Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de modificare a Statutului funcționarilor și a Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene /* COM/2011/0890 final - 2011/0455 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Statutul funcționarilor constituie cadrul juridic care reglementează încadrarea în muncă și condițiile de muncă pentru cei aproximativ 55 000 de funcționari și alți agenți angajați de cele peste cincizeci de instituții și agenții situate în diferite locuri de repartizare în Uniunea Europeană și în țări terțe. Având în vedere provocările istorice cu care se confruntă UE în prezent, calitatea, angajamentul, independența și loialitatea personalului său sunt mai importante ca niciodată. În același timp, aceste provocări necesită ca fiecare administrație publică și fiecare membru al personalului acesteia să depună eforturi deosebite pentru a‑și îmbunătăți eficiența și a se adapta la contextul economic și social european în schimbare. Evenimentele recente din economia mondială, precum și necesitatea consolidării finanțelor publice, impusă de aceste evenimente, nu pot rămâne fără efecte asupra funcției publice europene și a administrațiilor din toate instituțiile, organismele și agențiile UE. Cheltuielile administrative ale UE reprezintă numai 5,8 % din cadrul financiar multianual pentru perioada 2007 – 2013, care reprezintă, la rândul său, aproximativ 1 % din PIB-ul UE. Cu toate acestea, este important să se demonstreze că toate instituțiile UE și personalul lor își continuă eforturile pentru a îmbunătăți eficiența și a realiza economii, precum și pentru a reflecta constrângerile bugetare care afectează numeroase administrații publice din Europa. Având în vedere provocările majore cu care se confruntă UE și instituțiile sale, propunerea trebuie să asigure echilibrul între eforturile necesare în vederea sporirii eficienței și realizării de economii suplimentare și capacitatea instituțiilor de a-și realiza politicile. Aceasta include necesitatea ca instituțiile UE, în calitate de angajatori, să atragă și să rețină personalul cu cel mai înalt nivel de competențe profesionale în diferite domenii de expertiză. Instituțiile recrutează personal de pe o piață a persoanelor cu un nivel înalt de calificare, care sunt capabile să lucreze într-un mediu multicultural și multilingv și sunt dispuse să se mute și să se stabilească în străinătate cu familiile lor. Având în vedere următoarele pensionări în cadrul instituțiilor UE, care vor afecta în special personalul din cele 15 state care erau membre ale Uniunii Europene înainte de 2004, menținerea echilibrului geografic în rândul personalului, astfel încât să fie reprezentate toate statele membre, va reprezenta o provocare deosebită. Date fiind schimbările demografice din Europa, va fi și mai dificil, în viitor, să se atragă și să se rețină personal din toate statele membre cu un nivel excelent de calificări. Prezenta propunere trebuie privită în contextul reformei majore a Statutului funcționarilor, care a intrat în vigoare la 1 mai 2004. Această reformă a reprezentat o revizuire a întregului drept al funcției publice europene și a adus schimbări semnificative în toate domeniile funcției publice europene. Întregul sistem de carieră a fost revizuit. S-a introdus o nouă categorie de personal, agenții contractuali, ale căror salarii sunt, în general, mai reduse. S-a revizuit grila de salarizare pentru funcționari și agenți temporari, permițând recrutarea personalului la grade inferioare și, implicit, cu salarii inițiale mai mici. Reforma a introdus și condiții de lucru mai flexibile și favorabile vieții de familie, prelungind durata maximă a concediului pentru interese personale și introducând concediul pentru creșterea copilului. În ceea ce privește sistemul de pensii, vârsta de pensionare a crescut de la 60 la 63 de ani, cu măsuri de tranziție pentru membrii personalului deja în activitate, rata de acumulare a pensiei a fost redusă de la 2 % la 1,9 %, iar drepturile de pensie dobândite după 1 mai 2004 nu mai sunt supuse coeficienților corectori pentru a ține seama de costul mai ridicat al vieții. Anexa XII la Statutul funcționarilor a stabilit metoda de menținere a echilibrului actuarial al sistemului de pensii. În fine, a fost adoptată o nouă metodă de ajustare a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor publici din instituțiile UE. Toate aceste modificări în ansamblul lor au adus economii semnificative la bugetul UE, impactul lor anual fiind din ce în ce mai mare: reforma a generat, până acum, economii de 3 miliarde de euro, urmând să producă economii suplimentare de încă 5 miliarde de euro până în 2020. Studiul Eurostat privind implicațiile bugetare pe termen lung ale costurilor pensiilor a arătat că, pe termen lung, economiile anuale generate de reforma din 2004 în ceea ce privește costurile pensiilor vor depăși 1 miliard de euro, fără a lua în considerare impactul acesteia în alte domenii. Începând din 1972, există o metodă de ajustare a remunerațiilor și a pensiilor, care s‑a dovedit a fi un instrument util pentru evitarea discuțiilor anuale privind ajustările salariale și eventualele greve legate de aceste discuții. De-a lungul anilor, metoda a fost modificată de mai multe ori, ultima dată în 2004. Având în vedere că actuala metodă expiră la sfârșitul anului 2012, Comisia propune acum o nouă metodă, care reflectă deciziile politice adoptate de statele membre în ceea ce privește ajustările salariale ale funcționarilor lor publici, soluționând în același timp deficiențele evidențiate în cursul și în urma discuțiilor privind ajustarea anuală din 2009. Sistemul de calculare a contribuției la sistemul de pensii expiră la 30 iunie 2013, Comisia propunând un nou sistem, care este conform cu o practică actuarială obișnuită. Prezenta propunere ia în considerare și concluziile Consiliului și solicitările formulate în conformitate cu articolul 241 din TFUE în ceea ce privește aplicarea clauzei de exceptare pentru metodă, sistemul de pensii ale funcționarilor publici ai UE, inclusiv sistemul de pensionare anticipată, precum și structura carierei, în vederea asigurării unei legături mai strânse între salariu și responsabilități. În plus, aceasta ține seama de criticile exprimate cu privire la anumite elemente depășite din Statutul funcționarilor, în măsura în care aceste critici sunt justificate. Propunerea Comisiei stabilește echilibrul dintre eficacitatea costurilor și nevoile instituțiilor în domeniul gestionării resurselor umane. Comisia Europeană consideră că, în cazul în care prezenta propunere este adoptată, instituțiile UE vor continua să fie sprijinite de o funcție publică europeană independentă, eficientă și modernă, care să le permită să își îndeplinească sarcinile conferite de tratate. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Prezenta propunere a făcut obiectul discuțiilor cu reprezentanții personalului, în conformitate cu procedurile adecvate, și ține seama de rezultatul acestor discuții. Înainte de adoptare, propunerea a făcut obiectul consultărilor cu Comitetul pentru Statutul funcționarilor și Comitetul pentru personal al Comisiei Europene. Obținerea și utilizarea expertizei Nu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă. 3. PRINCIPALELE ELEMENTE ALE PROPUNERII Reduceri cu 5 % ale personalului Se propune reducerea personalului din fiecare instituție și agenție cu 5 %, prin neînlocuirea unui anumit număr de plecări, adică a persoanelor care se pensionează și a persoanelor al căror contract se încheie. Fără a aduce atingere deciziilor viitoare ale autorității bugetare, obligația instituțiilor și a agențiilor de a își respecta angajamentul de reducere a numărului de angajați urmează să fie înscrisă la articolul 6 din Statutul funcționarilor. Metoda de ajustare a salariilor și a pensiilor Noua metodă ar menține principiul paralelismului între evoluția salariilor funcționarilor naționali și cea a funcționarilor UE și ar soluționa deficiențele actualei metode: – noua metodă ar reflecta modificările nominale ale salariilor (în loc de modificările reale ale salariilor) în toate statele membre. Astfel, metoda va urmări cu precizie modificările salariale din toate statele membre ale Uniunii Europene, nu numai cele dintr-un eșantion limitat de state membre; – pentru a reduce decalajul de timp într-o situație extraordinară, noua clauză de exceptare ar fi aplicată automat dacă sunt îndeplinite două condiții: 1) o scădere a PIB-ului UE și 2) diferența dintre valoarea ajustată a remunerațiilor și a pensiilor personalului UE și modificarea survenită în PIB-ul UE depășește două puncte procentuale. Dacă sunt îndeplinite ambele condiții, jumătate din valoarea ajustării ar fi reportată pentru anul următor. De exemplu, această clauză ar fi fost declanșată în 2009; – indicele internațional Bruxelles ar fi eliminat. Diferențele în ceea ce privește creșterea costului vieții între fiecare loc de repartizare și statele membre ar fi calculate și reflectate în coeficienții corectori. S-ar introduce un nou coeficient corector comun pentru Belgia și Luxemburg, considerând aceste state membre ca fiind un singur loc de repartizare. Acest coeficient va fi fixat la 100 pentru primul an. Asemenea actualei metode, metoda propusă nu este o indexare bazată pe inflație, deoarece urmărește pur și simplu evoluția puterii de cumpărare a funcționarilor publici naționali, astfel cum este stabilită de fiecare stat membru la nivel național. Taxa de solidaritate Începând din 1982, metoda este legată de un impozit suplimentar pe salariu, provenit din efectele crizei petrolului. În ciuda îmbunătățirii situației economice, această taxă suplimentară nu a fost eliminată treptat, ci a devenit o măsură legată de aplicarea automată a metodei. Se sugerează ca, pentru perioada de valabilitate a metodei propuse, taxa de solidaritate să fie majorată la 6 %. Modificări ale sistemului de pensii pentru a ține pasul cu evoluțiile demografice Creșterea vârstei obișnuite de pensionare la 65 de ani În prezent, vârsta obișnuită de pensionare pentru funcționarii recrutați după 1 mai 2004 este de 63 de ani. În cazul funcționarilor recrutați înainte de 1 mai 2004 se aplică dispoziții tranzitorii conform cărora vârsta de pensionare variază între 60 și 63 de ani. Se propune creșterea vârstei obișnuite de pensionare pentru funcționarii recrutați începând cu 1 ianuarie 2013 la 65 de ani. Ar fi aplicate norme tranzitorii similare celor aplicate în 2004, adică vârsta de pensionare pentru funcționarii recrutați înainte de 1 mai 2013 ar varia între 60 și 65 de ani. În plus, posibilitatea de a rămâne în activitate până la 67 de ani nu ar mai fi acordată numai în cazuri excepționale. Ar fi prevăzute măsuri suplimentare pentru a se ține seama în mod corespunzător de drepturile de pensie dobândite și de obligația de a menține sistemul de pensii în echilibru actuarial. Creșterea vârstei de pensionare anticipată la 58 de ani și reducerea numărului de funcționari care beneficiază de pensionare anticipată În prezent, vârsta minimă de pensionare anticipată este stabilită la 55 de ani. Conform noii propuneri, vârsta minimă de pensionare anticipată ar fi stabilită la 58 de ani. În plus, numărul maxim de funcționari care se pensionează într-un anumit an fără o reducere a drepturilor de pensie ar fi fixat la 5 % din numărul total de funcționari din toate instituțiile care au ieșit la pensie în cursul anului anterior (față de 10 % conform sistemului actual). Acest sistem este menținut deoarece s-a dovedit util pentru toate instituțiile ca instrument de gestionare a resurselor umane în cursul ultimei extinderi. Alinierea metodologiei pentru calcularea ratei de contribuție la sistemul de pensii la practica actuarială internațională Sistemul de calculare a ratei contribuției la sistemul de pensii expiră la 30 iunie 2013. Se propune păstrarea aceleiași metodologii, media mobilă pentru ratele dobânzii și pentru creșterea salarială fiind însă majorată la 30 de ani. S-ar aplica o perioadă de tranziție de opt ani. Ca urmare a acestei modificări, rata contribuției la sistemul de pensii ar deveni mai stabilă și ar depinde mai puțin de variațiile pe termen scurt ale ratelor dobânzii, fiind astfel mai puțin discutabilă. Sistemul de calcul ar fi astfel aliniat la practica actuarială obișnuită, propunându-se ca echilibrul sistemelor de pensii să fie asigurat pe baza observațiilor anterioare efectuate într-o perioadă