RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 334/1

COMUNICAREA COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU ȘI CURTEA DE CONTURI

CONTURILE ANUALE CONSOLIDATE ALE UNIUNII EUROPENE – EXERCIȚIUL FINANCIAR 2012

2013/C 334/01

CUPRINS

Notă care însoțește conturile consolidate

Bugetul UE: Din stadiul de întocmire până la stadiul de descărcare de gestiune

PARTEA I: Situații financiare consolidate și note explicative

Bilanțul contabil

Situația performanței financiare

Situația fluxurilor de numerar

Situația modificărilor activelor nete

Note la situațiile financiare

PARTEA II: Rapoarte agregate privind execuția bugetară și note explicative

Rezultatul execuției bugetului UE și note explicative

Rapoarte agregate privind execuția bugetară

NOTĂ CARE ÎNSOȚEȘTE CONTURILE CONSOLIDATE Conturile anuale consolidate ale Uniunii Europene pentru exercițiul 2012 au fost pregătite pe baza informațiilor prezentate de celelalte instituții și organisme în conformitate cu articolul 148 alineatul (2) din Regulamentul financiar, care se aplică bugetului general al Uniunii Europene. Declar, prin prezenta, că au fost pregătite în conformitate cu Titlul IX din Regulamentul financiar menționat anterior și cu principiile, normele și metodele contabile stabilite în notele la situațiile financiare. Am obținut de la contabilii acestor instituții și organisme, care au atestat corectitudinea acestora, toate informațiile necesare pentru întocmirea situațiilor financiare anuale care prezintă activele și pasivele Uniunii Europene și execuția bugetară. Prin prezenta certific că, pe baza acestor informații și pe baza verificărilor pe care le-am considerat necesare pentru a valida conturile Comisiei Europene, am asigurarea rezonabilă că aceste conturi prezintă în mod corect, în toate aspectele materiale, poziția financiară, rezultatele, operațiunile și fluxurile de numerar ale Uniunii Europene. [semnătură] Manfred KRAFF Contabilul Comisiei 24 iulie 2013

BUGETUL UE: DIN STADIUL DE ÎNTOCMIRE PÂNĂ LA STADIUL DE DESCĂRCARE DE GESTIUNE

Conturile anuale consolidate ale Uniunii Europene (UE) furnizează informații referitoare la activitățile instituțiilor, ale agențiilor și ale altor organisme ale UE dintr-o perspectivă bugetară și contabilă bazată pe angajamente. Aceste conturi nu cuprind conturile anuale ale statelor membre.

1. BUGETUL ANUAL

Bugetul UE finanțează un spectru larg de politici și programe în cadrul UE. În conformitate cu prioritățile stabilite de statele membre în cadrul financiar multianual (CFM), Comisia derulează programe, activități și proiecte specifice în domeniu. Acestea pot include diverse acțiuni: de la proiecte de sprijinire a educației prin favorizarea mobilității studenților și profesorilor până la sprijin acordat fermierilor, la investiții productive menite să asigure crearea sau menținerea locurilor de muncă, la ajutor pentru dezvoltare, la proiecte ce vizează îmbunătățirea mediului de lucru pentru lucrătorii din UE sau consolidarea controlului la frontierele externe.

Peste 90 % din bugetul UE finanțează astfel de politici și activități ale UE, pentru care și-au dat acordul toate statele membre. Legătura directă dintre bugetul anual și politicile UE este asigurată prin întocmirea bugetului pe activități (ABB). Nomenclatorul bugetar pe activități permite atât identificarea clară a domeniilor de politică ale UE, cât și a valorii totale a resurselor alocate fiecăruia dintre aceste domenii.

Domeniile de politică sunt subdivizate în circa 200 de activități, dintre care peste 110 includ linii bugetare de funcționare și sunt înscrise, prin urmare, în nomenclatorul bugetar drept capitole bugetare. Aceste domenii de politică sunt predominant operaționale, deoarece activitățile lor principale sunt menite să fie în beneficiul părților terțe din domeniul de activitate respectiv. Cu toate acestea, alte domenii de politică, precum „Coordonare și consultanță juridică” și „Buget”, sunt orizontale și asigură funcționarea adecvată a Comisiei. Structura pe activități oferă cadrul conceptual comun pentru stabilirea de priorități, planificare, întocmirea bugetului, monitorizare și raportare, cu scopul principal de a îmbunătăți utilizarea economică, eficientă și eficace a resurselor.

Bugetul este întocmit de Comisie și aprobat, în mod normal, la jumătatea lunii decembrie de către Parlament și Consiliu, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 314 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

2. CUM ESTE FINANȚATĂ UE?

Există două categorii principale de finanțare de care beneficiază UE: venituri din resurse proprii și venituri diverse.

2.1 Venituri din resurse proprii

Veniturile din resurse proprii se acumulează automat la UE în vederea finanțării bugetului, fără a fi necesară o decizie ulterioară a autorităților naționale. Valoarea globală a resurselor proprii necesare pentru finanțarea bugetului se stabilește prin scăderea celorlalte venituri din cheltuielile totale. Valoarea totală a resurselor proprii nu poate depăși 1,23 % din venitul național brut (VNB) al UE. Resursele proprii pot fi împărțite în resurse proprii tradiționale, resurse proprii bazate pe taxa pe valoarea adăugată (TVA) și resurse bazate pe venitul național brut (VNB).

2.2 Venituri diverse

Veniturile diverse provenite din activitățile UE reprezintă, în mod normal, mai puțin de 10 % din veniturile totale. Acestea sunt, de exemplu, amenzi aplicate în cazul încălcării concurenței și ordine de recuperare către debitori privați și publici privind gestionarea proiectelor UE. Penalitățile cu titlu cominatoriu impuse de Curtea de Justiție statelor membre care nu respectă anumite hotărâri intră, de asemenea, în această categorie. Orice datorie neachitată la data scadentă dă naștere la dobânzi penalizatoare. În cazul în care datoriile unor părți terțe, altele decât statele membre, rămân scadente, Comisia (și Consiliul) pot adopta decizii direct aplicabile prin care se impune obligația de plată, în conformitate cu normele de procedură civilă din statul pe teritoriul căruia trebuie să se efectueze executarea. Debitorii rău platnici fac obiectul unor proceduri de colectare a creanțelor lansate de Serviciul Juridic al Comisiei, care beneficiază de sprijinul unor cabinete externe de avocatură.

3. CUM SE GESTIONEAZĂ ȘI SE CHELTUIE BUGETUL UE

3.1 Cheltuieli operaționale primare

Cheltuielile operaționale ale UE corespund diverselor rubrici ale cadrului financiar și iau forme diferite, în funcție de modalitatea în care sunt plătiți și gestionați banii. Pentru conturile din 2012, Comisia își clasifică cheltuielile după cum urmează:

gestiune centralizată directă: în cadrul căreia bugetul este executat direct de serviciile Comisiei;

gestiune centralizată indirectă: în cazurile în care Comisia atribuie sarcini de execuție bugetară organismelor de drept UE sau de drept național, precum agențiile UE de drept public sau cu misiuni de serviciu public;

gestiune descentralizată: în cazurile în care Comisia deleagă anumite sarcini de execuție bugetară unor țări terțe;

gestiune partajată: în cadrul acestei metode de gestiune, sarcinile de execuție bugetară sunt delegate statelor membre. Majoritatea cheltuielilor intră sub incidența acestui mod de gestionare, care vizează domenii precum cheltuielile agricole și acțiunile structurale;

gestiune în comun: în cadrul acestei metode, Comisia încredințează anumite sarcini de execuție unei organizații internaționale.

Începând cu 2014, aceste clasificări se vor schimba în urma intrării în vigoare a versiunii actualizate a Regulamentului financiar.

3.2 Diverșii actori financiari din cadrul Comisiei

Colegiul comisarilor își asumă răspunderea politică colectivă, dar practic nu exercită el însuși competențele de execuție bugetară cu care a fost învestit. În fiecare an, Colegiul deleagă aceste sarcini unor funcționari care răspund în fața Colegiului și care acționează în conformitate cu Regulamentul financiar și cu Statutul personalului. Acești funcționari – de obicei directori generali și șefi de serviciu – sunt cunoscuți ca fiind „ordonatori de credite delegați”. La rândul lor, aceștia pot delega sarcinile de execuție bugetară „ordonatorilor de credite subdelegați”.

Responsabilitățile ordonatorilor de credite includ întregul proces de gestionare, de la fixarea etapelor de lucru necesare pentru atingerea obiectivelor de politică stabilite de instituție până la gestionarea activităților lansate atât din punct de vedere operațional, cât și bugetar, inclusiv adoptarea angajamentelor juridice, monitorizarea performanței, efectuarea plăților și recuperarea fondurilor, dacă este cazul. Buna gestiune financiară și responsabilitatea corespunzătoare sunt asigurate în fiecare serviciu prin separarea controlului gestiunii (sub răspunderea ordonatorilor de credite) de auditul intern și controlul de conformitate cu standarde clare de control intern (pe baza standardelor internaționale), controale ex ante și ex post, audit intern independent pe baza evaluării riscurilor și raportare periodică privind activitățile către diverși comisari.

Fiecare ordonator de credite trebuie să pregătească un raport anual de activitate (RAA) privind activitățile pentru care este responsabil. În acest RAA, fiecare ordonator de credite prezintă rezultatele politicii și asigurarea rezonabilă pe care o poate avea că resursele alocate activităților descrise în raportul său au fost folosite în scopul prevăzut și în conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare și că procedurile de control puse în aplicare oferă garanțiile necesare cu privire la legalitatea și regularitatea tranzacțiilor subiacente. În temeiul articolului 66 din Regulamentul financiar, Comisia adoptă un rezumat al raportului (raport de sinteză) privind RAA, opinia generală a auditorului intern, prin care Comisia își asumă întreaga responsabilitate politică pentru gestionarea bugetului UE în conformitate cu articolul 317 din TFUE. Acest raport și raportul anual de activitate, sunt disponibile la adresa: http://ec.europa.eu/atwork/planning-and-preparing/synthesis-report/index_ro.htm:

Contabilul execută ordinele de plată și de recuperare întocmite de ordonatorii de credite și este responsabil cu gestionarea trezoreriei, stabilirea normelor și metodelor contabile, validarea sistemelor contabile, ținerea contabilității și întocmirea conturilor anuale ale instituției. În plus, contabilul trebuie să semneze conturile anuale, declarând astfel că acestea prezintă în mod corect, sub toate aspectele materiale, situația financiară, rezultatele operațiunilor și fluxurile de numerar.

3.3 Angajamentul de a cheltui bugetul UE

Înainte de încheierea unui angajament juridic (de exemplu, un contract sau un acord de grant) cu o parte terță, trebuie să existe o linie bugetară care să autorizeze activitatea în cauză în bugetul anual. De asemenea, trebuie să existe fonduri suficiente pe linia bugetară pentru a acoperi cheltuiala respectivă. Dacă sunt îndeplinite aceste condiții, fondurile necesare trebuie să fie rezervate în buget prin intermediul unui angajament bugetar efectuat în sistemul contabil.

Nu se pot cheltui bani din bugetul UE decât dacă și până când ordonatorul de credite nu a adoptat un angajament juridic.

Odată aprobat, angajamentul bugetar este înregistrat în sistemul contabil bugetar, iar creditele sunt consumate în consecință. Totuși, acest lucru nu influențează conturile financiare (sau Cartea mare), deoarece nu s-a înregistrat încă nicio cheltuială.

3.4 Efectuarea unei plăți

3.4.1 Reguli generale

Nu se poate efectua nicio plată decât după ce ordonatorul de credite responsabil cu operațiunea în cauză aprobă în prealabil un angajament bugetar. Odată plata aprobată în sistemul contabil, următorul pas este efectuarea viramentului în contul beneficiarului. Comisia efectuează plăți de peste 1,8 milioane pe an. Comisia participă la SWIFT (Societatea pentru Telecomunicații Financiare Interbancare Mondiale).

3.4.2 Prefinanțare, situații privind costurile și eligibilitatea cheltuielilor

Prefinanțarea reprezintă plata unei sume destinate să ofere beneficiarului un avans de numerar, adică un fond de trezorerie. Aceasta poate fi împărțită într-un număr de plăți pe o perioadă definită în angajamentul juridic corespunzător. Fondul de trezorerie sau avansul fie este folosit în scopul pentru care a fost acordat pe perioada definită în angajamentul juridic, fie este rambursat - dacă beneficiarul nu are cheltuieli eligibile, acesta are obligația de a restitui UE avansul de prefinanțare. Astfel, prefinanțarea plătită nu este o cheltuială definitivă până când nu sunt întrunite condițiile relevante și este astfel înregistrată ca activ în bilanțul UE în momentul în care este făcută plata inițială. Valoarea activului de prefinanțare este redusă (integral sau parțial) prin acceptarea costurilor eligibile și a sumelor returnate.

