COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 7.6.2011 
SEC(2011) 810 final 
  
Recomandare de 
RECOMANDARE A CONSILIULUI 
privind Programul na țional de reform ă pe 2011 al Italiei 
  
și care include avizul Consiliului 
 
privind Programul de stab ilitate actualizat al Ita liei pentru perioada 2011-2014 
{SEC(2011) 720 final} 
 
 
RO 2   RO Recomandare de 
RECOMANDARE A CONSILIULUI 
privind Programul na țional de reform ă pe 2011 al Italiei 
  
și care include avizul Consiliului 
 
privind Programul de stabilitate actua lizat al Italiei pentru perioada 2011-2014 
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, 
având în vedere Tratatul privind func ționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 
alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4), 
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind 
consolidarea supravegherii pozi țiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor 
economice
1, în special articolul 5 alineatul (3), 
având în vedere recomandarea Comisiei Europene2, 
având în vedere concluziile Consiliului European, având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea for ței de munc ă, 
după consultarea Comitetului economic și financiar, 
întrucât: (1) La 26 martie 2010, Consiliul European a acceptat propunerea Comisiei Europene de 
lansare a unei noi strategii pentru ocuparea for ței de munc ă și creștere economic ă, 
Strategia Europa 2020, pe baza unei coordon ări consolidate a politicilor economice, 
care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare ac țiuni în vederea 
stimulării potențialului de cre ștere durabil ă și de competitivitate al Europei. 
(2) La 13 iulie 2010, Consiliul a adop tat o recomandare privind orient ările generale pentru 
politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii Europene  (2010-2014), iar, la 
21 octombrie 2010, o decizie privind orient ările pentru politicile de ocupare a for ței de 
muncă ale statelor membre
3, care formeaz ă împreună „orientările integrate”. Statele 
membre au fost invitate s ă țină seama de orient ările integrate în cadrul politicilor 
economice și de ocupare a for ței de munc ă naționale. 
                                                 
1 JO L 209, 2.8.1997, p. 1. 
2 JO C, , p. . 
3 Men ținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011. 
 
RO 3   RO (3) La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima analiz ă anuală a creșterii, marcând 
începutul unui nou ciclu de guvernan ță economic ă în UE și al primului semestru 
european de coordonare ex-ante și integrată a politicilor, care se bazeaz ă pe Strategia 
Europa 2020.  
(4) La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat priorit ățile privind consolidarea 
bugetară și reforma structural ă (în conformitate cu concluziile Consiliului din 
15 februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a cre șterii efectuate de 
Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete 
solide și a sustenabilit ății finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pie ței 
forței de munc ă și depunerii de noi eforturi în vederea consolid ării creșterii economice. 
Consiliul European a solicitat statelor membre s ă transpun ă aceste priorit ăți în măsuri 
concrete pe care s ă le includ ă în programele lor de stabilitate sau de convergen ță și în 
programele na ționale de reform ă. 
(5) La 25 martie 2011, Consiliul European a invita t, de asemenea, statele membre care 
participă la Pactul euro plus s ă își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi 
incluse în programele lor de stabilitate sau de convergen ță și în programele lor 
naționale de reform ă. 
(6) La 6 mai 2011, Italia a prezentat actua lizarea pentru 2011 a programului s ău de 
stabilitate care acoper ă perioada 2011-2014, precum și programul s ău național de 
reformă pentru 2011. Pentru a se ține seama de leg ăturile dintre cele dou ă programe, 
acestea au fost evaluate în acela și timp.  
(7) Economia Italiei a fost afectat ă de deficien țe structurale cu mult înainte de actuala 
criză economic ă și financiar ă mondială. În perioada 2001-2007, cre șterea medie a 
PIB-ului real a fost de  aproximativ 1 %, adic ă abia jum ătate din media înregistrat ă în 
zona euro, în special din cauza cre șterii lente a productivit ății. Dat fiind c ă aceste 
evoluții au afectat întreaga țară, disparitățile economice pronun țate dintre regiuni nu au 
fost reduse. Cu toate c ă economia nu era caracterizat ă de dezechilibre interne majore 
în sectorul privat, aceasta  a fost puternic afectat ă de criza mondial ă. O scădere 
pronunțată a exporturilor și, ulterior, a investi țiilor a produs o contrac ție puternic ă a 
PIB-ului real de aproximativ 7 % între cel de al doilea trim estru al anului 2008 și cel 
de al doilea trimestru al anului 2009. Dup ă o scădere constant ă în ultimul deceniu, 
datoria public ă brută a crescut la 119 % pân ă la sfârșitul anului 2010, reflectând, de 
asemenea, sc ăderea puternic ă a PIB-ului. Rata de ocupare a sc ăzut mult mai pu țin 
datorită sprijinului acordat printr-o schem ă finanțată de guvern pentru reducerea orelor 
de lucru, ceea ce a dus la o cre ștere doar moderat ă a ratei șomajului în perioada 
2008-2009. Datorit ă exporturilor, economia a început s ă se redreseze în cea de a doua 
jumătate a anului 2009, de și într-un ritm lent. Situa ția de pe pia ța forței de munc ă a 
rămas fragil ă în 2010, cu o rat ă a șomajului care s-a stabilizat la aproximativ 8,5 % 
până la sfârșitul anului. Dat ă fiind rata foarte ridicat ă a datoriei publice, Italia a 
adoptat, în mod corespunz ător, o pozi ție bugetar ă prudentă în cursul crizei, ab ținându-
s e  d e  l a  m ăsuri importante de stimulare fiscal ă și menținând, astfel, deficitul public 
sub media zonei euro în perioada 2009-2010.  
(8) Pe baza evalu ării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a 
programului de stabilitate actualizat, Consiliul consider ă că scenariul macroeconomic 
pe care se bazeaz ă programul este plauzibil. Programul preconizeaz ă un nivel al 
deficitului public genera l sub valoarea de referin ță de 3 % din PIB pân ă în 2012, 
 
