[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 21.11.2008

COM(2008) 715 final

2008/0219 (CNS)

Propunere de

DIRECTIVĂ A CONSILIULUI

privind condiţiile de sănătate animală care reglementează circulaţia şi importul de ecvidee provenind din ţări terţe (versiune codificată)

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

1. În contextul unei Europe a cetăţenilor, Comisia acordă o mare importanţă simplificării şi clarităţii dreptului comunitar în scopul de a-l face mai lizibil şi mai accesibil cetăţeanului, oferindu-i astfel posibilităţi sporite de a face uz de drepturile specifice care îi sunt conferite.

Dar acest obiectiv nu va putea fi atins atât timp cât va persista un număr mult prea mare de dispoziţii care, fiind modificate de nenumărate ori şi adeseori în mod substanţial, se găsesc dispersate parte în actul originar, parte în actele modificatoare ulterioare. Astfel, pentru a identifica dispoziţiile în vigoare, este necesară o muncă de cercetare şi de comparare a unui număr mare de acte.

Prin urmare, claritatea şi transparenţa dreptului comunitar depind şi de codificarea legislaţiei adeseori modificată.

2. La 1 aprilie 1987, Comisia a dat instrucţiuni[1] serviciilor sale de a realiza codificarea tuturor actelor legislative cel mai târziu după a zecea lor modificare, menţionând că este vorba despre o cerinţă minimală şi că, în vederea clarităţii şi a bunei înţelegeri a legislaţiei comunitare, serviciile responsabile ar trebui să codifice textele la intervale şi mai scurte.

3. Concluziile preşedinţiei Consiliului European de la Edimbourg, din decembrie 1992, au confirmat aceste imperative[2], subliniind importanţa codificării care asigură o securitate juridică în ceea ce priveşte dreptul aplicabil la un moment dat în legătură cu o problemă specifică.

Codificarea trebuie realizată respectând cu stricteţe procesul legislativ comunitar normal.

Întrucât nici o modificare de substanţă nu poate fi introdusă în actele care fac obiectul codificării , Parlamentul European, Consiliul şi Comisia au convenit, prin acordul interinstituţional din 20 decembrie 1994, că, în vederea adoptării rapide a actelor codificate, ar putea fi utilizată o procedură accelerată.

4. Obiectul prezentei propuneri este codificarea Directivei 90/426/CEE a Consiliului din 26 iunie 1990 privind condiţiile de sănătate animală care reglementează circulaţia şi importul de ecvidee provenind din ţări terţe[3]. Noua directivă se substituie diverselor acte care îi sunt încorporate[4]; prezenta propunere păstrează în totalitate conţinutul actelor astfel codificate şi se limitează la a le regrupa, aducând numai modificările de formă cerute de însăşi operaţia de codificare.

5. Prezenta propunere de codificare a fost elaborată pe baza unei consolidări prealabile a textului Directivei 90/426/CEE şi a actelor care o modifică efectuată prin intermediul unui sistem informatic , în toate limbile oficiale de către Oficiul Publicaţiilor Oficiale ale Comunităţilor Europene. În cazul articolelor renumerotate, corelaţia între vechea numerotare şi cea nouă este prezentată în tabelul de corespondenţă din anexa VI la directiva codificată.

ê 90/426/CEE (adaptat)

2008/0219 (CNS)

Propunere de

DIRECTIVĂ A CONSILIULUI

privind condiţiile de sănătate animală care reglementează circulaţia şi importul de ecvidee provenind din ţări terţe (versiune codificată)

(Text cu relevanţă pentru SEE)

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul Ö 37 Õ,

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Parlamentului European[5],

întrucât:

ê

(1) Directiva 90/426/CEE a Consiliului din 26 iunie 1990 privind condiţiile de sănătate animală care reglementează circulaţia şi importul de ecvidee provenind din ţări terţe[6] a fost modificată de mai multe ori şi în mod substanţial[7]. Este necesar, din motive de claritate şi de raţionalizare, să se codifice directiva menţionată.

