Comisia identifică programele care prezintă un risc mai ridicat, ceea ce îi permite să își concentreze acțiunile asupra situațiilor în care acestea contează cel mai mult. Datorită abordării sale empirice aprofundate, Comisia dispune de dovezi solide care demonstrează situația diferențiată a fondurilor gestionate. Pe baza riscului la momentul plății, Comisia poate să împartă cu precizie cheltuielile anuale în cheltuieli cu risc mai scăzut la momentul plății (în cazul în care riscul se situează sub 1,9 %), cu risc mediu la momentul plății (între 1,9 % și 2,5 %) și cu risc mai ridicat la momentul plății (peste 2,5 %) (a se vedea anexa 2, secțiunea 2.2.3). În ceea ce privește resursele naturale și coeziunea, această analiză se efectuează, de asemenea, la nivelul agențiilor de plăți individuale și al programelor operaționale din statele membre. Acest lucru permite Comisiei să își concentreze eforturile în mod corespunzător, să își ofere sprijinul în mod eficient și să abordeze deficiențele specifice chiar și în cazul politicilor care, per ansamblu, prezintă un risc scăzut, cum ar fi politica agricolă comună.

Per ansamblu, nivelul riscului la momentul plății este sub pragul de semnificație de 2 %. Comisia estimează că, în urma controalelor sale preventive, nivelul de eroare rămas – și anume riscul la momentul plății – este de 1,9 %, ceea ce reprezintă o scădere față de 2019. Având în vedere caracterul multianual al programelor de finanțare, Comisia depune eforturi substanțiale pentru a desfășura controale după efectuarea plăților și pentru a continua să aplice corecții până la închiderea programelor. Eforturile respective se reflectă în riscul estimat la închiderea programelor. Acesta corespunde riscului la momentul plății minus previziunile Comisiei privind corecțiile viitoare, estimate la 1 % în 2020 (a se vedea anexa 2, secțiunea 2.2.2).

·Instrumentul SURE a oferit finanțare statelor membre la rate avantajoase pentru a atenua presiunea asupra economiei și pentru a sprijini ocuparea forței de muncă. Bugetul este de până la 100 de miliarde EUR și, până la sfârșitul anului 2020, fusese solicitat și alocat statelor membre sprijin în valoare de peste 90 de miliarde EUR sub formă de împrumuturi. S-a efectuat deja plata a 40 de miliarde EUR, în mare parte pentru sprijinirea unor scheme pe termen scurt în domeniul ocupării forței de muncă în statele membre beneficiare. Până la începutul anului 2021, între 25 și 30 de milioane de angajați beneficiaseră de sprijin prin intermediul Instrumentului SURE – o parte semnificativă a pieței forței de muncă din statele membre beneficiare, cu economii estimate în ceea ce privește dobânzile în valoare de 5,8 miliarde EUR.

O gestiune bugetară proactivă a asigurat execuția rapidă și eficace a bugetului pentru 2020. S-au adoptat nouă bugete rectificative astfel cum au fost propuse de Comisie, adesea în timp record, ceea ce reprezintă un număr mai mare decât în orice alt an din perioada 2014-2020. În plus, s-au efectuat 28 de transferuri care fac obiectul deciziei autorității bugetare și sute de transferuri autonome ale Comisiei. Prin urmare, bugetul UE pentru 2020 a fost cheltuit aproape în întregime, atât în ceea ce privește angajamentele, cât și plățile – cel mai bun rezultat înregistrat din 2014 până în prezent, în pofida condițiilor dificile.

NextGenerationEU este un instrument temporar de redresare în valoare de 750 de miliarde EUR, care constă în sprijin nerambursabil și sub formă de împrumuturi în plus față de bugetul pe termen lung al UE, cu accent pe primii ani cruciali de redresare. Finanțarea din NextGenerationEU va fi investită în cadrul mai multor programe care contribuie la redresarea economică.

·Sprijinirea fermierilor. Instrumentele financiare din cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală pot furniza finanțare de sine stătătoare sub formă de capital de lucru de până la 200 000 EUR întreprinderilor agricole și rurale mici și mijlocii afectate de COVID-19, în condiții favorabile, inclusiv rate foarte scăzute ale dobânzii, mai puține cerințe în materie de garanții reale, calendare de plată favorabile etc.

Comisia mobilizează, de asemenea, resurse UE din afara bugetului pe termen lung, de exemplu prin intermediul Băncii Europene de Investiții și al altor instrumente. Instrumentul european de sprijin temporar pentru atenuarea riscurilor de șomaj într-o situație de urgență (SURE) a fost creat pentru a ajuta statele membre să protejeze locurile de muncă și veniturile lucrătorilor în contextul pandemiei de COVID-19. Acesta oferă asistență financiară sub formă de împrumuturi din partea UE în vederea sprijinirii schemelor privind reducerea timpului de muncă și a măsurilor similare, pentru a ajuta statele membre să protejeze angajații și persoanele care desfășoară o activitate independentă împotriva riscului de șomaj și de pierdere a veniturilor. Instrumentul este o expresie puternică a solidarității. Pentru a reflecta această motivație socială, finanțarea este emisă sub formă de obligațiuni cu impact social. Instrumentul SURE are un buget de până la 100 de miliarde EUR; până la sfârșitul anului 2020, statele membre beneficiaseră deja de sprijin în valoare de 40 de miliarde EUR ().

O gestiune bugetară proactivă a asigurat execuția rapidă și eficace a bugetului pentru 2020. S-au adoptat nouă bugete rectificative astfel cum au fost propuse de Comisie, adesea în timp record, ceea ce reprezintă un număr mai mare decât în orice alt an din perioada 2014-2020. În plus, s-au efectuat 28 de transferuri care fac obiectul deciziei autorității bugetare și sute de transferuri autonome ale Comisiei. Prin urmare, bugetul UE pentru 2020 a fost cheltuit aproape în întregime, atât în ceea ce privește angajamentele, cât și plățile.

2020 a fost un an crucial pentru bugetul UE din mai multe puncte de vedere. Acesta a fost primul an complet al Comisiei von der Leyen. Bugetul UE pentru 2020 a jucat un rol important în sprijinirea principalelor obiective ambițioase ale Comisiei von der Leyen. Acesta a contribuit, de exemplu, la pregătirea tranziției verzi și a celei digitale și la promovarea solidarității și a securității, nu numai în cadrul UE, ci și în cooperare cu partenerii noștri internaționali. 2020 a fost, de asemenea, anul pandemiei de COVID-19, ceea ce a impus necesitatea unor modificări rapide și semnificative în vederea întreprinderii acțiunilor de reparare a daunelor provocate de criză și de redresare (a se vedea secțiunea 1.1.2 de mai jos).

Un nivel mai ridicat de unitate în cadrul UE pe baza valorilor sale comune include asigurarea unei mai bune protecții. În acest context, UE continuă să dea dovadă de solidaritate în interiorul granițelor sale, prin coordonarea și finanțarea eforturilor de ajutor în caz de dezastre. Dezastrele au afectat fiecare regiune a UE în ultimii ani, provocând sute de victime și daune în valoare de miliarde de euro. Epidemiile, viiturile, furtunile, incendiile forestiere, cutremurele și dezastrele provocate de om pun în permanență sub presiune capacitățile de răspuns ale statelor membre. În plus, preocupările în materie de securitate s-au intensificat și se preconizează că schimbările climatice vor agrava impactul dezastrelor în viitor.

·Cu ajutorul fondurilor regionale, s-au mobilizat investiții private în valoare de aproape 11,5 miliarde EUR sub formă de granturi și 2,6 miliarde EUR sub forma altor tipuri de asistență decât granturile.

Programul pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială a oferit acces la microfinanțare grupurilor vulnerabile și microîntreprinderilor și a sprijinit antreprenoriatul social. Între 2014 și 2020, s-au utilizat 223 de milioane EUR sub formă de garanții pentru împrumuturi, care au oferit sprijin unui număr de 97 271 de microîntreprinderi, mobilizându-se o sumă de peste 1,2 miliarde EUR sub formă de împrumuturi. În ansamblu, se preconizează că instrumentul va debloca fonduri în valoare de peste 4 miliarde EUR sub formă de finanțare pentru microîntreprinderi și întreprinderi sociale până la sfârșitul perioadei de împrumut, grație celor 141 de contracte din cadrul axei Microfinanțare și antreprenoriat social.

Întreprinderile mici și micii antreprenori se numără printre cei mai puternici vectori ai schimbării în economia UE. Chiar înainte de pandemie, UE a creat un set de instrumente de investiții pentru a susține creșterea pe termen lung în contextul schimbărilor tehnologice și al competitivității globale, pentru a aborda provocările societale și a îmbunătăți inovarea, perfecționarea și îmbunătățirea infrastructurii, printre alte obiective. Printre aceste instrumente se numără și Fondul european pentru investiții strategice, care mobilizase deja 547 de miliarde EUR în decembrie 2020, stimulând economia UE într-un mod durabil. De asemenea, acesta a contribuit în mod semnificativ la crearea de locuri de muncă și la creșterea economică, sprijinind crearea a peste 1,1 milioane de locuri de muncă în cadrul componentei pentru infrastructură și inovare și păstrarea altor peste 9 milioane de locuri de muncă. În plus, estimările economice sugerează că, până în 2022, investițiile din cadrul Fondului european pentru investiții strategice vor majora produsul intern brut cu 1,9 % și vor adăuga 1,8 milioane de locuri de muncă. În iunie 2020, Comisia a instituit Consiliul European pentru Inovare ca inițiativă-pilot în cadrul programului Orizont 2020. Scopul său este de a face investiții directe de capital și cvasicapital (între 0,5 milioane EUR și 15 milioane EUR) în capitalul întreprinderilor nou-înființate și al întreprinderilor mici și mijlocii. În această etapă-pilot, 36 de astfel de întreprinderi au primit deja fonduri din programul Orizont 2020 prin intermediul Consiliului European pentru Inovare (aproape 166 de milioane EUR). Până în mai 2020, întreprinderile incluse în portofoliul instrumentului Accelerator al Consiliului European pentru Inovare au atras peste 5,3 miliarde EUR sub formă de finanțare privată. În plus, 66 % din întreprinderile sprijinite au înregistrat o creștere a forței lor de muncă de 108 % în decurs de 2 ani.

În plus, la 21 noiembrie 2020, Uniunea Europeană a lansat satelitul de observare a Pământului Sentinel-6 dedicat programului Copernicus (). Acesta folosește cea mai recentă tehnologie radar pentru a colecta date despre topografia oceanelor, inclusiv măsurători esențiale cu privire la creșterea nivelului mării. Aceste date sunt esențiale pentru știința schimbărilor climatice și pentru elaborarea politicilor, precum și pentru a proteja viețile a milioane de persoane expuse riscului creșterii nivelului mării. În prezent, Copernicus are opt sateliți pe orbită, care produc și furnizează zilnic date de observare gratuite, de înaltă calitate și deschise, urmărite de peste 400 000 de utilizatori înregistrați în punctele europene de acces la date.