La un anumit termen după plata prefinanțării, organismul UE în cauză primește o cerere de decont în vederea justificării modului în care beneficiarul a cheltuit suma corespunzătoare prefinanțării, în conformitate cu angajamentul juridic. Frecvența acestor cereri de decont trimise în cursul anului este variabilă, în funcție de tipul de acțiune care este finanțată și de condiții, cererile nefiind primite neapărat la încheierea exercițiului.

Criteriile de eligibilitate sunt definite în documentul de bază, în cererile de propuneri, în alte documente informative pentru beneficiarii granturilor și/sau în clauzele contractuale ale acordurilor de grant sau în decizia de acordare a grantului. După ce au fost analizate, sumele eligibile sunt înregistrate drept cheltuieli, iar beneficiarul este informat cu privire la eventualele sume neeligibile.

4. ACTIVITĂȚILE DE ÎMPRUMUT ȘI DE CREDITARE

Uniunea Europeană este autorizată, în baza unor acte care decurg din Tratatul UE, să adopte programe de împrumut pentru a mobiliza resursele financiare necesare furnizării de asistență financiară statelor membre și statelor terțe. Comisia Europeană, acționând în numele UE, operează în prezent trei programe principale, Mecanismul european de stabilizare financiară (MESF), Balanța de plăți (BDP) și Asistența macrofinanciară (AMF), în cadrul cărora poate să acorde credite și să le finanțeze prin emiterea de instrumente de creanță pe piețele de capital sau de la instituții financiare. Întrucât fondurile obținute sunt operațiuni reciproce („back-to-back”), nu există niciun impact direct asupra bugetului UE; cu toate acestea, din punct de vedere juridic, serviciul datoriei aferente împrumuturilor rămâne obligația de UE.

5. PROTECȚIA BUGETULUI UE: CORECȚII FINANCIARE ȘI RECUPERĂRI

Regulamentul financiar și alte dispoziții legislative aplicabile, în special cele referitoare la agricultură și la politica de coeziune, conferă dreptul de a se verifica cheltuielile chiar și după mulți ani de la efectuarea acestora. Atunci când sunt detectate erori, nereguli sau fraude, se recurge la recuperări sau la corecții financiare. Detectarea erorilor, a neregulilor sau a fraudelor și corecțiile acestora reprezintă ultima etapă în funcționarea sistemelor de control și sunt esențiale pentru a face dovada unei bune gestiuni financiare.

În cazul granturilor, eligibilitatea cheltuielilor imputate bugetului este verificată de serviciile relevante ale UE sau, în cazul gestiunii partajate, de statele membre, pe baza documentelor justificative stipulate în legislația aplicabilă sau în condițiile de acordare a fiecărui grant. În vederea optimizării relației dintre costuri și beneficii în cadrul sistemelor de control, verificările documentelor justificative pentru cererile finale în cadrul gestiunii centralizate directe tind să fie mai stricte decât cele efectuate în cazul cererilor intermediare; astfel se pot detecta erori în plățile intermediare care sunt corectate prin ajustarea plății finale. Mai mult, UE și/sau statul membru au/are obligația de a verifica probitatea documentelor justificative prin efectuarea de verificări la sediul autorului cererii, în timpul punerii în aplicare a acțiunii finanțate și/sau după încheierea acesteia (ex post). În legislația aplicabilă sunt prevăzute diverse proceduri pentru procesul de soluționare a erorilor, a neregulilor sau a fraudelor detectate de Comisie și de către statele membre – nota 6 la situațiile financiare conține informații mai detaliate.

6. RAPORTARE FINANCIARĂ

Conturile anuale ale UE sunt alcătuite din două componente separate, dar interconectate:

(a) situațiile financiare;

(b) rapoartele privind execuția bugetară, care oferă înregistrări în detaliu ale execuției bugetare.

Conturile anuale sunt adoptate de Comisie și prezentate Curții de Conturi spre auditare și, în final, Parlamentului European și Consiliului în cadrul procesului de descărcare de gestiune.

În plus față de raportarea anuală menționată anterior, se întocmesc rapoarte lunare privind execuția bugetară.

6.1 Situațiile financiare

Este responsabilitatea contabilului Comisiei să întocmească situațiile financiare ale UE și să se asigure că acestea prezintă în mod corect, sub toate aspectele materiale, situația financiară, rezultatele operațiunilor și fluxurile de numerar ale UE. Acestea sunt întocmite în conformitate cu normele contabile ale UE, care se bazează pe Standardele internaționale de contabilitate pentru sectorul public (IPSAS). Pentru mai multe informații, a se vedea nota 1 la situațiile financiare.

6.2 Contabilitatea bugetară

Este responsabilitatea contabilului Comisiei să întocmească rapoartele privind execuția bugetară, atât cele lunare, cât și cele anuale. Doar bugetul Comisiei conține credite administrative și credite de funcționare. Celelalte instituții au doar credite administrative. În plus, în buget se face distincția între două tipuri de credite: credite nediferențiate și credite diferențiate. Creditele nediferențiate sunt folosite pentru finanțarea operațiunilor anuale (care respectă principiul anualității). Creditele diferențiate au fost introduse pentru a reconcilia principiul anualității cu necesitatea de a gestiona operațiuni multianuale. Acestea sunt destinate să acopere în principal operațiuni multianuale. Creditele diferențiate se împart în credite de angajament și credite de plată:

— creditele de angajament: acoperă costul total al obligațiilor juridice asumate pentru exercițiul financiar în curs pentru operațiunile a căror durată este de câțiva ani. Cu toate acestea, angajamentele bugetare privind acțiuni care se desfășoară pe parcursul a mai multe exerciții financiare se pot repartiza pe mai multe exerciții financiare, în tranșe anuale;

— creditele de plată: acoperă cheltuielile care provin din angajamente asumate în exercițiul financiar curent și/sau în exerciții financiare anterioare.

Odată cu introducerea creditelor diferențiate, s-a creat un decalaj între angajamentele contractate și plățile efectuate: acest decalaj, care corespunde angajamentelor restante, reprezintă intervalul de timp dintre momentul în care au fost contractate angajamentele și cel în care au fost făcute plățile corespunzătoare. Aceste angajamente restante sunt cunoscute sub denumirea de RAL („Reste à Liquider”).

7. AUDIT ȘI DESCĂRCARE DE GESTIUNE

7.1 Audit

Conturile anuale ale UE și gestiunea resurselor sunt controlate de auditorul extern, Curtea de Conturi Europeană, care întocmește un raport anual pentru Parlamentul European și Consiliu. Sarcina principală a Curții este de a efectua un audit extern independent al conturilor anuale ale UE. Printre activitățile Curții de Conturi se numără întocmirea:

(1) unui raport anual privind activitățile finanțate din bugetul general, cu observații detaliate privind conturile anuale și tranzacțiile subiacente;

(2) unui aviz, în baza auditurilor sale, care este prezentat în raportul anual sub forma unei declarații de asigurare privind (i) fiabilitatea conturilor și (ii) legalitatea și regularitatea tranzacțiilor subiacente privind atât veniturile colectate de la persoanele impozabile, cât și plățile efectuate către beneficiarii finali;

(3) unor rapoarte speciale care prezintă rezultatele auditului privind domenii specifice.

7.2 Descărcare

Etapa finală a ciclului bugetar este descărcarea de gestiune a bugetului pentru un anumit exercițiu financiar. La nivelul UE, Parlamentul European este autoritatea care acordă descărcarea de gestiune. Aceasta înseamnă că, în urma auditului și a încheierii conturilor anuale, este sarcina Consiliului de a recomanda și apoi a Parlamentului de a acorda descărcarea de gestiune a Comisiei și a celorlalte organisme ale UE pentru execuția bugetului UE privind exercițiul financiar precedent. Această decizie se bazează pe o examinare a conturilor anuale și a raportului anual de evaluare al Comisiei, a raportului anual al Curții de Conturi și a răspunsurilor Comisiei, precum și pe întrebările și cererile de informații suplimentare adresate Comisiei.

Descărcarea de gestiune constituie partea politică a controlului extern al execuției bugetare și reprezintă decizia prin care Parlamentul European, acționând pe baza recomandării Consiliului, „eliberează” Comisia (și celelalte organisme UE) de răspunderea pe care o poartă privind gestionarea unui buget dat, marcând astfel închiderea bugetului respectiv. Procedura descărcării de gestiune poate avea unul din următoarele trei rezultate: acordarea, amânarea sau refuzul descărcării de gestiune. Din procedura anuală de descărcare bugetară din cadrul Parlamentului European fac parte audierile comisarilor, cărora membrii Comisiei pentru control bugetar a Parlamentului European le adresează întrebări referitoare la domeniile de politică aflate în responsabilitatea lor. Raportul privind descărcarea finală, prin care se solicită Comisiei adoptarea unor măsuri specifice, este adoptat în plen. În cadrul Consiliului, recomandarea privind descărcarea este adoptată de către Consiliul ECOFIN. Atât raportul Parlamentului European privind descărcarea de gestiune, cât și recomandările Consiliului privind descărcarea de gestiune fac obiectul unui raport anual de monitorizare în care Comisia prezintă acțiunile concrete pe care le-a întreprins pentru a răspunde solicitărilor Parlamentului European și recomandărilor Consiliului.

PARTEA I

SITUAȚII FINANCIARE CONSOLIDATE ȘI NOTE EXPLICATIVE (1)

CUPRINS

Bilanț contabil

Situația performanței financiare

Situația fluxurilor de numerar

Situația modificărilor activelor nete

Note la situațiile financiare:

1. Politici contabile semnificative

2. Note la bilanțul contabil

3. Note la situația performanței financiare

4. Note la situația fluxurilor de numerar

5. Active și pasive contingente și alte informații semnificative

6. Protecția bugetului UE

7. Mecanisme de sprijin financiar

8. Gestionarea riscurilor financiare

9. Informații privind părțile afiliate

10. Evenimente după data bilanțului

11. Domeniul de aplicare al consolidării

BILANȚUL CONTABIL

Milioane EUR Notă 31.12.2012 31.12.2011 ACTIVE IMOBILIZATE Imobilizări necorporale 2.1 188 149 Imobilizări corporale 2.2 5 978 5 071 Investiții contabilizate prin metoda punerii în echivalență 2.3 392 374 Active financiare 2.4 62 311 43 672 Creanțe și sume recuperabile 2.5 564 289 Prefinanțare 2.6 44 505 44 723 113 938 94 278 ACTIVE CIRCULANTE Stocuri 2.7 138 94 Active financiare 2.8 1 981 3 721 Creanțe și sume recuperabile 2.9 14 039 9 477 Prefinanțare 2.10 13 238 11 007 Numerar și echivalente de numerar 2.11 10 674 18 935 40 070 43 234 ACTIVE TOTALE 154 008 137 512 PASIVE IMOBILIZATE Pensii și alte beneficii ale angajaților 2.12 (42 503) (34 835) Provizioane 2.13 (1 258) (1 495) Datorii financiare 2.14 (57 232) (41 179) Alte pasive 2.15 (2 527) (2 059) (103 520) (79 568) PASIVE CURENTE Provizioane 2.16 (806) (270) Datorii financiare 2.17 (15) (51) Obligații de plată 2.18 (90 083) (91 473) (90 904) (91 794) PASIVE TOTALE (194 424) (171 362) ACTIVE NETE (40 416) (33 850) Rezerve 2.19 4 061 3 608 Sume care urmează a fi solicitate de la statele membre (2) 2.20 (44 477) (37 458) ACTIVE NETE (40 416) (33 850)

SITUAȚIA PERFORMANȚEI FINANCIARE

Milioane EUR Notă 2012 2011 VENITURI DIN EXPLOATARE Resurse proprii și contribuții primite 3.1 130 919 124 677 Alte venituri din exploatare 3.2 6 826 5 376 137 745 130 053 CHELTUIELI DE FUNCȚIONARE Cheltuieli administrative 3.3 (9 320) (8 976) Cheltuieli de funcționare 3.4 (124 633) (123 778) (133 953) (132 754) EXCEDENT/ (DEFICIT) DIN ACTIVITĂȚI DE EXPLOATARE 3 792 (2 701) Venituri financiare 3.5 2 157 1 491 Cheltuieli financiare 3.6 (1 942) (1 355) Variația datoriei privind pensiile și alte beneficii ale angajaților (8 846) 1 212 Cota de deficit net a întreprinderilor comune și a entităților asociate 3.7 (490) (436) REZULTATUL ECONOMIC AL EXERCIȚIULUI (5 329) (1 789)