ê 90/426/CEE considerentul (1) (adaptat)

(2) Ecvideele, ca animale vii, sunt incluse în lista de produse din anexa Ö I Õ la tratat.

ê 90/426/CEE considerentul (2) (adaptat)

(3) Pentru a se asigura dezvoltarea raţională a producţiei de ecvidee şi a creşte astfel productivitatea în acest sector, Ö ar trebui Õ stabilite la nivel comunitar norme care să reglementeze circulaţia ecvideelor între statele membre.

ê 90/426/CEE considerentul (3)

(4) Creşterea ecvideelor, în special a cailor, este, în general, inclusă în cadrul activităţilor agricole. Aceasta constituie o sursă de venit pentru o parte din populaţia agricolă.

ê 90/426/CEE considerentul (4)

(5) Disparităţile dintre statele membre privind condiţiile de sănătate animală ar trebui eliminate, pentru a se stimula schimburile intracomunitare cu ecvidee.

ê 90/426/CEE considerentul (5) (adaptat)

(6) Pentru a se stimula dezvoltarea armonioasă a schimburilor intracomunitare, ar trebui Ö prevăzut Õ un sistem comunitar care să reglementeze importurile din ţări terţe.

ê 90/426/CEE considerentul (6)

(7) Ar trebui, de asemenea, reglementate şi condiţiile privind circulaţia pe teritoriul naţional a ecvideelor însoţite de un document de identificare.

ê 90/426/CEE considerentul (7) (adaptat)

(8) Pentru a putea face obiectul schimburilor comerciale, ecvideele Ö ar trebui Õ să respecte anumite cerinţe de sănătate, astfel încât să se evite răspândirea bolilor Ö infecţioase sau Õ contagioase. Apare ca adecvat, în special, să se prevadă o posibilă regionalizare a măsurilor restrictive.

ê 90/426/CEE considerentul (8) (adaptat)

(9) În aceleaşi scopuri, Ö ar trebui Õ stabilite condiţiile de transport, Ö ţinând seama de condiţiile de bunăstare animală stabilite în Regulamentul (CE) nr. 1/2005 al Consiliului[8] Õ.

ê 90/426/CEE considerentul (9) (adaptat)

(10) Pentru a se asigura respectarea cerinţelor respective, Ö ar trebui Õ stabilite dispoziţii pentru emiterea de către un medic veterinar oficial a unui certificat care să însoţească ecvideele până la locul de destinaţie.

ê 90/426/CEE considerentul (10) (adaptat)

(11) Organizarea şi urmările controalelor care trebuie efectuate de către statul membru de destinaţie şi măsurile de salvgardare care urmează să fie puse în aplicare Ö au fost stabilite în Directiva 90/425/CEE a Consiliului din 26 iunie 1990 privind controalele veterinare şi zootehnice aplicabile în schimburile intracomunitare cu anumite animale vii şi produse în vederea realizării pieţei interne[9] Õ.

ê 90/426/CEE considerentul (11)

(12) Ar trebui stabilite dispoziţii privind posibilitatea Comisiei de a efectua controale. Aceste controale ar trebui efectuate în colaborare cu autorităţile naţionale competente.

ê 90/426/CEE considerentul (12)

(13) Definirea dispoziţiilor comunitare aplicabile importurilor din ţări terţe necesită stabilirea unei liste cu ţările terţe sau părţi din ţările terţe din care se pot importa ecvidee.

ê 90/426/CEE considerentul (13) (adaptat)

(14) Selecţia acestor ţări Ö ar trebui Õ să se bazeze pe criterii cu caracter general, cum ar fi starea de sănătate a şeptelului, organizarea şi competenţele serviciilor sanitar-veterinare şi normele de sănătate în vigoare.