cuprinsă între 20 și 40 de ani. Adaptarea condițiilor de muncă Introducerea unui număr minim de ore de lucru pe săptămână Reducerea cu 5 % a personalului ar necesita ca fiecare membru al personalului să preia o parte din sarcinile de lucru suplimentare pentru a permite realizarea acelorași obiective de politică. Prin urmare, se propune introducerea în Statutul funcționarilor a unui număr minim de ore de lucru pe săptămână, și anume 40 de ore. Menținerea unui program de lucru flexibil Măsurile privind un program de lucru flexibil permit reconcilierea vieții profesionale cu viața privată și facilitează asigurarea unui echilibru adecvat între femei și bărbați în cadrul instituțiilor, respectând în același timp obligațiile impuse în ceea ce privește timpul de lucru. Prin urmare, este oportun să se introducă în Statutul funcționarilor o trimitere clară la aceste măsuri. Cadrele de conducere nu ar fi supuse acestor dispoziții generale aplicabile personalului, deoarece acestea sunt abilitate de instituții să gestioneze timpul personalului din subordinea lor, precum și propriul lor timp. Indemnizații și drepturi: reducerea concediului anual aferent duratei călătoriei și a indemnizației anuale de călătorie și adaptarea normelor privind rambursarea cheltuielilor de mutare și de delegație În prezent, membrii personalului au dreptul la cel mult șase zile pe an de concediu aferent duratei călătoriei către locul de origine. Se propune limitarea concediului anual aferent duratei călătoriei la un număr de maximum trei zile. Indemnizația anuală de călătorie se bazează pe distanța exprimată în numărul de kilometri parcurși pe calea ferată, ceea ce nu reprezintă, de obicei, cea mai obișnuită rută de călătorie către locul de origine. Prin urmare, distanța s-ar calcula ca distanță ortodromică, ceea ce ar avea ca efect reducerea indemnizațiilor individuale. În plus, rambursarea cheltuielilor anuale de călătorie ar fi limitată la teritoriile statelor membre ale UE. În vederea reducerii sarcinii administrative atât pentru membrii personalului în cauză, cât și pentru administrație, normele privind rambursarea cheltuielilor de mutare ar trebui simplificate. Prin urmare, se propune introducerea unor plafoane pentru costuri, care să țină seama de situația familială a funcționarului sau a agentului în cauză și de costul mediu al mutării și al asigurării asociate mutării. Normele privind delegațiile ar trebui să fie adaptate pentru a ține seama de nevoile specifice ale unei instituții ai cărei membri de personal trebuie să efectueze frecvent delegații către principalele locuri de desfășurare a activității instituției lor. Se propune să se permită, în astfel de cazuri, rambursarea cheltuielilor de cazare pe baza unei sume forfetare. Măsuri de asigurare a transparenței pentru instituții și agenții Statutul funcționarilor este pus în aplicare printr-o serie de măsuri adoptate de instituții și agenții. În vederea garantării unei aplicări coerente și armonizate a Statutului și din motive de simplificare, normele de punere în aplicare ale Comisiei s‑ar aplica prin analogie și agențiilor. Cu toate acestea, pentru a se ține seama de situația specifică a agențiilor, acestea vor putea, după primirea unei autorizații din partea Comisiei, fie să adopte norme de punere în aplicare diferite, fie să decidă, dacă este cazul, să nu aplice astfel de norme de punere în aplicare. Din motive de transparență, Curtea de Justiție ar crea un registru care să conțină normele de punere în aplicare ale tuturor instituțiilor. Cariera asistenților, noua evoluție a carierei pentru secretari și mai multă flexibilitate în recrutarea personalului contractual Rezervarea celor mai înalte grade pentru personalul cu un nivel ridicat de responsabilitate Pentru a se stabili o legătură clară între responsabilități și grad, evoluția carierei în grupa de funcții a asistenților ar fi restructurată astfel încât cele mai înalte două grade (AST 10 și 11) să fie rezervate numai funcționarilor și agenților temporari care au responsabilități semnificative de gestionare a personalului, de execuție bugetară și/sau de coordonare. Noua grupă de funcții „AST/SC”pentru secretari și pentru personalul administrativ În domeniile actuale de activitate ale personalului AST, structurile de carieră trebuie adaptate în continuare în funcție de diferitele niveluri de responsabilitate, astfel încât să se stabilească un spectru suficient de nuanțat al evoluției carierelor în cadrul funcției publice europene și să se limiteze cheltuielile administrative, astfel cum se prevede în cadrul financiar multianual. În acest scop, ar trebui introdusă o nouă grupă de funcții „AST/SC” pentru secretari și personalul administrativ. Salariile și ratele de promovare propuse pentru această nouă grupă de funcții asigură o corespondență adecvată între nivelul de responsabilitate și nivelul de remunerare. Se va putea astfel menține o funcție publică europeană stabilă, cuprinzătoare și echilibrată, așa cum se consideră necesar de către numeroase instituții. Recrutarea personalului contractual Pentru a se acorda mai multă flexibilitate instituțiilor, durata maximă a contractelor agenților contractuali auxiliari ar fi prelungită de la 3 la 6 ani. În plus, în timp ce marea majoritate a funcționarilor vor fi în continuare recrutați pe baza unor concursuri generale, instituțiile vor fi autorizate să organizeze concursuri interne, deschise și agenților contractuali. Corectarea dezechilibrelor geografice nejustificate Statutul funcționarilor prevede că funcționarii Uniunii Europene trebuie recrutați pe o bază geografică cât mai largă posibil. Cu toate acestea, datele statistice indică faptul că, în timp ce unele naționalități sunt suprareprezentate în raport cu ponderea relativă a populației lor în Uniunea Europeană, altele sunt în mare măsură subreprezentate. Se observă aceste dezechilibre în special în cadrul anumitor grade. Prin urmare, articolul 27 din Statutul funcționarilor ar trebui modificat pentru a permite instituțiilor să ia măsuri de corectare a dezechilibrelor geografice semnificative și de lungă durată, menținând totodată principiul recrutării pe baza celor mai ridicate standarde în materie de competență, eficiență și integritate. Această măsură va fi adoptată prin intermediul unor măsuri generale de punere în aplicare și va face obiectul unui raport după cinci ani. Creșterea eficienței în gestionarea personalului pentru agenții Agențiile europene au devenit o parte importantă a peisajului instituțional al Uniunii Europene. În prezent, există 45 de structuri (32 de agenții de reglementare, 7 întreprinderi comune și 6 agenții executive). În total, aproape 8 000 de membri ai personalului lucrează în cadrul acestora, fiind angajați în special cu statutul de agenți temporari. Cu toate acestea, dispozițiile prevăzute în Statutul funcționarilor și în Regimul aplicabil celorlalți agenți nu sunt pe deplin adaptate la nevoile micilor structuri, cum ar fi agențiile. Din acest motiv, Comisia propune introducerea unei noi categorii de personal temporar pentru agenții. Acești membri ai personalului ar fi recrutați în urma unei proceduri transparente și obiective de selecție și ar putea fi angajați pentru o perioadă nedeterminată. Dacă este necesar, agențiile ar putea să îi detașeze în interes de serviciu. De asemenea, agenții temporari din agenții și-ar putea lua concediu fără plată pentru o perioadă de cel mult 15 ani, pe parcursul întregii cariere. Mobilitatea în interiorul agenției și între agenții ar fi facilitată, deoarece gradul și treapta ar fi menținute în cazul în care agenții decid să candideze pentru un nou post, cu condiția ca gradul lor să fie inclus printre gradele acceptate pentru noul post. Agențiile ar dispune de o anumită flexibilitate atunci când instituie o serie de comitete care influențează dialogul social sau care trebuie consultate înainte de luarea unei decizii. 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE Propunerea ar avea un impact bugetar asupra cheltuielilor și veniturilor Uniunii Europene. Datorită dispozițiilor tranzitorii, impactul financiar al anumitor dispoziții ar crește treptat, efectul deplin resimțindu-se numai pe termen lung. Economiile care se estimează că vor fi realizate în următorul cadru financiar multianual se ridică la peste 1 miliard de euro. Pe termen lung, economiile realizate în urma modificărilor propuse ar fi de 1 miliard de euro pe an. Mai multe detalii sunt prezentate în fișa financiară anexată prezentei propuneri. 2011/0455 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI de modificare a Statutului funcționarilor și a Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 336, având în vedere Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, în special articolul 12, având în vedere propunerea Comisiei Europene, prezentată după consultarea Comitetului pentru Statutul funcționarilor, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Curții de Justiție, având în vedere avizul Curții de Conturi, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Uniunea Europeană și cele peste 50 de instituții și agenții ale sale trebuie să dispună de o administrație publică europeană de înaltă calitate, pentru a fi în măsură să își îndeplinească sarcinile la cele mai înalte standarde, în conformitate cu tratatele, și să poată răspunde provocărilor cu care se vor confrunta în viitor atât pe plan intern, cât și extern. (2) Prin urmare, este necesar să se prevadă un cadru pentru recrutarea unui personal de înalt calibru în termeni de productivitate și integritate, recrutat pe o bază geografică cât mai largă din rândul cetățenilor statelor membre, și să se permită acestui personal să își îndeplinească sarcinile într-un mod cât mai eficient și mai eficace posibil. (3) Un obiectiv mai general ar trebui să fie reprezentat de optimizarea gestionării resurselor umane într-o funcție publică europeană caracterizată prin competență, independență, loialitate, imparțialitate și stabilitate, precum și prin diversitate culturală și lingvistică. (4) Pentru a se garanta că puterea de cumpărare a funcționarilor și a celorlalți agenți ai Uniunii Europene evoluează în paralel cu cea a funcționarilor publici din administrațiile centrale ale statelor membre, este esențial să se mențină principiul unui mecanism de remunerare multianual, cunoscut sub denumirea de „metodă”, prelungindu-se aplicarea acestuia până la sfârșitul anului 2022, cu o revizuire prevăzută la sfârșitul celui de al cincilea an. Discrepanța dintre mecanismul metodei, care a fost întotdeauna de natură administrativă, și adoptarea rezultatului metodei exclusiv de către Consiliu a generat dificultăți în trecut și nu este conformă cu Tratatul de la Lisabona. Prin urmare, cu ocazia adoptării prezentelor modificări la Statutul funcționarilor, este oportun să se permită legiuitorilor să decidă cu privire la o metodă care să asigure actualizarea anuală automată a tuturor salariilor, pensiilor și indemnizațiilor. Această actualizare va fi întemeiată pe deciziile politice luate de statele membre în ceea ce privește ajustarea remunerațiilor funcționarilor lor la nivel național. (5) Este important să se asigure calitatea datelor statistice utilizate pentru actualizarea remunerațiilor și a pensiilor. În conformitate cu principiul imparțialității, institutele naționale de statistică ar trebui să colecteze date la nivel național și să le transmită către Eurostat. (6) Avantajele potențiale ale aplicării metodei pentru funcționari și pentru ceilalți agenți ai Uniunii Europene ar trebui să fie contrabalansate de continuarea sistemului prelevării speciale, care urmează să fie redenumită „taxa de solidaritate”. În timp ce rata prelevării speciale aplicată în perioada 2004 - 2012 a cunoscut o creștere treptată în timp, ajungând în medie la 4,23 %, o creștere a taxei de solidaritate la o rată uniformă de 6 % pare a fi oportună în condițiile actuale, pentru a ține seama de un context economic dificil și de implicațiile acestuia asupra finanțelor publice din întreaga Uniune Europeană. O astfel de taxă de solidaritate ar trebui să se aplice tuturor funcționarilor și celorlalți agenți ai Uniunii Europene pentru aceeași perioadă ca și „metoda” în sine. (7) Schimbările demografice și evoluția structurii de vârstă a populației în cauză necesită creșterea vârstei de pensionare, însă sub rezerva unor măsuri tranzitorii aplicabile funcționarilor și celorlalți agenți ai