RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 72/26

Publicarea unei cereri în temeiul articolului 50 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare

(2015/C 72/13)

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție în temeiul articolului 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (1).

DOCUMENT UNIC

REGULAMENTUL (CE) NR. 510/2006 AL CONSILIULUI

privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (2)

„PLATE DE FLORENVILLE”

Nr. CE: BE-PGI-0005-01151 – 6.9.2013

IGP ( X ) DOP ( )

1. Denumire

„Plate de Florenville”

2. Statul membru sau țara terță

Belgia

3. Descrierea produsului agricol sau alimentar

3.1. Tip de produs

Clasa 1.6. Fructe, legume și cereale în stare proaspătă sau prelucrate

3.2. Descrierea produsului căruia i se aplică denumirea de la punctul 1

„Plate de Florenville” este un cartof (Solanum tuberosum L.) din vechiul soi francez „Rosa”. Acest soi târziu spre semitârziu are un repaus vegetativ foarte îndelungat, iar cultivarea sa necesită să rămână în medie 120 de zile în pământ.

Tuberculii cartofului „Plate de Florenville” au următoarele caracteristici fizice și ale soiului:

— culoarea cojii: rozie;

— culoarea pulpei: galbenă;

— formă: alungită, regulată, ușor aplatizată (claviformă, reniformă);

— conținutul de substanță uscată: < 20 %;

— calibru: între 25 și 45 mm.

„Plate de Florenville” face parte din grupa culinară a cartofilor cu pulpă fermă. Caracteristicile sale culinare (în funcție de criteriile de analiză, recunoscute pe plan internațional, a cartofilor în vederea înscrierii lor în catalogul belgian) sunt următoarele:

— consistența pulpei: maximum 4 (pe o scară de la 0 la 10: 0 = fermă; 3 = destul de fermă; 6 = destul de moale; 9 = moale);

— modul în care suportă prepararea: maximum 3 (pe o scară de la 0 la 10: 0 = rămâne întreg; 3 = crăpături ușoare; 6 = crăpături mari; 9 = complet sfărâmat);

— umiditate: minimum 3, maximum 6 (pe o scară de la 0 la 10: 0 = umed; 3 = destul de umed; 6 = destul de uscat; 9 = uscat);

— înnegrirea după preparare: indice maxim 30 [indice < 20 = bună (înnegrire ușoară); 20 ≤ indice < 30 = medie; 30 ≤ indice < 35 = ușoară; 35 ≤ indice < 45 = pronunțată; ≥ 45 = foarte pronunțată].

Din repartizarea pe categorii, recunoscută pe plan internațional, utilizată pentru înregistrarea soiurilor de cartofi în catalogul belgian, rezultă că „Plate de Florenville” se încadrează în clasa A (A – AB – BA), în care intră cartofii foarte potriviți pentru a fi consumați în salate, pentru fierberea în aburi sau prepararea în coajă.

Din punct de vedere organoleptic, „Plate de Florenville” se caracterizează printr-un gust rafinat, delicat și intens, precum și prin senzația agreabilă de consistență la degustare. Cartoful nu este deloc făinos, producând senzația că are un conținut bogat în apă.

Prin urmare, „Plate de Florenville” poate fi comercializat sub formă de cartof nou sau vechi, datorită repausului său vegetativ foarte îndelungat, care elimină riscurile de încolțire prematură și necontrolată.

3.3. Materii prime (numai pentru produsele prelucrate)

—

3.4. Hrană pentru animale (numai pentru produsele de origine animală)

—

3.5. Etape specifice ale producției care trebuie să se desfășoare în aria geografică delimitată

Cu excepția producției de cartofi de sămânță, întreaga producție (de la plantarea tuberculilor, la păstrare și recoltă) se desfășoară în aria delimitată.

3.6. Norme specifice privind felierea, răzuirea, ambalarea etc.

Operațiile de pregătire/ambalare sunt autorizate pe întregul teritoriu al Uniunii Europene.

