[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 19.12.2007

COM(2007) 826 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU

în conformitate cu articolul 19 alineatul (1) din Directiva nr. 2003/96/CE a Consiliului (uleiuri uzate)

1. INTRODUCERE

Articolul 19 alineatul (1) din Directiva 2003/96/CE[1] privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (denumită în continuare „directiva privind impozitarea energiei” sau „directiva”), prevede că, pe lângă dispozițiile stabilite în articolele anterioare (în special în articolele 5, 15 și 17), Consiliul, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei, poate autoriza orice stat membru să introducă scutiri sau reduceri suplimentare de impozite în baza unor considerente politice specifice.

Comisia trebuie să analizeze toate solicitările primite de la statele membre. Apoi, trebuie fie să înainteze o propunere Consiliului, fie să informeze Consiliul cu privire la motivele pentru care nu a propus autorizarea măsurii respective.

În contextul unei revizuiri generale vizând derogările de la directiva privind impozitarea energiei care expiră la sfârșitul anului 2006, Italia, Irlanda, Austria, Portugalia și Regatul Unit au depus cereri specifice pentru a fi autorizate să acorde, începând cu 2007, derogări de la cerințele directivei în ceea ce privește uleiurile uzate reutilizate drept combustibil fie direct după recuperare, fie în urma unui proces de reciclare. Aceste cereri au fost înregistrate la Direcția Generală Impozitare și Uniune Vamală[2].

Prin scrisoarea din data de 19 decembrie 2006, toate statele membre în cauză au fost invitate să își reexamineze cererile și, în cazul în care urmau să le mențină, să prezinte argumente complete care să justifice beneficiile aduse mediului înconjurător de măsurile vizate. În urma acestei invitații, Irlanda, Italia, Austria, Portugalia și Regatul Unit au transmis informații suplimentare[3]. La data de 3 octombrie 2007, Italia a restrâns în mod substanțial sfera cererii sale[4].

Scopul acestei comunicări este de a informa Consiliul cu privire la motivele pentru care Comisia nu propune acordarea autorizărilor solicitate.

2. REZUMATUL CERERILOR

2.1. Cererea înaintată de Italia

Cererea transmisă de autoritățile italiene se referă la un tratament fiscal favorabil pentru uleiurile minerale uzate folosite drept combustibil, cu condiția ca acestea să fie obținute prin procesul de regenerare a uleiurilor uzate; uleiurile minerale astfel obținute sunt impozitate cu doar 50% din cota corespunzătoare de impozitare.

Cererea este justificată din motive economice și de mediu. Conform autorităților italiene, obiectivul măsurii este de a compensa costurile suplimentare legate de procesul specific de producție al uleiurilor minerale în cauză, inclusiv costurile de colectare a uleiurilor uzate și costurile regenerării și tratării ulterioare a produselor secundare, cum ar fi desulfurarea (necesară datorită conținutului ridicat de sulf al acestor produse secundare). De asemenea, autoritățile italiene subliniază importanța măsurii în ceea ce privește costurile ridicate de colectare datorate reliefului muntos al Italiei, tipului de întreprinderi în cauză (întreprinderi mici și mijlocii) și echipamentelor tehnice disponibile, care sunt destul de vechi.

Autoritățile italiene subliniază faptul că măsura respectă prevederile Directivei 75/439/CEE[5] și caracterul prioritar al regenerării, precum și că aceasta reprezintă un element important al politicii integrate de stimulare a colectării și regenerării uleiurilor uzate. În acest context, autoritățile italiene atrag atenția asupra ratelor foarte ridicate atinse de Italia în domeniul colectării uleiurilor uzate.

Cererea prevede că derogarea va lua sfârșit la 31 decembrie 2012.

2.2. Cererea înaintată de Irlanda

Irlanda ar dori să aplice o scutire de taxe pentru uleiurile uzate reutilizate drept combustibil fie direct după recuperare, fie în urma unui proces de reciclare.

