COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 3.5.2011 
SEC(2011) 541 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
REZUMATUL EVALU ĂRII IMPACTULUI 
 
Document de înso țire pentru 
COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, 
COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL 
REGIUNILOR 
Asigurarea noastr ă de viață, capitalul nostru natural: o strategie a UE în domeniul 
biodiversit ății pentru 2020 
{COM(2011) 244 final} 
{SEC(2011) 540 final}  
 
RO 1   RO 1. INTRODUCERE  
În martie 2010, Consiliul European a adoptat un nou obiectiv ambi țios în materie de 
biodiversitate, pentru a înlocui obiecti vul care expira în 2010. Noul obiectiv vizeaz ă stoparea 
pierderii biodiversit ății și a deterior ării serviciilor ecosistemice pân ă în 2020, refacerea 
acestora în m ăsura posibilului și sporirea contribu ției UE la combaterea pierderii 
biodiversit ății globale. 
Actualul cadru politic privind biod iversitatea nu va permite UE s ă-și atingă obiectivul 
principal stabilit pentru 2020. Prin urmare, Consiliul a solicitat Comisiei s ă elaboreze o nou ă 
strategie, care s ă includă obiective, precum și măsuri și acțiuni fezabile și eficiente din 
punctul de vedere al costurilor, care s ă permită atingerea obiectivelor. Consiliul a solicitat ca 
strategia s ă reflecte rezultatele finale ale celei de-a zecea conferin țe a părților la Conven ția 
privind diversitatea biologic ă (CBD CoP10), care a avut loc la Nagoya, Japonia, în octombrie 
2010, și să fie finalizat ă cât mai curând posibil dup ă respectiva reuniune. 
2. DEFINIREA PROBLEMEI  
Sistemul de referin ță al UE în domeniul biodiversit ății pentru 2010 arat ă că, în medie, doar 
17% dintre habitatele evaluate sunt într-o stare de conservare favorabil ă și că până la 25% 
dintre speciile de animale din UE sunt în pericol de dispari ție. Majoritatea serviciilor 
ecosistemice nu mai pot furniza calitatea și cantitatea optime pentru servicii de baz ă precum 
polenizarea culturilor, asigurarea de aer și apă curată și controlul inunda țiilor sau al eroziunii, 
pe care se bazeaz ă multe activit ăți economice. 
Biodiversitatea Europei este în continuare grav amenin țată de pierderea habitatelor, cauzat ă 
de schimbarea destina ției terenurilor și de fragmentare, poluare, supraexploatarea/utilizarea 
neecologic ă a resurselor, speciile invazive și schimbările climatice. Toate aceste elemente de 
presiune au o intensitate constant ă sau în cre ștere. Situa ția este similar ă la nivel interna țional. 
Această amenințare decurge din factori indirec ți care țin, de exemplu, de alegeri demografice 
și culturale/de stil de via ță, de disfunc ționalitățile pieței și de structura, dimensiunea și 
creșterea economic ă. 
Degradarea și pierderea biodiversit ății au consecin țe ecologice, economice și sociale 
semnificative, atât la nivelul UE, cât și la nivel interna țional. De exemplu, pierderea zonelor 
umede riverane afecteaz ă societatea în general, prin redu cerea controlului asupra riscului de 
inundații, diminuarea purific ării apei, reducerea serviciilor recreative și de agrement și 
scăderea stoc ării de carbon. Unele sectoare economice sunt  deosebit de afect ate, deoarece se 
bazează pe biodiversitate și pe servicii ecosistemice, fie direct, fie indirect. Pierderea 
biodiversit ății are de asemenea consecin țe asupra locurilor de munc ă, deoarece în Europa un 
loc de munc ă din șase este într-un fel legat de mediu și de diversitate, fie direct, fie indirect. 
De asemenea, limiteaz ă furnizarea mai multor servicii ecosistemice esen țiale pentru 
menținerea sănătății populației, de la furnizarea hranei și a apei potabile pân ă la asigurarea 
unui aer curat și a medicamentelor. În plus, are un efect important asupra coeziunii teritoriale 
a UE, deoarece biodiversitatea și ecosistemele consolideaz ă structura social ă și identitatea 
multor regiuni europene. 