Uniunii Europene care sunt deja în activitate. Aceste măsuri tranzitorii sunt necesare pentru a respecta drepturile dobândite de funcționarii care sunt deja în activitate și care au contribuit la fondul de pensii noțional pentru funcționarii Uniunii Europene. (8) Dat fiind că sistemul de pensii al Uniunii Europene este în echilibru actuarial și că acest echilibru trebuie menținut atât pe termen scurt, cât și pe termen lung, personalul angajat înainte de 1 ianuarie 2013 ar trebui să beneficieze de compensații pentru contribuția lor la sistemul de pensii prin intermediul unor măsuri tranzitorii, cum ar fi o rată mai ridicată de acumulare a pensiei pentru anii de serviciu efectuați după vârsta legală de pensionare (stimulentul Barcelona), precum și prin aplicarea doar a unei jumătăți din reducerea aferentă pensionării anticipate între vârsta de 60 de ani și vârsta legală de pensionare. (9) Practica actuarială general acceptată necesită utilizarea unei perioade de observații anterioare cuprinsă între 20 și 40 de ani pentru ratele dobânzii și creșterile salariale în vederea asigurării echilibrului sistemului de pensii. Prin urmare, mediile mobile pentru ratele dobânzii și pentru creșterea salarială ar trebui majorate la 30 de ani, cu o perioadă de tranziție de 8 ani. (10) Consiliul a cerut Comisiei să efectueze un studiu și să prezinte propuneri adecvate cu privire la articolul 5 alineatul (4), anexa I.A și articolul 45 alineatul (1) din Statut pentru a stabili o legătură între responsabilități și gradul din grupa de funcții AST, precum și pentru a asigura faptul că se pune accentul mai mult pe nivelul de responsabilitate atunci când se compară meritele în contextul promovării. (11) Ținând seama de această cerere, este oportun ca promovarea într-un grad superior să fie condiționată de îndeplinirea unor sarcini a căror importanță justifică numirea funcționarului în gradul superior respectiv. (12) Evoluția carierei în grupa de funcții AST ar trebui să fie restructurată în așa fel încât gradele cele mai înalte să fie rezervate unui număr limitat de funcționari care îndeplinesc sarcini cu cel mai înalt nivel de responsabilitate din punct de vedere al gestionării personalului, al execuției bugetare sau al coordonării în această grupă de funcții. (13) În vederea ajustării în continuare a structurilor de carieră în domeniile de activitate actuale ale personalului AST pentru a ține seama de diferitele niveluri de responsabilitate și ca o contribuție indispensabilă la limitarea cheltuielilor administrative, ar trebui introdusă o nouă grupă de funcții, „AST/SC”, pentru personalul cu activități de secretariat și administrative. Salariile și ratele de promovare stabilesc o corespondență adecvată între nivelul de responsabilitate și nivelul de remunerare. Acest lucru va permite menținerea unei funcții publice europene stabile și cuprinzătoare. (14) Orele de lucru aplicate în instituții ar trebui să fie aliniate celor în vigoare în anumite state membre ale Uniunii Europene pentru a compensa reducerea personalului din instituții. Introducerea un număr minim de ore de lucru pe săptămână va asigura faptul că personalul angajat în instituții poate face față volumului de muncă generat de obiectivele de politică ale Uniunii Europene, armonizând totodată condițiile de lucru din cadrul instituțiilor, în interesul solidarității în cadrul întregii funcții publice a Uniunii Europene. (15) Măsurile de asigurare a unui program de lucru flexibil constituie un element esențial în cadrul unei administrații publice moderne și eficiente, deoarece permit condiții de lucru favorabile vieții de familie și asigură un echilibru adecvat între femei și bărbați în cadrul instituțiilor. Prin urmare, este necesar să se introducă în Statut o trimitere explicită la aceste măsuri. (16) Normele privind concediul anual aferent duratei călătoriei între locul de muncă și locul de origine și rambursarea anuală a cheltuielilor legate de această călătorie ar trebui să fie modernizate, raționalizate și legate de statutul de expatriat, pentru ca aplicarea acestora să devină mai simplă și mai transparentă. În special, concediul anual aferent duratei călătoriei ar trebui să fie limitat la cel mult trei zile. (17) În mod similar, ar trebui simplificate normele privind rambursarea cheltuielilor de mutare, pentru a facilita aplicarea acestora atât la nivelul administrației, cât și la nivelul personalului în cauză. În acest scop, ar trebui introduse plafoane pentru costuri care să țină seama de situația familială a funcționarului sau a agentului în cauză, precum și de costul mediu al mutării și al asigurării aferente mutării. (18) Unii membri ai personalului trebuie să efectueze frecvent delegații către celelalte locuri principale de desfășurare a activității instituțiilor lor. În prezent, normele privind delegațiile nu țin seama în mod adecvat de aceste situații. Prin urmare, aceste norme ar trebui să fie adaptate, pentru a permite, în astfel de cazuri, rambursarea costurilor de cazare pe baza unei sume forfetare. (19) Este necesar să se prevadă un cadru mai flexibil pentru încadrarea în muncă a agenților contractuali. Prin urmare, instituțiile Uniunii Europene ar trebui să poată angaja agenți contractuali pentru o perioadă maximă de șase ani, pentru a îndeplini sarcini sub supravegherea funcționarilor sau a agenților temporari. În plus, în timp ce marea majoritate a funcționarilor vor fi în continuare recrutați pe baza unor concursuri generale, instituțiile ar trebui să fie autorizate să organizeze concursuri interne, deschise și agenților contractuali. (20) Ar trebui să se prevadă norme tranzitorii care să permită aplicarea treptată a noilor norme și măsuri, garantând, totodată, respectarea drepturilor dobândite și a așteptărilor legitime ale personalului angajat înainte de data intrării în vigoare a acestor modificări la Statutul funcționarilor. (21) În vederea asigurării simplificării și a coerenței politicii privind personalul, normele adoptate de Comisie pentru punerea în aplicare a Statutului ar trebui să se aplice, prin analogie, și agențiilor. Cu toate acestea, pentru a se garanta faptul că se ține seama, dacă este cazul, de situația specifică a agențiilor, acestea ar trebui să aibă dreptul de a solicita autorizația Comisiei pentru a adopta norme de punere în aplicare care derogă de la cele adoptate de Comisie sau să nu aplice deloc normele Comisiei. (22) Ar trebui să fie creat și administrat de către Curtea de Justiție a Uniunii Europene un registru care să cuprindă toate normele adoptate în vederea punerii în aplicare a Statutului. Acest registru, care poate fi consultat de toate instituțiile și agențiile, va asigura transparența și va promova aplicarea consecventă a Statutului funcționarilor. (23) În vederea armonizării și clarificării normelor privind adoptarea dispozițiilor de punere în aplicare și având în vedere natura lor internă și administrativă, este oportun să se confere competențele decizionale relevante autorității împuternicite să facă numiri și autorității autorizate să încheie contracte. (24) Având în vedere numărul mare de agenți temporari în cadrul agențiilor și necesitatea de a defini o politică de personal coerentă, este necesar să se creeze o nouă categorie de agenți temporari și să se stabilească norme specifice pentru această categorie. (25) În vederea realizării obiectivelor prevăzute în Statutul funcționarilor, competența de a adopta acte legislative în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ar trebui să fie delegată Comisiei, în special în ceea ce privește anumite aspecte legate de condițiile de muncă. (26) Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, la timp și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Statutul funcționarilor Uniunii Europene se modifică după cum urmează: 1. La articolul 1d alineatul (3), cuvântul „instituțiile” se înlocuiește cu „autoritățile împuternicite să facă numiri ale instituțiilor”; 2. Articolul 5 se modifică după cum urmează: (a) alineatele (1) și (2) se înlocuiesc cu următorul text: „1. Posturile reglementate de prezentul Statut se clasifică, în funcție de natura și importanța funcțiilor la care se raportează, într-o grupă de funcții de administratori (denumită în continuare «AD»), o grupă de funcții de asistenți (denumită în continuare «AST») și o grupă de funcții de secretari și personal administrativ (denumită în continuare «AST/SC»). 2. Grupa de funcții AD cuprinde douăsprezece grade, corespunzătoare funcțiilor de conducere, de proiectare și de studiu, precum și funcțiilor de natură lingvistică sau științifică. Grupa de funcții AST cuprinde unsprezece grade, corespunzătoare funcțiilor de natură executivă și tehnică. Grupa de funcții AST/SC cuprinde șase grade, corespunzătoare funcțiilor de secretariat și administrative”; (b) la alineatul (3) litera (a) cuvintele „și grupa de funcții AST/SC” se inserează după cuvintele „pentru grupa de funcții AST”; (c) alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text: „4. Un tabel care prezintă diferitele posturi tip este prevăzut în anexa I secțiunea A. Pe baza tabelului respectiv, autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții, după consultarea Comitetului pentru Statutul funcționarilor, poate defini mai detaliat funcțiile și atribuțiile care corespund fiecărui post tip.”; 3. Articolul 6 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 6 1. O schemă de personal anexată la secțiunea din buget aferentă fiecărei instituții stabilește numărul de posturi pentru fiecare grad și fiecare grupă de funcții. Schema de personal a fiecărei instituții reflectă obligațiile stabilite în cadrul financiar multianual și în acordul interinstituțional privind punerea în aplicare a acestuia. 2. Fără a aduce atingere principiului promovării bazate pe merit, enunțat la articolul 45 din Statut, această schemă garantează faptul că, pentru fiecare instituție, numărul de posturi vacante pentru fiecare grad din schema de personal la data de 1 ianuarie a fiecărui an corespunde numărului de funcționari în activitate încadrați în gradul inferior la data de 1 ianuarie a anului anterior, înmulțit cu coeficienții stabiliți în anexa I secțiunea B pentru gradul respectiv. Acești coeficienți se aplică pe o bază cincinală medie începând cu 1 ianuarie 2013. 3. Coeficienții stabiliți în anexa I secțiunea B fac obiectul unei revizuiri la sfârșitul unei perioade de cinci ani care începe la 1 ianuarie 2013, pe baza unui raport, prezentat Parlamentului European și Consiliului de către Comisie, și a unei propuneri a Comisiei. Parlamentul European și Consiliul decid în conformitate cu articolul 336 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. 