[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 29.9.2010

COM(2010) 526 final

2010/0280 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1466/97 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice

EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONTEXTUL PROPUNERII

Criza economică și financiară mondială a scos în evidență și a amplificat nevoia unei mai bune coordonări și a unei supravegheri mai atente a politicilor economice în cadrul uniunii economice și monetare (UEM). Instrumentele și metodele de coordonare și supraveghere existente au permis UE să reziste unei furtuni căreia niciun stat membru nu i-ar fi rezistat pe cont propriu. Instituțiile europene și statele membre au reacționat rapid și continuă să lucreze împreună pentru a ieși dintr-o criză fără precedent pentru generația noastră.

Aceste experiențe recente au demonstrat, însă, totodată, că sistemul actual de coordonare și procedurile de supraveghere existente continuă să prezinte lacune și puncte slabe. Există un consens general referitor la necesitatea întăririi de urgență a cadrului UEM în scopul de a consolida stabilitatea macroeconomică și sustenabilitatea finanțelor publice, care sunt condiții prealabile indispensabile pentru o creștere durabilă a producției și a ocupării forței de muncă.

Prin schimbarea drastică a condițiilor economice și financiare favorabile care au dominat până în 2007, criza a demonstrat încă o dată că veniturile suplimentare acumulate în perioada de creștere nu au fost îndeajuns folosite pentru a crea marjă de manevră pentru vremuri de criză. Va fi necesar un efort de consolidare pe scară largă în majoritatea statelor membre pentru a înscrie din nou datoria publică pe o traiectorie descendentă. Acest lucru este cu atât mai urgent cu cât societățile și economiile europene se confruntă cu efectele îmbătrânirii populației, care vor accentua presiunea sub care se află oferta de forță de muncă și bugetele publice. Reducerea nivelului datoriei este esențială pentru majoritatea țărilor, având în vedere efectele negative ale acesteia asupra stimulentelor economice și a creșterii, din cauza taxelor și a primelor de risc mai mari.

Instrumentul-cheie pentru coordonarea și supravegherea politicii bugetare este Pactul de stabilitate și creștere (PSC), care pune în aplicare dispozițiile Tratatului privind disciplina bugetară. Consolidarea pactului este importantă atât pentru creșterea credibilității strategiei de retragere fiscală coordonate convenite, cât și pentru evitarea repetării greșelilor din trecut. Setul de propuneri prezentate vizează consolidarea pactului prin: (i) îmbunătățirea dispozițiilor sale în lumina experienței și nu în ultimul rând a crizei; (ii) dotarea acestuia cu instrumente de executare mai eficace; și (iii) completarea pactului cu dispoziții referitoare la cadrele bugetare naționale. Acest set de propuneri face parte dintr-o reformă mai extinsă a guvernanței economice din cadrul strategiei Europa 2020, care include propuneri pentru soluționarea dezechilibrelor macroeconomice printr-o întărire a supravegherii, inclusiv prin mecanisme de alertă și de sancționare. Diferitele domenii de coordonare a politicii economice, inclusiv supravegherea reformelor structurale, urmează să fie integrate într-un nou ciclu de supraveghere, denumit „semestrul european”, care va reuni procesele existente în cadrul PSC și al orientărilor generale de politică economică, între altele prin prezentarea simultană a programelor de stabilitate și de convergență și a programelor naționale de reformă.

2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE

Prezentele propuneri au fost conturate de Comisie prin două comunicări: Consolidarea coordonării politicilor economice, din 12 mai 2010 și Consolidarea coordonării politicilor economice pentru stabilitate, creștere economică și locuri de muncă - Instrumente pentru o mai bună guvernanță economică în UE, din 30 iunie 2010. Optând pentru o comunicare oficială, Comisia a dorit să își demonstreze angajamentul față de promovarea dialogului cu statele membre, Parlamentul European și toate părțile interesate, furnizând, în același timp, propuneri concrete de acțiune.

În iunie 2010, Consiliul European a convenit asupra nevoii urgente de a consolida coordonarea politicilor economice în UE. Acordul includea câteva prime orientări în ceea ce privește PSC și supravegherea bugetară. Consiliul European a convenit în special cu privire la: (i) consolidarea atât a componentei preventive, cât și a celei corective a PSC, inclusiv prin sancțiuni și ținând seama de situația specifică a statelor membre din zona euro; (ii) acordarea unui rol mult mai important nivelului și evoluției datoriei și sustenabilității globale, în cadrul supravegherii bugetare; (iii) asigurarea alinierii la PSC a normelor bugetare și a cadrelor bugetare naționale pe termen mediu ale tuturor statelor membre; (iv) asigurarea calității datelor statistice.

Consiliul European a invitat Grupul operativ privind guvernanța economică, prezidat de președintele său și înființat în martie 2010 și Comisia să precizeze aceste orientări și să le facă operaționale în cel mai scurt timp cu putință. Între Comisie și Grupul operativ privind guvernanța economică s-a dezvoltat o relație constructivă. Comisia a contribuit la activitatea grupului operativ prin intermediul comunicărilor menționate mai sus și prin contribuții ad-hoc.

3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

Articolele 121 și 126 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene reprezintă temeiul juridic al Pactului de stabilitatea și creștere (PSC). PSC se compune din următoarele elemente: Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (denumite „componenta preventivă”); Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea implementării procedurii de deficit excesiv (denumit „componenta corectivă”); și Rezoluția Consiliului European din 17 iunie 1997 privind Pactul de stabilitate și creștere. Aceste regulamente au fost modificate în 2005 prin Regulamentul (CE) nr. 1055/2005 și Regulamentul (CE) nr. 1056/2005 și completate prin Raportul Consiliului din 20 martie 2005 privind „Îmbunătățirea punerii în aplicare a Pactului de stabilitate și de creștere”. Prezenta propunere vizează modificarea ulterioară a Regulamentului (CE) nr. 1466/97 și a Regulamentului (CE) nr.1467/97. Sunt propuse instrumente de executare suplimentare printr-un nou Regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind asigurarea aplicării eficiente în zona euro, având la bază articolul 136 din tratat, în combinație cu articolul 121 alineatul (6). Cerințele privind cadrele bugetare ale statelor membre fac obiectul unei noi directive a Consiliului, întemeiată pe articolul 126 alineatul (14): directiva are ca obiectiv principal precizarea obligațiilor autorităților naționale de a se conforma dispozițiilor articolului 3 din Protocolul nr. 12 la tratate privind procedura de deficit excesiv.