 
RO 2   RO Acțiunile propuse în acest document vizeaz ă domeniile în care UE poate ad ăuga valoare și 
avea un efect mobilizator. Totu și, este evident c ă, în lipsa unor ac țiuni similare din partea 
statelor membre, ac țiunile men ționate nu vor fi suficiente pent ru a atinge obiec tivul de a stopa 
pierderea diversit ății. Atingerea obiectivul ui principal pentru 2020 va depinde de o 
combinație de măsuri la nivelul UE și la nivel na țional, regional sau local, în conformitate cu 
principiul subsidiarit ății. Ar putea fi necesar ca ac țiunile să difere de la un stat membru la altul 
sau de la o regiune la alta. 
3. OBIECTIVE  
Obiectivul general îl constituie obiectivul  UE privind biodiversitatea pentru 2020 și cele trei 
componente ale sale. Atingerea obiectivului pr incipal pentru 2020 este de asemenea privit ă ca 
un pas intermediar pentru atingerea obiectivului din viziunea pentru 2050 și ca o modalitate 
de respectare a angajamentului UE fa ță de obiectivele interna ționale privind biodiversitatea 
pentru 2020.  
Sunt identificate obiective specifice, luând în considerare factorii care au condus la 
neatingerea de c ătre UE a obiectivului st abilit pentru 2010, precum și necesitatea de a reflecta 
obiectivele interna ționale privind biodiversitatea conve nite la CBD CoP10. O evaluare a 
legislației și a politicii UE actuale arat ă că nu există lacune majore la nivel de politici în ceea 
ce privește două dintre cauzele di recte ale pierde rii biodiversit ății: schimb ările climatice și 
poluarea. În schimb, exist ă lacune semnificative în ceea ce prive ște schimbarea destina ției 
terenurilor, supraexploatarea/utilizarea neecologic ă a resurselor și speciile alogene invazive. 
Drept urmare, trei obiective specifice se concentreaz ă pe acoperirea acestor aspecte. Cele trei 
obiective specifice r ămase sunt subordonate viziunii pentru 2050 și obiectivului principal 
pentru 2020 de men ținere și sporire a biodiversit ății și a serviciilor ecosistemice în UE (atât în 
interiorul, cât și în afara re țelei Natura 2000 de zone protejate) și la nivel interna țional. 
Au fost studiate în egal ă măsură opțiuni pentru obiective opera ționale și niveluri de ambi ție 
diferite, în func ție de poten țialul lor de a ameliora sistemul de referin ță până în 2020, pentru a 
realiza obiectivul principal și a transpune în real itate viziunea. Cele șase obiective 
operaționale (tabelul 1) sunt: 
Obiective generale  Obiective 
specifice  Obiective opera ționale  
Punerea în 
aplicare integral ă 
a directivelor 
privind păsările și 
habitatele  O1 - Stoparea deterior ării stării tuturor speciilor și habitatelor vizate de 
legislația UE privind natura și realizarea unei îmbun ătățiri semnificative și 
cuantificabile a st ării acestora, astfel încât, pân ă în 2020, în compara ție cu 
evaluările curente: (i) s ă existe cu 100% mai multe evalu ări de habitate și cu 
50% mai multe evalu ări de specii realizate c onform directivei privind 
habitatele s ă indice o îmbun ătățire a stării de conservare; și (ii) să existe cu 
50% mai multe evalu ări de specii realizate c onform directivei privind 
păsările să indice o stare sigur ă sau îmbun ătățită. Stoparea pierderii 
biodiversit ății și a 
degradării serviciilor 
ecosistemice din UE 
până în 2020  
Creșterea 
contribuției 
agriculturii și a 
silviculturii la 
menținerea și 
sporirea 
biodiversit ății* O3a - Pân ă în 2020, extinderea la maximum a zonelor agricole (p ășuni, teren 
arabil și culturi permanente) care sunt acoperite de m ăsurile legate de 
biodiversitate prev ăzute de PAC, astfel încât s ă se asigure conservarea 
biodiversit ății și să se obțină o îmbun ătățire măsurabilă(*) a stării de 
conservare a speciilor și habitatelor care depind sau sunt afectate de 
agricultur ă, precum și o îmbun ătățire a furniz ării de servicii ecosistemice 
comparativ cu sistemul de referin ță al UE pentru 2010, contribuind astfel la 
ameliorarea gestion ării durabile. 