SITUAȚIA FLUXURILOR DE NUMERAR

Milioane EUR Notă 2012 2011 Rezultatul economic al exercițiului (5 329) (1 789) Activități de exploatare 4.2 Amortizare 39 33 Depreciere 405 361 (Creșterea)/scăderea împrumuturilor (16 062) (27 692) (Creșterea)/scăderea creanțelor și a sumelor recuperabile (4 837) 1 605 (Creșterea)/scăderea prefinanțării (2 013) (1 534) (Creșterea)/scăderea stocurilor (44) (3) Creșterea/(scăderea) provizioanelor 299 234 Creșterea/(scăderea) datoriilor financiare 16 017 27 781 Creșterea /scăderea altor pasive 468 (45) Creșterea/(scăderea) obligațiilor de plată (1 390) (6 944) Excedentul bugetar din exercițiul precedent preluat ca venit non-numerar (1 497) (4 539) Alte variații de non-numerar 260 (75) Creșterea/(scăderea) datoriei privind pensiile și beneficiile angajaților 7 668 (2 337) Activități de investiție 4.3 (Creșterea)/scăderea imobilizărilor necorporale și corporale (1 390) (693) (Creșterea)/scăderea investițiilor contabilizate prin metoda punerii în echivalență (18) 118 (Creșterea)/scăderea activelor financiare disponibile pentru vânzare (837) (1 497) FLUXURI NETE DE NUMERAR (8 261) (3 128) Creșterea/(scăderea) netă a numerarului și a echivalentelor de numerar (8 261) (3 128) Numerar și echivalente de numerar la începutul exercițiului 2.11 18 935 22 063 Numerar și echivalente de numerar la sfârșitul exercițiului 2.11 10 674 18 935

SITUAȚIA MODIFICĂRILOR ACTIVELOR NETE

Milioane EUR Rezerve (A) Sume care urmează a fi solicitate statelor membre (B) Rezerva de valoare justă Alte rezerve Excedent/(deficit) cumulat Rezultatul economic al exercițiului SOLD LA 31.12.2010 (61) 3 545 (48 163) 17 232 (27 447) Variația rezervei Fondului de garantare 165 (165) 0 Modificări ale valorii juste (47) (47) Altele 2 (30) (28) Alocarea rezultatului economic al exercițiului 2010 4 17 228 (17 232) 0 Rezultatul bugetar pe 2010 creditat statelor membre (4 539) (4 539) Rezultatul economic al exercițiului (1 789) (1 789) SOLD LA 31.12.2011 (108) 3 716 (35 669) (1 789) (33 850) Variația rezervei Fondului de garantare 168 (168) 0 Modificări ale valorii juste 258 258 Altele 21 (19) 2 Alocarea rezultatului economic al exercițiului 2011 6 (1 795) 1 789 0 Rezultatul bugetar pe 2011 creditat statelor membre (1 497) (1 497) Rezultatul economic al exercițiului (5 329) (5 329) SOLD LA 31.12.2012 150 3 911 (39 148) (5 329) (40 416)

NOTE LA SITUAȚIILE FINANCIARE

1. POLITICI CONTABILE SEMNIFICATIVE

1.1 TEMEIUL JURIDIC ȘI NORMELE CONTABILE

Conturile Uniunii Europene (UE) sunt administrate în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 (3) privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (denumit în continuare „Regulamentul financiar”) și cu Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 (4) de stabilire a normelor de aplicare a acestui Regulament financiar.

În conformitate cu articolul 143 din Regulamentul financiar, UE își pregătește situațiile financiare pe baza normelor privind contabilitatea de angajamente care se bazează, la rândul lor, pe Standardele internaționale de contabilitate pentru sectorul public (IPSAS). Aceste norme contabile, adoptate de contabilul Comisiei, trebuie aplicate de către toate instituțiile și organismele UE care țin de domeniul consolidării, pentru a se stabili un set uniform de norme contabile, de evaluare și prezentare a conturilor, în vederea armonizării procesului de întocmire a situațiilor financiare și în vederea consolidării. Contabilitatea se ține în euro, pentru fiecare an calendaristic.

1.2 PRINCIPII CONTABILE

Situațiile financiare au ca obiectiv oferirea de informații cu privire la situația financiară, performanța și fluxurile de numerar ale unei entități, care sunt utile unei game largi de utilizatori. Pentru UE, ca entitate publică, obiectivele urmărite sunt mai precis furnizarea de informații utile în procesul decizional și demonstrarea responsabilității entității pentru resursele care îi sunt încredințate. Prezentul document a fost elaborat ținându-se cont de aceste obiective.

Considerentele generale (sau principiile contabile) care trebuie urmate pentru întocmirea situațiilor financiare sunt stabilite în norma contabilă nr. 2 a UE și sunt aceleași cu cele descrise în IPSAS 1, și anume: prezentare fidelă, contabilitate de angajamente, continuitatea activităților, coerența prezentării, agregare, compensare și informații comparative.

Pregătirea situațiilor financiare în conformitate cu normele și principiile menționate mai sus necesită din partea conducerii efectuarea de estimări care afectează sumele raportate corespunzătoare anumitor elemente din bilanțul contabil și din situația performanței financiare, precum și furnizarea de informații despre activele și pasivele contingente.

1.3 CONSOLIDARE

Domeniul de aplicare al consolidării

Situațiile financiare consolidate ale UE includ toate entitățile controlate importante (instituții și agenții), entități asociate și întreprinderi comune. Sunt 51 de entități controlate, 5 întreprinderi comune și 4 entități asociate. Lista completă a entităților consolidate se găsește la nota 11.1. În comparație cu 2011, domeniul consolidării s-a extins cu 1 entitate controlată (o agenție). Impactul acestor adăugiri asupra situațiilor financiare consolidate nu este semnificativ.

Entități controlate

Decizia de a include o entitate în domeniul de aplicare al consolidării are la bază conceptul de control. Entitățile controlate sunt toate entitățile în cazul cărora UE are, în mod direct sau indirect, competența de a conduce politicile financiare și de funcționare, pentru a putea beneficia de activitățile acestora. Această competență trebuie să poată fi exercitată imediat. Entitățile controlate sunt consolidate integral. Consolidarea începe la data primului control și se încheie atunci când nu mai au loc astfel de controale.

Indicatorii de control cei mai obișnuiți în cadrul UE sunt: instituirea entității prin tratatele fondatoare sau legislația secundară, finanțarea entității de la bugetul general, existența unor drepturi de vot în organismele de conducere, auditul efectuat de Curtea Europeană de Conturi și descărcarea de gestiune acordată de către Parlamentul European. Este evident că este necesar să se efectueze o evaluare în cazul fiecărei entități pentru a se decide dacă unul sau toate criteriile prezentate mai sus sunt suficiente pentru declanșarea unui control.

În cadrul acestei abordări, instituțiile (cu excepția BCE) și agențiile UE (cu excepția agențiilor din cadrul fostului pilon al II-lea) sunt considerate ca fiind sub controlul exclusiv al UE și sunt, prin urmare, incluse în domeniul de aplicare al consolidării. Mai mult, Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului aflată în lichidare (CECO) este, de asemenea, considerată o entitate controlată.

Toate tranzacțiile semnificative inter-societăți și soldurile între entitățile controlate ale UE sunt eliminate, în timp ce câștigurile și pierderile nerealizate în tranzacțiile inter-entități nu sunt semnificative și, prin urmare, nu au fost eliminate.

Întreprinderi comune

O întreprindere comună este un aranjament contractual prin care UE și una sau mai multe părți ("participanții") întreprind o activitate economică supusă controlului în comun. Controlul în comun reprezintă împărțirea în temeiul unui acord contractual, în mod direct sau indirect, a controlului asupra unei activități care reprezintă un potențial de serviciu.

Participațiile în întreprinderi comune sunt înregistrate prin metoda punerii în echivalență, fiind contabilizate inițial la costuri. Dobânda UE la profitul entităților sale controlate în comun este contabilizată în situația performanței financiare, iar dobânda sa la modificările rezervelor este contabilizată la rezerve. Costul inițial plus toate modificările (contribuțiile viitoare, cota rezultatelor economice și modificările rezervelor, deprecierile și dividendele) dau valoarea contabilă a întreprinderii comune în conturi la data bilanțului.

Câștigurile și pierderile necontabilizate din tranzacțiile dintre UE și entitățile sale controlate în comun nu sunt importante și, prin urmare, nu au fost eliminate. Politicile contabile ale întreprinderilor comune pot să difere de cele adoptate de UE pentru tranzacții și evenimente similare în împrejurări asemănătoare.

Entități asociate

Entitățile asociate sunt entități asupra cărora UE are, în mod direct sau indirect, o influență semnificativă, dar pe care nu le controlează. Se consideră că există o influență semnificativă în cazul în care Uniunea Europeană deține, în mod direct sau indirect, cel puțin 20 % din drepturile de vot.

Participațiile în entitățile asociate sunt înregistrate prin metoda punerii în echivalență, fiind contabilizate inițial la costuri. Partea UE din profitul entităților asociate acesteia este contabilizată în situația performanței financiare, iar cota modificărilor rezervelor este contabilizată la rezerve. Costul inițial plus toate modificările (contribuțiile viitoare, cota rezultatelor economice și modificările rezervelor, deprecierile și dividendele) dau valoarea contabilă a entității asociate în conturi la data bilanțului. Distribuțiile primite de la o entitate asociată reduc valoarea contabilă a activelor. Câștigurile și pierderile nerealizate din tranzacțiile dintre UE și entitățile asociate ale acesteia nu sunt semnificative și, prin urmare, nu au fost eliminate.

Politicile contabile ale entităților asociate pot să difere de cele adoptate de UE pentru tranzacții și evenimente similare în împrejurări asemănătoare. În cazurile în care UE deține cel puțin 20 % din fondul de capital de investiții, aceasta nu caută să exercite o influență semnificativă. Prin urmare, astfel de fonduri sunt tratate ca instrumente financiare și incluse în categoria activelor financiare disponibile pentru vânzare.

Entități neconsolidate ale căror fonduri sunt gestionate de către Comisie

Fondurile aferente sistemului comun de asigurări de sănătate pentru personalul UE, Fondul european de dezvoltare și Fondul de garantare al participanților sunt gestionate de către Comisie în numele acestora, dar, întrucât aceste entități nu sunt controlate de UE, nu sunt, prin urmare, consolidate în conturile acesteia; pentru detalii suplimentare privind sumele în cauză, a se vedea nota 11.2.

1.4 BAZA DE ÎNTOCMIRE

1.4.1 Monedă și baza conversiei

Moneda funcțională și de raportare

Situațiile financiare sunt prezentate în milioane de euro, euro fiind moneda funcțională și de raportare a UE.

Tranzacții și solduri

Tranzacțiile valutare sunt convertite în euro folosindu-se cursurile de schimb în vigoare la data efectării tranzacțiilor. Câștigurile și pierderile din diferențe de curs valutar ca urmare a decontării tranzacțiilor în valută și a conversiei la cursurile de schimb de la sfârșitul exercițiului a elementelor monetare de activ și pasiv denominate în valută sunt înregistrate în situația performanței financiare.

Se aplică diferite metode de conversie imobilizărilor corporale și necorporale, care își păstrează valoarea în euro la cursul în vigoare la data când au fost cumpărate.

Soldurile de la încheierea exercițiului ale elementelor monetare de active și pasive denominate în valută sunt convertite în euro pe baza cursurilor de schimb în vigoare la 31 decembrie:

Cursurile de schimb ale EURO

Moneda 31.12.2012 31.12.2011 BGN 1,9558 1,9558 CZK 25,1510 25,7870 DKK 7,4610 7,4342 GBP 0,8161 0,8353 HUF 292,3000 314,5800 LVL 0,6977 0,6995 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,0740 4,4580 RON 4,4445 4,3233 SEK 8,5820 8,9120 CHF 1,2072 1,2156 JPY 113,6100 100,2000 USD 1,3194 1,2939

Modificările valorii juste a instrumentelor financiare monetare denominate în valută și clasificate ca disponibile pentru vânzare care sunt legate de o diferență de conversie sunt înregistrate în situația performanței financiare. Diferențele de conversie ale activelor și pasivelor financiare nemonetare deținute la valoare justă prin profit sau pierderi sunt contabilizate în situația performanței financiare. Diferențele de conversie ale instrumentelor financiare nemonetare clasificate ca disponibile pentru vânzare sunt incluse în rezerva de valoare justă.

1.4.2 Utilizarea estimărilor

În conformitate cu IPSAS și cu principiile contabile general acceptate, situațiile financiare includ neapărat sume bazate pe estimări și ipoteze ale conducerii pe baza celor mai fiabile informații disponibile. Estimările semnificative includ, dar fără a se limita la acestea, sumele pentru datorii privind beneficiile angajaților, provizioane, riscul financiar al stocurilor și al creanțelor, veniturile și cheltuielile înregistrate în avans, activele și pasivele contingente și gradul de depreciere a imobilizărilor necorporale și corporale. Rezultatele efective pot fi diferite față de estimări. Modificările estimărilor se reflectă în perioada în care devin cunoscute.

