[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 7.4.2011

COM(2011) 182 final

2011/0072 (NLE)

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

de acordare a unei asistențe financiare preventive pe termen mediu din partea UE României

EXPUNERE DE MOTIVE

INTRODUCERE

În data de 6 martie 2009, pe fondul unei aversiuni față de risc din ce în ce mai puternice, generată de criza economică internațională și având drept consecințe reducerea intrărilor de capital, exercitarea de presiuni asupra cursului de schimb și accesul tot mai restrâns la piața de obligațiuni pentru împrumuturile publice, autoritățile din România au solicitat asistență financiară pe termen mediu din partea UE și, în același timp, s-au adresat Fondului Monetar Internațional (FMI) și Băncii Mondiale pentru asistență complementară. La 9 martie 2009, Comisia Europeană (Comisia) și Președinția Consiliului au declarat că UE este pregătită să participe împreună cu FMI la un pachet coordonat de finanțare în vederea sprijinirii sustenabilității balanței de plăți a României. S-a precizat însă că asistența financiară va fi condiționată de implementarea unui program de măsuri de susținere. Acest program, transmis CE și FMI la 28 aprilie 2009 sub forma unei scrisori de intenție, se concentra pe amortizarea efectelor scăderii drastice a intrărilor de capital privat și pe implementarea unor măsuri strategice orientate către soluționarea dezechilibrelor externe și bugetare și către consolidarea sectorului financiar. În contextul măsurilor de finanțare coordonate susținute de acest program și în cadrul Inițiativei europene în domeniul coordonării bancare, băncile-mamă ale principalelor nouă instituții de credit cu capital străin din România s-au angajat să-și mențină expunerea generală față de România la un nivel ridicat. La 6 mai 2009, în paralel cu un acord stand-by cu FMI în valoare de 11,4 miliarde DST aprobat la 4 mai 2009 și cu sprijinul suplimentar acordat de Banca Mondială, BEI și BERD în valoare de până la 2 miliarde EUR, Consiliul Uniunii Europene a decis să acorde asistență reciprocă pentru România și să furnizeze acestei țări asistență financiară pe termen mediu din partea UE în valoare de până la 5 miliarde EUR[1]. La 23 iunie 2009, s-a încheiat un memorandum de înțelegere între Uniunea Europeană și România, care preciza măsurile strategice concrete de implementat pe durata programului și înainte de plata fiecărei dintre cele cinci tranșe ale împrumutului UE.

În perioada octombrie 2009 - februarie 2011, serviciile Comisiei au efectuat misiuni de evaluare pentru a examina progresele realizate pentru respectarea condițiilor aferente asistenței financiare pe termen mediu din partea UE. Pe baza constatărilor efectuate în urma acestor misiuni, Comisia a concluzionat că s-au respectat în linii mari condițiile pentru deblocarea celor cinci tranșe ale împrumutului UE. Între prima și a cincea tranșă, la memorandumul de înțelegere au fost adăugate patru acte adiționale, care reflectă efectele schimbărilor din mediul economic, precum și măsurile suplimentare de reformă structurală.

La 17 februarie 2011, după ample discuții cu serviciile Comisiei și cu reprezentanții FMI purtate în cursul misiunii desfășurate la București în perioada 25 ianuarie - 8 februarie 2011, autoritățile române au solicitat asistență financiară preventivă pe termen mediu din partea UE în valoare de până la 1,4 miliarde EUR, care să sprijine în continuare programul de reforme economice al guvernului. La fel ca asistența anterioară, noua asistență va fi furnizată în paralel cu un acord stand-by de la FMI în valoare de 3,09 miliarde DST considerat de România tot ca asistență preventivă, precum și cu împrumuturi de la Banca Mondială. Astfel, asistența preventivă comună furnizată va contribui în mod adecvat la soluționarea amenințărilor grave care continuă să planeze asupra balanței de plăți a României și la îndepărtarea riscurilor asociate care pot afecta stabilitatea economică și financiară a României și a principalilor săi parteneri comerciali din UE.

EVOLUțIE șI PERSPECTIVE MACROECONOMICE

După o scădere a PIB-ului de 7,1% în 2009, apoi de 1,3% în 2010, încep să apară semnale care indică o ameliorare a stării de spirit și a activității. Sondajele recente confirmă tendințele pozitive la nivelul atmosferei din economie. Producția industrială a crescut cu 5,5% în 2010. În aceeași linie, în a doua jumătate a anului 2010 comenzile noi din industrie au înregistrat o creștere medie de aproximativ 25% comparativ cu anul anterior. Exporturile au înregistrat în continuare o creștere susținută (cu 27,3% în 2010, ca valoare în RON). Activitatea din sectorul construcțiilor și-a revenit semnificativ în decembrie 2010, însă comerțul cu amănuntul resimte în continuare efectele creșterii TVA și ale reducerii salariilor din sectorul public. Creșterea modestă a salariilor (salariul mediu net lunar a crescut în decembrie cu 1,3% față de anul precedent) denotă îmbunătățiri ale pieței muncii și constituie un impuls pentru consum. Rata oficială a șomajului a continuat să scadă în ianuarie 2011, însă va urma probabil o creștere în prima jumătate a anului, ca urmare a impactului noilor obligații privind înregistrarea șomerilor.

Se estimează că economia se va redresa în 2011, iar PIB-ul real va înregistra o creștere de 1,5%. După o scădere dramatică în 2009 și 2010, investițiile companiilor ar trebui să se intensifice, având în vedere creșterea cererii externe, precum și faptul că ratele de utilizare a capacității din sectorul de fabricație se apropie de valorile maxime istorice din 2008. Se estimează că rata susținută a exporturilor și creșterea puternică a comenzilor din industrie le vor inspira companiilor încrederea de a investi, chiar dacă riscurile sunt în continuare oarecum ridicate. Sectorul construcțiilor rezidențiale va fi probabil afectat în continuare, dat fiind faptul că activitatea de creditare este în continuare scăzută, iar prețurile locuințelor se vor stabiliza probabil și mai mult. După o scădere considerabilă în 2009 și 2010, consumul gospodăriilor își va relua ușor creșterea în anul acesta conform estimărilor, fiind susținut de o ajustare favorabilă a salariilor din sectorul public (de +15%, care intervine după reducerea de 25% din iulie 2010) și din industrie, unde activitatea a înregistrat o redresare puternică. Redresarea nu poate avea loc într-un ritm mai susținut din cauza restricțiilor bugetare, a ponderii mari a serviciului datoriei în venituri și a creșterii limitate a creditelor acordate gospodăriilor ca urmare a ratei mari a creditelor neperformante în sectorul bancar de retail. În 2012 se estimează o creștere economică reală de aproximativ 4%. Conform estimărilor, creșterea se va generaliza treptat, cererea internă jucând un rol decisiv în stimularea economiei. Cheltuielile aferente consumului privat vor crește probabil într-un ritm mai accelerat, în urma ameliorării bilanțurilor gospodăriilor și a creșterii în viitor a salariilor și a ocupării forței de muncă.

