 2007 și 2012 corup ția a primit 
nota 4 pe o scar ă de la 1 la 7, 1 reprezentând cel mai înalt nivel de progres democratic și 7 cel mai 
scăzut. 
136 http://www3.weforum.org/docs/WEF_GCR_Report_2011-12.pdf  . 
137 Raportul Comisiei din 20 iulie 2010, COM(2010) 401 final, a recomandat ca România „s ă consolideze 
politica general ă anticorup ție... pe baza unei evalu ări independente a impactului rezultatelor din 
ultimele dou ă strategii anticorup ție implementate începând cu anul 2005”.  
RO 38   RO penale, precum și monitorizare138. Vor fi adoptate planur i sectoriale la toate 
nivelurile, de toate institu țiile publice, în termen de trei luni de la adoptarea 
strategiei. Institu țiile publice au, de asemenea, obliga ția de a identifica 
vulnerabilit ățile și riscurile asociate.  
Strategia va fi monitorizat ă de Comisia de monitorizare  a progreselor în domeniul 
reformei sistemului judiciar și luptei împotriva corup ției, care implic ă cele mai 
importante p ărți interesate. Vor fi organizate întâlniri de coordonare o dat ă la șase 
luni, punerea în aplicare global ă fiind coordonat ă de Ministrul Justi ției. Au fost 
stabilite cinci platforme de coordonare, reprezentând principalele categorii de p ărți 
interesate (autorit ăți independente, administra ția public ă centrală, administra ția 
publică locală, mediul de afaceri și societatea civil ă). Sunt prev ăzute o serie de 
instrumente de monitorizare, de la mecanisme  de autoevaluare la misiuni de evaluare 
tematică. În pofida posibilelor lacu ne identificate, inclusiv  lipsa bugetelor dedicate 
diferitelor m ăsuri, o serie de termene incerte și lipsa clarit ății asupra i ndicatorilor de 
impact, strategia reprezint ă un cadru cuprinz ător cu monitorizare dedicat ă, în 
conformitate cu recomandarea Comisiei din iulie 2011. Dac ă este pusă în aplicare 
efectiv, iar poten țialele lacune sunt solu ționate, aceasta ofer ă un cadru substan țial 
pentru consolidarea eforturilor anticorup ție ale României. 
Măsuri anticorup ție adoptate în administra ția publică și de societatea civil ă 
Direcția General ă Anticorup ție (DGA) din cadrul Ministerului Administra ției și 
Internelor este unul  dintre pionierii m ăsurilor anticorup ție aplicate la nivel regional și 
local. Înfiin țată în anul 2005, DGA este unic ă, fiind competent ă să aplice atât m ăsuri 
preventive, cât și, ca poliție judiciar ă, măsuri represive împotriva corup ției din cadrul 
poliției, precum și al altor structuri din cad rul Ministerului Administra ției și 
Internelor (MAI).  
În ultimii cinci ani, DGA poate demonstra rezu ltate din ce în ce mai bune în ceea ce 
privește identificarea și urmărirea corup ției în cadrul MAI, existând un num ăr tot mai 
mare de investiga ții ale parchetelor și trimiteri în judecat ă rezultate din notific ările 
sale. Între 2007 și 2011, DGA a trimis 1 047 de notific ări la DNA. Acestea reprezint ă 
aproximativ 20 % din notific ările generale primite de DNA de la autorit ățile de 
aplicare a legii, parchete și instituții publice139. Ca urmare a notific ărilor DGA, DNA 
a formulat rechizitorii în 222 de cazuri, ia r DGA a trimis 6 388 de dosare la parchete 
(altele decât DNA), ceea ce a condus la 836 de trimiteri în judecat ă140. În instan țe, 
investigațiile DGA au dus la 538 de deciz ii finale împotriva a 717 inculpa ți 141.  
În ultimii ani, DGA poate demonstra, de asemenea, o cre ștere exponen țială a 
numărului de ac țiuni din oficiu, acest lucru sugerând o abordare proactiv ă142. Aceasta 
                                                 
138 Măsurile vizate includ cre șterea transparen ței, integritatea sistemului  judiciar (de competen ța CSM), 
transparen ța finanțării partidelor politice și a campaniilor electorale, integritatea membrilor 
Parlamentului, achizi țiile publice, integritatea mediului de afaceri și administra ția publică locală. 
139 Num ărul notific ărilor depuse de DGA a crescut constant în ultimii cinci ani, variind de la 180 în 2007 la 
241 în 2011. 
140 Aproximativ 70 % din rechizitoriile formulate pentru fapte de corup ție de parchete sunt rezultatul 
notificărilor trimise de DGA, fa ță de doar 20 % de la Serviciul de investigare a fraudelor din Poli ția 
Română. 
141 De asemenea, Direc ția a efectuat o analiz ă a nivelului de sanc țiuni aplicate, care a ar ătat că 649 de 
inculpați au fost condamna ți la închisoare (155 cu executare și 494 cu suspendare), 7 au fost obliga ți la 
plata unei amenzi penale, 45 au fost achita ți, iar în 7 cazuri, procedurile judiciare au fost încheiate. 
142 Din totalul de 8 358 de dosare depuse de DGA la DNA și la alte parchete, 2 835 au fost întemeiate pe 
acțiuni din oficiu, 1 354 au fost întemeiate pe alte notific ări (în special de la serviciile de informa ții) și 
RO 39   RO și-a demonstrat, de asemenea, atitudinea proactiv ă în dorin ța de a-și depăși 
responsabilit ățile imediate privind personalul poli ției și MAI și de a accepta 
delegările frecvente de la procurori pentru a întreprinde sarcini de anchet ă în alte 
domenii, având în vedere expertiza sa, echipamentele și utilizarea de m ăsuri speciale 
de anchet ă.  
De asemenea, DGA poate demonstra mai multe investiga ții importante, la scar ă 
largă, întreprinse în cooperare cu DNA, inclusiv o opera țiune de mare amploare care 
vizează punctele de trecere a frontierei, legat ă în special de contrabanda cu țigări. 
Peste 230 de ofi țeri ai poli ției de frontier ă și ofițeri vamali de la șase puncte de 
trecere a frontierei au fost ancheta ți pentru luare de mit ă și participarea la un grup de 
crimă organizat ă. Un studiu recent comand at de FRONTEX privind m ăsurile 
anticorup ție în domeniul controlului la frontierele UE a estimat c ă polițiștii de 
frontieră din aceast ă rețea anihilat ă câștigau zilnic aproximativ 500 EUR din mit ă143. 