1.5 BILANȚUL CONTABIL

1.5.1 Imobilizări necorporale

Licențele de programe informatice achiziționate sunt înregistrate pe baza costurilor istorice minus amortizarea acumulată și pierderile din depreciere acumulate. Activele sunt amortizate conform metodei liniare pe durata lor de viață utilă estimată. Imobilizările necorporale dezvoltate intern sunt capitalizate atunci când sunt îndeplinite criteriile relevante ale normelor contabile ale UE. Costurile capitalizabile includ toate costurile atribuibile direct necesare creării, producerii și pregătirii activelor pentru a fi capabile să funcționeze conform modului prevăzut de conducere. Costurile asociate activităților de cercetare, costurile de dezvoltare necapitalizabile și costurile de întreținere sunt înregistrate drept cheltuieli pe măsură ce sunt suportate.

1.5.2 Imobilizări corporale

Toate imobilizările corporale sunt înregistrate pe baza costului istoric minus amortizarea acumulată și pierderile din depreciere acumulate. Costul istoric include cheltuieli atribuibile direct achiziționării sau construirii activului.

Costurile ulterioare sunt incluse în valoarea contabilă a activului sau înregistrate ca activ separat, după caz, doar atunci când este probabil că viitoarele beneficii economice sau potențialul de serviciu asociat cu elementul respectiv vor intra în UE și când costul elementului poate fi evaluat în mod fiabil. Costurile de reparație și întreținere sunt înscrise drept cheltuieli în situația performanței financiare în perioada financiară în care sunt efectuate.

Terenurile și operele de artă nu sunt amortizate deoarece se presupune că au o viață utilă nedeterminată. Activele în construcție nu sunt amortizate deoarece nu sunt încă date în folosință. Amortizarea altor active este calculată folosind metoda amortizării liniare pentru alocarea costurilor la valorile reziduale pe durata lor de viață utilă estimată, după cum urmează:

Tipul activului Rata amortizării prin metoda liniară Clădiri 4 % Instalații, mașini și utilaje 10 % - 25 % Mobilier 10 % - 25 % Instalații fixe și accesorii 10 % - 33 % Mijloace de transport 25 % Echipamente informatice 25 % Alte imobilizări corporale 10 % - 33 %

Câștigurile sau pierderile din cesionări sunt determinate prin compararea încasărilor după scăderea cheltuielilor de vânzare cu valoarea contabilă a activului cesionat și sunt incluse în situația performanței financiare.

Contracte de leasing

Leasing-urile de imobilizări corporale, în care UE are practic toate riscurile și avantajele aferente dreptului de proprietate, sunt clasificate drept contracte de leasing financiar. Contractele de leasing financiar sunt capitalizate la începutul leasing-ului la cea mai mică din următoarele două valori: valoarea justă a activului oferit prin leasing și valoarea prezentă a ratelor minime de leasing. Fiecare rată de leasing este compusă din soldul pasivului și cheltuielile de finanțare pentru a se ajunge la o rată constantă pe soldul restant de finanțare. Obligațiile provenite din închirieri, după scăderea cheltuielilor de finanțare, sunt incluse în alte pasive (imobilizate sau curente). Dobânda costurilor de finanțare este inclusă drept cheltuială în situația performanței financiare pe perioada de leasing pentru a produce o rată constantă a dobânzii periodice pe soldul restant al datoriei pentru fiecare perioadă. Activele deținute prin contracte de leasing financiar sunt amortizate pe perioada mai scurtă dintre durata de viață utilă a activelor și durata leasing-ului.

Contractele de leasing prin care locatorul reține o parte importantă a riscurilor și a avantajelor aferente dreptului de proprietate sunt clasificate ca leasing-uri operaționale. Plățile efectuate în cadrul leasing-urilor operaționale sunt înscrise drept cheltuieli în situația performanței financiare conform metodei liniare pe toată durata leasing-ului.

1.5.3 Deprecierea activelor nefinanciare

Activele care au o durată de viață utilă nedeterminată nu sunt amortizate/depreciate și sunt supuse anual unui test de depreciere. Activele supuse amortizării/deprecierii sunt examinate cu privire la depreciere de fiecare dată când evenimente sau schimbări de împrejurare indică posibilitatea nerecuperării valorii contabile. O pierdere din depreciere este înregistrată la valoarea cu care valoarea contabilă a activului depășește valoarea recuperabilă. Valoarea recuperabilă este suma mai mare dintre valoarea justă a unui activ minus costurile generate de vânzare și valoarea în folosință.

Valorile reziduale și duratele de viață utilă ale imobilizărilor corporale și necorporale sunt revizuite și ajustate, dacă este cazul, cel puțin o dată pe an. Valoarea contabilă a unui activ este redusă imediat la valoarea recuperabilă a acestuia dacă valoarea sa contabilă este mai mare decât valoarea recuperabilă estimată. Dacă motivele deprecierii înregistrate în anii precedenți nu mai sunt valabile, pierderile din deprecieri se stornează corespunzător.

1.5.4 Investiții

Participațiile în entități asociate și întreprinderi comune

Participațiile în entități asociate și întreprinderi comune sunt contabilizate folosind metoda punerii în echivalență. Costurile capitalurilor proprii sunt ajustate pentru a reflecta rata creșterilor sau a reducerilor în active nete ale entităților asociate și întreprinderilor comune care pot fi atribuite UE după înregistrarea inițială, dacă sunt indicii de depreciere, și sunt reduse la valoarea recuperabilă mai scăzută, dacă este nevoie. Valoarea recuperabilă este determinată astfel cum se descrie la punctul 1.5.3. Dacă motivul deprecierii încetează la o dată ulterioară, pierderea din depreciere se stornează la valoarea contabilă care ar fi fost stabilită dacă nu ar fi fost înregistrate pierderi prin depreciere.

Investiții în fonduri cu capital de risc

Investițiile în fonduri cu capital de risc sunt clasificate drept active disponibile pentru vânzare (a se vedea punctul 1.5.5.) și, în consecință, trebuie contabilizate la valoarea justă, cu câștigurile și pierderile care rezultă din modificările valorii juste (inclusiv diferențele de conversie) înregistrate în rezerva de valoare justă.

Deoarece nu au un preț de piață cotat pe o piață activă, investițiile în fondurile cu capital de risc sunt evaluate linie cu linie la suma mai mică dintre cost sau valoarea netă aferentă activelor („VNA”). Câștigurile nerealizate care rezultă din evaluarea la valoarea justă sunt contabilizate prin rezerve, iar pierderile nerealizate sunt evaluate din punctul de vedere al deprecierii pentru a determina dacă sunt înregistrate în situația performanței financiare ca pierderi din depreciere sau ca modificări ale rezervei de valoare justă.

1.5.5 Active financiare

Clasificare

Activele financiare ale UE sunt clasificate în următoarele categorii: active financiare la valoarea justă prin profit sau pierderi, împrumuturi și creanțe, investiții păstrate până la scadență și active financiare disponibile pentru vânzare. Clasificarea instrumentelor financiare este determinată la contabilizarea inițială și reevaluată la fiecare dată a bilanțului.

(i) Active financiare la valoarea justă prin profit sau pierdere

Un activ financiar este clasificat în această categorie dacă este achiziționat în principal în scopul vinderii pe termen scurt sau dacă este desemnat astfel de UE. Instrumentele derivate sunt, de asemenea, plasate în această categorie. Activele din această categorie sunt clasificate drept active circulante dacă se prevede lichidarea acestora în termen de 12 luni de la data bilanțului.

(ii) Împrumuturi și creanțe

Împrumuturile și creanțele sunt active financiare nederivate cu rate fixe sau determinabile care nu sunt cotate pe o piață activă. Acestea apar atunci când UE oferă bani, produse sau servicii în mod direct unui debitor fără intenția de a tranzacționa creanța. Ele sunt incluse în activele imobilizate, cu excepția celor scadente în termen de 12 luni de la data bilanțului.

(iii) Investiții păstrate până la scadență

Investițiile păstrate până la scadență sunt active financiare nederivate cu rate fixe sau determinabile și scadențe fixe pe care UE intenționează și poate să le păstreze până la scadență. În acest exercițiu financiar, UE nu a deținut nicio investiție de acest tip.

(iv) Active financiare disponibile pentru vânzare

Activele financiare disponibile pentru vânzare sunt instrumente nederivate care ori sunt desemnate în această categorie, ori nu sunt clasificate în niciuna dintre celelalte categorii. Acestea sunt clasificate ca active circulante sau active imobilizate în funcție de perioada de timp în care UE intenționează să le utilizeze, care este, de obicei, scadența reziduală la data bilanțului. Investițiile în entități neconsolidate și alte investiții în capitaluri proprii (de ex. operațiunile cu capital de risc) care nu sunt contabilizate cu ajutorul metodei punerii în echivalență sunt clasificate, de asemenea, ca active financiare disponibile pentru vânzare.

Contabilizare și evaluare inițiale

Achizițiile și vânzările de active financiare la valoarea justă prin profit sau pierderi, păstrate până la scadență și disponibile pentru vânzare sunt contabilizate la data tranzacției – data la care UE se angajează să cumpere sau să vândă activul. Împrumuturile sunt contabilizate atunci când se avansează lichidități debitorilor. Instrumentele financiare sunt contabilizate inițial la valoarea justă. Pentru toate activele financiare necontabilizate la valoarea justă prin profit sau pierdere, costurile tranzacțiilor sunt adăugate la valoarea justă în contabilizarea inițială. Activele financiare contabilizate la valoarea justă prin profit sau pierderi sunt înregistrate inițial la valoarea justă și costurile tranzacției sunt înscrise drept cheltuieli în situația performanței financiare.

Valoarea justă a unui activ financiar la contabilizarea inițială reprezintă în mod normal prețul tranzacției (adică valoarea justă a contraprestației primite). Totuși, când se acordă un credit pe termen lung fără dobândă sau cu o dobândă sub condițiile pieței, valoarea sa justă poate fi estimată ca fiind valoarea actualizată a tuturor intrărilor viitoare de fonduri calculate folosind rata dobânzii prevalente pe piață pentru un instrument similar cu un rating de credit asemănător.

Împrumuturile acordate din fonduri împrumutate sunt evaluate la valoarea lor nominală, care este considerată a fi valoarea justă a împrumutului. Logica acestui raționament este următoarea:

— „Mediul de piață” pentru activitățile de creditare ale UE este foarte specific și diferit de piața de capital utilizată pentru a emite obligațiuni comerciale sau guvernamentale. Întrucât pe aceste piețe creditorii au posibilitatea de a alege investiții alternative, această posibilitate se resimte în prețurile de pe piață. Totuși, această posibilitate de a alege investiții alternative nu există pentru UE, care nu poate investi bani pe piețele de capital; aceasta doar împrumută fonduri în vederea acordării de credite la aceeași rată a dobânzii. Aceasta înseamnă că UE nu dispune de opțiuni alternative de creditare sau de investiții pentru sumele împrumutate. Astfel, nu există niciun cost de oportunitate și, prin urmare, nicio bază de comparație cu ratele de pe piață. De fapt, operațiunea UE de creditare în sine reprezintă piața. În esență, deoarece opțiunea „costul de oportunitate” nu se aplică, prețul de piață nu reflectă în mod corect substanța tranzacțiilor de creditare ale UE. Prin urmare, nu este adecvat să se determine valoarea justă a operațiunilor de creditare ale UE în funcție de obligațiunile comerciale sau guvernamentale.

— Mai mult, întrucât nu există o piață activă sau operațiuni similare care să permită efectuarea unei comparații, rata dobânzii care trebuie utilizată de UE în ceea ce privește determinarea valorii juste a operațiunilor sale de creditare în temeiul MESF, al balanței de plăți și al altor astfel de împrumuturi ar trebui să fie rata dobânzii percepută.

— În plus, pentru aceste împrumuturi există efecte de compensare între împrumuturile acordate și cele luate datorită caracterului lor de reciprocitate („back-to-back”). Astfel, dobânda efectivă a creditelor este egală cu rata dobânzii efective pentru împrumuturile luate aferente. Costurile tranzacțiilor suportate de UE și apoi imputate beneficiarului împrumutului sunt contabilizate direct în situația performanței financiare.

Instrumentele financiare sunt eliminate din bilanț atunci când au expirat sau au fost transferate drepturile de a primi fluxuri de numerar din investiții și UE a transferat aproape toate riscurile și avantajele aferente dreptului de proprietate.

Evaluare ulterioară

(i) Activele financiare la valoarea justă prin profit sau pierderi sunt contabilizate ulterior la valoarea justă. Câștigurile și pierderile care provin din modificările valorii juste a categoriei "instrumente financiare la valoare justă prin profit sau pierderi" sunt incluse în situația performanței financiare din perioada în care se produc.