4. După aceeași perioadă de cinci ani, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului cu privire la punerea în aplicare a dispozițiilor referitoare la grupa de funcții AST/SC și a dispozițiilor tranzitorii prevăzute la articolul 30 din anexa XIII, luând în considerare evoluția nevoilor în materie de personal cu atribuții de secretariat și administrative în toate instituțiile, precum și evoluția posturilor permanente și temporare din grupa de funcții AST și a numărului de agenți contractuali încadrați în grupa de funcții II.”; 4. Articolul 9 se modifică după cum urmează: (a) alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „1. Fără a aduce atingere dispozițiilor de la alineatul (1a), se instituie în cadrul fiecărei instituții: – un comitet pentru personal, împărțit eventual în secțiuni corespunzătoare fiecărui loc de repartizare a personalului; – o comisie paritară sau mai multe comisii paritare în cazul în care acest lucru este necesar din cauza numărului funcționarilor din locurile de repartizare; – o comisie de disciplină sau mai multe comisii de disciplină în cazul în care acest lucru este necesar din cauza numărului funcționarilor din locurile de repartizare; – un comitet consultativ paritar pentru incompetență profesională sau mai multe comitete pentru incompetență profesională în cazul în care acest lucru este necesar din cauza numărului funcționarilor din locurile de repartizare; – un comitet pentru rapoarte de evaluare, dacă este necesar; – o comisie privind invaliditatea; care exercită atribuțiile prevăzute de prezentul Statut.”; (b) alineatul (1a) se înlocuiește cu următorul text: „În vederea punerii în aplicare a anumitor dispoziții ale prezentului Statut al funcționarilor, se poate institui, pentru două sau mai multe instituții, o comisie paritară comună. Celelalte comisii și comitete menționate la alineatul (1) pot fi instituite ca organisme comune de către două sau mai multe agenții.”; (c) la alineatul (2), după primul paragraf se introduce următorul paragraf: „Agențiile pot deroga de la dispozițiile articolului 1 din anexa II privind participarea la comitetele personalului pentru a ține seama de structura lor de personal. Agențiile pot decide să nu desemneze membri supleanți în cadrul comisiei paritare sau al comisiilor paritare prevăzute la articolul 2 din anexa II.”; 5. La articolul 10 primul paragraf a doua teză, cuvântul „instituții” se înlocuiește cu „autoritățile împuternicite să facă numiri ale instituțiilor”; 6. Articolul 18 alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „1. Toate drepturile cu privire la orice înscrieri sau alte opere ale oricărui funcționar, realizate în exercitarea atribuțiilor sale, reprezintă proprietatea Uniunii Europene sau a Comunității Europene a Energiei Atomice, în cazul în aceste înscrieri sau opere se referă la această Comunitate. Uniunea sau, după caz, Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, are dreptul să dobândească în mod obligatoriu drepturile de autor corespunzătoare operelor în cauză.”; 7. La articolul 26a, cuvântul „fiecare instituție” se înlocuiește cu „autoritățile împuternicite să facă numiri ale fiecărei instituții”; 8. Articolul 27 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 27 Recrutarea trebuie să vizeze asigurarea angajării funcționarilor cu cel mai înalt nivel de competență, eficiență și integritate, recrutați pe o bază geografică cât mai largă dintre resortisanții statelor membre ale Uniunii Europene. Niciun post nu poate fi rezervat resortisanților unui anumit stat membru. Principiul egalității cetățenilor Uniunii permite fiecărei instituții să adopte măsuri corective în urma constatării unui dezechilibru semnificativ și de lungă durată între naționalitățile funcționarilor, care nu se justifică prin criterii obiective. Aceste măsuri corective nu pot avea niciodată drept rezultat alte criterii decât cele bazate pe merit. Înainte de adoptarea acestor măsuri corective, autoritatea împuternicită să facă numiri a instituției în cauză adoptă dispoziții generale de punere în aplicare a prezentului paragraf, în conformitate cu articolul 110. După o perioadă de cinci ani începând de la 1 ianuarie 2013, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului cu privire la punerea în aplicare a paragrafului precedent.”; 9. La articolul 29, se adaugă următorul paragraf la alineatul (1): „Se menține principiul de recrutare a marii majorități a funcționarilor pe baza unor concursuri generale, dar autoritatea împuternicită să facă numiri poate decide, prin derogare de la litera (b), să organizeze, în cadrul instituției, un concurs intern care este deschis și agenților contractuali, astfel cum sunt definiți la articolele 3a și 3b din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene.”; 10. La articolul 31 alineatul (2), prima teză se înlocuiește cu următorul text: „Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 29 alineatul (2), funcționarii sunt recrutați exclusiv în gradele SC 1, AST 1 - AST 4 sau AD 5 - AD 8.” 11. La articolul 32 paragraful al treilea, cuvântul „instituție” se înlocuiește cu „autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții”; 12. La articolul 37 litera (b) a doua liniuță, cuvântul „instituțiile” se înlocuiește cu „autoritățile împuternicite să facă numiri ale instituțiilor”; 13. Articolul 42a se modifică după cum urmează: (a) la primul paragraf a doua teză, cuvântul „fiecare instituție” se înlocuiește cu „autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții”; (b) la paragraful al treilea ultima teză, cuvântul „ajustează” se înlocuiește cu „actualizează”; 14. Articolul 43 se modifică după cum urmează: (a) la primul paragraf prima teză, cuvintele „fiecare instituție” se înlocuiesc cu „autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții”; (b) la primul paragraf a doua teză, cuvintele „Fiecare instituție” se înlocuiesc cu „Autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții”; 15. Articolul 45 se modifică după cum urmează: (a) la alineatul (1), se adaugă următoarea teză după a doua teză: „Cu excepția cazului în care se aplică procedura prevăzută la articolul 4 și articolul 29 alineatul (1), funcționarii pot fi promovați numai dacă ocupă un post care corespunde unuia dintre posturile tip prevăzute în anexa I secțiunea A, în gradul imediat superior.”; (b) la alineatul (2) prima teză, cuvintele „articolul 55 din Tratatul privind Uniunea Europeană” se înlocuiesc cu „articolul 55 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană”; (c) la alineatul (2) a doua teză, cuvântul „instituțiile” se înlocuiește cu „autoritățile împuternicite să facă numiri ale instituțiilor”; 16. La articolul 45a alineatul (5), cuvintele „Fiecare instituție” se înlocuiesc cu „Autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții”; 17. La articolul 48 paragraful al treilea, cuvintele „grupa de funcții AST” se înlocuiesc cu „grupele de funcții AST și AST/SC”; 18. La articolul 50 ultimul paragraf, cuvintele „55 de ani” se înlocuiesc cu „58 de ani”; 19. Articolul 51 se modifică după cum urmează: (a) la primul paragraf prima teză, cuvintele „Fiecare instituție” se înlocuiesc cu „Autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții”; (b) la alineatul (6) primul paragraf prima și ultima teză, cuvintele „gradul 1” se înlocuiesc cu „gradul AST 1”; 20. Articolul 52 litera (b) se înlocuiește cu următorul text: „(b) fie la cererea sa, în ultima zi a lunii în cursul căreia a fost depusă cererea, în cazul în care acesta are între 58 și 65 de ani sau îndeplinește condițiile impuse pentru acordarea unei pensii cu plată imediată, în conformitate cu articolul 9 din anexa VIII. Articolul 48 paragraful al doilea teza a doua se aplică prin analogie. Cu toate acestea, la cererea sa și atunci când autoritatea împuternicită să facă numiri consideră că acest lucru este justificat de interesul serviciului, funcționarul poate rămâne în activitate până la vârsta de 67 de ani, caz în care acesta este pensionat din oficiu în ultima zi a lunii în cursul căreia împlinește vârsta respectivă.”; 21. Articolul 55 se modifică după cum urmează: (a) paragrafele se numerotează; (b) la paragraful al doilea, prima teză se înlocuiește cu următorul text: „Durata normală a programului de lucru săptămânal este cuprinsă între 40 și 42 de ore, orarul zilei de lucru fiind stabilit de autoritatea împuternicită să facă numiri”; (c) la paragraful al treilea a doua teză, cuvântul „Instituția” se înlocuiește cu „Autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții”; (d) se adaugă următorul alineat: „4. Autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții poate introduce dispoziții pentru programe de lucru flexibile. Funcționarii cărora li se aplică dispozițiile prevăzute la articolul 44 paragraful al doilea își gestionează propriul program de lucru fără să recurgă la astfel de dispoziții.”; 22. Articolul 55a se modifică după cum urmează: (a) la alineatul (2) primul paragraf, litera (e) se înlocuiește cu următorul text: „(e) în cursul ultimilor trei ani înainte de a împlini vârsta de pensionare, dar nu înainte de a împlini vârsta de 58 de ani”; (b) la alineatul (2) paragraful al doilea, cuvintele „sau întrucât a împlinit vârsta de 55 de ani” se înlocuiesc cu „în cursul ultimilor trei ani înainte de a împlini vârsta de pensionare, dar nu înainte de a împlini vârsta de 58 de ani”; 23. La articolul 56, paragraful al treilea se înlocuiește cu următorul text: „După cum se prevede în anexa VI, orele de lucru suplimentare efectuate de funcționarii încadrați în grupa de funcții SC, gradele 1 - 6 și în grupa de funcții AST gradele 1 – 4 le dau acestora dreptul la un concediu de odihnă compensatoriu sau, în cazul în care cerințele serviciului nu permit acordarea concediului de odihnă compensatoriu în luna următoare celei în care au fost efectuate orele de lucru suplimentare, la acordarea unei indemnizații.”; 24. La articolele 56a și 56b, paragraful al doilea se înlocuiește cu următorul text: „După consultarea Comitetului pentru Statutul funcționarilor, Comisia stabilește, prin intermediul actelor delegate, în conformitate cu articolele 110a și 110b, categoriile de funcționari care pot beneficia de astfel de indemnizații, condițiile de acordare a acestora, precum și ratele acestor indemnizații.”; 25. La articolul 56c, paragraful al doilea se înlocuiește cu următorul text: „După consultarea Comitetului pentru Statutul funcționarilor, Comisia stabilește, prin intermediul actelor delegate, în conformitate cu articolele 110a și 110b, categoriile de beneficiari, condițiile de acordare, precum și ratele acestor indemnizații.”; 26. La primul paragraf de la articolul 57, cuvântul „instituțiile” se înlocuiește cu „autoritățile împuternicite să facă numiri ale instituțiilor”; 27. La articolul 61, cuvântul „instituțiile” se înlocuiește cu „autoritățile împuternicite să facă numiri ale instituțiilor”; 28. Articolul 63 se modifică după cum urmează: (a) paragraful al doilea se înlocuiește cu următorul text: „Remunerația plătită în altă monedă decât euro se calculează pe baza cursului de schimb utilizat la execuția bugetului general al Uniunii Europene la data de 1 iulie a anului respectiv.”; (b) paragraful al treilea se înlocuiește cu următorul text: „Ratele de schimb se actualizează în fiecare an cu efect retroactiv, la data actualizării anuale a remunerațiilor prevăzute la articolul 65.”; (c) paragraful al patrulea se elimină; 29. Articolul 64 se înlocuiește cu următorul text: „După deducerea reținerilor obligatorii prevăzute în prezentul Statut al funcționarilor sau în regulamentele de punere în aplicare ale acestuia, remunerației funcționarului exprimată în euro i se aplică un coeficient corector mai mare, mai mic sau egal cu 100 %, în funcție de condițiile de viață din diferitele locuri de repartizare. Coeficienții corectori se actualizează anual în conformitate cu anexa XI. Autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții publică valorile actualizate în termen de două săptămâni de la actualizare, în scopul informării personalului instituției.”; 30. Articolul 65 se înlocuiește cu următorul text: „1. Remunerațiile funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Uniunii Europene se actualizează în fiecare an în conformitate cu anexa XI. Această actualizare se efectuează înainte de sfârșitul fiecărui an, pe baza unui raport pregătit de Comisie, care se bazează pe date statistice elaborate de Oficiul de Statistică al Uniunii Europene în acord cu institutele naționale de statistică din statele membre; datele statistice reflectă situația la 1 iulie în fiecare dintre statele membre. Sumele prevăzute la articolul 42a paragrafele al doilea și al treilea, articolele 66 și 69, articolul 1 alineatul (1), articolul 2 alineatul (1), articolul 3 alineatele (1) și (2), articolul 4 alineatul (1), articolul 7 alineatul (2), articolul 8 alineatul (2), articolul 10 alineatul (1) din anexa VII și articolul 8 alineatul (2) din anexa XIII, sumele prevăzute la fostul articol 4a din anexa VII care urmează să fie actualizate în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din anexa XIII, sumele prevăzute la articolul 24 alineatul (3), articolul 28a alineatul (3) paragraful al doilea, articolul 28a alineatul (7), articolele 93 și 94, articolul 96 alineatul (3) paragraful al doilea, articolul 96 alineatul (7), articolele 133, 134 și 136 din Regimul aplicabil celorlalți agenți, sumele prevăzute la articolul 1 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (CECO, CEE, Euratom) nr. 300/76, coeficientul pentru sumele prevăzute la articolul 4 din Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 260/68 se actualizează anual în conformitate cu anexa XI. Autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții publică sumele actualizate în termen de două săptămâni de la actualizare, în scopul informării personalului instituției. 