COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU ȘI CURTEA DE CONTURI_x000b_ Sinteza realizărilor Comisiei în materie de gestiune în 2013 /* COM/2014/0342 final - 2014/ () */





1. Rezumat Prin adoptarea prezentului raport de sinteză pe baza asigurărilor și a rezervelor înregistrate de directorii generali și de șefii de servicii în rapoartele lor anuale de activitate, Comisia își asumă responsabilitatea politică globală pentru gestiunea bugetului UE. În domeniul gestiunii directe a fondurilor UE, Comisia consideră că întărirea sistemelor de control intern și o simplificare autentică a normelor de eligibilitate și a altor norme au constituit elemente esențiale în urmărirea reducerii ratei erorilor. Cu toate acestea, controalele mai detaliate sunt costisitoare și Comisia consideră că ar trebui să fie efectuate controale suplimentare numai în cazul în care se poate demonstra că beneficiile potențiale sunt mai mari decât costurile pentru Comisie și pentru beneficiari. Pentru a aborda provocări specifice în cadrul gestiunii partajate, Comisia adoptă o poziție clară cu privire la o serie de aspecte: - Autoritățile din statele membre ar trebui să utilizeze la maximum toate instrumentele disponibile pentru a preveni erorile și pentru a-și îndeplini cu eficiență responsabilitățile și obligațiile pentru toate programele care se implementează în cadrul gestiunii partajate, în scopul de a proteja bugetul UE. Acestea ar trebui să abordeze deficiențele care persistă în sistemele lor de gestiune și de control. Comisia va continua să furnizeze indicatori și statistici de control semnificative, care să faciliteze o analiză aprofundată a gestionării fondurilor de către statele membre; - Comisia va intensifica cadrul și strategia sa de audit, după caz, pentru a identifica deficiențele existente în sistemele statelor membre, în special în cele care prezintă cele mai mari profiluri de risc în ceea ce privește punerea în aplicare a programelor UE; - Comisia va continua să pună în aplicare normele privind suspendarea și întreruperea plăților în caz de deficiențe grave. În cazul în care este necesar, aceasta va utiliza noul mecanism de suspendare a plăților agricole ca nou instrument ex ante pentru a proteja bugetul UE de deficiențele existente în sistemele de control ale statelor membre; - Comisia impune corecții financiare statelor membre care nu pun în aplicare sisteme adecvate. Comisia va folosi instrumentul corecțiilor financiare nete atunci când condițiile prevăzute în noul cadru juridic sunt îndeplinite. Cadrul financiar al rezervelor formulate de către directorii generali a crescut în comparație cu 2012. Acest lucru este rezultatul unor eforturi suplimentare, atât în ceea ce privește resursele, cât și metodologia, pentru a evalua cu mai multă acuratețe sumele expuse riscului și ratele de eroare reziduală. Cu siguranță, el nu este cauzat de o deteriorare în gestiunea financiară efectuată de servicii. Întrucât programele și sistemele de control sunt multianuale, efectul real al punctelor slabe ale sistemelor de supraveghere și de control și ale gestionării bugetului UE poate fi apreciat numai luând în considerare impactul financiar al măsurilor corective în următorii ani de raportare. În prezentul raport, Comisia analizează principalele realizări în vederea îmbunătățirii sistemelor de raportare și de evaluare a rezultatelor. Ea își reiterează angajamentul ferm de a consolida în continuare aceste sisteme. În preocuparea de a-și păstra structurile de raportare cât mai simplificate cu putință, sunt date o serie de instrucțiuni concrete: - În ceea ce privește diferitele rapoarte generale, precum raportul de evaluare și raportul de sinteză, serviciile centrale ar trebui să facă tot ceea ce este necesar pentru a evita suprapunerile; - În ceea ce privește rapoartele de activitate anuale individuale, partea 1 ar trebui să prezinte o imagine de ansamblu fidelă și corectă a stării realizărilor politice. Acest lucru se realizează în mod optim în același format ca și în documentele de planificare. Declarația de asigurare ar trebui să se concentreze asupra unor chestiuni financiare și de gestiune. 2. 1 Lanțul de răspundere și raportarea privind gestiunea Articolul 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) conferă Comisiei Europene responsabilitatea de a executa bugetul UE, în limita creditelor disponibile și în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare. Același articol cere statelor membre să coopereze cu Comisia pentru a asigura utilizarea creditelor în conformitate cu acest principiu. Colegiul comisarilor deleagă implementarea operațională a obiectivelor de politică și de gestiune directorilor generali și șefilor de servicii, cărora [în calitate de „ordonatori de credite delegați” (denumiți în continuare „OCD”)] li se pun la dispoziție mijloacele de acțiune necesare. Această organizare descentralizată a gestiunii se caracterizează printr-o delimitare clară a responsabilităților diferiților actori. Ordonatorii de credite delegați sunt pe deplin împuterniciți să definească sistemul de control cel mai adecvat și mai eficace pentru a asigura o bună și eficientă gestiune a resurselor pentru care sunt responsabili. Raportul anual de activitate este instrumentul principal prin care ei răspund pentru gestionarea resurselor umane și financiare pentru care sunt responsabili. Ordonatorii de credite delegați raportează cu privire la îndeplinirea sarcinilor[1] care le revin în rapoartele anuale de activitate și documentează orice aspecte aferente gestiunii care trebuie supuse atenției Colegiului. Fiecare raport anual de activitate include o declarație de asigurare semnată, în care directorul general sau șeful de serviciu, în rolul său de ordonator de credite delegat, oferă o asigurare privind imaginea fidelă și corectă oferită de raport, privind legalitatea, regularitatea și buna gestiune financiară a tuturor operațiunilor financiare aflate în responsabilitatea sa, precum și privind neomiterea de informații semnificative. În cazul în care se consideră că este necesar, declarația conține rezerve formulate cu privire la anumite domenii de venituri și de cheltuieli. În partea 1 a raportului anual de activitate, ordonatorul de credite delegat furnizează informații, o dată pe an, cu privire la progresele înregistrate în ceea ce privește îndeplinirea obiectivelor de politică stabilite în planul de gestionare, pe baza informațiilor disponibile la momentul raportării. Aceste informații acoperă resursele alocate, resursele utilizate, rezultatele intermediare și impactul pe termen lung. Trebuie realizată o distincție între responsabilitatea Comisiei pentru raportarea cu privire la progresele înregistrate în ceea ce privește îndeplinirea obiectivelor de politică și răspunderea pentru realizarea acestora. Serviciile Comisiei sunt răspunzătoare pentru executarea bugetului și pentru gestionarea programelor financiare, ținând seama în mod corespunzător de modul de gestiune. În plus, deși Comisia este angajată în a face ca aceste programe financiare să producă efectele dorite în practică, colegiuitorii, autoritățile statelor membre și alte părți interesate la nivel național, regional sau local au, de asemenea, o contribuție la rezultatele obținute și la impactul acestora. În plus, numeroși factori externi (sociali, demografici, economici și de mediu), care ies din sfera controlului directorilor generali, au o influență asupra realizărilor în materie de politici rezultate din inițiativele serviciilor Comisiei (sau asupra lipsei acestora). Pentru a se asigura că declarațiile de asigurare din rapoartele anuale de activitate sunt pe deplin în conformitate cu responsabilitatea sa financiară de a executa bugetul UE, Comisia confirmă că ele ar trebui să se concentreze asupra gestiunii și a aspectelor financiare. Fiecare raport anual de activitate confirmă în mod explicit informarea comisarului (comisarilor) responsabil(i) cu privire la principalele aspecte ale raportului, inclusiv cu privire la orice rezerve pe care ordonatorii de credite delegați intenționează să le formuleze, înainte de semnarea finală a declarației de asigurare. Prezentul raport a fost adoptat după discutarea sa de către Colegiu, la data de 11 iunie 2014. Prin adoptarea prezentului raport de sinteză pe baza asigurărilor și a rezervelor înregistrate de directorii generali și de șefii de servicii în rapoartele lor anuale de activitate, Comisia își asumă responsabilitatea politică globală pentru gestiunea bugetului UE. În raport, Comisia identifică, de asemenea, aspectele cele mai importante legate de gestiune care necesită o abordare prioritară, precum și măsurile care trebuie adoptate pentru a soluționa deficiențele identificate. Pe lângă această sinteză a realizărilor Comisiei în materie de gestiune, Comisia va prezenta, de asemenea, o sinteză a rezultatelor obținute de programele de cheltuieli. Acest lucru se realizează în raportul anual de evaluare a finanțelor Uniunii pe baza rezultatelor obținute, în conformitate cu articolul 318 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „raport de evaluare în temeiul articolului 318”). Raportul de sinteză și raportul de evaluare în temeiul articolului 318 servesc unor scopuri specifice și reprezintă punctul de plecare pentru procedura de descărcare de gestiune. Pentru un public mai larg, o gamă largă de informații suplimentare sunt disponibile pe site-ul web Europa. Părțile interesate care necesită informații bugetare mai detaliate pot consulta Raportul Comisiei privind gestiunea bugetară și financiară.[2] Cetățenii care caută informații mai generale privind realizările strategiei Europa 2020 vor găsi rapoarte privind inițiativele emblematice relevante și programele individuale de cheltuieli[3] pe site-urile respective. Comisia solicită serviciilor sale să se asigure că pun la dispoziție informații relevante, actualizate, care să corespundă nevoilor diferiților utilizatori, precum și să identifice rapoartele învechite sau redundante, pentru a simplifica raportarea cu privire la realizări. 3. 