3.7. Norme specifice privind etichetarea

Eticheta aplicată pe ambalajul cartofului „Plate de Florenville” conține, pe lângă mențiunile legale, denumirea înregistrată, logoul european al indicației geografice protejate (IGP) (în același câmp vizual cu denumirea), o trimitere la organismul de certificare independent desemnat în cazul producătorului, precum și un număr de lot și referința producătorului dacă acesta nu efectuează el însuși operațiile de pregătire/ambalare.

Atunci când cartofii „Plate de Florenville” sunt vânduți în vrac direct consumatorilor, aceștia sunt identificați în mod clar prin intermediul indicațiilor obligatorii precizate mai sus pentru etichetare.

Mențiunea „primeur” (noi) poate însoți denumirea „Plate de Florenville” în măsura în care cartofii prezintă caracteristicile cartofilor noi (recoltare înainte de maturitatea completă, coajă care se desface cu ușurință prin frecare) și sunt comercializați în stare proaspătă înainte de 15 septembrie.

Mențiunea „grenailles” (alice) poate însoți denumirea „Plate de Florenville” în măsura în care tuberculii au un calibru mai mic de 25 mm.

Orice mod de etichetare și de identificare face obiectul unei aprobări prealabile a organismului de certificare independent desemnat în cazul producției vizate.

4. Delimitarea concisă a ariei geografice

Zona de producție a cartofului „Plate de Florenville” este formată din următoarele localități:

— Chiny (fostele localități înainte ca Izel și Jamoigne să fuzioneze);

— Etalle (Buzenol, Chantemelle, Etalle, Sainte-Marie, Vance);

— Florenville (Chassepierre, Florenville, Fontenoille, Muno, Villers-devant-Orval);

— Meix-devant-Virton (Gérouville, Meix-devant-Virton, Robelmont, Sommethone, Villers-la-Loue);

— Saint-Léger (Châtillon, Saint-Léger);

— Tintigny (Bellefontaine, Saint-Vincent, Tintigny);

— Virton (Ethe, Virton).

În această zonă, cartoful „Plate de Florenville” este cultivat doar în soluri, în principal, favorabile de tipul:

— nisipos sau loess nisipos cu drenare naturală excesivă sau ușor excesivă;

— nisipo-argilos cu drenare naturală.

5. Legătura cu aria geografică

5.1. Specificitatea ariei geografice

Aria geografică asociată denumirii „Plate de Florenville” corespunde unei zone situate în sudul Belgiei și cunoscute sub denumirea „Lorraine belge”. Din punct de vedere geologic și agricol, i se mai spune și „regiunea jurasică”, deoarece este singura regiune din Belgia care datează din era secundară. Zona de producție a cartofului „Plate de Florenville” este situată, mai precis, într-o parte a acestei regiuni jurasice care este denumită Gaume (denumire istorico-geografică).

Una dintre caracteristicile principale din Gaume este relieful specific al cuestelor, cu terenuri pe versanții cei mai însoriți. În plus, fiind protejată de vânturile reci și de ploile din nord de către masivul Ardenne, care are o altitudine mai mare, regiunea Gaume se află în zona de tranziție dintre clima temperată maritimă din nordul țării și clima continentală. Această diferență se reflectă în amplitudinea mai mare a temperaturilor, în numărul mai mare al zilelor de vară, în perioada de însorire mai lungă, în pluviometria mai redusă și în vânturile mai puțin puternice.

Compoziția (calcaroasă) a subsolului reprezintă un alt factor favorabil, pentru că acesta păstrează bine căldura. Cele două straturi pedologice care se întind în jurul Florenville corespund unor soluri ușoare, de loess cu tendințe nisipoase, bine aerisite și bine drenate, care se încălzesc repede, spre deosebire de solurile argiloase, grele și slab drenate, din împrejurimi. De-a lungul timpului, producătorii au remarcat ca produsul „Plate de Florenville” avea o calitate mai bună atunci când era cultivat într-un sol de acest tip (loess nisipos sau nisipo-argilos). Prin urmare, ei au identificat parcelele situate pe solurile respective și le-au utilizat pentru cultura cartofului „Plate de Florenville”, fapt care denotă însușirea unui know-how specific și unic, care este asociat cultivării acestui soi de cartof.

