În 2016, Regulamentul privind Sistemul de intrare/ieșire (EES) a stabilit că sistemele EES și VIS pot fi pe deplin interoperabile, astfel încât să ofere o imagine completă a istoricului resortisanților țărilor terțe în materie de cereri de viză prin adăugarea de informații privind modul în care aceștia au utilizat vizele care le-au fost acordate. Propunerea privind instituirea unui cadru de interoperabilitate între sistemele de informații ale UE în materie de frontiere și vize modifică Regulamentul VIS pentru a institui VIS ca o componentă a platformei unice, împreună cu EES și Sistemul european de informații și de autorizare privind călătoriile (ETIAS), pe care se va baza interoperabilitatea. Detectorul de identități multiple introdus de propunerea privind interoperabilitatea va facilita depistarea identităților multiple și contracararea fraudei de identitate. Detectorul va notifica automat autoritatea competentă în domeniul vizelor care prelucrează o cerere în cazul în care solicitantul este cunoscut sub identități diferite, astfel încât autoritatea să poată lua măsurile adecvate. Odată ce noile sisteme de informații vor deveni operaționale și se va asigura interoperabilitatea acestora, vor spori semnificativ posibilitățile agenților care prelucrează cererile de viză de a efectua verificări rapide privind antecedentele solicitanților. Portalul de căutare european (PSE) va permite efectuarea unei singure căutări în urma căreia să se obțină rezultate furnizate de diferite sisteme. Acest lucru va contribui la sporirea securității în spațiul fără controale la frontierele interne. Legislația în materie de prelucrare a cererilor de viză trebuie modificată pentru a atinge acest obiectiv. Modificările ar trebui să vizeze, în special, includerea obligației autorităților responsabile în domeniul vizelor de a consulta în mod automat detectorul de identități multiple, precum și alte baze de date atunci când efectuează evaluări în materie de securitate și migrație ale resortisanților țărilor terțe care solicită o viză de scurtă ședere.

·Evaluările ex post/verificarea adecvării legislației existente

2.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

·riscurile legate de migrația neregulamentară și fraudarea vizelor, în special traficul de persoane și ale abuzuri care vizează copii sub vârsta de 12 ani, atunci când se depune o cerere de viză;

Scopul, funcționalitățile și responsabilitățile VIS trebuie definite mai în detaliu, pentru ține seama de extinderea sistemului în vederea includerii de date privind persoanele care dețin vize de lungă ședere și permise de ședere. Prezentul VIS trebuie, de asemenea, să fie extins, astfel încât categoriile de date privind cererile de viză de scurtă ședere să includă stocarea copiilor documentelor de călătorie, și trebuie să integreze și funcționalități noi, cum ar fi registrul de raportare și statistici sau VISMail. Aceasta înseamnă că normele care stabilesc procedura pentru prelucrarea cererilor de viză în Codul de vize trebuie modificate. Accesul la VIS al autorităților de asigurare a respectării legii ale statelor membre și al Europol a fost instituit prin Decizia 2008/633/JAI a Consiliului. Această decizie, care este anterioară Tratatului de la Lisabona, a reglementat accesul autorităților de asigurare a respectării a legii în cadrul fostului așa-numit „al treilea pilon” al Tratatului privind Uniunea Europeană. Întrucât acest „al treilea pilon” nu mai există în tratatele actuale, Comisia consideră că propunerea actuală oferă posibilitatea de a integra conținutul acestei decizii în Regulamentul VIS. Deoarece VIS va fi extins pentru a cuprinde informații referitoare la vizele de lungă ședere și permisele de ședere, dezvoltarea ulterioară necesară și gestionarea operațională a sistemului vor fi încredințate Agenției pentru gestionarea operațională a sistemelor informatice la scară largă în spațiul de libertate, securitate și justiție (eu­LISA).

Prin urmare, vor fi necesare modificări la Regulamentul (CE) nr. 810/2009 (Codul de vize), Regulamentul (CE) nr. 767/2008, Regulamentul (UE) nr. 2017/2226 (Regulamentul privind EES), Regulamentul (UE) XX [Regulamentul privind interoperabilitatea] și Regulamentul (UE) 2016/399 (Codul Frontierelor Schengen).

Principale obiective ale propunerii pot fi rezumate după cum urmează:

Eliminarea lacunelor rămase în materie de informații în ceea ce privește frontierele și securitatea: includerea în VIS a vizelor de lungă ședere și a documentelor de ședere

Raportul final al Grupului de experți la nivel înalt a identificat lacune în materie de informații la nivelul UE cu privire la documentele care permit resortisanților unei țări terțe să rămână pe teritoriul unui anumit stat membru al UE pentru o perioadă mai lungă de 90 de zile în orice perioadă de 180 de zile. În prezent, nu se colectează date cu privire la aceste documente și la persoanele care le dețin, iar datele nu pot fi verificate prin intermediul sistemelor informatice la scară largă ale UE în domeniul gestionării frontierelor și al securității (cu excepția SIS, într-o măsură limitată). Statele membre consideră că gestionarea actuală a acestor documente poate împiedica trecerea frontierei de către resortisanții țărilor terțe și libera circulație ulterioară a acestora în spațiul fără controale la frontierele interne.