RO 4   RO obținut printr-o limitare suplimentar ă a cheltuielilor și prin venituri suplimentare 
provenite din îmbun ătățirea respect ării normelor fiscale. Dup ă corectarea deficitului 
excesiv, programul urm ărește realizarea obiectivului pe  termen mediu (OTM) de a 
avea o pozi ție bugetar ă echilibrat ă din punct de vedere structural pân ă la sfârșitul 
perioadei acoperite de program (2014), sprijinit ă de un angajament de a limita și mai 
mult cheltuielile primare. Programul preconizeaz ă că rata deficitului public va ajunge 
la cel mai ridicat nivel în 2011, pentru ca apoi s ă scadă într-un ritm din ce în ce mai 
rapid pe m ăsură ce excedentul primar cre ște. Efortul bugetar anual mediu prev ăzut 
pentru perioada 2010-2012 este superior nivelului de 0,5 % din PIB recomandat de 
Consiliu în cadrul procedurii aplicabile defi citelor excesive (PDE), iar ritmul de 
ajustare preconizat dup ă 2012 este mult mai rapid decât cel prev ăzut în dispozi țiile 
Pactului de stabilitate și de creștere. Obținerea rezultatele men ționate anterior în 
materie de deficit și datorie necesit ă o execuție bugetar ă strictă, fiind nevoie totodat ă 
de mai multe informa ții privind m ăsurile de consolidare pl anificate pentru a spori 
credibilitatea programului.  
(9) Dată fiind datoria public ă foarte ridicat ă, de aproximativ 120 % din PIB în 2011, 
urmărirea unei consolid ări durabile și credibile și adoptarea m ăsurilor structurale de 
consolidare a cre șterii reprezint ă priorități-cheie pentru Italia. Pentru perioada pân ă în 
2012, realizarea obiectivelor priv ind deficitul public general care au fost stabilite în 
programul de stabilitate și, implicit, corectarea deficitului excesiv pân ă în 2012 se 
bazează pe punerea în  aplicare deplin ă a măsurilor deja adoptate. Ar fi necesare ac țiuni 
suplimentare în cazul în care, de ex emplu, veniturile provenite din îmbun ătățirea 
respectării normelor fiscale sunt mai reduse decât cele înscrise în buget sau dac ă apar 
dificultăți în ceea ce prive ște realizarea limit ării planificate a chel tuielilor de capital. 
Pentru perioada 2013-2014, noul cadru  bugetar trienal prevede ca m ăsurile concrete 
care stau la baza efortu rilor de consolidare s ă fie adoptate pân ă în octombrie 2011. 
Deși cadrul bugetar a fost consolidat în mod considerabil în ultimii ani, introducerea 
unor plafoane de ch eltuieli ob ligatorii și a unor îmbun ătățiri suplimentare ale 
monitoriz ării bugetare în toate sub-s ectoarele publice este menit ă să stimuleze 
disciplina bugetar ă și să sporească credibilitatea strategiei bugetare pe termen mediu. 
(10) În ciuda ritmului relativ sus ținut de creare a locurilor de munc ă în anii anteriori crizei, 
piața forței de munc ă din Italia prezint ă unele deficien țe structurale. Lucr ătorii cu 
contracte pe durat ă nedeterminat ă beneficiaz ă de mai mult ă protecție decât lucr ătorii 
cu vechime mic ă în muncă sau cei angaja ți cu contracte temporar e, în special atunci 
când sunt înregistra ți oficial ca liber profesioni ști, însă se găsesc de fapt într-o rela ție 
de subordonare clasic ă. În cazul celor dintâi, legisla ția muncii permite concedieri 
colective și concedieri din motiv e economice într-un num ăr foarte limitat de cazuri. În 
același timp, nu to ți lucrătorii care î și pierd locul de munc ă primesc un ajutor 
corespunz ător pentru venit, deoarece segmentarea pie ței forței de munc ă este înso țită 
de o fragmentare a ajutoarelor de șomaj. Nivelul șomajul în rândul lucr ătorilor cu 
vârsta sub 25 de ani a ajuns la 27,8 % în 2010, cu o distribu ție inegală în țară, iar 
șomajul în rândul tinerilor a fost de dou ă ori mai mare în regiunile sudice decât în cele 
nordice. Rolul uceniciilor și al formării profesionale nu este eviden țiat într-o m ăsură 
suficientă. Deși ar fi foarte util și foarte necesar, nu exist ă în prezent un sistem unic de 
certificare a competen țelor și de recunoa ștere a standardelor de formare și de formare 
profesional ă care să fie recunoscut în toat ă țara, situa ție care împiedic ă mobilitatea 
forței de munc ă și șansele de angajare pe întregul teritoriu al Italiei.  Eficacitatea 
serviciilor de ocupare a for ței de munc ă ar trebui îmbun ătățită, în special în regiunile 
 