Scopul măsurii este de a reduce costurile pe care le presupune opțiunea de recuperare a combustibilului și, ca urmare, de a stimula colectarea uleiurilor uzate. Conform opiniei autorităților irlandeze, în lipsa unui tratament fiscal favorabil, operatorii s-ar confrunta cu o creștere a costurilor de colectare, precum și a celor pe care le presupune respectarea prevederilor în acest sens. Mai mult, autoritățile irlandeze subliniază faptul că regenerarea uleiurilor uzate nu este o activitate rentabilă și nu poate fi considerată o opțiune viabilă pentru Irlanda din punct de vedere al mediului înconjurător, din cauza dimensiunii reduse a pieței și datorită izolării geografice față de statele membre mai mari. Conform autorităților irlandeze, toate uleiurile de bază regenerate produse în Irlanda ar trebui să fie exportate către un producător de lubrifianți din afara țării, dat fiind că în Irlanda nu există nicio unitate de producție de acest gen. Costurile suplimentare de transport ar afecta și mai mult viabilitatea economică a activității de regenerare și ar amplifica problema pe care uleiurile uzate o reprezintă pentru mediul înconjurător.

De asemenea, autoritățile irlandeze scot în evidență faptul că politica de susținere a reciclării uleiurilor uzate în combustibili prezintă avantajul suplimentar că ar reduce nivelul importurilor necesare pentru a se acoperi nevoile energetice din Irlanda.

În concluzie, Irlanda consideră că, dat fiind gradul de incertitudine datorat revizuirii în curs a legislației comunitare în domeniul deșeurilor[6], ar fi prematur în acest moment să se modifice practici naționale care au fost autorizate în trecut prin derogare.

Cererea nu prevede niciun termen limită concret.

2.3. Cererea înaintată de Austria

Autoritățile austriece ar dori să aplice o scutire de taxe pentru uleiurile uzate reutilizate drept combustibil, fie direct după recuperare, fie în urma unui proces de reciclare. Pentru justificarea acestei măsuri se aduc argumente legate de politica privind mediul înconjurător. Obiectivul acesteia este să sprijine activitatea de colectare a uleiurilor uzate. Conform autorităților austriece, impozitarea uleiurilor uzate folosite pentru încălzire ar duce la sporirea cantităților de astfel de deșeuri eliminate în mod ilegal în mediul înconjurător. Autoritățile din Austria subliniază impactul minim pe care îl are asupra mediului înconjurător tratamentul termic al uleiurilor uzate în cadrul procesului mineralogic efectuat în instalații autorizate. Mai mult, există deja o taxă specială care se percepe pentru eliminarea uleiurilor uzate și, în consecință, conform autorităților austriece, plata unei accize ar reprezenta o dublă impunere.

Autoritățile din Austria subliniază, de asemenea, faptul că legislația comunitară în domeniul uleiurilor uzate se află în prezent într-un proces major de schimbare și că, astfel, este prematură în acest moment modificarea cadrului legislativ național.

Cererea nu prevede niciun termen limită concret.

2.4. Cererea înaintată de Portugalia

Portugalia ar dori să aplice o scutire de taxe pentru uleiurile uzate care sunt reutilizate drept combustibil, fie direct după recuperare, fie în urma unui proces de reciclare, în cazurile în care reutilizarea face obiectul unor obligații fiscale.

Obiectivul măsurii este de a sprijini un sector industrial care se află în dezvoltare și nu s-a consolidat încă. Prin urmare, scopul măsurii este de a crea atât condiții fiscale, cât și economice care să garanteze faptul că activitățile de colectare, tratare, regenerare și reciclare a uleiurilor uzate vor deveni viabile din punct de vedere economic.

Potrivit autorităților portugheze, expirarea derogării de care au beneficiat în trecut va funcționa ca un factor de descurajare pentru aceste activități, ceea ce ar putea avea consecințe negative asupra mediului înconjurător.

Cererea prevede termenul limită de 31 decembrie 2012.

2.5. Cererea înaintată de Regatul Unit

Regatul Unit ar dori să aplice o scutire de taxe pentru uleiurile uzate reutilizate drept combustibil, fie direct după recuperare, fie în urma unui proces de reciclare, în cazurile în care reutilizarea face obiectul unor obligații fiscale.