Inflația a atins un maxim de 8,0% (comparativ cu anul anterior) în decembrie 2010 ca urmare a creșterii semnificative a impozitării indirecte. Acest nivel a depășit cu mult ținta de inflație de 3,5% ±1 punct procentual stabilită pentru sfârșitul anului 2010 de către Banca Națională a României (BNR). În prima jumătate a anului 2010, inflația s-a menținut ridicată mai ales din cauza creșterii accizelor la tutun și a creșterii prețurilor carburanților; inflația anuală a fost în medie de 4,5%, iar inflația IAPC la taxe constante a fost de aproximativ 2%. Inflația a crescut la 7,5% în trimestrul al treilea pe fondul majorării TVA și al creșterii prețurilor la produsele alimentare. În a doua jumătate a anului 2011 se estimează că inflația va reveni, pe măsură ce se estompează efectele resimțite la nivelul prețurilor pe fondul majorării impozitării indirecte, la nivelul țintă stabilit de BNR (3,0% ± 1 punct procentual).

Din mai 2010, BNR a menținut dobânda de referință la un nivel stabil. Cu toate acestea, în ultimele luni, abundența de lichiditate de pe piața interbancară a menținut ratele dobânzii pe termen scurt la nivele mult mai scăzute față de dobânda de referință a BNR. În ciuda scăderii ratelor dobânzii de pe piața monetară, rata de creștere a creditării în sectorul privat este în continuare mică, pe fondul condițiilor ciclice nefavorabile și al înăspririi condițiilor de acordare a împrumuturilor bancare. Politica monetară întâmpină în continuare dificultăți, constând mai ales în depășiri repetate ale țintelor inflației. Abordarea prudentă a BNR în ceea ce privește relaxarea politicii monetare în a doua jumătate a anului 2010 a fost justificată de posibilele efecte secundare ale creșterii inflației legate de TVA. BNR va continua să ducă o politică de comunicare activă pentru a oferi baze mai solide pornind de la care să se facă estimări referitoare la inflație.

FINANțELE PUBLICE

În 2010, deficitul bugetar a fost de 6,5% din PIB în termeni cash, o valoare inferioară țintei de 6,8% din PIB. Veniturile au crescut cu 7,2% în 2010 ca urmare a majorării ratei TVA la 24%, dar și a creșterii cu 28,2% a accizelor și a veniturilor nefiscale. Pe de altă parte, veniturile din impozitul pe profit au scăzut în 2010 cu 17,4%, ca urmare a efectelor decalate ale crizei. De asemenea, au scăzut contribuțiile la asigurările sociale, cu 4,5%, și impozitul pe venit, cu 3,2%. Cheltuielile nominale au crescut în 2010 cu 4,2% ca urmare a creșterii altor transferuri, a cheltuielilor cu asistența socială și cu bunurile și serviciile. Acestea din urmă se explică parțial prin rambursarea în septembrie a arieratelor din sectorul sănătății, care se ridicau la 2 miliarde RON. Principalele reduceri alte cheltuielilor s-au realizat la nivelul cheltuielilor de capital, care au scăzut în 2010 cu 11,7%, apoi la nivelul cheltuielilor cu personalul, care s-au redus cu 8,6%, și al subvențiilor, unde s-a înregistrat o scădere de 6,7%.

Serviciile Comisiei estimează că România a atins și ținta de deficit ESA pentru 2010, dar acest rezultat trebuie confirmat în lunile care urmează. Cu toate acestea, trebuie reținut faptul că reclasificarea mai multor întreprinderi de stat în cadrul sectorului administrației publice de către Eurostat în septembrie 2010 și aprilie 2011 va avea un efect de creștere a deficitului de cel puțin 0,5% din PIB, până în momentul în care deficitele societăților respective vor fi eliminate. În funcție de rezultatele bugetare din 2011, ar putea fi necesară o ajustare a țintei deficitului pentru 2011, astfel încât să se ia în calcul această situație. Este posibil ca ulterior să fie necesare mai multe eforturi în această privință pentru a se asigura în 2012 un deficit sub 3% din PIB în termeni ESA, conform recomandărilor formulate de Consiliu în cadrul procedurii de deficit excesiv.

Arieratele interne au fost reduse înainte de sfârșitul anului 2010, iar autoritățile s-au angajat să le mențină la un nivel scăzut în 2011. Stocul de arierate interne (mai vechi de 90 de zile) era la sfârșitul anului 2010 de 1,1 miliarde RON (0,2% din PIB), în scădere față de valoarea de 1,6 miliarde RON (0,3% din PIB), înregistrată la sfârșitul anului 2009. Arieratele se înregistrează cu precădere la nivelul administrațiilor locale (aproximativ 84% din stocul total al arieratelor la sfârșitul anului 2010) și într-o măsură mai mică în sectorul sănătății, inclusiv la nivelul spitalelor. Arieratele administrațiilor locale sunt mai dificil de controlat, dar noua lege privind finanțele publice locale, care a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2011, ar trebui să faciliteze acest lucru. După plata unor arierate din sectorul sănătății în valoare de 2 miliarde RON (0,4% din PIB) în septembrie 2010, arieratele din acest sector au fost menținute la cote mici, cu excepția spitalelor.