2. În cazul unei modificări substanțiale a costului vieții, sumele menționate la alineatul (1) și coeficienții corectori menționați la articolul 64 se actualizează în conformitate cu anexa XI. Autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții publică sumele actualizate și coeficienții corectori în termen de două săptămâni de la actualizare, în scopul informării personalului instituției.”; 31. Articolul 66 se modifică după cum urmează: (a) teza introductivă se înlocuiește cu următorul text: „Pentru fiecare grad și treaptă ale grupelor de funcții AD și AST, salariile lunare de bază sunt cele prevăzute în următorul tabel:” (b) se adaugă următorul text: „Pentru fiecare grad și treaptă ale grupei de funcții AST/SC, salariile lunare de bază sunt cele prevăzute în următorul tabel: || Treaptă Grad || 1 || 2 || 3 || 4 || 5 SC 6 || 3 844,31 || 4 005,85 || 4174,78 || 4290,31 || 4349,59 SC 5 || 3 397,73 || 3 540,50 || 3 689,28 || 3 791,92 || 3 844,31 SC 4 || 3 003,02 || 3 129,21 || 3 260,71 || 3 351,42 || 3 397,73 SC 3 || 2 654,17 || 2 765,70 || 2 881,92 || 2 962,10 || 3 003,02 SC 2 || 2 345,84 || 2 444,41 || 2 547,14 || 2 617,99 || 2 654,17 SC 1 || 2 160,45 || 2 251,24 || 2 313,87 || 2 345,84 || ”; 32. Articolul 66a se modifică după cum urmează: (a) alineatele (1) și (2) se înlocuiesc cu următorul text: „1. Prin derogare de la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 260/68[1] și pentru a se ține cont de aplicarea metodei de actualizare a remunerațiilor și a pensiilor funcționarilor, de la 1 ianuarie 2013 la 31 decembrie 2022 se aplică o măsură provizorie privind remunerațiile plătite de Uniune personalului în activitate, denumită «taxă de solidaritate». 2. Rata taxei de solidaritate, care se aplică bazei menționate la alineatul (3), este de 6 %.”; (b) alineatul (3) se modifică după cum urmează: (i) în teza introductivă, la litera (a) punctul (i) și la litera (b), cuvintele „prelevării speciale” se înlocuiesc cu „taxei de solidaritate”; (ii) la litera (a) punctul (ii), cuvintele „gradului 1 prima treaptă” se înlocuiesc cu expresia „gradului AST 1, prima treaptă”; (c) la alineatul (4), cuvintele „prelevarea specială” se înlocuiesc cu „taxa de solidaritate”; 33. Articolul 72 se modifică după cum urmează: (a) în prima teză de la primul paragraf al alineatului (1) și în paragraful al treilea al alineatului (1), cuvântul „instituțiile” se înlocuiește cu „autoritățile împuternicite să facă numiri ale fiecărei instituții”; (b) la alineatele (2) și (2a) numărul „63” se înlocuiește cu „65”; (c) la alineatul (2b), cuvintele „gradului 1” se înlocuiesc cu cuvintele „gradului AST 1”; 34. La articolul 73 alineatul (1), cuvântul „instituțiile” se înlocuiește cu expresia „autoritățile împuternicite să facă numiri ale instituțiilor”; 35. În a doua teză a articolului 76a, cuvântul „instituții” se înlocuiește cu „autoritățile împuternicite să facă numiri ale instituțiilor”; 36. La primul paragraf și la al cincilea paragraf ale articolului 77, la paragraful al șaselea al articolului 80 și la articolul 81a alineatul (1) litera (d), numărul „63” se înlocuiește cu „65”; 37. Articolul 82 alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text: „2. În cazul în care remunerația este actualizată în conformitate cu articolul 65 alineatul (1), aceeași actualizare se aplică și pensiilor.”; 38. La articolul 83 alineatul (1), se elimină paragraful al doilea; 39. Articolul 83a se modifică după cum urmează: (a) alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text: „Agențiile care nu primesc subvenții de la bugetul general al Uniunii Europene varsă la bugetul menționat anterior toate contribuțiile necesare finanțării sistemului de pensii. Agențiile care sunt parțial finanțate din acest buget varsă o parte din contribuțiile angajatorilor corespunzătoare raportului dintre veniturile agenției fără subvenția de la bugetul general al Uniunii Europene și veniturile totale ale agenției.”; (b) la alineatul (3), cuvântul „Consiliu” se înlocuiește cu „Comisia”; (c) alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text: „4. Comisia prezintă în fiecare an o versiune actualizată a evaluării actuariale, în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) din anexa XII. Atunci când se demonstrează că există o diferență de cel puțin 0,25 de puncte între rata în vigoare a contribuției și rata necesară menținerii echilibrului actuarial, Comisia ajustează rata în conformitate cu normele stabilite în anexa XII.”; (d) alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text: „5. În sensul alineatelor (3) și (4) din prezentul articol, Comisia acționează prin intermediul actelor delegate în conformitate cu articolele 110a și 110b, după consultarea Comitetului pentru Statutul funcționarilor.”; 40. Titlul VIII „Dispoziții speciale aplicabile funcționarilor din serviciile științifice sau tehnice ale Comunităților” se elimină; 41. Articolul 110 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 110 1. Dispozițiile generale de aplicare a prezentului Statut al funcționarilor se adoptă de autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții, după consultarea Comitetului pentru personal și a Comitetului pentru Statutul funcționarilor. 2. Normele de punere în aplicare adoptate de către Comisie în vederea aplicării prezentului Statut al funcționarilor, inclusiv dispozițiile generale de aplicare menționate la alineatul (1), se aplică, prin analogie, agențiilor. În acest scop, Comisia informează agențiile în legătură cu orice astfel de norme de punere în aplicare imediat după adoptare. Aceste norme de punere în aplicare intră în vigoare în ceea ce privește agențiile după nouă luni de la intrarea lor în vigoare în ceea ce privește Comisia sau după nouă luni de la data la care Comisia a comunicat agențiilor adoptarea respectivelor norme de punere în aplicare, oricare dintre aceste date este ulterioară. Fără a aduce atingere dispozițiilor precedente, o agenție poate decide, de asemenea, că aceste norme de punere în aplicare vor intra în vigoare la o dată anterioară. Prin derogare, o agenție poate trimite spre aprobare Comisiei, înainte de expirarea perioadei de nouă luni la care se face referire anterior și după consultarea Comitetului pentru personal, norme de punere în aplicare diferite de cele adoptate de Comisie. În aceleași condiții, o agenție poate solicita acordul Comisiei de a nu aplica unele dintre aceste norme de punere în aplicare. În acest din urmă caz, Comisia poate, în loc de a accepta sau de a respinge cererea, să solicite agenției să prezinte spre aprobare normele de punere în aplicare diferite de cele adoptate de Comisie. Termenul de nouă luni la care se face referire în paragrafele anterioare se suspendă de la data la care agenția solicită acordul Comisiei până la data la care Comisia își exprimă poziția. De asemenea, o agenție poate să trimită Comisiei spre aprobare, după consultarea Comitetului său pentru personal, norme de punere în aplicare care privesc alte aspecte decât normele de punere în aplicare adoptate de Comisie. În sensul adoptării normelor de punere în aplicare, agențiile sunt reprezentate de consiliul de administrație sau de un organism echivalent la care se face referire în actul Uniunii Europene de instituire a respectivei agenții. 3. În sensul adoptării de norme de comun acord între instituții, agențiile nu sunt asimilate instituțiilor. Cu toate acestea, Comisia consultă agențiile înainte de adoptarea acestor norme. 4. Normele de punere în aplicare a Statutului funcționarilor, inclusiv dispozițiile generale de aplicare menționate la alineatul (1), precum și normele adoptate de comun acord de către autoritățile împuternicite să facă numiri ale instituțiilor sunt aduse la cunoștința personalului. 5. Aplicarea prezentului Statut al funcționarilor face obiectul unei consultări periodice între departamentele administrative ale instituțiilor și agenții. Agențiile sunt reprezentate împreună în cadrul acestor consultări, în conformitate cu reguli stabilite de comun acord între ele. 6. Curtea de Justiție a Uniunii Europene administrează un registru al normelor adoptate de autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții pentru aplicarea prezentului Statut al funcționarilor și al normelor adoptate de către agenții în măsura în care acestea derogă de la regulile adoptate de Comisie, în conformitate cu procedura prevăzută la alineatul (2). Instituțiile și agențiile au acces direct la acest registru și au dreptul deplin de a-și modifica propriile norme. O dată la trei ani, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului privind normele adoptate de fiecare instituție pentru aplicarea prezentului Statut al funcționarilor.”; 42. Se adaugă următoarele articole după articolul 110: „Articolul 110a Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 110b privind anumite aspecte referitoare la condițiile de muncă, precum și la anumite aspecte legate de punerea în aplicare a normelor privind remunerarea și cheltuielile. Articolul 110b 1. Competența de a adopta acte delegate se conferă Comisiei sub rezerva îndeplinirii condițiilor stabilite în prezentul articol. 2. Delegarea competențelor menționate la articolele 56a, 56b, 56c și la articolul 83a din Statutul funcționarilor, la articolul 13 din anexa VII, la articolul 13 din anexa X, la articolul 12 din anexa XII la Statutul funcționarilor și la articolele 28a și 96 din Regimul aplicabil celorlalți agenți este conferită Comisiei pentru o perioadă de timp nedeterminată, începând cu 1 ianuarie 2013. Delegarea competențelor menționate la articolele 9 și 10 din anexa XI este conferită Comisiei pentru o perioadă de 10 ani, începând cu 1 ianuarie 2013. 3. Delegarea competențelor menționate la articolul 56a, 56b, 56c și 83a din Statutul funcționarilor, la articolul 13 din anexa VII, la articolul 13 din anexa X, la articolele 9 și 10 din anexa XI, la articolul 12 din anexa XII la Statutul funcționarilor și la articolele 96 și 28a din Regimul aplicabil celorlalți agenți poate fi revocată în orice moment de către Parlamentul European sau de către Consiliu. Decizia de revocare încetează delegarea de competențe specificate în respectiva decizie. Decizia de revocare intră în vigoare în ziua următoare datei publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară specificată în decizie. Decizia nu aduce atingere valabilității niciunuia dintre actele delegate deja în vigoare. 4. De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului. 5. Un act delegat adoptat în temeiul dispozițiilor articolelor 56a, 56b, 56c și 83a din Statutul funcționarilor, articolului 13 din anexa VII, articolului 13 din anexa X, articolelor 9 și 10 din anexa XI, articolului 12 din anexa XII la Statutul funcționarilor și articolelor 28a și 96 din Regimul aplicabil celorlalți agenți intră în vigoare numai în cazul în care nu a fost exprimată nicio declarație de opoziție din partea Parlamentului European sau a Consiliului în termen de două luni de la notificarea actului respectiv către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înainte de expirarea termenului respectiv, atât Parlamentul European, cât și Consiliul informează Comisia că nu vor exprima o declarație de opoziție. Perioada menționată se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.”; 43. Anexa I se modifică după cum urmează: (a) secțiunea A se înlocuiește cu următorul text: „A. Posturi tip în fiecare grupă de funcții, după cum se menționează la articolul 5 alineatul (4) 1. Grupa de funcții AD Director General || AD 16 Director General Director || AD 15 Director Administrator exercitând, de exemplu, funcția de: Șef de unitate/ Consilier expert lingvistic; expert economic; expert juridic; expert medical; expert veterinar; expert științific; expert cercetător; expert financiar; expert contabil verificator || AD 14 Administrator exercitând, de exemplu, funcția de: Șef de unitate/ Consilier/ expert lingvist; expert economic; expert juridic; expert medical; expert veterinar; expert științific; expert cercetător; expert financiar; expert contabil verificator || AD 13 Administrator exercitând, de exemplu, funcția de: Șef de unitate/ traducător principal, interpret principal economist principal; jurist principal; medic principal; inspector veterinar principal; cercetător științific principal; cercetător principal; administrator financiar principal; contabil verificator principal || AD 12 Administrator exercitând, de exemplu, funcția de: Șef de unitate/ traducător principal, interpret principal, economist principal; jurist principal; medic principal; inspector veterinar principal; cercetător științific principal; cercetător principal; administrator financiar principal; contabil verificator principal || AD 11 Administrator exercitând, de