Componenta preventivă a PSC este menită să garanteze că statele membre aplică politici bugetare prudente, astfel încât să nu fie necesară adoptarea unor forme mai stricte de coordonare pentru a evita periclitarea sustenabilității finanțelor și potențialele consecințe negative pentru întreaga UEM. În consecință, statele membre sunt invitate să prezinte programe de stabilitate și convergență în care să își precizeze planurile de atingere a obiectivelor bugetare pe termen mediu (OTM), care sunt definite ca procent din PIB în termeni structurali (și anume prin ajustare ciclică și excluderea măsurilor one-off și a celor temporare); aceste OTM diferă de la un stat la altul și se situează în jurul unei poziții de relativ echilibru pentru a reflecta nivelul datoriei publice și al datoriilor aferente îmbătrânirii populației. Statele membre care nu și-au atins încă obiectivul pe termen mediu lor sunt invitate să conveargă înspre acesta într-un ritm anual de 0,5 % din PIB în termeni structurali.

Cu toate acestea, progresul în direcția obiectivelor pe termen mediu a fost în general insuficient, finanțele publice rămânând expuse din plin la încetinirea creșterii economice. Mai mult decât atât, soldul structural s-a dovedit a fi, în practică, o indicație insuficientă a poziției bugetare de bază a unei țări, din cauza dificultății de a evalua poziția ciclică a economiei în timp real și din cauză că acesta nu ia suficient în considerare creșterea sau scăderea volumului veniturilor excepționale care nu sunt direct legate de ciclul economic (în special domeniul imobiliar și evoluțiile de pe piața financiară). De aceea, în mai multe țări, pozițiile bugetare aparent solide din perioada de dinainte de criză mascau o dependență puternică de veniturile excepționale pentru finanțarea cheltuielilor; scăderea acestor venituri a contribuit la creșterea abruptă a deficitelor bugetare.

Pentru a răspunde acestor neajunsuri, reforma componentei preventive propusă păstrează obiectivele actuale pe termen mediu și cerința de convergență anuală de 0,5 % din PIB, dar le face operaționale în virtutea unui nou principiu de politică bugetară prudentă. Conform acestui principiu, creșterea cheltuielilor anuale nu trebuie să depășească o rată prudentă de creștere pe termen mediu a PIB-ului (trebuind chiar să fie net inferioară acesteia, în cazul în care OTM nu a fost atins), cu excepția cazului în care OTM a fost depășit în mod semnificativ sau a cazului în care creșterea suplimentară a cheltuielilor în raport cu această rată prudentă de creștere pe termen mediu este contrabalansată prin măsuri discreționare pe partea veniturilor. Scopul principal este să se garanteze că veniturile excepționale nu sunt cheltuite, ci sunt alocate pentru reducerea datoriilor. Noul principiu va reprezenta punctul de referință pentru evaluarea planurilor bugetare prezentate de statele membre în programele lor de stabilitate și convergență. În plus, în caz de nerespectare a ratei convenite de creștere a cheltuielilor și a măsurilor de pe partea veniturilor, statele membre în cauză pot primi o avertizare din partea Comisie, iar în cazul în care nerespectarea persistă și/sau devine foarte gravă, acestea pot primi o recomandare a Consiliului, în conformitate cu articolul 121 din tratat, invitându-le să ia măsuri corective. Această recomandare, emisă în contextul componentei preventive, va fi susținută, pentru prima dată și doar pentru țările din zona euro, de un mecanism de executare în temeiul articolului 136 din tratat, sub forma unui depozit purtător de dobândă, în valoare de 0,2 % din PIB. Pentru impunerea acestui depozit purtător de dobândă se introduce un mecanism de „vot invers”: la propunerea Comisiei, depozitul devine scadent la momentul emiterii recomandării, cu excepția cazului în care Consiliul decide contrariul, cu majoritate calificată, în termen de zece zile. Consiliul poate reduce suma depozitului numai în unanimitate sau pe baza unei propuneri a Comisiei și a unei cereri motivate din partea statului membru în cauză. Depozitul va fi restituit cu dobânda acumulată în momentul în care Consiliul are certitudinea că s-a pus capăt situației care a condus la constituirea acestuia.

Componenta corectivă a PSC are rolul de a evita erori majore în politicile bugetare, care ar putea pune în pericol sustenabilitatea finanțelor publice și ar putea constitui o amenințare potențială la adresa UEM. Acest fapt se traduce prin obligația statelor membre de a evita deficitele publice excesive, care sunt definite în raport cu un prag numeric de 3 % din PIB în cazul deficitului și de 60 % din PIB, sau suficient de aproape de acest nivel, în cazul datoriei. Procedura de deficit excesiv (PDE) care implementează interdicția privind deficitele excesive prevede o succesiune de etape care, pentru țările din zona euro, include impunerea de eventuale sancțiuni financiare.

PDE a fost aplicată în mod regulat în conformitate cu dispozițiile relevante, chiar și pe fundalul circumstanțelor excepționale ale crizei financiare, contribuind astfel la consolidarea așteptărilor privind o ieșire controlată din criză. Cu toate acestea, au apărut anumite deficiențe. În timp ce criteriile de stabilire a deficitului și a datoriei sunt, în principiu, similare, iar un nivel ridicat al datoriei reprezintă probabil o amenințare mai gravă la adresa sustenabilității finanțelor publice decât deficitele mari ocazionale, procedura de deficit excesiv are ca obiect aproape în exclusivitate pragul de „3 % din PIB”, datoria jucând un rol marginal până în prezent. Acest lucru se datorează naturii mai puțin clare a pragului datoriei față de cel al deficitului, incluzând aici ambiguitatea noțiunii de ritm satisfăcător de reducere a datoriei și faptul că rata datoriei este mai puternic influențată de anumite variabile care se situează în afara controlului guvernului, în special de inflație. PDE este susținută, în principiu, printr-un mecanism de executare puternic, deoarece sancțiunile financiare pot și trebuie să fie impuse în caz de necorectare repetată a deficitului excesiv. Aceste sancțiuni intră însă în joc probabil prea târziu pentru a reprezenta un mijloc eficient de descurajare a erorilor majore în materie de politică bugetară, nu în ultimul rând din cauza faptului că situația financiară a țării în cauză poate să se fi deteriorat atât de mult încât amenințarea unei sancțiuni financiare să devină mai puțin credibilă, chiar în momentul în care ar trebui să devină reală. În sfârșit, recenta criză a subliniat faptul că, în timp ce obligația de a corecta deficitele excesive contribuie la consolidarea așteptărilor privind menținerea solvabilității statului, calendarul corecției și profilul ajustării ar trebui probabil să reflecte considerente care privesc UEM în ansamblu.

Pentru a răspunde acestor deficiențe, sunt prezentate următoarele propuneri-cheie de reformare a componentei corective.