RO 5   RO cu o rată ridicată a șomajului. În sfâr șit, munca nedeclarat ă rămâne un fenomen 
important în Italia.  
(11) Alinierea evolu ției salariilor la cre șterea productivit ății este important ă, dat fiind c ă 
Italia a cunoscut pierderi constante ale competitivit ății de la începutul  anilor '90. În 
acest sens, negocierile la nivelul întreprind erilor pot juca un rol semnificativ, care ar 
putea contribui, de asemenea, la solu ționarea disparit ăților regionale de pe pia ța forței 
de muncă. Reforma din 2009 a cadrului de negoc iere a introdus, printre altele, 
posibilitatea introducerii unor  clauze de deschidere ( și anume, derog ări de la salariul 
sectorial convenit la nivel na țional), îns ă nu a fost înc ă utilizată pe scară largă. 
(12) Rata de ocupare a femeilor este cu peste 20 de puncte procentuale mai redus ă decât 
cea a bărbaților, pe întreg teritoriul țării. În regiunile sudice, numai o treime din 
femeile cu vârsta cuprins ă între 20 și 64 de ani aveau un loc de munc ă în 2009, atât din 
cauza ratelor de activitate relativ mai reduse, cât și din cauza șomajului mai ridicat. 
Impozitarea relativ ridicat ă a veniturilor salariale în Italia reduce stimulentele pentru 
oferta de for ță de muncă, în special în cazul so țiilor aflate în între ținere, și afecteaz ă în 
mod negativ cererea de for ță de muncă din partea întreprinderilo r. Pentru a contribui la 
creșterea ratei de ocupare a femeilor, programul na țional de reform ă reaminte ște 
planul de coordonare a eforturilo r la toate nivelurile administra ției, adoptat în 2010, 
pentru a promova reconcilierea vie ții profesionale cu via ța de familie. Guvernul a 
introdus recent un stimulent fiscal pentru întreprinderi le care angajeaz ă lucrători 
defavoriza ți, inclusiv lucr ători care î și desfășoară activitatea într-un sector sau o 
meserie în care dezechilibrul între femei și bărbați este deosebit de pronun țat, în 
regiuni cu un șomaj ridicat. Programul anun ță, de asemenea, o reform ă a sistemului 
fiscal în vederea transfer ării treptate a sarcinii fiscale de la impozitele pe salariu la 
taxele pe consum, ceea ce ar putea contribui la cre șterea ocup ării forței de munc ă. 
(13) În compara ție cu standardele UE, costul desf ășurării de activit ăți economice în Italia 
rămâne ridicat, în special în regiunile sudice, în ciuda m ăsurilor recente de 
îmbunătățire a mediului de afaceri și de creștere a orient ării către rezultate și a 
răspunderii administra ției publice. Ar trebui eliminate într-o mai mare m ăsură 
barierele de reglementare și administrative de pe pie țele de produse și servicii, în 
special în ceea ce prive ște serviciile profesionale . În 2009, a fost introdus ă o lege 
anuală privind concuren ța, ca instrument legislativ de îmbun ătățire a mediului 
concurențial și a protec ției consumatorilor, îns ă aceasta nu a fost înc ă adoptată. 
Procedurile de lung ă durată de executare a c ontractelor reprezint ă o altă deficiență a 
mediului de afaceri di n Italia. Posibilit ățile de finan țare a creșterii întreprinderilor prin 
alte filiere decât cele bancare sunt înc ă destul de rare în Italia, comparativ cu alte țări, 
în special pentru IMM-uri. Finan țarea prin capitaluri proprii și capitalul de risc, în 
special, joac ă în continuare numai un rol limitat, în ciuda poten țialului acestora de a 
impulsiona cre șterea dimensiunii întreprinderilor, p ătrunderea pe noi pie țe mondiale și 
îmbunătățirea guvernan ței corporative.  
(14) Cheltuielile CD au  cunoscut doar o cre ștere moderat ă în ultimii zece ani. Prin urmare, 
intensitatea CD r ămâne relativ redus ă, la un nivel de aproxima tiv 1,27 % din PIB, mult 
sub media UE (1,90 %). Acest decalaj se datoreaz ă, în special, unui nivel redus al 
cercetării industriale, intensitatea CD în într eprinderi fiind de 0,64 % din PIB în 
comparație cu o medie UE-27 de 1,23 %. Intensitatea capitalului de risc r ămâne, de 
asemenea, foarte redus ă. În planul na țional de reform ă sunt prezentate mai multe 
măsuri, inclusiv scutiri de impozite limitate în timp pentru întreprinderile care 
 