exemplu, funcția de: Șef de unitate/ traducător cu experiență; interpret cu experiență; economist cu experiență; jurist cu experiență; medic cu experiență; inspector veterinar cu experiență; cercetător științific cu experiență; cercetător cu experiență; administrator financiar cu experiență; contabil verificator cu experiență || AD 10 Administrator exercitând, de exemplu, funcția de: Șef de unitate/ traducător cu experiență; interpret cu experiență; economist cu experiență; jurist cu experiență; medic cu experiență; inspector veterinar cu experiență; cercetător științific cu experiență; cercetător cu experiență; administrator financiar cu experiență; contabil verificator cu experiență || AD 9 Administrator exercitând, de exemplu, funcția de: traducător; interpret; economist; jurist; medic consultant; inspector veterinar; cercetător științific; cercetător; administrator financiar, contabil verificator || AD 8 Administrator exercitând, de exemplu, funcția de: traducător; interpret; economist; jurist; medic consultant; inspector veterinar; cercetător științific; cercetător; administrator financiar, contabil verificator || AD 7 Administrator exercitând, de exemplu, funcția de: traducător debutant; interpret debutant; economist debutant; jurist debutant; medic consultant debutant; inspector veterinar debutant; cercetător științific debutant; cercetător debutant; administrator financiar debutant, contabil verificator - asistent || AD 6 Administrator exercitând, de exemplu, funcția de: traducător debutant; interpret debutant; economist debutant; jurist debutant; medic consultant debutant; inspector veterinar debutant; cercetător științific debutant; cercetător debutant; administrator financiar debutant, contabil verificator debutant || AD 5 2. Grupa de funcții AST Asistent cu experiență[2] Efectuează activități administrative, tehnice sau de formare profesională care necesită un grad înalt de autonomie și asumarea de responsabilități semnificative în ceea ce privește gestionarea personalului, execuția bugetului sau coordonarea politică || AST 10 – AST 11 Asistent[3] Efectuează activități administrative, tehnice sau de formare profesională care necesită un anumit grad de autonomie, în special cu privire la punerea în aplicare a reglementărilor sau a instrucțiunilor generale sau ca asistent personal al unui membru al instituției, al șefului de cabinet privat al unui membru sau al unui director general (adjunct) sau al unui înalt funcționar de grad echivalent || AST 1 – AST 9 3. Grupa de funcții AST/SC Secretar/angajat administrativ Efectuează atribuții de birou și de secretariat, de administrare a biroului și alte atribuții echivalente care necesită un anumit grad de autonomie[4] || SC 1 – SC 6 (b) secțiunea B se modifică după cum urmează: (i) se introduce următorul text după titlu: „1. Coeficienții de multiplicare de referință destinați echivalării carierelor medii în grupele de funcții AD și AST:”; (ii) La punctul 1, cuvântul „20 %” prevăzut în tabelul pentru gradul 9 din grupa de funcții AST se înlocuiește cu „8 %.”; (iii) Se adaugă următorul text: „2. Coeficienții de multiplicare de referință destinați echivalării carierelor medii în grupele de funcții AST/SC: || Gradul || Secretari/angajați administrativi || SC 6 || - || SC 5 || 12 % || SC 4 || 15 % || SC 3 || 17 % || SC 2 || 20 % || SC 1 || 25 % 44. Anexa II se modifică după cum urmează: (a) la a doua teză a primului paragraf al articolului 1, cuvântul „instituția” se înlocuiește cu „autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții”; (b) la a doua teză a paragrafului al doilea al articolului 1, cuvântul „instituția” se înlocuiește cu „autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții”; (c) la al patrulea paragraf al articolului 1, cuvintele „celor două grupe de funcții” se înlocuiesc cu „celor trei grupe de funcții”; (d) la prima liniuță de la paragraful al doilea al articolului 2, cuvintele „al treilea paragraf” se elimină; 45. Articolul unic din anexa IV se modifică după cum urmează: (a) la paragraful al doilea al alineatului (1) și la paragraful al patrulea al alineatului (4), numărul „63” se înlocuiește cu „65”; (b) al treilea paragraf al alineatului (1) se elimină; 46. La primul paragraf al articolului 4 din anexa IVa, cuvintele „funcționarul cu vârsta de peste 55 de ani autorizat să își desfășoare activitatea cu jumătate de normă pentru pregătirea retragerii la pensie” se înlocuiesc cu „funcționarul autorizat, în conformitate cu articolul 55a alineatul (2) litera (e) din Statutul funcționarilor, să lucreze cu jumătate de normă”; 47. Articolul 7 din anexa V se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 7 Durata concediului anual al funcționarului care are dreptul la indemnizația de expatriere sau la indemnizația de reședință în afara țării de origine se prelungește cu un număr de zile de concediu aferent duratei călătoriei calculat pe baza distanței geografice dintre locul de repartizare și locul de origine, astfel: – între 250 și 600 km: o zi de concediu aferent duratei călătoriei în țara de origine, – între 601 și 1 200 km: două zile de concediu aferent duratei călătoriei în țara de origine, – peste 1 200 km: trei zile de concediu aferent duratei călătoriei în țara de origine. Dispozițiile de mai sus se aplică funcționarilor al căror loc de repartizare este situat pe teritoriul statelor membre. În cazul în care locul de repartizare este situat în afara teritoriului menționat anterior, concediul aferent duratei călătoriei se stabilește prin decizie specială, în funcție de necesități. În cazul în care se acordă concediu special în conformitate cu secțiunea 2 de mai sus, numărul de zile de concediu aferent duratei călătoriei în țara de origine se stabilește prin decizie specială, ținând cont de necesități.”; 48. Anexa VI se modifică după cum urmează: (a) la articolul 1, prima teză se înlocuiește cu următorul text: „În limitele stabilite la articolul 56 din Statutul funcționarilor, orele suplimentare efectuate de funcționarii cu gradul SC 1 - SC 6 sau AST 1 - AST 4 dau dreptul la compensare sau la remunerare după cum urmează:”; (b) articolul 3 se înlocuiește cu următorul text: „Fără a se aduce atingere dispozițiilor anterioare ale prezentei anexe, orele suplimentare efectuate de anumite grupuri de funcționari cu gradul SC 1 – SC 6 și AST 1 - AST 4 care lucrează în condiții speciale pot fi remunerate printr-o indemnizație forfetară, a cărei valoare și ale cărei modalități de acordare sunt stabilite de autoritatea împuternicită să facă numiri, după consultarea comisiei paritare.”; 49. Anexa VII se modifică după cum urmează: (a) la articolul 1 alineatul (3), cuvintele „gradul 3” se înlocuiesc cu „gradul AST 3 ”; (b) articolul 7 se înlocuiește cu următorul text: „1. Funcționarul are dreptul la o plată forfetară corespunzătoare cheltuielilor de călătorie pentru sine, soțul său și persoanele aflate în întreținerea sa care locuiesc efectiv împreună cu el: (a) cu ocazia angajării în muncă, de la locul recrutării până la locul de repartizare; (b) cu ocazia încetării raporturilor de muncă în sensul articolului 47 din Statutul funcționarilor, de la locul de repartizare până la locul de origine definit la alineatul (3) de mai jos; (c) cu ocazia oricărui transfer care atrage după sine schimbarea locului de repartizare. În caz de deces al unui funcționar, soțul supraviețuitor și persoanele aflate în întreținere au dreptul la plata forfetară în aceleași condiții. Cheltuielile de călătorie pentru copiii cu vârsta mai mică de doi ani pe parcursul întregului an calendaristic nu se rambursează. 2. Plata forfetară se efectuează pe baza unei indemnizații calculate pe kilometru de distanță geografică între locațiile menționate la alineatul (1). Valoarea indemnizației pentru distanța parcursă în kilometri este de: 0 EUR pe fiecare km pentru distanțe cuprinse între: || 0 – 200 km 0,1895 EUR pe fiecare km pentru distanțe cuprinse între: || 201 – 1 000 km 0,3158 EUR pe fiecare km pentru distanțe cuprinse între: || 1 001– 2 000 km 0,1895 EUR pe fiecare km pentru distanțe cuprinse între: || 2 001– 3 000 km 0,0631 EUR pe fiecare km pentru distanțe cuprinse între: || 3 001– 4 000 km 0,0305 EUR pe fiecare km pentru distanțe cuprinse între: || 4 001 – 10 000 km 0 EUR pe fiecare km pentru distanțe de peste || 10 000 km. La indemnizația pentru distanța parcursă în kilometri menționată anterior se adaugă o sumă forfetară suplimentară, în valoare de: – 94,74 EUR, în cazul în care distanța geografică dintre locațiile la care se face referire la alineatul (1) este între 600 km și 1 200 km; – 189,46 EUR, în cazul în care distanța geografică dintre locațiile la care se face referire la alineatul (1) este mai mare de 1 200 km. Indemnizația pentru distanța parcursă în kilometri și suma forfetară suplimentară menționate anterior se actualizează în fiecare an în aceeași proporție cu remunerația. 2a. Prin derogare de la alineatul (2), cheltuielile de călătorie aferente unui transfer care implică o schimbare între un loc de repartizare pe teritoriul statelor membre ale Uniunii Europene și un loc de repartizare în afara acestor teritorii sau un transfer care implică o schimbare între locuri de repartizare în afara acestui teritoriu se efectuează sub formă de plată forfetară corespunzătoare costului călătoriei cu avionul la clasa imediat superioară clasei economice. 3. Locul de origine al funcționarului se stabilește la începerea activității acestuia, ținându-se seama, în principiu, de locul unde a fost recrutat sau, la cererea expresă și motivată a acestuia, de centrul său de interese. Locul de origine astfel stabilit poate fi revizuit ulterior, pe perioada în care funcționarul în cauză își exercită atribuțiile sau la încetarea raporturilor de muncă, printr-o decizie specială a autorității împuternicite să facă numiri. Cu toate acestea, cât timp funcționarul în cauză este în activitate, decizia respectivă nu poate fi luată decât în situații excepționale și după prezentarea de către funcționar de documente justificative în mod corespunzător. Cu toate acestea, schimbarea nu poate avea ca efect recunoașterea ca centru de interese a unui loc în afara teritoriului statelor membre ale Uniunii Europene sau în afara țărilor și a teritoriilor enumerate în anexa II la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ori în afara teritoriului statelor membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb.”; (c) Articolul 8 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 8 „1. Funcționarul care are dreptul la indemnizația de expatriere și la indemnizația de reședință în afara țării de origine are dreptul, în limita stabilită la alineatul (2), în fiecare an calendaristic, la o sume forfetară corespunzătoare cheltuielilor de călătorie de la locul de repartizare la locul de origine, așa cum sunt definite la articolul 7 pentru funcționarul în cauză și, în cazul în care acesta are dreptul la alocație pentru locuință, suma forfetară se plătește și pentru soț și persoanele aflate în întreținerea sa, în sensul articolului 2. Atunci când ambii soți sunt funcționari ai Uniunii Europene, fiecare dintre aceștia are dreptul, pentru sine și pentru persoanele aflate în întreținerea sa, la plata forfetară a cheltuielilor de călătorie, în conformitate cu dispozițiile menționate anterior; fiecare persoană aflată în întreținere dă dreptul la o singură plată. În ceea ce privește copiii aflați în întreținere, plata se stabilește la cererea soțului sau a soției în funcție de locul de origine al unuia dintre soți. În caz de căsătorie a unui funcționar în cursul unui anumit an, având ca efect acordarea dreptului la alocația pentru locuință, cheltuielile de călătorie datorate soțului se calculează proporțional cu perioada cuprinsă între data căsătoriei și sfârșitul anului respectiv. Eventualele modificări ale bazei de calcul care rezultă dintr-o schimbare a situației familiale intervenite după data plății sumelor în cauză nu îl obligă pe funcționarul în cauză să le restituie. Cheltuielile de călătorie pentru copiii cu vârsta mai mică de doi ani pe parcursul întregului an calendaristic nu se rambursează. 