COMISIA EUROPEANĂ Bruxelles, 8.6.2021 COM(2021) 301 final ANEXĂ

la RAPORTUL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU ȘI CURTEA DE CONTURI EUROPEANĂ













































Raport anual privind gestionarea și performanța bugetului UE - anul financiar 2020



Anexa 2 –

Controlul intern și gestiunea financiară 2.1. Instrumente solide de gestionare a bugetului UE într-un mediu complex 2.1.1. Comisia gestionează bugetul UE într-un mediu complex Comisia are datoria de a utiliza în mod optim banii contribuabililor pentru a sprijini realizarea obiectivelor de politică ale UE. Prin urmare, este esențial să se asigure atât faptul că finanțarea ajunge la beneficiarii vizați într-un mod eficace, eficient și economic, cât și un nivel ridicat de conformitate cu normele aplicabile. Comisia se străduiește să atingă cele mai înalte standarde de gestiune financiară, asigurând, în același timp, un echilibru adecvat între un nivel scăzut de erori, plăți rapide și costuri rezonabile ale controalelor. Comisia acordă o importanță deosebită bunei gestiuni financiare a bugetului UE, precum și a Fondului european de dezvoltare () și a fondurilor fiduciare ale UE. Bugetul UE: o mare varietate de domenii, beneficiari și cheltuieli În 2020, cheltuielile gestionate de Comisie s-au ridicat la 158 de miliarde EUR (a se vedea graficul de mai jos), ceea ce corespunde unui număr de 242 000 de plăți care variază de la câteva sute de euro (pentru granturi de mobilitate Erasmus) la sute de milioane de euro (pentru proiecte mari, cum ar fi reactorul termonuclear experimental internațional sau Galileo și Copernicus, precum și sprijin bugetar pentru țările în curs de dezvoltare) (). Beneficiarii fondurilor UE sunt foarte diverși și numeroși. Resurse naturale Coeziune Cercetare, industrie, spațiu, energie și transporturi Relații externe Alte politici interne Alte servicii și administrație 8 miliarde EUR (5 %) 60 de miliarde EUR (38 %) 54 de miliarde EUR (34 %) 16 miliarde EUR

(10 %) 13 miliarde EUR (8 %) 7 miliarde EUR (5 %) Până la 6,7 milioane de beneficiari sprijiniți din fonduri agricole Peste 610 000 de întreprinderi și 36,4 milioane de persoane care au participat la activități de incluziune socială începând din 2014 Peste 14 000 de acorduri de grant încheiate cu întreprinderi mici și mijlocii Asistență acordată unui număr de 130 de țări terțe de pe cinci continente Programul Erasmus+: aproape 412 000 de oportunități de mobilitate pentru studenți și personal sprijinite în 2020 Cheltuielile relevante din bugetul UE executate de Comisie în 2020, pentru fiecare domeniu de politică, în % și miliarde EUR Sursa: Rapoartele anuale de activitate ale Comisiei Europene Mai mult de două treimi din buget (de exemplu, cheltuielile privind politica de coeziune și resursele naturale) sunt executate în cadrul gestiunii partajate. Acest lucru înseamnă că statele membre sau organismele desemnate de acestea distribuie fonduri și gestionează cheltuielile în conformitate cu legislația UE și cu legislația națională și împart această responsabilitate cu Comisia. Restul bugetului este cheltuit fie direct de către Comisie, fie indirect, în cooperare cu entitățile cărora le-a fost încredințată execuția. Tabelul de mai jos descrie cele trei moduri de gestiune. Mod de gestiune Descriere % din cheltuielile relevante din 2020 Exemple de programe/cheltuieli Alți actori implicați, în cooperare cu Comisia Gestiune directă Fondurile sunt executate de către Comisie 23 % Orizont 2020; Mecanismul pentru interconectarea Europei; cheltuieli administrative nu se aplică (finanțarea se acordă direct beneficiarilor) Gestiune indirectă Fondurile sunt încredințate unor entități externe 7 % Programul Erasmus+; parte din ajutorul pentru dezvoltare și din ajutorul umanitar; asistență pentru preaderare Gestiune partajată Fondurile sunt executate în cooperare cu autoritățile naționale și/sau regionale ale statelor membre, care au un prim nivel de responsabilitate 70 % Fondurile agricole; Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime; Fondul european de dezvoltare regională; Fondul de coeziune; Fondul social european; fondurile pentru migrație și pentru securitate 76 de agenții de plăți pentru politica agricolă comună; 492 de autorități de management pentru fondurile de coeziune, în toate statele membre Dat fiind faptul că execuția bugetului UE este efectuată în mai multe moduri diferite, implicând actori diferiți, riscurile asociate variază de la un program la altul și de la un mod de gestiune la altul (a se vedea anexa 6). Acest lucru este luat în considerare la elaborarea strategiilor de control (a se vedea subsecțiunea „Strategiile de control multianuale asigură cheltuirea corespunzătoare a banilor contribuabililor” din secțiunea 2.1.3). 2.1.2. Criza COVID-19 Comisia își asumă pe deplin angajamentul de a se asigura că gestiunea bugetului UE continuă să fie supusă celor mai înalte standarde de gestiune financiară, chiar și în aceste vremuri fără precedent. Datorită unei bune pregătiri pentru situații de criză, Comisia a putut rămâne pe deplin operațională în 2020. Administrația sa (formată din aproape 30 000 de persoane) a trecut la telemuncă în doar câteva zile. Acest lucru a permis Comisiei să își asume rolul de lider în ceea ce privește toate aspectele răspunsului în situații de criză, de la sănătatea publică la planul de redresare economică. De asemenea, Comisia a instituit măsuri extraordinare pentru a oferi personalului instrumentele, flexibilitatea și sprijinul de care a avut nevoie pentru a se adapta la această nouă realitate. În paralel, aceasta a luat măsuri specifice, împreună cu statele membre, pentru a sprijini beneficiarii care se confruntă cu dificultăți în punerea în aplicare a proiectelor ca urmare a restricțiilor impuse de pandemia de COVID-19. În caseta de mai jos sunt prezentate exemple ale măsurilor luate pentru a atenua impactul crizei provocate de pandemia de COVID-19. Datorită măsurilor de atenuare puse în aplicare, care au inclus ajustări specifice ale planurilor de audit și de control, în general, pandemia de COVID-19 nu a avut impact asupra nivelului de asigurare atins pentru 2020.

Flexibilitatea oferită beneficiarilor Comisia a prelungit termenele de punere în aplicare a proiectelor pentru a sprijini beneficiarii care se confruntă cu dificultăți în acest sens ca urmare a restricțiilor impuse de pandemia de COVID-19. Acest lucru este demonstrat de numărul mare de modificări contractuale. Ofertanților li s-a acordat, de asemenea, mai mult timp pentru a-și prezenta ofertele sau propunerile. Flexibilitatea introdusă în procedurile de control ale statelor membre Politica agricolă comună: la scurt timp după izbucnirea pandemiei, Comisia a adoptat un regulament care prevede norme pentru cerințe de control realiste și realizabile pentru statele membre în cadrul politicii agricole comune (). Normele modificate au fost limitate în ceea ce privește durata și domeniul de aplicare (afectând doar unele controale administrative și la fața locului). De asemenea, Comisia a propus metode alternative prin care statele membre ar putea efectua controalele chiar și în contextul existenței restricțiilor impuse de pandemia de COVID-19 (de exemplu, fotografii cu etichetare geografică, rapoarte datate bazate pe supravegherea cu ajutorul dronelor, controale administrative sau videoconferințe cu beneficiarii) și a continuat să ofere o bază solidă pentru asigurare. Regulamentul impune, de asemenea, agențiilor de plăți să includă în declarațiile lor de gestiune explicații cu privire la măsurile luate. În domeniul coeziunii, Comisia a oferit sprijin specific suplimentar autorităților responsabile de programe pentru a aborda situația cauzată de restricțiile de deplasare a persoanelor, a propus mecanismele de flexibilitate necesare pentru efectuarea de controale și audituri în pofida restricțiilor de călătorie și a colaborat cu autoritățile de audit pentru a asigura o abordare solidă și armonizată. Audituri de la distanță Pentru a reduce la minimum impactul restricțiilor de călătorie și de deplasare a persoanelor la nivel local, Comisia a efectuat majoritatea auditurilor sale financiare de la distanță. De asemenea, Comisia a solicitat societăților externe de audit cu care colaborează să efectueze cât mai multe teste de audit de la distanță, completându-le cu vizite la fața locului, de îndată ce intervine o relaxare a restricțiilor. Acest lucru a permis Comisiei să mențină un nivel ridicat de acoperire în materie de audit. De exemplu, în cazul programului de cercetare Orizont 2020, 94 % din auditurile planificate pentru 2020 au fost finalizate cu succes, deși au existat unele întârzieri în ceea ce privește raportarea și certificarea. Consolidarea mecanismelor de securitate și a guvernanței instrumentelor de tehnologie a informației În 2020, s-a observat o creștere cu 50 % a atacurilor cibernetice împotriva Comisiei, ca urmare a noilor oportunități create de pandemia de COVID-19. Ca răspuns la această situație, Comisia a investit resurse considerabile în consolidarea securității infrastructurii sale informatice, în urma instituirii politicii de telemuncă în mod implicit, și a consolidat, de asemenea, cultura cibernetică, și anume prin campanii și inițiative de sensibilizare în domeniul cibernetic. În ansamblu, în 2020, mecanismele de securitate și guvernanța instrumentelor de tehnologie a informației au fost consolidate pentru a proteja activele de infrastructură ale Comisiei. Evaluarea timpurie a riscurilor Într-o etapă timpurie – înainte de vara anului 2020 – Comisia a evaluat riscurile pe care pandemia de COVID-19 le prezintă pentru bugetul UE, atât din punctul de vedere al conformității, cât și din punctul de vedere al performanței. Acestea au fost legate în principal de dificultățile întâmpinate în efectuarea auditurilor și a controalelor la fața locului, de obstacolele în calea punerii în aplicare a politicilor și a programelor sau de reducerea capacității de personal și impactul asupra bunăstării personalului. Aceste evaluări au ținut seama, de asemenea, de expunerea crescută la fraudă în contextul pandemiei de COVID-19, de exemplu de potențialul abuz de noile instrumente și norme simplificate (a se vedea caseta din cadrul subsecțiunii „Combaterea fraudei: cadrul juridic al Oficiului European de Luptă Antifraudă pentru protejarea bugetului UE”, p. 58, din secțiunea 2.1.3). Pentru toate aceste riscuri, serviciile Comisiei au instituit sau instituiseră deja măsuri solide de atenuare pentru a preveni sau a limita orice impact negativ asupra execuției bugetului UE. În cursul anului, toate serviciile au monitorizat riscurile îndeaproape și în timp real, cu sprijin și supraveghere din partea organismelor de guvernanță instituțională ale Comisiei, iar măsurile de atenuare au fost adaptate atunci când a fost necesar. Întrucât pandemia este încă în desfășurare la începutul anului 2021, consecințele acesteia asupra gestionării și performanței bugetului UE vor trebui evaluate. Riscurile aferente și măsurile de atenuare continuă să fie monitorizate în permanență de către diferitele servicii și urmărite prin acțiuni subsecvente la nivel instituțional. Această evaluare este dinamică, fiind revizuită permanent, și va continua atât timp cât va dura situația de criză. 2.1.3. Comisia se bazează pe instrumente solide pentru a proteja bugetul UE Pentru a se asigura că bugetul este bine executat și protejat de deficiențe, fraude și nereguli în acest mediu complex, Comisia dispune de mai multe instrumente. Un sistem robust de guvernanță Funcționarea internă a Comisiei se bazează pe o serie de principii-cheie care reprezintă piatra de temelie a unei guvernanțe robuste: roluri și responsabilități clare și mecanisme de responsabilitate, un angajament ferm față de gestionarea performanței și respectarea cadrului juridic, transparență și standarde înalte de conduită etică. Lanțul de responsabilitate și sistemul de guvernanță utilizat de Comisia Europeană sunt adaptate structurii și rolului său unic. Sistemul de guvernanță al Comisiei a fost consolidat în timp și a fost adaptat la circumstanțele în schimbare, astfel cum se reflectă în cea mai recentă comunicare, publicată în iunie 2020 (). Activitatea recentă a auditorilor interni și externi a confirmat că aceste măsuri sunt solide. În calitate de ordonator de credite al Comisiei Europene, colegiul comisarilor este responsabil din punct de vedere politic de gestionarea bugetului UE, ceea ce include responsabilitatea pentru activitatea serviciilor Comisiei. Principalele elemente ale guvernanței bugetului UE, susținute de o repartizare clară a responsabilităților între nivelul politic și cel al conducerii și cerințe de raportare bine definite, conduc la un lanț solid de consolidare a asigurării și de responsabilitate. În conformitate cu modelul unic al Comisiei de luare descentralizată a deciziilor în ceea ce privește execuția bugetară, colegiul comisarilor deleagă gestionarea operațională curentă celor 51 de directori generali (), care își administrează și își conduc departamentele în direcția îndeplinirii obiectivelor lor, astfel cum sunt definite în planurile lor strategice, ținând seama de resursele disponibile. Aceștia sunt responsabili pentru partea din bugetul UE executată în cadrul departamentelor lor.