(ii) Împrumuturile și creanțele, precum și investițiile păstrate până la scadență sunt contabilizate la costul amortizat folosind metoda dobânzii efective. În cazul împrumuturilor acordate din fonduri împrumutate, se aplică aceeași rată a dobânzii efective atât împrumuturilor acordate, cât și celor luate, întrucât aceste împrumuturi acordate au caracteristicile operațiunilor „back-to-back”, iar diferențele dintre condițiile și valoarea împrumuturilor acordate și ale celor luate nu sunt importante. Costurile tranzacțiilor suportate de UE și apoi imputate beneficiarului împrumutului sunt contabilizate direct în situația performanței financiare.

(iii) Investiții păstrate până la scadență - UE nu deține, în prezent, astfel de investiții.

(iv) Activele financiare disponibile pentru vânzare sunt contabilizate ulterior la valoarea justă. Câștigurile și pierderile rezultate în urma modificărilor valorii juste a activelor financiare disponibile pentru vânzare sunt contabilizate în rezerva de valoare justă. Atunci când activele clasificate drept active financiare disponibile pentru vânzare sunt vândute sau se depreciază, ajustările cumulative ale valorii juste contabilizate anterior în rezerva de valoare justă sunt contabilizate în situația performanței financiare. Dobânda pe activele financiare disponibile pentru vânzare calculată folosind metoda dobânzii efective este înregistrată în situația performanței financiare. Dividendele aferente instrumentelor de capital propriu disponibile pentru vânzare sunt înregistrate atunci când se stabilește dreptul UE de a primi plata. Valorile juste ale investițiilor cotate pe piețele active se bazează pe prețurile oferite în prezent. Dacă piața unui activ financiar nu este activă (și în cazul titlurilor de valoare necotate la bursă), UE stabilește o valoare justă folosind tehnici de evaluare. Acestea includ folosirea tranzacțiilor recente desfășurate în condiții obiective, referirea la alte instrumente care sunt într-o mare măsură aceleași, analiza actualizată a fluxurilor de numerar, modelele de fixare a prețului pe valoarea opțiunii și alte tehnici de evaluare folosite în mod obișnuit de actorii de pe piață. În cazurile în care valoarea justă a investițiilor în instrumente de capital propriu care nu au un preț cotat pe o piață activă nu poate fi măsurată în mod fiabil, aceste investiții sunt evaluate ca fiind costul minus pierderile din depreciere.

Deprecierea activelor financiare

UE evaluează la data fiecărui bilanț dacă există dovezi obiective că un activ financiar s-a depreciat. Un element de activ financiar se depreciază și există pierderi din depreciere dacă și numai dacă există dovezi obiective de depreciere ca urmare a unuia sau a mai multor evenimente care au avut loc după înregistrarea inițială a activului și acea pierdere (sau acele pierderi) are (au) un impact asupra fluxurilor de numerar viitoare estimate ale activului financiar care poate fi estimat în mod fiabil.

(a) Active contabilizate la costul amortizat

Dacă există dovezi obiective că a avut loc o pierdere din depreciere a împrumuturilor și a creanțelor sau a investițiilor păstrate până la scadență contabilizate la costul amortizat, suma reprezentând pierderea se calculează ca diferența dintre valoarea contabilă a elementului de activ și valoarea actuală a viitoarelor fluxuri de numerar estimate (cu excepția pierderilor viitoare de credit care nu au avut loc) actualizate la rata inițială a dobânzii efective a activului financiar. Valoarea contabilă a activului este redusă și valoarea pierderii este înscrisă în situația performanței financiare. Dacă un credit sau o investiție păstrată până la scadență are o rată variabilă a dobânzii, rata de actualizare pentru evaluarea oricărei pierderi din depreciere este rata actuală a dobânzii efective determinată conform contractului. Calculul valorii actuale a viitoarelor fluxuri de numerar estimate ale unui activ financiar depus ca garanție reflectă fluxurile de numerar care ar putea rezulta dintr-o lichidare minus costurile obținerii și vânzării garanției reale, indiferent dacă lichidarea este sau nu probabilă. Dacă, într-o perioadă ulterioară, suma corespunzătoare pierderii din depreciere scade și scăderea poate fi legată în mod obiectiv de un eveniment care are loc după înregistrarea deprecierii, pierderea din depreciere înregistrată anterior se stornează prin situația performanței financiare.

(b) Active contabilizate la valoarea justă

În cazul investițiilor în capitaluri proprii clasificate ca active financiare disponibile pentru vânzare, o scădere semnificativă sau permanentă (prelungită) a valorii juste a titlului sub costul său este luată în considerare atunci când se determină dacă titlurile s-au depreciat sau nu. Dacă există asemenea dovezi pentru activele financiare disponibile pentru vânzare, pierderea cumulată – măsurată ca diferența dintre costul de achiziție și valoarea justă actuală, minus pierderea din depreciere a activului financiar respectiv contabilizat în prealabil în situația performanței financiare – este scoasă din rezerve și contabilizată în situația performanței financiare. Pierderile din depreciere contabilizate în situația performanței financiare la instrumente de capitaluri proprii nu se stornează prin situația performanței financiare. Dacă, într-o perioadă ulterioară, valoarea justă a unui instrument de împrumut clasificat drept activ financiar disponibil pentru vânzare crește și creșterea poate fi legată în mod obiectiv de un eveniment care are loc după înregistrarea pierderii din depreciere, pierderea din depreciere se stornează prin situația performanței financiare.

1.5.6 Stocuri

Stocurile sunt înregistrate la suma mai mică dintre cost și valoarea realizabilă netă. Costurile se determină folosind metoda primul intrat, primul ieșit (FIFO). Costurile produselor finite și lucrărilor în curs constau în costuri de materii prime, mână de lucru directă, alte costuri atribuibile direct și cheltuielile generale de producție aferente (bazate pe capacitatea normală de funcționare). Valoarea realizabilă netă este prețul estimat de vânzare în cursul activității obișnuite minus costurile de finalizare și cheltuielile de vânzare. Atunci când stocurile sunt deținute pentru a fi distribuite cu titlu gratuit sau contra unei sume nominale, acestea sunt evaluate la suma mai mică dintre cost și costul curent de înlocuire. Costul curent de înlocuire reprezintă costul pe care UE l-ar suporta pentru achiziționarea activului la data raportării.

1.5.7 Prefinanțări

Prefinanțarea reprezintă plata unei sume destinate să ofere beneficiarului un avans de numerar, adică un fond de trezorerie. Aceasta poate fi împărțită într-un număr de plăți pe o perioadă definită în acordul respectiv de prefinanțare. Fondul de trezorerie sau avansul este restituit sau este folosit în scopul pentru care a fost acordat pe perioada definită în acord. Dacă beneficiarul nu are cheltuieli eligibile, acesta are obligația de a restitui UE avansul de prefinanțare. Valoarea prefinanțării este redusă (integral sau parțial) prin acceptarea costurilor eligibile (care sunt contabilizate drept cheltuieli) și a sumelor restituite.

La încheierea exercițiului, sumele de prefinanțare restante sunt evaluate la suma (sumele) originală (originale) plătită (plătite) minus: sumele returnate, sumele eligibile înregistrate drept cheltuieli, sumele eligibile estimate și încă necompensate la încheierea exercițiului și reducerile de valoare.

Dobânda la prefinanțare este contabilizată întrucât este dobândită în conformitate cu dispozițiile acordului relevant. La încheierea exercițiului, pe baza celor mai fiabile informații, se realizează o estimare a veniturilor din dobânzi acumulate, care este inclusă în bilanț.

1.5.8 Creanțe

Creanțele sunt contabilizate la valoarea originală minus reducerea valorii contabile. Reducerea valorii contabile se stabilește atunci când există dovezi obiective conform cărora UE nu va putea colecta toate sumele datorate la termenele prevăzute inițial pentru creanțe. Cuantumul reducerii, care reprezintă diferența dintre valoarea contabilă a activului și valoarea recuperabilă, este înregistrată în situația performanței financiare. Se înregistrează și o reducere generală, pe baza experienței anterioare, pentru ordinele de recuperare scadente care nu au fost încă supuse unei deprecieri specifice. A se vedea nota 1.5.14 de mai jos cu privire la tratamentul veniturilor înregistrate în avans la încheierea exercițiului.

1.5.9 Numerar și echivalente de numerar

Numerarul și echivalentele de numerar sunt instrumente financiare și sunt definite drept active circulante. Acestea includ lichidități, depozite la vedere la bănci, alte investiții foarte lichide pe termen scurt cu date inițiale de scadență de cel mult trei luni.

1.5.10 Pensii și alte beneficii ale angajaților

Obligații privind pensiile

UE administrează planuri de pensii cu beneficii determinate. Deși angajații acoperă, din salariile lor, o treime din costul preconizat al acestor beneficii, datoria nu este finanțată. Datoria înregistrată în bilanț cu privire la planurile de pensii cu beneficii determinate este valoarea actualizată a obligației privind beneficiul determinat la data bilanțului. Obligația privind beneficiul determinat este calculată de actuari folosind metoda unităților de credit preconizate. Valoarea prezentă a obligației privind beneficiul determinat este calculată prin actualizarea fluxurilor viitoare estimate de numerar folosind rate ale dobânzii obligațiunilor guvernamentale denominate în moneda în care vor fi plătite beneficiile și cu termene până la scadență asemănătoare cu termenele datoriei de pensii aferente.

Câștigurile și pierderile actuariale care apar datorită modificărilor legate de experiență și a modificărilor ipotezelor actuariale sunt înregistrate imediat în situația performanței financiare. Costurile serviciilor anterioare sunt înregistrate imediat în situația performanței financiare, cu excepția cazului în care modificările planului de pensii sunt condiționate de rămânerea angajaților în funcție pentru o perioadă specifică de timp (perioada pentru satisfacerea condițiilor de intrare în drepturi). În acest caz, costurile serviciilor anterioare sunt amortizate conform metodei liniare în perioada pentru satisfacerea condițiilor de intrare în drepturi.

Prestații de boală după pensionare

Uniunea Europeană oferă beneficii de sănătate angajaților săi prin rambursarea cheltuielilor medicale. Un fond separat a fost creat pentru administrarea zilnică. Atât angajații actuali, pensionarii, văduvii, cât și succesorii în drepturi ai acestora beneficiază de acest sistem. Beneficiile de sănătate care sunt acordate „persoanelor inactive” (pensionari, orfani etc.) sunt clasificate drept „Beneficii ale angajaților ulterioare pensionării”. Dată fiind natura acestor beneficii, este necesar un calcul actuarial. Datoria din bilanț este determinată pe o bază similară cu cea a obligațiilor privind pensiile (a se vedea mai sus).

1.5.11 Provizioane

Provizioanele sunt înregistrate atunci când UE are o obligație juridică prezentă sau implicită față de terțe părți ca urmare a unor evenimente trecute; este foarte probabil să fie necesară o ieșire de resurse pentru stingerea obligației, iar valoarea să fie estimată în mod fiabil. Nu sunt înregistrate provizioane pentru pierderile viitoare din exploatare. Valoarea provizionului reprezintă cea mai bună estimare a cheltuielilor preconizate pentru stingerea obligației actuale la data de raportare. În cazul în care provizionul implică un număr mare de elemente, obligația este estimată prin ponderarea tuturor rezultatelor posibile în funcție de probabilitățile asociate acestora (metoda „valorii preconizate”).

1.5.12 Datorii financiare

Datoriile financiare sunt clasificate drept datorii financiare la valoarea justă prin profit sau pierdere ori drept datorii financiare contabilizate la costul amortizat (împrumuturi luate). Împrumuturile luate sunt alcătuite din împrumuturi de la instituții de credit și datorii dovedite prin certificate. Împrumuturile luate sunt înregistrate inițial la valoarea justă, respectiv încasările din emiterea acestora (valoarea justă a contraprestației primite) minus costurile de tranzacție suportate, iar apoi contabilizate la costul amortizat folosind metoda dobânzii efective; orice diferență între încasări minus costurile de tranzacție și valoarea de rambursare este înregistrată în situația performanței fianciare pe durata împrumuturilor folosind metoda dobânzii efective.

Acestea sunt clasificate ca pasive imobilizate, cu excepția celor scadente în mai puțin de 12 luni după data bilanțului. În cazul creditelor acordate din fonduri împrumutate, metoda dobânzii efective nu poate fi aplicată creditelor acordate și împrumuturilor luate, pe baza considerațiilor de prag de semnificație. Costurile tranzacțiilor suportate de UE și apoi imputate beneficiarului împrumutului sunt contabilizate direct în situația performanței financiare.

Datoriile financiare clasificate la valoarea justă prin profit sau pierderi includ instrumentele derivate atunci când valorarea justă a acestora este negativă. Ele fac obiectul aceluiași tratament contabil precum activele financiare la valoarea justă prin profit sau pierderi, a se vedea nota 1.5.5.