RO 6   RO investesc în proiecte  de cercetare desf ășurate de universit ăți sau de entit ăți din sectorul 
public, îns ă obiectivul de 1,53 % din PIB stabil it pentru intensitatea CD nu dep ășește 
cu mult nivelurile actuale.  
(15) Italia reprezint ă al treilea beneficiar ca m ărime al fondurilor pol iticii de coeziune a 
UE, primind aproximativ 8 % din bugetul tota l destinat politicii de coeziune a UE în 
perioada 2007-2013. La jum ătatea perioadei de programar e, procentul fondurilor UE 
mobilizate efectiv reprezint ă numai 16,8 % și este mult mai redus ă în regiunile de 
convergen ță sudice.  
(16) Italia și-a asumat mai multe angajamente în cadrul Pactului euro plus4. Programul 
național de reform ă menționează câteva m ăsuri recent adoptate și prezintă în linii mari 
planuri de reforme viitoare menite s ă asigure sustenabilitatea finan țelor publice și 
stabilitatea financiar ă, să stimuleze competitivitatea și să crească ocuparea for ței de 
muncă, în conformitate cu principiile Pactului euro plus. Un nou angajament asumat în 
mod special ca r ăspuns la acest pact const ă în intenția guvernului de a modifica 
constituția pentru a consolida disciplina bugetar ă. Aceste elemente au fost evaluate și 
luate în considerare în cadrul recomand ărilor. 
(17) Comisia a evaluat, în cazul Italiei, programul de stabilitate și programul na țional de 
reformă, inclusiv angajamentele asumate în ceea ce prive ște Pactul euro plus5. Comisia 
a ținut seama nu numai de relevan ța acestora pentru o politic ă bugetară și 
socioeconomic ă sustenabil ă în Italia, ci și de conformitatea acestora cu normele și 
orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernan ța economic ă 
globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribu ții la nivelul UE la deciziile 
naționale viitoare. În aceast ă lumină, Comisia consider ă că planul de consolidare al 
Italiei pentru perioada 2011-2014 este credibil pân ă în 2012, îns ă ar trebui sprijinit de 
măsuri concrete pentru peri oada 2013-2014, în vederea asigur ării unei tendin țe de 
scădere constant ă a datoriei publice foarte ridicate. Programul na țional de reform ă 
prezintă o serie de ini țiative cuprinz ătoare care vizeaz ă toate dimensiunile Strategiei 
Europa 2020, îns ă se consider ă că sunt necesare m ăsuri suplimentare în vederea 
soluționării deficien țelor structurale de lung ă durată care au fost exacerbate de criz ă. 
Pentru a spori poten țialul Italiei în materie de cre ștere și de creare de locuri de munc ă 
și pentru a promova reducerea decalajului regiunilor sudice, ar trebui întreprinse 
măsuri suplimentare în perioada 2011-2012 pentru a îmbun ătăți funcționarea pie ței 
forței de munc ă, a deschide pie țele de servicii și de produse la o concuren ță mai mare, 
a îmbunătăți mediul de afaceri, a cons olida politica de cercetare și inovare, precum și 
pentru a promova o utilizare mai rapid ă și mai adecvat ă a fondurilor de coeziune ale 
UE. 
(18) În lumina prezentei evalu ări și ținând seama, de asemenea, de Recomandarea 
Consiliului din 2 iunie 2010, formulat ă în temeiul articolulu i 126 alineatul (7) din 
Tratatul privind func ționarea Uniunii Europene, Consiliu l a examinat actualizarea din 
2011 a programului de stabilitat e al Italiei, iar avizul s ău6 se reflect ă, în special, în 
recomandarea formulat ă la punctul 1 de mai jos. Ținând seama de concluziile 
                                                 