În rapoartele lor anuale de activitate, directorii generali raportează în mod transparent cu privire la performanțele și rezultatele obținute, la funcționarea sistemelor lor de control intern și la gestiunea financiară a cotei care le revine din bugetul UE – ținând seama de asigurarea furnizată de statele membre în cadrul gestiunii partajate. Raportul anual de activitate conține declarația de asigurare a directorului general. Declarația poate fi însoțită de o rezervă, în cazul în care aceștia identifică deficiențe cu impact semnificativ. În paralel, directorii generali stabilesc planuri de acțiune pentru atenuarea riscurilor viitoare și pentru consolidarea sistemelor lor de control (a se vedea secțiunea 2.2.2 de mai jos). Raportul anual privind gestiunea și performanța prezintă rezultatele anuale pentru bugetul UE, pe baza asigurării și a rezervelor cuprinse în toate rapoartele anuale de activitate. Prezentul raport face parte din pachetul de rapoarte financiare și de răspundere integrate ale Comisiei, adoptat de colegiul comisarilor (). Procedura bugetară anuală ulterioară de descărcare de gestiune permite Parlamentului European și Consiliului Uniunii Europene să tragă la răspundere Comisia, din punct de vedere politic, pentru execuția bugetului UE. Decizia Parlamentului European ia în considerare rapoartele financiare și de răspundere integrate ale Comisiei, rapoartele anuale și speciale ale Curții de Conturi, precum și declarația sa de asigurare privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, audierile comisarilor și directorilor generali, precum și o recomandare din partea Consiliului. Aceste mecanisme solide de guvernanță sprijină colegiul comisarilor să realizeze obiectivele Comisiei, să utilizeze resursele în mod eficient și eficace și să se asigure că bugetul UE este executat în conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare. O imagine de ansamblu este prezentată în graficul de mai jos. Sursa: Comisia Europeană Un cadru solid de control intern Comisia a instituit un cadru instituțional solid de control intern, bazat pe cele mai înalte standarde internaționale (). Directorii generali pun în aplicare acest cadru instituțional în cadrul departamentelor lor prin intermediul unor sisteme de control intern adaptate, ținând seama de mediile, riscurile și nevoile lor operaționale specifice. Aceștia sunt sprijiniți în această sarcină de către serviciile centrale (), care oferă instrucțiuni, orientări, formare și consiliere și facilitează schimbul de bune practici. În fiecare an, aceștia evaluează funcționarea sistemelor lor de control intern în conformitate cu o metodologie comună și își rezumă concluziile în rapoartele lor anuale de activitate. Concluziile respective fac obiectul unor evaluări colegiale efectuate de serviciile orizontale, cu scopul de a asigura o abordare coerentă și caracterul adecvat al oricărei măsuri de remediere avute în vedere. În plus, Serviciul de Audit Intern poate oferi consultanță serviciilor Comisiei și poate efectua audituri privind funcționarea sistemelor de control intern și evaluarea acestor sisteme de către direcțiile generale și serviciile Comisiei (a se vedea anexa 8). La 17 martie 2020, serviciile centrale au atras atenția tuturor departamentelor Comisiei asupra importanței cadrului de control intern al Comisiei ca garanție esențială pentru operațiunile Comisiei în contextul crizei provocate de pandemia de COVID-19. În special, a fost subliniată importanța mecanismelor de asigurare a continuității activității și necesitatea de a justifica și de a documenta în mod corespunzător modificările excepționale aduse procedurilor aplicabile. Pentru anul 2020, evaluările departamentelor Comisiei indică faptul că, în pofida crizei provocate de pandemia de COVID-19, sistemele lor de control intern rămân eficace. Evaluarea confirmă eforturile continue ale departamentelor în ceea ce privește activitățile de control, impactul pozitiv al supravegherii instituționale consolidate a identificării și gestionării riscurilor și îmbunătățirile în domeniul tehnologiei informației. Acest lucru se poate observa în graficul de mai jos, în care majoritatea principiilor de control intern par să fie respectate și să funcționeze bine. Evaluarea funcționării celor 17 principii de control intern: numărul de departamente ale Comisiei care au raportat că principiile de control intern sunt respectate și funcționează bine în 2019 și 2020 Sursa: Rapoartele anuale de activitate ale Comisiei Europene Deși multe departamente ale Comisiei recunosc că, pentru unele principii, mai pot fi aduse îmbunătățiri, la sfârșitul anului 2020, doar puține dintre acestea au identificat deficiențe care au necesitat îmbunătățiri majore, în legătură cu un număr limitat de principii de control intern. Pentru a îmbunătăți situația, serviciile au elaborat planuri de acțiune, considerate adecvate de către Serviciul de Audit Intern. Ca măsuri de remediere, mai multe acțiuni au fost deja puse în aplicare în primul trimestru al anului 2021, cum ar fi publicarea unor orientări actualizate privind gestiunea indirectă. Aceste rezultate demonstrează că, la nivelul Comisiei, s-a atins un nivel avansat de control intern. Serviciile centrale vor continua să ofere orientări și să faciliteze schimbul de bune practici, precum și dezvoltarea de instrumente instituționale de tehnologie a informației pentru a promova în continuare cadrul de control intern ca instrument de gestionare care sprijină organizația să își atingă obiectivele. Strategiile de control multianuale asigură cheltuirea corespunzătoare a banilor contribuabililor În cadrul sistemelor de control intern, directorii generali, în calitate de administratori ai bugetului UE, pun în aplicare strategii de control multianuale concepute pentru prevenirea erorilor și, dacă prevenirea erorilor nu este posibilă, pentru detectarea și corectarea acestora. În acest scop, aceștia trebuie să își consolideze asigurarea în sens ascendent și la un nivel detaliat, și anume per program sau alt segment relevant de cheltuieli. Aceasta permite Comisiei să detecteze deficiențele și erorile, precum și să identifice cauzele profunde ale erorilor sistemice (de exemplu, complexitatea normelor), să ia măsuri corective specifice și să se asigure că orice lecție învățată este luată în considerare la elaborarea viitoarelor programe financiare.

De la prevenire la detectare și corectare Întrucât programele de cheltuieli ale UE sunt multianuale prin natura lor, sistemele de control aferente și ciclurile de gestiune vizează, de asemenea, mai mulți ani. Acest lucru înseamnă că erorile pot fi detectate în orice moment al întregului ciclu al programului, uneori la câțiva ani de la efectuarea plății. În plus, deși pot fi detectate erori într-un anumit an, acestea sunt corectate în același an sau în anii următori, până la momentul închiderii, la sfârșitul ciclului de viață al programelor. În plus, strategiile de control sunt diferențiate în funcție de risc, și anume acestea sunt adaptate la diferitele moduri de gestiune, actorii implicați, domeniile de politică și/sau mecanismele de finanțare și la riscurile asociate acestora. Ciclul de control multianual al Comisiei NB: Pentru rezultatele din 2020 menționate în cercuri, a se vedea secțiunea 2.3.1. Sursa: Comisia Europeană Prevenirea erorilor Prevenirea este prima linie de apărare împotriva erorilor. Principalele mecanisme de prevenire ale Comisiei includ controalele ex ante, care conduc la respingerea sumelor neeligibile înainte de efectuarea plăților de către Comisie, verificările efectuate de autoritățile statelor membre (în cadrul gestiunii partajate), audituri de sistem pentru a detecta deficiențele sistemelor de gestiune și control ale partenerilor de punere în aplicare (cu efect preventiv asupra cheltuielilor viitoare), precum și întreruperea și suspendarea plăților până la remedierea deficiențelor sistemelor. Pe lângă acestea, orientările oferite partenerilor de punere în aplicare contribuie, de asemenea, la prevenirea erorilor. În cadrul gestiunii partajate, sumele din fondurile structurale și de investiții europene corectate la nivelul statelor membre în anumite circumstanțe pot fi reutilizate în statul membru respectiv. Aceste măsuri servesc, de asemenea, drept stimulente pentru ca statele membre să corecteze plățile înainte de transmiterea către Comisie a cererilor de decont. În 2020, măsurile preventive au avut ca rezultat deduceri confirmate și alte ajustări înainte de efectuarea plății/acceptarea de către Comisie, în valoare de 301 milioane EUR. În plus, pentru fondurile politicii de coeziune, statele membre au aplicat corecții în valoare totală de 440 de milioane EUR pentru exercițiul financiar 2019/2020 (a se vedea informațiile detaliate pentru fiecare fond și stat membru din anexa 7, secțiunea 5). Acesta este rezultatul dispozițiilor de reglementare consolidate care sporesc responsabilitatea autorităților de management și consolidează în mod semnificativ poziția Comisiei în ceea ce privește protejarea bugetului UE de cheltuielile neconforme. În ceea ce privește politica agricolă comună, statele membre au recuperat 491 de milioane EUR de la beneficiari, pe care le-au returnat fondurilor UE. Detectarea și corectarea erorilor care afectează cheltuielile UE În cazul în care mecanismele de prevenire nu au fost eficace, este important ca erorile care afectează cheltuielile UE să fie detectate a posteriori, prin controale asupra sumelor pe care Comisia le-a acceptat și le-a plătit (și anume, controale ex post) (a se vedea anexa 5). Aceste erori sunt corectate ulterior de către Comisie în cursul aceluiași an sau în anii următori, prin intermediul corecțiilor financiare sau al înlocuirii cheltuielilor neeligibile, în cadrul gestiunii partajate, de către statele membre, precum și al compensării sau al recuperărilor de la beneficiarii finali, în cadrul gestiunii directe și indirecte. Cea mai mare parte a corecțiilor financiare corespund cazurilor în care au fost identificate erori sistemice și au fost aplicate corecții forfetare tuturor cheltuielilor pentru o anumită agenție de plăți sau un anumit program operațional sau tuturor granturilor pentru un anumit beneficiar. În 2020, măsurile corective confirmate s-au ridicat la 596 de milioane EUR. Acestea se referă, în principal, la erorile care afectează plățile efectuate în anii anteriori. Deficiențele sistemelor de control detectate prin intermediul auditurilor bazate pe riscuri și/sau de sistem sunt, de asemenea, abordate ulterior, iar sistemele sunt corectate pentru a se evita reapariția acelorași erori în viitor. În contextul gestiunii partajate și indirecte, acest lucru este realizat în primul rând de către statele membre și de partenerii de punere în aplicare. Pentru mai multe informații privind protecția bugetului UE, a se vedea anexele 5 și 7. Recurgerea la sistemele de control ale partenerilor de punere în aplicare Aproape 80 % din buget este executat în cooperare cu statele membre și cu partenerii de punere în aplicare (a se vedea al doilea tabel din secțiunea 2.1.1). Prin urmare, este important să se asigure că acești parteneri prezintă un nivel de protecție a intereselor financiare ale UE echivalent cu cel obținut atunci când Comisia însăși gestionează bugetul, înainte de a li se încredința execuția bugetului UE în numele Comisiei. În acest scop, Comisia efectuează o evaluare a sistemelor, a normelor și a procedurilor persoanelor sau entităților care execută fonduri UE. Aceasta implică, în special, o evaluare a sistemelor de gestiune și control ale statelor membre și ale entităților cărora le-a fost încredințată execuția, prin audituri de sistem și prin teste de conformitate, însoțite, pentru unele dintre acestea, de teste de fond privind cheltuielile și de alte tipuri de verificări, denumite „evaluări bazate pe piloni”, prin audituri de acreditare sau prin „proceduri de desemnare”. În cazul gestiunii indirecte, în fiecare an, partenerii de punere în aplicare raportează cu privire la buna gestiune financiară a bugetului încredințat printr-o declarație de gestiune și un rezumat al auditurilor și controalelor efectuate, inclusiv o analiză a naturii și a amplorii oricăror erori și deficiențe identificate în sisteme, împreună cu orice măsură corectivă luată sau planificată.

