RAPORT COMUN CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Regiunea Administrativă Specială Hong Kong: Raportul anual 2013 /* JOIN/2014/018 final */





Rezumat De la retrocedarea Hong Kong-ului către Republica Populară Chineză în 1997, Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia au urmărit îndeaproape evoluțiile politice și economice din Regiunea Administrativă Specială (RAS) Hong Kong în cadrul principiului „o țară, două sisteme”. În conformitate cu angajamentul asumat în 1997 față de Parlamentul European, se emite anual un raport privind evoluția situației din Hong Kong. Prezentul raport, care abordează evoluțiile din 2013, este al șaisprezecelea raport de acest tip. UE consideră că principiul „o țară, două sisteme”, consacrat în declarația chino-britanică și în legea fundamentală din Hong Kong, a continuat să funcționeze bine în 2013. Drepturile și libertățile fundamentale ale cetățenilor din Hong Kong continuă să fie respectate, s-a menținut statul de drept, iar economia de piață și mediul de afaceri au fost păstrate. Relațiile bilaterale dintre UE și Hong Kong au continuat să se aprofundeze, fiind marcate de o vizită la Hong Kong, în luna noiembrie, a președintelui Comisiei Europene, José Manuel Barroso. Relațiile economice și comerciale au progresat considerabil, iar UE și Hong Kong au continuat și au extins dialogul și cooperarea la numeroase domenii de interes comun, inclusiv serviciile financiare, domeniul vamal, mediul, cercetarea, educația și cultura. UE acordă o mare importanță stabilității, prosperității economice și dezvoltării democratice a Hong Kong-ului. Aceasta consideră că un guvern responsabil contribuie la stabilitate și prosperitate și contribuie la menținerea Hong Kong-ului în poziția de centru-cheie al afacerilor internaționale. UE continuă să sprijine progresele substanțiale înregistrate în direcția îndeplinirii obiectivului guvernului din Hong Kong și al Comitetului permanent al Congresului Popular Național de a introduce, până în 2017, votul universal pentru alegerea șefului executivului și, până în 2020, pentru alegerea membrilor Consiliului legislativ, în conformitate cu legea fundamentală a Regiunii Administrative Speciale Hong Kong și cu dorințele exprimate de populație. Evoluții politice În primul său discurs politic din ianuarie 2013, șeful executivului, domnul Chun-ying Leung, și-a prezentat proiectul și obiectivele pe termen lung pentru Hong Kong sub deviza „promovarea schimbării, menținerea stabilității, deservirea cu pragmatism a populației”. Acesta s-a angajat să susțină valorile fundamentale ale Hong Kong-ului, să pună în aplicare principiul „o țară, două sisteme” în conformitate cu legea fundamentală și să gestioneze în mod corespunzător relația dintre Hong Kong și China continentală. De asemenea, acesta a afirmat, că, în calitate de Regiune Administrativă Specială a Chinei, Hong Kong-ul a beneficiat de un sprijin puternic și constant din partea administrației centrale. Acesta consideră că, valorificând avantajele principiului „o țară, două sisteme”, Hong Kong-ul nu doar a deschis piața vastă a Chinei continentale ca zonă economică internă, ci și-a consolidat, de asemenea, propria poziție de nod internațional. Inițiativele politice cheie s-au axat pe stimularea dezvoltării economice prin diverse mijloace, printre care se numără: consolidarea relațiilor economice cu China continentală și dezvoltarea serviciilor financiare, a serviciilor profesionale și comerciale, a transportului maritim internațional, a inovării și a testării; creșterea ofertei de terenuri și punerea la dispoziție a unor locuințe subvenționate pe termen scurt și pe termen mediu; introducerea unor măsuri destinate să combată sărăcia, să dezvolte serviciile de îngrijire a persoanelor în vârstă, să îmbunătățească poziția femeilor și a minorităților etnice și să dezvolte în continuare politica în domeniul ocupării forței de muncă; asigurarea protecției și a conservării mediului prin îmbunătățirea calității aerului, gestionarea deșeurilor și încurajarea construirii de clădiri ecologice. La fel ca în 2012, relațiile dintre executiv și legislativ au fost dificile în 2013. Organul legislativ a blocat sau a amânat o serie de inițiative. Organul executiv și cel legislativ nu au putut să ajungă la un acord definitiv asupra unor aspecte de interes vital pentru Hong Kong, cum ar fi gestionarea deșeurilor solide, în special depozitele de deșeuri. Precum în 2012, câțiva membri ai Consiliului legislativ au utilizat obstrucționări