Criteriul datoriei prevăzut în PDE trebuie să devină operațional, în special prin adoptarea unui criteriu de referință numeric pentru a decide dacă rata datoriei scade suficient înspre pragul de 60 % din PIB. Concret, o pondere a datoriei de peste 60 % din PIB trebuie considerată a fi în suficientă scădere în cazul în care ecartul față de valoarea de referință de 60 % din PIB s-a redus în ultimii trei ani, cu o rată de o douăzecime pe an. Nerespectarea acestui criteriu numeric de referință nu va însemna totuși, în mod necesar, că pentru țara în cauză se va declanșa procedura de deficit excesiv, deoarece această decizie trebuie să ia în considerare toți factorii relevanți, în special în ceea ce privește evaluarea evoluției datoriei, cum ar fi creșterea nominală foarte scăzută care poate împiedica reducerea datoriilor, împreună cu factorii de risc legați de structura datoriei, gradul de îndatorare al sectorului privat și datoriile implicite legate de îmbătrânirea populației. În conformitate cu accentul mai mare pus pe datorie, o mai mare atenție trebuie acordată factorilor relevanți în caz de nerespectare a criteriului deficitului, atunci când datoria unei țări se situează sub pragul de 60 % din PIB.

De abordarea mai flexibilă propusă cu privire la luarea în considerare a factorilor relevanți în vederea stabilirii existenței unui deficit excesiv ar putea beneficia de asemenea țările care întreprind reforme ale sistemului de pensii, dincolo de perioada de tranziție de cinci ani, prevăzută în prezent. Dispozițiile speciale ale PSC referitoare la reformele sistemului de pensii în ceea ce privește criteriul deficitului sunt de asemenea extinse la criteriul datoriei, prin stabilirea aceleiași perioade de tranziție de cinci ani pentru luarea în considerare a costurilor nete ale acestor reforme cu ocazia evaluării conformității cu criteriul datoriei. În fine, atât la declanșarea unei PDE cât și la abrogarea acesteia, se va ține cont de anularea totală sau parțială a reformelor sistemului de pensii implementate anterior.

Executarea este consolidată prin introducerea unui nou set de sancțiuni financiare pentru statele membre din zona euro, care se vor fi implementate mult mai devreme, conform unei abordări progresive. Concret, un depozit nepurtător de dobândă în valoare de 0,2 % din PIB va fi impus prin decizia de a plasa o țară în deficit excesiv. Depozitul va fi transformat într-o amendă în caz de nerespectare a recomandării inițiale de corectare a deficitului. Suma este egală cu componenta fixă a sancțiunilor deja prevăzute în etapa finală a procedurii de deficit excesiv. Aceasta are de asemenea legătură cu bugetul UE, care trebuie să faciliteze trecerea preconizată la un sistem de executare bazat pe bugetul UE cum s-a subliniat în sus menționata Comunicare a Comisiei din 30 iunie 2010. Nerespectarea în continuare a recomandărilor duce la intensificarea sancțiunii, în conformitate cu dispozițiile actuale prevăzute în PSC. Pentru a limita puterea discreționară în ceea ce privește execuția, este avut în vedere mecanismul de „vot invers”, pentru impunerea noilor sancțiuni pe parcursul etapelor succesive ale PDE. Concret, la fiecare etapă a PDE, Comisia va propune o sancțiune adecvată, iar aceasta va fi considerată adoptată, cu excepția cazului în care Consiliul decide contrariul, cu majoritate calificată, în termen de zece zile. Valoarea depozitului nepurtător de dobândă sau a amenzii poate fi redusă sau anulată doar de către Consiliu în unanimitate, sau pe baza unei propuneri specifice a Comisiei, dacă circumstanțele economice excepționale justifică acest lucru, sau în urma unei cereri motivate a statului membru în cauză.

Mai mult, criteriile de evaluare a respectării recomandărilor în fiecare etapă, inclusiv posibilitatea de a permite o prelungire a termenelor limită pentru corectarea deficitului excesiv, sunt clarificate prin accentuarea explicită a variabilelor bugetare care pot fi considerate ca fiind sub directul control al guvernului, în special a cheltuielilor, prin analogie cu abordarea propusă pentru componenta preventivă. Dincolo de aceste condiții specifice fiecărei țări, se introduce posibilitatea de extindere a termenelor și în cazul unei crize economice generale.

Nu ne putem aștepta ca executarea eficace a cadrului de coordonare bugetară al UEM să fie doar rezultatul dispozițiilor stabilite la nivelul UE. Datorită caracterului specific descentralizat al elaborării politicii bugetare în UE și necesității generale de transpunere a normelor UE la nivel național, este indispensabil ca obiectivele cadrului de coordonare bugetară al UEM să fie reflectate în cadrele bugetare naționale. Cadrul bugetar național este ansamblul de elemente care constituie baza guvernanței fiscale naționale, mai exact structura politicilor instituționale specifice fiecărei țări, care determină elaborarea politicii bugetare la nivel național. Este vorba în special de sistemele publice de contabilitate, de statistici, de practicile de prognoză, de normele bugetare numerice, de procedurile bugetare care reglementează toate etapele procesului bugetar și în special de cadrele bugetare pe termen mediu și de relațiile bugetare dintre subsectoarele administrației publice. În timp ce nevoile specifice și preferințele statelor membre trebuie respectate, o serie de caracteristici sunt considerate ca fiind necesare pentru asigurarea calității minime și a coerenței cu cadrul bugetar UEM. Acestea fac obiectul directivei privind cadrele naționale bugetare care este propusă cu scopul de a completa reforma PSC. Aceste caracteristici necesită în primul rând ca elementele fundamentale ale cadrelor naționale bugetare, și anume aspectele legate de contabilitate și de statistică și practicile de prognoză, să fie conforme cu standardele minime europene pentru a facilita transparența și monitorizarea evoluțiilor bugetare. Cadrele bugetare interne trebuie de asemenea să adopte o perspectivă multianuală de planificare bugetară, astfel încât să asigure atingerea obiectivelor pe termen mediu stabilite la nivelul UE. În plus, statele membre trebuie să dispună de norme bugetare numerice care să încurajeze respectarea pragurilor deficitului și datoriei. Statele membre trebuie să se asigure că aceste caracteristici se aplică tuturor subsectoarelor administrației publice. Autoritățile naționale trebuie de asemenea să garanteze transparența procesului bugetar prin furnizarea de informații detaliate privind fondurile extrabugetare, cheltuielile fiscale și datoriile contingente existente.

2010/0280 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1466/97 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (6),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

întrucât:

(1) Coordonarea politicilor economice ale statelor membre în Uniune, prevăzută în tratat, trebuie să implice respectarea unor principii directoare, și anume stabilitatea prețurilor, soliditatea finanțelor publice și a condițiilor monetare și sustenabilitatea balanței de plăți.

(2) Pactul de stabilitate și creștere a constat inițial din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[1], Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii deficitului excesiv[2] și Rezoluția Consiliului din 17 iunie 1997 privind Pactul de stabilitate și creștere[3]. Regulamentul CE) nr. 1466/97 și Regulamentul CE) nr. 1467/97 au fost modificate în 2005 prin Regulamentul CE) nr. 1055/2005 și, respectiv Regulamentul CE) nr. 1056/2005. Mai mult, la 20 martie 2005 s-a adoptat raportul Consiliului privind „Îmbunătățirea punerii în aplicare a Pactului de stabilitate și de creștere”.