1.5.13 Obligații de plată

O parte semnificativă a obligațiilor de plată ale UE nu este legată de achiziționarea de bunuri sau servicii, ci reprezintă cereri de decont neplătite, prezentate de beneficiarii de granturi sau de alte finanțări UE. Acestea sunt înregistrate drept obligații de plată pentru suma cerută atunci când este primită cererea de decont. La verificarea și acceptarea costurilor eligibile, obligațiile de plată sunt evaluate la suma acceptată și eligibilă.

Obligațiile de plată care provin din achiziționarea de produse și servicii sunt înregistrate la primirea facturii la valoarea inițială, iar cheltuielile aferente sunt introduse în contabilitate atunci când produsele sau serviciile sunt livrate și acceptate de UE.

1.5.14 Venituri și cheltuieli înregistrate în avans, venituri și cheltuieli reportate

Conform regulilor contabile ale UE, tranzacțiile și evenimentele sunt înregistrate în situațiile financiare în perioada la care acestea se referă. La sfârșitul perioadei contabile, cheltuielile înregistrate în avans sunt contabilizate pe baza sumelor estimate ale obligațiilor de transfer datorate pentru perioada respectivă. Calculul cheltuielilor înregistrate în avans se face în conformitate cu orientările practice detaliate redactate de Comisie, care au ca obiectiv ca situațiile financiare să ofere o imagine fidelă și corectă a realității.

Veniturile sunt, de asemenea, contabilizate în perioada la care se referă. La încheierea exercițiului, dacă o factură nu a fost încă emisă, dar serviciul a fost prestat sau produsele au fost livrate de UE ori există un acord contractual (de exemplu, prin referire la un tratat), suma respectivă se va înregistra ca venituri înregistrate în avans în situațiile financiare.

În plus, la încheierea exercițiului, dacă o factură este emisă, dar serviciul nu a fost încă prestat sau produsele nu au fost încă livrate, venitul va fi reportat și contabilizat în perioada contabilă ulterioară.

1.6 SITUAȚIA PERFORMANȚEI FINANCIARE

1.6.1 Venituri

Venituri care nu provin din schimburi

Acestea reprezintă marea majoritate a veniturilor UE și includ în principal impozitele directe și indirecte și resursele proprii. În afara impozitelor, UE poate beneficia și de plăți de la alte părți, precum taxe, amenzi și donații.

Resurse bazate pe VNB și resurse TVA

Veniturile sunt înregistrate pentru perioada pentru care Comisia Europeană trimite o cerere de fonduri statelor membre solicitând contribuția acestora. Ele sunt evaluate la „suma cerută”. Având în vedere că resursele TVA și VNB se bazează pe estimări ale datelor din exercițiul bugetar respectiv, acestea pot fi revizuite pe măsură ce survin modificări, până când statele membre publică datele finale. Efectul unei modificări a estimării este inclus la stabilirea excedentului sau a deficitului net corespunzător perioadei în care a avut loc modificarea.

Resurse proprii tradiționale

Creanțele și veniturile aferente sunt înregistrate atunci când situațiile contabile A lunare relevante (inclusiv taxele colectate și sumele datorate care sunt garantate și necontestate) sunt primite de la statele membre. La data raportării, veniturile colectate de statele membre pentru perioada respectivă, dar încă neplătite Comisiei Europene sunt estimate și contabilizate ca venituri înregistrate în avans. Situațiile contabile B trimestriale (inclusiv taxele care nu au fost nici colectate, nici garantate, precum și sumele garantate care au fost contestate de debitor) primite de la statele membre sunt înregistrate drept venituri minus costurile de colectare la care au dreptul (25 %). În plus, o reducere a valorii este înregistrată drept valoarea diferenței de recuperare estimată în situația performanței financiare.

Amenzi

Veniturile provenite din amenzi sunt înregistrate atunci când UE ia decizia de a se aplica o amendă, iar destinatarul este înștiințat în mod oficial. Dacă există îndoieli cu privire la solvabilitatea întreprinderii, se înregistrează o reducere a valorii creanței. După luarea deciziei de a aplica o amendă, debitorii au la dispoziție două luni de la data înștiințării:

— ori să accepte decizia, caz în care trebuie să plătească amenda în termenul prevăzut și suma este colectată definitiv de UE;

— ori să nu accepte decizia, caz în care înaintează recurs în temeiul dreptului UE.

Cu toate acestea, chiar dacă se înaintează un recurs, contravaloarea amenzii trebuie plătită în termenul de trei luni prevăzut, întrucât recursul nu are efect suspensiv (articolul 278 din Tratatul UE) sau, în anumite condiții și cu aprobarea contabilului Comisiei, se poate prezenta în loc o garanție bancară pentru suma respectivă.

Dacă întreprinderea face recurs împotriva deciziei și a plătit deja amenda în mod provizoriu, suma este prezentată ca pasiv contingent. Totuși, având în vedere că un recurs al destinatarului împotriva unei decizii a UE nu are efect suspensiv, suma în numerar primită este folosită pentru a compensa creanța. Dacă se primește o garanție în loc de plată, amenda rămâne înregistrată drept creanță. Dacă există riscul ca Tribunalul să nu ia o decizie în favoarea UE, se înregistrează un provizion pentru acoperirea acestui risc. Dacă, în schimb, a fost oferită o garanție, atunci creanța restantă este diminuată conform cerințelor. Dobânda acumulată de Comisia Europeană în conturile bancare în care se depozitează plățile primite este înregistrată ca venit și orice pasiv contingent este mărit în mod corespunzător.

Venituri din schimburi

Veniturile din vânzarea de produse și servicii sunt înregistrate atunci când riscurile și avantajele semnificative aferente dreptului de proprietate a produselor sunt transferate cumpărătorului. Veniturile asociate cu o tranzacție care include prestarea de servicii sunt înregistrate în funcție de stadiul de execuție a tranzacției la data de raportare.

Venituri din dobânzi și cheltuieli cu dobânzile

Veniturile din dobânzi și cheltuielile cu dobânzile sunt înregistrate în situația performanței financiare folosind metoda dobânzii efective. Aceasta este o metodă de calcul al costului amortizat al unui activ financiar sau pasiv financiar și de alocare a veniturilor din dobânzi sau a cheltuielilor cu dobânzile pe perioada relevantă. Atunci când se calculează rata dobânzii efective, UE estimează fluxurile de numerar luând în considerare toți termenii contractuali ai instrumentului financiar (de exemplu, opțiunile de plată în avans), dar nu ia în considerare viitoarele pierderi de credit. Calculul include toate taxele și punctele plătite sau primite de părțile la contract care fac parte integrantă din rata dobânzii efective, costurile de tranzacție și alte prime sau actualizări.

Odată ce un activ financiar sau un grup de active financiare similare a fost diminuat ca urmare a unei pierderi din depreciere, venitul din dobânzi este înregistrat folosind rata dobânzii pentru actualizarea fluxurilor de numerar viitoare în scopul evaluării pierderii din depreciere.

Venituri din dividende

Veniturile din dividende sunt înregistrate atunci când se stabilește dreptul de a primi plata.

1.6.2 Cheltuieli

Cheltuielile legate de schimburi, generate de achiziționarea de bunuri și servicii, sunt înregistrate atunci când acestea din urmă sunt livrate și acceptate de UE. Acestea sunt evaluate la costul inițial din factură. Cheltuielile de altă natură decât cele legate de schimburi sunt specifice pentru UE și reprezintă cea mai mare parte a cheltuielilor suportate. Acestea sunt aferente transferurilor către beneficiari și pot fi de trei tipuri: creanțe, transferuri conform unui acord, precum și granturi, contribuții și donații discreționare.

Transferurile sunt înregistrate drept cheltuieli în perioada în care au loc evenimentele care conduc la transfer, atâta vreme cât tipul de transfer este permis de regulament (Regulamentul financiar, Statutul funcționarilor sau alt regulament) sau a fost semnat un contract care autorizează transferul; toate criteriile de eligibilitate au fost întrunite de beneficiar; și se poate face o estimare rezonabilă a sumei respective.

Când se primește o cerere de plată sau de decont care întrunește criteriile de contabilizare, aceasta este înregistrată drept cheltuială pentru suma eligibilă. La încheierea exercițiului, cheltuielile eligibile datorate deja beneficiarilor, dar nedeclarate încă sunt estimate și înscrise drept cheltuieli înregistrate în avans.

1.7 ACTIVE ȘI PASIVE CONTINGENTE

1.7.1 Active contingente

Un activ contingent este un activ potențial care apare ca urmare a unor evenimente anterioare și a cărui existență va fi confirmată doar de apariția sau neapariția unuia sau mai multor evenimente viitoare incerte, care nu depind în totalitate de controlul UE. Un activ contingent este prezentat în cazul în care este probabilă o intrare de beneficii economice sau apariția unui potențial de servicii.

1.7.2 Pasive contingente

O datorie contingentă este o obligație potențială care apare ca urmare a unor evenimente anterioare și a cărei existență va fi confirmată doar de apariția sau neapariția unuia sau mai multor evenimente viitoare incerte, care nu depind în totalitate de controlul UE; sau o obligație prezentă care apare ca urmare a unor evenimente anterioare, dar nu este înregistrată deoarece: nu este probabil că pentru stingerea obligației va fi necesară o ieșire de resurse care să încorporeze beneficii economice sau un potențial de servicii sau în cazuri rare în care nu poate fi făcută o estimare suficient de fiabilă a valorii obligației.

2. NOTE LA BILANȚUL CONTABIL

ACTIVE IMOBILIZATE

2.1 IMOBILIZĂRI NECORPORALE

Milioane EUR Sumă Valoare contabilă brută la 31.12.2011 301 Suplimentări 89 Cesiuni (11) Alte evoluții 0 Valoare contabilă brută la 31.12.2012 379 Amortizare cumulată la 31.12.2011 (152) Cheltuieli cu amortizarea în exercițiul curent (39) Cesiuni 4 Alte evoluții (4) Soldul la 31.12.2012 (191) Valoare contabilă netă la 31.12.2012 188 Valoare contabilă netă la 31.12.2011 149

Sumele indicate mai sus se referă în principal la software.

2.2 IMOBILIZĂRI CORPORALE

Sunt incluse la active în construcție la 31 decembrie 2012 660 de milioane EUR (față de 219 milioane EUR în 2011) reprezentând active aferente proiectului Galileo - Sistemul global de navigație prin satelit al UE, care este construit cu asistența Agenției Spațiale Europene (ASE). Atunci când va fi finalizat, sistemul va fi format din 30 de sateliți, 2 centre de control și 16 stații la sol. Valoarea din bilanțul contabil reflectă costurile capitalizabile suportate de către Comisie pentru acest proiect începând din 22 octombrie 2011, data la care au fost lansați cu succes primii doi sateliți ai sistemului. Înainte de această dată, după cum s-a explicat în conturile anuale anterioare, Comisia a considerat că proiectul era în faza de cercetare și astfel, în conformitate cu normele contabile ale UE, toate cheltuielile survenite au fost înregistrate drept cheltuieli. De la începutul proiectului și până la finalul actualului cadru financiar, bugetul estimat se ridică la 3 837 de milioane EUR. Pentru viitorul cadru financiar, se prevede cheltuirea a încă 5 400 de milioane EUR; pentru desfășurarea integrală a sistemului, exploatarea acestuia, furnizarea de servicii asigurate de sistemul Galileo până în 2020 și pregătirea următoarei generații a constelației, aceasta din urmă fiind finanțată integral din bugetul UE. În 2012, suma de 13 milioane EUR din costurile de dezvoltare necapitalizabile a fost contabilizată drept cheltuieli.

La data bilanțului, numărul total de sateliți lansați începând din octombrie 2011 este de patru, iar după finalizarea testării ulterioare a acestora, se va încheia faza de validare pe orbită („VPO”) a proiectului. Această fază a fost finanțată în comun de către UE și ASE și, în conformitate cu acordul de grant încheiat între cele două părți, ASE va efectua un transfer oficial al activelor construite către UE. Acest transfer juridic va necesita acordul Consiliului ASE, constatându-se faptul că toate statele membre ale ASE, cu excepția a două state membre ale ASE (Norvegia și Elveția), sunt și state membre ale UE. În acest moment, Comisia nu are niciun motiv să considere că un astfel de transfer ar fi blocat de un membru (mai mulți membri) ASE.