Regatul Unit susține că beneficiile care pot decurge din trecerea la aplicarea tratamentului fiscal standard sunt minime, în comparație cu costurile și alte consecințe pe care le presupune expirarea derogării.

Regatul Unit își exprimă îngrijorarea că politica sa de maximizare a activității de colectare și de reutilizare a uleiurilor uzate ar putea fi compromisă în cazul în care nu se mai aplică un tratament fiscal favorabil. Conform opiniei autorităților din Regatul Unit, impunerea unei accize pentru uleiurile uzate, când sunt refolosite drept combustibil, ar putea afecta cererea de combustibili obținuți din deșeuri, precum și prețul pe care îl va putea suporta piața. Mai mult, Regatul Unit insistă asupra faptului că și costurile pe care le presupune respectarea prevederilor specifice de către această industrie vor crește. În opinia autorităților din Regatul Unit, există riscul ca, pentru a rămâne în continuare profitabile, unitățile de colectare să fie nevoite să perceapă taxe pentru colectarea uleiurilor uzate, ceea ce ar duce la creșterea incidenței cazurilor de eliminare ilegală a acestui tip de produse, cu consecințe negative asupra ratei de colectare și asupra mediului înconjurător.

Pe lângă acestea, Regatul Unit dorește să scoată în evidență creșterea costurilor administrative și de colectare, în special în cazul arzătoarelor mici de ulei uzat care sunt afectate de expirarea derogării.

Potrivit Regatului Unit, ar apărea dificultăți și în ceea ce privește calcularea obligațiilor fiscale care trebuie plătite pentru combustibilii obținuți din deșeuri, din cauza aditivilor și a altor uleiuri minerale prezente în compoziția acestora, care fac deja obiectul unor accize. Pentru a evita dubla impunere, Regatul Unit consideră că ar fi necesar să se stabilească un sistem de rambursare.

În plus, Regatul Unit este îngrijorat de impactul revizuirii tratamentului fiscal aplicat uleiurilor uzate într-un moment în care viitorul pieței de profil este atât de nesigur: industria se află încă în faza de adaptare la introducerea directivei CE privind incinerarea deșeurilor[7], în timp ce revizuirea în curs a directivei comunitare privind deșeurile ar putea avea implicații asupra deciziilor strategice referitoare la uleiurile uzate.

În concluzie, Regatul Unit consideră că derogarea nu are niciun efect concret asupra funcționării pieței interne.

Cererea prevede termenul limită de 31 decembrie 2011.

3. CONTEXTUL CERERILOR

În conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (b) din directiva privind impozitarea energiei, uleiurile uzate (împreună cu alte uleiuri minerale) sunt considerate „produse energetice” în sensul directivei și sunt, așadar, impozabile când sunt folosite drept carburant sau combustibil pentru încălzire. Acest principiu a intrat inițial în vigoare în 1993, în temeiul directivei privind uleiurile minerale[8]. Totuși, mai multe state membre au primit de atunci autorizarea să facă derogări de la această regulă generală și să scutească de la plata accizelor uleiurile uzate folosite drept combustibil, fie direct după recuperare, fie în urma unui proces de reciclare.

Ultima prelungire acordată acestor derogări a fost până la 31 decembrie 2006, dată care a fost ulterior inclusă în directiva privind impozitarea energiei (articolul 18 și anexa II).

În comunicarea sa din iunie 2006 intitulată Revizuirea derogărilor din anexele II și III la Directiva 2003/96/CE a Consiliului, care expiră la sfârșitul anului 2006 (denumită în continuare „comunicarea din 2006”)[9], Comisia a declarat că, în opinia sa, tratamentul fiscal favorabil aplicat uleiurilor uzate ar fi incompatibil cu politicile comunitare în domeniul fiscal și al mediului înconjurător, dat fiind că ar favoriza uleiurile uzate față de alte produse energetice cu care acestea se află în concurență directă și, în același timp, ar favoriza un tratament generic al uleiurilor uzate, față de alte tratamente.