Resortisanții țărilor terțe care intră pe teritoriul UE pentru o ședere de lungă durată reprezintă singura categorie de resortisanți ai țărilor terțe care nu intră sub incidența niciuneia dintre sistemele informatice la scară largă ale UE (astfel cum se arată în figura de mai jos). Includerea în VIS a vizelor de lungă ședere și a permiselor de ședere ar asigura faptul că informațiile referitoare la aceste documente și la persoanele care le dețin sunt prevăzute într-unul dintre sistemele informatice la scară largă ale UE, și în temeiul acelorași norme ca cele aplicabile documentelor eliberate acestora, fie în temeiul condițiilor de călătorii fără viză (date pe care le conțin deja ETIAS și EES), fie în temeiul condițiilor de călătorii cu viză (pentru resortisanții țărilor terțe care sosesc pentru o ședere de scurtă durată, ale căror date sunt deja incluse în VIS și EES). Acest lucru va permite autorităților statelor membre, altele decât autoritatea emitentă, să verifice respectivul document și persoana care îl deține la frontieră sau pe teritoriul statelor membre.

Prin facilitarea unui schimb de informații sistematic și îmbunătăți între statele membre privind resortisanții țărilor terțe care dețin vize de lungă ședere și permise de ședere, VIS ar contribui la ameliorarea securității interne a spațiului Schengen. În cazul în care evidențele permiselor de lungă ședere sau ședere sunt introduse într-un sistem central și puse la dispoziția tuturor autorităților relevante ale statelor membre, fiecare stat membru va fi în măsură să efectueze o evaluare mai exactă și imparțială a riscurilor de securitate, pe baza evidențelor găsite în sistem atunci când verifică persoana care deține documentul la punctele de trecere a frontierei și pe teritoriul statelor membre.

În plus, includerea acestor documente într-un sistem centralizat va contribui la detectarea fraudelor legate de obținerea de documente autentice pe baza unor documente false.

De asemenea, facilitarea unui schimb îmbunătățit și sistematic de informații între statele membre ar reduce la minimum sarcina administrativă și ar depăși barierele lingvistice atunci când se contactează un alt stat membru pentru a verifica autenticitatea unui document prezentat de un resortisant al unei țări terțe.

Atunci când se hotărăște dacă se emite sau se extinde o viză de lungă ședere sau un permis de ședere, o serie de verificări automatizate vor fi lansate cu ajutorul componentelor de interoperabilitate (PSE) pentru a detecta dacă o bază de date a UE sau a Interpolului conține vreo dovadă conform căreia persoana respectivă ar putea reprezenta o amenințare la adresa securității unuia dintre statele membre. Statul membru care emite documentul va trebui să monitorizeze orice rezultat pozitiv („hit”) în conformitate cu legislația existentă a UE și națională.

Îmbunătățirea verificărilor efectuate în cadrul prelucrării cererilor de viză prin utilizarea interoperabilității

În temeiul actualelor norme, consulatele au obligația de a verifica doar în Sistemul de informații Schengen (SIS) dacă persoanele care călătoresc și care au nevoie de viză fac obiectul unei interdicții de intrare. În prezent nu există nicio obligație care să impună verificarea datelor privind solicitanții de viză în alte baze de date disponibile ale UE (precum EURODAC) sau în bazele de date ale Interpol: baza de date privind documentele de călătorie furate și pierdute (Stolen and Lost Travel Documents, SLTD) și baza de date privind documentele de călătorie asociate unor notificări (Travel Documents Associated with Notices - TDAWN).

Odată funcțional, Portalul european de căutare va permite autorităților competente, inclusiv autorităților de prelucrare a cererilor de viză, să efectueze o singură căutare și să obțină rezultate din toate sistemele la care sunt autorizați să aibă acces [inclusiv EURODAC, EES și Sistemul european de informații cu privire la cazierele judiciare – resortisanții țărilor terțe], mai degrabă decât să efectueze căutări în fiecare sistem în parte. Portalul european de căutare va facilita detectarea, în cadrul procedurii de prelucrare a cererilor de viză, a riscurilor în materie de securitate și de migrație neregulamentară, permițându-le agenților responsabili cu acordarea vizelor să efectueze verificări rapide și eficace ale antecedentelor solicitanților de viză.

Propunerea privind interoperabilitatea urmărește, de asemenea, să faciliteze detectarea identităților multiple și să combată frauda de identitate. Prin utilizarea acestei componente a interoperabilității, autoritatea responsabilă în domeniul vizelor care se ocupă de prelucrarea unei cereri va fi notificată în mod automat în cazul în care solicitantul este cunoscut cu identități diferite și va fi în măsură să ia măsurile adecvate.

Având în vedere că VIS este, de asemenea, parte din cadrul juridic de instituire a interoperabilității, posibilitățile tehnice au fost deschise pentru a asigura comunicarea practică între diversele baze de date într-un mod rapid, fără sincope și sistematic de către utilizatori autorizați. Faptul de a permite autorităților responsabile în domeniul vizelor să efectueze verificări automatizate în alte baze de date prin intermediul Portalului european de căutare (ESP) face ca aceasta să fie prima dată în care cadrul de interoperabilitate a fost aplicat în practică.

Atunci când verifică și evaluează informațiile furnizate de către solicitanți, VIS va efectua în mod automat căutări cu privire la fiecare cerere în raport cu fiecare dintre sistemele de mai sus.

În plus față de căutările automatizate în alte baze de date, prelucrarea cererilor de viză va beneficia de indicatori de risc specifici. Indicatorii vor conține norme de analiză a datelor, precum și valori specifice furnizate de statele membre și statisticile generate de alte baze de date relevante în materie de gestionare și securitate a frontierelor. Acest lucru ar îmbunătăți evaluările de risc și ar permite aplicarea metodei de analiză a datelor. Indicatorii de risc nu ar conține date cu caracter personal și s­ar baza pe statistici și informații furnizate de statele membre cu privire la amenințări, ratele anormale de refuz sau depășire a perioadei permise de ședere în cazul anumitor categorii de resortisanți ai țărilor terțe și riscurile pentru sănătatea publică.

Introducerea de verificări sistematice în materie de securitate și migrație în legătură cu datele VIS se bazează pe beneficiile pe care le oferă cadrul de interoperabilitate.