(3) Pactul de stabilitate și creștere are la bază obiectivul unor finanțe publice solide ca mijloc de consolidare a condițiilor pentru stabilitatea prețurilor și pentru o creștere susținută și durabilă favorizată de stabilitatea financiară și creatoare de locuri de muncă.

(4) Componenta preventivă a Pactului de stabilitate și creștere cere statelor membre atingerea și menținerea unui obiectiv bugetar pe termen mediu și prezentarea unui program de stabilitate sau de convergență în acest sens.

(5) Conținutul programelor de stabilitate și convergență, precum și criteriile de analiză a acestora trebuie readaptate în lumina experienței dobândite din implementarea Pactului de stabilitate și creștere.

(6) Pozițiile bugetare care respectă obiectivul bugetar pe termen mediu ar trebui să permită statelor membre să dispună de o marjă de siguranță raportat la valoarea de referință de 3 % din PIB pentru a asigura progresul rapid în direcția sustenabilității și pentru a dispune de o marjă de manevră, ținând seama în special de nevoia de investiții publice.

(7) Obligația de a atinge și menține obiectivul bugetar pe termen mediu trebuie pusă în aplicare prin definirea principiilor unei politici bugetare prudente.

(8) Obligația de a atinge și menține obiectivul bugetar pe termen mediu trebuie să se aplice atât statelor membre participante, cât și statelor membre care fac obiectul unei derogări.

(9) O politică bugetară prudentă presupune că rata de creștere a cheltuielilor publice nu depășește în principiu o rată de creștere prudentă a PIB pe termen mediu; orice depășire a acestei rate este compensată prin creșterea discreționară a veniturilor publice, iar reducerea discreționară a veniturilor este compensată prin reducerea cheltuielilor.

(10) În caz de recesiune economică gravă cu caracter general, trebuie permisă o deviere temporară de la politica bugetară prudentă pentru a facilita redresarea economică.

(11) În cazul unei devieri importante de la politica bugetară prudentă trebuie adresată o avertizare statului membru vizat, iar în cazul în care devierea persistă sau este deosebit de gravă, trebuie adresată o recomandare statului membru în cauză invitându-l să ia măsurile corective necesare.

(12) Pentru a asigura respectarea cadrului de supraveghere bugetară al Uniunii de către statele membre participante, în caz de abatere importantă și persistentă de la politica bugetară prudentă trebuie instituit un mecanism special de execuție în temeiul articolului 136 din tratat.

(13) Referințele din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 trebuie să țină seama de noua numerotare a articolelor din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

(14) Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1466/97 trebuie modificat în consecință,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Regulamentul (CE) nr. 1466/97 se modifică după cum urmează:

1. Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 2

În sensul prezentului regulament, „state membre participante” înseamnă acele state membre a căror monedă unică este euro, iar „state membre cu derogare” înseamnă statele membre a căror monedă nu este euro.”

2. Articolul 3 se modifică după cum urmează:

(a) alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

„1. Fiecare stat membru participant prezintă periodic Consiliului și Comisiei informațiile necesare în scopul supravegherii multilaterale, conform articolului 121 din tratat, sub forma unui program de stabilitate care reprezintă baza esențială pentru stabilitatea prețurilor și pentru o creștere puternică și durabilă, care duce la crearea de locuri de muncă.”

(b) alineatul 2 se modifică după cum urmează:

(i) litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

„(a) obiectivul bugetar pe termen mediu și traiectoria de ajustare în vederea atingerii acestui obiectiv ca procent din PIB de către soldul bugetului general, evoluția așteptată a ratei datoriei publice, traiectoria de creștere a cheltuielilor publice prevăzută, traiectoria de creștere a veniturilor publice prevăzută în ipoteza menținerii politicilor existente și o cuantificare a măsurilor discreționare prevăzute în privința veniturilor;”

(ii) litera (c) se înlocuiește cu următorul text:

„(c) o evaluare cantitativă a măsurilor bugetare și a altor măsuri de politică economică în curs de aplicare sau propuse în vederea atingerii obiectivelor programului, incluzând o analiză costuri-beneficii a reformelor structurale majore care au ca efect realizarea de economii directe în materie de costuri pe termen lung, inclusiv prin consolidarea potențialului de creștere;”

(c) alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:

„3. Informațiile privind evoluția soldului bugetului general și a ratei deficitului public, creșterea cheltuielilor publice, traiectoria de creștere prevăzută a veniturilor publice în ipoteza menținerii politicilor existente, măsurile discreționare prevăzute în privința veniturilor și principalele estimări economice menționate la alineatul (2) literele (a) și (b) se stabilesc anual și acoperă anul precedent, anul curent și cel puțin următorii trei ani.”

3. Articolul 4 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 4

1. Programele de stabilitate se prezintă anual, între 1 și 30 aprilie. Un stat membru care adoptă moneda unică trebuie să prezinte un program de stabilitate în decurs de șase luni de la decizia Consiliului privind intrarea sa în zona euro.

2. Statele membre fac publice programele lor de stabilitate.”

4. Articolul 5 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 5

1. Pe baza evaluărilor Comisiei și ale Comitetului economic și financiar, Consiliul examinează, în cadrul supravegherii multilaterale în temeiul articolului 121 din tratat, obiectivele bugetare pe termen mediu prezentate de statele membre în cauză, evaluează dacă estimările economice pe care se bazează programele sunt realiste, dacă traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu este adecvată și dacă măsurile ce se iau sau se propun pentru a respecta calea respectivă de ajustare sunt suficiente pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu în cadrul ciclului.

Atunci când evaluează traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, Consiliul examinează dacă statul membru în cauză procedează la o îmbunătățire anuală corespunzătoare a soldului său ajustat ciclic cu 0,5 % din PIB ca valoare de referință, din care se deduc măsurile one-off și alte măsuri temporare, îmbunătățire necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu. În cazul statelor membre în care există un nivel ridicat al datoriei publice sau dezechilibre economice excesive, sau ambele, Consiliul examinează dacă îmbunătățirea anuală a soldului bugetar ajustat ciclic, din care se deduc măsurile one-off și alte măsuri temporare, este superioară valorii de 0,5 % din PIB. Consiliul examinează, de asemenea, dacă în perioade economice favorabile se depune un efort de ajustare mai mare, în timp ce efortul poate fi mai limitat în perioade nefavorabile.

Pentru a garanta atingerea efectivă și menținerea obiectivului bugetar pe termen mediu, Consiliul verifică dacă traiectoria de creștere a cheltuielilor publice combinată cu măsurile luate sau prevăzute pe partea veniturilor este compatibilă cu o politică bugetară prudentă.