Calea ferată a avut, probabil, un rol important pentru renumele produsului. Într-adevăr, în anul 1880, fosta localitate Florenville a fost dotată cu o gară situată pe linia 165, care leagă Virton și Bertrix. Pe scară mai mare, această linie permitea, și încă mai permite, deplasările la Arlon, Namur și Bruxelles (principalul nod feroviar din Belgia). Calificativul „de Florenville” își are originea, se pare, în eticheta care figura pe vagoanele care plecau din gara Florenville, în care se strângea, prin rețeaua vicinală, producția din vecinătate a acestui soi de cartof. Cartofii au fost denumiți, deci, după gara din care erau expediați.

5.2. Specificitatea produsului

În afară de culoare și de formă, principalele caracteristici ale cartofului „Plate de Florenville” sunt rezistența sa foarte bună la preparare și gustul său rafinat și delicat.

Într-adevăr, el rămâne întreg, nu se sfărâmă și își păstrează bine forma, chiar și după o preparare îndelungată. Această calitate îi permite să se claseze în clasa culinară A (a se vedea punctul 3.2). Prin urmare, acest soi de cartof este foarte potrivit pentru a fi consumat în salate, pentru fierberea în aburi sau prepararea în coajă.

Savoarea sa este intensă, delicată și de un mare rafinament. Uneori, se face simțit un gust de alună. Intensitatea savorii sale este legată strâns de dimensiunea mică a tuberculilor, deoarece în acest caz componentele aromatice sunt mai concentrate decât în tuberculii mari.

Cele două caracteristici decurg din specificitatea „Plate de Florenville” de a avea un conținut redus de substanță uscată (< 20 %).

Denumirea „Plate de Florenville” există de cel puțin un secol și este atestată de următoarele surse:

— în 1901, Monografia agricolă a regiunii jurasice (Gaume) definește „Plate de Florenville” ca fiind un soi local;

— în 1909, Jurnalul societății agricole din provincia Luxemburg notează că „Plate de Florenville” este comercializat la Florenville;

— în 1930, Enciclopedia agricolă belgiană precizează că „Plate de Florenville” este „cultivat în Gaume” și că „se vinde foarte bine pe piața din Liège”;

— în 2006, „plate de Florenville” sau „corne de Florenville” este inclus în Dicționarul expresiilor belgiene de Georges Lebouc, iar în 2010 în Dicționarul expresiilor belgiene redactat sub conducerea lui Michel Francard.

5.3. Legătura cauzală dintre aria geografică și calitatea sau caracteristicile produsului (pentru DOP) sau o calitate anume, reputația sau alte caracteristici ale produsului (pentru IGP)

Calitatea

Condițiile climatice și pedologice din Gaume, precum și tipurile de soluri menționate la punctul 5.1 favorizează în mod particular cultivarea cartofului „Plate de Florenville”. Într-adevăr, „Plate de Florenville” are nevoie de un sol bine drenat (pentru a se evita asfixierea rădăcinilor), care se încălzește repede, pentru a favoriza o bună dezvoltare a lăstarilor. În plus, clima descrisă mai sus furnizează resursele hidrice necesare și reduce riscurile de îngheț tardiv, la care cartofii sunt foarte sensibili. Datorită acestor resurse hidrice adecvate, se obțin cartofi „Plate de Florenville” cu un conținut de substanță uscată mai mic de 20 %. O climă mai uscată ar favoriza cartofii făinoși și, în sens invers, o climă mai rece și mai umedă nu ar permite o bună dezvoltare a tuberculilor. Mai mult, pentru că este un soi cu creștere lentă, cartoful „Plate de Florenville” trebuie să fie plantat cât mai timpuriu, iar încălzirea rapidă a solurilor în care este cultivat constituie un avantaj important. Trebuie totuși notat că, în aceste soluri cu bună drenare, randamentul cartofului „Plate de Florenville” este cu mult inferior randamentului nominal al soiului „Rosa” (care este de 90 % din randamentul soiului de referință „Bintje”): în funcție de condițiile meteorologice, acesta se situează între 12 și 25 de tone la hectar, care este randamentul maxim admis pentru a putea beneficia de denumirea „Plate de Florenville”. Într-adevăr, acest randament scăzut este foarte important pentru calitățile gustative ale „Plate de Florenville”: cu cât tuberculii sunt mai mici, cu atât concentrația de molecule aromatice este mai mare, iar cartofii sunt mai gustoși.