ê 90/426/CEE considerentul (14)

(15) În afară de aceasta, nu ar trebui autorizate importurile de ecvidee din ţările infectate cu boli infecţioase sau contagioase ale animalelor care prezintă un risc pentru şeptelul comunitar sau care sunt indemne de asemenea boli de prea puţin timp. Aceste considerente sunt, de asemenea, valabile pentru importurile din ţările terţe în care se efectuează vaccinarea împotriva unor asemenea boli.

ê 90/426/CEE considerentul (15) (adaptat)

(16) Condiţiile generale care se aplică importurilor din ţări terţe Ö ar trebui Õ să fie completate de condiţii speciale stabilite pe baza situaţiei de sănătate din fiecare ţară. Caracterul tehnic şi diversitatea criteriilor pe care se bazează aceste condiţii necesită, pentru definirea lor, recurgerea la o procedură comunitară flexibilă şi rapidă, în cadrul căreia Comisia şi statele membre cooperează strâns.

ê 90/426/CEE considerentul (16) (adaptat)

(17) Prezentarea, la importul de ecvidee, a unui certificat conform unui model comun constituie un mijloc eficient de verificare a aplicării normelor comunitare. Aceste norme pot include dispoziţii speciale care pot varia în funcţie de ţara terţă în cauză şi Ö ar trebui Õ să se ţină seamă de acest lucru la stabilirea modelelor de certificat.

ê 90/426/CEE considerentul (17) (adaptat)

(18) Ö Experţii veterinari ai Comisiei şi ai statelor membre, desemnaţi de către Comisie, Õ ar trebui să fie responsabili cu verificarea respectării cerinţelor prezentei directive, în special în ţările terţe.

ê 90/426/CEE considerentul (18) (adaptat)

(19) Controalele efectuate la import Ö ar trebui Õ să vizeze originea şi starea de sănătate a ecvideelor.

ê 90/426/CEE considerentul (23) (adaptat)

(20) Ö Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competenţelor de executare conferite Comisiei[10]. Õ

ê

(21) Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligaţiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor menţionate în anexa V, partea B,

ê 90/426/CEE

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

CAPITOLUL I

Dispoziţii generale

Articolul 1

ê 90/426/CEE (adaptat)

Prezenta directivă stabileşte condiţiile de sănătate animală pentru circulaţia Ö în cadrul şi Õ între statele membre şi importul din ţări terţe de ecvidee vii.

ê 90/426/CEE

Articolul 2

În sensul prezentei directive, se înţelege prin:

(a) „exploataţie”: o unitate agricolă sau de antrenament, un grajd sau, în general, orice spaţiu sau instalaţie în care sunt ţinute sau crescute, în mod obişnuit, ecvidee, indiferent de utilizare;

(b) „ecvidee”: animalele sălbatice sau domestice din speciile ecvidee (inclusiv zebrele) sau asine sau animalele rezultate din încrucişările acestora;

(c) „ecvidee înregistrate”: orice ecvideu înregistrat în conformitate cu definiţia din Directiva 90/427/CEE[11] a Consiliului, identificat prin intermediul unui document de identificare emis:

(i) de autoritatea responsabilă cu creşterea animalelor sau de orice altă autoritate competentă din ţara de origine a animalului, care administrează fişa genealogică sau registrul pentru rasa de ecvidee în cauză, sau

(ii) de orice asociaţie sau organizaţie internaţională care administrează caii pentru competiţie sau curse;

ê 90/426/CEE (adaptat)

(d) „ecvidee destinate sacrificării”: ecvideele destinate a fi transportate fie direct, fie după trecerea lor printr-un centru de colectare autorizat, Ö menţionat la articolul 7 Õ la abator, pentru a fi sacrificate;

ê 90/426/CEE

(e) „ecvidee pentru reproducţie şi producţie”: ecvideele, altele decât cele menţionate la literele (c) şi (d);

ê 90/426/CEE (adaptat)