2 Consolidarea cadrului de gestionare a performanței Comisiei Stabilirea ex ante a unor obiective și indicatori pentru programele de cheltuieli și pentru activitățile care nu implică cheltuieli în planurile de gestionare, precum și efectuarea de măsurători ex post, evaluarea și raportarea rezultatelor obținute reprezintă elemente centrale ale cadrului de gestionare a performanței Comisiei. Această așa-numită reflectare a permis cadrului de performanță să devină mai obiectiv. În urma angajamentului său din raportul de sinteză pe 2012, Comisia a depus eforturi pentru a-și consolida cadrul de performanță. Această importantă deplasare a accentului va permite furnizarea de informații privind rezultatele și efectele activităților UE pe termen mediu și lung. Comisia a adoptat o abordare pas cu pas. În primul rând, ea a urmărit să asigure că temeiurile juridice ale programelor de cheltuieli pentru perioada 2014-2020 includ un cadru mai coerent pentru monitorizarea, evaluarea și raportarea privind performanțele acestora. În al doilea rând, cadrele au fost integrate în planurile de management ale direcțiilor generale (DG-urilor) pentru anul 2014 și, începând cu rapoartele anuale de activitate pentru 2014 și cu următoarea ediție a raportului de evaluare în temeiul articolului 318, ele vor servi drept bază de raportare privind rezultatele. În al treilea rând, Comisia s-a angajat să îmbunătățească cadrul de performanță pentru „activitățile care nu implică cheltuieli”[4], începând cu planurile de gestionare pentru 2015. În plus, Serviciul de Audit Intern (IAS) desfășoară o serie de audituri ale performanței în cadrul planului său strategic de audit pentru perioada 2013-2015. În 2013, IAS a efectuat 12 audituri, punând accentul cu precădere pe aspectele legate de performanță. În cursul auditurilor, au început să apară anumite constatări comune, în special privind sistemele de măsurare a performanței, gestionarea resurselor umane și gestionarea proiectelor și a securității informatice. Informații mai detaliate cu privire la auditurile performanței vor fi puse la dispoziția autorității care acordă descărcarea de gestiune în cadrul raportului privind auditurile interne, prevăzut în conformitate cu articolul 99 alineatul (5) din Regulamentul financiar. De asemenea, Comisia consideră că rapoartele speciale ale Curții de Conturi Europene sunt instrumente foarte utile pentru dezvoltarea în continuare a sistemului său de gestionare a performanței în diferite domenii de politică. 2.1 Cerințele de performanță din cadrul financiar multianual 2014-2020 Pe parcursul anului 2013 și la începutul anului 2014, elementele de monitorizare, de evaluare și de raportare stabilite în temeiurile juridice ale programelor din cadrul financiar multianual 2014-2020 (CFM) au fost detaliate în cadrul unui număr de acte delegate și de punere în aplicare și, în cazul fondurilor structurale și de investiții europene (fondurile ESI), ele au fost incluse în acordurile de parteneriat cu statele membre și în programele operaționale. În plus, stimulentele financiare au fost cuprinse în fondurile ESI sub forma unei rezerve de performanță (a se vedea secțiunea 2.6). Toate cadrele de performanță pentru programele și fondurile din perioada 2014-2020 respectă principiile referitoare la performanță consacrate în Regulamentul financiar. Acestea includ informații precise și detaliate privind valoarea adăugată a intervențiilor financiare propuse pentru perioada 2014-2020 și privind relevanța acestora pentru obiectivele strategice ale Comisiei și pentru obiectivele politicii sectoriale a UE, precum și pentru obiective specifice, în paralel cu indicatorii cantitativi și calitativi care măsoară realizarea acestora. Este important să amintim faptul că, la stabilirea obiectivelor programului și a indicatorilor de performanță, colegiuitorii[5] au fost implicați îndeaproape. 2.2 Planuri de gestionare În ultimul trimestru al anului 2013 și la începutul anului 2014, serviciile Comisiei au încorporat principalele elemente ale cadrelor de performanță pentru noile programe de cheltuieli în planurile de gestionare pentru 2014. Aceste elemente erau alcătuite, pe de o parte, din obiective și indicatori, precum și din dispozițiile de monitorizare, de evaluare și de raportare prevăzute în temeiurile juridice ale programelor. S-a acordat o atenție deosebită stabilirii de baze de referințe relevante, precum și de etape și obiective suficient de ambițioase și de realiste. În cazul în care a fost necesar, având în vedere intervalul de timp dintre punerea în aplicare a programelor de cheltuieli și rezultatele preconizate, serviciile Comisiei au stabilit indicatori interni suplimentari pentru a putea demonstra cu claritate, în rapoartele lor anuale de activitate, că programele sunt pe cale să atingă rezultatele așteptate. În plus, direcțiile generale responsabile cu gestionarea programelor au descris logica de intervenție din cadrul fiecărui program și fond (și anume legăturile între resursele utilizate, realizările obținute și obiectivele stabilite). În acest context, ele au explicat, de asemenea, modul în care acțiunile planificate și rezultatele lor ar contribui la atingerea obiectivelor programului. Serviciile centrale au sprijinit pregătirea planurilor de management pentru 2014, în special prin organizarea de reuniuni specifice de evaluare inter pares. Este important de remarcat faptul că, în mai multe cazuri, obiectivele stabilite în planurile de gestionare ale direcțiilor generale se referă la probleme societale abordate în diferite moduri, inclusiv prin intervenția financiară, prin coordonarea politicilor și prin măsuri de reglementare și de aplicare a legii organizate la diferite niveluri ale administrației publice. Separarea contribuțiilor direcțiilor generale la realizarea acestor obiective de influența unor factori externi și participarea altor actori reprezintă o provocare considerabilă. Cu toate acestea, serviciile Comisiei au responsabilitatea de a monitoriza îndeplinirea obiectivelor politice ale Comisiei și a principalelor priorități politice, cu accent pe schimbările care vor avea un impact în viața cetățenilor UE. Comisia salută îmbunătățirile aduse planurilor de gestionare pentru activitățile care implică cheltuieli în scopul de a reflecta în mod adecvat cadrele de performanță pentru programele de cheltuieli pentru perioada 2014-2020. Comisia solicită serviciilor sale centrale să elaboreze orientările necesare pentru a consolida și evaluarea și raportarea performanțelor pentru „activitățile care nu implică cheltuieli”, cum ar fi procesul legislativ, monitorizarea și punerea în aplicare, elaborarea și coordonarea politicilor și activitățile de sprijin administrativ. Obiectivul ar trebui să fie concentrarea asupra rezultatelor (performanța politică), demonstrând în același timp măsura în care propria intervenție a Comisiei (performanța sa) a influențat sau a contribuit la realizarea acestora. 2.3 Rapoartele anuale de activitate Rapoartele anuale de activitate au devenit o sursă importantă de informații, în special pentru Curtea de Conturi Europeană și pentru autoritatea care acordă descărcarea de gestiune. În ultimii ani, ordonatorii de credite delegați au aprofundat activitatea de raportare privind modul în care au utilizat resursele financiare și umane care le-au fost alocate pentru a atinge obiectivele de politică stabilite de Colegiu, precum și privind modul în care aceste politici au generat o valoare adăugată pentru societatea Uniunii Europene. Comisia consideră că a realizat progrese semnificative în ultimii ani în ceea ce privește raportarea cu privire la realizările în materie de politică, pe lângă realizările legate de gestionare și că rapoartele anuale de activitate ale direcțiilor sale generale conțin numeroase informații utile cu privire la obiectivele de politică, la rezultatele obținute și la impactul acestora asupra societății. Rapoartele anuale de activitate pentru 2014 și, ulterior, raportul de evaluare în temeiul articolului 318 vor conține primele elemente de raportare privind progresele înregistrate în vederea realizării obiectivelor noilor programe din CFM, deși se raportează la un stadiu incipient al punerii în aplicare a programului. Pe lângă o serie de ajustări ale structurii rapoartelor anuale de activitate (a se vedea secțiunea 3.2), o serie de măsuri au fost luate pentru a se asigura concentrarea atenției asupra performanței: - includerea unor exemple de eforturi de îmbunătățire a eficienței și a economiei gestionării; - includerea unor informații mai complete din diferite surse, de exemplu, din evaluări, studii, audituri și analize ale impactului; - includerea unor exemple reprezentative care demonstrează valoarea adăugată a programelor la nivelul UE, precum și - o mai bună aliniere a planurilor de gestionare și a rapoartelor anuale de activitate (de exemplu, folosind aceleași formulare de raportare pentru obiective și indicatori în ambele cazuri). Comisia solicită serviciilor centrale să dezvolte această experiență și să consolideze documentele de planificare și de programare strategică, astfel încât, de-a lungul timpului, pe măsură ce informațiile devin disponibile, să devină disponibilă și o mai bună și mai amplă analiză a măsurii în care cheltuielile UE au contribuit la realizarea obiectivelor de politică generală. Serviciile centrale ar trebui să analizeze dacă ar trebui elaborate rapoarte mai specifice sau dacă instrumentele de raportare existente pot fi consolidate în acest scop. Serviciile centrale au verificat rapoartele anuale de activitate în conformitate cu instrucțiunile permanente. Dificultățile întâmpinate de o serie de servicii ale Comisiei în a se conforma instrucțiunilor demonstrează necesitatea furnizării de către serviciile centrale a unor orientări și a unei asistențe suplimentare referitoare la raportarea cu privire la performanță. De exemplu, mai puțin de jumătate din direcțiile generale au ilustrat raportul de activitate anuală cu exemple adecvate de realizări concrete din cadrul programelor de cheltuieli. 80% au furnizat exemple de inițiative pentru a îmbunătăți eficiența și economia operațiunilor lor, dar calitatea exemplelor a fost variată. Comisia solicită serviciilor centrale să dezvolte o abordare mai personalizată (de exemplu, prin „familii” de servicii) pentru raportarea performanței în rapoartele anuale de activitate pentru 2014, în special pentru a demonstra cu mai multă claritate responsabilitatea Comisiei în ceea ce privește realizarea obiectivelor de politică și să raporteze cu privire la inițiative menite să îmbunătățească eficiența și economia operațiunilor. 