procedurale pentru a-și atinge obiectivele. În special, dezbaterea bugetului pentru 2013 a fost afectată de aceasta, întrucât un grup restrâns de membri au propus peste 700 de modificări la proiectul de lege a bugetului pentru 2013. Președintele Consiliului legislativ, Jasper Tsang, a sugerat că există o cauză structurală a relației defectuoase dintre executiv și legislativ, constatând că actualul sistem de guvernanță nu furnizează executivului un sprijin majoritar puternic și fiabil din partea Consiliului. De asemenea, acesta a remarcat faptul că atât organul legislativ, cât și cel executiv trebuie să respecte și să țină seama de opinia publică. Alegerea sistemului electoral pentru șeful executivului și pentru Consiliul legislativ din Hong Kong ar trebui să facă guvernanța Regiunii Administrative Speciale Hong Kong mai eficientă. Hong Kong-ul și-a menținut angajamentul privind integritatea, iar Comisia independentă pentru combaterea corupției (ICAC) conlucrează cu comunitatea pentru a combate corupția prin aplicarea eficientă a legislației, prin educație și prevenție. În 2013, ICAC a primit 2 652 de reclamații privind acte de corupție, ceea ce reprezintă o scădere cu 33 % în comparație cu cele 3 932 de reclamații primite în 2012, iar numărul de plângeri de natură a avea urmări judiciare a scăzut cu 41 %. Motivele exacte ale acestei scăderi sunt greu de stabilit. Președintele Comitetului consultativ privind corupția a sugerat că unul dintre factorii care au generat această scădere este o mai mare sensibilizare a publicului cu privire la prevenirea corupției, ca rezultat al eforturilor sporite ale ICAC în materie de educație preventivă. Un alt factor poate fi scăderea încrederii publicului în ICAC, în urma recentei controverse privind cheltuielile excesive pentru activitățile de divertisment oficiale ale fostului comisar al ICAC. Un comitet de analiză independent privind sistemele de reglementare și procedurile ICAC pentru gestionarea activităților de divertisment oficiale, a cadourilor de protocol și a vizitelor în interes de serviciu, instituit de șeful executivului, precum și Comitetul pentru finanțe publice al Consiliului legislativ s-au ocupat de această chestiune. ICAC s-a angajat să pună în aplicare toate recomandările formulate de cele două comitete. Pe întreg parcursul anului 2013, discuțiile politice au fost dominate de dezbaterea privind introducerea votului universal la alegerile din 2017 pentru funcția de șef al executivului. Diverse inițiative în domeniu au fost lansate de către grupuri academice, societatea civilă, organizații profesionale și partide politice. Cele mai multe dintre acestea vizau îmbunătățirea viitorului sistem de desemnare a candidaților din punct de vedere democratic. Una dintre inițiative, Occupy Central, a lansat o campanie pentru un sistem electoral democratic, anunțând că va ocupa cartierul central de afaceri din Hong Kong dacă propunerea de reformă a guvernului RAS Hong Kong nu respectă standardele internaționale. Membri ai guvernului Regiunii Administrative Speciale Hong Kong și directorul Biroului de legătură al Guvernului Popular Central din Hong Kong s-au alăturat dezbaterilor publice cu privire la reforma electorală. Directorul Biroului de legătură a insistat asupra temeiului juridic al reformei în cadrul legii fundamentale și a deciziilor Comitetului permanent al Congresului Popular Național cu privire la metodele de alegere a șefului executivului și la constituirea Consiliului legislativ. Acesta a afirmat, de asemenea, că administrația centrală se așteaptă ca viitorul sistem electoral să asigure că vor fi aleși și numiți numai candidați care „iubesc țara și iubesc Hong Kong-ul”. La 17 octombrie 2013, șeful executivului a anunțat înființarea unui grup operativ pentru dezvoltare constituțională, condus de Secretarul șef pentru administrație, Secretarul pentru justiție și Secretarul pentru afaceri constituționale și continentale. La 4 decembrie, guvernul Regiunii Administrative Speciale Hong Kong a lansat o consultare publică privind reforma electorală pentru alegerile din 2017 pentru funcția de șef al executivului și pentru alegerile din 2016 pentru Consiliul legislativ. Documentul de consultare[1] invita publicul să își prezinte opiniile Biroului de afaceri constituționale și continentale până la 3 mai 2014. Lansarea consultării publice a structurat și a direcționat mai bine dezbaterea privind reforma electorală. Opiniile au fost foarte diferite, în special în ceea ce privește procedura