O3b - Pân ă în 2020, vor fi în vigoare pla nuri de management forestier sau 
instrumente echivalente, în conformitate cu gestionarea durabil ă a pădurilor 
 
RO 3   RO (SFM1), pentru toate p ădurile care sunt proprietate public ă și pentru 
exploatațiile forestiere peste o anumit ă mărime(**) (urmeaz ă a fi definit ă de 
statele membre sau de regiuni și comunicat ă în cadrul programelor lor de 
dezvoltare rural ă) care primesc finan țare în cadrul programului de dezvoltare 
rurală al Uniunii Europene, astfel încât s ă se obțină o îmbun ătățire 
măsurabilă(*) a stării de conservare a speciilor și habitatelor care depind sau 
sunt afectate de silvicultur ă, precum și o îmbun ătățire a furniz ării de servicii 
ecosistemice comparativ cu sistemul de referin ță al UE pentru 2010. 
(*) Pentru ambele obiective, îmbun ătățirea va fi m ăsurată în raport cu 
obiectivele de îmbun ătățire cuantificate privind starea de conservare a 
speciilor și a habitatelor de interes pent ru UE în cadrul obiectivului 1 și 
privind refacerea ecosistemelor degr adate în cadrul obiectivului 2. 
(**) Pentru exploata țiile forestiere mai mici, statele membre pot oferi 
stimulente suplimentare pentru a în curaja adoptarea de planuri de 
management sau de instru mente echivalente care s ă fie în acord cu 
gestionarea durabil ă a pădurilor.  
Asigurarea 
utilizării durabile 
a resurselor 
piscicole  O4 - Obținerea unei produc ții maxime durabile (MSY)2 până în 2015. 
Obținerea unei distribuiri a popula ției în func ție de vârst ă și mărime, care s ă 
indice o stare bun ă de sănătate a rezervelor, prin gestionarea pescuitului într-
un mod care s ă nu aibă efecte negative semnificative asupra altor stocuri, 
specii și ecosisteme; astfel, va fi posibil ă obținerea unei st ări ecologice bune 
până în 2020, în conformitate cu cerin țele Directivei-cadru privind strategia 
pentru mediul marin. 
Combaterea 
speciilor alogene 
invazive  O5 - Până în 2020, identificarea și prioritizarea speciilor alogene invazive 
(IAS) și a căilor de introducere, controlul și eradicarea speciilor prioritare și 
gestionarea c ăilor de introducere pentru a preveni introducerea și stabilirea 
de noi IAS.  
Refacerea serviciilor ecosistemice în 
măsura posibilului Menținerea și 
refacerea 
ecosistemelor și a 
serviciilor 
aferente  O2 - Men ținerea și ameliorarea ecosistemelor și a serviciilor aferente prin 
crearea unei infrastructuri ecologice și refacerea a cel pu țin 15% din 
ecosistemele degradate pân ă în 2020.  
Sporirea contribu ției 
UE la combaterea 
pierderii 
biodiversit ății globale  Contribuție la 
evitarea pierderii 
biodiversit ății 
globale  O6 - Creșterea, pân ă în 2020, a contribu ției UE la combaterea pierderii 
biodiversit ății globale.  
Tabelul 1: Obiective generale și specifice și obiective  operaționale  
4. MĂSURI șI EFECTE CONEXE  
În cazul fiec ărui obiectiv, este propus  un set coerent de m ăsuri complementare necesare 
pentru atingerea acestuia. Ef ectele probabile ale acestor m ăsuri sunt analizate pe baza unor 
criterii ecologice, economice și sociale, f ăcând diferen țieri în func ție de tipul de m ăsură, acolo 
unde este cazul.  
Dat fiind c ă măsurile vor fi detaliate și analizate în cadrul studiilo r de impact care vor fi 
efectuate în contextul altor pr opuneri de politici aflate în a șteptare, impactul va fi evaluat în 
principal într-un mod calitativ (tabelul 2). Ordinele de m ărime ale impactului cantitativ 
agregat sunt indicate acolo unde este posibil; de asemenea, în  scop ilustrati v, sunt date 
                                                 
1 A șa cum sunt definite în SEC (2006) 748.  
2 UE și-a asumat obiectivul de a atinge nivelurile MSY pân ă în 2015, în cadrul Reuniunii mondiale la 
nivel înalt privind dezvoltarea durabil ă din 2002, precum și noua țintă privind pescuitul pentru 2020, 
adoptată cu ocazia CBD CoP10. 
