[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 3.7.2008

COM(2008) 424 final

Propunere de

RECOMANDARE A CONSILIULUI

privind mobilitatea tinerilor voluntari pe teritoriul Europei {SEC(2008) 2174} {SEC(2008) 2175}

(prezentată de către Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

CONTEXTUL PROPUNERII

Motivele şi obiectivele propunerii

Această iniţiativă vizează să promoveze mobilitatea tinerilor voluntari din Europa şi face parte din „Agenda socială reînnoită: oportunităţi, acces şi solidaritate în Europa secolului 21” a UE. Iniţiativa urmăreşte să creeze noi posibilităţi de mobilitate pentru tinerii voluntari din statele membre şi să contribuie la dezvoltarea şi accesibilitatea educaţiei pentru tineri, voluntariatul constituind o formă importantă de învăţare nonformală. Aceasta va facilita, de asemenea, construirea unei solidarităţi între indivizi şi comunităţi.

Mobilitatea tinerilor va fi promovată prin invitarea statelor membre să dezvolte în continuare interoperabilitatea propriilor sisteme naţionale destinate activităţilor voluntare, indiferent dacă acestea sunt organizate de către societatea civilă şi/sau autorităţile publice, precum şi să combată obstacolele rămase în calea voluntariatului transfrontalier. Mobilitatea transnaţională a voluntarilor contribuie la creşterea nivelului de cunoştinţe al cetăţenilor despre celelalte ţări UE şi pieţele forţei de muncă şi promovează incluziunea socială şi şansele de angajare. Mobilitatea transfrontalieră pentru tinerii voluntari poate contribui semnificativ la competitivitatea şi solidaritatea europeană şi poate stimula, în special, un sentiment al cetăţeniei europene.

Obstacolele din calea mobilităţii transnaţionale a tinerilor voluntari generează o de resurse umane. Prin învăţarea nonformală, voluntariatul transfrontalier poate contribui la creşterea calificărilor şi competenţelor, ceea ce sporeşte şansele de angajare ale tinerilor. În vreme ce nivelurile şomajului în rândul tinerilor sunt ridicate în multe părţi ale UE, voluntariatul constituie o modalitate de a completa spaţiul dintre educaţia şcolară şi încadrarea în muncă. Piaţa globalizată actuală favorizează persoanele multilingve şi cu o cultură bogată. Pentru stimularea creativităţii şi inovării, tineretul european ar trebui să aibă acces la o gamă maximă de posibilităţi pentru a-şi lărgi orizontul şi a-şi exploata potenţialul. Crearea a tot mai multor posibilităţi de voluntariat transfrontalier pentru toţi tinerii europeni va contribui la punerea în aplicare a Pactului european pentru tineret şi la îndeplinirea obiectivelor strategiei de la Lisabona.

Voluntariatul pentru tineret poate facilita consolidarea solidarităţii sociale în Europa, dar o astfel de activitate poate fi pusă şi în serviciul altor obiective de politică comună, precum protecţia civilă, incluziunea socială, conservarea culturală, dezvoltarea regională şi mediul. UE trebuie să îşi promoveze valorile în rândul tinerilor europeni pentru ca întregul proiect european să avanseze. Prin această iniţiativă, intervenţia UE va contribui la dispariţia barierelor tehnice şi administrative care împiedică cetăţenii să îşi aducă propria contribuţie la cauza solidarităţii – acesta fiind un obiectiv clar pentru mulţi tineri – protejând şi valorificând în acelaşi timp bogata diversitate a sistemelor şi tradiţiilor care există şi continuă să se dezvolte în Europa.

Contextul general

În ultimii ani, activităţile de voluntariat ale tinerilor au căpătat importanţă la nivel european şi naţional. Există un consens de opinii asupra faptului că voluntariatul joacă un rol important în integrarea socială, profesională şi economică a tinerilor (în special a tinerilor defavorizaţi), aducând beneficii şi comunităţilor în care aceştia activează.

Aceste beneficii sunt chiar mai mari în cazul voluntariatului transfrontalier. Experienţa demonstrează că angajamentul voluntar într-o altă ţară are un puternic efect asupra unui tânăr şi asupra dezvoltării sale profesionale. În realitate, beneficiile voluntariatului transfrontalier sunt evidente pentru cei care îl practică: 62% din foştii voluntari ai Serviciului European de Voluntariat (SEV), o acţiune a programului „Tineretul în Acţiune”[1], consideră că această experienţă le-a îmbunătăţit perspectivele de carieră. Comunitatea transfrontalieră în cadrul căreia tinerii voluntari se angajează este de asemenea îmbogăţită, din punct de vedere cultural şi economic, prin participarea şi activitatea voluntarilor din respective comunitate.