4 Mai multe detalii privind angajamentele asumate în cadrul Pactului euro plus pot fi g ăsite în SEC(2011) 
720. 
5 SEC(2011) 720. 
6 Prev ăzut la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului. 
 
RO 7   RO Consiliului European din 25 martie 2011, Consiliul a examinat programul na țional de 
reformă al Italiei, 
RECOMAND Ă ca Italia s ă întreprind ă acțiuni în perioada 2011-2012 astfel încât: 
(1) Să pună în aplicare în 2011 și 2012 consolidarea bugetar ă planificat ă pentru a asigura 
corectarea deficitului excesiv. S ă exploateze pe deplin orice evolu ții bugetare mai 
favorabile decât a șteptările pentru a reduce mai rapid deficitul și datoria și să fie 
pregătită să prevină derapajele în execu ția bugetar ă. Să sprijine obiectivele stabilite 
pentru perioada 2013-2014 cu m ăsuri concrete pân ă în octombrie 2011, astfel cum se 
prevede în noul cadru bugetar multianual. S ă consolideze cadrul prin introducerea 
unor plafoane obligator ii ale cheltuielilor și prin îmbun ătățirea monitoriz ării în toate 
sub-sectoarele administra ției. 
(2) Să ia măsuri de combatere a segment ării pieței forței de munc ă, prin revizuirea 
aspectelor selectate din legisla ția privind protec ția forței de munc ă și prin reformarea 
substanțială a sistemului ajutoarelor de șomaj, care este în prezent fragmentat. S ă 
intensifice eforturile de combater e a muncii nedeclarate. În plus, s ă ia măsuri de 
promovare a unei particip ări mai mari a femeilor pe pia ța forței de munc ă, prin 
punerea la dispozi ție a mai multor centre de îngrijire pe întregul teritoriu al Italiei și 
prin oferirea de stimulente financiare f ără impact bugetar pentru  încadrarea în munc ă 
a celei de a doua persoane care c ontribuie la venitul familiei.  
(3) Să ia măsuri, pe baza legii din 2009 de reform are a cadrului de negociere colectiv ă și 
în consultare cu partenerii  sociali conform practicilor na ționale, pentru a asigura 
faptul că creșterea salariilor reflect ă mai bine evolu țiile productivit ății, precum și 
condițiile locale și de la nivelul întreprinderilor.  
(4) Să introduc ă măsuri de deschidere a sectorului serviciilor c ătre o mai mare 
concurență, în special în domeniul serviciilor profesionale. S ă adopte în 2011 legea 
anuală privind concuren ța, ținând seama de recomand ările prezentate de autoritatea 
antitrust. S ă reducă durata procedurilor de executare a contractelor. S ă ia măsuri în 
vederea promov ării accesului IMM-urilor pe pie țele de capital, prin eliminarea 
obstacolelor de reglementare și prin reducerea costurilor. 
(5) Să amelioreze cadrul pentru investi țiile sectorului privat în cercetare și inovare, prin 
extinderea stimulentelor fiscale actuale, prin îmbun ătățirea condi țiilor pentru 
capitalul de risc și prin sprijinirea schemelor de achizi ții inovatoare.  
(6) Să ia măsuri de accelerare a chel tuielilor care favorizeaz ă creșterea, cofinan țate din 
fondurile politicii de coeziune, pentru a reduce disparit ățile persistente dintre regiuni, 
prin îmbun ătățirea capacit ății administrative și a guvernan ței politice. S ă respecte 
angajamentele asumate în cadrul na țional strategic de referin ță în ceea ce prive ște 
valoarea resurselor și calitatea cheltuielilor. 
Adoptată la Bruxelles, 
 Pentru Consiliu 
 Pre ședintele