Pe lângă publicarea recentă a orientărilor generale privind gestiunea indirectă și a instrucțiunilor pentru serviciile operaționale, Comisia își intensifică în prezent supravegherea instituțională prin instituirea unui flux de lucru automatizat pentru diferitele proceduri de verificare legate de evaluarea sistemelor, a normelor și a procedurilor persoanelor sau a entităților care execută fonduri UE. Acest instrument va garanta că toate etapele necesare care permit unei entități să se califice pentru a colabora cu Comisia în cadrul gestiunii indirecte sunt armonizate, centralizate și pot fi ușor monitorizate. În domeniul gestiunii partajate, autoritățile statelor membre raportează în fiecare an cu privire la controalele pe care le efectuează în legătură cu utilizarea fondurilor UE la nivel național și regional și buna gestiune financiară a programelor lor respective. Acest lucru se realizează prin intermediul unui pachet de asigurare, care conține o declarație de gestiune, un rezumat anual al verificărilor efectuate și un raport anual de control care conține o rată de eroare bazată pe eșantioane reprezentative și o opinie de audit cu privire la legalitatea și regularitatea cheltuielilor. Această raportare constituie baza pentru acceptarea de către Comisie a conturilor programului și pentru a permite departamentelor conexe ale Comisiei să își consolideze asigurarea. De asemenea, aceasta este utilizată pentru determinarea riscurilor potențiale pentru bugetul UE și pentru identificarea deficiențelor și a domeniilor în care sunt necesare verificări suplimentare. Cele mai bune practici în materie de control intern sunt, în prezent, partajate cu statele membre prin intermediul rețelelor pentru fonduri structurale și agricole și, începând din 2021, prin intermediul unei rețele pentru eficientizarea cheltuielilor, conduse de Comisie. Comisia și Curtea de Conturi Europeană: rolurile diferite conduc la abordări diferite în materie de control Comisia și Curtea de Conturi Europeană au roluri diferite în lanțul de control al bugetului UE și, prin urmare, deși există convergență la nivelul ambelor instituții în ceea ce privește diverse concepte, abordările lor sunt diferite. Responsabilitatea Comisiei în calitate de administrator al bugetului UE este de a preveni și, dacă este necesar, de a corecta erorile și de a recupera fondurile cheltuite în mod necuvenit, pe o bază multianuală. Aceasta necesită o evaluare ascendentă detaliată a sistemelor de control pentru a localiza deficiențele, astfel încât măsurile corective specifice să poată fi luate la nivelul programelor, al partenerilor de punere în aplicare și al autorităților statelor membre. Dimpotrivă, rolul Curții de Conturi Europene este de a furniza o opinie de audit anuală cu privire la legalitatea și regularitatea cheltuielilor UE în ansamblu, care poate fi completată de evaluări specifice ale principalelor domenii ale bugetului UE (a se vedea, de asemenea, anexa 5). Aceste abordări pot conduce la diferențe între ratele de eroare raportate de Curtea de Conturi și cele raportate de Comisie. Abordarea Comisiei și informațiile detaliate rezultate aflate la dispoziția sa permit obținerea unei imagini diferențiate a nivelului de eroare în cadrul plăților efectuate (oferind o granularitate mai mare) și permit o mai bună identificare a domeniilor în care sunt necesare îmbunătățiri. Combaterea fraudei: cadrul juridic al Oficiului European de Luptă Antifraudă pentru protejarea bugetului UE Comisia are toleranță zero față de fraudă. Ar trebui subliniat că frauda reprezintă o parte foarte limitată a cheltuielilor ilegale sau neconforme, majoritatea fiind legate de erori. Strategia antifraudă a Comisiei produce rezultate În conformitate cu articolul 325 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia și statele membre protejează bugetul UE împotriva fraudei și altor activități ilegale. La inițiativa Oficiului European de Luptă Antifraudă, în aprilie 2019, Comisia a adoptat actuala strategie antifraudă corporativă. Strategia și planul său de acțiune, care cuprinde 63 de acțiuni, joacă un rol semnificativ în prevenirea unei posibile utilizări abuzive a fondurilor UE. În septembrie 2020, se înregistraseră deja progrese satisfăcătoare, un sfert dintre acțiuni fiind finalizate și mai mult de jumătate dintre acestea fiind realizate parțial sau aflându-se în desfășurare. Strategia are două obiective prioritare: (1) îmbunătățirea colectării și a analizei datelor și (2) îmbunătățirea coordonării, a cooperării și a proceselor. În cursul anului 2020, în conformitate cu primul obiectiv, Oficiul European de Luptă Antifraudă și-a intensificat activitatea analitică și a dezvoltat în continuare Sistemul de gestionare a neregulilor. Oficiul European de Luptă Antifraudă găzduiește această bază de date, iar autoritățile statelor membre introduc informații privind cazurile de fraudă și alte nereguli detectate în cadrul gestiunii partajate. Oficiul European de Luptă Antifraudă este, de asemenea, principalul serviciu implicat în elaborarea rapoartelor anuale ale Comisiei privind protecția intereselor financiare ale UE, adoptate în conformitate cu articolul 325 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Ultimul raport, publicat în septembrie 2020, a inclus o analiză a neregulilor și a fraudelor care afectează fondurile structurale și de investiții europene în infrastructura de sănătate. În conformitate cu cel de al doilea obiectiv al strategiei antifraudă a Comisiei, în 2020 s-au înregistrat progrese satisfăcătoare cu privire la o serie de acțiuni menite să sporească nivelul de coordonare și cooperare între serviciile Comisiei în domeniul fraudei și să ofere Comisiei un sistem mai eficace de supraveghere a fraudei. Rețeaua de prevenire și detectare a fraudei a organizat două reuniuni plenare, iar lucrările au fost reluate în cadrul subgrupurilor, organizate pe moduri de gestiune. Oficiul European de Luptă Antifraudă este esențial pentru combaterea fraudei, nu numai ca serviciu de elaborare a politicilor, ci și, în mod esențial, ca organism independent de investigare. Investigațiile sale administrative privind frauda, corupția și alte nereguli contribuie la aducerea infractorilor în fața justiției și la repararea prejudiciilor cauzate bugetului UE. Aceasta raportează cu privire la activitățile sale de investigare în cadrul rapoartelor sale anuale (). Combaterea fraudei în practică investigația Oficiului European de Luptă Antifraudă cu privire la produsele contrafăcute în contextul pandemiei de COVID-19 Pandemia de COVID-19 a dus la o creștere bruscă și masivă a cererii de echipamente individuale de protecție – în special măști de față, dezinfectanți pentru mâini și truse de testare. Cererea a intervenit nu numai din partea profesioniștilor medicali însărcinați cu tratarea bolii cauzate de virus, ci și din partea consumatorilor care doreau să se protejeze. Ambele categorii de consumatori au fost vizate de autori ai fraudelor, care au recunoscut oportunitățile majore ale acestei situații, transformate foarte rapid într-o afacere de amploare. Această creștere masivă a cererii a evidențiat în special măsura în care UE depinde de furnizorii din afara UE pentru multe produse, inclusiv echipamente medicale. Ca urmare a pandemiei de COVID-19, importurile UE de produse medicale din China – de la îmbrăcăminte de protecție la dezinfectanți și truse de testare – au crescut cu un procent masiv de 900 % în al doilea trimestru al anului 2020, în comparație cu situația din anul precedent, în absența virusului. Confruntate cu creșterea exponențială a numărului de infecții și decese la începutul pandemiei, autoritățile publice din UE au fost obligate să acționeze rapid pentru a încerca să limiteze răspândirea virusului. O decizie a fost aceea de a accelera procesele de certificare a măștilor de față, a dezinfectanților pentru mâini, a ventilatoarelor pulmonare și a medicamentelor care provin din afara UE, în principal din China, pentru a răspunde mai bine cererii. Cu toate acestea, în curând a devenit clar că, deși relaxarea normelor a contribuit într-adevăr la accelerarea aprovizionării UE cu produse legitime și sigure, acest lucru a facilitat, de asemenea, importul în UE a milioane de produse medicale neconforme sau contrafăcute, cu certificate de conformitate UE lipsite de valabilitate. Viteza cu care s-a întâmplat acest lucru se reflectă în faptul că Oficiul European de Luptă Antifraudă a deschis investigația cu privire la comercializarea acestor mărfuri contrafăcute la 19 martie 2020 – chiar la începutul pandemiei în Europa. Colaborarea cu aproape toate autoritățile vamale și de aplicare a legii din UE și cu mult mai multe alte autorități la nivel mondial, precum și cu organizații internaționale, cum ar fi Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii, Interpol și Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Oficiul European de Luptă Antifraudă și-a propus să identifice numeroasele întreprinderi suspecte care acționau ca intermediari sau comercianți de produse contrafăcute sau neconforme în contextul pandemiei de COVID-19. Un an mai târziu, investigația (și pandemia) se află încă în desfășurare, iar Oficiul European de Luptă Antifraudă și partenerii săi au identificat peste 1 000 de astfel de întreprinderi suspecte, multe dintre ele având sediul în afara UE. Cu toate acestea, nu toți sunt operatori care acționează fraudulos. Oficiul European de Luptă Antifraudă a identificat, de asemenea, numeroase întreprinderi oportuniste, care au încercat să profite de pe urma pandemiei prin trecerea la un nou domeniu de activitate, în pofida absenței experienței în domeniul respectiv și a controlului redus sau inexistent asupra lanțului lor de aprovizionare. Aceste întreprinderi sunt adesea ținte simple pentru autorii fraudelor, care creează în mod artificial lanțuri lungi de societăți intermediare de tip „cutie poștală”, înființate și dizolvate rapid pentru a-și face pierdută urma, și care prezintă produsele contrafăcute drept articole autentice clienților care nu bănuiesc nimic. Situația produselor medicale contrafăcute și neconforme confiscate până în prezent în cadrul investigației Oficiului European de Luptă Antifraudă se prezintă astfel: ·31 500 de truse de testare COVID-19, ·2 416 000 de măști de față, ·140 000 de litri de dezinfectant pentru mâini, ·105 000 de tuburi de aerosoli, ·3 636 de litri de dezinfectanți cu proprietăți antiseptice de la o întreprindere cunoscută. În paralel și într-o mare măsură pe baza informațiilor colectate prin intermediul investigațiilor Oficiului European de Luptă Antifraudă, prevenirea fraudei și sancționarea acesteia continuă prin intermediul sistemului de detectare timpurie și de excludere, care permite detectarea timpurie și excluderea operatorilor economici nefiabili de la execuția fondurilor UE în cadrul gestiunii directe sau al celei indirecte. Anul 2020 a fost marcat de o creștere a numărului de cazuri înregistrate în sistemul de detectare timpurie și de o tendință ascendentă continuă a cazurilor prezentate comitetului interinstituțional pentru posibile sancțiuni administrative (și anume, excluderea și/sau sancțiunile financiare și, după caz, publicarea sancțiunilor). Acestea sunt stabilite în conformitate cu principiul proporționalității (și anume, ținând seama de gravitatea situației, inclusiv de impactul asupra intereselor financiare ale UE și asupra imaginii sale, de intervalul de timp scurs de la momentul comiterii faptei, de durata și recurența faptei, de gradul de intenție sau neglijență și de sumele angajate). În plus, mai multe întreprinderi au prezentat măsuri de remediere pentru a-și restabili fiabilitatea comercială. În eforturile sale de combatere a corupției, Comisia a adoptat, de asemenea, o comunicare care consolidează și completează alte instrumente ale UE și stabilește abordarea pentru parcurgerea etapelor necesare în procesul de examinare, cu respectarea deplină a principiului cooperării loiale între instituții și a autonomiei lor administrative (). În decembrie 2020, colegiuitorii au adoptat Regulamentul (UE, Euratom) 2020/2223 de modificare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 883/2013 (). Noul regulament aduce modificări modului de desfășurare a investigațiilor Oficiului European de Luptă Antifraudă în vederea asigurării unei complementarități maxime cu Parchetul European instituit recent. Acesta contribuie, de asemenea, la sporirea eficacității funcției de investigare a Oficiului European de Luptă Antifraudă în ceea ce privește controalele la fața locului, inspecțiile, accesul la informațiile privind conturile bancare, admisibilitatea probelor pe care le colectează, precum și asistența pe care o primește de la serviciile naționale de coordonare antifraudă și cooperarea dintre Oficiul European de Luptă Antifraudă și autoritățile naționale. În cele din urmă, noul regulament consolidează garanțiile procedurale ale persoanelor vizate de investigațiile Oficiului European de Luptă Antifraudă și consolidează protecția avertizorilor (). 2.1.4. În general, punerea în aplicare generală a noilor norme privind protecția datelor progresează bine Pentru a asigura o abordare coerentă și armonizată a protecției datelor cu caracter personal în toate instituțiile și organismele Uniunii Europene, la 23 octombrie 2018, a fost adoptat Regulamentul (UE) 2018/1725; acesta a intrat în vigoare la 11 decembrie 2018. Obiectivul principal al acestui regulament este de a garanta că instituțiile Uniunii Europene prelucrează datele cu caracter personal în mod corect și transparent. Aceasta înseamnă, în special, că instituțiile au obligația de a informa cetățenii în timp util și în mod inteligibil cu privire la scopul utilizării datelor lor cu caracter personal și motivul acestei utilizări și, ulterior, de a proteja datele în mod adecvat. În ansamblu, punerea în aplicare generală a acestor norme de protecție a datelor funcționează bine. Cu toate acestea, în 2020 a intervenit o provocare specifică în legătură cu recenta invalidare a „Scutului de confidențialitate Uniunea Europeană-Statele Unite” de către Curtea de Justiție a Uniunii Europene (hotărârea Schrems II). Acest lucru ridică o serie de provocări concrete în ceea ce privește transferul de date cu caracter personal către Statele Unite (și către alte țări din afara UE, după cum se explică mai jos) sau utilizarea soluțiilor bazate pe cloud, care implică un astfel de transfer.