Politica bugetară este considerată prudentă și, prin urmare, având ca efect atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu și menținerea acestuia în timp, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

(a) pentru statele membre care au atins obiectivul bugetar pe termen mediu, creșterea anuală a cheltuielilor nu depășește o rată prudentă de creștere a PIB pe termen mediu, cu excepția cazului în care această depășire corespunde unor măsuri discreționare pe partea veniturilor;

(b) pentru statele membre care nu au atins încă obiectivul bugetar pe termen mediu, creșterea anuală a cheltuielilor nu depășește o rată situată sub o rată prudentă de creștere a PIB pe termen mediu, cu excepția cazului în care această depășire corespunde unor măsuri discreționare pe partea veniturilor. Diferența dintre rata de creștere a cheltuielilor publice și o rată de creștere prudentă a PIB pe termen mediu se stabilește astfel încât să se asigure o ajustare corespunzătoare spre obiectivul bugetar pe termen mediu;

(c) reducerea discreționară a elementelor de venituri publice corespunde unei reduceri a cheltuielilor, unei creșteri discreționare a altor elemente de venituri publice sau ambelor;

Rata prudentă de creștere pe termen mediu se evaluează pe baza proiecțiilor pe o perioadă de zece ani actualizate la intervale regulate.

Atunci când definește traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu pentru statele membre care nu au atins încă acest obiectiv și în situația în care permite o abatere temporară de la acest obiectiv în cazul țărilor care l-au atins deja, cu condiția păstrării unei marje adecvate de siguranță raportat la valoarea de referință a deficitului și cu condiția revenirii poziției bugetare la obiectivul bugetar pe termen mediu pe parcursul perioadei programului, Consiliul ia în considerare implementarea reformelor structurale majore care determină economii directe de costuri pe termen lung, inclusiv prin consolidarea potențialului de creștere, având, prin urmare, un impact cuantificabil asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice.

Se acordă o atenție specială reformelor sistemului de pensii care introduc un sistem cu mai mulți piloni, incluzând un pilon obligatoriu, finanțat în întregime. Statele membre care implementează astfel de reforme sunt autorizate să se abată de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu sau chiar să se abată de la obiectiv, în condițiile în care abaterea reflectă costul net al reformei pilonului administrat public și are caracter temporar, precum și în condițiile în care se menține o marjă adecvată de siguranță raportat la valoarea de referință a deficitului.

Consiliul examinează, de asemenea, în ce măsură conținutul programului de stabilitate facilitează realizarea unei convergențe sustenabile în cadrul zonei euro și coordonarea mai strânsă a politicilor economice, precum și dacă politicile economice ale statului membru în cauză sunt coerente cu orientările generale de politică economică ale statelor membre și ale Uniunii.

În perioade de recesiune economică gravă cu caracter general statele membre pot fi autorizate să devieze temporar de la traiectoria de ajustare impusă de politica bugetară prudentă menționată în al patrulea paragraf.

2. Consiliul examinează programul de stabilitate în termen de cel mult trei luni de la prezentarea lui. Consiliul, la recomandarea Comisiei și după consultarea Comitetului economic și financiar, emite dacă este necesar un aviz asupra programului. Atunci când Consiliul, în conformitate cu articolul 121 din tratat, consideră că obiectivele și conținutul programului trebuie întărite, cu precădere în ceea ce privește politica bugetară prudentă, acesta invită prin avizul său respectivul stat membru să își ajusteze programul.”

5. Articolul 6 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 6

1. Ca parte a supravegherii multilaterale și în concordanță cu articolul 121 alineatul (3) din tratat, Consiliul monitorizează implementarea programelor de stabilitate, pe baza informațiilor furnizate de statele membre participante și a evaluărilor Comisiei și Comitetului economic și financiar, în special în vederea identificării unor diferențelor semnificative reale sau așteptate între poziția bugetară și obiectivul bugetar pe termen mediu sau între poziția bugetară și ritmul de ajustare adecvat în vederea atingerii acestui obiectiv, rezultând din devieri de la politica bugetară prudentă.

2. În cazul unei devieri importante de la politica bugetară prudentă menționată la articolul 5 alineatul (1) al patrulea paragraf din prezentul regulament și pentru a împiedica apariția unui deficit excesiv, Comisia în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din tratat poate adresa o avertizare statului membru în cauză.

O deviere de la politica bugetară prudentă este considerată importantă atunci când sunt îndeplinite următoarele condiții: o creștere a cheltuielilor superioară unei creșteri a cheltuielilor conforme cu o politică bugetară prudentă necompensată prin măsuri discreționare de creștere a veniturilor, sau măsuri discreționare de creștere a veniturilor necompensate prin reducerea cheltuielilor și un impact total al deviației asupra soldului bugetar de cel puțin 0,5% din PIB într-un an și de cel puțin 0,25% din PIB în medie pe an, în doi ani consecutivi.

Deviația nu se ia în considerare în cazul în care statul membru a depășit în mod semnificativ obiectivul bugetar pe termen mediu, ținând seama de prezența dezechilibrelor economice excesive, iar planurile bugetare prezentate în programul de stabilitate nu periclitează acest obiectiv pe parcursul perioadei programului.

Deviația poate de asemenea să nu fie luată în considerare în caz de recesiune economică gravă cu caracter general.

3. În cazul în care devierea importantă de la politica bugetară prudentă persistă sau este deosebit de gravă Consiliul, la recomandarea Comisiei, adresează o recomandare statului membru în cauză invitându-l să ia măsurile de ajustare necesare. Consiliul, la propunerea Comisiei, face publică recomandarea.”

6. Articolul 7 se modifică după cum urmează:

(a) alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

„1. Fiecare stat membru care face obiectul unei derogări prezintă Consiliului și Comisiei informațiile necesare în scopul supravegherii multilaterale la intervale regulate, conform articolului 121 din tratat, sub forma unui program de convergență care reprezintă baza esențială pentru stabilitatea prețurilor și pentru o creștere puternică și durabilă, care conduce la crearea de locuri de muncă.”

(b) alineatul 2 se modifică după cum urmează:

(i) litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

„(a) obiectivul bugetar pe termen mediu și traiectoria de ajustare în vederea atingerii acestui obiectiv ca procent din PIB de către soldul bugetului general, evoluția așteptată a ratei datoriei publice, traiectoria de creștere a cheltuielilor publice prevăzută, traiectoria de creștere a veniturilor publice prevăzută în ipoteza menținerii politicilor existente și o cuantificare a măsurilor discreționare prevăzute în privința veniturilor, obiectivele de politică monetară pe termen mediu, relația acestor obiective cu stabilitatea prețurilor și a ratei de schimb și cu realizarea unei convergențe sustenabile;”

(ii) litera (c) se înlocuiește cu următorul text:

„(c) o evaluare cantitativă a măsurilor bugetare și a altor măsuri de politică economică aflate în curs de aplicare sau propuse în vederea atingerii obiectivelor programului, incluzând o analiză costuri-beneficii a reformelor structurale majore care au ca efect realizarea de economii directe în materie de costuri pe termen lung, inclusiv prin consolidarea potențialului de creștere;”

(c) alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:

„3. Informațiile privind evoluția soldului bugetului general și a ratei deficitului public, creșterea cheltuielilor publice, traiectoria de creștere prevăzută a veniturilor publice în ipoteza menținerii politicilor existente, măsurile discreționare prevăzute în privința veniturilor și principalele estimări economice menționate la alineatul (2) literele (a) și (b) se stabilesc anual și acoperă anul precedent, anul curent și cel puțin următorii trei ani.”