În același timp, Comisia invita statele membre să înainteze o cerere justificată în mod corespunzător, în conformitate cu articolul 19 din directivă, dacă socoteau că era necesară aplicarea în continuare a unei derogări, din considerente politice specifice.

4. EVALUAREA DE CăTRE COMISIE

Întâi trebuie precizat că pentru tratamentul fiscal aplicat anumitor utilizări a unor produse energetice ar putea fi necesară o autorizare în temeiul articolului 19 din directiva privind impozitarea energiei. Cu toate acestea, o asemenea necesitate poate apărea doar dacă este vorba de utilizări care intră în domeniul de aplicare al directivei respective. Aceasta nu se aplică în cazul proceselor mineralogice definite la articolul 2 alineatul (4) ultima liniuță din directivă. Așadar, în măsura în care Austria sau orice alt stat membru se referă la utilizări de acest gen, cererile respective sunt lipsite de obiect.

În măsura în care se referă la utilizarea uleiurilor uzate drept combustibil pentru încălzire sau carburant care intră în domeniul de aplicare al directivei privind impozitarea energiei, majoritatea argumentelor invocate de statele membre solicitante sunt identice cu cele deja abordate în comunicarea din 2006. Nici aceste argumente și nici argumentele specifice prezentate de statele membre solicitante nu justifică acordarea unei derogări. Detaliile sunt prezentate mai jos.

Pentru început, Comisia ar sublinia faptul că nu se pot accepta argumente care sunt bazate doar pe consecințele inerente trecerii de la derogare la impozitarea standard, cum ar fi sporirea costurilor administrative sau a costurilor de conformare cu prevederile legislative. Directiva 2003/96/CE nu prevede, ca regulă generală, un tratament favorabil pentru uleiurile uzate utilizate drept combustibil pentru încălzire sau carburant, față de impozitarea standard a acestor tipuri de combustibil. Dimpotrivă, s-a stabilit în mod intenționat o limită temporală pentru derogările care favorizează asemenea utilizări ale uleiurilor uzate [considerentul (30), articolul 18 și anexa II la directivă]. Prin urmare, nu se poate considera că argumente precum cele invocate în cadrul acestui capitol corespund unor considerente politice specifice în sensul articolului 19 din directiva privind impozitarea energiei.

Mai mult, interesele și politicile stabilite la articolul 19 alineatul (1) a treia liniuță se opun acordării unei autorizații.

După cum s-a menționat, un tratament fiscal favorabil poate fi justificat pe baza politicii de mediu , dacă este cazul. În ceea ce privește utilizarea uleiurilor uzate drept combustibil, Comisia consideră că acest argument nu există din perspectiva actuală[10]. Ceea ce contează din punct de vedere al mediului înconjurător este colectarea integrală a uleiurilor uzate și tratarea ulterioară a acestora în conformitate cu normele aplicabile, în special legislația comunitară (a se vedea articolele 2 și 3 din Directiva 75/439/CEE și „Strategia tematică privind prevenirea și reciclarea deșeurilor” adoptată de Comisie în decembrie 2005[11] și avizată de Consiliu[12]. Aceste criterii nu justifică, în cazul utilizării drept combustibil, un tratament fiscal diferit de tratamentul armonizat. Suprimarea sau atenuarea impozitării normale în temeiul directivei privind impozitarea energiei nu au ca unic efect favorizarea unei colectări corespunzătoare. La aceasta se mai adaugă și prevenirea reflectării (în totalitate) a impactului specific pe care utilizarea drept combustibil îl are asupra mediului înconjurător, în conformitate cu criteriile directivei. Problemele potențiale legate de colectarea uleiurilor uzate ar trebui să fie rezolvate prin măsuri concepute special pentru aceste probleme și nu prin avantaje specifice pentru utilizarea drept combustibil care nu sunt conforme cu sistemul general creat prin directiva privind impozitarea energiei. Indiferent care ar fi tratamentul fiscal aplicat în temeiul legislației naționale în cazul celorlalte utilizări, în afară de utilizarea drept combustibil, în special în ceea ce privește lubrifianții și uleiurile hidraulice, suprimarea sau atenuarea nivelului de impozitare aplicat în cazul combustibililor ar reprezenta o favorizare inoportună a acestui tip de utilizare.