de nominalizare a candidaților. Poziția adoptată în această privință de către guvernul Regiunii Administrative Speciale Hong Kong și administrația centrală, pe de o parte, și cea adoptată de părțile și simpatizanții pan-democratici, pe de altă parte, au continuat să se excludă reciproc. În 2015, va trebui să se ajungă la un compromis cu privire la acest subiect esențial și la alte aspecte importante, pentru a se garanta că reforma electorală poate fi încheiată la timp pentru alegerile din 2016 pentru Consiliul legislativ și pentru alegerile din 2017 pentru funcția de șef al executivului, care sunt vitale pentru guvernanța eficientă a Hong Kong-ului. Menținerea standardelor înalte ale Hong Kong-ului privind statul de drept și independența sistemului judiciar a continuat să reprezinte un subiect de dezbatere publică. La ceremonia de deschidere a anului juridic din 2013, Judecătorul șef al Înaltei Curți de Apel, distinsul Geoffrey Ma Tao-li, a subliniat necesitatea integrității legii și importanța rolului constituțional al judecătorilor și a transparenței în procesul judiciar. Judecătorul șef Ma și-a exprimat încrederea deplină în menținerea independenței sistemului judiciar din Hong Kong. Două hotărâri pronunțate de Curtea de Apel în 2013 confirmă opinia Judecătorului șef potrivit căreia standardele înalte privind statul de drept continuă să fie respectate în Hong Kong. Una dintre hotărâri a confirmat dreptul transsexualilor care au finalizat operația de schimbare de sex de a se căsători și a declarat că existența unui impediment juridic în această privință este neconstituțională. Cealaltă hotărâre a stabilit că politica guvernului de limitare a asistenței cuprinzătoare de securitate socială la persoanele care au locuit în Hong Kong timp de cel puțin șapte ani este neconstituțională. Unele dispoziții legale, cum ar fi dispozițiile privind acordarea de asistență juridică persoanelor cu venituri reduse, ar putea fi îmbunătățite. Întreprinderile europene cu sediul în Hong Kong au continuat să indice statul de drept și calitatea înaltă a sistemului judiciar ca fiind unele dintre principalele motive pentru stabilirea în Hong Kong a sediului lor din China sau Asia. Pe baza prerogativelor sale privind statul de drept, Secretarul pentru justiție, dl Rimsky Yuen, a continuat să promoveze Hong Kong-ul ca centru regional de arbitraj internațional și servicii juridice. Comisia de Arbitraj Maritim din China a anunțat că va înființa o sucursală la Hong Kong și se fac demersuri pentru a se facilita desfășurarea ședințelor de arbitraj în Hong Kong de către Curtea Permanentă de Arbitraj, cu sediul la Haga. Pentru a răspunde mai bine nevoilor aflate în continuă schimbare ale societății, Secretarul pentru justiție, în calitatea sa de președinte al Comitetului pentru reformă legislativă, s-a angajat, de asemenea, să analizeze posibilitățile de reformare a legislației în domeniul arhivelor, accesului la informații și finanțării pentru arbitraj din partea terților. Rezidenții din Hong Kong au continuat să își exercite dreptul la libertatea de exprimare și de asociere. În 2013 au avut loc marșurile anuale de la 4 iunie și 1 iulie, precum și două alte mari demonstrații politice. Președintele Comisiei pentru egalitatea de șanse s-a adresat participanților la parada anuală „Gay Pride” și, pe parcursul anului, au avut loc numeroase demonstrații mai mici privind aspecte politice sau socio-economice referitoare la Hong Kong și China continentală. Marea majoritate a demonstrațiilor au fost pașnice și, în general, poliția a acționat în mod proporțional. Mijloacele mass-media, inclusiv cele digitale, au continuat să fie libere și să exprime o varietate de opinii. Cu toate acestea, a existat sentimentul tot mai acut, înregistrat în raportul anual al Asociației Jurnaliștilor din Hong Kong, că atât presa scrisă, cât și mass-media electronică au recurs la autocenzură, în special atunci când se refereau la aspecte privind China continentală. Pe baza tendințelor din 2013, indicele libertății presei al organizației „Reporteri fără frontiere” pentru anul 2014 a declasat Hong Kong-ul cu trei locuri până la poziția 61, menționând autocenzura și influența crescândă exercitată de Biroul de legătură al guvernului central. Continuarea funcționării principiului „o țară, două sisteme” și reputația Hong Kong-ului ca teritoriu în care mediul de afaceri beneficiază de circulația liberă a informațiilor vor continua să depindă de libertatea mass-media. Prin urmare, declarațiile șefului