7. Articolul 8 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 8

1. Programele de convergență se prezintă anual, între 1 și 30 aprilie.

2. Statele membre fac publice programele lor de convergență.”

8. Articolul 9 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 9

1. Pe baza evaluărilor Comisiei și ale Comitetului economic și financiar, Consiliul examinează, în cadrul supravegherii multilaterale în temeiul articolului 121 din tratat, obiectivele bugetare pe termen mediu prezentate de statele membre în cauză, evaluează dacă estimările economice pe care se bazează programul sunt realiste, dacă traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu este adecvată și dacă măsurile ce se iau și/sau se propun pentru a respecta traiectoria respectivă de ajustare sunt suficiente pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu în cadrul ciclului și pentru realizarea unei convergențe sustenabile.

Atunci când evaluează traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, Consiliul examinează dacă în perioadele economice favorabile se depune un efort de ajustare mai mare, în timp ce efortul poate fi mai limitat în situații economice nefavorabile. În cazul statelor membre în care există un nivel ridicat al datoriei publice, dezechilibre economice excesive, sau ambele, Consiliul examinează dacă îmbunătățirea anuală a soldului bugetar ajustat ciclic, din care se deduc măsurile one-off și alte măsuri temporare, este superioară valorii de 0,5 % din PIB. Pentru statele membre participante la ERM 2, Consiliul examinează dacă statul membru în cauză procedează la o îmbunătățire anuală corespunzătoare a soldului său ajustat ciclic cu 0,5% din PIB ca valoare de referință, din care se deduc măsurile one-off și alte măsuri temporare, îmbunătățire necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu.

Pentru a garanta atingerea efectivă și menținerea obiectivului bugetar pe termen mediu, Consiliul verifică dacă traiectoria de creștere a cheltuielilor publice combinată cu măsurile aflate în curs de aplicare sau prevăzute pe partea veniturilor este compatibilă cu o politică bugetară prudentă.

Politica bugetară este considerată ca fiind prudentă și, prin urmare, având ca efect atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu și a menținerii acestuia în timp dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

(a) pentru statele membre care au atins obiectivul bugetar pe termen mediu, creșterea anuală a cheltuielilor nu depășește o rată prudentă de creștere a PIB pe termen mediu, cu excepția cazului în care această depășire corespunde unor măsuri discreționare pe partea veniturilor;

(b) pentru statele membre care nu au atins încă obiectivul bugetar pe termen mediu, creșterea anuală a cheltuielilor nu depășește o rată inferioară unei rate prudente de creștere a PIB pe termen mediu, cu excepția cazului în care această depășire corespunde unor măsuri discreționare pe partea veniturilor. Diferența dintre rata de creștere a cheltuielilor publice și o rată de creștere prudentă a PIB pe termen mediu se stabilește astfel încât să se asigure o ajustare corespunzătoare în direcția obiectivului bugetar pe termen mediu;

(c) reducerea discreționară a elementelor de venituri publice corespunde unei reduceri a cheltuielilor, unei creșteri discreționare a altor elemente de venituri publice sau ambelor;

Rata prudentă de creștere pe termen mediu se evaluează pe baza proiecțiilor pe o perioadă de zece ani actualizate la intervale regulate.

Atunci când definește calea de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu pentru statele membre care nu au atins încă acest obiectiv și în situația în care permite o abatere temporară de la acest obiectiv în cazul țărilor care l-au atins deja, cu condiția păstrării unei marje adecvate de siguranță raportat la valoarea de referință a deficitului și a revenirii poziției bugetare la obiectivul bugetar pe termen mediu pe parcursul perioadei programului, Consiliul ia în considerare implementarea reformelor structurale majore care determină economii directe de costuri pe termen lung, inclusiv prin consolidarea potențialului de creștere, având, prin urmare, un impact cuantificabil asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice.

Se acordă o atenție specială reformelor sistemului de pensii care introduc un sistem cu mai mulți piloni, incluzând un pilon obligatoriu, finanțat în întregime. Statele membre care implementează astfel de reforme sunt autorizate să se abată de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu sau chiar să se abată de la obiectiv, în condițiile în care abaterea reflectă costul net al reformei pilonului administrat public și are caracter temporar, precum și în condițiile în care se menține o marjă adecvată de siguranță raportat la valoarea de referință a deficitului.

Consiliul examinează, de asemenea, în ce măsură conținutul programului de convergență facilitează o coordonare mai strânsă a politicilor economice, precum și dacă politicile economice ale statului membru în cauză sunt coerente cu orientările generale de politică economică ale statelor membre și ale Uniunii. În plus, în cazul statelor membre participante la ERM 2, Consiliul examinează măsura în care conținutul programului de convergență asigură o participare eficientă la mecanismul ratei de schimb.

În perioade de recesiune economică gravă cu caracter general statele membre pot fi autorizate să devieze temporar de la traiectoria de ajustare impusă de politica bugetară prudentă menționată în al patrulea paragraf.

2. Consiliul examinează programul de convergență în termen de cel mult trei luni de la prezentarea lui. Consiliul, la recomandarea Comisiei și după consultarea Comitetului economic și financiar, emite dacă este necesar un aviz asupra programului. Atunci când Consiliul, în conformitate cu articolul 121 din tratat, consideră că obiectivele și conținutul programului trebuie întărite, cu precădere în ceea ce privește politica bugetară prudentă, acesta invită, prin avizul său, respectivul stat membru să își ajusteze programul.”

9. Articolul 10 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 10

1. Ca parte a supravegherii multilaterale și în concordanță cu articolul 121 alineatul (3) din tratat, Consiliul monitorizează implementarea programelor de convergență, pe baza informațiilor furnizate de statele membre care fac obiectul unei derogări și a evaluărilor Comisiei și Comitetului economic și financiar, în special în vederea identificării unor diferențelor semnificative reale sau așteptate între poziția bugetară și obiectivul bugetar pe termen mediu sau între poziția bugetară și ritmul de ajustare adecvat în vederea atingerii acestui obiectiv, rezultând din devieri de la politica bugetară prudentă.

În plus, Consiliul monitorizează politicile economice ale statelor membre care fac obiectul unei derogări în lumina obiectivelor programelor de convergență, pentru a se asigura că politicile lor sunt orientate spre stabilitate, evitând astfel abateri ale cursului de schimb real și fluctuații excesive ale cursului de schimb nominal.