2.4 Raportul de evaluare (articolul 318 din TFUE), o evaluare la nivelul întregii Comisii a rezultatelor finanțării UE În iunie 2013, Comisia a raportat[6] pentru a treia oară cu privire la evaluarea finanțelor UE pe baza rezultatelor obținute. Acest raport, în conformitate cu articolul 318 din TFUE, urmărește să ofere o imagine de ansamblu a progreselor înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a programelor, precum și a impactului și a rezultatelor obținute prin finanțarea UE. Raportul acoperă programele UE în toate domeniile de politică care implică cheltuieli din CFM. Au fost incluse și alte informații privind performanța, în plus față de rezultatele evaluării. Comisia lucrează în mod continuu la îmbunătățirea acestei raportări. Pentru încorporarea raportului în temeiul articolului 318 în ciclul planificării și programării strategice, este necesar ca acest raport să se bazeze pe informațiile referitoare la evaluări din rapoartele anuale de activitate, ceea ce a necesitat acordarea unei atenții sporite evaluărilor din partea 1 a rapoartelor anuale de activitate. Această încorporare garantează, de asemenea, că indicatorii și obiectivele de performanță sunt în conformitate cu cele care figurează în celelalte documente de planificare strategică și de programare. Diferite evaluări au furnizat informații utile cu privire la realizările politice expuse în rapoartele respective. Cu toate acestea, nu toate evaluările contribuie în mod direct la obiectivul rapoartelor anuale de activitate, deoarece, de exemplu, perioada de timp pe care o acoperă poate să nu corespundă anului în cauză. Comisia solicită serviciilor sale să consolideze aspectele legate de performanță (și anume, rezultatele și impacturile) ale măsurilor sale de monitorizare și ale evaluărilor sale, pentru a îmbunătăți comunicarea informațiilor privind performanța în raportul de evaluare. 2.5 Raportarea cu privire la Strategia Europa 2020 și la valoarea adăugată a bugetului UE Comisia a luat o serie de măsuri cu scopul de a demonstra importanța calității cheltuielilor și valoarea adăugată a bugetului UE. De exemplu, ea a prezentat un raport cuprinzător privind valoarea adăugată a cheltuielilor UE în sprijinul propunerilor sale pentru noua generație de programe, în contextul următorului cadru financiar multianual.[7] În plus, toate propunerile legislative pentru un nou program de cheltuieli sau fond au inclus o evaluare a valorii adăugate a acestuia și a contribuției sale la Strategia Europa 2020. 2.6 Alocare bugetară pe stat membru și rezerva de performanță Pentru noul CFM, mecanismul rezervei de performanță nou creat în cadrul fondurilor ESI va contribui la suscitarea unor stimulente suplimentare pentru îndeplinirea obiectivelor. Rezerva de performanță reprezintă 6 % din totalul fondurilor alocate pentru obiectivul „investiții pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă”, precum și pentru Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și pentru măsurile de gestiune partajată în domeniul politicii maritime și în domeniul pescuitului. Statele membre și regiunile vor trebui să anunțe în prealabil obiectivele pe care intenționează să le atingă cu resursele disponibile și să identifice cu precizie modul în care vor evalua progresele înregistrate. Acest lucru va implica monitorizarea periodică a modului în care sunt utilizate resursele financiare. Rezerva va fi alocată doar programelor și priorităților despre care se va considera că au atins obiectivele de etapă, în urma unei examinări finale a performanțelor care urmează să fie efectuată de Comisie în 2019. Acest lucru va facilita o atenție sporită asupra performanței și asupra atingerii obiectivelor strategiei UE pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, precum și asupra atingerii obiectivelor specifice fondurilor. 4. 3 Îmbunătățirea calității rapoartelor anuale de activitate 3.1 Evaluarea de către Curtea de Conturi Europeană În raportul său anual din 2012, Curtea de Conturi a evaluat calitatea mai multor rapoarte anuale de activitate pentru 2012. În general, principalele sale observații se referă la necesitatea unei abordări mai coerente în ceea ce privește delimitarea domeniului de aplicare și cuantificarea rezervelor, în special în ceea ce privește suma expusă riscului și rata de eroare reziduală. De atunci, Comisia a depus un efort specific pentru a defini (a se vedea anexa 2) și a estima (a se vedea secțiunea 4.1) suma expusă riscului într-un mod coerent și comparabil pentru toate direcțiile generale. 3.2 Revizuirea structurii rapoartelor anuale de activitate Structura rapoartelor anuale de activitate pentru 2013 a fost revizuită în mod semnificativ, pentru a-i ajuta pe ordonatorii de credite delegați să respecte cerințele de raportare prevăzute de noul regulament financiar și să răspundă la o serie de recomandări ale auditului. În ultimul deceniu, rapoartele și-au dovedit utilitatea pentru părțile interesate, atât interne, cât și externe. Drept rezultat, Comisia primește în mod regulat cereri de a include date și informații suplimentare. Instrucțiunile revizuite răspund acestor solicitări în cazul în care este posibil, explicând însă clar faptul că rapoartele sunt rapoarte de gestiune în fața Colegiului și, ca atare, ele trebuie să cuprindă concluzii în materie de gestiune cu privire la realizarea obiectivelor politice și operaționale și la funcționarea sistemelor de control intern și, pentru gestiunea financiară, ele trebuie să indice dacă ordonatorul de credite delegat dispune de o asigurare rezonabilă că resursele alocate activităților au fost utilizate pentru scopul căruia îi erau destinate și în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare. Informațiile evaluate în raport trebuie să fie relevante în ceea ce privește susținerea acestor concluzii. În cadrul revizuirii instrucțiunilor, s-au depus numeroase eforturi pentru a se garanta că rapoartele includ numai ceea ce este important și pentru a se îmbunătăți claritatea și consecvența între DG-uri. Obiectivul este de a asigura conformitatea, precizia, claritatea și coerența, reducând în același timp obligațiile de raportare. Instrucțiunile au făcut obiectul unei examinări aprofundate, în vederea excluderii cerințelor neesențiale. Ca urmare, în prezent există o distincție clară între cerințele obligatorii și orientări. Rapoartele sunt structurate în trei straturi, cu grade crescânde de detaliere, pentru a răspunde diferitelor necesități ale diferiților utilizatori ai informațiilor: (1) un rezumat care stabilește în mod concis și accesibil pentru cititorul nespecialist principalele realizări politice și concluziile în materie de gestionare privind controlul și asigurarea; (2) conținutul raportului, furnizând elementele subiacente concluziilor din rezumat și (3) anexe conținând informații mai detaliate (tehnice). Utilizarea unui model cu paragrafe introductive sugerate a condus la o claritate și la o comparabilitate semnificativ mai sporite în toate direcțiile generale. Rezumatele s-au dovedit a fi deosebit de utile pentru a extrage informații cheie disponibile imediat în toate direcțiile generale. Comisia solicită serviciilor sale să ia măsuri pentru a menține un nivel adecvat de transparență, menținând totodată rapoartele anuale de activitate la o lungime rezonabilă. Serviciile centrale sunt, de asemenea, invitate să le susțină și să identifice cele mai bune practici. 3.3 Consolidarea procesului de evaluare inter pares În efortul lor constant de îmbunătățire permanentă, serviciile centrale se străduiesc încă de la început să acorde asistență DG-urilor la redactarea rapoartelor anuale de activitate. Ele discută cu DG-urile aspectele importante și le oferă orientări atunci când este necesar. Evaluările inter pares s-au dovedit a fi o platformă eficientă pentru schimbul de opinii privind formularea aspectelor transversale și abordarea punctelor slabe. De asemenea, Serviciul de Audit Intern a participat activ la aceste discuții și a dat un aviz anticipat privind proiectele de rapoarte anuale de activitate. 3.4 Raportul cost-eficacitate al controalelor Regulamentul financiar revizuit[8] include noi dispoziții care obligă ordonatorii de credite delegați să ia în considerare riscurile și raportul cost-eficacitate atunci când instituie sistemele de control intern[9] [articolul 66 alineatul (2) din Regulamentul financiar] și când determină frecvența și intensitatea controalelor (articolul 49 din normele de punere în aplicare a Regulamentului financiar). Ordonatorii de credite delegați sunt obligați de asemenea, în prezent, să includă o evaluare globală a costurilor și a beneficiilor controalelor în raportul anual de activitate [articolul 66 alineatul (9) din Regulamentul financiar]. Scopul principal al evaluării raportului cost-eficacitate al controalelor este de a sprijini procesul decizional în materie de gestiune privind proiectarea sistemelor de control, precum și alocarea resurselor aferente. Strategiile și sistemele de control ar trebui să garanteze o intensitate și o frecvență sporită a controalelor în domeniile cu grad mai mare de risc și să asigure că acestea aduc în mod consecvent o valoare adăugată. Serviciul financiar central al Comisiei a sprijinit ordonatorii de credite delegați din întreaga Comisie să elaboreze o abordare „diferențiată în funcție de riscuri” a activităților de control. Pentru a sprijini punerea în aplicare a acestei abordări în mod eficient, serviciul a instituit grupuri de lucru și a oferit orientări referitoare la revizuirea strategiilor de control intern, precum și modele și exemple privind modul de definire și de calculare a indicatorilor raportului cost‑eficacitate necesari pentru cele patru tipuri principale de cheltuieli și de moduri de gestionare. Toate rapoartele anuale de activitate includ strategii de control în conformitate cu structura propusă, astfel încât să fie posibil: - să se stabilească o legătură directă între riscuri și controale; - să se identifice criteriile pentru adaptarea frecvenței și intensității controalelor în funcție de riscuri, precum și - să se elaboreze indicatori pentru evaluarea eficacității și a eficienței controalelor. Cu toate acestea, sunt necesare eforturi suplimentare pentru a utiliza mai bine aceste informații, cu scopul de a modula intensitatea și frecvența controalelor în funcție de riscuri. Diferențe semnificative sunt vizibile în ceea ce privește elaborarea indicatorilor privind eficacitatea controalelor, cauzate în principal de absența înregistrării sistematice a rezultatelor controalelor și de dificultățile existente în ceea ce privește estimarea avantajelor controalelor. Comisia salută eforturile de revizuire a strategiilor de control intern pentru a asigura eficiența și rentabilitatea controalelor. Serviciile sale ar trebui să continue să adapteze intensitatea controalelor la riscurile cu care se confruntă, având în vedere impactul acestora asupra îndeplinirii obiectivelor de politică. În plus, Comisia solicită directorului general al Direcției Generale Buget să continue să elaboreze orientări suplimentare, identificând un număr limitat de indicatori ai raportului cost-eficacitate care ar putea fi utilizați de toate serviciile Comisiei, precum și să definească mai precis metodologia care trebuie utilizată pentru calcularea acestora. 5. 4 Asigurarea obținută prin rapoartele anuale de activitate și rezervele formulate de directorii generali În urma examinării rapoartelor anuale de activitate, în special a declarațiilor ordonatorilor de credite delegați și a rezervelor emise, Comisia constată că toate au indicat o asigurare rezonabilă în ceea ce privește utilizarea resurselor pentru scopul preconizat, respectarea principiilor bunei gestiuni financiare și faptul că procedurile de control puse în aplicare oferă garanțiile necesare cu privire la legalitatea și la regularitatea operațiunilor subiacente. 