executivului în sprijinul libertății mass-mediei au fost foarte binevenite. Relațiile Hong Kong-ului cu China continentală au atras numeroase dezbateri publice și o atenție semnificativă din partea mass-media. Ocazional, relațiile economice și interpersonale care se dezvoltă într-un ritm rapid, inclusiv turismul, au provocat neliniști sociale în Hong Kong și au ridicat probleme de politică pentru autorități. Acestea au inclus aspecte precum creșterea cererii de locuințe și de locuri în școlile primare și secundare din partea persoanelor din China continentală (în special în apropierea frontierei dintre Hong Kong și China continentală), locuri de muncă pentru solicitanții de locuri de muncă veniți din China continentală, creșterea presiunii asupra transportului public din cauza creșterii rapide a numărului de turiști din China continentală (de la 35 de milioane în 2012 la 41 de milioane în 2013[2]) și creșterea cererii pentru anumite bunuri de consum, inclusiv formule de lapte praf pentru sugari, care a determinat uneori deficite în Hong Kong. Guvernul a introdus diferite măsuri pentru a proteja interesele locuitorilor din Hong Kong și pentru a stabiliza piața împotriva creșterii rapide a prețurilor și a deficitelor de forță de muncă. Cu toate acestea, astfel de măsuri nu au întrerupt creșterea numărului de cazuri de exprimare a unor sentimente anticontinentale în mass-media (inclusiv pe platformele de comunicare socială) și apariția câtorva grupuri radicale anticontinentale. Evoluții economice Hong Kong rămâne unul dintre centrele financiare și comerciale de vârf din lume. Principalele patru ramuri industriale din Hong Kong (serviciile financiare, comerțul și logistica, turismul și serviciile profesionale și de producție) au reprezentat forța motoare a creșterii economice a Hong Kong-ului, oferind, de asemenea, un impuls de creștere în alte sectoare și creând locuri de muncă. Antrenat de expansiunea economică a Chinei, orașul joacă un rol important în ceea ce privește comerțul și investițiile cu China continentală. Hong Kong-ul a reușit să prospere pe baza valorilor sale fundamentale — statul de drept, libera circulație a informațiilor, transparența și orientarea sa împotriva corupției. În 2013, Hong Kong a înregistrat o evoluție economică bună și a continuat să se situeze pe o poziție înaltă în sondajele privind libertatea economică și competitivitatea, efectuate la nivel mondial[3]. În pofida realizărilor sale economice, Hong Kong-ul se confruntă, de asemenea, cu noi provocări în materie de concurență din cauza liberalizării economice a Chinei și a dezvoltării altor centre economice din regiune. Economia sa a înregistrat o creștere constantă de 2,9 % în termeni reali în 2013. Cererea internă a fost principalul factor determinant al creșterii, în timp ce realizările în sectorul extern au rămas modeste din cauza condițiilor economice nefavorabile pe plan mondial. Nivelurile de ocupare a forței de muncă au fost satisfăcătoare, rata șomajului situându-se în jurul valorii de 3,3 % în cea mai mare parte a anului. Prețurile de consum au crescut cu 4,3 %[4]. Cu sprijinul administrației centrale, Hong Kong-ul a continuat să reprezinte cel mai mare centru offshore din lume pentru yuanul renminbi (RMB). Acesta a găzduit cea mai mare rezervă de depozite în yuani renminbi din afara Chinei, care depășea 1 trilion RMB [5] la sfârșitul anului 2013. Acesta și-a menținut în continuare avantajul concurențial față de alte centre financiare din punct de vedere al infrastructurii pieței și al lichidităților, cu o gamă largă de produse de investiții în RMB. „Stabilirea ratei dobânzii interbancare oferite la operațiunile în CNH în Hong Kong” (stabilirea HIBOR CNH)” a fost lansată oficial la 24 iunie 2013; aceasta stabilește praguri pentru ratele la împrumuturile offshore și facilitează crearea mai multor opțiuni de acoperire a riscului. Recunoașterea reciprocă a produselor de finanțare între China continentală și Hong Kong este văzută ca fiind următorul pas în stabilirea Hong Kong-ului ca centru asiatic pentru gestionarea fondurilor. Autoritățile de reglementare din China continentală și din Hong Kong au elaborat planuri pentru viitoarea lansare a schemei, care va permite managerilor internaționali să vândă produse de finanțare pe continent și care va permite ca fondurile de pe continent să fie vândute în Hong Kong. În același timp, China a intensificat ritmul internaționalizării yuanului renminbi, în prezent Londra, Paris, Frankfurt, Singapore și Taipei