Comisia continuă să își evalueze activitățile de prelucrare a datelor din perspectiva cerințelor hotărârii Schrems II. Toate serviciile afectate ale Comisiei colaborează cu organismele de guvernanță în domeniul tehnologiei informației și cu responsabilul cu protecția datelor din cadrul Comisiei pentru a pune în aplicare soluții coerente. Serviciile Comisiei, coordonate de responsabilul cu protecția datelor, au răspuns deja unei cereri din partea Autorității Europene pentru Protecția Datelor adresată tuturor instituțiilor Uniunii Europene de a identifica și cartografia transferurile internaționale de date și de a raporta anumite categorii de transferuri. Răspunsul Autorității Europene pentru Protecția Datelor și orientările suplimentare sunt în așteptare. În paralel, serviciile Comisiei, asistate de responsabilul cu protecția datelor, continuă să evalueze activitățile de prelucrare a datelor care implică transferuri internaționale în vederea asigurării respectării Regulamentului (UE) 2018/1725. Scopul este de a reduce la minimum riscurile legate de transferurile internaționale actuale și viitoare de date cu caracter personal, inclusiv prin informarea tuturor persoanelor vizate cu privire la contextul juridic în care au loc astfel de transferuri, astfel încât operațiunile întreprinse de serviciile Comisiei să respecte legislația UE privind protecția datelor. 2.2. Controale eficiente din punctul de vedere al costurilor, care protejează bugetul UE 2.2.1. Comisia urmărește să găsească echilibrul corect între un nivel scăzut al erorilor, plăți rapide și costuri rezonabile ale controalelor. Toate departamentele Comisiei aplică elementele comune de control descrise mai sus, prin care se aplică măsuri în vederea detectării, a prevenirii și a corectării multianuale a neregulilor la nivelul programelor specifice sau al altor segmente de cheltuieli. Astfel cum se arată în secțiunea 2.1.3, programele individuale de cheltuieli pot fi foarte diverse și, prin urmare, strategiile de control trebuie să fie adaptate la diferite moduri de gestiune, domenii de politică, beneficiari și/sau modalități de finanțare și la riscurile asociate acestora. Această diferențiere a strategiilor de control este necesară pentru a se asigura că aceste controale rămân eficiente din punctul de vedere al costurilor, și anume asigură un echilibru adecvat între un nivel scăzut de erori (eficacitate), plăți rapide (eficiență) și costuri rezonabile (economie). Domeniile mai riscante vor determina un nivel mai ridicat de control și/sau o frecvență mai mare a controalelor, în timp ce domeniile cu risc scăzut ar trebui să conducă la controale mai puțin intensive, costisitoare și greoaie. În plus, potențialul real de recuperare al fondurilor UE cheltuite în mod necorespunzător va fi luat în considerare la stabilirea strategiei de control (de exemplu, prin analiza cost-beneficiu a auditurilor la fața locului). Alte modalități de asigurare a raportului cost-eficacitate în ceea ce privește controalele includ reducerea riscului de erori prin norme și/sau procese simplificate (cum ar fi opțiunile simplificate în materie de costuri, și anume sumele forfetare, ratele forfetare și costurile unitare), valabilitatea transversală a evaluărilor și/sau a auditurilor și controalelor existente efectuate de alte entități și realizarea de economii de scară prin punerea în comun a funcțiilor de control. Pentru a măsura raportul cost-eficacitate al controalelor sale, Comisia utilizează indicatorii de mai jos. ·Eficacitatea. Nivelul erorilor constatate pe baza controalelor efectuate, care permit gruparea cheltuielilor pe diferite categorii de risc. ·Eficiența. Durata medie necesară pentru efectuarea unei plăți. În afară de aceasta, Comisia caută și dezvoltă în mod constant noi modalități de sporire a eficienței, în special prin crearea de sinergii ori de câte ori este posibil. ·Economia. Proporționalitatea dintre costurile controalelor și fondurile gestionate.



2.2.2. La sfârșitul ciclului de viață al programelor, riscul este sub 2 % Rezultatele controalelor Comisiei confirmă faptul că bugetul UE este bine protejat Pentru a măsura eficacitatea auditurilor și a controalelor efectuate astfel cum se arată mai sus și pe baza rezultatelor acestora, fiecare direcție generală și serviciu al Comisiei estimează în fiecare an nivelul de risc privind legalitatea și regularitatea cheltuielilor UE în două etape ale ciclului de control multianual: la momentul plății și la închidere. Riscul la momentul plății este o estimare a erorilor care nu au fost prevenite și care pot afecta în continuare plățile (efectuate către statele membre, organizațiile intermediare, beneficiari etc.), în pofida controalelor ex ante. Erorile sunt detectate prin controale ex post și prin audituri cu privire la plățile efectuate. Riscul la închidere este o estimare a erorilor care vor rămâne la sfârșitul ciclului de viață al programelor, după efectuarea tuturor controalelor și corecțiilor ex post. Acesta este egal cu riscul la momentul plății minus o estimare prudentă a corecțiilor viitoare, care vor avea loc între momentul raportării și sfârșitul ciclului de viață al programelor. Pentru mai multe detalii privind aceste concepte și metodologia utilizată pentru a determina aceste estimări, precum și ratele pentru fiecare domeniu de politică și pentru fiecare direcție generală a Comisiei, a se vedea anexa 5. Comisia consideră că bugetul a fost protejat în mod eficace atunci când, cel târziu până la închiderea programului – și anume, atunci când au fost efectuate toate controalele, corecțiile, recuperările etc. – riscul la închidere este sub 2 % din cheltuielile relevante, ceea ce reprezintă pragul de semnificație utilizat, de asemenea, de Curtea de Conturi Europeană. Pentru 2020, riscul global al Comisiei la momentul plății și riscul la închidere sunt sub pragul de semnificație de 2 %. Riscul la momentul plății și riscul la închidere sunt, de asemenea, sub 2 % în majoritatea domeniilor de politică individuale (pentru informații detaliate defalcate pe direcții generale, a se vedea anexa 5).

Scăderea riscului global la momentul plății în comparație cu 2019 se datorează scăderii riscului la momentul plății în domeniul coeziunii. Creșterea riscului global la închidere este legată de o creștere a riscului la închidere pentru agricultură. Acest lucru înseamnă că, în general, sistemele multianuale de control ale Comisiei au asigurat protecția eficace a bugetului UE în 2020. Situația privind riscurile la momentul plății și la închidere pentru 2020 pentru fiecare domeniu de politică este descrisă mai jos, iar evoluția acestora în perioada 2018-2020 este prezentată sub formă de grafic. Pentru mai multe detalii, inclusiv cu privire la departamentele aferente fiecărui domeniu de politică, a se vedea anexa 5. Resurse naturale În ceea ce privește resursele naturale, riscul la momentul plății este stabil, situându-se la 1,9 % în 2020. Această valoare este similară cu cea din 2019() și rămâne sub pragul de semnificație de 2 %. Ea corespunde riscului la momentul plății pentru cheltuielile agricole, care reprezintă cea mai mare parte a cheltuielilor din acest domeniu de politică (98 %), restul fiind reprezentate de cheltuielile maritime, pentru pescuit (), mediu și climă. Riscul estimat la închidere rămâne foarte scăzut, situându-se la 0,5 %, ceea ce reprezintă însă o creștere în comparație cu 2019 (când riscul la închidere a fost de 0,1 %) (). Acest lucru se datorează scăderii corecțiilor viitoare estimate – care se ridică la 1,4 %, comparativ cu 1,8 % în 2019. O explicație parțială în acest sens o reprezintă scăderea observată în ultimii ani în ceea ce privește rata de eroare din agricultură. Pentru Fondul european de garantare agricolă, corecțiile financiare nete au fost mai scăzute în 2020 ca urmare a rambursărilor efectuate în baza unor hotărâri ale Curții de Justiție a Uniunii Europene. Se preconizează că, în 2021, corecțiile financiare pentru acest fond vor fi la același nivel precum în anii precedenți. În 2020, Comisia a recuperat 348 de milioane EUR pentru resurse naturale (a se vedea, de asemenea, anexa 7). În agricultură, plățile directe efectuate în cadrul Fondului european de garantare agricolă reprezintă 70 % din plăți, riscul la momentul plății fiind estimat la 1,6 %. Cifra de mai sus se situează cu mult sub 2 % și rămâne lipsită de un nivel semnificativ de eroare pentru cel de al șaselea an consecutiv. Acest tip de cheltuieli prezintă un risc inerent scăzut datorită mecanismului de rambursare bazat pe drepturi la plată (a se vedea, de asemenea, secțiunea 2.2.3). Același lucru este, de asemenea, valabil în cazul acțiunilor în domeniul pescuitului, al mediului și al climei. Pentru domeniile de cheltuieli în care cheltuielile fac obiectul unor condiții de eligibilitate complexe, cum ar fi dezvoltarea rurală și măsurile de piață, nivelurile de risc la momentul plății rămân peste pragul de semnificație, la 2,9 % și, respectiv, 2,4 %. Cu toate acestea, acest risc a scăzut în ultimii ani datorită sistemelor eficiente de gestiune și control aplicate, în special Sistemul integrat de administrare și control, care include sistemul de identificare a parcelelor agricole. În plus, cooperarea de succes dintre Comisie și statele membre s-a dovedit a fi un instrument eficace pentru remedierea deficiențelor identificate în anumite agenții de plăți. La sfârșitul anului 2020, au existat cinci rezerve pentru segmente de cheltuieli sau programe în care au fost identificate deficiențe în materie de control și/sau rate de eroare de peste 2 % (a se vedea mai multe detalii în anexa 6), și anume: ·trei rezerve pentru agricultură, pentru măsurile de piață ale Fondului european de garantare agricolă (care afectează 8 state membre) și pentru plățile directe ale acestuia (care afectează 17 agenții de plăți din 9 state membre), precum și pentru măsurile Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală, care corespund statelor membre și agențiilor de plăți care s-au confruntat (temporar) cu deficiențe de control și/sau cu rate de eroare ridicate; ·o rezervă necuantificată recurentă pentru registrul sistemului UE de comercializare a certificatelor de emisii; ·o rezervă nouă necuantificată în 2020 pentru Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, care corespunde unei deficiențe a sistemului de control identificate într-un stat membru. În toate cazurile în care deficiențele identificate au condus la rezerve, există acțiuni subsecvente: proceduri de verificare a conformității pentru a proteja în ultimă instanță bugetul UE, monitorizarea punerii în aplicare a acțiunilor de remediere întreprinse de statele membre și, dacă este necesar, întreruperea sau reducerea/suspendarea plăților către statele membre. Această abordare sistematică și precis orientată permite, în cele din urmă, protejarea bugetului UE. Coeziune În ceea ce privește coeziunea, riscul la momentul plății este estimat între 1,9 % și 2,4 %, ceea ce reprezintă o scădere față de 2019. Limita superioară a intervalului este determinată luând în considerare scenariul cel mai pesimist, având în vedere procedurile de audit în curs. De asemenea, au scăzut și corecțiile viitoare estimate. Astfel, riscul la închidere este estimat la 1,2 %, fiind în concordanță cu valoarea din 2019 (1,1 %). În 2020, Comisia a impus corecții și recuperări în valoare de 186 de milioane EUR. Scăderea riscului la momentul plății poate fi atribuită în special Fondului european de dezvoltare regională și Fondului de coeziune, fondurile cu cea mai mare pondere a cheltuielilor în cadrul acestui domeniu de politică. În cazul acestor fonduri, riscul la momentul plății a scăzut de la un interval cuprins între 2,7 % și 3,8 % în 2019 ( ) la un interval cuprins între 2,1 % și 2,6 % în 2020. În ceea ce privește Fondul social european, riscul la momentul plății a scăzut, de asemenea, de la un interval cuprins între 1,7 % și 2,4 % în 2019 la un interval cuprins între 1,4 % și 1,9 % în 2020. Diferența față de nivelul de risc al Fondului european de dezvoltare regională și al Fondului de coeziune se explică în principal prin diferențele în ceea ce privește complexitatea proiectelor finanțate de fiecare fond și prin faptul că Fondul social european utilizează o proporție mai mare de mecanisme de distribuire mai simple, cum ar fi opțiunile simplificate în materie de costuri. După intensificarea inițială a plăților în 2018 și 2019, care a condus la o creștere a nivelului de eroare și a numărului de programe care au făcut obiectul unor rezerve (de la mai puțin de 35 în 2017 la peste 90 în 2019), în 2020, execuția fondurilor a reintrat pe deplin pe făgașul normal. Acest lucru a permis ca acțiunile pe care Comisia le-a instituit, pe baza lecțiilor învățate în anii precedenți, să înceapă să dea roade. Prin urmare, numărul programelor operaționale care fac obiectul unor rezerve este mai mic de 65, iar riscul la momentul plății a scăzut. Mai precis, pentru politica de coeziune, în 2020, Comisia, în strânsă cooperare cu autoritățile de audit din statele membre, a luat toate inițiativele necesare pentru a consolida în continuare nivelul de conformitate prin: ·contribuirea la procesul de asigurare prin efectuarea de audituri și prezentarea la timp a pachetelor de asigurare, în pofida condițiilor speciale impuse de pandemia de COVID-19 (care afectează toate autoritățile de audit); ·îmbunătățirea capacității administrative prin creșterea numărului de membri ai personalului de audit și a calificărilor de audit ale acestuia;

