Prin urmare, revizuirea are drept scop crearea unui regim IMM modern, simplificat. În special, scopul acesteia este (i) de a reduce costurile de asigurare a conformității privind TVA pentru IMM-uri atât la nivel național, cât și la nivelul UE; (ii) de a reduce denaturarea concurenței atât la nivel național, cât și la nivelul UE; (iii) de a reduce impactul negativ al efectului de plafon; și (iv) de a facilita conformitatea IMM-urilor și activitatea de monitorizare a administrațiilor fiscale.

În al treilea rând, revizuirea oferă posibilitatea de a încuraja conformarea voluntară și prin urmare contribuie la reducerea pierderii veniturilor ca urmare a neconformității și a fraudelor în domeniul TVA. Deși este deja greu pentru IMM-uri să respecte obligațiile naționale în materie de TVA, respectarea obligațiilor în materie de TVA din alte state membre, pentru cele care desfășoară activități de comerț transfrontalier, reprezintă un obstacol și mai greu de depășit, dată fiind absența unei alinieri la nivelul UE. Sistemul simplificat de înregistrare și plată MOSS [Mini One Stop Shop] (mini-ghișeul unic) a abordat aceste probleme în ceea privește serviciile electronice furnizate consumatorilor finali [B2C (business-to-consumer) – tranzacții între întreprinderi și consumatori]. Deși propunerea privind comerțul electronic extinde MOSS pentru a acoperi toate prestările B2C, există încă nevoie de îmbunătățiri.

În al doilea rând, actualul sistem denaturează concurența atât pe piețele naționale cât și pe piața UE. Scutirea pentru IMM-uri într-un anumit stat membru, care este disponibilă numai întreprinderilor stabilite în acel stat, are un impact negativ asupra situației concurențiale a întreprinderilor stabilite în alte state membre, care livrează bunuri sau prestează servicii pe aceeași piață. Această problemă se va agrava odată cu trecerea la impozitarea la destinație, în conformitate cu sistemul TVA definitiv propus; multe IMM-uri pot fi nevoite să perceapă clienților o TVA care diferă de cea din statul membru în care sunt stabiliți. Principiul impozitării la destinație prevede că TVA trebuie să fie declarată și înregistrată în evidențele contabile în statul membru în care este stabilit clientul (statul membru de „destinație”), și nu în statul membru în care este stabilit IMM-ul (statul membru de „origine”). Aceasta înseamnă că (i) nu există condiții de concurență echitabile pentru IMM-urile care desfășoară activități comerciale în cadrul UE; și (ii) IMM-urile sunt descurajate să desfășoare operațiuni transfrontaliere și să valorifice la maximum oportunitățile oferite de piața unică din cauza obligațiilor în materie de TVA din alte state membre.

Prin urmare, Directiva TVA include mai multe dispoziții menite să reducă sarcina IMM-urilor în privința TVA. Aceste dispoziții sunt cuprinse, în mare parte, în titlul XII, capitolul 1 al directivei, „Regimul special pentru întreprinderile mici” (denumit în cele ce urmează „Regimul IMM”). Aceste dispoziții permit statelor membre să (i) instituie proceduri simplificate pentru perceperea și colectarea TVA; și (ii) să scutească IMM-urile a căror cifră de afaceri anuală se situează sub un anumit plafon de colectarea și deducerea TVA (denumită în cele ce urmează „scutirea pentru IMM-uri”). Obligațiile TVA simplificate sunt prevăzute, de asemenea, în Directiva TVA, însă în afara regimului IMM. Aceste măsuri sunt opționale – statele membre le pot aplica și întreprinderile pot beneficia de ele.

Strategia a constat în următoarele elemente: (i) un proces de consultare având ca obiect 2 000 de întreprinderi mici, care a fost desfășurat în cadrul studiului din anul 2017; (ii) o procedură de consultare cu grupul de experți pentru IMM-uri realizată de Rețeaua întreprinderilor europene, în cadrul căreia s-au primit 1 704 contribuții. (iii) o consultare publică deschisă, prin internet, organizată timp de 12 săptămâni, în perioada 20 decembrie 2016 - 20 martie 2017, în urma căreia au fost obținute 113 contribuții; (iv) un atelier ținut sub auspiciile Programului Fiscalis 2020, organizat sub forma unei întâlniri comune cu Grupul privind Viitorul TVA (GFV) și Grupul de experți în domeniul TVA (VEG), pentru a permite participarea reprezentanților întreprinderilor ce fac parte din VEG; și (v) contribuțiile obținute prin platforma REFIT. Au fost luate în considerare și contribuțiile spontane.

•Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente

3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

Prezenta propunere este în conformitate cu principiul subsidiarității definit la articolul 5 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană. Principalele probleme identificate (costurile ridicate de asigurare a conformității, denaturarea concurenței, etc.) sunt cauzate de normele actualei Directive TVA. Simplificarea acestora în sensul reducerii sarcinii de asigurare a conformității pentru IMM-uri presupune înaintarea de către Comisie a unei propuneri de modificare a Directivei TVA. Statele membre au foarte puțină libertate de acțiune în legătură cu directiva. Prin urmare, prezenta propunere va oferi în mod cert o valoare adăugată superioară comparativ cu acțiunile care pot fi întreprinse la nivel de stat membru.