(f) „stat membru sau ţară terţă indemne de pesta cabalină africană”: orice stat membru sau ţară terţă pe teritoriul căreia nu s-a depistat niciun semn clinic, serologic (la ecvideele nevaccinate) sau epidemiologic de pestă cabalină africană în ultimii doi ani şi în care Ö nu Õ s-au efectuat vaccinări împotriva acestei boli în ultimele 12 luni;

ê 90/426/CEE

(g) „boli cu declarare obligatorie”: bolile enumerate în anexa I;

(h) „medic veterinar oficial”: medicul veterinar desemnat de autoritatea centrală competentă dintr-un stat membru sau dintr-o ţară terţă;

ê 90/426/CEE (adaptat)

(i) „admitere temporară”: statutul Ö ecvideelor Õ înregistrate, originare dintr-o ţară terţă şi admise pe teritoriul Comunităţii pentru o perioadă de mai puţin de 90 de zile, care urmează să fie stabilită în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2), în funcţie de situaţia de sănătate din ţara de origine.

CAPITOLUL II

Norme privind circulaţia de ecvidee Ö în cadrul şi între statele membre Õ

Articolul 3

Statele membre autorizează circulaţia de ecvidee înregistrate pe teritoriul lor sau expedierea de ecvidee către un alt stat membru numai în cazul în care animalele Ö îndeplinesc condiţiile prevăzute Õ la articolele 4 şi 5.

ê 90/426/CEE

Cu toate acestea, autorităţile competente din statele membre de destinaţie pot acorda derogări generale sau limitate privind circulaţia de ecvidee care:

- sunt călărite sau transportate, în scopuri sportive sau recreative, pe drumuri situate în vecinătatea frontierelor interne ale Comunităţii;

- participă la evenimente culturale sau similare acestora, organizate de organismele locale autorizate situate în vecinătatea frontierelor interne ale Comunităţii;

- sunt destinate exclusiv păşunatului sau muncii, în mod provizoriu, în vecinătatea frontierelor interne ale Comunităţii.

Statele membre care fac uz de o asemenea autorizaţie informează Comisia cu privire la conţinutul derogărilor acordate.

Articolul 4

(1) Ecvideele nu trebuie să prezinte niciun semn clinic de boală la inspecţie. Inspecţia trebuie efectuată în intervalul de 48 de ore anterioare îmbarcării sau încărcării lor. Cu toate acestea, în cazul ecvideelor înregistrate, această inspecţie este solicitată, fără a aduce atingere articolului 6, numai pentru schimburile intracomunitare.

(2) Fără a aduce atingere dispoziţiilor alineatului (5) privind bolile cu declarare obligatorie, medicul veterinar oficial trebuie să se asigure, în cursul inspecţiei, că nu există motive – în special pe baza declaraţiilor proprietarului sau crescătorului – pentru a trage concluzia că ecvideele au venit în contact cu ecvidee care suferă de o boală infecţioasă sau contagioasă în cele 15 zile anterioare inspecţiei.

(3) Ecvideele nu trebuie să fie destinate sacrificării în cadrul unui program naţional de eradicare a unei boli infecţioase sau contagioase .

(4) Ecvideele trebuie să fie identificate astfel:

ê 90/426/CEE (adaptat)

(a) în cazul Ö ecvideelor Õ înregistrate, prin intermediul unui document de identificare, prevăzut de Directiva 90/427/CEE, care trebuie să certifice, în special, respectarea Ö alineatelor (5) şi (6) din prezentul articol şi Õ articolul 5 din prezenta directivă.

Medicul veterinar oficial trebuie să suspende valabilitatea documentului Ö de identificare Õ pe durata interdicţiilor prevăzute la alineatul (5) Ö din prezentul articol Õ sau la articolul 5 din prezenta directivă. După sacrificarea calului înregistrat, documentul Ö de identificare Õ trebuie returnat autorităţii emitente. Procedura de punere în aplicare a acestui punct este adoptată în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2);

(b) în cazul ecvideelor pentru reproducţie şi producţie, prin metoda stabilită în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2).