Mita primit ă era împărțită cu colegii ofi țeri care nu lucrau în schimbul respectiv, 
precum și cu superiorii144. Acest caz a urmat unor anchete anterioare considerabile 
privind corup ția în eliberarea de permise de conducere și a fost urmat de alte cazuri 
de contraband ă la scară mai mic ă, investigate în colabora re cu DIICOT, indicând 
rețele importante de corup ție vizate. Cu toate acestea, rezultatele ob ținute de DGA în 
urmărirea altor domenii de corup ție gravă și complex ă din cadrul Ministerului pot fi 
extinse în continuare, inclusiv cazuri care implic ă funcționari la nivel înalt și legături 
marcate de corup ție între poli ție și crima organizat ă, în care sunt pu ține investiga ții 
raportate în prezent.  
În afară de investiga țiile privitoare la corup ție, DGA s-a aflat, de asemenea, în prim-
planul dezvolt ării activit ăților preventive. În ultimii cinci ani, DGA a monitorizat 
activitatea MAI în domeniul prevenirii pr intr-o serie de indicatori de performan ță, de 
la raportarea corup ției la creșterea gradului de con știentizare, activit ăți de formare și 
cooperare cu ONG-urile. Începând din 2009, DGA a introdus un sistem clar de 
evaluare a riscurilor pentru identificarea zonelor vulnerabile, în care sunt necesare 
acțiuni prioritare. Metodologia de evaluare a riscurilor a fost pus ă în aplicare în toate 
structurile MAI145. DGA a desf ășurat, de asemenea, o serie de activit ăți mai ample, 
inclusiv studii de cercetare privind aspecte precum modelele de corup ție în domenii 
specifice, precum și legăturile dintre corup ție și crima organizat ă. A derulat, de 
asemenea, cu succes mai multe campanii de sensibilizare și a promovat mai multe 
canale ușor de utilizat pentru raportarea corup ției. O linie telefonic ă de raportare 
(TELVERDE) este pe deplin func țională și și-a dovedit eficacitatea printr-un num ăr 
tot mai mare de rapoarte primite și dosare penale deschise pe baza acestora146. Au 
                                                                                                                                                         
4 169 pe plângeri din partea cet ățenilor. Num ărul acțiunilor din oficiu  a crescut de la 391 în 2007 la 686 
în 2010 și la 811 în 2011. 
143 „Studiu privind m ăsurile anticorup ție în domeniul controlului la frontierele UE”, Centrul pentru Studiul 
Democrației, martie 2012. Textul integral al studiului este disponibil pe urm ătoarea pagin ă web: 
http://www.frontex.europa.eu/asse ts/Publications/Research/Study_on_anticorruption_measures_in_EU_
border_control.pdf  . 
144 Estim ările sugereaz ă că șeful punctului de trecere a frontierei ob ținea beneficii în valoare de 
10 000 EUR pe lun ă. 
145 Domeniile de risc identif icate în urma acestei evalu ări au fost: poli ția rutieră, poliția de frontier ă, 
structurile din cadrul Direc ției regim permise de conducere și înmatriculare a vehiculelor, poli ția de 
ordine public ă și achizițiile publice. 
146 În perioada 2007-2011, 209 dosare penale au fost de schise pe baza rapoartelor înregistrate prin aceast ă 
linie. 
RO 40   RO fost dezvoltate planuri pentru dezvoltarea unei linii anticorup ție la nivelul întregului 
sector public, îns ă aceasta nu a devenit înc ă funcțională. 
În afară de MAI, activit ățile altor institu ții au fost mai pu țin substan țiale. Autoritatea 
Națională a Vămilor  și Agenția Națională de Administrare Fiscal ă (ANAF) au pus 
în aplicare o serie de m ăsuri preventive, în special axate pe utilizarea de instrumente 
de e-guvernare pentru a reduce riscul unui comportament corupt. Cu toate acestea, 
autoritatea vamal ă, în special, are o atitudine mai pu țin proactiv ă atunci când vine 
vorba de detectarea cazurilor de corup ție, considerate a fi în întregime de competen ța 
altor autorit ăți. Între 2007 și 2011, doar 15 notific ări au fost transmise de Autoritatea 
Națională a Vămilor la DNA. În aceea și perioadă de referin ță, ANAF a transmis 132 
de notific ări la DNA, existând o cre ștere substan țială în perioada 2010-2011147. 
ANAF a solicitat Cur ții de Conturi s ă efectueze un audit care s ă vizeze 
vulnerabilit ățile la corup ție. Între 2007 și 2011, au fost aplicate 38 de sanc țiuni 
disciplinare personalului AN AF, dintre care 15 mustr ări și doar o concediere. Având 
în vedere nivelul ridicat al riscurilor asociate corup ției și altor nereguli din sectorul 
administra ției fiscale, avizul exper ților a identificat aceast ă cifră ca fiind mic ă. 
Domeniile specifice de risc predispuse la corup ție identificate de Ministerul de 
Finanțe vizează problemele legate de impozit și eliberarea documentelor ( și anume, 
acordarea de licen țe/autoriza ții). Obiectivul pentru viitor este acela de a limita cât 
mai mult posibil contactul direct dintre contribuabili și funcționarii fiscali. A fost 
făcut un pas important în acest sens, fiind permis ă depunerea declara țiilor fiscale 
online.  
Ministerul de Finan țe a finalizat recent o analiz ă internă a evaluării riscurilor. 
Organismele de control intern func ționează în cadrul ANAF, în cadrul G ărzii 
Financiare și Autorit ății Vamale, efectuând controale ierarhice, cu privire la 
rapoartele și activitatea func ționarilor. Aceast ă activitate a trebuit continuat ă într-un 
moment de reorganizare substan țială pentru ANAF, Garda Financiar ă și Autoritatea 
Vamală, cu o reducere considerabil ă a personalului148. În iulie 2012, ANAF a 
înființat o Direc ție de integritate îns ărcinată cu prevenirea și lupta împotriva corup ției 
în cadrul agen ției. Responsabilit ățile detaliate ale noii direc ției urmeaz ă a fi stabilite. 
Serviciul de Investigare a Fraudelor din cadrul Poli ției Române  s-a concentrat în 
ultimii ani pe un num ăr de zone vulnerabile/de risc (de exemplu, contractele de 
achiziții publice, sectorul asisten ței medicale, educa ția). Aceast ă abordare nu a fost 
însă urmărită ca o abordare sistematic ă, la nivel na țional. Între 2007 și 2011, 
Serviciile de Investigare a Fraudelor au notificat 9 205 de dosare penale privind 
infracțiuni de corup ție la parchete (inclusiv DNA). Surprinz ător, numărul de acțiuni 
din oficiu a sc ăzut dramatic de la 10 0 % în 2007, 85 % în 2008 și 95 % în anul 2009 
la 50 % în 2010 și 28 % în 2011. Investiga țiile financiare r ămân un punct slab și 
accesul la bazele de date din întreaga țară este încă problematic, de și se întreprind 
unele eforturi în ace st sens (de exemplu, crearea unei baze de date centralizate la 
nivel național a bunurilor imobile). 