Continuarea reformei în domeniul sănătății va fi esențială pentru a preveni în mod durabil reapariția arieratelor în acest sector. Obiectivul este să se ajungă la un sistem al sănătății eficient, care să funcționeze în limitele alocărilor bugetare. Printre măsurile angajate și anunțate se numără introducerea unui sistem de coplată în funcție de venituri, eliminarea obligativității casei naționale de asigurări de sănătate de a încheia contracte cu toate spitalele, precum și reforma pachetului de beneficii asigurat de guvern, în vederea excluderii serviciilor de sănătate neesențiale. Banca Mondială asigură și va continua să asigure asistență tehnică cu privire la aceste aspecte. De asemenea, Ministerul de Finanțe va monitoriza cifrele agregate ale bugetelor spitalelor pentru a verifica dacă se încadrează în cheltuielile programate ale bugetului public. În caz contrar, ministerul va lua măsuri în colaborare cu Ministerul Sănătății, pentru a împiedica reacumularea arieratelor la nivelul spitalelor.

Autoritățile își mențin angajamentul de a atinge în 2011 un deficit bugetar de 4,4% din PIB în termeni cash (sub 5% din PIB în termeni ESA). Autoritățile au adoptat și ratificat bugetul pe 2011, precum și strategia bugetară pe termen mediu pentru perioada 2011-2013. Pe partea veniturilor, toate impozitele importante vor rămâne neschimbate, astfel încât să se poată garanta previzibilitatea lor. Pe partea de cheltuieli, bugetul menține plafonarea masei salariale la 39 miliarde RON, cu excepția contribuțiilor la asigurările sociale pentru sectorul militar (1,6 miliarde RON), care se vor plăti de către stat începând cu acest an conform noii legi a pensiilor. După o reducere temporară de urgență de 25% la jumătatea anului 2010 cu scopul de a readuce deficitul bugetar la parametri normali, salariile din sectorul public au fost majorate cu 15% față de nivelul din decembrie 2010. Cu toate acestea, creșterea a fost contrabalansată de eliminarea celui de-al 13-lea salariu și a primei de concediu. În plus, numărul funcționarilor publici a fost redus cu încă 20 000 față de necesarul stabilit în vederea încadrării în masa salarială. Printre alte măsuri incluse în bugetul pe 2011 se numără menținerea înghețării pensiilor, limitarea în continuare a angajărilor aplicând politica recrutării unei singure persoane la 7 ieșiri din sistem, precum și eliminarea subvențiilor la căldură. De asemenea, reforma sistemului de pensii, alături de legea salarizării unitare și restructurarea sectorului sanitar, ar trebui să genereze economii semnificative.

În 2012, autoritățile își mențin angajamentul de a reduce deficitul sub pragul de 3% din PIB în termeni ESA, însă se vor impune măsuri suplimentare. Previziunile economice ale Comisiei din toamna anului 2010 bazate pe ipoteza menținerii politicilor au indicat încă de la momentul respectiv necesitatea unui efort suplimentar de 0,5% din PIB. Cu toate acestea, pot fi necesare chiar și măsuri mai consistente ca urmare a reclasificării întreprinderilor de stat cu pierderi în sectorul administrației publice, astfel încât efortul suplimentar de ajustare ar totaliza probabil aproximativ 1% din PIB. Va fi necesar să se respecte și limitarea în continuare a cheltuielilor, inclusiv a cheltuielilor cu salariile și primele.

Programul preventiv propus va viza, de asemenea, consolidarea în continuare a sistemului de gestionare a bugetului. Implementarea legii responsabilității fiscale și adoptarea strategiei fiscale pe termen mediu ar trebui să contribuie la îmbunătățirea procesului de planificare bugetară. În plus, bugetarea cheltuielilor de capital necesită o consolidare la nivelul administrației centrale. Cu toate că bugetele cheltuielilor de capital au tendința de a fi consistente (pentru 2011 este rezervat un procent de 7,2% din PIB), rezultatele aferente sunt foarte modeste, fapt ce sugerează ineficiența cheltuielilor de capital. În plus, în anii anteriori au fost începute numeroase proiecte de investiții fără a se asigura resursele necesare pentru finalizarea lor. Ca urmare, resursele disponibile în prezent pentru cheltuielile de capital sunt distribuite în cantități limitate unui număr (prea) mare de proiecte nefinalizate. Un grup de lucru condus de primul ministru va stabili o listă de proiecte de investiții prioritare pentru care se va debloca finanțare în următorii 3-5 ani, în limita sumelor stabilite în cadrul strategiei bugetare actualizate pentru 2011-2014. Pe lângă aceasta, monitorizarea și evaluarea proiectelor de investiții la nivelul administrației centrale vor fi îmbunătățite prin consolidarea unității de monitorizare a cheltuielilor publice din Ministerul Finanțelor Publice și prin ameliorarea bazei de date pentru investiții de capital, gestionată de către minister. Este posibil să fie necesară și asistență tehnică din partea statelor membre UE. Ministerul Finanțelor Publice va întocmi rapoarte trimestriale pe care le va transmite guvernului cu privire la stadiul proiectelor de investiții aflate în desfășurare sau planificate. Guvernul va analiza raportul și va lua măsuri de eliminare a eventualelor derapaje bugetare sau a altor probleme legate de execuția bugetului. În fine, cheltuielile de capital vor fi treptat reorientate dinspre investiții finanțate integral la nivel intern către investiții co-finanțate la nivelul UE, care ar trebui să contribuie, la rândul lor, la îmbunătățirea absorbției fondurilor europene.

PIEțE FINANCIARE

Piețele financiare românești au înregistrat rezultate foarte bune din a doua jumătate a anului 2010, cu toate că situația este în continuare fragilă. Turbulențele permanente înregistrate la periferia zonei euro par să nu fi afectat decât într-o mică măsură piețele românești. Stresul financiar s-a diminuat, în contextul unei îmbunătăți a stării de spirit generale și coroborat, într-o anumită măsură, cu anticiparea programului de follow-up al UE/FMI pentru România. Cursul de schimb a fost stabil și a rămas, în ultimele luni, aproape de raportul 1 EUR = 4,20 - 4,30RON. După ce au atins un nivel record de puțin peste 400 de puncte de bază înainte de jumătatea anului 2010, spread-urile CDS aferente datoriei suverane s-au ridicat la aproximativ 300 de puncte de bază după octombrie 2010 (un nivel mai scăzut comparativ cu Grecia, Irlanda, Portugalia și Ungaria). Indicele bursier BET nu a evoluat prea mult în trimestrul al patrulea al anului 2010, dar și-a reluat creșterea în ianuarie. Randamentul bonurilor de tezaur naționale pe un an a scăzut cu mult sub 7% p.a. în ianuarie și în februarie 2011, ceea ce a însemnat costuri de refinanțare pentru buget mai mici decât în cea mai mare parte a anului 2010. Profitabilitatea sectorului bancar a avut de suferit în urma deteriorării calității activelor. Creditele neperformante au crescut la 11,9% până la sfârșitul anului 2010, comparativ cu 7,9% la sfârșitul lui 2009. Având în vedere aceste tendințe la nivelul activelor depreciate, profitabilitatea sectorului bancar a avut de suferit, culminând cu o pierdere netă la sfârșitul anului (altfel spus, rentabilitatea capitalului propriu a fost negativă, de -1%). Pe de altă parte, băncile au păstrat suficiente rezerve de capital, rata de adecvare a capitalului la nivel de sistem situându-se la peste 14%. În pofida reducerii expunerilor, începând cu octombrie 2010, la 95% din nivelul de referință din martie 2009, băncile-mamă participante la inițiativa europeană „Viena” de coordonare în domeniul bancar și-au menținut expunerile aproape de nivelul din martie 2009 (98% de la sfârșitul lunii ianuarie 2011).