·actualizarea și completarea listelor de verificare în vederea acoperirii tuturor cerințelor legale și a păstrării unei piste de audit complete și ·formularea de rezerve pe baza evaluărilor sistemului și a ratelor de eroare raportabile, ajustate, după caz, pe baza ratelor de eroare confirmate din anul precedent după ce au fost aplicate toate controalele. Cu toate acestea, în pofida acestor îmbunătățiri, în cazul Fondului european de dezvoltare regională și al Fondului de coeziune, riscul la momentul plății rămâne peste pragul de semnificație de 2 %. Principalele categorii de nereguli identificate de autoritățile de audit ale statelor membre și de Comisie sunt similare cu cele identificate de Curtea de Conturi: cheltuieli neeligibile, erori privind achizițiile publice, piste de audit deficitare și lipsa unor documente justificative esențiale. Acest lucru arată că majoritatea autorităților de audit detectează diferitele tipuri de nereguli care contribuie la rata de eroare în mod corespunzător, dar nu întotdeauna în totalitate. Acest lucru este inerent în cazul proiectelor și al normelor complexe. În majoritatea cazurilor, în general, deficiențele detectate nu sunt sistemice și, de obicei, prin punerea în aplicare a măsurilor de remediere, situația devine din nou satisfăcătoare în termen de un an sau doi. În plus, identificarea unor erori sau deficiențe în cadrul unui program operațional nu înseamnă că există erori sau deficiențe similare la nivelul întregului stat membru respectiv. Deficiențele sunt sistemice și recurente doar într-un număr limitat de cazuri (). La sfârșitul anului 2020, au fost formulate patru rezerve de către cele două direcții generale responsabile pentru coeziune: ·două rezerve corespund perioadei 2014-2020 și includ toate programele care, în cursul exercițiului, prezentau deficiențe semnificative în sistemele lor de gestiune și control sau pentru care rata de eroare a depășit pragul de semnificație sau, mai puțin frecvent, pentru care activitatea de audit la nivelul statelor membre a fost considerată insuficientă sau nesatisfăcătoare; ·două rezerve corespund perioadei 2007-2013, pentru care nu au fost încă închise câteva programe operaționale, care nu sunt însă cuantificate, deoarece nu au fost efectuate plăți. Rezervele sunt retrase numai după ce au fost întreprinse suficiente acțiuni corective. De regulă, motivele rezervelor nu sunt structurale, fiind necesară o perioadă de unu până la doi ani, cu sprijinul Comisiei, pentru retragerea unei rezerve în legătură cu un program operațional. De exemplu, în cazul Fondului european de dezvoltare regională și al Fondului de coeziune, în 87 % din cazuri, rezervele sunt retrase la mai puțin de doi ani de la emiterea lor. Pentru mai multe detalii cu privire la rezerve, a se vedea anexa 6. Atunci când Comisia constată că autoritățile responsabile pentru programe (și anume, autoritățile de management sau de audit) au ratat erori sau nu au detectat erorile în mod adecvat sau exhaustiv, aceasta le oferă asistență tehnică specifică [de exemplu, revizuirea listelor de verificare (de audit), clarificarea normelor aplicabile și formarea personalului] pentru a îmbunătăți calitatea activității lor și capacitatea lor de detectare și pentru a se asigura că activitatea acestora respectă standardele preconizate. De asemenea, Comisia oferă sprijin specific, astfel încât autoritățile de management să fie mai bine pregătite pentru a face față celor mai complexe părți ale execuției fondurilor. De exemplu, având în vedere importanța procedurilor de achiziții publice, una dintre principalele surse de erori pentru execuția fondurilor, Comisia continuă să pună în aplicare planul său de acțiune pentru a îmbunătăți respectarea acestor proceduri. Se acordă o atenție deosebită acțiunilor de sprijinire a statelor membre în vederea profesionalizării în continuare a achizitorilor. În general, Comisia a elaborat, de asemenea, orientări detaliate, exemple de bune practici și explicații, care sunt disponibile online. Schimburile inter pares sunt promovate pentru a sprijini autoritățile contractante și cele responsabile pentru programe în ceea ce privește soluționarea acestor probleme și reducerea erorilor la nivelul lor. În situațiile în care acest lucru este necesar, atunci când deficiențele persistă, Comisia propune măsuri de remediere mai bine orientate pentru a îmbunătăți capacitatea administrativă a autorităților, ceea ce implică solicitări de personal suplimentar, formare suplimentară pentru personal sau recurgerea sporită la externalizare. Comisia ia măsuri pentru a reduce riscul la închidere sub 2 % pentru Fondul de coeziune și Fondul european de dezvoltare regională. Pentru a atinge acest obiectiv, se depun eforturi specifice, sub îndrumarea și controlul serviciilor centrale. Aceste eforturi evidențiază multitudinea de acțiuni puse în aplicare de Comisie pentru a îmbunătăți, acolo unde este necesar, activitatea autorităților de management, precum și cea a autorităților de audit. Comisia va concentra în continuare aceste acțiuni asupra programelor operaționale mai problematice. În plus, în ceea ce privește exercițiile financiare anterioare, după finalizarea procedurilor contradictorii ulterioare, au fost aplicate corecții financiare suplimentare. Ratele de eroare reziduală au scăzut în consecință, ceea ce confirmă faptul că se înregistrează progrese în direcția atingerii nivelului estimat al riscului la închidere (). Acest procent va continua să scadă până la închiderea programelor. Pentru perioada 2021-2027, Comisia a propus măsuri semnificative de simplificare pentru politica de coeziune. S-a elaborat un manual care conține 80 de simplificări administrative esențiale, care a fost urmat în mare parte. În plus, Comisia a înființat un subgrup privind simplificarea, în cadrul Rețelei transnaționale a practicienilor în domeniul opțiunilor simplificate în materie de costuri pentru Fondul european de dezvoltare regională/Fondul de coeziune, pentru a identifica și discuta cele mai împovărătoare activități legate de execuția fondurilor structurale și de investiții europene și pentru a facilita schimbul de bune practici reproductibile și diseminarea acestora în statele membre. În plus, au avut loc schimburi inter pares pentru a permite transferul de cunoștințe între statele membre și Comisie, sub forma unor reuniuni bilaterale și a unor cursuri de formare cu privire la chestiuni specifice semnalate de statele membre. Sarcina asupra beneficiarilor va fi redusă în mod semnificativ prin înlocuirea verificărilor sistematice cu controale de gestiune bazate pe eșantioane. Relații externe În ceea ce privește relațiile externe, atât riscul la momentul plății (1,1 %), cât și riscul la închidere (0,9 %) au rămas stabile și s-au situat cu mult sub 2 %. În 2020, măsurile preventive și acțiunile corective ale Comisiei s-au ridicat la 126 de milioane EUR – din care 110 milioane EUR pentru măsurile preventive și 16 milioane EUR pentru acțiunile corective. În anii precedenți, o sursă importantă de erori a fost lipsa documentelor justificative sau prezentarea unor documente justificative inadecvate din partea entităților cărora le-a fost încredințată execuția. Acest lucru rămâne valabil pentru anumite segmente de cheltuieli, cum ar fi granturile directe, pentru DG Parteneriate Internaționale, astfel cum se reflectă în mod corespunzător în planurile anuale de acțiune. În consecință, s-au depus eforturi considerabile pentru a aborda cauzele acestor erori recurente, care vor continua să aibă un impact pozitiv în 2021. În special, s-au menținut acțiunile de sensibilizare (vizând toate tipurile de erori recurente), iar cooperarea cu organizațiile internaționale a fost consolidată. De asemenea, s-au emis orientări și liste de verificare mai precise și s-a efectuat o evaluare a utilizării termenilor de referință pentru verificările cheltuielilor adoptați în 2018. În plus, recomandările Curții de Conturi Europene au reprezentat o resursă utilă pentru îmbunătățirea continuă a elementelor constitutive ale asigurării, de exemplu prin ajustarea studiilor privind rata de eroare reziduală. Cu toate acestea, în ciuda acestor eforturi, au existat riscuri ridicate în domeniul vecinătății și al negocierilor privind extinderea pentru granturi în cadrul gestiunii directe, în care mecanismul de rambursare se bazează pe costuri reale eligibile: acest mecanism este, prin natura sa, mai predispus la erori din cauza dispozițiilor contractuale relativ complexe. Drept urmare, principala sursă de erori a fost reprezentată de costurile suportate care nu erau în conformitate cu cerințele de eligibilitate. La sfârșitul anului 2020, DG Vecinătate și Negocieri privind Extinderea și-a menținut cele două rezerve, după cum urmează: ·una dintre ele se referă la proiectele din Libia și Siria, unde delegațiile nu pot pune în aplicare activități standard de monitorizare și evaluare din cauza imposibilității virtuale de a trimite personal pentru a efectua vizite de proiect la fața locului sau alte verificări în marea majoritate a locurilor din țările respective ca urmare a constrângerilor de securitate și politice și, recent, a celor impuse de pandemia de COVID-19. DG Vecinătate și Negocieri privind Extinderea a adoptat și va continua să adopte măsuri de atenuare a riscurilor, cum ar fi monitorizarea de către terți sau verificarea încrucișată și corelarea informațiilor orale, scrise și vizuale obținute din diferite surse. Aceste măsuri vor permite atenuarea riscurilor sistemice legate de operațiuni chiar și fără prezența Comisiei pe teren, însă cele două țări rămân zone de conflict active și, prin urmare, impactul potențial în ceea ce privește asigurarea rămâne semnificativ; ·cealaltă se referă la granturile care fac obiectul gestiunii directe, al căror risc la momentul plății minus corecțiile aplicate deja este de 3,17 % și, prin urmare, peste pragul de semnificație de 2 % (a se vedea mai multe detalii în anexa 6). În prezent, este în vigoare un plan de acțiune care include acțiuni preventive (de exemplu, un control sporit al capacității financiare a potențialilor beneficiari, reuniuni inițiale cu noii beneficiari, inclusiv o sesiune dedicată aspectelor financiare și contractuale, precum și controale la fața locului în legătură cu granturile la începutul proiectelor). Cercetare, industrie, spațiu, energie și transporturi