Cererea pentru oferte de voluntariat este de asemenea în creştere: un sondaj de opinie din 2008 al Asociaţiei Organizaţiilor de Voluntariat (AOV), efectuat în 138 de organizaţii de voluntari, estimează că numărul voluntarilor acestora a crescut în 2008 faţă de 2007[2]. În 2007, aproximativ 4 000 de tineri voluntari transfrontalieri au fost finanţaţi prin SEV, fiind satisfăcute 74% din numărul de cereri. În anul respectiv a fost necesară suplimentarea bugetului SEV în detrimentul altor activităţi din programul „Tineretul în Acţiune”. Cererile transmise SEV au crescut în continuare cu 17% până în această perioadă a anului.

În ceea ce priveşte cererea potenţială , un studiu din 2007 al Eurobarometrului[3] asupra tineretului, efectuat în statele membre, a arătat că, în timp ce doar 16% din tinerii intervievaţi iau parte la o activitate voluntară, 74% ar fi interesaţi de o experienţă de voluntariat dacă ar exista mai multe programe care să o încurajeze. În prezent, există 96 de milioane de tineri cu vârste cuprinse între 15-29 de ani în Uniunea Europeană. Chiar dacă doar 1% din toţi tinerii din grupul de vârstă ar dori să participe într-un proiect de voluntariat transfrontalier, acest procent ar reprezenta totuşi 64 000 de tineri voluntari peste hotare pe an.

Probleme cheie care limitează voluntariatul transfrontalier între statele membre în UE

În ciuda acestui interes, există o serioasă lipsă de oferte pentru voluntariatul transeuropean, iar structurile naţionale (aparţinând societăţii civile sau autorităţilor publice) nu pot satisface singure aceste necesităţi specifice. Din cazuza lipsei interoperabilităţii între diferitele structuri naţionale şi insuficienţei informaţiilor disponibile, în afara posibilităţilor limitate oferite de către SEV, se întâmplă deseori ca activitatea de voluntariat în afara Europei în cadrul ajutorului pentru dezvoltare să fie mai la îndemână decât voluntariatul într-o altă ţară UE.

Dispoziţii existente în domeniul propunerii

Recomandarea propusă aparţine unei serii de iniţiative la nivel european destinate stimulării mobilităţii. Recomandările Parlamentului European şi ale Consiliului din 2001 şi 2006[4] privind mobilitatea transversală constituie două puncte de referinţă importante, dar acestea sunt destinate în principal studenţilor şi cadrelor didactice şi într-o măsură mai redusă voluntarilor. Acestea vizează aspecte generale precum recunoaşterea, condiţiile şi obstacolele în calea mobilităţii, dar nu conţin propuneri individualizate care să abordeze în mod adecvat necesităţilor specifice ale tinerilor voluntari.

Parlamentul European a recunoscut problema lipsei interoperabilităţii sistemelor naţionale de voluntariat pentru tineri la nivel european şi a propus câteva măsuri premergătoare în bugetul 2008 pentru îmbunătăţirea situaţiei prin intermediul unui proiect intitulat Amicus. În aprilie 2008, Parlamentul European a adoptat raportul privind „Contribuţia activităţii de voluntariat la coeziunea economică şi socială”[5], elaborat de către deputata europeană Marian Harkin. Raportul încurajează statele membre şi autorităţile regionale şi locale să recunoască valoarea voluntariatului în promovarea coeziunii sociale şi economice şi recomandă promovarea proiectelor de voluntariat transfrontalier.

Condiţiile de admisie a resortisanţilor ţărilor terţe pentru studii, schimb de elevi, formare profesională neremunerată sau servicii de voluntariat sunt stabilite prin Directiva 2004/114/CE a Consiliului[6], care oferă posibilitatea acordării de permise de sejur speciale resortisanţilor din ţări terţe care solicită accesul pe teritoriul unui stat membru în scopuri de voluntariat.

Din 1996, Serviciul European de Voluntariat (SEV) face parte integrantă din structurile pentru tineri ale Uniunii şi i se aduc îmbunătăţiri în mod constant. Prin urmare, acesta ar putea fi folosit ca exemplu în domeniul voluntariatului transnaţional. Cu toate acestea, SEV trebuie încă să obţină o recunoaştere mai largă, la fel ca programul Erasmus, de exemplu, şi, în orice caz, va rămâne limitat din punct de vedere cantitativ.