În ultimii cinci ani, Parchetul General a adoptat o serie de m ăsuri pentru 
intensificarea luptei împotriva corup ției la nivel mic și mediu de c ătre parchetele  din 
țară. În 2008, Ministerul Public  a efectuat o evaluare a rechizitoriilor formulate în 
                                                 
147 Au existat 38 de notific ări de la ANAF c ătre DNA în 2010 și 73 în 2011, fa ță de doar dou ă în 2007, 10 
în 2008 și 9 în 2009. 
148 În ultimii doi ani, aproximativ 4 000 de posturi au fost eliminate.  
RO 41   RO cazurile de corup ție și a concluzionat c ă, la momentul respectiv, abordarea 
procurorilor a fost mai degrab ă reactivă decât proactiv ă în instrumentarea acestor 
cazuri. Prin urmare, Procurorul General a emis un ordin prin care a fost stabilit ă la 
nivel național o re țea de procurori specializa ți în cazuri de corup ție. Procurorul 
General a cerut, de asemenea, parchetelor jude țene, să dezvolte propriile strategii 
anticorup ție, bazate pe evalu ări ale riscurilor și în conformitate cu modelul de 
activități polițienești bazate pe informa ții. Parchetul General monitorizeaz ă punerea 
în aplicare a strategiilor locale anticorup ție. Mai mult decât atât, au fost adoptate noi 
criterii de evaluare a pr ocurorilor. Unele schimb ări au condus la o abordare adoptat ă 
de procurori care realizeaz ă îmbunătățiri operaționale, reflectate de o cre ștere 
semnificativ ă a numărului de anchete și de rechizitorii formulate de c ătre parchetele 
obișnuite149. Parchetul General raporteaz ă, de asemenea, o cre ștere în complexitate a 
cazurilor tratate. Cu toate acestea, aceste m ăsuri și punerea lor în ap licare cu eficien ță 
rămân în faz ă incipient ă. Introducerea de abord ări similare (de exemplu, prioritizarea 
cazurilor de corup ție, crearea re țelelor de poli ție specializate în materie de corup ție și 
încurajarea dinamismului în depistarea cazurilor de corup ție) de către poliție ar putea 
ajuta în acest demers. 
Incriminarea conflictului de interese  s-a dovedit a fi ineficient ă până în prezent. Între 
2007 și 2011, au existat foarte pu ține cazuri în care au avut loc trimiteri în judecat ă. 
Au avut loc doar 25 trimiteri în judecat ă, marea majoritate de c ătre DNA și foarte 
puține de către parchetele obi șnuite150.  
Privind înapoi la ultimii ani, la impactul real al m ăsurilor globale anticorup ție luate, 
există un dezechilibru clar între m ăsurile represive și cele preventive. Principalul 
obiectiv al obiectivului anticorup ție de pân ă acum a fost aplicarea legii. În timp ce 
partea de drept penal este esen țială în stabilirea unui regim clar, care va ajuta la 
încurajarea unei schimb ări de mentalitate, o strategie anticorup ție de succes nu poate 
reuși fără mecanisme eficiente și coerente de prevenire. În  acest context, în ultimii 
cinci ani, progresul înregistrat în eficien ța mecanismelor de control intern este destul 
de limitat și inconsecvent, cu varia ții considerabile în rezultatele ob ținute de la un 
sector la altul și lacune majore în organismele de control și procedurile interne.  
În pofida unui num ăr de protocoale de cooperare inter-institu țională și a unor canale 
bine stabilite de coope rare între unele institu ții, cooperarea și coordonarea general ă a 
acțiunilor anticorup ție sunt înc ă deficitare. Se pare c ă există un mediu de neîncredere 
reciprocă, în special între institu țiile de control și de aplicare a legii. 
Mecanismele de control ar trebui s ă constituie, de asemenea,  unul dintre principalii 
furnizori de informa ții pentru aplicarea legii privind corup ția public ă. Totuși, 
mecanismele de control transmit un num ăr foarte limitat de notific ări către parchete. 
În ceea ce prive ște informa țiile furnizate de c ătre DNA, cu excep ția DGA, G ărzii 
Financiare și autorităților competente în domeniul sp ălării de bani, toate celelalte 
mecanisme de control au transmis notific ări foarte pu ține în ultimii cinci ani. Doar 
cinci notific ări au fost transmise de Autoritatea Na țională pentru Reglementarea și 
Monitorizarea Achizi țiilor Publice (ANRMAP), 27 de Curtea de Conturi și chiar mai 
puține din partea organismelor de c ontrol intern din diverse ministere și agenții 
naționale. 
                                                 
149 Num ărul persoanelor trimise în judecat ă pentru infrac țiuni de corup ție a crescut de la 541 în 2007 la 934 
în 2010 și la 1 119 în 2011.  
150 DNA a emis 16 trimiteri în judecat ă. Parchetele obi șnuite au emis doar 9 trimiteri în judecat ă.  
RO 42   RO Există discrepan țe mari între abord ările strategice anticorup ție și angajamentele de la 
un sector la altul.  
Centrul Na țional pentru Integritate (CNI) este un organism public independent de 
consultan ță în materie de corup ție, organizat în cooperare cu societatea civil ă. Pentru 
a sprijini în continuare activit ățile sale, un protocol a fo st încheiat între Asocia ția 
pentru Implementarea Democra ției (AID) – partenerul din societatea civil ă – și 
Ministerul Administra ției și Internelor, în noiembrie 2007 și noi spații și facilități au 
asigurat în continuare activitatea Centrului.  De atunci, Centrul a promovat o serie de 
inițiative. Acestea au inclus activit ăți de formare, dar și stabilirea de grupuri de 
acțiune anticorup ție și organizarea de dezbateri în fiecare jude ț, reunind reprezentan ți 
ai institu țiilor anticorup ție și ai societ ății civile. CNI a promovat noi ac țiuni 
preventive într-un num ăr de domenii de risc, cum ar fi supravegherea video pe 
mașinile de poli ție rutieră; supravegherea video a examenului de bacalaureat; un 
proiect comun cu Ministerul S ănătății cu accentul pe integritatea și buna guvernare în 
sistemul sanitar; m ăsurile convenite cu Ministerul Dezvolt ării Regionale și 
Ministerul Transporturilor; activit ăți de formare privind achizi țiile publice pentru 
funcționarii publici din Ministerul Educa ției, Ministerul S ănătății, Vămi și Garda 
Financiar ă; precum și măsuri preventive în sistemul de înv ățământ, lucrând cu elevi 
de liceu. Activitatea CNI a fost sus ținută de fonduri UE. Finan țarea proiectului actual 
urmează să expire în aceast ă vară. Finanțarea în viitor nu a fost înc ă confirmat ă.  