Pentru întregul domeniu de politică în materie de cercetare, industrie, spațiu, energie și transporturi, riscul la momentul plății (1,8 %) a scăzut ușor în comparație cu 2019. Riscul la închidere (1,4 %) s-a menținut stabil. În 2020, măsurile preventive și acțiunile corective ale Comisiei s-au ridicat la 172 de milioane EUR – din care 146 de milioane EUR pentru măsurile preventive și 26 de milioane EUR pentru acțiunile corective. Majoritatea cheltuielilor din cadrul acestor programe sunt gestionate în mod direct de către Comisie, inclusiv prin intermediul agențiilor executive, și se prezintă sub formă de granturi acordate unor beneficiari publici sau privați care participă la proiecte. În acest domeniu de politică, riscul la momentul plății pentru programele de cercetare Orizont 2020 (2,95 %) rămâne cu mult peste 2 % (). Acest risc mai ridicat este inerent acestui tip de cheltuieli, în care plățile se bazează în continuare, în mare măsură, pe rambursarea costurilor eligibile reale (a se vedea secțiunea 2.2.3), în funcție de temeiurile juridice aferente. Cu toate acestea, unele părți ale programului Orizont 2020, cum ar fi acțiunile Marie Skłodowska-Curie sau granturile acordate de Consiliul European pentru Cercetare, sunt considerate ca prezentând un risc scăzut, cu rate de eroare mai mici de 2 %. La fel ca în anii precedenți, în ceea ce privește programul Orizont 2020, declarațiile de asigurare ale departamentelor de cercetare nu au fost însoțite de rezerve, în pofida faptului că riscul la momentul plății minus corecțiile aplicate este de 2,3 %. Aceasta se datorează faptului că serviciile respective aplică un prag de semnificație specific programului cuprins între 2 % și 5 % pentru a ține seama de riscurile inerente acestuia și de limitările controalelor (). Comisia ia măsuri pentru a reduce riscul la închidere pentru Orizont 2020 sub sau cât mai aproape de 2 %. Programele de cercetare au făcut obiectul mai multor valuri de simplificare, care au facilitat activitatea beneficiarilor și au contribuit la reducerea riscului de eroare de-a lungul anilor. Cu toate acestea, aspectele complexe nesoluționate din cadrul procesului de determinare a costurilor exacte care pot fi suportate în cadrul proiectelor conduc la erori în plățile aferente. Pentru a atinge acest obiectiv, a fost elaborat un plan de acțiune sub îndrumarea și controlul serviciilor centrale. Se depun eforturi specifice pentru a îmbunătăți comunicarea cu participanții la programul Orizont 2020; acestea se axează pe beneficiarii cei mai predispuși la erori, cum ar fi întreprinderile mici și mijlocii, beneficiarii nou-sosiți în program și participanții unici. Sunt în curs de instituire seminare online dedicate, al căror scop este de a explica mai bine categoriile de costuri care contribuie cel mai mult la rata de eroare. În plus, personalul Comisiei responsabil cu efectuarea controalelor ex ante beneficiază de formare și îndrumare suplimentară cu privire la modul de abordare mai concentrată a domeniilor mai riscante, menținând, în același timp, echilibrul dintre atenuarea riscurilor și consolidarea încrederii; de asemenea, se vor organiza cursuri online de perfecționare pentru firmele externe care efectuează audituri în numele Comisiei. În același timp, se evaluează controalele existente și, acolo unde este posibil, acestea sunt îmbunătățite și/sau automatizate. În plus, detectarea plagiatului și a dublei finanțări a fost îmbunătățită prin intermediul unui instrument dedicat tehnologiei informației. Pentru următorul program de cercetare, Orizont Europa, propunerea Comisiei (care urmează să fie adoptată în 2021) extinde și mai mult utilizarea opțiunilor simplificate în materie de costuri, permițând beneficiarilor să respecte mai ușor normele și să se concentreze mai mult asupra proiectului de cercetare. În ceea ce privește celelalte programe, riscurile la momentul plății și la închidere aferente Mecanismului pentru interconectarea Europei (care vizează transporturile, energia și telecomunicațiile), pus în aplicare de Agenția Executivă pentru Climă, Infrastructură și Mediu (denumită anterior Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele), se situează în ansamblu sub 2 %. Programele spațiale ale UE (), puse în aplicare de Agenția Spațială Europeană și de Agenția GNSS European, implică, de asemenea, riscuri inerent mai mici datorită tipului de finanțare și nivelului de audit efectuat. Pentru 2020, există o singură rezervă pentru granturile din cadrul programului UE pentru competitivitatea întreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii pus în aplicare de Agenția Executivă pentru Consiliul European pentru Inovare și IMM-uri (denumită anterior Agenția Executivă pentru Întreprinderi Mici și Mijlocii), deoarece riscul la momentul plății minus corecțiile efectuate în 2020 (2,96 %) depășește pragul de semnificație de 2 % (a se vedea mai multe detalii în anexa 6). Alte politici interne În ceea ce privește alte politici interne, care cuprind în principal educația și cultura, migrația și afacerile interne, precum și afacerile economice și financiare, riscurile la momentul plății și la închidere au crescut ușor, de la 1,0 % la 1,3 % și, respectiv, de la 0,8 % la 1 %, fiind cu mult sub 2 %. În 2020, măsurile preventive și acțiunile corective ale Comisiei s-au ridicat la 51 de milioane EUR – 35 de milioane EUR pentru măsurile preventive și 16 milioane EUR pentru acțiunile corective. Principalele programe ale Comisiei în domeniul educației și al culturii au făcut obiectul unei simplificări progresive de-a lungul mai multor ani, ceea ce a condus la un profil de risc general scăzut datorită naturii recurente a activităților și a beneficiarilor. Suma totală expusă riscului reflectă acest risc inerent scăzut, combinat cu sisteme de control eficace. În cadrul acestui domeniu de politică, rezervele din anul precedent au fost menținute, după cum urmează (a se vedea mai multe detalii în anexa 6). DG Justiție și Consumatori. O rezervă privind o rată de eroare semnificativă în cazul granturilor care fac obiectul gestiunii directe. La fel ca în anii precedenți, acest lucru se datorează complexității normelor care definesc eligibilitatea costurilor și lipsei documentelor justificative. Ca acțiuni de remediere, s-au introdus o serie de măsuri concrete, cum ar fi organizarea sistematică de reuniuni inițiale pentru a explica în detaliu beneficiarilor de granturi normele aplicabile. În plus, aprobarea noului cadru financiar multianual a condus la aplicarea unor simplificări suplimentare, cum ar fi o modalitate unică și simplă de determinare a numărului de ore productive pentru calcularea costurilor cu personalul. DG Migrație și Afaceri Interne. O rezervă pentru gestiunea partajată în perioada de finanțare 2014­2020 în ceea ce privește Fondul pentru azil, migrație și integrare și Fondul pentru securitate internă, una pentru instrumentele din perioada de finanțare 2007-2013 și una pentru acțiunile UE și granturile pentru ajutor de urgență. În cazul în care aceste rezerve sunt cuantificabile, acest lucru se datorează unui nivel semnificativ de eroare. În plus, DG Migrație și Afaceri Interne a emis o rezervă, din motive de reputație, în legătură cu deficiențele identificate în punerea în aplicare efectivă a noului mandat al Agenției Europene pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă. Alte servicii și administrație În sfârșit, celelalte servicii și departamente de administrație ale Comisiei acoperă în principal tipuri de cheltuieli cu risc scăzut, cum ar fi cheltuielile administrative efectuate de Oficiul de Administrare și Plată a Drepturilor Individuale. Cu toate acestea, riscul la momentul plății este stabilit în mod prudent la 0,5 %. Întrucât majoritatea sistemelor de control corespunzătoare implică în special controale ex ante, corecțiile viitoare estimate sunt stabilite adesea în mod prudent la un nivel de 0,0 %. Astfel, riscul la închidere este aproape egal cu riscul la momentul plății și rămâne foarte scăzut, la 0,5 %. În 2020, măsurile preventive și acțiunile corective ale Comisiei s-au ridicat la 7 milioane EUR – 6 milioane EUR pentru măsurile preventive și 1 milion EUR pentru acțiunile corective. Din punctul de vedere al veniturilor, ca urmare a pierderii de resurse proprii tradiționale din cauza importurilor subevaluate de textile și încălțăminte din China – care a condus la formularea unei rezerve – procesul de cuantificare a inexactității sumelor aferente resurselor proprii tradiționale transferate la bugetul UE este în desfășurare. Calculele provizorii indică faptul că, în 2020, este posibil ca inexactitatea să fi ajuns la peste 1 % din valoarea totală a resurselor proprii tradiționale transferate la bugetul UE în 2020, ceea ce ar justifica formularea unei rezerve. Cauza se află încă pe rolul Curții de Justiție a Uniunii Europene. În acest domeniu de politică, DG Sprijin pentru Reforme Structurale și-a menținut rezerva limitată la acordurile de grant semnate în cadrul gestiunii directe cu beneficiarii pentru care nu a avut loc nicio evaluare ex ante a sistemelor lor de control intern () (a se vedea mai multe detalii în anexa 6).