Lansarea metodei deschise de coordonare în privinţa politicilor pentru tineret în 2002 a contribuit considerabil la menţinerea voluntariatului pentru tineri pe agenda politică şi a condus la adoptarea de obiective comune în 2004 şi a unei rezoluţii a Consiliului în 2007. Prin aceste iniţiative, voluntariatul este considerat din ce în ce mai mult o ocazie importantă pentru dezvoltarea profesională şi perspectivele de angajare ale tinerilor şi constituie o cale eficientă şi concretă de a „investi în tineri” într-o societate marcată de îmbătrânirea demografică.

În ciuda tuturor acestor puncte pozitive, dimensiunea transnaţională a voluntariatului tinerilor europeni este încă limitată, potenţialul pentru viitoare progrese rămânând considerabil.

Consecvenţa cu alte politici şi obiective ale Uniunii

Obiectivele acestei recomandări sunt conforme cu cele aflate la baza acţiunii europene în domeniul educaţiei şi formării, cu principiile învăţării de-a lungul vieţii, precum şi cu cele ale strategiei europene privind ocuparea forţei de muncă. Acestea sunt pe deplin consecvente cu strategia UE pentru incluziune socială şi vor spori sentimentul cetăţeniei europene. Sunt de aşteptat efecte secundare pozitive şi în domeniul relaţiilor externe, deoarece mai buna interoperabilitate a structuri naţionale şi schimbul sporit de informaţii pot stimula tinerii europeni să participe la mai multe acţiuni de voluntariat în ţări terţe şi să permită mai multe schimburi cu acestea. În acest mod, rolul de actor global al UE va fi consolidat.

Consultarea părţilor interesate

În februarie 2008, a avut loc o consultare a părţilor interesate, şi anume a organizaţiilor de tineret şi voluntariat de la nivel european şi naţional. În cadrul acestei reuniuni s-a conturat clar ideea că societatea civilă aşteaptă de la Comisie adoptarea de acţiuni pentru a facilita şi îmbunătăţi situaţia tinerilor voluntari. Organizaţiile de tineret şi de voluntariat sprijină abordarea transeuropeană a Comisiei şi salută intenţia de stimulare a mobilităţii. Acestea confirmă şi provocările identificate de către Comisie. În urma acestei reuniuni, unele dintre organizaţiile prezente, precum Asociaţia Organizaţiilor de Voluntariat (AOV) şi Centrul European de Voluntariat (CEV), şi-au prezentat observaţiile în scris către Comisie. Recunoaşterea voluntariatului prin intermediul instrumentelor UE a fost puternic sprijinită de către ONG-uri. Forumul European pentru Tineret (FET) sprijină, de asemenea, şi propunerea Comisiei de a adăuga valoare europeană activităţilor de voluntariat ale tinerilor. Acestea au insistat că noua iniţiativă ar trebui să acopere totate tipurile de structuri naţionale şi nu doar serviciile naţionale civice şi să ofere un cadru pentru drepturile voluntarilor. Acestea au mai sugerat că necesitatea asigurării calităţii poate fi îndeplinită prin intermediul unui instrument de autoevaluare.

Consultarea statelor membre

În procesul de elaborare a prezentei recomandări, Comisia a utilizat într-o mare măsură rapoartele naţionale ale statelor membre privind voluntariatul pentru tineret din perioada 2006-2007. Rapoartele arată că, în cazul multora dintre statele membre, Serviciul European de Voluntariat este principalul (sau unicul) instrument pentru voluntariatul transeuropean al tineretului. Statele membre salută SEV, dar îi recunosc competenţele limitate şi constrângerile bugetare şi organizaţionale, existând mult mai mulţi tineri decât posibilităţile de voluntariat pe care le poate oferi SEV. Prin urmare, doar câteva state membre au instituit forme eficiente de voluntariat transfrontalier. În plus, Comisia a organizat o reuniune de consultare cu reprezentanţi la nivel înalt ai statelor membre în martie 2008: a existat un consens între statele membre privind importanţa conceptelor de mobilitate şi interoperabilitate prezentate de către Comisie. Unele idei preliminare au fost de asemenea discutate cu directorii generali ai serviciilor naţionale competente pentru tineret ai statelor membre în aprilie 2008: statele membre au fost destul de interesate de ideea creării unei mai mari interoperabilităţi a sistemelor naţionale de voluntariat pentru tineri şi a unei mai bune mobilităţi pentru tinerii voluntari. S-a confirmat de asemenea faptul că ar fi importantă abordarea obstacolelor sociale şi administrative aflate în calea voluntariatului pentru tineri.