2. În cazul unei devieri importante de la politica bugetară prudentă menționată la articolul 9 alineatul (1) al patrulea paragraf din prezentul regulament și pentru a împiedica apariția unui deficit excesiv, Comisia în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din tratat poate adresa o avertizare statului membru în cauză.

O deviere de la politica bugetară prudentă este considerată importantă în următoarele cazuri: o creștere a cheltuielilor superioară unei creșteri a cheltuielilor conformă cu o politică bugetară prudentă necompensată prin măsuri discreționare de creștere a veniturilor sau măsuri discreționare de creștere a veniturilor necompensate prin reducerea cheltuielilor și un impact total al deviației asupra soldului bugetar de cel puțin 0,5% din PIB într-un an și de cel puțin 0,25% din PIB în medie pe an, în doi ani consecutivi.

Deviația nu se ia în considerare în cazul în care statul membru a depășit în mod semnificativ obiectivul bugetar pe termen mediu, ținând seama de prezența dezechilibrelor economice excesive, iar planurile bugetare prezentate în programul de stabilitate nu periclitează acest obiectiv pe parcursul perioadei programului.

Deviația poate de asemenea să nu fie luată în considerare în caz de recesiune economică gravă cu caracter general.

3. În cazul în care devierea importantă de la politica bugetară prudentă persistă sau este deosebit de gravă, Consiliul, la recomandarea Comisiei, adresează o recomandare statului membru în cauză invitându-l să ia măsurile de ajustare necesare. Consiliul, la propunerea Comisiei, publică recomandarea.”

10. Toate trimiterile la articolul 99 se înlocuiesc în întregul regulament cu trimiteri la articolul 121.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles,

Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu

Președintele Președintele

FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ

1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI:

1.1. Titlul propunerii/inițiativei:

Regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice

1.2. Domeniu (domenii) politice în cauză în structura ABM/ABB[4]

Afaceri economice și financiare

1.3. Natura propunerii/inițiativei

( Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă

( Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[5]

( Propunere/inițiativă care se referă la prelungirea unei acțiuni existente

( Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune reorientată către o acțiune nouă

1.4. Obiective

1.4.1. Obiectiv(e) strategic(e) multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă

Favorizarea creșterii UE, a creării de locuri de muncă și a dezvoltării durabile

1.4.2. Obiectiv(e) specific(e) și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză

Obiective specifice : nr. 1 și nr. 3

- Asigurarea coordonării efective a politicilor și a coerenței generale a acestora în elaborarea răspunsului UE la criza economică, în contextul realizării strategiei Europa 2020 și al unei dezvoltări durabile pentru mărirea potențialului de creștere al statelor membre și o Uniune Europeană mai competitivă;

- Încurajarea statelor membre să tindă spre poziții bugetare solide și finanțe publice sustenabile și de înaltă calitate în ceea ce privește contribuție lor la creștere.

Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză

Uniunea economică și monetară

1.4.3. Rezultatul (rezultatele) și impactul preconizate

A se preciza efectele pe care propunerea/inițiativa ar trebui să le aibă asupra beneficiarilor vizați/grupurilor vizate.

În comunicarea sa, COM(2010) 367, Comisia a subliniat nevoia unei abordări politice bine definite la nivelul UE în vederea (i) revigorării relansării economice, (ii) replasării finanțelor publice pe o bază stabilă și (iii) promovării creșterii sustenabile și a creării de locuri de muncă.

Propunerea de modificare a regulamentului care constituie componenta preventivă a Pactului de stabilitate și creștere (PSC) face parte din propunerile legislative formale anunțate în comunicarea menționată mai sus. Aceste modificări vizează consolidarea coordonării politicilor economice, răspunzând în special nevoii de aplicare eficientă a supravegherii economice a politicilor bugetare ale statelor membre prin stimulente și sancțiuni corespunzătoare și prin focalizarea mai intensă pe datoria publică și sustenabilitatea bugetară.

1.4.4. Indicatori de rezultat și de impact

A se preciza indicatorii care permit monitorizarea punerii în aplicare a propunerii/inițiativei.

Realizarea obiectivului general al Comisiei de favorizare a creșterii, a creării de locuri de muncă și a dezvoltării durabile în UE, este măsurată prin următorii indicatori de impact:

- măsura în care statele membre înregistrează rezultatele bugetare în conformitate cu PSC;

- creșterea/producția potențială.

Realizarea obiectivului specific nr. 3 menționat anterior este măsurată cu ajutorul următorului indicator de rezultate: procentul recomandărilor individuale ale Comisiei referitoare la Pactul de stabilitate și creștere (PSC) implementate de statele membre (sub rezerva adoptării lor de către Consiliu).

1.5. Motivul (motivele) propunerii/inițiativei

1.5.1. Cerințe de îndeplinit pe termen scurt sau lung

Propunerea legislativă face parte din măsurile anunțate de Comisie în Comunicarea sa COM(2010) 367, din 30 iunie 2010, care detaliază ideile strategice din Comunicarea COM(2010) 250 a Comisiei din 12 mai 2010 și se bazează pe orientările convenite în cadrul Consiliului European din 17 iunie 2010.

1.5.2. Valoarea adăugată a implicării UE

Coordonarea politicilor economice ale statelor membre face parte integrantă din competențele UE, conform titlului VIII (privind politica economică și monetară) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

1.5.3. Învățăminte desprinse din experiențele anterioare similare

Experiența a demonstrat necesitatea îmbunătățirii coordonării politicilor economice, în special a componentei preventive și a componentei restrictive a PSC.

1.5.4. Coerența și posibila sinergie cu alte instrumente relevante

Propunerea legislativă este unul din elementele programului de reformă economică de anvergură, prezentat în comunicarea COM(2010) 367 din 30 iunie 2010.

1.6. Durata acțiunii și a impactului financiar al acesteia

( Propunere/inițiativă cu durată limitată

- ( Propunere/inițiativă în vigoare din [ZZ/LL]AAAA până la [ZZ/LL]AAAA

- ( Impact financiar din AAAA până în AAAA

( Propunere/inițiativă cu durată nelimitată

- punere în aplicare cu o perioadă de creștere în intensitate din AAAA până în AAAA,

- urmată de o perioadă de funcționare în regim de croazieră.

1.7. Modul (modurile) de gestionare preconizat(e)[6]

( Gestiune centralizată directă de către Comisie

( Gestiune centralizată indirectă , prin delegarea sarcinilor de execuție:

- ( agențiilor executive

- ( organismelor instituite de Comunități[7]

- ( organismelor publice naționale/organismelor cu misiune de serviciu public

- ( persoanelor cărora li se încredințează executarea unor acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul articolului 49 din Regulamentul financiar

( Gestiune partajată cu state membre

( Gestiune descentralizată împreună cu țări terțe

( Gestiune în comun cu organizații internaționale (de precizat)

Dacă se indică mai multe moduri de gestionare, se furnizează detalii suplimentare în secțiunea „Observații“.