BALANțA DE PLățI șI CERINțELE PRIVIND FINANțAREA EXTERNă

Soldul contului curent a înregistrat în 2010 un deficit de 4,2% din PIB. Intrările de capital privat au crescut treptat. Aceasta a permis o acumulare mai rapidă decât se așteptase de rezerve valutare, care se situează în prezent la niveluri confortabile (aproximativ 130% din datoria pe termen scurt). Conform actualelor prognoze bazate pe scenariul macroeconomic de bază, sustenabilitatea datoriei externe nu este în pericol pe durata de desfășurare a programului.

În cazul unui șoc negativ, România ar avea nevoie de finanțare suplimentară de până la 5 miliarde EUR. În cazul unui astfel de scenariu alternativ negativ, România nu ar fi capabilă să-și acopere în totalitate nevoile de finanțare externă din resursele de finanțare disponibile, în mare parte din cauza scăderii fluxurilor de investiții străine directe și a ratelor mai mici de refinanțare pentru amortizarea datoriei, mai ales din partea băncilor. În cadrul acestui context alternativ, nevoile reziduale de finanțare ar trebuie acoperite prin activarea asistenței financiare preventive din partea UE (în paralel cu asistența din partea FMI). Scenariul alternativ a fost elaborat în strânsă cooperare cu serviciile FMI și evidențiază nevoia unei finanțări suplimentare de aproximativ 5 miliarde EUR, care va fi acoperită prin intermediul asistenței financiare internaționale.

Criza economică a contribuit la inversarea tendinței de acumulare a dezechilibrelor din economie, însă acestea continuă să existe. Contul curent s-a redus de la 11,4% din PIB în 2008 la aproximativ 4,2% în 2010. Creșterea creditării a stagnat iar activitatea din sectorul construcțiilor a înregistrat scăderi de două cifre în ultimii doi ani. Inflația se menține ridicată. Cu toate acestea, scăderea puternică a salariilor, în special a celor din sectorul public, precum și deprecierea suplimentară a monedei naționale din 2010, au avantajat România în ceea ce privește competitivitatea prețurilor. Măsurile adoptate de autorități au reușit să reducă deficitul bugetar, aducându-l sub ținta stabilită pentru 2010. Cu toate acestea, deficitul de cont curent și deficitul public (dublu deficit) sunt în continuare relativ ridicate. În plus, creșterea continuă a împrumuturilor externe ar putea constitui un risc. Cu alte cuvinte, încă există macrodezechilibre periculoase, care constituie o amenințare gravă la adresa sustenabilității balanței de plăți a României.

SPRIJINUL DIN PARTEA UE ÎN CADRUL MECANISMULUI PENTRU BALANțA DE PLățI FACE PARTE DINTR-UN EFORT INTERNAțIONAL

Având în vedere persistența riscului ca balanța de plăți să se confrunte cu dificultăți grave și cu condiția angajamentului ferm al autorităților române de a implementa un vast program de ajustare bugetară, financiară și structurală, în urma consultării Comitetului economic și financiar (CEF) la 3 martie 2011, Comisia recomandă Consiliului să adopte o decizie de continuare a acordării de asistență reciprocă prevăzută de articolul 143 din tratat (TFUE). Guvernul României va implementa acest program economic cu scopul de a soluționa problemele persistente care pun în pericol sustenabilitatea balanței de plăți.

De asemenea, după consultarea CEF, Comisia propune Consiliului să adopte o decizie de acordare a unei asistențe financiare preventive din partea UE pentru România în valoare de până la 1,4 miliarde EUR, în vederea consolidării sustenabilității balanței sale de plăți[2]. Asistența preventivă propusă va putea fi activată până la 31 martie 2013.

Date fiind circumstanțele actuale, caracterizate de intrări încă reduse de capital și de dezechilibre bugetare și externe importante care încă persistă, apare ca fiind oportună acordarea de asistență financiară preventivă pe termen mediu României în cadrul mecanismului pentru balanța de plăți destinat statelor membre. Deși, în actualele condiții de piață, România nu intenționează să solicite plata fondurilor puse la dispoziția sa de FMI sau UE, asistența preventivă va facilita continuarea unei ajustări sistematice a deficitelor bugetare și externe.

Asistența va consolida credibilitatea programului economic al guvernului, care presupune continuarea ajustării bugetare, consolidarea reformei pieței financiare, accentuarea reformei pieței produselor și a reformei pieței muncii, precum și îmbunătățirea absorbției fondurilor structurale din partea UE. Implementarea programului economic va amplifica potențialul de creștere al României, fapt care ar trebui să aibă un efect pozitiv asupra valorii externe a monedei naționale, RON, și să reducă astfel probabilitatea unor efecte negative asupra bilanțului întreprinderilor și bugetelor gospodăriilor. În același timp însă, redresarea economică ar trebui să fie mai sustenabilă iar calitatea activelor din sectorul bancar ar trebui îmbunătățită, fapt care ar permite, la rândul său, deblocarea de resurse pentru noi investiții.