Fondurile europene au finan țat, de asemenea, un studiu recent privind corup ția în 
administra ția public ă locală, comandat de Unitatea Central ă pentru Reforma 
Administra ției Publice din cadrul Ministerului Administra ției și Internelor. Acest 
studiu a fost înso țit de întocmirea ghidurilor de bune  practici. De asemenea, au fost 
obținute fonduri UE pentru a as ista Ministerul Dezvolt ării Regionale și Turismului în 
consolidarea mecanismelor sale anticorup ție. 
În sectorul educației au fost luate unele m ăsuri importante în ultimii ani, de la 
întărirea controalelor și măsuri mai riguroase de prevenire aplicate la examenele 
importante, cum ar fi examenul de bacalaure at sau de titularizare pentru profesori, la 
măsuri solide de îmbun ătățire a acredit ării universit ăților private. Pentru examenul de 
bacalaureat, supravegherea video a fost folosit ă in sălile de examen. În urma unui 
proiect pilot desf ășurat în Gala ți, supravegherea video a fost introdus ă în întreaga 
țară în 2011. La examenul de bacala ureat 2011, rata de promovare a sc ăzut cu 50% 
față de anul precedent. Sanc țiunile au crescut și ele acolo unde cerin țele legale pentru 
examen nu au fost îndeplinite. În dou ă județe, procurorii au fost notifica ți cu privire 
la posibile cazuri penale. Un alt sector  vulnerabil în care au fost luate noi m ăsuri se 
referă la examenul de titularizare pentru profesorii din înv ățământul primar și 
secundar. Datorit ă garanțiilor suplimentare introduse în procesul de verificare, pentru 
prima dat ă în istoria acestui examen mai multe posturi disponibile pentru concurs nu 
au fost ocupate. Un alt domeniu de risc identificat de Ministerul Educa ției este cel al 
diplomelor universitare de absolvire. A fost introdus ă o nouă obligație pentru 
anularea diplomelor eliberat e în mod fraudulos. În ulti mii cinci ani, Ministerul 
Educației a efectuat mai multe evalu ări ale vulnerabilit ăților de corup ție pentru a 
asigura o politic ă holistică anticorup ție și pentru a se concen tra în special pe m ăsurile 
de prevenire, inclusiv stabilirea consiliilor și comisiilor de etic ă. O evaluare 
actualizat ă a riscurilor va forma baza strategiei sectoriale anticorup ție pentru sistemul 
de învățământ. Ministerul Educa ției este, de asemenea, beneficiarul unui proiect 
finanțat din Fonduri Structurale în leg ătură cu dezvoltarea sectorial ă a strategiei 
RO 43   RO anticorup ție, care ofer ă posibilitatea de a aprofunda activitatea de elaborare a unei 
politici eficiente de prevenire a corup ției în sectorul educa ției. 
Măsurile de prevenire din alte sectoare, în special asisten ță medicală, achiziții 
publice, administra ție locală rămân mai pu țin cuprinz ătoare. 
În sectorul asisten ței medicale  au fost lansate sau sunt în curs de preg ătire o serie de 
proiecte importante, dar înc ă nu au fost ob ținute rezultate. Un astfel de proiect este 
sprijinirea cre ării unui departament de integrit ate în cadrul Ministerului S ănătății. 
Acest departament a fost creat în mod oficial în iulie 2011 și are sarcina de a preveni 
și combate frauda în achizi ția de servicii medicale și echipamente, și de a monitoriza 
procesul bugetar pentru fiecare institu ție de sănătate în subordinea Ministerului 
Sănătății151. Au fost lansate primele controale, în parteneriat cu unitatea de control a 
Ministerului, identificând varia ții importante ale costurilor unit ății. Cu toate acestea, 
operaționalizarea acestei st ructuri a fost lent ă, fiind împiedicat ă, în special, de lipsa 
resurselor umane și financiare.  
Acest departament de integritate nu va aborda problema pl ăților informale. A șadar, 
un alt proiect este prev ăzut pentru a cre ște gradul de con știentizare cu privire la 
drepturile pacien ților, cu scopul de a lupta împotriva ofertei de pl ăți informale c ătre 
medici. În urma adopt ării unei legi privind co-plata anumitor servicii medicale, din 
2012 românii va trebui s ă plătească o parte din costurile serviciilor medicale prin 
cupoane. Ministerul S ănătății a adoptat, de asemenea, un registru centralizat de risc și 
a identificat o serie de posturi se nsibile în cadrul Ministerului și unităților sale 
subordonate, pentru care au fost elaborate planuri de rota ție. Cu toate acestea, în 
pofida acestor ini țiative, exist ă încă obstacole considerabile în lupta viguroas ă 
împotriva corup ției în acest sector, care are o tradi ție lungă a șpăgilor. 
În anul 2008, cu ocazia alegerilor locale , societatea civil ă Coaliția pentru o 
Guvernare Curat ă a efectuat o monitorizare a campaniei electorale pentru pre ședinții 
și consiliile jude țene și a constatat probleme sistemice de integritate. Cincizeci și 
patru din 150 de candida ți au avut probleme de integrit ate, cu toate acestea, 11 din 
acești candida ți au fost ale și. Un exerci țiu similar a fost realizat de Coali ția pentru o 
Românie Curat ă pentru alegerile locale din 2012, eviden țiind candida ții dintr-un 
anumit num ăr de județe care aveau probleme de integritate152. La alegerile locale din 
2012, doi primari au fost ale și în timp ce se aflau în arest preventiv autorizat de 
instanțele judecătorești. 
Cu excep ția Ministerului de Interne, care a pus în aplicare un mecanism de protec ție 
a denunțătorilor, în ultimii cinci ani, progresul  înregistrat în punerea în aplicare a 
politicilor privind denun țătorii în administra ția publică a fost aproape inexistent153. 
                                                 
151 Rolul s ău este de a detecta frauda și corupția, să propună norme privind incompatibilit ățile, conflictele 
de interese și integritatea personalului din cadrul sistemului sanitar, s ă ia măsuri preventive, s ă 
monitorizeze rezultatul cazurilor de corup ție din cadrul sistemului sanitar, s ă efectueze evalu ări ale 
riscurilor, s ă dezvolte strategii anti-corup ție sectoriale și planuri de ac țiune 
152 De exemplu, candida ții care fac obiectul anchetei sau trimi și în judecat ă pentru infrac țiuni de corup ție, 
candidații cercetați de ANI pentru conflict de interese și incompatibilit ăți. 