Observații

2. MĂSURI DE GESTIONARE

2.1. Norme de monitorizare și raportare

A se preciza frecvența și condițiile.

N/A

2.2. Sistemul de gestiune și control

2.2.1. Riscul (riscurile) identificat(e)

N/A

2.2.2. Metoda (metodele) de control preconizată (e)

N/A

2.3. Măsuri de prevenire a fraudelor și a neregulilor

A se preciza măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate.

N/A

3. IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI

3.1. Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual și linia bugetară (liniile bugetare) afectată (afectate)

Propunerea legislativă nu implică utilizarea de resurse umane sau financiare suplimentare.

- Linii bugetare de cheltuieli existente

În ordinea rubricilor și a liniilor bugetare din cadrul financiar multianual.

Rubrica din cadrul financiar multianual | Linia bugetară | Tip de cheltuieli | Contribuție |

Număr [Descriere…………………………………....] | CD/CND ([8]) | țări AELS[9] | țări candidate[10] | țări terțe | în sensul articolului 18(1)(a) din Regulamentul financiar |

[XX.YY.YY.YY] | CD/CND | DA/NU | DA/NU | DA/NU | DA/NU |

- Noile linii bugetare a căror creare se solicită: Nu se aplică

În ordinea rubricilor și a liniilor bugetare din cadrul financiar multianual.

Rubrica din cadrul financiar multianual | Linia bugetară | Tip de cheltuieli | Contribuție |

Număr [Rubrică ….................................................….] | CD/ CND | țări AELS | țări candidate | țări terțe | în sensul articolului 18(1)(a) din Regulamentul financiar |

[XX.YY.YY.YY] | DA/NU | DA/NU | DA/NU | DA/NU |

3.2. Impactul estimat asupra cheltuielilor

3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor

milioane EUR (cu 3 zecimale)

Rubrica din cadrul financiar multianual: | Număr | [Rubrică …………………………………………………………………………...….] |

milioane EUR (cu 3 zecimale)

- 3.2.3.2. Necesarul de resurse umane estimat

- ( Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse umane

- ( Propunerea/inițiativa implică utilizarea de resurse umane, conform explicațiilor de mai jos:

Estimarea trebuie exprimată în valoare întreagă (sau cel mult cu o zecimală)

Anul N | Anul N+1 | Anul N+2 | Anul N+3 | A se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) |

( Posturi din schema de personal (posturi de funcționari și de agenți temporari) |

XX 01 01 01 (la sediu și în birourile de reprezentare ale Comisiei) |

XX 01 01 02 (în delegații) |

XX 01 05 01 (cercetare indirectă) |

10 01 05 01 (cercetare directă) |

( Personal extern (în echivalent normă întreagă: ENI)[18] |

XX 01 02 01 (AC, INT, END din „pachetul global”) |

XX 01 02 02 (AC, INT, TED, AL și END în delegații) |

10 01 05 02 (AC, INT, END în cadrul cercetării directe) |

Altă linie bugetară (a se preciza) |

TOTAL |

XX este domeniul de politică sau titlul din buget în cauză.

Necesarul de resurse umane va fi acoperit de efectivele de personal ale DG-ului în cauză alocate deja gestionării acțiunii și/sau realocate intern în cadrul DG-ului, completate, după caz, prin resurse suplimentare, care ar putea fi alocate DG-ului care gestionează acțiunea în cadrul procedurii de alocare anuală și în lumina constrângerilor bugetare.

Descrierea sarcinilor care trebuie efectuate:

Funcționari și agenți temporari |

Personal extern |

3.2.4. Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual actual

- ( Propunerea/inițiativa este compatibilă cu cadrul financiar multianual existent.

- ( Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii corespunzătoare din cadrul financiar multianual.

A se explica reprogramarea necesară, precizându-se liniile bugetare în cauză și sumele aferente.

- ( Propunerea/inițiativa necesită utilizarea instrumentului de flexibilitate sau revizuirea cadrului financiar multianual[21].

A se explica necesitatea efectuării acestei acțiuni, precizând rubricile și liniile bugetare în cauză, precum și sumele aferente.

3.2.5. Participarea terților la finanțare

- ( Propunerea/inițiativa nu prevede cofinanțare din partea terților

- ( Propunerea/inițiativa prevede cofinanțare, estimată în cele ce urmează:

Credite de angajament în milioane EUR (cu 3 zecimale)

Anul N | Anul N+1 | Anul N+2 | Anul N+3 | A se introduce numărul de ani necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) | Total |

Anul N | Anul N+1 | Anul N+2 | Anul N+3 | A se introduce numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) |

Articolul …. | | | | | | | | | |Pentru diversele venituri alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli afectată (afectate).

A se preciza metoda de calcul a impactului asupra veniturilor.

[1] JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

[2] JO L 209, 2.8.1997, p. 6.

[3] JO C 236, 2.8.1997, p. 1.

[4] ABM: gestionare pe activități – ABB: întocmirea bugetului pe activități

[5] Astfel cum sunt menționate la articolul 49 alineatul (6) litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar.

[6] Explicațiile privind modurile de gestionare, precum și trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe site-ul BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html

[7] Astfel cum sunt menționate la articolul 185 din Regulamentul financiar.

[8] CD = credite diferențiate / CND = credite nediferențiate.

[9] AELS: Asociația Europeană a Liberului Schimb.

[10] Țările candidate și, după caz, țările potențial candidate din Balcanii Occidentali.

[11] Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei.

[12] Asistență tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă.

[13] Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei.

[14] Realizările se referă la produsele și serviciile care vor fi furnizate (de ex.: numărul de schimburi de studenți finanțate, numărul de km de străzi construiți etc.).

[15] Conform descrierii din partea 1.4.2. „Obiectiv(e) specific(e):”

[16] Anul N este anul în care începe punerea în aplicare a propunerii/inițiativei.

[17] Asistență tehnică și/sau administrativă și cheltuieli de sprijin pentru punerea în aplicare a programelor și/sau a acțiunilor UE (fostele linii „BA”), cercetare indirectă și cercetare directă.

[18] AC = agent contractual; INT= personal interimar („ Intérimaire ”); TED= Tânăr expert delegat; AL= agent local; END= expert național detașat.

[19] Sub plafonul pentru personal extern din credite operaționale (fostele linii „BA”).

[20] În special pentru fonduri structurale, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și Fondul european pentru pescuit (FEP).

[21] A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional.

[22] În ceea ce privește resursele proprii tradiționale (taxe vamale, cotizațiile pentru zahăr), sumele indicate trebuie să fie sume nete, și anume sume brute după deducerea a 25% pentru costuri de colectare.