putând să se dezvolte ca centre pentru comerțul offshore cu RMB. Hong Kong a creat rapid alianțe cu alte piețe offshore. În decembrie 2013, bursele de valori din Hong Kong și Singapore au semnat un acord de cooperare privind dezvoltarea produselor de investiții în yuani renminbi. Cu toate acestea, concurența externă este așteptată să crească pe măsură ce apar noi actori pe piață. Reformele economice din China au creat oportunități și provocări pentru Hong Kong. Planul Beijingului de a crea o zonă pilot de liber schimb în Shanghai a stârnit reacții puternice în Hong Kong. Măsurile de politică necesare pentru a permite noii zone din Shanghai să experimenteze o convertibilitate mai largă a RMB și introducerea de rate ale dobânzii mai libere, stabilite în funcție de piață, au atras numeroase speculații din partea mass-mediei și a întreprinderilor. Unii se tem că liberalizarea în aceste domenii ar amenința poziția Hong Kong-ului ca principalul centru financiar al Asiei. Consensul în comunitatea de afaceri a fost că Hong Kong trebuie să își îmbunătățească avantajele pehntru a-și menține competitivitatea. Legăturile economice dintre Hong Kong și China continentală au fost consolidate suplimentar prin extinderea domeniului de aplicare a serviciilor care fac obiectul acordului de liber schimb încheiat între acestea. La 29 august 2013, Hong Kong și China continentală au semnat Suplimentul X la Acordul pentru un parteneriat economic mai strâns (CEPA). Ambele părți au declarat public că domeniul de aplicare a liberalizării și profunzimea acesteia în cadrul CEPA depășește orice acord de liber schimb pe care China continentală l-a încheiat cu alți parteneri. În prezent, există în total 403 măsuri de liberalizare pentru comerțul cu servicii în cadrul CEPA. Administrația centrală s-a angajat să obțină o liberalizare a comerțului cu servicii între China continentală și Hong Kong prin acordul CEPA, până la sfârșitul anului 2015, adică înainte de încheierea celui de al 12-lea plan cincinal. Guvernul provinciei Guangdong a lansat propunerea de a reuni Guangdong, Hong Kong și Macao în cadrul unei zone de liber schimb, urmărind liberalizarea schimburilor comerciale în sectorul serviciilor între provincia Guangdong și Hong Kong până la sfârșitul anului 2014. Guvernele din Hong Kong și Guangdong au investit în comun în proiecte de infrastructură mari, creând noi legături de transport între Hong Kong și delta Râului Perlelor. Construcția legăturii feroviare expres Guangzhou-Shenzhen-Hong Kong și a podului Hong Kong-Zhuhai-Macao a început în 2010 și înregistrează un progres constant. Ca urmare a solicitărilor din partea comunității de afaceri locale, Hong Kong a devenit mai activ în inițiativele regionale și multilaterale, pentru a-și menține competitivitatea în calitate de centru comercial/de servicii regional. Hong Kong intenționase inițial să adere la zona de liber schimb dintre Asociația Națiunilor din Asia de Sud-Est (ASEAN) - China, însă acesta a acceptat în cele din urmă propunerea ASEAN de a negocia un acord bilateral. În mai 2013, Hong Kong a anunțat că va participa la negocierile pentru Acordul privind comerțul cu servicii (TiSA), la care participă 23 de membri ai Organizației Mondiale a Comerțului. Pe lângă CEPA, Hong Kong a semnat acorduri de liber schimb cu Noua Zeelandă, cu Asociația Europeană a Liberului Schimb și cu Chile. Pe plan intern, identificarea de soluții pentru piața imobiliară suprasolicitată a constituit o prioritate-cheie pentru guvern în 2013. Au fost lansate o serie de măsuri în vederea reducerii cererii, inclusiv taxe de timbru semnificative pe tranzacțiile imobiliare și înăsprirea cerințelor pentru împrumuturile ipotecare. De asemenea, guvernul a abolit un mecanism, vechi de 14 ani, bazat pe liste de cereri, și a reluat dirijarea vânzării de terenuri publice în cadrul programului anual de vânzări de terenuri, prin vânzarea de terenuri inițiată de guvern. Prin urmare, prețurile locuințelor s-au stabilizat considerabil și volumul vânzărilor a scăzut cu 37,7 %[6] în 2013. Confruntat cu riscul apariției unei bule a activelor într-un mediu caracterizat de o rată foarte redusă a dobânzii, guvernul și-a exprimat în mod repetat hotărârea de a menține astfel de măsuri fiscale stricte, în pofida presiunii din partea sectorului imobiliar. Șeful executivului, domnul Leung, s-a angajat, de asemenea, să mărească oferta de locuințe pentru a combate creșterea prețurilor locuințelor, care făcea inaccesibilă deținerea unei locuințe pentru publicul