153 MAI a raportat 338 de notific ări de la 243 de denun țători între 2006 și 2011. Cele mai multe notific ări 
(144 de la 97 denun țători) provin de la DGA. În noiembrie 2009, un studiu Transparency International 
privind protec ția denunțătorilor, „Alternativa la t ăcere, Protec ția denunțătorilor în 10 țări europene” , a 
concluzionat c ă, în România, „din 2004, denun țătorii din sectorul public au fost proteja ți de o lege 
cuprinzătoare care are prioritate în caz de conflict cu alte preveder i legale. Cu toate acestea, num ărul de 
cazuri de denun țători în România este înc ă scăzut, în mare m ăsură datorită contextului socio-cultural. 
Denunțarea nu este bine cunoscut ă de public sau nu este suficient de apreciat ă. Societatea civil ă a 
RO 44   RO Cazurile trimise în judecat ă, bazate pe rapoartele denun țătorilor, inclusiv de c ătre 
Ministerul de Interne, r ămân foarte pu ține154.  
Agenția Națională a Funcționarilor Publici  (ANFP) a organizat diferite cursuri de 
formare și a pus în aplicare un sistem de gestionare a riscurilor de corup ție pe baza 
căruia a fost creat un Registru al riscurilor de corup ție în 2010 și actualizat în 
decembrie 2011. Registrul cuprinde în prezent 17 domenii de risc. 
Evaluarea independent ă a strategiilor na ționale anticorup ție anterioare a apreciat, în 
special, introducerea consilierilor etici  la nivel central și local, ca un pas important 
spre introducerea mai multor m ăsuri anticorup ție de ordin preventiv în institu țiile 
publice. Conceptul de „consilieri etici” a fost institu ționalizat în 2007. Toate 
instituțiile și autoritățile publice sunt obligate s ă desemneze astfel de consilieri. 
Rețeaua global ă s-a extins de la 36 de membri în 2007 la 915 în 2011, dar acesta 
înseamnă semnificativ mai pu țin decât num ărul de institu ții publice. Din 2008, ANFP 
evaluează în mod regulat ( și anume, de dou ă ori pe an) respectarea normelor de 
conduită pentru func ționarii publici, a standardelor etice și a procedurilor 
disciplinare.  
În ultimii cinci ani (2007-2011), 3 678 pl ângeri au fost înregistrate de c ătre ANFP 
împotriva func ționarilor publici, atât la nivel central, cât și local. Nu exist ă nicio 
tendință specială în evolu ția numărului de plângeri. A nul 2011, în special, a 
înregistrat o sc ădere considerabil ă a numărului total de reclama ții primite (cu 50 % 
mai mic decât în anul precedent). Dintre acestea, au fost aplicate sanc țiuni 
disciplinare, în 1 992 de cazuri. Nu exist ă statistici disponibile privind natura și 
gravitatea înc ălcărilor constatate. Mustrarea a r ămas principala sanc țiune disciplinar ă 
aplicată (50 % din sanc țiunile totale aplicate). Demiter ile au fost dispuse în doar 6 % 
dintre cazurile în care au fost aplicate sanc țiuni disciplinare. 
Recuperarea activelor și instrumentarea cazurilor de sp ălare de bani  
În ceea ce prive ște recuperarea activelor , unele m ăsuri au fost luate de Procurorul 
General pentru a încuraja  o abordare mai proactiv ă în investiga țiile financiare pentru 
detectarea, înghe țarea și recuperarea activelor provenite din s ăvârșirea de infrac țiuni. 
Printr-un ordin comun al  Procurorului General și al Ministrului de Interne, au fost 
stabilite proceduri standard izate pentru identificarea și confiscarea bunurilor în 
timpul investiga țiilor, inclusiv o list ă de măsuri primordiale care trebuie luate în 
cadrul unei investiga ții financiare. Sesiunile de instruir e cu privire la acest subiect au 
fost, de asemenea, organizate pe ntru procurori, la nivel na țional, în special în cadrul 
proiectelor finan țate de UE. Cu toate acestea, misiunile de exper ți ai Comisiei 
Europene au analizat gradul de în țelegere comun ă a modului de urm ărire a zonelor 
de interes special, cum ar fi anchetele financiare și spălarea de bani atunci când au 
vizitat parchetele din afara Bucure știului, si au ajuns la concluzia c ă acest lucru este 
încă departe de a fi realizat.  
Au fost luate m ăsuri pentru a stabili bazele de date electronice centrale de bunuri 
mobile și imobile. Un sistem electronic integrat de cadastru și publicitate imobiliar ă, 
centralizat la nivel na țional, a fost stabil it în urma unui proces care a început în 2006 
                                                                                                                                                         
încercat mai multe abord ări pentru a îmbun ătăți adoptarea legii, îns ă promovarea mecanismelor de 
denunțare necesit ă încă un efort concentrat. Înc ă mai exist ă deficiențe la nivelul aplic ării în interiorul 
instituțiilor sau la nivelul de mediatizare și gradul de con știentizare a denun țării”. 
154 Un caz trimis în judecat ă de MAI și șase de Ministerul Ap ărării Naționale. Niciun alt caz nu a ajuns la 
instanțe de la alte institu ții. 
RO 45   RO și s-a încheiat în decembri e 2011. Aproximativ 30 % din c ărțile funciare sunt în 
prezent în format electronic. Introducerea în continuare a datelor și conversia datelor 
în format electronic este în curs de desf ășurare. Cu toate acestea, Agen ția Națională 
de Cadastru și Publicitate Imobiliar ă se confrunt ă cu provoc ări bugetare serioase în 
finalizarea acestui proces. În prezent, un acces  mai dificil la datele despre propriet ăți 
mobiliare și imobiliare din țară acționează și ca factor de desc urajare pentru o 
abordare mai proactiv ă a procurorilor155. 
Noua lege privind confiscarea extins ă adoptată de Parlament în luna martie 2012 
poate deschide noi oportunit ăți pentru o schimbare de at itudine a procurorilor în 
identificarea activelor  provenite din s ăvârșirea de infrac țiuni și în interpretarea mai 
largă a prevederilor Constitu ției în ceea ce prive ște prezum ția de origine licit ă a 
bunurilor. 