IMOBILIZĂRI CORPORALE

Milioane EUR Teren și clădiri Instalații și echipamente Mobilă și vehicule Echipamente informatice Alte imobilizări active Contracte de leasing financiar Active în temeiul construcție Total Valoare contabilă brută la încheierea exercițiului precedent 4 118 528 229 557 228 2 685 645 8 990 Suplimentări 96 42 22 52 11 511 583 1 317 Cesiuni (26) (23) (21) (54) (11) 0 0 (135) Transferuri între categoriile de active 102 8 0 12 0 (14) (111) (3) Alte evoluții 24 3 3 11 3 (1) 1 44 Valoare contabilă brută la încheierea exercițiului 4 314 558 233 578 231 3 181 1 118 10 213 Depreciere cumulată la încheierea exercițiului precedent (1 999) (425) (166) (396) (137) (796) (3 919) Cheltuieli cu deprecierea în exercițiul curent (138) (45) (20) (67) (21) (114) (405) Reluări de deprecieri 0 0 0 0 0 1 1 Cesiuni 3 23 21 51 10 5 113 Transferuri între categoriile de active — 0 0 (11) 0 14 3 Alte evoluții (3) (2) (1) (13) (2) (7) (28) Depreciere cumulată la încheierea exercițiului (2 137) (449) (166) (436) (150) (897) (4 235) Valoare contabilă netă la 31.12.2012 2 177 109 67 142 81 2 284 1 118 5 978 Valoare contabilă netă la 31.12.2011 2 119 103 63 161 91 1 889 645 5 071

Sumele de plată cu privire la contractele de leasing financiar și drepturile similare sunt prezentate la pasivele imobilizate și pasivele curente din bilanț (a se vedea notele 2.15 și 2.18.1). Acestea se defalchează după cum urmează:

CONTRACTE DE LEASING FINANCIAR

Milioane EUR Descriere Taxe cumulate Sume care urmează să fie plătite Valoare totală Cheltuieli ulterioare cu activele Valoarea activului Depreciere Valoarea contabilă netă (A) < 1 an > 1 an > 5 ani Datorii totale (B) (A+B) (C) (A+B+C) (D) =A+B+C+D Terenuri și clădiri 992 63 342 1 686 2 091 3 083 61 3 144 (877) 2 267 Alte active corporale 18 7 11 1 19 37 — 37 (20) 17 Total la 31.12.2012 1 010 70 353 1 687 2 110 3 120 61 3 181 (897) 2 284 Elementul de dobândă 85 307 502 893 Totalul plăților viitoare minime de leasing la 31.12.2012 155 660 2 189 3 003 Totalul plăților viitoare minime de leasing la 31.12.2011 153 608 1 859 2 620

2.3 INVESTIȚII CONTABILIZATE PRIN METODA PUNERII ÎN ECHIVALENȚĂ

Milioane EUR Notă 31.12.2012 31.12.2011 Participații în întreprinderi comune 2.3.1 42 62 Participații în entități asociate 2.3.2 350 312 Total 392 374

2.3.1 Participații în întreprinderi comune

Milioane EUR ICG SESAR ITER IMI FCH Total Valoare la 31.12.2011 0 0 0 25 37 62 Contribuții — 70 116 98 54 338 Cota rezultatului net — (70) (106) (91) (91) (358) Valoare la 31.12.2012 0 0 10 32 0 42

Participațiile în întreprinderi comune sunt contabilizate utilizându-se metoda punerii în echivalență. Următoarele valori contabile se pot atribui UE pe baza procentajului de participare a acesteia:

Milioane EUR 31.12.2012 31.12.2011 Active imobilizate 226 211 Active circulante 106 123 Pasive imobilizate 0 0 Pasive curente (291) (314) Venituri 8 8 Cheltuieli (427) (379)

Întreprinderea comună Galileo (ICG) în lichidare

Întreprinderea comună Galileo (ICG) a intrat în lichidare la sfârșitul anului 2006, iar procedura este încă în derulare. Întrucât entitatea era inactivă și încă în curs de lichidare în 2012, nu au fost înregistrate niciun fel de venituri sau cheltuieli.

Întreprinderea comună SESAR

Obiectivul acestei întreprinderi comune este de a asigura modernizarea sistemului european de gestionare a traficului aerian și implementarea rapidă a Planului general european de management al traficului aerian prin coordonarea și concentrarea tuturor eforturilor de cercetare și dezvoltare relevante din UE. La 31 decembrie 2012, Comisia deținea 46,12 % din participația la capitalul propriu al SESAR. Contribuția totală (indicativă) a Comisiei prevăzută pentru SESAR (în perioada 2007 - 2013) este de 700 de milioane EUR. Cota pierderilor cumulate neînregistrate este de 157 de milioane EUR.

Organizația Internațională ITER pentru Energia de Fuziune (ITER)

La ITER participă UE, China, India, Rusia, Coreea de Sud, Japonia și SUA. ITER a fost înființată pentru a gestiona instalațiile ITER, a încuraja exploatarea instalațiilor ITER, a promova înțelegerea și acceptarea publică a energiei de fuziune și a întreprinde orice alt tip de activități care sunt necesare pentru îndeplinirea scopului său. Contribuția UE (Euratom) la ITER Internațional este acordată prin intermediul Agenției pentru Energia de Fuziune care include, de asemenea, contribuțiile din partea statelor membre și a Elveției. Contribuția totală este, din punct de vedere juridic, considerată ca fiind o contribuție Euratom la ITER, deoarece statele membre și Elveția nu participă la capitalul propriu al ITER. Întrucât UE deține, din punct de vedere juridic, participația la întreprinderea comună ITER Internațional, Comisia trebuie să contabilizeze participația în conturile sale. La 31 decembrie 2012, Comisia deținea 44,25 % din participația la capitalul propriu al ITER. Contribuția totală (indicativă) a Euratom prevăzută pentru ITER (în perioada 2007 - 2041) este de 8 949 de milioane EUR.

Inițiative comune în domeniul tehnologiei

Parteneriatele public-privat sub forma inițiativelor comune în domeniul tehnologiei, care au fost puse în aplicare prin întreprinderi comune în sensul articolului 187 din tratat, au fost create în vederea punerii în aplicare a obiectivelor Agendei de la Lisabona privind creșterea și ocuparea forței de muncă. IMI și FCH sunt incluse la această rubrică, dar alte trei inițiative comune - ARTEMIS, Clean Sky și ENIAC- deși din punct de vedere juridic sunt întreprinderi comune, din perspectivă contabilă trebuie considerate entități asociate (și, prin urmare, incluse ca atare în nota 2.3.2), deoarece Comisia exercită o influență semnificativă, nu control în comun, asupra acestora.

Inițiativa tehnologică comună privind medicamentele inovatoare - IMI

Întreprinderea comună IMI sprijină cercetarea și dezvoltarea farmaceutică preconcurențială în statele membre și țările asociate, urmărind creșterea investițiilor în cercetarea din sectorul biofarmaceutic și promovează implicarea întreprinderilor mici și mijlocii (IMM) în activitățile sale. La 31 decembrie 2012, Comisia deținea 78,58 % din participația la capitalul propriu al IMI. Contribuția maximă indicativă a Comisiei se va ridica la 1 miliard EUR până la 31.12.2017.

Întreprinderea comună „Pile de combustie și hidrogen” (FCH)

Obiectivul întreprinderii comune FCH este de a pune în comun resursele alocate de sectorul public și cel privat pentru sprijinirea activităților de cercetare în vederea sporirii eficienței generale a eforturilor europene de cercetare și a accelerării dezvoltării și mobilizării tehnologiilor pilelor de combustie și hidrogenului. La 31 decembrie 2012, Comisia deținea 80,6 % din participația la capitalul propriu al FCH. Contribuția maximă indicativă a UE se va ridica la 470 de milioane EUR până la 31.12.2017. Cota pierderilor cumulate neînregistrate este de 12 milioane EUR.

2.3.2 Participații în entități asociate

Milioane EUR FEI ARTEMIS Clean Sky ENIAC Total Valoare la 31.12.2011 292 0 0 20 312 Contribuții — 22 97 16 135 Cota de excedent /(deficit) net 9 (22) (97) (22) (132) Alte mișcări de capitaluri proprii 35 — — — 35 Valoare la 31.12.2012 336 0 0 14 350

Participațiile în entități asociate sunt contabilizate utilizându-se metoda punerii în echivalență. Următoarele valori contabile se pot atribui UE pe baza procentajului de participare a acesteia:

Milioane EUR 31.12.2012 31.12.2011 Active 505 460 Pasive (191) (162) Venituri 33 28 Deficit (177) (182)

Fondul european de investiții (FEI)

Fondul european de investiții (FEI) este instituția financiară a UE specializată în furnizarea de capital de risc și garanții pentru IMM-uri. Comisia a vărsat 20 % din participațiile sale, soldul nesolicitat fiind de 720 de milioane EUR.

Milioane EUR FEI Total capitalul FEI Subscrierea Comisiei Capital social total 3 000 900 Vărsat (600) (180) Nesolicitat 2 400 720

Întreprinderea comună ARTEMIS

Această entitate a fost creată în vederea punerii în aplicare a unei inițiative comune în domeniul tehnologiei cu sectorul privat privind sistemele informatice integrate. Contribuția maximă indicativă a Comisiei se va ridica la 420 de milioane EUR. Cota pierderilor cumulate neînregistrate este de 5 milioane EUR (95,2 % din participația la capitalul propriu).

Întreprinderea comună Clean Sky

Scopul acestei entități este de a accelera dezvoltarea, validarea și demonstrarea tehnologiilor curate în transportul aerian în UE și în special de a crea un sistem de transport aerian inovativ în mod radical, având drept țintă reducerea impactului transportului aerian asupra mediului. Contribuția maximă indicativă a Comisiei se va ridica la 800 de milioane EUR. Cota pierderilor cumulate neînregistrate este de 48 de milioane EUR (62,89 % din participația la capitalul propriu).

Întreprinderea comună ENIAC

Obiectivul ENIAC este de a defini o agendă de cercetare adoptată de comun acord în domeniul nanoelectronicii în vederea stabilirii priorităților de cercetare pentru dezvoltarea și adoptarea unor competențe-cheie în acest domeniu. Aceste obiective vor fi urmărite prin punerea în comun a resurselor sectorului public și ale celui privat, în scopul susținerii activităților de cercetare și dezvoltare (C-D) sub formă de proiecte. Angajamentul total al UE se va ridica la 450 de milioane EUR. La 31 decembrie 2012, Comisia deținea 95,90 % din participația la capitalul propriu al ENIAC.

2.4 ACTIVE FINANCIARE IMOBILIZATE

Milioane EUR Notă 31.12.2012 31.12.2011 Active financiare disponibile pentru vânzare 2.4.1 4 870 2 272 Credite 2.4.2 57 441 41 400 Total 62 311 43 672

2.4.1 Active financiare imobilizate disponibile pentru vânzare

Milioane EUR 31.12.2012 31.12.2011 Fondul de garantare (5) 1 327 1 475 CECO în lichidare 1 102 — Investiții BUFI 832 — Mecanismul de finanțare cu partajarea riscurilor (MFPR) 593 — Instrumentul de garantare a împrumuturilor pentru proiectele TEN-T (LGTT) 52 — Agenția Europeană pentru Produse Chimice 52 — Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare 188 188 Operațiuni cu capital de risc 123 134 Înființarea ETF 305 234 Alte investiții disponibile pentru vânzare 296 241 Total 4 870 2 272

În vederea unei mai bune prezentări a realității economice, începând cu anul 2012, toate activele financiare disponibile pentru vânzare sunt prezentate în funcție de scadența reziduală la data bilanțului. Activele cu o scadență mai mare de 1 an de la data de raportare sunt prezentate drept active imobilizate, întrucât activele care ajung la scadență înainte de sfârșitul anului 2013 sunt prezentate drept curente (a se vedea nota 2.8). Spre deosebire de 2011, suma pentru 2012 corespunzătoare Fondului de garantare este prezentată excluzând numerarul și echivalentele de numerar (față de 302 milioane EUR în 2011) și datoria aferentă (față de 1 milion EUR în 2011). Dacă în conturile din 2011 ar fi existat această abordare, cifrele comparative ar fi fost după cum urmează:

Milioane EUR 31.12.2012 31.12.2011 Fondul de garantare (6) 1 327 973 CECO în lichidare 1 102 982 Investiții BUFI 832 588 Mecanismul de finanțare cu partajarea riscurilor (MFPR) 593 365 Instrumentul de garantare a împrumuturilor pentru proiectele TEN-T (LGTT) 52 47 Agenția Europeană pentru Produse Chimice 52 91 Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare 188 188 Operațiuni cu capital de risc 123 134 Înființarea ETF 305 234 Alte investiții disponibile pentru vânzare 296 241 Total 4 870 3 843

Fondul de garantare

Fondul de garantare pentru acțiunile externe acoperă împrumuturile garantate de Uniunea Europeană ca urmare a unei decizii a Consiliului, în special operațiunile de creditare ale Băncii Europene de Investiții (BEI) din afara UE și împrumuturile din cadrul asistenței macrofinanciare (AMF), precum și împrumuturile Euratom în afara UE. Acesta este un instrument pe termen lung menit să acopere toate împrumuturile nerambursate garantate de UE. Fondul este alimentat prin plăți de la bugetul general al UE echivalente cu 9 % din valoarea de capital a operațiunilor, încasările din dobânda pe investiții efectuate din activele Fondului și sumele recuperate de la debitorii rău platnici pentru care fondul a trebuit să își utilizeze garanția. Orice excedent anual se returnează și se înscrie ca venit în bugetul UE.