larg și alimenta nemulțumirile sociale. Guvernul a anunțat o strategie privind locuințele bazată pe ofertă, cu obiectivul de a crea 470 000 de noi locuințe în următorii zece ani, din care 60 % ar fi locuințe sociale. Guvernul și-a intensificat eforturile în vederea soluționării discrepanțelor din ce în ce mai mari în materie de venituri și avere. O măsură importantă a fost publicarea, pentru prima dată, a unui prag oficial al sărăciei pentru Hong Kong în septembrie 2013, care a fost stabilit la jumătate din venitul mediu lunar al unei gospodării. Analiza situației din 2012 a arătat că, înainte de intervenție, existau 541 000 de gospodării, însumând 1 312 000 de persoane, aflate sub pragul stabilit, iar rata sărăciei era de 19,6 %. După intervenție, aproximativ un milion de persoane trăiau sub pragul sărăciei, ceea ce reprezintă o rată a sărăciei de 15,2 %. Publicarea pragului sărăciei a generat o creștere a așteptărilor privind punerea în aplicare de către guvern a unor măsuri mai eficiente pentru reducerea sărăciei. În octombrie 2013, guvernul a lansat o consultare pe o perioadă de patru luni cu privire la politica demografică a Hong Kong-ului, cu scopul de a ajunge la un consens și de a formula o serie de măsuri sustenabile în materie de politică. Se estimează că forța de muncă va începe să scadă începând cu anul 2018. Reducerea sărăciei și sprijinirea populației aflate în proces de îmbătrânire vor fi principalele provocări fiscale pe termen lung. Guvernul va trebui să gestioneze o agendă politică complexă și controversată în anii următori, incluzând creșterea productivității, atragerea talentelor, importarea de forță de muncă, asimilarea noilor imigranți, bunăstarea socială, asistența pentru persoanele în vârstă, sustenabilitatea fiscală, gestionarea creșterii economice, menținând, în același timp, o societate armonioasă și echilibrată. Comunitatea de afaceri din Hong Kong și-a exprimat preocuparea cu privire la deficitul de forță de muncă și a solicitat relaxarea regimului importului de forță de muncă. Camera Generală a Comerțului din Hong Kong a declarat că existau până la 110 000 de posturi vacante (în iulie 2013), aproape de recordul istoric de 122 000 de posturi vacante în 1989. Sectorul construcțiilor, comerțul cu amănuntul, serviciile de catering și serviciile de îngrijire au înregistrat constant deficite de forță de muncă. Acest aspect ar putea genera dezbateri aprinse între sindicate, organele legislative și liderii mediului de afaceri în viitor. Pe fondul unor condiții favorabile pe piața muncii, salariile au crescut considerabil în 2013. Lucrătorii cu un nivel mai scăzut de calificare au beneficiat, de asemenea, de creșteri semnificative ale salariilor, reflectând condițiile generale strânse de pe piața forței de muncă. Salariul minim legal a fost majorat de la 28 HKD la 30 HDK în mai 2013. În 2013, guvernul a pus în aplicare două planuri importante de politică în domeniul mediului: „Un plan pentru aer curat în Hong Kong” și „Utilizarea durabilă a resurselor 2013-2022”. De asemenea, acesta și-a înlocuit indicele de poluare a aerului cu un indice al calității aerului pe criterii de sănătate, care oferă cetățenilor din Hong Kong informații privind riscul pentru sănătate pe termen scurt pe baza valorilor în timp real ale nivelurilor de poluare a aerului. Cu obiectivul de reducere a deșeurilor solide cu 40 % în zece ani, planul de acțiune privind resursele include un posibil sistem de taxe pe deșeuri, extinderea depozitelor de deșeuri existente și construirea unui nou incinerator, încurajarea creșterii nivelului de reciclare și a reducerii deșeurilor la sursă. Cetățenii sunt din ce în ce mai preocupați și mai interesați de aspectele legate de mediu. Punerea în aplicare a planurilor guvernamentale ar necesita un angajament politic ferm, implicare publică, sprijin din partea comunității în ansamblu și cooperare transfrontalieră în delta Râului Perlelor, în special în ceea ce privește inițiativele pentru aer curat. Relațiile și cooperarea dintre Uniunea Europeană și Hong Kong În 2013, relațiile bilaterale și cooperarea dintre Uniunea Europeană și Hong Kong au continuat să se dezvolte și să se consolideze. Hong Kong reprezintă în continuare un actor important în regiune și o platformă de intermediere esențială pentru fluxurile comerciale și de investiții bilaterale dintre UE și China continentală. UE ocupă în continuare locul doi în topul partenerilor comerciali ai Hong Kong-ului, după China continentală[7]. Comerțul bilateral