Noi prevederi legale au fost adoptate pentru a îmbun ătăți gestionarea activelor 
confiscate, acordând puteri pe ntru realizar ea bunurilor înghe țate, inclusiv atunci când 
este probabil ca acestea s ă scadă în valoare sau s ă devină nerentabile de între ținut, și 
pentru garantarea faptului c ă valoarea activelor este asigurat ă pentru confiscarea 
ulterioară. 
În ceea ce prive ște statisticile privind confisc ările, Parchetul General a raportat 
bunuri în valoare de aproximativ 587 de milioane EUR, confiscate în 
perioada 2007-2011, 234 de milioane EUR fiind înghe țate numai în 2011, de aproape 
șapte ori mai mult decât în 2007.  Cu toate acestea, s-ar p ărea că această creștere se 
datorează, de asemenea, în principal, unor parchete specializate și unui num ăr de 
operațiuni la scar ă largă și nu neap ărat al unei intensific ări generale a anchetelor 
financiare de succes în toate cazurile156. Mai mult decât atât, în pofida confisc ărilor 
de mari dimensiuni, aceste criz e nu s-au tradus într-un bilan ț conving ător al 
confiscărilor. În ciuda rezultatelor  bune din 2010, în 2011 instan țele au pronun țat 
confiscarea a doar 4,75 milioane EUR, di n care doar 340 000 EUR au fost efectiv 
confiscate (a se vedea mai sus)157  
Pentru a se conforma cu Decizia Consiliului 2007/845/JAI, un Birou pentru 
recuperarea activelor (BRO) a fost înfiin țat în cadrul Ministerului Justi ției din 
Romania, acesta devenind opera țional în ianuarie 2011. Sa rcinile noului BRO sunt 
următoarele: schimbul operativ de  d a t e  c u  a l t e  B R O  d i n  U E  și statele membre 
CARIN, identificarea și diseminarea de bune practici și promovarea politicilor 
publice în domeniul penal, în special în ceea ce prive ște lupta împotriva corup ției și a 
criminalit ății organizate. BRO a gestionat 86 de cereri în 2011 (57 de la BRO 
corespunz ătoare din statele membre UE și 29 de la autorit ățile române)158. În primele 
                                                 
155 Aceste date pot fi accesate, îns ă prin cereri separate adresa te la diferite registre jude țene și nu printr-o 
singură bază de date electronic ă sau interfa ță ușor de utilizat. 
156 În Raportul anual al Ministerului Public pe anul 2011, precum și Raportul de evaluare a urm ăririi 
privind a cincea rund ă de evaluări reciproce privind infrac țiunile financiare și investiga țiile financiare, 
GENVAL, Consiliul UE, aprilie 2012 , se raporteaz ă că într-un singur caz, în 2011, au fost confiscate 
135 de propriet ăți imobiliare pe lâng ă alte active pentru recuperarea unui prejudiciu de aproximativ 80 
de milioane EUR. 
157 În 2010, instan ța a decis confiscarea a circa 1,8 milioane EUR, reprezentând active provenite din 
activități infracționale, efectiv fiind confiscate aproximativ 200 000 EUR.  
158 Aceste cereri au vizat 256 de persoane fizice (din care 108 cet ățeni români și 157 de cet ățeni străini), 
precum și 80 de persoane juridice (41 din România și 39 din str ăinătate). În urma solicit ărilor, 
următoarele active au fost identificate: 12 vehicule, 6 cl ădiri, 16 apartamente, 17 terenuri, 75 conturi 
bancare, 17 societ ăți în care persoanele în cauz ă dețineau acțiuni și 3 persoane fizice autorizate.  
RO 46   RO două luni ale anului 2012, au fost înregi strate 17 dosare (10 de la BRO str ăine și 7 de 
la autoritățile române).  
Puține cazuri de sp ălare de bani au fost instrument ate. Procurorul General a luat 
unele măsuri pentru a se asigura c ă spălarea de bani este acum tratat ă ca un domeniu 
prioritar de c ătre procurori, inclusiv instrumentarea cazurilor de sp ălare de bani ca 
infracțiune autonom ă. În ceea ce prive ște spălarea de bani, a existat o singur ă 
hotărâre judec ătorească cu privire la un astfel  de caz, în 2009, în prim ă instanță, care 
a rămas definitiv ă în 2011. Un alt caz este pe rol. Procurorul General a emis un ordin 
în 2011, solicitând tutu ror parchetelor s ă desemneze procurori specializa ți în 
domeniile sp ălării de bani, fraudei fiscale și cazurilor de contraband ă. Un aviz juridic 
al Procurorului General, dist ribuit tuturor pr ocurorilor din țară, a concluzionat c ă 
instrumentarea cazurilor de sp ălare de bani ca infrac țiune autonom ă este posibil ă în 
temeiul cadrului juridic actual, și a făcut o serie de recomand ări cu privire la modul 
în care probele pot fi colectate în acest caz.  
În ultimul an se poate observa o cre ștere a num ărului de trimiteri în judecat ă pentru 
infracțiuni de sp ălare de bani, de la 23 de trimiteri în judecat ă a 96 de inculpa ți în 
2007 și 21 față de 89 inculpa ți în 2010, la 49 de trimiteri în judecat ă a 230 de 
inculpați în 2011. Cu toate acestea, nu au mai fo st raportate trimiteri în judecat ă 
pentru spălare de bani ca infrac țiune autonom ă. În general, între 2007 și 2011 au fost 
realizate doar 42 de condamn ări a aproape 100 de inculpa ți pentru infrac țiuni de 
spălare de bani.  
Oficiul Na țional de Prevenire și Combatere a Sp ălării Banilor și Finanțării 
Terorismului (ONPCSBFT) s-a concentrat pe îmbun ătățirea calității notificărilor și 
răspunsurilor sale c ătre procurori. Procurorii par s ă aprecieze na tura cooperant ă a 
Oficiului, de și experții au sugerat c ă acesta ar putea fi mai proactiv.  
Fraude cu fonduri UE 
În 2007 și 2008, prin diverse modific ări legislative, competen țele de Departamentul 
pentru Lupt ă Antifraud ă (DLAF) au fost în continuare simplificate, inclusiv în ceea 
ce privește rolul său ca fiind serviciu de  coordonare anti-fraud ă în România. În 2009 
și 2010, DLAF a intrat într-o perioad ă de vid juridic, ca urmare a hot ărârilor de 
neconstitu ționalitate privind temeiul juridic al acestuia. În mai 2011, temeiul juridic 
al DLAF a fost restabilit, prin adopt area unei noi legi privind organizarea și 
funcționarea acestuia și o hotărâre de Guvern privind reglementarea sa interna țională, 
care include prevederi priv ind cooperarea cu OLAF. 