4.1 Numărul de rezerve și suma expusă riscului Numărul de rezerve conținute în rapoartele anuale de activitate a scăzut de la 29 în 2012 la 21 în 2013. Au existat trei[10] noi rezerve, în timp ce unsprezece au fost ridicate[11]. Patru rezerve au fost formulate din motive „de reputație”, în timp ce celelalte șaptesprezece se referă la legalitatea și la regularitatea operațiunilor financiare. Numărul de rezerve nu este un indicator al numărului și al amplorii problemelor întâmpinate de servicii, deoarece o singură problemă poate afecta programe gestionate de mai multe servicii și poate antrena emiterea unui număr disproporționat de ridicat de rezerve.[12] De asemenea, natura și domeniul de aplicare ale cauzelor sau constrângerilor subiacente sunt rareori comparabile. Întrucât rezervele ridicate au fost asociate cu activități de cheltuieli implicând volume financiare mai mici, reducerea numărului de rezerve nu s-a tradus printr-o reducere a domeniului de aplicare sau a sumei expuse riscului[13]. Dimpotrivă, atât domeniul de aplicare a rezervelor, cât și expunerea financiară asociată au crescut în 2013. Ordonatorii de credite delegați au identificat principalele motive pentru rezervele lor și au propus acțiuni corective pentru remedierea acestora. Anexa 1 la prezentul raport oferă o prezentare cuantificată a rezervelor și tabelul următor arată suma expusă riscului (3 807 000 000 EUR) pentru partea de cheltuieli care face obiectul rezervelor (129 149 000 000 EUR). Tabel Rezerve 2013 — domeniu de aplicare și suma expusă riscului (milioane EUR)[14] Domeniul || Cheltuieli totale || Domeniul de aplicare || Suma expusă riscului Agricultură || 58 227 || 58 051 || 1 888 Coeziune || 58 912 || 57 723 || 1 506 Subtotal gestiune partajată || 117 139 || 115 774 || 3 394 || || || Ajutor extern || 6 383 || 3 768 || 126 Cercetare || 11 539 || 6 291 || 180 Alte politici interne || 4 217 || 354 || 8 Administrație || 5 488 || 0 || 0 Subtotal gestiune directă/indirectă || 27 626 || 10 412 || 314 Bugetul total al UE || 144 766 || 126 186 || 3 708 FED || 2 963 || 2 963 || 99 Total || 147 729 || 129 149 || 3 807 Sunt emise rezerve financiare atunci când suma expusă riscului este mai mare decât pragul de semnificație de 2 %. Cu toate acestea, restul cheltuielilor, care nu sunt incluse în acest domeniu de aplicare, nu sunt în mod necesar scutite de cazuri de neconformitate. Totuși, suma expusă riscului cu privire la aceste cheltuieli care nu fac obiectul unei rezerve nu va fi mai mare de 2 % și reprezintă, prin urmare, un nivel maxim de 372 000 000 EUR[15] în 2013. Prin urmare, Comisia este convinsă că suma expusă riscului totală maximă pentru ansamblul cheltuielilor din 2013 (bugetul UE și FED), incluzând atât sumele expuse riscului privind cheltuielile care fac obiectul rezervelor, cât și cheltuielile pentru care nu s-au formulat rezerve, este mai mică de 4 179 000 000 EUR (3 807 000 000 EUR + 372 000 000 EUR), ceea ce corespunde unui procent de 2,8 %[16] din toate cheltuielile efectuate. În 2013, în conformitate cu Regulamentul financiar și cu normele specifice sectorului, Comisia a implementat corecții financiare și recuperări în valoare de 3 362 000 000 EUR, ceea ce reprezintă 2,3 % din plățile de la bugetul UE. Scăderea din 2012 (4 419 000 000 EUR) se datorează unui caz important (reprezentând 49 % din suma totală a corecțiilor financiare implementate în 2012) legat de punerea în aplicare în 2012 a unei corecții financiare în valoare de 1,8 miliarde EUR privind programele Fondului de coeziune pentru perioada 2000-2006 în Spania. Scăderea rezultată de 34 % din corecțiile financiare efectuate în 2013 (de la 3 742 000 000 EUR la 2 472 000 000 EUR) nu a fost decât parțial compensată de creșterea cu 31 % a recuperărilor efectuate în 2013 (de la 678 000 000 EUR la 890 000 000 EUR). Caracterul multianual al controalelor și al auditurilor elaborate în conformitate cu articolul 59 din Regulamentul financiar, inclusiv al controalelor ex post realizate de Comisie și de statele membre, implică faptul că trebuie să fie utilizate cifre cumulate pentru a oferi o imagine mai clară a importanței și a eficacității mecanismelor de corecție aplicate de Comisie și de statele membre, precum și a impactului acestora asupra sumei reziduale expuse riscului. Următorii indicatori demonstrează în mod clar o tendință crescătoare în impactul financiar al capacității de corecție a sistemelor de supraveghere și de control ale Comisiei în cursul ultimilor cinci ani. Suma totală a corecțiilor financiare și a recuperărilor în 2013 (3 362 000 000 EUR) depășește cu 632 000 000 EUR suma medie pentru perioada 2009-2013 (2 730 000 000 EUR). Pentru perioada 2009-2013, valoarea medie a corecțiilor financiare și a recuperărilor a reprezentat 2,13 % din valoarea medie a plăților din bugetul UE, în timp ce, pentru perioada 2009-2012, ea reprezintă 2,07 %. 4.2 Venituri Problemele privind fiabilitatea declarațiilor autorităților belgiene în ceea ce privește resursele proprii tradiționale au fost rezolvate prin îmbunătățirea controalelor interne. Prin urmare, directorul general al DG Buget a fost în măsură să ridice rezerva privind asigurarea insuficientă în ceea ce privește fiabilitatea sistemelor de verificare și de contabilitate ale Belgiei. 4.3 Cheltuielile administrative DG Resurse Umane și Securitate a formulat o rezervă din motive de reputație în urma constatărilor Curții de Conturi Europene privind conturile anuale ale Școlilor Europene pentru 2012 și a detectării unor nereguli legate de posibile fraude în legătură cu una dintre școli. DG Resurse Umane și Securitate a luat deja măsuri, în actualul cadru de guvernanță, cum ar fi insistența continuă asupra punerii în aplicare fără întârziere a recomandărilor formulate de Curtea de Conturi și de Serviciul de Audit Intern, în special în ceea ce privește noul sistem contabil (SAP). În plus, aceasta va profita de ocazia oferită de revizuirea Regulamentului financiar al Școlilor Europene pentru a propune soluții în vederea restructurării sistemului de responsabilizare al Școlilor Europene. Comisia solicită DG Resurse Umane și Securitate să contribuie la consolidarea procedurilor de control și la îmbunătățirea cadrului general al controalelor în Școlile Europene, continuând să insiste, prin intermediul consiliului de administrație, ca școlile să ia deciziile și măsurile care se impun. Școlile trebuie să dea curs recomandărilor Curții de Conturi Europene și ale Serviciului de Audit Intern, în special în ceea ce privește noul sistem de contabilitate. 4.4 Agricultură și dezvoltare rurală, mediu, pescuit și sănătate Directorul general al DG Agricultură și Dezvoltare Rurală a emis o nouă rezervă privind măsurile de piață finanțate de Fondul European de Garantare Agricolă (FEGA) pentru diversele scheme de ajutor în nouă state membre (Austria, Republica Cehă, Franța, Italia, Țările de Jos, Polonia, Spania, Suedia și Regatul Unit). Suma expusă riscului corespunde unui procent de 7,43 % din cheltuielile efectuate. Pentru majoritatea măsurilor în cauză, deficiențele au fost identificate de Comisie în cursul auditurilor la fața locului. În celelalte cazuri (organizațiile de producători din Țările de Jos și programele de distribuție a laptelui în școli din Franța și Suedia), rezerva a fost declanșată de rata de eroare ridicată declarată de agenția de plăți sau de organismul de certificare. În toate cazurile, măsurile corective necesare au fost deja identificate și comunicate statelor membre în cauză. Directorul general și-a menținut rezerva privind plățile directe din FEGA pentru 20 de agenții de plăți din șase state membre [Spania (15), Franța, Regatul Unit (Anglia), Grecia, Ungaria și Portugalia]. Suma expusă riscului corespunde unui procent de 2,34 % din cheltuielile efectuate. Deoarece deficiențele au fost identificate chiar de către Comisie, acțiunile corective necesare au fost deja identificate și aceste state membre au fost informate. Directorul general și-a menținut rezerva privind anumite cheltuieli din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) în legătură cu 31 de agenții de plăți din 19 state membre [Belgia, Bulgaria, Cipru, Germania (2), Danemarca, Spania (6), Finlanda, Franța (2), Regatul Unit (2), Grecia, Ungaria, Irlanda, Italia (5), Luxemburg, Țările de Jos, Polonia, Portugalia, România și Suedia]. Suma expusă riscului corespunde unui procent de 5,12 % din cheltuielile efectuate. Deoarece deficiențele au fost identificate chiar de către Comisie, acțiunile corective necesare au fost deja identificate și aceste state membre au fost informate. Directorul General a emis, de asemenea, o nouă rezervă privind cheltuielile din Turcia din cadrul Instrumentului de preaderare pentru dezvoltare rurală (IPARD). Suma expusă riscului corespunde unui procent de 5,46 % din cheltuielile totale ale IPARD. Directorul general al DG Afaceri Maritime și Pescuit și-a menținut rezerva emisă privind sistemele de gestiune și de control ale Fondului european pentru pescuit (FEP) [eligibilitatea cheltuielilor declarate pentru șase state membre (Republica Cehă, Danemarca, Spania, Finlanda, Țările de Jos și Regatul Unit)]. Plățile aferente celor șase programe în cauză au fost sau vor fi întrerupte. Un plan de acțiune va fi elaborat pentru fiecare caz, specificând măsurile care urmează să fie luate pentru a remedia deficiențele care au dat naștere la rate de eroare ridicate, precum și orizontul de timp aplicabil. Plățile se vor relua numai în cazul în care aceste aspecte au fost soluționate în mod satisfăcător. Suma expusă riscului a acestor șase programe cu rate ridicate de eroare nu reprezintă în ansamblu decât 1,91 % din plățile totale din FEP. 4.5 Politica regională, energie și transport Directorul general al DG Politică Regională și Urbană a menținut două rezerve. Rezerva principală, emisă pentru 2013, se referă la sistemele de gestiune și de control ale Fondului european de dezvoltare regională (FEDR)/Fondului de coeziune/Instrumentului de asistență pentru preaderare (IPA) pentru perioada 2007-2013, pentru 68 de programe operaționale în 15 state membre (Austria, Belgia, Bulgaria, Republica Cehă, Germania, Estonia, Spania, Ungaria, Italia, Malta, Țările de Jos, Polonia, Slovenia, Slovacia și Regatul Unit), cinci programe de cooperare teritorială europeană și două programe IPA. Suma expusă riscului corespunde unui procent de 2,66 % din plățile efectuate în 2013 din FEDER/FC și IPA. Cealaltă rezervă, emisă pentru 2013, se referă la sistemele de gestiune și de control ale FEDR/Fondului de coeziune pentru perioada 2000-2006, pentru cinci programe operaționale în Italia și în Irlanda și pentru Fondul de coeziune (sectorul transporturi) în Polonia și în România, dar fără ca plățile finale să fie afectate în 2013. În fiecare caz, au fost luate sau planificate anumite măsuri, inclusiv: - scrisori de avertizare pentru a preveni introducerea cererilor de plată referitoare la cheltuieli neconforme cu reglementările; - suspendarea termenelor de plată; - lansarea de proceduri de corecție în cazul în care Comisia consideră că autoritățile naționale nu au efectuat suficiente controale înainte de lichidarea proiectelor; - orientări complementare și sprijin pentru autoritățile naționale; - evaluări inter pares pentru a verifica capacitatea auditorilor naționali de a-și îndeplini obligațiile; - actualizarea planului de audit și acordarea unei atenții continue realizării de audituri bazate pe riscuri, precum și - monitorizarea punerii în aplicare a planurilor convenite de măsuri corective după întreruperea/suspendarea plăților. În ceea ce privește perioada de programare 2000-2006, au fost luate sau planificate măsuri specifice în fiecare caz, inclusiv: - lansarea procedurii de corecție financiară în cadrul procesului de închidere, precum și - cererea adresată autorităților de a efectua verificări suplimentare înainte de lichidarea proiectelor. 