cu mărfuri dintre UE și Hong Kong a înregistrat o creștere de 3,9 %, ajungând la 46 de miliarde EUR în 2013, cu un excedent comercial din ce în ce mai mare pentru UE[8]. UE a constituit cea mai mare sursă de întreprinderi străine din Hong Kong, cu un total de 1 921 de întreprinderi, cuprinzând 452 de sedii centrale regionale, 725 de sedii regionale și 744 de sedii locale (în iunie 2013)[9]. Întreprinderile din UE își desfășoară activitatea într-o gamă largă de sectoare, în special serviciile financiare și pentru întreprinderi, comerțul, logistica, construcțiile și comerțul cu amănuntul. Întreprinderile din UE sunt actori-cheie în domeniul bancar, în domeniul asigurărilor și în cel al valorilor mobiliare din Hong Kong. Ca gazdă a uneia dintre cele mai mari comunități europene de afaceri din Asia, Hong Kong-ul continuă să atragă un număr considerabil de cetățeni europeni care vin să muncească și să trăiască aici. Relațiile în materie de investiții dintre UE și Hong Kong s-au intensificat în mod semnificativ în ultimii ani. Fluxurile de investiții străine directe (ISD) din UE către Hong Kong au crescut de patru ori, de la 3,7 miliarde EUR în 2009 la 15 miliarde EUR în 2012[10], ceea ce reflectă interesul susținut al întreprinderilor europene pentru Hong Kong ca centru de investiții. Fluxurile de investiții străine directe din Hong Kong către UE au înregistrat o valoare medie anuală de 5,3 miliarde EUR în decursul aceleiași perioade. Stocul de investiții străine directe deținute de UE în Hong Kong a crescut de la 90 de miliarde EUR în 2009 la 133 de miliarde EUR în 2012. În schimb, stocul de investiții străine directe deținut de Hong Kong în UE aproape s-a dublat, de la 27,5 miliarde EUR la 50 de miliarde EUR, în aceeași perioadă. Comunitatea de afaceri din UE apreciază Hong Kong-ul pentru respectarea statului de drept, standardele înalte în ceea ce privește transparența, libertatea informației și libertatea presei, accesul preferențial pe piața din China continentală și disponibilitatea furnizorilor de servicii de înaltă calitate. UE consideră că acești factori sunt esențiali pentru menținerea prosperității Hong Kong-ului și pentru păstrarea poziției acestuia ca centru de afaceri regional și internațional. Cea de a șaptea reuniune de dialog structurat dintre Uniunea Europeană și guvernul Regiunii Administrative Speciale Hong Kong a avut loc la Hong Kong la 14 noiembrie 2013. Dialogul structurat este o platformă eficientă care permite UE și Hong Kong-ului să discute aspecte de interes reciproc și să identifice domeniile de cooperare viitoare. La reuniunea din 2013, ambele părți au convenit să consolideze colaborarea și schimburile în ceea ce privește educația, inovarea, protecția mediului și legislația în domeniul concurenței. UE a apreciat eforturile depuse de Hong Kong pentru a-și actualiza reglementările privind serviciile financiare și implicarea sa activă în combaterea acțiunilor de spălare a banilor și de finanțare a terorismului. UE și-a exprimat dorința de a se angaja în discuții tehnice cu Hong Kong-ul cu privire la schimbul automat de informații fiscale, ținând seama de evoluțiile internaționale în domeniul cooperării între autoritățile fiscale și de a asista la progrese rapide în ceea ce privește actualizarea acordurilor privind serviciile aeriene încheiate între statele membre ale UE și Hong Kong, astfel încât acordurile bilaterale privind serviciile aeriene ale acestora să se conformeze clauzei de desemnare a UE. De asemenea, UE și-a exprimat dorința de a intensifica dialogul în materie de reglementare în domeniul fondurilor de investiții. Anul 2013 a fost marcat de un număr de vizite la nivel înalt din partea instituțiilor Uniunii Europene în Hong Kong. Cea mai importantă a fost vizita președintelui Comisiei Europene, José Manuel Barroso, în luna noiembrie, în cadrul căreia acesta s-a întâlnit cu șeful executivului din Hong Kong și cu președintele Consiliului legislativ. Președintele Barroso a luat cuvântul la un eveniment care a marcat cea de a 20-a aniversare a Oficiului Uniunii Europene în Hong Kong și Macao, subliniind legăturile de lungă durată între UE și Hong Kong și angajamentul UE la cel mai înalt nivel de a dezvolta în continuare această relație. O altă vizită la nivel înalt a fost cea a președintelui Autorității bancare europene, Andrea Enria, în luna martie. Vizite regulate efectuate de înalți funcționari au asigurat schimburi în domenii de interes comun, inclusiv relațiile externe ale Uniunii Europene, reglementările