În timp ce asistența preventivă reflectă faptul că, în condiții normale de piață, România își poate acoperi nevoile de finanțare fără altă asistență oficială, riscurile negative anticipate până în primul trimestru al anului 2013 care constituie o amenințare gravă la adresa sustenabilității balanței de plăți a României sunt considerate ca fiind gestionate adecvat prin împrumuturile preventive totalizând până la 5 miliarde EUR, în măsura în care asistența preventivă propusă din partea UE pentru România de până la 1,4 miliarde EUR este acordată în paralel cu asistența FMI printr-un acord stand-by preventiv în valoare de 3,09 miliarde DST (300% din cota României la FMI, reprezentând aproximativ 3,6 miliarde EUR). Banca Mondială va acorda în continuare asistența angajată anterior de 400 milioane EUR în cadrul programului de împrumut pentru dezvoltare (DPL3) și de 750 milioane EUR în cadrul finanțării bazate pe rezultate pentru asistență socială și reforme în sistemul sănătății.

Asistența financiară preventivă din partea UE este furnizată pentru a sprijini angajamentul ferm și continuu al autorităților române de a implementa un program economic cuprinzător. Programul se va reflecta integral în actualizarea programului de convergență al României, precum și în Programul național de reforme al României (PNR). Criteriile de politică economică care trebuie respectate în vederea deblocării tranșelor împrumutului din partea UE vor fi stabilite într-un memorandum de înțelegere încheiat între Comisie și autoritățile române. Principalele elemente ale condițiilor impuse sunt următoarele:

A: Consolidarea bugetară

Consolidarea bugetară rămâne un element crucial al programului de reformă, care prevede reducerea deficitului bugetar la 4,4% din PIB în 2011 în termeni cash (sub 5% din PIB în termeni ESA) și la mai puțin de 3% din PIB în 2012 în termeni ESA, punându-se astfel capăt situației de deficit excesiv. De asemenea, programul va accelera eforturile de reducere a arieratelor guvernului, atât la nivelul administrației centrale, cât și la nivelul administrațiilor locale. Sistemul de raportare financiară al întreprinderilor de stat care sunt sau riscă să fie clasificate în cadrul administrației publice trebuie perfecționat pentru a permite monitorizarea lunară a situației lor financiare, inclusiv a stocului arieratelor, în vederea reducerii treptate a acestora din urmă. Masa salarială din sectorul public rămâne plafonată în 2011 la 39 miliarde RON (cu excepția a 1 574 milioane RON aferente contribuțiilor la asigurările sociale pentru sectorul militar ca urmare a aplicării noii legi a pensiilor) și va trebui să respecte limitele stabilite în strategia fiscală pe termen mediu pentru perioada 2012-2014.

B: Guvernanța bugetară și reforma bugetară structurală

Guvernanța bugetară va avea mult de câștigat de pe urma asistenței tehnice permanente furnizate de către FMI și Banca Mondială în domeniul managementului și controlului finanțelor publice. Aceasta include formarea profesională a personalului, precum și reînnoirea întregii infrastructuri IT utilizate pentru administrarea bugetului și a cheltuielilor administrației centrale. Programul economic ține cont de faptul că se impun o mai bună stabilire a priorităților în materie de investiții publice și o ameliorare a planificării, monitorizării și evaluării proiectelor de investiții. Programul economic cuprinde mai multe măsuri în acest sens, printre care crearea unei baze de date pentru proiecte, o capacitate îmbunătățită de planificare și monitorizare a investițiilor de capital la nivelul cabinetului prim-ministrului și la nivelul Ministerului Finanțelor. Bugetele spitalelor aflate în subordinea Ministerului Sănătății vor fi atent monitorizate de Ministerul Finanțelor pentru a se evita reacumularea arieratelor. Autoritățile române vor continua să evalueze și să actualizeze anual strategia de administrare a datoriei, mai precis în cadrul actualului program până la sfârșitul lunii decembrie 2011 și până la sfârșitul lunii decembrie 2012.

C: Reglementarea și supravegherea sectorului financiar

În sectorul financiar, autoritățile se vor asigura că tratamentul prudențial al conversiei datoriilor în acțiuni nu va antrena slăbirea pozițiilor financiare ale instituțiilor de credit. În vederea pregătirii introducerii IFRS din 2012, autoritățile vor elabora propuneri de filtre prudențiale care vor viza păstrarea unei abordări prudente în ceea ce privește constituirea de provizioane pentru acoperirea pierderilor rezultate din împrumuturi, solvabilitatea și rezervele. Menținerea disciplinei în domeniul creditării și evitarea hazardului moral în rândul debitorilor contribuie semnificativ la consolidarea stabilității financiare. Ca atare, guvernul va evita în continuare să adopte inițiative legislative (cum ar fi legea falimentului personal) și să promoveze dispoziții legislative privind colectarea datoriilor care ar putea submina disciplina în domeniul creditării. În plus, autoritățile vor face modificările necesare pentru a asigura corelarea dispozițiilor legii privind falimentul societăților de asigurare cu legea generală a insolvenței și cu legea privind societățile de asigurare și supravegherea asigurărilor.

D: Politica monetară

Politica monetară se va concentra în continuare asupra stabilității prețurilor și a realizării țintelor de inflație ale Băncii Naționale a României (care este în prezent de 3,0% ±1 punct procentual la sfârșitul lui 2011 și la sfârșitul lui 2012).

E: Reforme structurale

Programul economic al Guvernului României se concentrează în mare măsură pe reforma pieței produselor și a pieței muncii, în vederea îmbunătățirii funcționării acestora și implicit în vederea măririi rezilienței economiei în fața eventualelor șocuri externe și a consolidării potențialului său de creștere pe termen lung. Agenda reformelor structurale din cadrul programului va fi inclusă în viitorul program național de reformă și va ajuta România să atingă obiectivele naționale stabilite în cadrul strategiei de creștere Europa 2020.

În sectorul energetic, programul prevede liberalizarea prețurilor și a comerțului cu electricitate și gaze. Scopul acestui demers este să îmbunătățească accesul la piață și capacitatea de transport și să contribuie la edificarea unei piețe interne a electricității și gazului complet funcțională, integrată și interconectată, după cum s-a subliniat, de altfel, și în cadrul Consiliului European din 4 februarie 2011. Programul prevede crearea unei entități puternice și independente de reglementare în sectorul energetic, capabilă să îndeplinească sarcinile și responsabilitățile definite în cel de-al treilea pachet de măsuri privind sectorul energiei. Planul de restructurare pentru sectorul cărbunelui va fi notificat Comisiei. Programul cuprinde o reformă amplă a sectorului feroviar, care vizează creșterea eficienței în furnizarea serviciilor de transport de călători și în planificarea infrastructurii feroviare, și, totodată, sporirea atractivității sectorului în ceea ce privește transportul de mărfuri. Reforma va fi sprijinită de un organism de reglementare a sectorului feroviar puternic și independent.