 
RO 4   RO exemple de cazuri specifice, de obic ei la nivel de proiect. Distribu ția impactului în cadrul UE 
și impactul interna țional așteptat sunt de asemenea evaluate, acolo unde este cazul. 
 
 Impactul asupra mediului  Impactul economic  Impactul social  
+ Sporirea biodiversit ății și a 
serviciilor ecosistemice din siturile 
Natura 2000, cre șterea rezisten ței la 
factori de stres precum schimb ările 
climatice. Sinergii cu WFD și 
MSFD.  Sporirea beneficiilor oferite de serviciile ecosistemice. 
Oportunit ăți limitate pentru 
sectorul privat în Natura 2000. Creșterea ocup ării forței de munc ă 
în zonele rurale pe termen mediu.  
O1 
-  O fracțiune din totalul costurilor de 
gestionare de 5,8 miliarde EUR pe 
an. Posibile pierderi de locuri de 
muncă pe termen scurt din cauza 
accesului limitat la resurse.  
+ Menținerea și îmbun ătățirea 
ecosistemelor și a serviciilor, cum 
ar fi apa și aerul curat, stocarea 
carbonului și controlul dezastrelor 
naturale. Cre șterea rezisten ței 
ecosistemelor și reducerea 
vulnerabilit ății la modific ările 
climatice. Sinergii cu WFD și 
MSFD.  Sporirea beneficiilor oferite de 
serviciile ecosistemice. Lipsa 
estimărilor agregate ale 
beneficiilor, dar prezen ța dovezilor 
bazate pe proiect ale raporturilor 
beneficii-costuri în intervalul 3 - 
75. Noi oportunit ăți de investi ții 
pentru întreprinderi și potențial de 
inovare. Benefi ciile atenu ării 
schimbărilor climatice.  Beneficii sociale multiple, atât în 
zonele urbane, cât și în cele rurale, 
cum ar fi impactul pozitiv asupra 
sănătății și calității vieții, beneficii 
estetice și psihologice, reducerea 
expunerii la dezastre naturale și noi 
oportunități de locuri de munc ă în 
domeniul refacerii și al conserv ării. O2 
-  Costuri de ordinul a câteva miliarde 
pe an, îns ă costurile cu 
infrastructura verde ar putea înlocui 
investițiile mai costisitoare în 
infrastructura gri.   
+ Menținerea și ameliorarea 
agriculturii și a ecosistemelor 
forestiere și a serviciilor aferente, 
inclusiv stocarea carbonului, 
prevenirea eroziunii, controlul 
poluării și purificarea apei. Sinergii 
cu WFD.  Noi posibilit ăți create pentru 
diversificarea sectorului agricol; 
îmbunătățirea veniturilor 
producătorilor agricoli din zonele 
Natura 2000 și a celor cu valoare 
naturală important ă; creșterea 
competitivit ății și diversificarea 
sectorului silvic.  Contribuție la dezvoltarea rural ă în 
zone defavorizate; noi locuri de 
muncă. 
O3 
-  Costuri legate de finan țarea prin 
măsurile din pilonul 1 și pilonul 2, 
care ar contribui par țial la costurile 
gestionării zonelor Natura 2000 și a 
celor cu valoare natural ă 
important ă . Este probabil s ă se 
schimbe mai degrab ă prioritățile în 
materie de cheltuieli decât costurile 
nete. Administra ția silvică planifică 
cheltuieli administrative mai mari 
decât compensa țiile acordate prin 
plățile pentru dezvoltare rural ă.  
+ Niveluri crescute și mai durabile 
ale popula țiilor de pe ști, ecosisteme 
și servicii marine men ținute și 
îmbunătățite. Sinergii cu MSFD.  Impact pozitiv pe termen lung 
asupra veniturilor din pescuit. 
Creșterea eficien ței cheltuielilor 
publice.  Prevenirea efectelor negative asupra locurilor de munc ă în cazul 
unei scăderi accentuate a stocurilor 
de pește. 
O4 
-  Efecte negative pe termen scurt 
asupra veniturilor din pescuit. 
Costuri de gestionare mai mari 
pentru a evita efectele negative 
asupra ecosistemelor .  Costuri sociale pe termen scurt 
cauzate de reducerea flotei din 
sectorul de pescuit.  
 
RO 5   RO + Reducerea presiunii asupra 
speciilor și habitatelor din IAS. 
Puternic efect de sinergie cu alte 
obiective, de exemplu refacerea 
ecosistemului.  Reducerea pagubelor economice. 