Implementarea propunerii va fi monitorizată în cadrul responsabilităților Comisiei de asigurare a aplicării corecte a legislației UE în materie de TVA. În plus, Comisia și statele membre vor monitoriza și evalua dacă această inițiativă funcționează în mod corespunzător și măsura în care obiectivele sale au fost atinse, în funcție de indicatorii prevăzuți în secțiunea 8 a evaluării impactului care însoțește prezenta propunere.

Propunerea vizează obiectivele REFIT (i) de a reduce sarcina TVA care le revine IMM-urilor și administrațiilor fiscale; și (ii) de a reduce denaturarea concurenței la nivelul UE, astfel încât IMM-urile să poată profita pe deplin de avantajele pieței unice. În special, prin această inițiativă se preconizează o reducere cu 18% a costurilor IMM-urilor de asigurare a conformității, față de scenariul de referință prezentat în evaluarea impactului (56,1 miliarde EUR pe an, comparativ cu 68 de miliarde EUR pe an, în prezent). Se preconizează, de asemenea, o creștere cu 13,5% a activităților de comerț transfrontalier desfășurate de IMM-uri în UE. Propunerea ar trebui să aibă de asemenea un impact pozitiv asupra conformării voluntare și asupra competitivității întreprinderilor. Pentru mai multe informații, consultați secțiunile 6 și 7 ale evaluării impactului care însoțește prezenta propunere.

În plus, la această revizuire au contribuit alte două studii: studiul din anul 2016 privind modernizarea TVA pentru comerțul electronic transfrontalier și studiul din anul 2011 privind o evaluare retrospectivă a elementelor sistemului de TVA al UE.

Punctul 8 din articolul 1 introduce un nou articol 280a care cuprinde definiții ale diferitelor concepte necesare pentru aplicarea dispozițiilor regimului special prevăzut în titlul XII, capitolul 1 din Directiva TVA.

Definiția termenului „întreprinderi mici” ajută la clarificarea acelor dispoziții și la sporirea securității juridice a contribuabililor. Acest termen ar acoperi toate întreprinderile a căror cifră de afaceri anuală realizată în Uniune pe piața unică nu depășește suma de 2 000 000 EUR. În legătură cu tratamentul TVA aplicabil acestor întreprinderi, introducerea acestei definiții permite simplificarea măsurilor destinate întreprinderilor care, în termeni economici, sunt mici, deși cifra lor de afaceri depășește plafonul de scutire. Categoria extinsă a acestor întreprinderi mici include, așadar, întreprinderi scutite de TVA, precum și întreprinderi eligibile pentru scutire, dar care au optat pentru aplicarea regulilor normale sau a căror cifră de afaceri depășește plafonul de scutire și care sunt, așadar, impozitate conform regulilor normale.

Există, de asemenea, două definiții ale cifrei de afaceri introduse pentru a facilita aplicarea plafoanelor naționale de scutire („cifra de afaceri anuală la nivel de stat membru”) și condiția de eligibilitate aplicabilă întreprinderilor mici nestabilite („cifra de afaceri anuală la nivel de Uniune”).

Punctele 9, 10 și 16 din articolul 1 prevăd modificări decurgând din eliminarea diminuării treptate a taxelor, care a fost considerată o sursă de complexitate și nu aduce decât contribuții minore la reducerea sarcinii de asigurare a conformității pentru întreprinderile mici. Așadar, această măsură ar trebui să fie eliminată.

Punctul 11 din articolul 1 modifică articolul 283 alineatul (1) în ceea ce privește excluderea de la scutire a întreprinderilor nestabilite. Această modificare este necesară pentru a deschide scutirea pentru întreprinderile din UE nestabilite în statul membru în care efectuează livrări și/sau prestări supuse TVA.

Punctul 12 din articolul 1 modifică articolul 284 pentru a defini noua sferă de aplicare a scutirii pentru întreprinderile mici, care va rămâne opțională pentru statele membre. Statele membre care decid să implementeze scutirea pentru IMM-uri vor avea posibilitatea de a-și stabili plafonul la un nivel care să reflecte cel mai bine propriul lor context economic și juridic. Cu toate acestea, pentru a asigura limitarea sferei de aplicare a scutirii la cele mai mici întreprinderi și pentru a reduce cât mai mult posibil potențialele efecte de denaturare ale scutirii, Directiva TVA va stabili nivelul maxim al plafonului de scutire, care va fi comun pentru toate statele membre. Scutirea va fi disponibilă pentru toate întreprinderile eligibile din UE, indiferent dacă sunt sau nu stabilite în statul membru în care efectuează livrări și/sau prestări supuse TVA.