Cadrul legal românesc referitor la parteneriatele public-privat trebuie revizuit pentru a se asigura deplina conformitate cu directivele UE privind achizițiile publice. În completare, trebuie realizată și o revizuire a cadrului achizițiilor publice. Programul prevede înființarea unui ghișeu unic funcțional, așa cum prevede directiva privind serviciile, care să asiste întreprinderile în ceea ce privește ansamblul procedurilor administrative necesare pentru a se stabili în România sau pentru furnizarea transfrontalieră a serviciilor și va elimina restricțiile din calea înființării unităților de vânzare cu amănuntul.

Programul continuă reforma pieței muncii prin modificarea Codului muncii, noul cod urmând să fie aprobat în 2011, și prin eficientizarea instituțiilor care fixează salariile. În ceea ce privește rigiditatea pieței muncii se vor căuta soluții prin utilizarea mai frecventă a contractelor de muncă pe durată determinată, prin reducerea compensațiilor pentru orele suplimentare și prin extinderea perioadelor de probă în cadrul contractelor permanente. Guvernul României se va consulta cu părțile interesate cu privire la modalitățile de raționalizare a negocierilor salariale în sectorul privat. În fine, programul de politici include măsuri de creștere a stimulentelor pentru oferta de locuri de muncă și de reducere a activității nedeclarate. Reformele vor fi conforme cu cerințele directivelor UE și cu standardele fundamentale ale pieței muncii și vor lua în calcul necesitatea unei abordări integrate în materia de flexicuritate.

Autoritățile vor lua măsuri de consolidare a guvernanței corporative a întreprinderilor de stat, inclusiv în sectorul financiar.

În ceea ce privește atât de necesara creștere a absorbției fondurilor UE, programul prevede implementarea planului de acțiune al guvernului aflat în curs de finalizare de către autoritățile române, ca răspuns la scrisoarea Președintelui Comisiei din 13 decembrie 2010. Programul stabilește ținte precise privind nivelul agregat cumulat al cheltuielilor certificate până la sfârșitul anului 2012, precum și garanții cu privire la faptul că în bugetele anuale se asigură resurse naționale adecvate de cofinanțare pentru a se evita posibilitatea ca România să piardă o parte substanțială a fondurilor structurale care îi sunt puse la dispoziție pentru dezvoltarea economică.

2011/0072 (NLE)

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

de acordare a unei asistențe financiare preventive pe termen mediu din partea UE României

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului[3] din 18 februarie 2002 de înființare a unui mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre, în special articolul 3 alineatul (2),

având în vedere propunerea Comisiei formulată în urma consultării Comitetului economic și financiar (CEF),

întrucât:

1. Prin Decizia 2011/xxx/UE, Consiliul a decis să acorde în continuare asistență reciprocă României.

2. Date fiind circumstanțele actuale, caracterizate de intrări încă reduse de capital și de dezechilibre bugetare și externe importante care încă persistă, apare ca fiind oportună acordarea de asistență financiară preventivă pe termen mediu României în cadrul mecanismului pentru balanța de plăți destinat statelor membre. Deși, în actualele condiții de piață, România nu intenționează să solicite plata vreunei tranșe, asistența preventivă va facilita continuarea unei ajustări sistematice a deficitelor bugetare și externe, consolidând credibilitatea programului economic al guvernului, care presupune continuarea ajustării bugetare, consolidarea reformei pieței financiare, accentuarea reformei pieței produselor și a reformei pieței muncii, precum și îmbunătățirea absorbției fondurilor structurale din partea UE. Aceste măsuri ar trebui să mărească potențialul de creștere al României, să susțină stabilitatea monetară și financiară și încrederea în moneda națională (RON), ducând în același timp la reducerea probabilității efectelor negative asupra bilanțurilor întreprinderilor și asupra bugetelor gospodăriilor.

3. În cazul în care se materializează riscurile negative din scenariul de bază actual al programului economic al guvernului, România nu ar fi capabilă să-și acopere în totalitate nevoile de finanțare externă din resursele de finanțare disponibile, în mare parte datorită scăderii fluxurilor de investiții străine directe și a ratelor mai mici de refinanțare pentru amortizarea datoriei, mai ales din partea băncilor. Conform unui astfel de scenariu negativ, nevoile reziduale de finanțare ar trebuie acoperite prin activarea asistenței financiare preventive din partea UE. Acest scenariu a fost elaborat în strânsă cooperare cu serviciile FMI și evidențiază nevoia unei finanțări suplimentare de aproximativ 5 miliarde EUR, care va fi acoperită prin intermediul asistenței financiare internaționale.

4. Este oportun să se acorde României asistență preventivă din partea UE de până la 1,4 miliarde EUR în cadrul mecanismului de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre, instituit prin Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului. Această asistență ar trebui acordată împreună cu un sprijin financiar din partea Fondului Monetar Internațional, în valoare de 3,09 miliarde DST (aproximativ 3,6 miliarde EUR) în cadrul unui acord stand-by preventiv aprobat la [21] martie 2011. Banca Mondială va acorda în continuare asistența angajată anterior de 400 milioane EUR în cadrul programului de împrumut pentru dezvoltare (DPL3) și va mai furniza până la 750 milioane EUR în cadrul finanțării bazate pe rezultate pentru asistență socială și reforme în sistemul sănătății.

5. Ajutorul ar trebui să fie administrat de Comisia Europeană, care urmează să convină, împreună cu autoritățile din România, după consultarea CEF, asupra condițiilor specifice de politică economică de care depinde acordarea asistenței financiare preventive. Aceste condiții ar trebui să fie stabilite într-un memorandum de înțelegere.

6. Având în vedere caracterul preventiv al asistenței, România nu poate solicita plata tranșelor împrumutului din partea UE decât dacă se confruntă cu dificultăți legate de balanța de plăți curente sau de mișcările de capital. În cazul în care România solicită finanțare din partea Comisiei, aceasta din urmă va decide, după consultarea CEF, cu privire la activarea programului și cu privire la valoarea tranșelor și la momentul plății acestora. Condițiile financiare detaliate legate de plata unor eventuale tranșe vor fi stabilite printr-un Acord-cadru de împrumut.