4.6 Ocuparea forței de muncă și afaceri sociale Directorul general al DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune a menținut două rezerve pentru deficiențe grave legate de aspecte esențiale ale sistemelor de gestiune și de control pentru programele operaționale identificate. Principala rezervă este o rezervă financiară pentru 2013 emisă pentru 36 de programe operaționale legate de Fondul social european (FSE) 2007‑2013 în 11 state membre (Belgia, Republica Cehă, Franța, Germania, Irlanda, Italia, Polonia, România, Slovacia, Spania și Regatul Unit). Suma expusă riscului pentru rezerva 2007-2013 corespunde unui procent de 2,4 % din plățile efectuate pentru FSE în 2013. Cealaltă rezervă se referă la o rezervă din motive de reputație pentru anul 2013, pentru șase programe operaționale legate de FSE pentru perioada 2000-2006 în patru state membre (Franța, Italia, Suedia și Regatul Unit). În ceea ce privește perioada de programare 2000-2006, nu există niciun risc financiar, deoarece plățile finale vor fi efectuate numai în cazul în care toate aspectele sunt rezolvate și în care s-a ajuns la un acord cu statele membre în cauză cu privire la nivelul corecției financiare care trebuie aplicată. Comisia a luat sau intenționează să ia măsuri specifice pentru fiecare program în cauză, în vederea obținerii asigurării că au fost puse în aplicare măsurile corective necesare. În paralel cu continuarea politicii riguroase în materie de întreruperi și de suspendări ale plăților pentru a proteja fondurile UE, Comisia a încurajat în mod activ utilizarea unor opțiuni simplificate în materie de costuri pentru FSE, în contextul negocierilor pentru acordurile de parteneriat și programele operaționale pentru perioada de programare 2014‑2020. Dat fiind că Spania reprezintă încă o treime din programele operaționale care fac obiectul unor rezerve, un plan de acțiune cu obiective țintă specifice va fi elaborat în strânsă cooperare cu autoritățile spaniole pentru a rezolva problemele specifice identificate. DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune va urmări îndeaproape punerea în aplicare de către România a acțiunii pe care a solicitat-o pentru a îmbunătăți sistemul de gestionare și de control. 4.7 Relații externe, ajutor pentru dezvoltare și extindere Directorul General al DG Dezvoltare și Cooperare — EuropeAid a menținut rezerva generală pe care a emis-o, care acoperă toate activitățile și toate ciclurile de gestiune, dat fiind că rata de eroare reziduală globală în ceea ce privește legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente a fost de 3,35 % în 2013. Un plan de acțiune a fost elaborat în urma rezervei emise pentru 2012. Acest plan de acțiune a fost deja pus în aplicare și răspunde, de asemenea, rezervei recurente. 4.8 Cercetare și alte politici interne O treime din rezervele emise în rapoartele anuale de activitate pentru 2013 se raportează la cel de-al șaptelea Program-cadru de cercetare (PC7). Acest lucru se datorează faptului că programul este pus în aplicare în cadrul a șase direcții generale și a două agenții executive distincte. Deoarece rata de eroare detectată din eșantionul de audit reprezentativ comun a fost de 4,14 % la sfârșitul lui 2013, toți ordonatorii de credite delegați și-au menținut rezerva. Numai Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare (ERCEA) și Agenția Executivă pentru Cercetare (REA) nu au procedat în mod similar, pentru două subpopulații (proiectele Idei și Persoane) care au prezentat profiluri diferite de beneficiari și au prevăzut modalități mai simple în materie de subvenții, având ca rezultat rate de eroare inferioare mediei pentru program. Directorul REA a formulat o rezervă referitoare la subpopulația specifică întreprinderilor mici și mijlocii (proiecte privind IMM-urile), deoarece consideră că rata de eroare reziduală poate atinge un nivel de până la 14 % din cauza profilului de risc relativ mai ridicat. Măsurile de simplificare introduse în 2011 au avut un impact pozitiv asupra ratei de eroare. Cu toate acestea, Comisia consideră că posibilitățile de simplificare a regulilor au fost epuizate pentru PC7. Comisia solicită serviciilor responsabile cu gestionarea celui de-al șaptelea Program-cadru de cercetare să mențină măsurile de limitare a erorilor, de exemplu prin eforturile depuse în prezent, vizând oferirea de orientări și de feedback participanților și auditorilor responsabili de certificare pentru a evita apariția erorilor. Activitatea de control și de audit ar trebui să fie continuată, căutând un echilibru între obiectivele legalității și regularității și alte obiective, cum ar fi atractivitatea și succesul politicii UE în materie de cercetare, competitivitatea internațională, excelența științifică, încurajarea participării întreprinderilor mici și mijlocii și limitarea costurilor cauzate de controale. Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură (EACEA) și-a menținut rezerva referitoare la Programul de învățare pe tot parcursul vieții (LLP), ținând cont de rata de eroare reziduală (3,04%) încă superioară procentului de 2%. Agenția analizează erorile cele mai frecvente și, dacă este necesar, ia măsuri suplimentare, luând în considerare costurile și beneficiile oricărei măsuri corective. Utilizarea obligatorie a certificatelor de audit de către beneficiari, împreună cu ameliorarea comunicării referitoare la obligațiile financiare, ar trebui să permită atingerea pragului de semnificație de 2 % pentru proiectele angajate în ultimul an din actuala perioadă de programare, și anume 2013. Cu toate acestea, bazându-se pe o estimare a directorului EACEA, rata de eroare pentru întregul program de învățare de-a lungul vieții 2007-2013 va declanșa o rezervă pentru o perioadă de cel puțin doi ani. Directorul general al DG Combaterea Schimbărilor Climatice și-a menținut rezerva din motive de reputație referitoare la deficiențele grave care persistă în materie de securitate și care au fost identificate în registrul schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii (EU ETS). În urma atacurilor cibernetice organizate asupra unor registre naționale între noiembrie 2010 și ianuarie 2011, precum și a furtului unui număr considerabil de certificate, au fost detectate deficiențe semnificative și sistemice în dispozițiile relevante în materie de securitate. Un operator a depus o plângere împotriva Comisiei în fața Curții Europene de Justiție cu privire la furtul de certificate. Aceasta a dus la înregistrarea unui pasiv contingent de 16 200 000 EUR în conturile DG-ului Combaterea Schimbărilor Climatice. Procedurile în instanță sunt în curs de desfășurare. Nu au existat incidente de securitate în 2012 sau în 2013, dar Comisia continuă să îmbunătățească nivelul de securitate. „Declarația de securitate” publicată în comun de DG Combaterea Schimbărilor Climatice și DG Informatică la sfârșitul lunii ianuarie 2013 include un plan de acțiune care propune cinci măsuri de securitate suplimentare, pentru a aborda în comun șase riscuri economice. Implementarea la timp și în mod eficient a planului de acțiune până în 2015 ar oferi o asigurare rezonabilă că riscul rezidual de reușită al unui atac informatic organizat a fost redus la un nivel scăzut acceptabil. Directorul general al DG Sănătate și Consumatori și-a menținut rezerva privind exactitatea cheltuielilor declarate de statele membre (rata de eroare reziduală de 2,3% în 2013) în cadrul programelor de eradicare și de monitorizare a bolilor animalelor din domeniul de politică al alimentelor și hranei pentru animale. DG-ul a adoptat deja o serie de măsuri de atenuare pentru a reduce rata de eroare în acest domeniu. Pentru programele veterinare care demarează începând cu 1 ianuarie 2011, Comisia a adoptat o decizie care oferă o definiție mai precisă și mai restrictivă a cheltuielilor eligibile. Utilizarea de costuri unitare în cadrul programelor din 2012 și 2013 va contribui la reducerea erorilor din cadrul declarațiilor de cheltuieli. Efectul cumulativ al tuturor măsurilor ar trebui să reducă rata de eroare în continuare, probabil sub pragul de 2 %. 6. 