2.2.3. Programe cu risc mai scăzut, mediu și mai ridicat Din cele menționate mai sus, reiese faptul că există programe sau segmente de cheltuieli cu niveluri relativ scăzute de eroare și altele cu niveluri relativ mai mari de eroare. Acest aspect este în strânsă legătură cu natura finanțării, în special cu diferența dintre schemele destul de complexe bazate pe rambursarea costurilor, pe de o parte, și plățile relativ simple bazate pe drepturi la plată (), pe de altă parte. Însă sistemele de control existente permit atenuarea riscurilor legate de unele dintre programele mai complexe și, prin urmare, reducerea nivelului de eroare. Comisia identifică programele care prezintă un risc mai ridicat, ceea ce îi permite să își concentreze acțiunile asupra situațiilor în care acestea contează cel mai mult. Având în vedere abordarea sa empirică aprofundată, Comisia dispune de dovezi solide care demonstrează situația diferențiată a fondurilor gestionate. Pe baza riscului la momentul plății – înainte de aplicarea oricărei corecții viitoare – Comisia poate împărți cu precizie cheltuielile anuale în cheltuieli cu risc mai mic la momentul plății (în cazul în care riscul este sub 1,9 %), cu risc mediu la momentul plății (între 1,9 % și 2,5 %) și cu risc mai mare la momentul plății (peste 2,5 %). În ceea ce privește resursele naturale și coeziunea, această analiză se aplică, de asemenea, individual la nivelul agențiilor de plăți și al programelor operaționale din statele membre, indiferent de corecțiile financiare și recuperările care urmează să fie efectuate în anii următori. (a se vedea graficul de mai jos). Acest lucru permite Comisiei să își concentreze eforturile și să își ofere sprijinul în mod eficient, precum și să abordeze deficiențele specifice chiar și în cazul politicilor care, în ansamblu, prezintă un risc scăzut, cum ar fi politica agricolă comună. Cheltuielile relevante ale Comisiei pentru 2020, împărțite în segmente cu risc mai ridicat, mediu și mai scăzut, pe domenii de politică, în % și miliarde EUR. Sursa: Rapoartele anuale de activitate ale Comisiei Europene Defalcarea portofoliului Comisiei pe straturi cu risc mai scăzut, mediu și mai ridicat este prezentată mai jos. ·Risc mai scăzut. Cheltuielile pentru acest segment s-au ridicat la 88 de miliarde EUR în 2020 (56 % din cheltuieli). Valoarea de mai sus include cheltuielile agențiilor de plăți din domeniul agriculturii și cele aferente Fondului european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și cele ale programelor operaționale pentru coeziune cu o rată de eroare scăzută, cheltuieli legate de acțiunile Marie Skłodowska-Curie, granturile Consiliului European pentru Cercetare, cheltuielile Agenției Spațiale Europene și ale Agenției GNSS European, cele aferente Mecanismului pentru interconectarea Europei, programului Erasmus+ și Fondului pentru azil, migrație și integrare, precum și sprijin bugetar, subvenții, cheltuieli administrative. ·Risc mediu. Cheltuielile pentru acest segment s-au ridicat la 26 de miliarde EUR în 2020 (16 % din cheltuieli). Această valoare include cheltuielile agențiilor de plăți în domeniul agriculturii, precum și cheltuielile aferente programelor operaționale pentru coeziune cu o rată de eroare estimată între 1,9 % și 2,5 %. ·Risc mai ridicat. Cheltuielile pentru acest segment s-au ridicat la 44 de miliarde EUR în 2020 (28 % din cheltuieli). Această valoare include cheltuielile agențiilor de plăți în domeniul agriculturii, precum și cheltuielile aferente programelor operaționale pentru coeziune cu o rată de eroare estimată de peste 2,5 % sau cu deficiențe grave, alături de cheltuielile aferente granturilor acordate în cadrul programului Orizont 2020 și granturile complexe acordate de alte departamente. Comisia monitorizează îndeaproape riscul la momentul plății și riscul la închidere pentru diferitele programe și domenii de politică și ia măsuri suplimentare pentru a reduce ratele de eroare. În special pentru straturile cu risc mediu și mai ridicat, serviciile vor continua să colaboreze îndeaproape cu serviciile centrale cu privire la modalitățile de a reduce și mai mult ratele de eroare prin creșterea gradului de conștientizare a problemelor de către beneficiari și partenerii de punere în aplicare, prin ajustarea strategiilor de control acolo unde este necesar și prin aplicarea lecțiilor învățate în cadrul viitoarelor programe. Este important să se sublinieze că această defalcare estimată rezultă din analiza riscului la momentul plății la nivelul programelor și al altor segmente de cheltuieli relevante. Această defalcare este diferită de cea a Curții de Conturi Europene, care se bazează pe tipul de rambursări efectuate – și anume, se consideră că drepturile la plată prezintă un risc inerent scăzut și că rambursările prezintă un risc inerent ridicat – indiferent de nivelul ratei de eroare constatate efectiv. Din punct de vedere al gestionării, datorită rezultatelor controalelor instituite, nivelul real de eroare poate fi mai mic decât pragul de semnificație, iar programele considerate ca prezentând un grad ridicat de risc de către Curtea de Conturi pot să prezinte de fapt un risc destul de scăzut în realitate. 2.2.4. Comisia îmbunătățește în continuare eficiența operațiunilor sale În contextul unor constrângeri bugetare severe, Comisia depune eforturi pentru a îmbunătăți eficiența în toate domeniile sale de activitate, menținând în același timp un nivel ridicat de realizări. Consiliul pentru gestiunea corporativă conduce activitatea Comisiei în domenii precum gestionarea resurselor umane, planificarea strategică, securitatea, continuitatea activității, gestiunea financiară, guvernanța tehnologiei informației și gestionarea informațiilor, comunicarea, logistica și gestionarea evenimentelor. Metodele și procesele de lucru sunt în curs de optimizare pentru a asigura cea mai eficientă utilizare a resurselor limitate. Această activitate va continua pentru a asigura o alocare optimă a resurselor și un nivel ridicat de performanță în contextul unui volum de lucru din ce în ce mai mare în multe domenii, inclusiv cel mai recent în ceea ce privește răspunsul la pandemia actuală de COVID-19. ·În 2020, colegiul comisarilor a adoptat actele juridice de instituire a viitoarelor agenții executive în temeiul cadrului financiar multianual pentru perioada 2021-2027 (), alături de orientări pentru optimizarea procedurilor de recrutare a personalului și a celor administrative în cadrul acestor agenții. ·În scrisoarea sa de misiune adresată comisarului Hahn, președinta von der Leyen i-a solicitat să elaboreze o nouă strategie privind resursele umane pentru Comisie, pentru a continua modernizarea organizației. Consiliul pentru gestiunea corporativă a furnizat orientări cu privire la elaborarea acestei strategii, ținând seama de experiența dobândită în urma pandemiei de COVID-19 și de necesitatea alinierii la politica de ecologizare a Comisiei și la noua politică imobiliară. ·În 2020, Consiliul pentru gestiunea corporativă a coordonat elaborarea unui plan de acțiune cuprinzător pentru ecologizarea administrației Comisiei, în conformitate cu obiectivele Pactului verde european. Acest plan va conduce Comisia, în calitate de instituție publică, către obiectivul de neutralitate climatică până în 2030. ·În 2020, Comisia a decis rapid să aloce resurse umane în vederea consolidării realizării priorităților politice esențiale și a răspunsului Comisiei la impactul pandemiei de COVID-19. Aceasta a inclus, în special, consolidarea personalului pentru Pactul verde european și punerea în aplicare a pachetului NextGenerationEU. Pandemia de COVID-19 a impus departamentelor Comisiei nu numai să își adapteze modul în care efectuează controalele, ci a oferit și ocazia de a regândi modul în care își desfășoară activitatea în toate domeniile.

În sprijinul răspunsului Comisiei la criza provocată de pandemia de COVID-19, Eurostat a pus în aplicare cu promptitudine o serie de acțiuni pentru a asigura continuitatea activității în vederea furnizării de statistici relevante și de înaltă calitate. În paralel, acesta a pus în aplicare, de asemenea, noi metode de producere a statisticilor cu noi surse de date, statistici experimentale și instrumente inovatoare, pentru a răspunde nevoilor emergente în materie de date în timpul pandemiei și al perioadei de redresare. Aceste progrese trebuie menținute și vor fi valorificate chiar și după criză. Simplificarea poate fi realizată prin simplificarea normelor, prin modele instituționale de instrumente juridice armonizate și, în măsura posibilului, standardizate și instrumente informatice financiare instituționale moderne, precum și prin asigurarea coerenței în relațiile cu beneficiarii, statele membre și partenerii care execută fonduri UE în regim de gestiune indirectă. Acțiunile întreprinse la nivel organizațional în 2020 includ dezvoltarea unor fluxuri de lucru instituționale mai eficiente (pentru granturi, achiziții publice, instrumente financiare) prin modele și proceduri instituționale simplificate (pe baza spațiului unic pentru schimburi de date electronice). În plus, Comisia a intensificat activitățile de îndrumare și coordonare în ceea ce privește atât statele membre, cât și alte departamente ale Comisiei în domenii care sunt relevante pentru execuția bugetului UE (de exemplu, sistemele de control intern din statele membre, conflictele de interese, statul de drept, măsurile antifraudă). Instrumentul unic de extragere a datelor pe care Comisia îl pune la dispoziția statelor membre, în scopuri de control și audit, în cadrul fondurilor structurale și de investiții europene va fi extins la politica agricolă comună și la Mecanismul de redresare și reziliență. Acest instrument are scopul de a spori interoperabilitatea datelor privind beneficiarii fondurilor UE și de a contribui la identificarea măsurilor, a beneficiarilor, a contractelor și a contractanților care ar putea fi expuși la fraudă, conflicte de interese și nereguli. Astfel, se va asigura un nivel suplimentar de protecție pentru bugetul UE. Alte inițiative în domeniul tehnologiei informației sunt e-coeziunea în cadrul gestiunii partajate și sistemul geospațial utilizat în agricultură. Digitalizarea în continuare a proceselor este încurajată și testată. La nivelul departamentelor Comisiei au continuat, de asemenea, inițiativele menite să conducă la noi progrese în ceea ce privește agilitatea și modernizarea Comisiei, în special pentru a consolida eficiența gestiunii financiare și ca răspuns la pandemia de COVID-19, după cum urmează. ·O serie de departamente ale Comisiei și-au digitalizat în continuare procesele financiare. Acest lucru contribuie la o activitate mai structurată, mai puțin birocratică, mai bine integrată și mai flexibilă a Comisiei. Prin urmare, resursele se concentrează din ce în ce mai mult pe activitățile din prima linie. În plus, instrumentele de evaluare automată au consolidat procesul de monitorizare și au facilitat gestionarea îmbunătățită și o mai bună utilizare a datelor, reducând în același timp șansele ratate pentru o reacție rapidă. ·Mai multe departamente ale Comisiei au raportat, de asemenea, că și-au adaptat strategiile de control și/sau fluxurile de lucru financiare, în vederea simplificării procedurilor și a alinierii în continuare a frecvenței și a intensității controalelor la nivelul de risc asociat tranzacțiilor și la restricțiile de călătorie impuse de pandemia de COVID-19. În pofida situației dificile create de pandemia de COVID-19 și datorită inițiativelor menționate mai sus menite să asigure execuția și protecția eficace a bugetului UE, timpul necesar pentru finalizarea proceselor financiare a rămas similar celui alocat în anii precedenți. În special, principalii indicatori de eficiență pentru utilizarea bugetului UE – nivelul de execuție a bugetului și promptitudinea plăților – au rămas la un nivel foarte ridicat, după cum se arată în continuare. ·99 % din creditele de plată care expiră în 2020 au fost plătite în 2020. ·99 % din plățile efectuate (în ceea ce privește sumele) s-au situat în termenul legal de plată (a se vedea detalii în acest sens în anexa 10). Acest lucru este important deoarece mulți beneficiari se bazează pe aceste plăți pentru a-și desfășura activitățile și proiectele, ceea ce, la rândul său, contribuie la îndeplinirea obiectivelor Comisiei. Având în vedere pandemia de COVID-19, Comisia a utilizat opțiunea de a accelera procedurile de achiziții publice, pentru a permite demararea timpurie a proiectelor și pentru a asigura rezultate în timp util. 2.2.5. Costul controalelor rămâne proporțional cu riscurile asociate În general, costul estimat al controalelor este rezonabil, având în vedere natura programelor și/sau contextele în care se desfășoară controalele. În plus, costurile rămân stabile. În unele cazuri, acestea au scăzut ușor ca urmare a ajustărilor aduse planurilor de control în contextul pandemiei de COVID-19, în urma căreia auditurile la fața locului au fost înlocuite cu audituri la distanță. În alte cazuri, limitate ca număr, ponderea lor relativă a crescut ușor atunci când valoarea cheltuielilor a scăzut în comparație cu anul precedent. Adesea, comparația directă între programe nu este posibilă din cauza diferențelor în ceea ce privește caracteristicile și factorii de cost ai acestora, exemple în acest sens fiind prezentate în caseta de mai jos. Exemple de factori de cost comuni ·Gradul de complexitate al programelor gestionate. ·Volumele și sumele care urmează a fi procesate – procesarea unui număr mare de operațiuni cu valoare mică este mai laborioasă decât procesarea unui număr mic de operațiuni cu valoare ridicată. ·Profilurile de risc specifice ale programelor gestionate, de exemplu, programele din domeniul relațiilor externe în care fondurile sunt cheltuite în mare parte în țări din afara UE. ·Posibilele dezeconomii de scară pentru anumite programe mai mici, în ceea ce privește valoarea finanțării, precum și programele care sunt eliminate treptat sau fondurile gestionate de entități mai mici cărora le-a fost încredințată execuția sau departamentele Comisiei care gestionează sume mai mici din fonduri, întrucât există întotdeauna un număr de controale care nu se poate reduce, indiferent de valoarea fondurilor implicate. ·Tipul de gestiune: în regim de gestiune indirectă și partajată, costurile controalelor sunt împărțite între Comisie și partenerii săi de punere în aplicare, autoritățile naționale sau entitățile cărora le-a fost încredințată execuția, prin urmare, costurile la nivelul Comisiei pot fi mult mai mici în cazul unor astfel de programe în comparație cu cele gestionate direct de Comisie.

Din motive de transparență și exhaustivitate, departamentele care se ocupă de gestiunea partajată și/sau indirectă au raportat, de asemenea, în rapoartele lor anuale de activitate, costul controalelor aferente statelor membre și entităților cărora li s-a încredințat execuția separat de costurile aferente controalelor Comisiei. De exemplu, pentru politica agricolă comună, costurile raportate de statele membre pentru realizarea acesteia au reprezentat 3,4 % din cheltuielile pentru 2020. În 2020, în urma evaluării combinate a eficacității, a eficienței și a economiei acestora, toate departamentele Comisiei au concluzionat că, în ansamblu, controalele pe care le aplică sunt eficiente din punct de vedere al costurilor. 2.3. Asigurarea în materie de gestiune 2.3.1. Evaluările, asigurările și rezervele directorilor generali În declarațiile lor anuale de asigurare pentru 2020 (), toți cei 51 de directori generali (sau echivalenți) au declarat că dispun de asigurări rezonabile în legătură cu următoarele aspecte: (1) informațiile conținute în rapoartele acestora prezintă o „imagine corectă și fidelă” (adică fiabilă, completă și exactă) cu privire la situația