La rândul lor, statele membre au notificat Comisiei o serie de obstacole specifice[7]. Acestea includ în special:

- lipsa cunoaşterii, informaţiei, sprijinului şi accesibilităţii: cunoaşterea voluntariatului trebuie să fie mai aprofundată şi mai largă, posibilităţile trebuie să fie popularizate cu mai mare promptitudine, iar informaţiile între părţile interesate trebuie să fie schimbate în mod mai eficient.

- obstacole socio-economice: o acoperire incompletă a îngrijirilor de sănătate şi posibila pierdere a ajutorului de şomaj şi a altor alocaţii sociale în perioadele de voluntariat sunt un factor descurajator important; în special tinerii defavorizaţi se confruntă cu probleme suplimentare în utilizarea sistemelor de voluntariat şi necesită mai multe măsuri de promovare specifice, personalizate şi mai bine adaptate;

- lipsa de recunoaştere: acceptarea şi recunoaşterea corespunzătoare a perioadelor de voluntariat ar facilita tranziţia din mediul şcolar la angajare şi ar motiva tinerii să se implice mai mult în aceste activităţi. Uneori, o percepţie negativă a voluntariatului, bazată pe lipsa aprecierii de către unii potenţiali angajatori a voluntariatului transfrontalier, poate descuraja tinerii în a solicita înscrierea în astfel de activităţi.

Evaluarea de impact

Evaluarea de impact subliniază valoarea adăugată pe care prezenta recomandare o poate aduce pentru promovarea mobilităţii tinerilor voluntari în Europa. Aceasta defineşte miza, precum şi logica unei acţiuni strategice la nivelul UE. Evaluarea de impact abordează scopurile iniţiativei în ceea ce priveşte obiectivele generale şi specifice, analizează diferitele căi de a atinge obiectivele stabilite şi propune cea mai adecvată opţiune şi şi cea mai bună alegere a instrumentului legal.

Lipsa oricărei acţiuni ar duce la perpetuarea situaţiei nesatisfăcătoare din prezent; s-ar menţine obstacolele din calea mobilităţii transnaţionale a tinerilor voluntari şi nu s-ar răspunde aşteptărilor părţilor interesate şi ale multor tineri europeni.

Opţiunea extinderii SEV într-un serviciu universal ar avea avantajul de a oferi posibilitatea unei activităţi de voluntariat european de calitate fiecărui tânăr cu reşedinţa în UE care îşi manifestă interesul, dar nu este acceptabilă din motive practice şi financiare: aceasta ar necesita existenţa unui enorm organism organizaţional şi administrativ la nivelul UE şi a unui buget semnificativ mai mare decât resursele financiare disponibile, incompatibil cu cadrul bugetar pentru perioada 2007-2013. Un alt important dezavantaj ar fi riscul reducerii diversităţii structurilor existente în prezent în Europa, aceasta fiind una dintre principalele caracteristici ale sectorului de voluntariat care ar trebui să fie conservată şi valorizată.

Armonizarea sistemelor naţionale în acest domeniu este exclusă de către tratat.

Îmbunătăţirea interoperabilităţii structurilor existente din statele membre, create de către societatea civilă sau autorităţile publice, este opţiunea preferată de către Comisie. O recomandare a Consiliului în temeiul articolului 149 alineatul 4 din tratat ar transmite un puternic mesaj politic, respectând în acelaşi timp principiul subsidiarităţii şi diversitatea de situaţii din statele membre. Prin această alegere, SEV şi-ar continua existenţa ca structură destinată promovării voluntariatului transfrontalier şi ca laborator de testare a calităţii, recunoaştere şi stimulare a progreselor.

Valoarea adăugată a propunerii

Recomandarea propusă nu este destinată înlocuirii sistemelor naţionale. Dimpotrivă, scopul principiilor şi direcţiilor de acţiune propuse în recomandare este să permită statelor membre consolidarea sistemele naţionale prin schimbul de bune practici şi să ofere o platformă pe baza căreia statele membre să poată crea mai eficient acorduri şi parteneriate bilaterale şi multilaterale.

ELEMENTE JURIDICE ALE ACţIUNII PROPUSE

Rezumatul acţiunii propuse

Recomandarea propusă încurajează statele membre să îmbunătăţească interoperabilitatea structurilor naţionale de voluntariat pentru a facilita participarea unui voluntar dintr-o anumită ţară în structurile de voluntariat ale unei alte ţări.