7. Asistența financiară preventivă se va acorda pentru a contribui la implementarea cu succes a programului guvernamental de politici economice; în acest mod, se va sprijini și sustenabilitatea balanței de plăți a României,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

8. Uniunea Europeană pune la dispoziția României asistență financiară preventivă pe termen mediu în valoare de maximum 1,4 miliarde EUR. În cazul în care mecanismul este activat și se efectuează plăți, asistența se furnizează sub forma unui împrumut cu scadență medie de maximum 7 ani.

9. Asistența financiară preventivă din partea UE poate fi activată până la 31 martie 2013, dată până la care pot fi solicitate și plățile.

Articolul 2

10. Asistența va fi administrată de Comisie într-un mod compatibil cu angajamentele luate de România și cu recomandările Consiliului, în special în contextul aplicării programului național de reformă, precum și al actualizării anuale a programului de convergență al României.

11. Comisia convine, împreună cu autoritățile române, după consultarea CEF, asupra condițiilor specifice de politică economică de care depinde asistența financiară preventivă, după cum se prevede la articolul 3 alineatul (3). Aceste condiții se stabilesc în memorandumul de înțelegere, luându-se în considerare angajamentele și recomandările menționate la alineatul (1). Condițiile financiare detaliate se stabilesc de către Comisie în acordul-cadru de împrumut.

12. Comisia verifică la intervale regulate, în colaborare cu CEF, respectarea condițiilor de politică economică aferente asistenței.

Articolul 3

13. Comisia procedează la examinarea posibilității de activare a asistenței financiare preventive din partea UE, în urma unei solicitări scrise din partea României. Comisia decide, după consultarea CEF, dacă se justifică activarea programului și solicitarea plăților în cadrul acestuia; de asemenea, ea decide valoarea eventualelor tranșe și momentul acordării acestora. În cazul în care asistența financiară este activată, fondurile pot fi puse la dispoziția beneficiarului în cel mult trei tranșe, a căror valoare și calendar de plată se stabilesc într-un act adițional la memorandumul de înțelegere. Fiecare tranșă poate fi plătită în una sau mai multe sub-tranșe.

14. La activarea asistenței, orice plată a unei tranșe din împrumut sau a unor părți ale acestora este subordonată intrării în vigoare a actului adițional la memorandumul de înțelegere menționat la alineatul (1). Comisia decide cu privire la plata tranșelor împrumutului UE sau a unor părți ale acestora, după obținerea avizului CEF.

15. Orice plată se face pe baza implementării satisfăcătoare a programului economic al Guvernului României, care este inclus atât în programul de convergență, cât și în programul național de reformă. Mai exact, condițiile specifice de politică economică prevăzute în memorandumul de înțelegere includ, printre altele:

16. adoptarea de bugete și implementarea de politici compatibile cu obiective bugetare clare pentru anii fiscali 2011-2013, care să susțină consolidarea bugetară permanentă în vederea stabilizării ponderii datoriei în PIB și pentru a pune capăt situației de deficit excesiv conform recomandărilor Consiliului formulate în cadrul procedurii de deficit excesiv,

17. obligația de a atinge treptat niveluri de referință mai restrictive ale reducerii arieratelor de plăți ale administrației centrale și locale,

18. introducerea unui sistem mai performant de raportare pentru întreprinderile de stat care se încadrează deja în definiția ESA a administrației publice, precum și pentru cele care vor fi probabil reclasificate în sectorul administrației publice de către Eurostat în 2011 și 2012, astfel încât guvernul să poată evalua în permanență impactul probabil asupra deficitului public și a evoluției arieratelor, subvențiilor, transferurilor și pierderilor asociate acestor întreprinderi,

19. monitorizarea continuă a masei salariale din sectorul public astfel încât acesta să respecte limitele stabilite în strategia fiscală pe termen mediu,

20. introducerea unui sistem de coplată în funcție de venituri pentru serviciile medicale, precum și a unui sistem adecvat de verificări și controale pentru a se evita acumularea arieratelor în sistemul sănătății,

21. implementarea unor măsuri de îmbunătățire a administrării bugetului pentru investiții publice conform strategiei bugetare aferente perioadei 2012-2014, cu accent pe trecerea de la investițiile finanțate în întregime la nivel intern la cele cofinanțate de UE,

22. revizuirea, actualizarea și publicarea anuală a unei strategii multianuale de gestionare a datoriei,

23. implementarea unor măsuri strategice vizând raționalizarea sistemului de stabilire a salariilor, astfel încât evoluțiile salariale să reflecte mai bine productivitatea, și a unor reforme care să sporească flexibilitatea contractelor de muncă și a acordurilor privind orele de program, în cadrul unei abordări integrate în materie de flexicuritate,

24. adoptarea unor măsuri care să îmbunătățească funcționarea pieței energiei și transporturilor, în conformitate, acolo unde este cazul, cu legislația UE,

25. implementarea unor măsuri care să îmbunătățească mediul de afaceri în sectorul serviciilor, conform Directivei 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne[4],

26. măsuri care să consolideze și mai mult cadrul prudențial pentru instituțiile de credit și care să pregătească introducerea IFRS din 2012,

27. modificări legislative care să asigure corelarea dispozițiilor legii lichidării societăților de asigurare cu cele ale legii generale a insolvenței și cu cele ale legii privind societățile de asigurare și supravegherea asigurărilor,

28. îmbunătățirea absorbției fondurilor structurale și de coeziune din partea UE și îndeplinirea obiectivelor specifice privind nivelul agregat cumulat al cheltuielilor certificate în cadrul acestor fonduri.

29. Dacă acest lucru este necesar în vederea finanțării împrumutului, se permite utilizarea prudentă a swapurilor pe rata dobânzii cu contrapărți având cea mai înaltă calitate de credit. CEF este înștiințat de către Comisie cu privire la eventualele refinanțări ale împrumuturilor sau la modificarea condițiilor financiare.

Articolul 4

Prezenta decizie se adresează României.

Articolul 5

Prezenta decizie produce efecte de la data notificării.