În același context, nu se poate afirma că un asemenea tratament favorabil contribuie la îmbunătățirea siguranței aprovizionării în UE sau într-un anumit stat membru. Toate modurile în care se utilizează uleiurile uzate ajută la economisirea unor surse de energie primare, indiferent dacă sunt folosite pentru combustie sau pentru regenerare (dacă nu se produc din uleiuri uzate, uleiurile lubrifiante și uleiurile hidraulice se obțin din țiței).

Din punct de vedere al pieței interne și al concurenței loiale , trebuie să se sublinieze faptul că unul dintre principalele obiective ale directivei privind impozitarea energiei este de a trata în mod egal diversele produse energetice concurente, pentru a se asigura că nu vor apărea denaturări pe piața internă. Un tratament mai favorabil pentru anumite produse energetice se poate aplica numai dacă este justificat, de exemplu, din considerente legate de mediul înconjurător, ceea ce nu este cazul aici (a se vedea cele menționate mai sus). Mai mult, cu privire la argumentul adus de Regatul Unit conform căruia derogarea nu are niciun efect concret asupra funcționării pieței interne, Comisia dorește să atragă atenția asupra faptului că, dimpotrivă, un asemenea efect este foarte probabil. Eliminarea impozitului de către Regatul Unit poate atrage schimburi comerciale artificiale în detrimentul statelor membre cu o capacitate de regenerare mai dezvoltată. Documentul analitic atașat la ultimul raport privind punerea în aplicare a legislației comunitare în domeniul deșeurilor[13] conține o ilustrare a schimburilor comerciale active existente în acest domeniu.

Argumentele specifice aduse de statele membre solicitante trebuie studiate în următorul context:

Comisia nu poate accepta argumentul invocat de unele state membre conform căruia scutirea de taxe pentru uleiurile uzate utilizate drept combustibil favorizează colectarea uleiurilor uzate deoarece duce la sporirea veniturilor provenite din utilizarea acestora. Datele de care dispune Comisia nu permit formularea concluziei conform căreia un nivel scăzut de colectare a uleiurilor uzate într-un stat membru este corelat cu existența unei accize la uleiurile uzate utilizate drept combustibil. Aceasta sugerează că, pentru a se asigura niveluri ridicate de colectare, condițiile de colectare în sine sunt decisive.

În ceea ce privește argumentul adus de Irlanda referitor la dimensiunea redusă a pieței naționale și la izolarea sa geografică față de statele membre mai mari, trebuie să se atragă atenția asupra faptului că această situație ar putea avea un impact asupra costurilor de colectare, însă nu este legată de utilizarea finală a uleiurilor uzate recuperate.

Cu privire la presupusele dificultăți invocate de Regatul Unit, și anume calcularea obligațiilor fiscale armonizate aplicate deja uleiurilor uzate, Comisia consideră că nici acest aspect nu aduce vreo modificare analizei în cauză. Prin natura lor, uleiurile uzate sunt întotdeauna contaminate prin combustia, împreună cu lubrifianții, a carburanților utilizați la propulsia motorului. Cu toate acestea, elementul de acciză astfel inclus în prețul uleiurilor uzate este marginal. Mai mult, Comisia trebuie să respingă și argumentele aduse de Austria în legătură cu impozitarea deșeurilor la nivel național. Existența unor norme de impozitare în acest sens la nivel național nu poate justifica o derogare de la sistemul de impozitare armonizată a produselor energetice.

Comisia nu poate accepta nici argumentul prezentat de Regatul Unit și Irlanda cu privire la revizuirea legislației comunitare în domeniul deșeurilor și la potențialele implicații ale deciziilor strategice privind uleiurile uzate. Nici legislația comunitară existentă în domeniul uleiurilor uzate[14] și nici recenta propunere a Comisiei în același domeniu[15] nu sugerează că ar trebui să se acorde un tratament preferențial combustiei uleiurilor uzate.