Statele membre sunt invitate să facă progrese în următoarele domenii: colectarea de informaţii privind structurile existente pe teritoriile acestora; difuzarea de informaţii privind posibilităţile existente; creşterea numărului de oferte de voluntariat transfrontalier din cadrul diferitelor structuri naţionale; crearea unui nivel rezonabil de calitate oferit tinerilor voluntari; asigurarea unei recunoaşteri corespunzătoare a rezultatelor educaţiei tinerilor voluntari; oferirea de sprijin specific formatorilor socio-educativi specializaţi în tineret (numiţi în mod obişnuit „asistenţi pentru tineret”) şi tinerilor defavorizaţi.

Comisia va avea, de asemenea, un rol în îmbunătăţirea accesului la ofertele de activităţi de voluntariat prin intermediul dezvoltării ulterioare a Portalului tinerilor voluntari europeni (parte componentă a Portalului pentru tineret actual) şi prin instrumente care să favorizeze recunoaşterea calificărilor şi competenţelor, cum ar fi Cadrul european al calificărilor, Europass şi Youthpass.

Baza juridică

Baza juridică este articolul 149 din tratat.

Principiul subsidiarităţii

Propunerea respectă principiul subsidiarităţii deoarece obiectivele acesteia nu pot fi îndeplinite în mod suficient de către statele membre şi, în consecinţă, datorită proporţiei şi efectelor prezentei recomandări, pot fi îndeplinite mai bine la nivel comunitar. Îmbunătăţirea dimensiunii transnaţionale a voluntariatului pentru tineret este o sarcină dificilă pentru orice structură naţională de voluntariat. Dată fiind cunoaşterea problemelor şi necesităţilor comune ale tuturor statelor membre, UE este cel mai în măsură să ofere un ansamblu de recomandări pentru o mai bună interoperabilitate între structurile naţionale.

Principiul proporţionalităţii

Propunerea respectă principiul proporţionalităţii deoarece nu înlocuieşte sau defineşte structurile naţionale de voluntariat. Propunerea nu armonizează aceste structuri şi lasă statelor membre sarcina punerii în aplicare a recomandării. Aceasta respectă de asemenea diversitatea formelor de voluntariat pentru tineret din Europa.

Alegerea instrumentelor

Recomandare a Consiliului.

IMPLICAţII BUGETARE

Propunerea nu are niciun impact asupra bugetului comunitar.

Propunere de

RECOMANDARE A CONSILIULUI

privind mobilitatea tinerilor voluntari pe teritoriul Europei

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul 149 alineatul (4),

având în vedere propunerea Comisiei[8],

întrucât:

1. activităţile de voluntariat constituie o bogată experienţă de învăţare nonformală care sporeşte calificările şi competenţele profesionale ale tinerilor, contribuie la şansele acestora de angajare şi la sentimentul solidarităţii, dezvoltă competenţele sociale şi facilitează integrarea în societate şi încurajează cetăţenia activă.

2. mobilitatea transnaţională în Europa este deosebit de benefică pentru toţi, fiind un instrument esenţial pentru promovarea educaţiei, ocupării forţei de muncă şi coeziunii sociale şi regionale, precum şi pentru favorizarea înţelegerii reciproce şi a participării active în societate. Acesta este, în special, cazul tinerilor dintr-o piaţă a muncii care pune accentul pe adaptabilitate şi flexibilitate.

3. Recomandarea 2001/613/CE a Parlamentului European şi a Consiliului privind mobilitatea în interiorul Comunităţii a studenţilor, a persoanelor în curs de formare profesională, a voluntarilor, a cadrelor didactice şi formatorilor[9] şi Recomandarea (CE) 2006/961/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 18 decembrie 2006 privind mobilitatea transnaţională în cadrul Comunităţii în vederea educaţiei şi formării profesionale: Carta europeană a calităţii pentru mobilitate[10] se referă la voluntari.

4. mobilitatea tinerilor voluntari face parte din libertatea de circulaţie a persoanelor protejată în conformitate cu articolul 18 din Tratatul CE.