Prin urmare, combinația factorilor pedo-climatici și a know-how-ului producătorilor face posibil ca soiul „Rosa” să își dezvolte pe deplin calitățile.

Reputația

Prima atestare a cartofilor denumiți „Plates” în sursele istorice belgiene datează de la mijlocul secolului al 19-lea. În 1860, Edouard de Croeser de Berges inventariază în Belgia 128 de soiuri de cartofi, printre care se numără și „Plate”, descris ca fiind de calitate, destul de productiv și lipsit de boli. Acest soi figurează și în Almanahul agricol belgian din 1899.

„Plate de Florenville” se bucură de un renume local, național și internațional. Acesta se reflectă, în special, prin organizarea la Florenville a „Sărbătorii cartofului” (un week-end în luna octombrie) începând din anul 1994. Informațiile privind acest eveniment sunt prezentate atât în presa regională (de exemplu, în L’Avenir du Luxemburg din 2011, 2012 și 2013), cât și în cea internațională (mențiuni în ziarul francez L’Union-L’Ardennais în 2013). De asemenea, referiri la „Plate de Florenville” apar în presa națională (Le Soir, La Libre Belgique sau în cotidianul de limbă neerlandeză De Standaard), precum și în presa internațională (de exemplu, în Le Figaro din Franța).

Acest cartof figurează și în mai multe ghiduri turistice din Gaume, printre care:

— Tourisme en Beau Canton de Gaume publicat în 2002 de către Maison du Tourisme din Chiny, Florenville și Herbeumont;

— La Transgaumaise, ghid de excursii scris de către André Pierlot și publicat în 2009.

În ceea ce privește arta culinară, cartoful „Plate de Florenville” este utilizat în mai multe rețete din provincia Luxemburg, rețete pentru care consistența sa reprezintă o calitate esențială:

— „touffaye” este o mâncare înăbușită („al touffaye”) (Chantal Van Gelderen, 1999);

— „roustiquettes gaumaises” este o rețetă propusă de Noël Anselot în 1980;

— „Floriflette” propusă de Confrérie des Sossons d’Orvaulx.

În plus, calitățile sale culinare îi permit să figureze în meniul mai multor restaurante, care îl prezintă ca fiind un ingredient rafinat și tipic. Printre aceste feluri de mâncare se numără:

— „Gratinée de Florenville” de la Ferme des Sanglochons (Verlaine-Neufchâteau, în provincia Luxemburg);

— „Moelleux de plates de Florenville au crabe, aux crevettes grises et au Royal Belgian caviar, beurre blanc d’huîtres à la ciboulette” din meniul restaurantului gastronomic Comme Chez Soi (Bruxelles).

Foarte apreciat de consumatori, cartoful „Plate de Florenville” este recunoscut ca având o productivitate scăzută, dar o calitate foarte ridicată, dovedită și de prețul său. Mai multe surse de la începutul secolului al 20-lea atestă faptul că acest soi de cartofi se vindea mai scump decât celelalte. Chiar și în prezent, prețul său în magazin (1,99 EUR/kg) îl depășește pe cel al altor soiuri de cartof cu pulpă fermă, cum ar fi Charlotte (1,20 EUR/kg).

Trimitere la publicarea caietului de sarcini

[articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 (3)]

http://agriculture.wallonie.be/apps/spip_wolwin/IMG/pdf/Dossier-Plate-Florenville-IGP.pdf

(1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.

(2) JO L 93, 31.3.2006, p. 12. Înlocuit de Regulamentul (UE) nr. 1151/2012.

(3) A se vedea nota de subsol 2.