Nici intenția Italiei de a susține indirect industria de regenerare, prin aplicarea unui tratament fiscal favorabil combustibililor reciclați obținuți, în acest caz, ca produse secundare ale regenerării nu justifică modificarea analizei. Unitățile de regenerare sunt flexibile și își pot adapta produsele în funcție de necesitățile pieței. O asemenea măsură de stimulare care se adresează unui produs secundar poate duce la sporirea producției de combustibili distilați, în detrimentul producției de uleiuri de bază. Așadar, această măsură creează un stimulent pentru producția de combustibili și, prin urmare, depășește ceea ce este necesar pentru promovarea regenerării uleiurilor uzate în uleiuri de bază.

5. CONCLUZIE

În măsura în care solicitanții se referă la utilizări care intră sub incidența directivei privind impozitarea energiei, Comisia a examinat argumentele prezentate de statele membre în cauză, în special argumentele fundamentate pe aspecte de mediu. Comisia concluzionează că aceste argumente nu justifică derogările solicitate de la dispozițiile generale ale directivei privind impozitarea energiei, prin aplicarea criteriilor de la articolul 19 din directiva respectivă.

Prin urmare, Comisia concluzionează că, în măsura în care solicitanții se referă la utilizări care intră sub incidența Directivei 2003/96/CE, condițiile stabilite la articolul 19 din directiva respectivă nu sunt îndeplinite. În consecință, Comisia nu propune acordarea autorizărilor solicitate.

[1] Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (JO L 283, 31.10.2003, p. 51); directivă modificată ultima dată prin Directivele 2004/74/CE și 2004/75/CE (JO L 157, 30.4.2004, p. 87 și p.100).

[2] Scrisori înregistrate la 18 septembrie 2006 (Austria), 16 octombrie 2006 (Regatul Unit și Portugalia), 17 octombrie 2006 (Italia) și 14 decembrie 2006 (Irlanda).

[3] La 14 martie 2007 (Irlanda), la 3 și 29 mai 2007 (Italia), la 27 iunie 2007 (Austria), la 2 aprilie 2007 (Portugalia) și la 24 ianuarie și 22 iunie 2007 (Regatul Unit).

[4] Această modificare a fost înregistrată la Direcția Generală pentru Impozitare și Uniune Vamală la data de 5 octombrie 2007.

[5] Directiva nr. 75/439/CEE a Consiliului din 16 iunie 1976 privind eliminarea uleiurilor uzate, JO L 194, p. 23, cu modificările ulterioare.

[6] A se vedea propunerea de Directivă a Parlamentului European și a Consiliului în domeniul deșeurilor, prezentată de Comisie [COM(2005) 667 final, 21.12.2005].

[7] Directiva 2000/76/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 decembrie 2000 privind incinerarea deșeurilor (JO L 332, 28.12.2000, p. 91).

[8] Directiva 92/81/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea structurii accizelor pentru uleiurile minerale (JO L 316, 31.10.1992); directivă abrogată, împreună cu Directiva 92/82/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind armonizarea nivelului accizelor pentru uleiurile minerale, prin Directiva 2003/96/CE a Consiliului, începând cu 31 decembrie 2003.

[9] COM(2006) 342, 30.6.2006 - Revizuirea derogărilor din anexele II și III la Directiva 2003/96/CE a Consiliului, care expiră la sfârșitul anului 2006 .

[10] Comisia subliniază că a propus încă din 2000 abolirea derogărilor pentru uleiurile uzate, deoarece contravin politicii de mediu comunitare [COM (2000) 678, 15.11.2000].

[11] COM(2005) 666, 21.12.2005.

[12] Concluziile Consiliului, 27 iunie 2006 (10876/1/06 REV1).

[13] SEC(2006) 972, 19.7.2006, in special pp. 68-70 și 75.

[14] A se vedea nota de subsol 5 anterioară.

[15] A se vedea nota de subsol 6 anterioară.