Conform primelor estim ări, 
beneficiile în termeni de daune 
evitate vor fi de 1-9 miliarde EUR 
pe an. Reducerea efectelor negative 
asupra sănătății umane, evitarea 
consecințelor negative asupra 
locurilor de munc ă, îmbunătățirea 
serviciilor culturale și a activităților 
recreative.  O5 
-  40 milioane – 190 milioane EUR 
pe an.  
+ Îmbunătățirea biodiversit ății 
globale, în special în țările în curs 
de dezvoltare, dezvoltarea 
serviciilor ecosistemice precum 
stocarea carbonului, furnizarea, purificarea și retenția apei. Unele 
îmbunătățiri și în UE. Beneficii economice din 
biodiversitate și servicii 
ecosistemice, de exemplu atenuarea 
schimbărilor climatice, cre șterea 
randamentelor culturilor prin polenizare în țările în curs de 
dezvoltare. Diversitatea genetic ă 
aduce beneficii țărilor UE și țărilor 
în curs de dezvoltare (produse 
cosmetice și medicamente). 
Protocolul ABS asigur ă 
certitudinea juridic ă a accesului la 
resurse pentru companiile UE. Reducerea s ărăciei. Sc ăderea 
riscului ca dezast rele naturale s ă 
aibă efecte sociale. Beneficii pentru 
sănătate. Îmbun ătățirea condi țiilor 
de trai ale comunit ăților locale prin 
schimbul de cuno ștințe tradiționale. O6 
-  Creșterea contribu ției UE la 
finanțarea biodiversit ății globale 
până în 2020; costul protocolului 
ABS pentru industria UE.   
Tabelul 2: Costuri și beneficii cheie ale realiz ării obiectivelor  
Raportul analizeaz ă prioritizarea ac țiunilor în cadrul fiec ărui obiectiv. O2 și O5 lanseaz ă 
măsuri în domenii care în prezent nu fac parte di n cadrul politic al UE privind biodiversitatea 
și promit s ă furnizeze rezultate semnificative și rapide. Totu și, îmbunătățirea implement ării și 
a integrării în sectoare este de asemenea esen țială pentru atingerea obiectivelor generale. 
 
RO 6   RO 5. FINANțAREA șI GUVERNAN țA 
Dat fiind c ă finanțarea insuficient ă a fost un factor cheie în nerespectarea obiectivului UE 
pentru 2010, va fi important s ă se asigure o finan țare adecvat ă și eficient ă pentru 
implementarea strategiei privind biodiversit atea pentru 2020. În timp ce pentru unele 
obiective accentul va fi pus pe absorb ția eficient ă și redistribuirea resurselor existente, va 
trebui ca sursele existente s ă fie sporite și să fie identificate și promovate surse noi – atât 
publice, cât și private – la nive lul UE, la nivel na țional și internațional.  
În perioada de programare actual ă și fără a aduce atingere rezultatului negocierilor asupra 
următorului cadru financiar multianual, ac est scop va trebui atins prin ra ționalizarea resurselor 
existente și maximizarea beneficiilor asociate  ale diverselor surse de finan țare, inclusiv 
finanțarea pentru agricultur ă și dezvoltare rural ă, pescuit, politic ă regional ă și schimbări 
climatice. Oportunit ățile oferite de reformele politice în  curs (de exemplu cele vizând PAC, 
PCP și politica de coeziune), noile ini țiative politice (de exemplu ini țiativa emblematic ă 
privind eficien ța utilizării resurselor) și următoarele perspective financia re ar trebui folosite 
pentru a atinge obiectivul și a realiza viziunea în mod eficient. Includer ea obiectivelor privind 
biodiversitatea ar trebui avut ă în vedere ca parte a cadrului strate gic comun, aflat în curs de 
examinare de c ătre Comisie, pentru a prioritiza fondurile pentru cele cinci instrumente de 
finanțare din cadrul politicilor rural ă, regional ă, socială și de pescuit. 