5 Asigurarea obținută prin activitatea Serviciului de Audit Intern Comitetul de monitorizare a auditului informează colegiul cu privire la aspectele de audit, inclusiv cele având o dimensiune instituțională. Raportul de audit intern 2013[17] a prezentat progresul înregistrat în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor de audit ale IAS. Până la sfârșitul anului 2013, 79 % din recomandările acceptate în perioada 2009-2013 au fost puse în aplicare. În ceea ce privește recomandările emise pentru perioada 2009-2013 și considerate „foarte importante” sau „critice”, numai zece (2,3 %) recomandări „foarte importante” aveau o întârziere de peste șase luni (pe baza termenului fixat în planul de acțiune inițial). Punerea în aplicare a celor trei recomandări „foarte importante” emise înainte de 2009 a fost, de asemenea, întârziată. Nu este restantă nicio recomandare critică. Comitetul de monitorizare a auditului a fost informat în mod regulat cu privire la cazurile în care punerea în aplicare a recomandărilor „critice” sau „foarte importante” era în întârziere de peste șase luni. Activitatea de monitorizare a Serviciului de audit intern a confirmat că, în general, recomandările sunt puse în aplicare în mod satisfăcător, iar sistemele de control din serviciile auditate au cunoscut îmbunătățiri. Serviciul de Audit Intern a „închis” 96 % din recomandările urmărite în cursul perioadei de raportare. Auditorul intern al Comisiei a prezentat o opinie generală, în principal pe baza propriei sale activități și pe cea a structurilor de audit intern (IAC) și axându-se pe gestiunea financiară. El a estimat că Comisia a instituit proceduri de guvernanță, de gestiune a riscurilor și de control intern care, în ansamblul lor, sunt adecvate pentru a oferi o asigurare rezonabilă cu privire la realizarea obiectivelor sale financiare. Opinia globală este calificată în ceea ce privește rezervele formulate de ordonatorii de credite delegați în rapoartele lor anuale de activitate. În plus, auditorul intern a adăugat un „paragraf de observație” punând în evidență cele trei aspecte care necesită o atenție specială: (1) în ceea ce privește raportarea cu privire la raportul cost-eficacitate al controalelor în rapoartele anuale de activitate (a se vedea secțiunea 3.4 de mai sus), acesta sugerează că orientările ar trebui perfecționate, astfel încât serviciile să demonstreze mai clar că controalele sunt eficiente și proporționale și că resursele limitate sunt utilizate într-un mod specific și rațional; (2) el recunoaște progresele înregistrate în maniera în care ratele de eroare reziduală sunt formulate și prezentate în rapoartele anuale de activitate, în special în ceea ce privește fondurile structurale, cercetarea, agricultura și dezvoltarea rurală. El consideră că este esențial ca DG-urile să demonstreze, în continuare, că ratele reziduale sunt fiabile și bine întemeiate. În cazul în care sunt utilizate informații din partea statelor membre cu privire la ratele de eroare și la corecțiile financiare, DG-urile ar trebui să ia toate măsurile rezonabile prin intermediul controlului acestora și al activității de audit pentru a verifica exactitatea acestora. În cele din urmă, ele trebuie să se asigure că propriile măsuri corective sunt aplicate în mod riguros în practică și (3) auditurile Serviciului de Audit Intern în 2013 asupra activității Agenției Executive pentru Competitivitate și Inovare (EACI)[18] și a Agenției Executive pentru Cercetare (REA) au evidențiat rezultate semnificative în ceea ce privește strategiile și sisteme de control și au determinat acțiunile corespondente care urmează să fie întreprinse. Cadrul financiar multianual pentru perioada 2014-2020 va implica mai multe sarcini delegate agențiilor executive. Creșterea bugetelor operaționale și responsabilitățile din ce în ce mai mari ale agențiilor le vor obliga să își consolideze sistemele de control intern pentru a aborda provocările viitoare și pentru a răspunde în totalitate riscului de eroare în cadrul operațiunilor subiacente. În ceea ce privește capacitatea de corecție a sistemelor de supraveghere și de control multianual, auditorul intern al Comisiei afirmă că este rezonabil să se presupună că un nivel mediu anual al corecțiilor financiare și al recuperărilor, comparabil celui din ultimii patru ani, se va aplica plăților efectuate în 2013. Prin urmare, corecțiile financiare și recuperările sunt estimate a fi de o amploare suficientă pentru a proteja bugetul în ansamblul său și de-a lungul timpului. Un raport de sinteză a activității auditorului intern va fi transmis autorității care acordă descărcarea de gestiune, în conformitate cu articolul 99 alineatul (5) din Regulamentul financiar revizuit. 7. 6 Provocarea reprezentată de gestiunea partajată În cadrul gestiunii partajate, statele membre au responsabilitatea de a institui și de a menține fiabilitatea sistemelor de gestiune și control. În conformitate cu articolul 317 din TFUE și cu noul Regulament financiar, gestiunea partajată implică, de asemenea, o responsabilitate partajată între Comisie și statele membre. Potrivit raportului anual pentru 2012 al Curții de Conturi Europene, aproximativ două treimi dintre erori ar fi putut fi detectate și corectate de către autoritățile naționale. 6.1 Autoritățile din statele membre ar trebui să utilizeze la maximum toate instrumentele disponibile pentru a preveni erorile și pentru a-și îndeplini cu eficiență responsabilitățile și obligațiile pentru toate programele care se implementează în cadrul gestiunii partajate, în scopul de a proteja bugetul UE și pentru a remedia deficiențele care persistă în sistemele lor de gestiune și control. Vor fi necesare măsuri suplimentare la nivel național care să vizeze cele mai slabe verigi ale lanțului de asigurare, și anume verificările deficitare ale sistemelor de gestiune și control la nivelul autorităților de gestionare/autorităților de plată și agenții care efectuează controale de nivel primar ineficiente, ceea ce duce la o lipsă de fiabilitate a rezultatelor controalelor. Comisia își va consolida rolul de supraveghere în raport cu autoritățile din statele membre pentru a garanta cât mai eficient posibil că nu vor apărea erori în viitor și că se vor aplica corecții cheltuielilor anterioare. Prin urmare, Comisia își va continua acțiunile specifice de întărire a capacităților. În plus, se încurajează utilizarea mai largă a schemelor de plată simplificate, care sunt mult mai puțin expuse la apariția erorilor decât mecanismele tradiționale de cheltuieli. Comisia invită statele membre să își demonstreze angajamentul de a îmbunătăți responsabilitatea și transparența prin consolidarea, dacă este necesar, a măsurilor de control, în special în ceea ce privește controalele de gestiune de nivel primar, înainte de certificarea cheltuielilor în fața Comisiei, prin adoptarea de reguli de eligibilitate clare pentru a reduce riscul de eroare. Corectarea sumelor plătite în mod necuvenit este un aspect important al bunei gestiuni financiare. În 2013, s-au depus eforturi susținute pentru a pune în aplicare corecții financiare acolo unde este necesar, pentru a se îmbunătăți calitatea datelor comunicate de statele membre cu privire la corecțiile financiare și la recuperări și pentru a se promova utilizarea celor mai bune practici, astfel încât să se asigure îmbunătățirea mecanismelor de recuperare la nivelul statelor membre și la nivelul UE. În ceea ce privește gestiunea partajată, rapoartele anuale de activitate furnizează informații detaliate privind corecțiile pe care statele membre le pun în aplicare și le raportează Comisiei și evaluări ale sistemelor de control naționale. În domeniul politicii de coeziune, precum și în domeniul politicii agricole, statele membre pun în aplicare corecțiile care rezultă în urma activității proprii de audit și a auditurilor efectuate de UE. Pentru perioada de programare 2007-2013, acestea sunt raportate cumulat până la 31 martie, cu un an întârziere, astfel încât, în 2013, statele membre au raportat corecții pentru 2012. Pe lângă corecțiile rezultate din auditurile UE, statele membre au semnalat corecții și recuperări care sunt consecința propriilor audituri și care se ridică la o sumă totală de 1 411 000 000 EUR. Ordonatorii de credite delegați au comunicat cifrele cele mai recente disponibile la data semnării rapoartelor lor anuale de activitate.[19] 6.2 Comisia va intensifica cadrul strategiei sale de audit, după caz, pentru a contribui la combaterea deficiențelor existente în sistemele statelor membre, în special în cele cu cele mai mari profiluri de risc în ceea ce privește punerea în aplicare a programelor UE. Curtea de Conturi Europeană a constatat că rapoartele de audit ale statelor membre pe care se bazează analiza de risc a Comisiei sunt, uneori, puțin fiabile. Deși majoritatea rapoartelor de audit cu privire la statele membre sunt fiabile, Comisia nu poate să se bazeze pe rezultate fără nicio îndoială, ci le examinează întotdeauna și trage concluzii în vederea propriei sale declarații de asigurare. În domeniul agriculturii, Comisia își va menține abordarea bazată pe riscuri, dar se va orienta către o strategie multianuală de audit pentru perioada 2014-2020 pentru a găsi un echilibru mai bun între acoperirea riscurilor și acoperirea geografică. Niciun stat membru nu va fi exclus, însă unele state afectate de riscuri mai mari vor fi auditate mai intens. Auditurile Comisiei se vor concentra în continuare asupra controalelor agențiilor de plăți, înainte de a plăti beneficiarii finali. În toate cazurile de deficiențe grave, statelor membre li se cere să elaboreze și să pună în aplicare planuri de acțiuni corective precise, iar Comisia va monitoriza punerea în aplicare a acestora. O nouă unitate se va ocupa de această activitate pentru plățile directe, inclusiv de îmbunătățiri ale sistemului de identificare a parcelelor agricole (LPIS). Incapacitatea de a remedia în mod suficient deficiențele în conformitate cu planul de acțiune va duce la o suspendare a plăților. Corecțiile financiare independente, nete (separate, ca parte a procedurii de verificare a conformității), sunt impuse pentru protejarea bugetului UE. În cadrul reformei politicii agricole comune (și în conformitate cu Regulamentul financiar revizuit), începând cu anul de cerere 2014, organismele de certificare trebuie să efectueze controalele primare pe un eșantion reprezentativ de operațiuni la nivelul beneficiarilor, și să emită un aviz cu privire la legalitatea și la regularitatea operațiunilor. DG Agricultură și Dezvoltare Rurală va verifica fiabilitatea acestui aviz și îl va utiliza pentru a-și consolida asigurarea și va ajusta analiza riscurilor pentru propriile sale audituri la nivelul controalelor de nivel primar. În domeniul politicii de coeziune, strategia de audit multianuală a Comisiei pentru perioada 2007-2013, care este actualizată anual pe baza unei evaluări a riscului, este alcătuită din două componente principale: - verificare (prin „reefectuarea activității de audit naționale la fața locului, inclusiv la nivelul beneficiarilor) a măsurii în care se poate baza pe activitatea autorităților naționale de audit, pe rezultatele raportate ale auditurilor și pe ratele de eroare, precum și - auditarea directă a programelor sau autorităților care, în opinia Comisiei, nu remediază suficient riscurile ridicate identificate, inclusiv realizarea auditurilor la fața locului la nivelul beneficiarilor pentru a confirma rezultatele auditurilor sistemelor vizate. Noua strategie de audit unică pentru perioada 2014-2020 reflectă actualizarea anumitor aspecte ale ciclului anual de gestiune financiară și control, care se vor încheia prin prezentarea până la data de 15 februarie a fiecărui an, a conturilor certificate ale programelor, a declarației de gestiune și a rezumatului anual, a opiniei de audit cu privire la funcționarea sistemelor, a legalității și regularității cheltuielilor și conturilor, precum și a raportului de control corespunzător. Pe baza auditurilor extensive pe care le realizează din 2009 în scopul de a evalua fiabilitatea celor mai importante autorități de audit (acoperind 96 % din totalul sumelor alocate), DG Politică Regională și Urbană și DG Ocuparea forței de muncă, Afaceri Sociale și Incluziune vor continua să