5. comunităţile locale care găzduiesc tineri voluntari beneficiază considerabil în urma activităţilor acestora, care se pot desfăşura într-o largă gamă de sectoare, precum promovarea incluziunii sociale, conservarea tradiţiei culturale, încurajarea solidarităţii între generaţii şi protecţia mediului, îmbogăţind în acelaşi timp diversitatea culturală a comunităţilor gazdă;

6. „Rolul voluntariatului în contribuţia la coeziunea economică şi socială”[11], care încurajează statele membre şi autorităţile locale şi regionale să recunoască valoarea voluntariatului în promovarea coeziunii sociale şi economice, şi recomandă promovarea proiectelor de voluntariat transfrontalier.

7. există o mare varietate de activităţi voluntare pe teritoriul Europei, organizate de către societatea civilă sau autorităţile publice, iar aceste activităţi ar trebui să fie conservate şi dezvoltate în continuare; de asemenea, ar trebui facilitată interoperabilitatea lor.

8. Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariaţi şi cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunităţii[12] şi dispoziţiile conexe se referă doar la acei voluntari care sunt asiguraţi în conformitate cu legislaţia naţională pentru securitate socială, problemele privind protecţia socială acţionând uneori ca un factor descurajator pentru angajarea în activităţi voluntare într-un alt stat membru.

9. Recomandarea nr. 2001/613/CE invita statele membre să adopte măsurile pe care le consideră adecvate, în conformitate cu dreptul comunitar şi în cadrul legislaţiei lor naţionale, astfel încât voluntarii şi familiile lor să nu fie discriminaţi ca urmare a mobilităţii acestora în ceea ce priveşte protecţia socială relevantă, cum ar fi asistenţa medicală şi politicile privind bunăstarea la locul de muncă.

10. Rezoluţia din 15 noiembrie 2004 a Consiliului şi a reprezentanţilor guvernelor statelor membre reuniţi în cadrul Consiliului privind obiectivele comune pentru activităţi de voluntariat ale tinerilor şi Rezoluţia din 19 noiembrie 2007 a Consiliului şi a reprezentanţilor guvernelor statelor membre reuniţi în cadrul Consiliului privind punerea în aplicare a obiectivelor comune pentru activităţi de voluntariat ale tinerilor au stabilit obiective comune pentru activităţile de voluntariat ale tinerilor, respectiv au propus schimburi de bune practici şi activităţi de învăţare în echipă în scopul unei puneri în aplicare eficiente, invitând statele membre să aibă în vedere mijloace practice de evaluare a progreselor. De asemenea, cea de-a doua rezoluţie invita Comisia să facă noi propuneri pentru promovarea şi recunoaşterea activităţilor de voluntariat ale tinerilor.

11. activităţile de voluntariat au constituit o prioritate a metodei de coordonare deschise în domeniul tineretului, care a identifcat deja un număr mare de bune practici. În acest context, Serviciul European de Voluntariat (SEV), o acţiune a programului pentru tineret al UE începând cu 1996, a permis tinerilor să se angajeze în servicii voluntare într-o multitudine de domenii. Programul actual „Tineretul în Acţiune” consolidează această acţiune.

12. Directiva 2004/114/CE a Consiliului din 13 decembrie 2004 privind condițiile de admisie a resortisanților țărilor terțe pentru studii, schimb de elevi, formare profesională neremunerată sau servicii de voluntariat[13] oferă posibilitatea acordării de permise de sejur speciale resortisanţilor din ţări terţe care solicită accesul pe teritoriul unui stat membru în scopuri de voluntariat.

13. în ciuda acestor eforturi, există în continuare obstacole în calea mobilităţii transfrontaliere a tinerilor voluntari pe teritoriul Europei; prin urmare, prezenta recomandare are drept obiectiv principal oferirea unui cadru în care statele membre să îşi intensifice cooperarea, fără a aduce atingere diversităţii sistemelor lor naţionale.

14. în cadrul prevăzut de prezenta recomandare, activităţile de voluntariat transfrontaliere ar trebui să fie definite ca un angajament din proprie iniţiativă prin care tânărul voluntar participă la o activitate non-profit neremunerată în beneficiul publicului general într-o ţară diferită de ţara sa de reşedinţă. O astfel de activitate este caracterizată de următoarele aspecte: este deschisă tuturor tinerilor sub vârsta de 30 de ani, este desfăşurată din proprie iniţiativă, are o perioadă fixă, obiective, structură şi cadru clare, nu este remunerată, cu excepţia banilor de buzunar şi a acoperirii cheltuielilor.

15. trebuie acordată o atenţie specială tinerilor defavorizaţi, deoarece voluntariatul constituie o posibilitate deosebit de valoroasă de mobilitate pentru aceşti tineri care altfel ar beneficia mai puţin sau deloc de sistemele de mobilitate. Aceşti tineri au necesităţi de formare şi îndrumare specifice care ar trebui luate în considerare. Sprijinul pentru formarea şi mobilitatea instructorilor socio-educaţionali specializaţi în tineret şi liderilor de tineret se va dovedi foarte util în acest context.