privind serviciile financiare, aspectele macroeconomice, comerțul și investițiile, siguranța produselor și a alimentelor, precum și mediul și concurența. Patru delegații ale Parlamentului European au vizitat, de asemenea, Hong Kong-ul și au contribuit la consolidarea relațiilor bilaterale și a cooperării cu Consiliul legislativ. Întreprinderile europene din Hong Kong sunt reprezentate în primul rând de Camera de Comerț Europeană, care a desfășurat o serie de activități pentru a facilita dialogul cu guvernul și a îmbunătățit profilul afacerilor și al industriei din UE în 2013. Unele dintre activitățile Camerei pe parcursul anului s-au desfășurat în parteneriat cu programul universitar al UE în Hong Kong (EUAP), care a fost lansat la 1 septembrie 2012. EUAP cuprinde un consorțiu condus de Universitatea Baptistă din Hong Kong, care include Universitatea chineză din Hong Kong, Universitatea din Hong Kong și Universitatea Lingnan. Acesta promovează cercetarea universitară, desfășoară activități de informare pentru a spori vizibilitatea UE și consolidează cooperarea universitară cu instituții de învățământ superior din UE. Pentru a consolida și mai mult legăturile cu Hong Kong-ul, misiunile diplomatice ale UE și ale statelor sale membre au continuat să întreprindă acțiuni în materie de diplomație publică, în vederea creșterii vizibilității UE în Hong Kong, a unei mai bune cunoașteri a politicilor UE și a furnizării mai multor informații cu privire la acestea. Politicile vizate includ politici comerciale și de reglementare, energia și schimbările climatice, reglementarea serviciilor financiare, domeniul vamal, politicile privind egalitatea de gen, dialogul intercultural, aspecte academice și rolul UE în lume. Un mijloc esențial de realizare a acestui lucru l-au constituit fructuoasele serii de reuniuni dintre șefii misiunilor UE, membrii de rang înalt ai guvernului din Hong Kong și ai Consiliului legislativ și alte personalități marcante. De asemenea, misiunile diplomatice ale UE au colaborat pentru a spori contactele interpersonale și a promova schimburile academice, prin activități comune cum ar fi Târgul de învățământ superior al UE, Festivalul de film din UE și inițiativa „Modelul UE”. UE va continua să dezvolte relațiile sale cu Hong Kong-ul, să sporească relațiile economice, comerciale și de investiții, să intensifice cooperarea cu întreprinderile și societatea civilă și să promoveze mobilitatea și schimburile cu cetățenii din Hong Kong. Printre prioritățile cele mai importante pentru 2014 se numără: reglementarea și fiscalitatea în domeniul serviciilor financiare, domeniul vamal, exercitarea drepturilor de proprietate intelectuală, dezvoltarea în continuare a educației, a cercetării, a legăturilor comerciale și de investiții. [1] „Document de consultare privind metodele de alegere a șefului executivului în 2017 și de constituire a Consiliului legislativ în 2016”. Prezentul document se referă la constituirea Consiliului legislativ în 2016, și nu în 2020. [2] Sursă: Consiliul de turism din Hong Kong. [3] Hong Kong a fost clasificat ca fiind al doilea cel mai favorabil loc din lume pentru întreprinderi după Singapore în raportul „Doing Business 2014” al Grupului Băncii Mondiale. În conformitate cu Raportul UNCTAD privind investițiile mondiale în 2013, Hong Kong a fost al treilea mare beneficiar de investiții străine directe la nivel mondial (75 de miliarde USD) și a treia sursă de investiții străine directe ca mărime din Asia (84 de miliarde USD) în 2012. [4] Toți indicatorii economici referitori la economia Hong Kong-ului constituie date statistice oficiale publicate de Departamentul pentru recensământ și statistică din Hong Kong. [5] Conform Autorității monetare din Hong Kong, totalul depozitelor în RMB și al certificatelor de depozit în RMB se ridica la 1 053 de miliarde CNH la sfârșitul anului 2013. Totalul depozitelor în RMB și al certificatelor de depozit în RMB pentru 2012 se ridicau la 720 miliarde CNH. [6] Numărul contractelor de achiziție de proprietăți rezidențiale a scăzut la 50 676 în 2013 de la 81 333 în 2012, conform declarațiilor guvernului Regiunii Administrative Speciale Hong Kong. [7] Clasificarea se bazează pe statisticile comerciale publicate de Departamentul pentru recensământ și statistică din Hong Kong. [8] Sursă: Eurostat: Baza de date Comext. [9] Sursă: Departamentul pentru recensământ și statistică din Hong Kong. [10] Date privind investițiile străine directe obținute de la Eurostat la 16 decembrie 2013.