În perioada 2007-2011, DLAF a efectuat 497 co ntroale. Dintre aceste controale, 91 
au fost efectuate din oficiu. Cu toate acest ea, nu au existat controale din oficiu în 
2009 și 2010, iar în 2011 au existat doar dou ă astfel de cazuri. Cele mai multe dintre 
verificări sunt efectuate ca urmare a notific ărilor de la procurori (40 %) și autoritățile 
de management (24 %). DLAF a transmis procurorilor 256 de rapoarte de control 
între 2007 și 2011. În aceea și perioadă de referin ță, procurorii au formulat 73 de 
rechizitorii, care au dus la 42 de condamn ări de către instan țele judecătorești. Încă 
este loc pentru îmbun ătățiri ulterioare. 
Între 2007 și 2011, procurorii au deschis anch ete în 223 de cazuri de fraud ă cu 
fonduri UE. Bilan țul general în instrumentarea infrac țiunilor împotriva intereselor 
financiare ale UE poate fi consolidat în continuare și pot fi luate m ăsuri pentru a 
asigura o abordare mai proactiv ă și mai puțină rigiditate în interpretarea normelor de 
procedură. 
RO 47   RO În 2011, Comisia a atras aten ția asupra a peste 60 de cazuri de poten țiale fraude ( și 
anume, manipul ări suspectate ale licita țiilor și prezentarea de oferte false) aduse de 
OLAF în aten ția autorităților române. R ămâne de v ăzut ce se va întâmpla cu aceste 
cazuri. 
În cadrul MCV, Comisia evalueaz ă progresele înregistrate în punerea în aplicare a 
normelor privind achizi țiile publice, având în vedere c ă deficien țele din acest 
domeniu sunt recunoscute ca o surs ă important ă de corup ție. Capacitatea 
administrativ ă și practica și capacitatea autorit ăților de control administrativ și 
judiciar de protec ție împotriva neregulilor, deturn ării de fonduri și fraudei sunt 
elemente ale considerentelor Comisiei în acest context.  
Din anul 2010, mai multe audituri desf ășurate de Comisie au eviden țiat deficien țe 
importante în sistemul românesc al achizi țiilor publice, care nu au fost prevenite, 
detectate sau corectate de sistemele na ționale de gestionare și de control și, prin 
urmare, reflect ă deficiențe sistemice. Unele dintre aceste deficien țe au condus la 
întreruperi temporare ale pl ăților în cadrul fondurilor stru cturale, pentru a proteja 
interesele financiare ale UE. În scopul remedierii acestor deficien țe, Comisia a 
efectuat o evaluare a sistem ului românesc de achizi ții publice în 2011.  
Evaluarea de c ătre Comisie a legisla ției privind achizi țiile publice din România a 
identificat o lips ă de stabilitate juridic ă, din cauza schimb ărilor frecvente și 
inconsecven țelor legale și a recomandat crearea unui comitet al p ărților interesate și 
lansarea unui proces de consolidare juridic ă. Comisia a identificat, de asemenea, o 
serie de deficien țe specifice ale legisla ției privind parteneriate le public-privat (PPP), 
în ceea ce prive ște absența unui mecanism de coordonare eficient între Agen ția 
Națională pentru Achizi ții Publice (ANRMAP) și Unitatea PPP nou-creat ă. Mai mult 
decât atât, exist ă un risc de suprapuner e între anumite dispozi ții ale legii privind PPP 
și ale legii generale existente privind achizi țiile publice159. 
Evaluarea Comisiei a identificat, de  asemenea, practici incompatibile și deficien țe în 
cooperarea între institu țiile principale din domeniul achizi țiilor publice160. Acest 
lucru se refer ă la aspecte cum ar fi eficacitatea insuficient ă a planurilor anuale de 
achiziții publice și suprapuneri de sarcini,  practici contradictorii și neconcordan țe 
între organismele competente în acest domeniu. Aceste deficien țe sunt agravate de 
un deficit de resurse între aceste institu ții, proceduri interne ineficiente și dificultăți 
substanțiale, cu o utilizare corect ă a instrumentului principal IT în acest domeniu, 
Sistemul Electronic de Achizi ții Publice (SEAP)161. Aceste dificult ăți la nivelul 
administrativ al sistemului de achizi ții publice, împreun ă cu procedurile insuficient 
unificate și simplificate, contribuie la sarcinile  administrative excesive pentru 
autoritățile contractante și sunt o surs ă de întârzieri și nereguli.  
Problema conflictului de interese în cadrul achizi țiilor publice prezint ă interes special 
pentru Comisie și a fost, de asemenea, problema de baz ă care a declan șat 
suspendarea pl ăților în cadrul Fondurilo r Structurale. Evaluarea Comisiei arat ă că 
temeiul legislativ și procedurile administra tive nu pot oferi garan ții suficiente pentru 
                                                 
159 Ordonan ța de Urgen ță a Guvernului nr. 34/2006. 
160 Principalele organisme publice în  acest domeniu sunt Autoritatea Na țională pentru Reglementarea și 
Monitorizarea Achizi țiilor Publice (ANRMAP), Unitatea pentru Coordonarea și Verificarea Achizi țiilor 
Publice (UCVAP) și Consiliul Na țional de Solu ționare a Contesta țiilor (CNSC). 
161 Problemele cu SEAP includ date de o exactitate insuficient ă și incomplete, o arhitectur ă care nu este 
suficient de u șor de utilizat și de problemele legate de între ținerea și de proprietatea sistemului. 
RO 48   RO o protecție eficient ă împotriva conflictelor de interese în domeniul achizi țiilor 
publice. Mecanismele actuale de prevenire și de control sunt di ficil de aplicat sau 
insuficient de disuasive și, în general, nepotrivite pentru o prevenire eficient ă a 
conflictelor de interese. Exist ă o lipsă de acțiuni proactive din partea autorit ăților din 
domeniul achizi țiilor publice și o cooperare insuficient ă cu Agen ția Națională de 
Integritate și sistemul judiciar162. Modific ările legislative ad optate în 2010, care au 
introdus o defini ție mai larg ă a conflictului de interese nu au oferit rezultatele 
așteptate. Num ărul situațiilor de conflict de interese detectate de ANRMAP și 
UCVAP este sc ăzut și nu reflect ă în niciun fel realit ățile163. 
Având în vedere num ărul mare din plângeri și calitatea sc ăzută a documenta ției de 
licitație, România a adoptat o serie de m ăsuri corective prin introducerea unor 
verificări ex-ante  de către ANRMAP  ale întregii documenta ții de licita ție164. În 
paralel, ANRMAP a început s ă elaboreze formulare standard pentru documenta ția de 
licitație care vizeaz ă principalele sectoare de achizi ții publice, pentru a sprijini 
autoritățile contractante și a reduce num ărul actual ridicat de erori din cuprinsul 
documenta ției de achizi ții publice165.  