16. interoperabilitatea îmbunătăţită a sistemelor naţionale şi schimbul sporit de informaţii pot stimula toţi tinerii europeni de orice naţionalitate să se angajeze mai mult în activităţi de voluntariat în ţări terţe.

17. ţinând seama de faptul că obiectivele acestei recomandări nu pot fi îndeplinite în mod suficient de către statele membre dar, ca urmare a proporţiei şi efectelor prezentei recomandări, pot fi îndeplinite mai bine la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri de promovare a mobilităţii tinerilor voluntari prin interoperabilitatea sistemelor naţionale, în conformitate cu principiul subsidiarităţii prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporţionalităţii, astfel cum este prevăzut la articolul menţionat, prezenta recomandare nu depăşeşte măsurile necesare pentru îndeplinirea acestor obiective.

RECOMANDĂ STATELOR MEMBRE:

A Să promoveze mobilitatea tinerilor voluntari pe teritoriul Europei prin sporirea interoperabilităţii sistemelor naţionale de voluntariat, indiferent dacă acestea sunt organizate de către societatea civilă sau autorităţile publice, astfel încât toţi tinerii să aibă posibilitatea de a se oferi ca voluntari pe teritoriul Europei dacă doresc acest lucru.

B Să urmeze în acest scop următoarele direcţii de acţiune:

(1) îmbunătăţirea cunoaşterii structurilor de voluntariat din propriile ţări şi transferarea acestor informaţii Comisiei Europene pentru o difuzare ulterioară;

(2) asigurarea accesului facil al tinerilor, instructorilor socio-educaţionali specializaţi în tineret şi liderilor de tineret la informaţiile privind oportunităţile de voluntariat în străinătate;

(3) difuzarea informaţiilor către toţi cei interesaţi (autorităţi publice, organizaţii ale societăţii civile, viitori angajatori şi tineri, inclusiv cetăţeni din ţări terţecare au reşedinţa legală în UE) despre drepturile şi posibilităţile oferite de dispoziţiile existente la nivel european şi naţional în privinţa voluntariatului transnaţional;

(4) distribuirea informaţiilor privind posibilităţile de voluntariat în alte state membre şi simplificarea cât mai mult posibil a procesului de depunere a cererilor pentru a facilita accesul şi înscrierea tinerilor voluntari dintr-un stat membru în structurile naţionale ale altor state membre;

(5) crearea ofertelor de activităţi de voluntariat transnaţional european conform unei abordări flexibile; sporirea sprijinului pentru capacităţile de primire a voluntarilor transeuropeni în ţară, oriunde este necesar; crearea de puncte de contact pentru tinerii voluntari europeni conform unei abordări de tip „ghişeu unic”, aflate în legătură, după caz, cu agenţiile naţionale ale programului „Tineretul în Acţiune” şi promovarea utilizării mecanismelor europene existente care pot contribui la mobilitatea tinerilor, precum cardurile de mobilitate;

(6) reducerea barierelor lingvistice aflate în calea mobilităţii transfrontaliere a tinerilor voluntari prin încurajarea învăţării limbilor străine de către aceştia;

(7) dezvoltarea de standarde de calitate de bază în scopul promovării unui nivel rezonabil de asigurare a calităţii pentru a oferi garanţii şi a proteja voluntarii aflaţi în deplasare în străinătate, precum şi a stimula încrederea şi a încuraja participarea în structuri transfrontaliere; acestea pot avea legătură cu nivelul de instruire a voluntarilor şi personalului, pregătirea activităţii, îndrumare, urmărire şi monitorizare;

(8) difuzarea informaţiilor privind astfel de standarde de calitate către organizaţiile de primire şi trimitere, precum şi către voluntari, şi asigurarea respectării acestor standarde de către organizaţii;

(9) examinarea amănunţită a prevederilor relevante privind protecţia socială în scopul exploatării depline a posibilităţilor prevăzute de legislaţia UE şi cea naţională şi examinarea, în special, a situaţiilor de excepţie în care voluntarii nu se bucură de protecţie corespunzătoare;

(10) adoptarea de măsuri în scopul asigurării recunoaşterii corespunzătoare a rezultatelor educaţiei tinerilor voluntari în limitele cadrelor naţionale respective pentru calificări şi în conformitate cu dispoziţiile comunitare, acolo unde există;