Articolul 6

Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Adoptată la Bruxelles, [data]

Pentru Consiliu

Președintele

FIȘĂ DE IMPACT BUGETAR

(a se vedea articolul 16 din regulamentul intern)

DOMENIUL DE POLITICĂ: TITLUL 01 – AFACERI ECONOMICE ȘI FINANCIARE

ACTIVITATE: OPERAȚIUNI ȘI INSTRUMENTE FINANCIARE

1. DENUMIREA PROPUNERII, LINIA BUGETARĂ AFERENTĂ ȘI TITLUL

Propunere de Decizie a Consiliului de acordare a unei asistențe financiare preventive pe termen mediu din partea UE României în paralel cu Recomandarea de Decizie a Consiliului de acordare de asistență reciprocă României.

01 04 01 01 garanția Uniunii Europene pentru împrumuturile UE contractate pentru sprijinirea balanței de plăți.

2. TEMEI JURIDIC:

Articolul 143 TFUE și articolul 352 TFUE; Regulamentul nr. 332/2002 al Consiliului.

3. CIFRE GLOBALE PENTRU EXERCIȚIUL FINANCIAR (ÎN EURO)

Această rubrică constituie structura pentru garanția acordată de Uniunea Europeană. Ea va permite Comisiei să onoreze datoria (principalul, dobânda și alte costuri) în eventualitatea incapacității de plată a debitorului (România).

Se va utiliza linia bugetară („p.m.”) corespunzătoare garanției bugetare doar în cazul solicitării garanției. Se preconizează că, în mod normal, garanția bugetară nu va fi executată.

3.a – Exercițiul curent

Nu se aplică

CA |

Credit inițial pentru exercițiul financiar (buget) |

Transferuri |

Credit suplimentar |

Credit total |

Credite deja rezervate printr-un alt program de lucru |

Sold disponibil |

Sumă pentru acțiunea propusă |

3b – Reportări

Nu se aplică

CA |

Reportări |

Credite deja rezervate printr-un alt program de lucru |

Sold disponibil |

Sumă pentru acțiunea propusă |

3c – Următorul exercițiu financiar

Nu se aplică

CA |

Credit inițial pentru exercițiul financiar (buget) | p.m. |

Transferuri |

Credit suplimentar |

Credit total |

Credite deja rezervate printr-un alt program de lucru |

Sold disponibil |

Sumă pentru acțiunea propusă | p.m. |

4. DESCRIEREA AC ȚIUNII

Asistența financiară preventivă pe termen mediu propusă spre a fi acordată României constă, odată activată, într-un împrumut UE (care urmează să fie finanțat prin împrumuturi UE pe piețele internaționale de capital) în valoare de până la 1,4 miliarde EUR. Acesta va fi plătit în cadrul unui pachet internațional de finanțare, mai exact în paralel cu un împrumut din partea FMI de 3,09 miliarde DST (aproximativ 3,6 miliarde EUR) în cadrul acordului stand-by. Banca Mondială s-a angajat să plătească în total 1,15 miliarde EUR, din care suma de 400 de milioane EUR a fost deja angajată în cadrul pachetului de finanțare internațională anterior. Asistența financiară preventivă pe termen mediu acordată de UE României se va îndrepta către gestionarea riscurilor însemnate asociate sustenabilității balanței de plăți a României, care s-a confruntat cu presiuni puternice din 2009 încoace. De asemenea, asistența preventivă constituie în continuare un sprijin pentru programul economic al guvernului care vizează, între altele, consolidarea încrederii recâștigate a investitorilor și diminuarea probabilității apariției de noi tensiuni pe piețele financiare. Se așteaptă ca această nouă asistență preventivă să contribuie la menținerea stabilității financiare dincolo de granițele țării beneficiare, date fiind importantele legături internaționale (inclusiv interbancare) existente. Noul program de măsuri economice al guvernului astfel sprijinit vizează o reducere continuă a deficitului în perioada 2011-2013, care ar conduce la o scădere a necesarului de finanțare al guvernului. În fine, asistența administrată de Comisie, pe baza consultărilor cu Comitetul economic și financiar, este un mijloc de a garanta că UE continuă să se implice îndeaproape în modelarea politicilor economice din România și că aceste politici sunt coerente cu angajamentele României față de UE și cu recomandările Consiliului, mai ales în ceea ce privește implementarea programului național de reformă și a programului de convergență.

Împrumuturile contractate de UE pe piețele de capital sau de la diverse instituții financiare în scopul acordării împrumutului în eventualitatea unei cereri din partea României și cu condiția unui rezultat pozitiv în urma evaluării cererii de către Comisie și CEF, sunt acoperite de garanția UE. Împrumutul este realizat pe piețele de capital sau de la instituții financiare. Cuantumul principalului împrumuturilor care vor fi acordate României s-ar ridica până la 1,4 miliarde EUR.

Structura garanției oferite de UE îi va permite Comisiei să onoreze datoria în caz de neplată din partea României.

Pentru a-și îndeplini obligațiile, Comisia ar putea recurge la propriile rezerve de lichidități pentru a onora provizoriu datoria. În acest caz, se aplică articolul 12 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 2007/436/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților (JO L 130, 31.5.2000, p. 1).

5. METODA DE CALCUL ADOPTATĂ

Nu se aplică.

6. SCADEN ȚARUL PLĂȚILOR (ÎN EURO)

Nu se aplică.

Denumirea rubricii | Credite | Plăți |

Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Exercițiile financiare următoare |

Anul n |

Anul n+1 |

Anul n |

Anul n+1 |

Total |

[1] Decizia Consiliului din 6 mai 2009 de acordare de asistență reciprocă României (2009/458/CE) (JO L 1150, 13.6.2009) și Decizia Consiliului din 6 mai 2009 de acordare de asistență financiară comunitară pe termen mediu României (2009/459/CE) (JO L 150, 13.6.2011, p. 8). La 16 februarie 2010, Consiliul a modificat această decizie pentru lua în considerare impactul recesiunii mai puternice decât se credea asupra țintelor programului (2010/183/UE) (JO L 83, 30.3.2010, p. 19).

[2] Asistența propusă va fi furnizată în cadrul mecanismului UE destinat statelor membre care nu au adoptat încă moneda euro, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului.

[3] JO L 53, 23.2.2002, p. 1.

[4] JO L 376, 27.12.2006, p. 36.