monitorizeze performanța autorităților pentru a garanta că respectă standardele cerute. Direcțiile vor solicita un plan de măsuri corective pentru cele câteva autorități de audit a căror activitate nu este satisfăcătoare și le vor furniza orientări, precum și instrumente metodologice comune. Controalele de nivel primar pe care autoritățile de gestiune/agențiile de plăți le efectuează în ceea ce privește declarațiile de cheltuieli ale beneficiarilor constituie piatra de temelie a lanțului de asigurare. Comisia va verifica prin propriul sistem de audituri bazate pe riscuri (care includ vizite de audit la fața locului la beneficiari) că autoritățile naționale desfășoară controale adecvate. Ea va urmări concluziilor auditurilor sale până când va avea asigurarea că deficiențele sistemice au fost examinate și remediate și va impune corecții financiare pentru a proteja bugetul UE. 6.3 Comisia va continua să suspende plățile în cazul deficiențelor grave care nu au fost încă remediate în timp util de către statele membre în cauză. Ea va utiliza un mecanism de suspendare consolidat pentru agricultură ca instrument ex ante pentru a proteja bugetul UE împotriva deficiențelor din sistemele de control ale statelor membre. În rapoartele lor anuale de activitate, serviciile care efectuează operațiuni în cadrul gestiunii partajate au notificat toate deciziile de întrerupere/suspendare, precizând programele operaționale în cauză, statele membre afectate, tipul deficiențelor, principalele elemente care stau la baza fiecărei decizii și impactul bugetar al deciziei. Aceste informații constituie un aspect important al asigurării rezonabile și al responsabilității. În urma introducerii noului instrument de întrerupere pentru perioada de programare 2007­2013, DG-urile a căror activitate se desfășoară în cadrul gestiunii partajate au decis oficial în 2013 să întrerupă termenele de plată pentru 265 de programe, în valoare totală de 4 930 000 000 EUR. În 2013 și în primul trimestru din 2014, colegiul a adoptat, de asemenea,17[20] decizii de suspendare a plăților în cadrul programelor 2007-2013. Plățile nu vor fi reluate până când ordonatorii de credite delegați nu vor obține dovezi clare din partea serviciilor de audit, care să demonstreze că situațiile care au determinat întreruperile și/sau suspendările au fost remediate, că au fost efectuate corecțiile financiare necesare și că nu mai există alte riscuri legate de viitoarele cheltuieli care trebuie certificate Comisiei. Această experiență în gestiunea partajată confirmă eficacitatea suspendărilor ca un mijloc de a stimula statele membre să ia măsuri adecvate de remediere a situației. 6.4 Comisia impune corecții financiare asupra statelor membre care nu pun în aplicare sisteme adecvate. Ea va utiliza instrumentul corecțiilor financiare nete. În general, Comisia a fost foarte activă în 2013 în ceea ce privește recuperarea sumelor nejustificate și efectuarea corecțiilor financiare. Secțiunea 4.1 demonstrează în mod clar că aceasta protejează în mod adecvat bugetul UE împotriva cheltuielilor realizate în mod fraudulos. Mai multe detalii privind aceste cifre și mecanisme corective prevăzute în legislația aplicabilă pot fi găsite în nota 6 la conturile aferente exercițiului 2013 și în Comunicarea Comisiei către autoritatea care acordă descărcarea de gestiune și către Curtea de Conturi, în luna septembrie a fiecărui an. La solicitarea Parlamentului European, Comunicarea va furniza o defalcare a corecțiilor financiare pentru fiecare stat membru, date privind corecțiile financiare nete care determină suma veniturilor alocate pentru bugetul UE, precum și rezultatele acțiunilor corective ale statelor membre. Comisia va continua să coopereze cu statele membre ale căror sisteme de audit prezintă deficiențe sistematice și persistente. În plus, Comisia utilizează toate instrumentele disponibile pentru a preveni erorile și pentru a proteja bugetul UE. În domeniul politicii agricole, inclusiv în ceea ce privește dezvoltarea rurală, corecțiile financiare sunt puse în aplicare de fiecare dată când sunt detectate cheltuieli care prezintă neregularități. În prezent, obiectivul urmărit este, de asemenea, să se reducă și mai mult timpul necesar pentru a pune în aplicare o decizie referitoare la o corecție financiară netă. În prezent, procedura, cu etapele ei contradictorii și de conciliere, durează prea mult. O procedură mai rapidă[21] ar trebui să creeze mai multe stimulente pentru statele membre pentru a soluționa în timp util deficiențele existente în sistemele lor de gestiune și control, deși ar trebui subliniat faptul că bugetul UE este eficient protejat, chiar și în cazul în care corecțiile sunt puse în aplicare cu întârziere. Pentru Fondurile structurale și de investiții europene (Fondurile ESI), noua dispoziție privind corecțiile financiare nete completează procedurile de corecție existente, atunci când un stat membru poate să reutilizeze fondurile UE puse la dispoziție pentru alte proiecte sau programe, în cazul în care acesta este de acord cu corecția. Cu toate acestea, în caz de deficiențe grave constatate după prezentarea conturilor anuale, Comisia va aplica corecții care vor reduce alocările statelor membre, astfel încât sumele corectate să nu poată fi reutilizate. Regulamentul privind dispozițiile comune (RDC) aplicabil Fondurilor ESI prevede reguli clare[22] și condiții pentru aplicarea corecțiilor[23]. Comisia trebuie să le aplice în cazul în care este detectată o deficiență gravă. Având în vedere necesitatea unei proceduri contradictorii față de statul membru în cauză, Comisia estimează că aplicarea corecțiilor s-ar efectua în termen de 10­12 luni de la notificarea constatărilor. Comisia solicită serviciilor sale să asigure un sistem eficace de aplicare a corecțiilor financiare nete, cât mai curând posibil, în conformitate cu regulamentele aplicabile noii perioade de programare începând cu 2016, și să ia măsurile necesare pentru a accelera procedura de conformitate în vigoare în domeniul agriculturii. 6.5 Comisia va continua să furnizeze statistici relevante pentru a facilita analiza aprofundată a rezultatelor statelor membre. Rapoartele anuale de activitate constituie o sursă foarte valoroasă de informații pentru autoritatea care acordă descărcarea de gestiune, deoarece acestea indică în mod transparent modul în care Comisia își îndeplinește responsabilitatea de a asigura legalitatea și regularitatea politicilor gestiunii partajate la nivelul fiecărui stat membru și a programelor (pentru politica de coeziune) sau agențiilor de plată (pentru agricultură). Rapoartele conțin estimări ale ratelor de eroare reziduală și ale sumelor expuse riscului, defalcate în funcție de agenția de plăți/program și pentru fiecare stat membru. Ele ajută, de asemenea, autoritatea care acordă descărcarea de gestiune să evalueze situația în detaliu, deoarece oferă o indicație a riscului real de îndată ce statele membre și Comisia (în ceea ce privește corecțiile financiare nete) au pus în aplicare acțiuni corective. În 2013, Comisia a comunicat sumele recuperate prin intermediul corecțiilor financiare și al recuperărilor în cursul anului 2012. Informațiile au vizat acțiunile preventive și corective și au indicat, în măsura posibilităților, contribuția acestora în ceea ce privește asigurarea unei ameliorări durabile a sistemelor de gestiune și control, astfel cum sunt reflectate în ratele de eroare. De asemenea, trebuie remarcat faptul că ratele de eroare reziduală raportate de serviciile Comisiei sunt utilizate pentru a estima expunerea financiară și că acestea nu coincid cu ratele de eroare raportate de Curtea de Conturi Europeană. Principalul motiv al acestei diferențe este că ele țin cont de efectele diferitelor mecanisme corective, odată ce acestea din urmă sunt puse în aplicare în mod efectiv. 8. 7 Aspecte transversale și soluții 7.1 Standardele de control intern Comisia a luat notă de „prezentarea generală a situației controlului intern”, elaborată de directorul general al DG Buget, și își exprimă satisfacția în legătură cu tendința pozitivă care caracterizează procedurile operaționale. Comisia solicită Direcției Generale Buget să își continue eforturile de simplificare a standardelor de control intern, axându-le mai mult pe eficacitate și eficiență, și să revizuiască standardele respective în consecință. 7.2 Impactul entităților abilitate asupra lanțului de asigurare Regulamentul financiar revizuit a simplificat definiția modurilor și metodelor de gestiune, prin integrarea acestora într-un cadru logic comun care include: - gestiunea directă prin care fondurile UE sunt transferate de către un ordonator de credite delegat beneficiarilor de granturi și contractanților, precum și - gestiunea indirectă sau gestiunea partajată în cazul în care fondurile UE sunt încredințate altor entități sau unui stat membru înainte de a fi transferate către beneficiarii finali. De asemenea, regulamentul prevede posibilitatea creării unor noi tipuri de actori delegați cărora ordonatorii de credite delegați le încredințează sarcini de execuție bugetară în conformitate cu o gamă largă de acorduri, care includ, printre altele: - delegații încrucișate altor ordonatorii de credite delegați; - bugete operaționale pentru agențiile executive; - fonduri pentru întreprinderi comune; - fonduri pentru acordurile de contribuție ale EuropeAid cu țări terțe; - instrumentele financiare gestionate de Banca Europeană de Investiții (BEI) și Fondul European de Investiții (FEI); - bugetul executat prin intermediul agențiilor naționale, precum și - mandate comune cu alte organizații internaționale. În 2013, 22 servicii ale Comisiei s-au bazat pe organismele abilitate pentru a facilita executarea bugetului, operațiunile astfel efectuate reprezentând o sumă totală de 6 572 000 000 EUR. Toate aceste organisme, cu excepția unuia, Agenția Executivă pentru Rețeaua Transeuropeană de Transport, au concluzionat că dispun de suficiente informații pentru a-și prezenta concluziile asupra asigurării. În raportul de sinteză pe 2012, Comisia a confirmat că declarația de asigurare acoperă toate resursele alocate direcțiilor sale generale, indiferent de modul de gestiune utilizat și indiferent dacă organismul delegat a făcut sau nu obiectul unei decizii separate de descărcare de gestiune. Ordonatorii de credite delegați ar trebui să asigure o supraveghere corespunzătoare, să țină seama de orice rezultate negative ale controalelor sau de orice deficiențe ale sistemului de control și să emită eventuale rezerve, acolo unde este cazul. DG Buget a furnizat instrucțiuni, modele și orientări pentru o secțiune specifică și o anexă la rapoartele anuale de activitate în care serviciile pot raporta cu privire la supravegherea și asigurarea pe care o consolidează în ceea ce privește entitățile cărora le-au încredințat, în calitate de DG-uri responsabile, sarcini de executare bugetară. DG Afaceri Economice și Financiare, în special, a indicat provocările legate de punerea în aplicare a orientărilor, având în vedere multitudinea de acorduri specifice cu organisme însărcinate în temeiul acordurilor aflate în vigoare de mai mulți ani. Evaluările inter pares privind proiectele de rapoarte de activitate anuale au evidențiat, de asemenea, un decalaj în strategia de control recomandată. Aceasta nu este pe deplin aplicabilă în cazurile în care finanțarea nu acoperă cheltuielile operaționale, fiind utilizată exclusiv pentru finanțarea costurilor administrative ale organismului abilitat. Comisia solicită Direcției Generale Buget să elaboreze orientări specifice cu privire la strategiile de control intern cel mai bine adaptate pentru gestiunea externalizată și la cele mai bune practici pentru controalele de supraveghere efectuate de către direcțiile generale tutelare, precum și documentația asociată. 