Întreprinderile mici care pot beneficia de scutire într-un stat membru în care nu sunt stabilite trebuie să îndeplinească două condiții: (i) cifra de afaceri anuală a întreprinderii realizată în statul membru respectiv („cifra de afaceri anuală la nivel de stat membru”) trebuie să fie mai mică decât plafonul de scutire aplicabil în acel stat; și (ii) cifra sa globală de afaceri realizată pe piața unică („cifra de afaceri anuală la nivel de Uniune”) nu trebuie să depășească suma de 100 000 EUR. A doua condiție de eligibilitate ar trebui să prevină potențialele abuzuri ale întreprinderilor mari care, în absența stabilirii unui plafon general al cifrei de afaceri la nivelul UE, ar putea beneficia de scutirile pentru IMM-uri în mai multe state membre (spre exemplu, dacă cifra lor de afaceri în fiecare stat membru ar fi sub plafonul aplicabil aferent scutirii pentru IMM-uri), în ciuda faptului că au o cifră de afaceri globală mare.

Pentru a asigura un control eficace al aplicării condițiilor scutirii, statul membru în care este stabilită o întreprindere care beneficiază de scutire în alte state membre trebuie să colecteze toate informațiile relevante privind cifra de afaceri a întreprinderii respective. Prin urmare, în cazul în care o întreprindere mică beneficiază de scutire în alte state membre decât cel în care este stabilită, statul membru de stabilire are obligația de a asigura declararea corectă, de către întreprinderea mică respectivă, a cifrei de afaceri anuale la nivel de Uniune și a cifrei de afaceri anuale la nivel de stat membru și va informa autoritățile fiscale ale celorlalte state membre vizate în care întreprinderea mică își efectuează livrările și/sau prestările.

Punctul 14 din articolul 1 modifică articolul 288 pentru a stabili care dintre tranzacții trebuie luate în considerare la calcularea cifrei de afaceri anuale și vor sta la baza aplicării scutirii pentru întreprinderile mici.

Punctul 15 din articolul 1 introduce un nou articol 288a, care prevede o perioadă de tranziție pentru întreprinderile mici care beneficiază de scutirea pentru IMM-uri și a căror cifră de afaceri depășește plafonul de scutire într-un anumit an. Aceste întreprinderi pot continua să beneficieze de scutirea pentru IMM-uri în acel an, cu condiția ca cifra lor de afaceri să nu depășească, în anul respectiv, plafonul aplicabil pentru IMM-uri cu mai mult de 50%. Dispoziția reflectă doi parametri de delimitare a acestei perioade de tranziție, meniți să acorde protecție împotriva abuzării de această măsură: un parametru temporal (1 an) și unul legat de cifra de afaceri (depășirea plafonului de scutire aplicabil cu mai mult de 50%).

Punctul 18 al articolului 1 introduce o nouă secțiune 2a cu privire la măsurile de simplificare atât pentru întreprinderile scutite, cât și pentru cele nescutite. Noua subsecțiune 1 integrează în regimul de scutire mai multe obligații simplificate pentru întreprinderile scutite (înregistrare, facturare, contabilitate și declarații de TVA). În plus, statele membre au în continuare posibilitatea de a exonera întreprinderile mici scutite de alte obligații prevăzute la articolele 213-271.

Noua subsecțiune 2 prevede un set de obligații simplificate pentru întreprinderile mici care nu beneficiază de scutirea pentru IMM-uri. Aceste întreprinderi pot fi atât cele eligibile pentru scutire, dar care optează pentru impozitarea în baza regulilor generale, cât și cele ale căror cifre de afaceri depășesc plafonul de scutire, însă sunt mai mici de 2 000 000 EUR, intrând astfel în categoria întreprinderilor mici în înțelesul definiției nou introduse. Având în vedere că întreprinderile scutite nu pot deduce TVA achitată în amonte, scutirea nu ar răspunde, efectiv, nevoilor tuturor întreprinderilor eligibile. În special, întreprinderile mici care livrează bunuri și prestează servicii către alte persoane impozabile ar putea prefera să fie impozitate în baza regulilor generale. Reducerea costurilor de asigurare a conformității privind TVA pentru aceste întreprinderi este, așadar, mai degrabă legată de simplificarea obligațiilor lor în materie de TVA, decât de scutirea în sine.

Prin urmare, statele membre ar trebui, de asemenea, să definească un set de obligații simplificate în materie de TVA pentru întreprinderile mici nescutite. Un astfel de set ar trebui să includă o simplificare a înregistrării și a procedurii de ținere a evidențelor, precum și perioade fiscale mai lungi, ceea ce ar reduce frecvența depunerii declarațiilor TVA. Întreprinderile mici nescutite ar trebui să aibă și posibilitatea de a opta pentru aplicarea perioadelor fiscale normale.

2018/0006 (CNS)

Propunere de

DIRECTIVĂ A CONSILIULUI

de modificare a Directivei 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată în ceea ce privește regimul special pentru întreprinderile mici

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 113,

având în vedere propunerea Comisiei Europene,