Aceste activit ăți individuale vor trebui integr ate într-un plan global de ac țiune de 
către autorit ățile române, ca r ăspuns la evaluarea efectuat ă de Comisie în 2011 și la 
recomand ările formulate de aceasta.  
6. S PRIJIN DIRECT PENTRU PROCESUL DE REFORM Ă DIN PARTEA UE șI A STATELOR 
SALE MEMBRE  
În anii de dinainte și de după aderare, a fost pus la dispozi ția României un sprijin 
substanțial în domeniul justi ției și afacerilor interne. Anterior ader ării, începând cu 
2004, programul PHARE a pus la dispozi ție peste 187 de milioane EUR. De la data 
aderării, alte 46,5 milioane EUR au fost puse la dispozi ție în cadrul Facilit ății de 
tranziție, din care o propor ție semnificativ ă a fost disponibil ă pentru sprijinirea 
reformei în justi ție și afaceri interne. Aceste instru mente au sprijinit numeroase 
proiecte și măsuri de consolidare a capacit ăților, inclusiv proiecte de consolidare a 
capacității Consiliului Superior  al Magistraturii și a Institutului Na țional al 
Magistraturii și de intensificare a luptei împotriva corup ției, cu asisten ță oferită 
Direcției Naționale Anticorup ție, Ministerului Public, Agen ției Naționale de 
Integritate, precum și Direcției Generale Anticorup ție din cadrul Ministerului 
Administra ției și Internelor.  
Termenul limit ă de punere în aplicare a m ăsurilor finan țate în cadrul Facilit ății de 
tranziție a expirat în luna decembrie 2010. În cadrul Perioadei actuale de finan țare, 
Comisia a pus, de asemenea, la dispozi ție un sprijin considerabil din partea Fondului 
                                                 
162 Aceste constat ări sunt confirmate de plângeri primite de Comisie în 2012. 
163 Din 2007, ANRMAP a notificat numai cinci cazuri c ătre DNA. În 2011, ANRMAP a identificat doar 
trei poten țiale conflicte de interese. În aprilie 2011, acuza ții de conflict de interese în ceea ce prive ște 
fondurile UE au dus la demisia ministrului muncii. Auditul proiectelor UE a condus la întreruperea 
plăților în temeiul unei m ăsuri din cadrul Fondurilor Structurale, din cauza conflictelor de interese și 
favoritismului în domeniul achizi țiilor publice.  
164 Modific ările la legea existent ă privind achizi țiile publice (a se vedea articolul 33 din Legea 279/2011 
din 12 decembrie 2011, de modificare a OUG 34/2006), prin care ANRMAP verific ă legalitatea 
normelor privind achizi țiile publice alte tuturor documenta țiilor de licita ție, înainte de publicarea unui 
anunț de participare la licita ție.  
165 Aceste m ăsuri sunt în curs în sectorul transporturilor și al mediului. 
RO 49   RO Social European prin Programul Opera țional Dezvoltarea Capacit ății 
Administrative166. Proiectele de reform ă a sistemului judiciar și proiectele 
anticorup ție în valoare total ă de peste 12 milioane EUR au fost contractate și se află 
în diferite stadii de punere în aplicare. Printre benefici arii acestor proiecte se num ără 
Agenția Națională de Integritate și Ministerele Justi ției, Administra ției și Internelor, 
Dezvoltării Regionale și Turismului, S ănătății și Educației.  
Multe dintre proiectele puse în aplicare au contribuit în mod direct la reformele 
necesare pentru MCV. O parte din pr oiectele în curs de aplicare vizeaz ă în mod 
direct recomand ările formulate de Comisie în Rapoartele MCV. Exemplele includ: 
. 
• finanțare de 0,75 milioane EUR acordat ă Ministerului Justi ției pentru o analiz ă 
independent ă a funcționării sistemului judiciar  din România. Aceast ă analiză 
este realizat ă de Banca Mondial ă. A fost lansat ă în luna martie și ar trebui s ă 
fie finalizat ă până la sfârșitul anului. Concluziile și recomand ările vor constitui 
o bază pentru viitoarea orientare a reformei judiciare 
• finanțare de 4,4 milioane EUR acordat ă Agenției Naționale de Integritate în 
vederea moderniz ării sistemului informatic al Agen ției și în vederea 
consolidării eficien ței prelucr ării declara țiilor de avere și de interese. Punerea 
în aplicare a început în luna februarie a acestui an și proiectul va dura doi ani. 
Investițiile vor consolida capacitatea administrativ ă a Agenției și, prin urmare, 
eficiența luptei împotriva corup ției 
• finanțare de 1,58 milioane EUR acordat ă Ministerului S ănătății pentru 
sprijinirea unei unit ăți de integritate din cadrul Ministerului S ănătății. Odată 
devenită complet opera țională, structura va consolida prevenirea și depistarea 
corupției în cadrul achizi țiilor din sectorul s ănătății. 
. 
Finanțarea din Fondul Social Euro pean a fost completat ă de granturi acordate în 
cadrul Programelor de sprijin pentru prevenirea și combaterea criminalit ății, justiție 
civilă și justiție penală.  
. 
De-a lungul anilor, un sprijin important a fost oferit și de statele membre. Aceste 
proiecte bilaterale au oferit asisten ță unei game largi de institu ții și au acoperit o 
gamă variată de aspecte legate de reforma judiciar ă și combaterea corup ției167. 
Proiectele recente au incl us sprijin pentru îmbun ătățirea instrument ării cazurilor de 
spălare de bani și a recuper ării veniturilor realizate din infrac țiuni, consolidarea 
comunicării între sistemul judiciar și mass-media, precum și pregătirea pentru 
punerea în aplicare a noilor coduri. Un num ăr important de state membre s-au 
implicat în oferirea de asisten ță României în acest domeniu de la momentul ader ării. 
Sprijin semnificativ au furnizat, de asemenea, alte state și organiza ții internaționale. 
. 
                                                 
166 Valoarea total ă a Programului Opera țional este de 244,7 milioane EUR, din care finan țarea comunitar ă 
se ridică la 208 milioane EUR. 
167 Printre beneficiari se num ără Ministerul Justi ției, instan țele, Consiliul Superior al Magistraturii, 
Institutul Na țional al Magistraturii, Ministerul Public, Direc ția Națională Anticorup ție, Agen ția 
Națională de Integritate, Ministerul Administra ției și Internelor și Autoritatea Vamal ă.  
RO 50   RO . 
.