7.3 Strategia antifraudă a Comisiei Comunicarea privind o strategie antifraudă a Comisiei[24] a subliniat necesitatea ca direcțiile generale și serviciile să își consolideze sistemele de control intern pentru a combate riscul de fraudă. Una dintre măsurile-cheie a constat în elaborarea și adoptarea strategiilor lor antifraudă până la sfârșitul anului 2013. 12 servicii[25] și-au pus deja în întregime în aplicare strategiile, iar celelalte au indicat data preconizată de punere în aplicare completă și au precizat măsurile care mai trebuie luate, în măsura în care acestea pot fi făcute publice fără a pune în pericol eficacitatea acestora. Nu a fost raportat niciun risc rezidual iremediabil. Indicatorii cuantificați menționați sunt reprezentați esențialmente de numărul de suspiciuni de fraudă comunicate sau investigate de către Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF). DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune, DG Sănătate și Consumatori, comunică de asemenea, ca indicatori financiari, sumele care fac obiectul unor operațiuni financiare mai riscante și care sunt supuse unei monitorizări atente. Pe baza rapoartelor anuale de activitate, este posibil să se concluzioneze că, având în vedere punerea în aplicare a strategiei antifraudă de către servicii, chiar dacă, până în prezent, nu toate strategiile lor individuale au fost puse complet în aplicare, nu există riscuri iremediabile care să sugereze faptul că acest obiectiv de control nu este realizat în mod corespunzător. Măsurile în acest domeniu (de exemplu, analiza riscurilor specifice ale beneficiarilor, monitorizarea atentă a proiectelor ori contractelor selecționate sau orice alte măsuri pentru a reduce riscurile de fraudă) sunt deja prezentate în unele dintre rapoartele anuale de activitate, alături de rezultatele specifice ale acțiunilor antifraudă întreprinse în cursul anului de raportare și de orice elemente de asigurare care pot rezulta din acestea. Această abordare va fi aplicată în mod sistematic în rapoartele din 2014. Comisia salută faptul că majoritatea direcțiilor generale sunt deja destul de avansate în ceea ce privește elaborarea și punerea în aplicare a strategiilor lor antifraudă. Comisia solicită serviciilor sale să continue să integreze informațiile privind prevenirea fraudei în evaluarea sistemelor lor de control intern. [1] Articolul 66 din Regulamentul financiar. [2] Acest raport include o descriere a obiectivelor realizate pentru exercițiul în cauză, în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare (articolul 227 din normele de punere în aplicare a Regulamentului financiar). În conformitate cu articolul 141 din Regulamentul financiar, toate instituțiile și organismele conturilor consolidate pregătesc un raport anual privind gestiunea bugetară și financiară a cheltuielilor lor administrative. Raportul Comisiei se referă la cheltuielile operaționale ale Uniunii Europene. [3] Precum analiza anuală a creșterii, programele de reformă naționale și portalul dedicat privind strategia Europa 2020, disponibile la adresa http://ec.europa.eu/europe2020/index_ro.htm. [4] „Activitățile care nu implică cheltuieli” sunt menționate ca fiind acele activități care nu au niciun buget operațional major, în afară de cheltuielile administrative. [5] Comisia a prezentat pe scurt rezultatele procesului legislativ din cadrul financiar multianual 2014-2020 într-o comunicare specială: Comunicarea Comisiei „Tablou de bord final privind simplificarea pentru CFM 2014-2020” [COM(2014) 114 final]. [6] COM(2013) 461 final. [7] Raportul privind valoarea adăugată a cheltuielilor UE, [SEC(2011)867]. [8] Regulamentul financiar revizuit a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2013. Regulamentul financiar: Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, 26.10.2012, p. 1). Norme de aplicare: Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO L 362, 31.12.2012, p. 1). [9] Regulamentul financiar definește „controlul” ca fiind orice măsură luată pentru a furniza o asigurare rezonabilă cu privire la îndeplinirea obiectivelor de control intern. Aceasta implică toate sistemele globale de control intern, care acoperă toate măsurile legate de gestionarea creditelor bugetare, începând de la identificarea nevoilor și a obiectivelor, care sunt prealabile oricărui angajament juridic, până la deciziile finale care închid programele multianuale. [10] Printre rezervele nou emise, cea mai importantă privește măsurile de piață legate de Fondul European de Garantare Agricolă (FEGA), iar a doua privește Instrumentul de preaderare pentru dezvoltare rurală (IPARD) (ambele emise de DG Agricultură și Dezvoltare Rurală). A treia rezervă a fost formulată din motive de reputație și se referă la aspectele legate de răspundere în școlile europene (DG Resurse Umane și Securitate). [11] Pentru a ridica o rezervă, ordonatorii de credite delegați au fost invitați să demonstreze că deficiențele au fost remediate în mod eficace. Rezervele ridicate s-au referit la: - patru rezerve rămase privind PC6 (DG-uri din domeniul cercetării); - produsele ecologice certificate (Direcția Generală Agricultură și Dezvoltare Rurală); - Instrumentul financiar pentru orientarea pescuitului (IFOP) (DG Afaceri Maritime și Pescuit); - Programul energetic european pentru redresare (PEER) (DG Energie); - proiectul Sistemului de Informații Schengen din a doua generație (SIS II) (DG Afaceri Interne); - fiabilitatea raportării financiare a Agenției Spațiale Europene (DG Întreprinderi și Industrie); - misiuni de observare a alegerilor (Serviciul pentru instrumente de politică externă), precum și - rezerva legată de venituri privind resursele proprii tradiționale (RPT) (DG Buget). [12] Acest lucru este valabil în special în domeniul politicii de cercetare, unde aspectele legate de gestionarea programelor-cadru privesc șase direcții generale și două agenții executive. [13] Conceptul de sumă expusă riscului este definit în anexa 2. [14] Cu excepția cazului în care se indică altfel, cifrele care figurează în prezentul raport provin din conturile consolidate provizorii ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2013 și din rapoartele anuale de activitate. În caz de neconcordanțe, cifra utilizată este cea a conturilor provizorii. Aceste cazuri sunt specific menționate. [15] Suma de 372 000 000 EUR corespunde procentului de 2 % din diferența între 147 729 000 000 EUR și 129 149 000 000 EUR. [16] Erorile nu ar trebui să fie confundate cu frauda. Erorile sunt greșeli precum completarea incorectă a unui formular sau nerespectarea procedurii de licitație adecvate. Doar o mică parte a erorilor sunt comise în mod intenționat. Frauda este o neregulă comisă în mod intenționat și constituie o infracțiune. Cazurile care prezintă suspiciuni de fraudă sunt sistematic transmise Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF). [17] Articolul 99 alineatul (3) din Regulamentul financiar. [18] Ulterior redenumită Agenția Executivă pentru întreprinderile mici și mijlocii (EASME). [19] Pentru domeniul agriculturii, informațiile privind corecțiile financiare și recuperările se referă la anul raportului. [20] Cincisprezece suspendări au fost decise în 2013 și două în primul trimestru al anului 2014. Șase decizii au vizat FEDER, iar 11 decizii au vizat FSE. [21] Pentru detalii suplimentare vă rugăm să consultați punctul 2.b. [22] Deficiențele grave vor fi definite în funcție de (ne)respectarea principalelor elemente ale sistemelor de gestiune și control, evaluate în detaliu în conformitate cu 18 cerințe-cheie impuse tuturor autorităților responsabile de programe. Principalele elemente care trebuie evaluate pe baza rezultatelor detaliate și cuprinzătoare ale auditului includ: - separarea adecvată a funcțiilor autorităților responsabile de programe și supravegherea tuturor organismelor intermediare implicate în sistemul de gestiune și control; - selectarea adecvată a operațiunilor și eficacitatea verificărilor efectuate de autoritățile de gestiune pentru a evita în primul rând erorile; - măsurile eficace antifraudă; - proceduri adecvate pentru întocmirea cererilor de plată și pentru certificarea caracterului complet, a exactității și veridicității conturilor programului către Comisie, precum și - audituri eficiente ale sistemelor, operațiunilor și conturilor. Respectarea insuficientă sau nerespectarea uneia dintre cerințele-cheie specificate propuse în actul delegat, sau a două sau mai multe dintre cerințele-cheie va determina în mod automat Comisia să concluzioneze că există deficiențe grave, ceea ce va duce la corecții financiare nete. [23] Actul delegat va stabili, de asemenea, criteriile pe care Comisia urmează să le aplice pentru a determina nivelul corecției forfetare (5 %, 10 %, 25 % or 100 %). Aceste procente sunt legate de importanța relativă a deficienței grave, frecvența și amploarea acesteia, precum și de pierderea pentru bugetul Uniunii. Actul va prevedea, de asemenea, că ratele forfetare pot fi mărite la următorul nivel în cazuri de deficiențe grave repetate, ca urmare a faptului că autoritățile responsabile de programe nu iau măsurile necesare pentru a corecta sistemul după aplicarea unei corecții financiare corespunzătoare exercițiului contabil precedent. [24] COM(2011) 376 final, 24.6.2011. [25] DG Agricultură și Dezvoltare Rurală (AGRI), DG Rețele de Comunicare, Conținut și Tehnologie (CNECT), DG Ocuparea forței de muncă, Afaceri sociale și Incluziune (EMPL), DG Afaceri Interne (HOME), DG Justiție (JUST), DG Politică Regională (REGIO) și Serviciul Instrumente de Politică Externă (FPI), Serviciul de Audit Intern (IAS), Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF), Serviciul Juridic (SJ), Biroul Consilierilor de Politică Europeană (BEPA) și Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură (EACEA).