UE trebuie să includă o rezervă de garanție pentru a acoperi împrumuturile acordate țărilor terțe. Această rezervă este destinată acoperirii nevoilor Fondului de garantare și, atunci când este necesar, a garanțiilor utilizate care depășesc suma disponibilă în fond, pentru ca aceste sume să poată fi imputate bugetului. Această rezervă corespunde valorii - țintă de 9 % din împrumuturile restante la încheierea exercițiului.

CECO în lichidare

În ceea ce privește sumele CECO în lichidare, toate activele financiare disponibile pentru vânzare sunt titluri de creanță denominate în EUR și cotate pe o piață activă. La 31 decembrie 2012, titlurile de creanță (exprimate la valoarea justă a acestora) cu scadența finală în cursul exercițiului 2013 se ridicau la 490 de milioane EUR (față de 481 de milioane EUR în 2011).

Investiții BUFI

Începând cu 1 ianuarie 2010, amenzile încasate cu titlu provizoriu sunt gestionate de Comisie cu ajutorul unui fond special în acest scop (BUFI) și investite în instrumente financiare din categoria celor clasificate ca active financiare disponibile pentru vânzare.

Mecanismul de finanțare cu partajarea riscurilor (MFPR)

Mecanismul de finanțare cu partajarea riscurilor este gestionat de BEI, iar portofoliul de investiții al Comisiei este folosit pentru a acoperi riscurile financiare pentru împrumuturile și garanțiile oferite de BEI proiectelor de cercetare eligibile. În total, se prevede un buget al Comisiei de până la 1 miliard EUR pentru perioada 2007-2013, din care până la 800 de milioane EUR provin de la programul specific „Cooperare” și până la 200 de milioane EUR de la programul specific „Capacități”. BEI s-a angajat să ofere aceeași sumă.

La 31 decembrie 2012 Comisia contribuise, incluzând contribuțiile AELS și ale țărilor terțe, cu 1 006 milioane EUR la MFPR. BEI a investit aceste contribuții în obligațiuni (valoarea justă fiind de 754 de milioane EUR la 31 decembrie 2012) și depozite în numerar și la termen (314 milioane EUR). Suma prezentată drept pasiv contingent (nota 5.2.1), respectiv 948 de milioane EUR, reprezintă pierderile maxime estimate la 31 decembrie 2012 pe care Comisia le-ar suporta în situațiile de nerespectare a obligațiilor de plată legate de creditele sau garanțiile oferite de BEI în cadrul MFPR. Trebuie menționat faptul că riscul global la care este expusă Comisia este limitat la suma cu care aceasta contribuie la mecanism.

Instrumentul de garantare a împrumuturilor pentru proiectele TEN-T (LGTT)

Instrumentul de garantare a împrumuturilor pentru proiecte Ten-T emite garanții pentru a atenua riscurile privind veniturile la care se expun proiectele TEN-Transport în primii ani de existență. Mai precis, garanția ar acoperi integral liniile de credit stand-by, care ar fi utilizate numai în cazurile în care fluxurile de numerar ale proiectului sunt insuficiente pentru a acoperi rambursarea datoriei cu rang prioritar. Instrumentul este un produs financiar comun al Comisiei și al BEI, iar Regulamentul TEN-T a alocat 500 de milioane EUR de la bugetul UE pentru a fi disponibile în perioada 2007-2013. BEI va aloca alte 500 de milioane EUR, astfel încât, în total, suma disponibilă va fi de 1 miliard EUR.

La 31 decembrie 2012, Comisia contribuise cu 155 de milioane EUR la LGTT. BEI a investit această sumă în obligațiuni (valoarea justă fiind de 75 de milioane EUR la 31 decembrie 2012) și depozite la termen (88 de milioane EUR). La sfârșitul anului 2012, au fost semnate credite în valoare de 523 de milioane EUR, care sunt acoperite, prin urmare, de garanție. Suma prezentată drept pasiv contingent (nota 5.2.1), respectiv 39 de milioane EUR, reprezintă pierderile maxime estimate la 31 decembrie 2012 pe care Comisia le-ar suporta în situațiile de nerespectare a obligațiilor de plată legate de creditele oferite de BEI în cadrul operațiunilor LGTT. Aceasta reprezintă 7,4 % din totalul sumelor garantate. Trebuie menționat faptul că riscul global la care este expusă Comisia este limitat la suma cu care aceasta contribuie la instrument.

Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare (BERD)

Deoarece BERD nu este cotată la nicio bursă de valori și având în vedere restricțiile contractuale incluse în statutul BERD cu privire, printre altele, la vânzarea intereselor de participare plafonate la costul de achiziție și autorizate doar acționarilor existenți, participarea Comisiei la BERD este evaluată ca fiind costul minus orice diminuare din depreciere.

Milioane EUR BERD Totalul capitalului BERD Subscrierea Comisiei Capital social total 29 601 900 Vărsat (6 202) (188) Nesolicitat 23 399 712

Operațiuni cu capital de risc

În cadrul operațiunilor cu capital de risc, sumele se acordă intermediarilor financiari pentru a finanța investițiile în capitaluri proprii. Acestea sunt gestionate de BEI și sunt finanțate în cadrul politicii europene de vecinătate.

Înființarea ETF

Înființarea ETF acoperă programul Creștere și ocuparea forței de muncă, programul MAP, programul PCI și proiectul pilot Transfer tehnologic sub tutela FEI, sprijinind crearea și finanțarea constituirii IMM-urilor prin investiții în fonduri specializate cu capital de risc corespunzătoare. La încheierea exercițiului, fusese angajată o sumă suplimentară de 122 de milioane EUR destinată înființării ETF, dar care nu fusese încă utilizată de către celelalte părți.

Alte investiții disponibile pentru vânzare

Principalele sume incluse în categoria Alte investiții disponibile pentru vânzare pe termen lung sunt Fondul European pentru Europa de Sud-Est (113 milioane EUR), Fondul pentru o creștere ecologică (39 de milioane EUR) și Fondul GEEREF (68 de milioane EUR).

2.4.2 Împrumuturi pe termen lung

Milioane EUR Notă 31.12.2012 31.12.2011 Împrumuturi acordate din bugetul UE și al CECO 2.4.2.1 162 170 Împrumuturi acordate din fonduri împrumutate 2.4.2.2 57 279 41 230 Total 57 441 41 400

2.4.2.1 Împrumuturi acordate din bugetul Uniunii Europene și al CECO în lichidare

Milioane EUR Împrumuturi cu condiții speciale Împrumuturi CECO pentru locuințe Total Total la 31.12.2011 151 19 170 Noi împrumuturi — — — Rambursări (17) (4) (21) Diferențe de schimb 1 — 1 Modificări ale valorii contabile 11 1 12 Total la 31.12.2012 146 16 162

Împrumuturile cu condiții speciale sunt acordate la rate preferențiale, ca parte a cooperării cu statele terțe. Toate sumele devin scadente la peste 12 luni după încheierea exercițiului. Rata efectivă a dobânzii pentru aceste împrumuturi variază între 7,73 % și 14,507 %.

2.4.2.2 Împrumuturi acordate din fonduri împrumutate

Milioane EUR AMF Euratom BDP MESF CECO în lichidare Total Total la 31.12.2011 595 451 11 625 28 344 266 41 281 Noi împrumuturi 39 — — 15 800 — 15 839 Rambursări (84) (24) — — (46) (154) Diferențe de schimb — — — — 5 5 Modificări ale valorii contabile (1) (2) (2) 332 (4) 323 Total la 31.12.2012 549 425 11 623 44 476 221 57 294 Sumă scadentă < 1 an 15 — — — — 15 Sumă scadentă > 1 an 534 425 11 623 44 476 221 57 279

Creșterea considerabilă a acestor sume se datorează împrumuturilor MESF vărsate în cursul anului 2012 și se reflectă într-o creștere a împrumuturilor luate de UE (a se vedea nota 2.14). Pentru mai multe informații cu privire la activitățile de împrumut și de creditare, a se vedea nota 7.

2.5 CREANȚE ȘI SUME RECUPERABILE PE TERMEN LUNG

Milioane EUR 31.12.2012 31.12.2011 Statele membre 545 268 Altele 19 21 Total 564 289

Dintre creanțele de mai sus, 550 de milioane EUR (comparativ cu 273 de milioane EUR în 2011) se referă la tranzacțiile de altă natură decât cele legate de diferențele de curs valutar.

Creșterea sumelor datorate de statele membre este legată de deciziile neexecutate privind închiderea conturilor în cazul FEGA și al dezvoltării rurale din cadrul FEADR.

2.6 PREFINANȚARE PE TERMEN LUNG

Milioane EUR Notă 31.12.2012 31.12.2011 Prefinanțare 2.6.1 40 790 40 625 Cheltuieli plătite în avans 2.6.2 3 715 4 098 Total 44 505 44 723

2.6.1 Prefinanțare

În funcție de termenul de recuperare sau de utilizare a prefinanțării se stabilește dacă aceasta este prezentată ca prefinanțare pe termen scurt sau pe termen lung. Utilizarea este definită prin acordul subiacent al proiectului. Toate rambursările sau utilizările datorate cu doisprezece luni înainte de data de raportare sunt prezentate drept prefinanțări pe termen scurt.

Garanții primite cu privire la prefinanțare

Acestea sunt garanții pe care Comisia le solicită de la beneficiarii care nu sunt state membre, în anumite cazuri, atunci când varsă avansuri (prefinanțare). Două valori trebuie prezentate pentru acest tip de garanție, valoarea „nominală” și valoarea „curentă”. Pentru valoarea „nominală”, evenimentul generator este legat de existența garanției. Pentru valoarea „curentă”, evenimentul generator al garanției îl reprezintă plata prefinanțării și/sau compensările ulterioare. La 31 decembrie 2012, valoarea „nominală” a garanțiilor primite în ceea ce privește prefinanțările se ridica la 1 348 de milioane EUR, în timp ce valoarea „curentă” a acestor garanții era de 1 083 de milioane EUR (față de 1 330 de milioane EUR, respectiv 1 083 de milioane EUR în 2011).

Anumite prefinanțări plătite în cadrul celui de Al 7-lea program-cadru pentru cercetare și dezvoltare tehnologică (PC7) sunt acoperite efectiv de un Fond de garantare al participanților (FGP) – valoarea totală a prefinanțării plătite ridicându-se în 2012 la 4 miliarde EUR (față de 3,3 miliarde EUR în 2011). Acest fond este o entitate separată de UE și nu este consolidat în aceste conturi –nota 11.2.3.

Milioane EUR Tip de gestiune 31.12.2012 31.12.2011 Gestiune centralizată directă 1 249 1 219 Gestiune centralizată indirectă 1 042 774 Gestiune descentralizată 677 697 Gestiune partajată 37 214 37 249 Gestiune comună 592 686 Pusă în aplicare de alte instituții și agenții 16 — Total 40 790 40 625

Cele mai importante sume de prefinanțare pe termen lung corespund acțiunilor structurale pentru perioada de programare 2007-2013: Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) și Fondul de coeziune (FC), 23,9 miliarde EUR; Fondul social (FSE), 6,5 miliarde EUR; Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), 6,1 miliarde EUR; și Fondul european pentru pescuit (FEP), 0,6 miliarde EUR. Deoarece multe din aceste proiecte sunt pe termen lung prin însăși natura lor, este necesar ca avansurile aferente să fie disponibile mai mult de un an. Astfel, aceste sume de prefinanțare sunt prezentate ca active imobilizate.

Prefinanțarea reprezintă o mare parte din activele totale ale UE și, prin urmare, beneficiază de o atenție corespunzătoare și periodică. Ar trebui remarcat faptul că nivelul sumelor de prefinanțare în diferitele programe trebuie să fie suficient pentru asigurarea fondului de trezorerie necesar pentru ca beneficiarul să poată iniția proiectul, precum și pentru protejarea intereselor financiare ale UE și luarea în considerare a constrângerilor juridice, operaționale și a celor legate de raportul cost-eficacitate. Comisia a ținut seama în mod corespunzător de toate aceste elemente în cadrul eforturilor sale de îmbunătățire a monitorizării prefinanțării.

2.6.2 Cheltuieli plătite în avans

Milioane EUR 31.12.2012 31.12.2011 Instrumente de inginerie financiară 2 717 3 378 Scheme de ajutoare 998