(11) promovarea la nivelul UE a utilizării instrumentelor care pot facilita voluntariatul transfrontalier prin asigurarea transparenţei calificărilor, precum Europass, şi recunoaşterea în mod corespunzător a calificărilor şi competenţelor dobândite prin intermediul voluntariatului, preferabil într-o formă comparabilă, certificată, bazată pe Youthpass sau pe un echivalent al acestuia;

(12) consolidarea mobilităţii trans-europene a instructorilor socio-educaţionali specializaţi în tineret şi a liderilor de tineret activi în domeniul voluntariatului transfrontalier;

(13) consolidarea informării şi formării instructorilor socio-educaţionali specializaţi în tineret şi a liderilor de tineret din organizaţii, autorităţi locale, servicii civice, în privinţa voluntariatului transeuropean al tinerilor;

(14) acordarea unei atenţii speciale şi oferirea de abordări personalizate tinerilor defavorizaţi în scopul îmbunătăţirii accesului acestora la activităţi voluntare şi în special la tipuri transeuropene de voluntariat, precum şi luarea în consideraţie a necesităţilor specifice de formare şi sprijin ale acestor tineri;

AVIZEAZĂ INTENŢIA COMISIEI DE A

(1) sprijini statele membre în îndeplinirea sarcinilor de mai sus prin utilizarea cadrului de cooperare al UE în domeniul tineretului, în special metoda deschisă de coordonare şi programul „Tineretul în Acţiune”;

(2) încuraja şi organiza, în cooperare cu statele membre, un schimb sistematic de informaţii şi experienţe privind interoperabilitatea structurilor naţionale de voluntariat organizate de către societatea civilă sau autorităţile publice;

(3) dezvolta un Portal al tinerilor voluntari europeni privind voluntariatul, bazat pe portaluri naţionale ale tinerilor voluntari, baze de date sau site-uri internet specifice;

(4) prezenta un raport Consiliului la patru ani de la adoptarea prezentei recomandări, pentru a determina dacă măsurile propuse funcţionează eficient şi pentru a evalua necesitatea unor acţiuni ulterioare.

Adoptată la Bruxelles,

Pentru Consiliu

Preşedinte

[1] Decizia nr. 1719/2006/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 15 noiembrie 2006 de instituire a programului „Tineretul în Acţiune” pentru perioada 2007-2013, JO L 327 din 24.11.2006, p.30.

[2] Studiu al AOV şi Youthnetworks; NoBorders Foundation, Olanda, 28 februarie 2008; http://www.avso.org/

[3] „În spatele cifrelor: principalele rezultate ale studiului asupra tineretului al Eurobarometrului din 2007”, Oficiul pentru Publicaţii Oficiale al Comunităţilor Europene, Luxemburg, 2007, ISBN 978-92-79-05540-9, http://ec.europa.eu/public_opinion/index_en.htm

[4] Recomandarea Parlamentului European şi a Consiliului din 10 iulie 2001 privind mobilitatea în interiorul Comunităţii a studenţilor, a persoanelor în curs de formare profesională, a voluntarilor, a cadrelor didactice şi formatorilor, JO L 215/30 din 9.8.2001, p. 30, şi Recomandarea 2006/961/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 18 decembrie 2006 privind mobilitatea transnaţională în cadrul Comunităţii în vederea educaţiei şi formării profesionale: Carta europeană a calităţii pentru mobilitate, JO L 394 din 30.12.2006, p. 5.

[5] REGI/6/50546, 2007/2149 din 21 aprilie 2008

[6] Directiva 2004/114/CE a Consiliului din 13 decembrie 2004 privind condiţiile de admisie a resortisanţilor ţărilor terţe pentru studii, schimb de elevi, formare profesională neremunerată sau servicii de voluntariat, JO L 375, 23.12.2004, p.12.

[7] Document de lucru al serviciilor Comisiei intitulat „Analiza rapoartelor naţionale ale statele membre ale Uniunii Europene privind punerea în aplicare a obiectivelor comune pentru activităţi voluntare ale tineretului”, SEC(2007)1084 din 5.9.2007

[8] JO C , , p. .

[9] JO L 215, 9.8.2001, p. 30.

[10] JO L 394, 30.12.2006, p. 5.

[11] REGI/6/50546, 2007/2149, din 21 aprilie 2008

[12] JO L 149, 5.7.1971, p. 2.

[13] JO L 375, 23.12.2004, p. 12.