2. Plata forfetară se efectuează pe baza unei indemnizații calculate pe kilometru de distanță geografică între locul de repartizare al funcționarului și locul său de origine. În cazul în care locul de origine, astfel cum este definit la articolul 7, este în afara teritoriilor statelor membre ale Uniunii sau în afara țărilor și teritoriilor enumerate în anexa II la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ori în afara teritoriului statelor membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb, plata forfetară se efectuează pe baza unei indemnizații calculate pe kilometru de distanță geografică între locul de repartizare al funcționarului și capitala statului membru a cărui cetățenie o deține. Funcționarul al cărui loc de origine se află în afara teritoriului statelor membre ale Uniunii Europene sau în afara țărilor și teritoriilor enumerate în anexa II la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ori în afara teritoriului statelor membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb și care nu este cetățean al unuia din statele membre nu are dreptul la plata forfetară. Valoarea indemnizației pentru distanța parcursă în kilometri este de: 0 EUR pe fiecare km pentru distanțe cuprinse între: || 0 – 200 km 0,3790 EUR pe fiecare km pentru distanțe cuprinse între: || 201 – 1 000 km 0,6316 EUR pe fiecare km pentru distanțe cuprinse între: || 1 001 – 2 000 km 0,3790 EUR pe fiecare km pentru distanțe cuprinse între: || 2 001 – 3 000 km 0,1262 EUR pe fiecare km pentru distanțe cuprinse între: || 3 001 – 4 000 km 0,0609 EUR pe fiecare km pentru distanțe cuprinse între: || 4 001 – 10 000 km 0 EUR pe fiecare km pentru distanțe de peste || 10 000 km La indemnizația pentru distanța parcursă în kilometri menționată anterior se adaugă o sumă forfetară suplimentară, în valoare de: – 189,48 EUR, în cazul în care distanța geografică dintre locul de repartizare și locul de origine este între 600 km și 1 200 km; – 378,93 EUR în cazul în care distanța geografică dintre locul de repartizare și locul de origine este mai mare de 1 200 km. Indemnizația pentru distanța parcursă în kilometri și suma forfetară suplimentară menționate anterior se actualizează în fiecare an în aceeași proporție cu remunerația. 3. Funcționarul ale cărui raporturi de muncă au încetat în cursul unui an calendaristic, din altă cauză decât decesul, sau care a beneficiat de concediu pentru interese personale pe parcursul unei anumite perioade din anul respectiv nu are dreptul, în cazul în care perioada de activitate în serviciul Uniunii Europene este, în cursul anului respectiv, mai mică de nouă luni, decât la o parte din plata menționată la alineatele (1) și (2), calculată proporțional cu perioada în care situația sa administrativă a fost «în activitate». 4. Dispozițiile de mai sus se aplică funcționarilor al căror loc de repartizare este situat pe teritoriul statelor membre. Funcționarul al cărui loc de repartizare este situat în afara teritoriului unui stat membru are dreptul, pentru sine și, în cazul în care are dreptul la alocația pentru locuință, pentru soțul său și pentru persoanele aflate în întreținere în sensul articolului 2, în fiecare an calendaristic, la rambursarea cheltuielilor de călătorie până la locul său de origine sau la rambursarea cheltuielilor de călătorie până la alt loc, în limita cheltuielilor de călătorie până la locul său de origine. Cu toate acestea, în cazul în care soțul și persoanele aflate în întreținerea sa în sensul articolului 2 alineatul (2) nu locuiesc împreună cu funcționarul la locul său de repartizare, aceștia au dreptul, în fiecare an calendaristic, la rambursarea cheltuielilor de călătorie de la locul de origine la locul de repartizare sau la rambursarea cheltuielilor de călătorie până la un alt loc, în limita cheltuielilor de călătorie de la locul de origine la locul de repartizare. Rambursarea acestor cheltuieli de călătorie se efectuează sub formă de plată forfetară, pe baza costului călătoriei cu avionul la clasa imediat superioară clasei economice.”; (d) Articolul 9 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 9 1. În limitele plafoanelor de cheltuieli, funcționarul obligat să își schimbe locul de reședință pentru a respecta articolul 20 din Statutul funcționarilor la angajarea în muncă sau după o schimbare ulterioară a locului de repartizare pe durata angajării și care nu a primit o rambursare în ceea ce privește aceleași cheltuieli din altă sursă, are dreptul la rambursarea cheltuielilor efectuate pentru mutarea mobilierului și a efectelor personale, inclusiv a costului asigurării împotriva riscurilor simple (în special, deteriorare, furt, incendiu). La stabilirea plafoanelor se ține seama de situația familială a funcționarului în momentul mutării și de costurile medii aferente mutării și asigurărilor asociate. Autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții adoptă dispoziții generale de punere în aplicare pentru aplicarea prezentului alineat. 2. La încetarea raporturilor de muncă sau în caz de deces al funcționarului, cheltuielile de mutare de la locul de repartizare la locul de origine se rambursează în limitele prevăzute la alineatul (1). În cazul în care funcționarul decedat era necăsătorit, cheltuielile respective se rambursează succesorilor în drepturi ale acestuia. 3. În cazul unui funcționar titular, mutarea se efectuează în termen de un an de la încheierea perioadei de probă. La încetarea raporturilor de muncă, mutarea se efectuează în termen de trei ani, după cum se prevede la articolul 6 alineatul (4) paragraful al doilea. Cheltuielile de mutare efectuate după expirarea termenelor prevăzute anterior nu pot fi rambursate decât în cazuri excepționale și printr-o decizie specială a autorității împuternicite să facă numiri.” (e) Articolul 13 se modifică după cum urmează: (i) alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text: „3. Comisia reexaminează din doi în doi ani ratele prevăzute la alineatul (2) litera (a). Această reexaminare se efectuează pe baza unui raport privind prețurile practicate de hoteluri, de restaurante și de serviciile de catering și se întemeiază pe indicii privind evoluția acestor prețuri. În sensul acestei reexaminări, Comisia acționează prin intermediul actelor delegate în conformitate cu articolele 110a și 110b din Statutul funcționarilor.”; (ii) se adaugă următorul alineat (4): „4. Prin derogare de la alineatul (1), cheltuielile de cazare efectuate de către funcționari pentru misiuni întreprinse în principalele locuri de desfășurare a activității instituției din care fac parte, după cum se menționează în Protocolul nr. 6 la tratat pot fi rambursate pe baza unei sume forfetare care nu depășește nivelul maxim stabilit pentru statul membru în cauză.”. (f) La articolul 13a, cuvintele „Fiecare instituție” se înlocuiesc cu expresia „Autoritățile împuternicite să facă numiri ale instituțiilor”; (g) Articolul 17 se modifică după cum urmează: (i) la alineatul (1), cuvintele „în locul” se înlocuiesc cu „la o bancă din Uniunea Europeană”; (ii) la alineatul (2), primul paragraf se înlocuiește cu textul următor: „În condițiile prevăzute în normele adoptate de comun acord de autoritățile împuternicite să facă numiri ale fiecărei instituții, după consultarea Comitetului pentru Statutul funcționarilor, funcționarii pot solicita un transfer special, periodic, al unei părți din remunerația lor.”; (iii) în prima teză de la alineatul (3), după cuvintele „se efectuează”, se introduc cuvintele „în moneda statului membru respectiv”; (iv) în prima teză de la alineatul (4), după cuvintele „în alt stat membru”, se introduc cuvintele „în moneda locală”; 50. Anexa VIII se modifică după cum urmează: (a) la articolul 5, numărul „63” se înlocuiește cu „65”; (b) la articolul 6, cuvintele „de gradul 1 prima treaptă” se înlocuiesc cu „gradul AST 1 prima treaptă”; (c) articolul 9 se modifică după cum urmează: (i) numărul „63” se înlocuiește cu „65”; (ii) la alineatul (1) litera (b), numărul „55” se înlocuiește cu „58”; (iii) alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text: „În interesul serviciului, pe baza unor criterii obiective și a unor proceduri transparente stabilite prin dispoziții generale de punere în aplicare, autoritatea împuternicită să facă numiri poate decide neaplicarea reducerii menționate anterior în cazul funcționarilor respectivi. Numărul total de funcționari și de agenți temporari care ies anual la pensie în acest mod, fără ca pensiei acestora să i se aplice vreo reducere, nu poate depăși 5 % din numărul total de funcționari din toate instituțiile care au ieșit la pensie în cursul anului anterior. Acest procent poate varia anual între 4 % și 6 %, fără a depăși 5% în decurs de doi ani și respectând principiul neutralității bugetare.”; (d) la articolul 11 alineatul (2) paragraful al doilea, cuvântul „instituția” se înlocuiește cu „autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții”; (e) la articolul 12 alineatele (1) și (2), numărul „63” se înlocuiește cu „65” ; (f) la articolele 15 și 18a, numărul „63 ” se înlocuiește cu „65”; (g) la articolul 27 paragraful al doilea, cuvântul „ajustată” se înlocuiește cu „actualizată”; (h) articolul 45 se modifică după cum urmează: (i) la paragraful al treilea, cuvintele „din țara de reședință” se înlocuiesc cu „Uniunea Europeană”; (ii) în prima teză de la paragraful al patrulea, după cuvântul „bancă ” se introduc cuvintele „în Uniunea Europeană sau”; (iii) în cea de-a doua teză de la paragraful al patrulea, cuvintele „în euro și la o bancă din țara în care se află sediul instituției sau” se elimină; 51. Anexa IX se modifică după cum urmează: (a) la articolul 2 alineatul (3), cuvintele „fiecare instituție” se înlocuiesc cu „autoritățile împuternicite să facă numiri ale fiecărei instituții”; (b) la articolul 5 alineatul (1), prima teză se înlocuiește cu următorul text: „În fiecare instituție se instituie o comisie disciplinară, denumită în continuare «comisia», în afară de cazul în care două sau mai multe instituții decid să instituie o comisie comună, în conformitate cu articolul 9 alineatul (1a) din Statutul funcționarilor.”; (c) articolul 30 se înlocuiește cu următorul text: „Fără a aduce atingere articolului 2 alineatul (3), în cazul în care consideră necesar, autoritatea împuternicită să facă numiri a fiecărei instituții adoptă măsuri de punere în aplicare pentru prezenta anexă, după consultarea Comitetului pentru Statutul funcționarilor”; 52. Anexa X se modifică după cum urmează: (a) în prima teză de la articolul 11, cuvântul „Belgia” se înlocuiește cu „Uniunea Europeană”; (b) articolul 13 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 13 Pentru a asigura, pe cât posibil, echivalența puterii de cumpărare a funcționarilor indiferent de locul de repartizare al acestora, Comisia stabilește o dată pe an coeficienții corectori menționați la articolul 12. Comisia acționează prin intermediul actelor delegate în conformitate cu articolele 110a și 110b din Statutul funcționarilor. În cazul în care, cu toate acestea, într-o anumită țară, se constată că variația costului vieții calculată în funcție de coeficienții corectori și de cursul de schimb corespunzător a depășit 5% de la ultima ajustare, Comisia decide cu privire la adoptarea de măsuri provizorii de ajustare a coeficienților corectori în conformitate cu procedura prevăzută la primul paragraf.”; 53. Anexa XI se înlocuiește cu următorul text: „Anexa XI Norme de aplicare a articolelor 64 și 65 din Statutul funcționarilor CAPITOLUL 1 ACTUALIZAREA ANUALĂ A NIVELULUI REMUNERAȚIILOR PREVĂZUTĂ LA ARTICOLUL 65 ALINEATUL (1) DIN STATUTUL FUNCȚIONARILOR Secțiunea 1 Factori care determină actualizările anuale Articolul 1 1. Raportul întocmit de Oficiul de Statistică al Uniunii Europene (Eurostat) În sensul actualizării prevăzute la articolul 65 alineatul (1) din Statutul funcționarilor, Eurostat elaborează în fiecare an, până la sfârșitul lunii octombrie, un raport privind modificările nominale ale salariilor din administrațiile naționale centrale și evoluția costului vieții în statele membre. 2. Indicele european al prețurilor de consum (a) Eurostat utilizează indicele european al prețurilor de consum pentru a măsura evoluția costului vieții în Uniunea Europeană. (b) Acest indice ține seama de evoluțiile intervenite în perioada dintre luna iunie a anului precedent și luna iunie a anului curent. 