De asemenea, vor fi necesare mecanisme de finan țare pentru a mobiliza finan țare atât din 
surse publice, cât și din surse private, la toate nivelurile. La nivelul UE și la nivel na țional, 
reforma subven țiilor dăunătoare ar putea oferi oportunit ăți, în conformitate cu Strategia pentru 
2020 și obiectivul interna țional CDB. La nivelul UE, pl ățile pentru serviciile ecosistemice 
(PES - Payments for Ecosystem Services) vor fi  mobilizate suplimentar pentru a recompensa 
produsele publice și private din ecosistemele agricol, silvicol și marin. Ar trebui de asemenea 
să se ofere stimulente pentru a încuraja investi țiile inițiale în proiecte de infrastructur ă 
ecologică și în menținerea serviciilor ecosistemice, de exemplu, printr-o alocare mai bine 
orientată a fondurilor UE și prin parteneriate public-privat. Poten țialul compens ărilor în 
domeniul biodiversit ății va fi avut în vedere ca o moda litate de a evita pierderile nete.  
Obiectivele comune ale UE și CBD trebuie s ă fie urmărite printr-o combina ție de măsuri la 
nivel subna țional, național și UE. Aceasta va necesita o coordonare strâns ă între toate p ărțile 
implicate în procesul de implementare. Se propune un cadru comun de implementare, prin 
care fiecare stat membru va include obiectivele UE în propria strategie na țională în materie de 
biodiversitate și în planul de ac țiune; dacă este cazul, statele membre vor completa obiectivele 
UE cu obiective na ționale, ținând de asemenea cont de obiectivele interna țional adoptate la 
COP10. Autorit ățile locale și regionale, sectorul privat și societatea civil ă vor avea de 
asemenea un rol important de jucat, iar participarea acestora la implementarea strategiei trebuie să fie promovat ă și facilitată la toate nivelurile.  
6. M
ONITORIZAREA , ANALIZA , COMUNICAREA șI ACțIUNI VIITOARE  
Comisia, împreun ă cu alți parteneri, va elabora pân ă în 2012 un cadru logic pentru a 
monitoriza tendin țele și va evalua într-un mod coerent pr ogresele realizate în ceea ce prive ște 
măsurile și obiectivele, pe baza sistemului de referin ță în domeniul biodiversit ății al UE 
pentru 2010 și a unui set simplificat de indicatori conveni ți. De asemenea, se vor avea în 
 
RO 7   RO vedere sinergii și o mai bun ă integrare cu ini țiativele existente. Comisia va continua de 
asemenea s ă se ocupe de acoperirea lacunelor de cuno ștințe, în special în ceea ce prive ște 
legăturile dintre biodiversitate, ecosisteme și serviciile aferente. La nivel interna țional, EU 
susține eforturile de creare a unei platforme interguvernamentale științifice și politice privind 
biodiversitatea și serviciile ecosistemice (IPBES - Inter governmental Science Policy Platform 
on Biodiversity and Ecosystem Servi ces), pentru a c onsolida interfa ța știință-politică. 
Comisia, în consultare cu statele membre, va crea un sistem de raportare simplificat și, acolo 
unde este posibil, în acord cu obliga țiile de analiz ă și raportare prev ăzute de CBD. În fine, se 
vor face eforturi pentru a cre ște gradul de con știentizare a publicului cu privire la importan ța 
biodiversit ății și la rolul pe care toate p ărțile interesate îl pot juca în conservarea 
biodiversit ății și în asigurarea unei utiliz ări durabile a acesteia. 
Pe baza priorit ăților subliniate mai sus și a obiectivelor și a acțiunilor expuse, Comisia va 
prezenta propuneri și inițiative concrete pentru a- și respecta angajamentel e pentru diferitele 
componente ale strategiei, inclusiv o ini țiativă privind infrastructura ecologic ă până în 2012, o 
strategie privind speciile alogene invazive în 2012 și o propunere legislativ ă de implementare 
a Protocolului privind accesul la beneficii și distribuirea acestora, în 2012. Acestea vor fi 
însoțite de studii de impact, acolo unde este cazul . Reformele politice în curs, inclusiv cele 
vizând PAC, PCP și politica de coeziune, ofer ă oportunit ăți de a spori sinergiile și de a 
maximiza compatibilitatea cu obiectivele și măsurile care țin de strategia în materie de 
diversitate. 
O evaluare intermediar ă a strategiei va fi efectuat ă cel mai târziu la în ceputul anului 2014, iar 
evaluarea final ă va fi efectuat ă în 2020. Comisia poate revizui obiectivele, dac ă este necesar, 
ținând cont de cele mai recente informa ții, și poate avea în vedere pa și suplimentari și 
complementari care s ă reflecte evolu țiile relevante și prioritățile apărute la nivel na țional, UE 
și internațional.