3. Evoluția costului vieții în statele membre (a) Eurostat calculează paritățile economice pentru a stabili echivalența puterii de cumpărare pentru salariile și pensiile funcționarilor. Paritățile economice se referă la luna iunie a fiecărui an. (b) La 1 ianuarie 2013, paritatea economică pentru fiecare țară sau loc de repartizare este paritatea puterii de cumpărare stabilită de Eurostat la 1 iulie 2012 pentru salarii și pensii. În fiecare an paritatea economică este actualizată în funcție de raportul dintre inflația în țara respectivă și indicele european al prețurilor de consum. (c) Cu toate acestea, pentru Belgia și Luxemburg se calculează o paritate economică comună. În acest scop, inflația din aceste țări este ponderată în funcție de distribuția personalului care își desfășoară activitatea în aceste țări. La 1 ianuarie 2013, paritatea puterii de cumpărare pentru Belgia și Luxemburg este 1. (d) Paritățile economice se calculează în așa fel încât fiecare componentă de bază să poată fi actualizată de două ori pe an. (e) Înainte de 1 iulie 2017, Comisia, pe baza datelor colectate de Eurostat, prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului privind costul vieții pentru funcționarii Uniunii Europene care își desfășoară activitatea în locurile de repartizare care nu sunt menționate la litera (c). 4. Evoluția remunerației funcționarilor publici naționali din administrația centrală (a) Eurostat, pe baza informațiilor furnizate înainte de sfârșitul lunii august de către serviciile naționale de statistică, calculează indicatorii salariali, pentru fiecare dintre statele membre, care reflectă evoluția, fie în sensul creșterii, fie al scăderii remunerațiilor nominale ale funcționarilor publici din administrația centrală, în perioada dintre luna iulie a anului precedent și luna iulie a anului curent. Cele două remunerații ar trebui să cuprindă o doisprezecime din totalul elementelor cu frecvență anuală. Indicatorii salariali sunt de două tipuri: (i) un indicator pentru fiecare dintre grupele de funcții, astfel cum au fost definite de Eurostat, (ii) un indicator mediu ponderat pe baza numărului de funcționari publici naționali corespunzător fiecărei grupe de funcții. Pentru stabilirea indicatorului salarial global pentru întreaga Uniune Europeană, rezultatele pentru fiecare țară sunt ponderate proporțional cu PIB-ul național al acesteia, care este măsurat utilizându-se paritățile puterii de cumpărare, indicate în cele mai recente statistici publicate în conformitate cu definițiile conturilor naționale din Sistemul european de conturi în vigoare în prezent. Fiecare dintre acești indicatori sunt stabiliți în termeni bruți nominali. Eurostat stabilește o definiție a remunerării brute pentru fiecare dintre statele membre de referință, după consultarea serviciilor de statistică ale acestora. (b) La cererea Eurostat, serviciile naționale de statistică furnizează informațiile suplimentare pe care le consideră necesare pentru a elabora un indicator salarial care să măsoare cu precizie evoluțiile remunerațiilor funcționarilor naționali. Dacă, după alte consultări cu serviciile naționale de statistică, Eurostat constată anomalii statistice în informațiile obținute sau constată că este imposibil să elaboreze indicatori care să măsoare cu precizie statistică evoluțiile venitului nominal al funcționarilor publici dintr-un anumit stat membru, acesta prezintă un raport în acest sens Comisiei, furnizând acesteia toate elementele de care are nevoie pentru a face o evaluare. (c) Pe lângă indicatorii salariali, Eurostat stabilește și calculează indicatori de control corespunzători. Eurostat include în raportul său privind indicatorii salariali observații referitoare la diferențele dintre aceștia și indicatorii de control menționați anterior. Articolul 2 Comisia întocmește, la fiecare trei ani, un raport exhaustiv privind necesitățile instituțiilor în materie de recrutare, pe care îl transmite Parlamentului European și Consiliului. Pe baza acestui raport, Comisia înaintează, după caz, Parlamentului European și Consiliului, propuneri bazate pe toate elementele relevante, după consultarea celorlalte instituții în cadrul dispozițiilor Statutului funcționarilor. Secțiunea 2 Norme privind actualizarea anuală a remunerațiilor și pensiilor Articolul 3 1. Remunerațiile și pensiile se actualizează înainte de sfârșitul fiecărui an, cu efect de la 1 iulie, în temeiul articolului 65 din Statutul funcționarilor și pe baza criteriilor stabilite în secțiunea 1 din prezenta anexă. 2. Suma corespunzătoare actualizării este valoarea globală a indicatorilor salariali. Se stabilește valoarea brută a actualizării, într-un procent egal pentru toți funcționarii. 3. Suma corespunzătoare actualizării astfel stabilite este încorporată în tabelele cu salariul de bază care apar la articolul 66 din Statutul funcționarilor și în anexa XIII la Statutul funcționarilor și la articolele 20 și 93 din Regimul aplicabil celorlalți agenți. 4. În scopul punerii în aplicare a Regulamentului (CEE, Euratom, CECO) nr. 260/68, sumele prevăzute la articolul 4 din regulamentul respectiv se înmulțesc cu un factor compus din: (a) factorul care rezultă din actualizarea precedentă, și (b) factorul de actualizare a remunerației menționate la alineatul (2). 5. Coeficienții corectori se determină în funcție de raportul dintre paritățile economice corespunzătoare menționate la articolul 1 din prezenta anexă și de cursurile de schimb precizate la articolul 63 din Statutul funcționarilor, pentru țările relevante. Aceștia sunt aplicabili: (a) salariilor funcționarilor Uniunii Europene care își exercită atribuțiile în fiecare dintre statele membre și în unele din celelalte locuri de repartizare, (b) prin derogare de la articolul 82 alineatul (1) din Statutul funcționarilor, pensiilor Uniunii Europene plătite în fiecare stat membru pentru partea corespunzătoare drepturilor dobândite înainte de 1 mai 2004. Pentru pensiile Uniunii Europene plătite pentru partea corespunzătoare drepturilor dobândite începând cu 1 mai 2004 se aplică paritatea economică menționată la articolul 1 alineatul (3) litera (c) din prezenta anexă. Se aplică normele prevăzute la articolul 8 din prezenta anexă privind aplicarea retroactivă a coeficienților corectori aplicabili în locurile de repartizare care înregistrează o inflație ridicată. 6. Instituțiile efectuează actualizarea pozitivă sau negativă corespunzătoare remunerațiilor funcționarilor în cauză și pensiilor plătite foștilor funcționari și altor succesori în drepturi, cu efect retroactiv între data producerii efectelor și data următoarei actualizări. În cazul în care această actualizare retroactivă implică recuperarea sumelor excedentare, aceasta poate fi eșalonată pe o perioadă de cel mult douăsprezece luni de la data intrării în vigoare a actualizării anuale următoare. CAPITOLUL 2 ACTUALIZĂRI INTERMEDIARE ALE REMUNERAȚIILOR ȘI PENSIILOR [ARTICOLUL 65 ALINEATUL (2) DIN STATUTUL FUNCȚIONARILOR] Articolul 4 1. Actualizarea intermediară a remunerațiilor și pensiilor în temeiul articolului 65 alineatul (2) din Statutul funcționarilor, care intră în vigoare la 1 ianuarie, se efectuează în cazul unei modificări substanțiale a costului vieții între lunile iunie și decembrie (în raport cu pragul de sensibilitate definit la articolul 6 din prezenta anexă). 2. Aceste actualizări intermediare sunt luate în considerare la actualizarea anuală a salariilor. Articolul 5 Evoluția costului vieții se măsoară pe baza indicelui armonizat al prețurilor de consum pentru perioada iunie-decembrie a anului calendaristic precedent. Cu toate acestea, pentru Belgia și Luxemburg, evoluția costului vieții se măsoară prin inflația din aceste țări ponderată astfel cum se prevede la articolul 1 alineatul (3) litera (c). Articolul 6 Pragul de sensibilitate pentru perioada de șase luni menționată la articolul 5 din prezenta anexă este procentul corespunzător a 5 % pe o perioadă de douăsprezece luni. În cazul în care, într-un stat membru, se atinge sau se depășește pragul de sensibilitate, se actualizează remunerațiile și pensiile pentru toate locurile de repartizare din țara respectivă. Articolul 7 În sensul articolului 6 din prezenta anexă, coeficienții corectori se actualizează pentru a se ține seama de evoluția costului vieții, astfel cum se menționează la articolul 5. CAPITOLUL 3 DATA DE LA CARE COEFICIENTUL CORECTOR ÎNCEPE SĂ PRODUCĂ EFECTE (LOCURI DE REPARTIZARE CU CREȘTERE RIDICATĂ A COSTULUI VIEȚII) Articolul 8 1. Pentru locurile de repartizare cu o creștere ridicată a costului vieții, coeficientul corector produce efecte înainte de data de 1 ianuarie în cazul actualizării intermediare sau înainte de data de 1 iulie în cazul actualizării anuale. Se procedează astfel a aduce scăderea puterii de cumpărare la nivelul celei care s-ar fi înregistrat într-un loc de repartizare în care evoluția costului vieții ar corespunde pragului de sensibilitate. 2. Datele de la care actualizarea anuală începe să producă efecte sunt: (a) 16 mai pentru locurile de repartizare în care se înregistrează o inflație de peste 5 % și (b) 1 mai pentru locurile de repartizare în care se înregistrează o inflație de peste 10 %. 3. Datele de la care actualizarea intermediară începe să producă efecte sunt: (a) 16 noiembrie pentru locurile de repartizare în care se înregistrează o inflație de peste 5 % și (b) 1 noiembrie pentru locurile de repartizare în care se înregistrează o inflație de peste 10 %. CAPITOLUL 4 INSTITUIREA ȘI SUPRIMAREA COEFICIENȚILOR CORECTORI (ARTICOLUL 64 DIN STATUTUL FUNCȚIONARILOR) Articolul 9 1. Autoritățile competente ale statelor membre în cauză, administrația unei instituții a Uniunii Europene sau reprezentanții funcționarilor Uniunii Europene dintr-un loc de repartizare anume pot solicita instituirea unui coeficient corector propriu locului de repartizare respectiv. Cererea prezentată în acest sens trebuie să fie motivată prin elemente obiective din care să reiasă existența, pe o perioadă de mai mulți ani, a unei diferențe semnificative între costul vieții din locul de repartizare respectiv și costul vieții constatat în capitala statului membru respectiv (cu excepția Țărilor de Jos, unde raportarea se face la indicele Haga în loc de indicele Amsterdam). Dacă Eurostat confirmă faptul că diferența este semnificativă (peste 5 %) și durabilă, Comisia adoptă, prin intermediul actelor delegate, în conformitate cu articolele 110a și 110b din Statutul funcționarilor, un coeficient corector pentru locul respectiv. 2. În mod similar, Comisia decide să înceteze aplicarea unui coeficient corector specific pentru un anumit loc. În acest caz, propunerea se bazează pe unul dintre următoarele elemente: (a) o cerere întocmită de către autoritățile competente ale statului membru respectiv, de administrația unei instituții a Uniunii Europene sau de reprezentanții funcționarilor Uniunii Europene dintr-un loc de repartizare anume, din care reiese că în locul de repartizare respectiv costul vieții prezintă o diferență (mai mică de 2%) care nu mai este semnificativă față de costul înregistrat în capitala statului membru respectiv. Această convergență ar trebui să fie durabilă și validată de Eurostat, (b) faptul că nu mai există funcționari și agenți temporari ai Uniunii Europene repartizați în acel loc. 3. Eurostat stabilește paritatea puterii de cumpărare între locul de repartizare și capitala statului membru în cauză. Paritatea economică pentru locul de repartizare este produsul dintre paritatea puterii de cumpărare și coeficientul corector aplicabile capitalei. CAPITOLUL 5 CLAUZA DE EXCEPTARE Articolul 10 Dacă se înregistrează o scădere a produsului intern brut al Uniunii Europene pentru anul în curs, preconizată de direcția generală pentru afaceri economice și financiare a Comisiei, iar suma corespunzătoare actualizării anuale depășește cu două puncte procentuale variația preconizată a produsului intern brut al Uniunii Europene, suma corespunzătoare actualizării, în cazul în care este pozitivă, se divide în două părți egale. Comisia acționează prin intermediul actelor delegate în conformitate cu articolele 110a și 110b din Statutul funcționarilor, conform cărora prima jumătate a sumei corespunzătoare actualizării produce efecte de la data de 1 iulie a anului curent, iar cea de a doua jumătate produce efecte de la data de 1 iulie a anului următor. CAPITOLUL 6 ROLUL EUROSTAT ȘI RELAȚIILE CU SERVICIILE DE STATISTICĂ ALE STATELOR MEMBRE Articolul 11 Eurostat are rolul de a monitoriza calitatea datelor de bază și a metodelor statistice utilizate în vederea elaborării factorilor luați în considerare la actualizarea remunerațiilor. Acesta are în special atribuția de a efectua orice evaluare sau de a întreprinde orice studiu necesar acestei monitorizări. Serviciile naționale de statistică