ê 90/426/CEE

(5) În afară de condiţiile stabilite la articolul 5, ecvideele nu trebuie să provină dintr-o exploataţie care a făcut obiectul uneia din următoarele măsuri de interdicţie:

(a) în cazul în care nu au fost sacrificate toate animalele din speciile sensibile la boală aflate în exploataţia respectivă, perioada de interdicţie care vizează exploataţia de origine trebuie să fie de cel puţin:

(i) şase luni, în cazul ecvideelor suspecte de a fi contractat durină, începând de la data ultimului contact efectiv sau presupus cu un animal bolnav. Cu toate acestea, în cazul unui armăsar, interdicţia se aplică până la data castrării animalului;

(ii) şase luni în caz de morvă sau de encefalomielită ecvină, începând de la data sacrificării ecvideelor care suferă de boala în cauză;

(iii) în cazul de anemie infecţioasă, până la data la care, după ce animalele infectate au fost sacrificate, animalele rămase au o reacţie negativă la două teste Coggins efectuate la un interval de trei luni;

(iv) şase luni, în cazul stomatitei veziculoase;

(v) o lună de la ultimul caz înregistrat, în caz de rabie;

(vi) 15 zile de la ultimul caz înregistrat, în caz de antrax;

(b) în cazul în care toate animalele din speciile sensibile la boală aflate în exploataţia respectivă au fost sacrificate şi incintele dezinfectate, perioada de interdicţie este de 30 de zile, începând cu data la care animalele au fost eliminate şi incintele dezinfectate, cu excepţia antraxului, caz în care perioada de interdicţie este de 15 zile.

ê 90/426/CEE (adaptat)

Autorităţile competente pot acorda derogări de la aceste măsuri de interdicţie pentru hipodromuri şi piste de curse şi informează Comisia cu privire la natura oricărei derogări acordate.

(6) În cazul în care un stat membru elaborează sau a elaborat un program de control opţional sau obligatoriu de combatere a unei boli la care ecvideele sunt sensibile, statul în cauză poate prezenta Comisiei acest program , făcând referire, în special, la:

ê 90/426/CEE

(a) distribuţia bolii pe teritoriul său;

(b) motivaţia pentru elaborarea programului, ţinând seama de gravitatea bolii şi avantajele sale din perspectiva raportului costuri/beneficii;

(c) zona geografică în care programul se va pune în aplicare;

(d) diferitele categorii de statut aplicabile exploataţiilor, standardele care trebuie atinse în cazul fiecărei specii şi procedurile de testare care urmează să se utilizeze;

(e) procedurile de control al programului;

(f) acţiunile ce trebuie întreprinse în cazul în care, indiferent din ce motiv, o exploataţie îşi pierde statutul;

(g) măsurile care trebuie luate în cazul în care rezultatele controalelor efectuate în conformitate cu dispoziţiile programului sunt pozitive;

(h) caracterul nediscriminatoriu dintre schimburile comerciale de pe teritoriul statului membru în cauză şi schimburile intracomunitare.

ê 90/426/CEE (adaptat)

Comisia examinează programele prezentate de statele membre. După caz, le aprobă în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2). Orice garanţii suplimentare, generale sau specifice, care pot fi solicitate în cadrul schimburilor intracomunitare, pot fi definite în conformitate cu aceeaşi procedură. Aceste garanţii nu trebuie să le depăşească pe cele solicitate de statul membru pe teritoriul său.

Programele prezentate de statele membre pot fi modificate sau completate în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (3). Modificările sau completările la programele deja aprobate sau la garanţiile definite în conformitate cu paragraful al doilea pot fi aprobate în conformitate cu aceeaşi procedură.

ê 92/36/CEE art. 1

Articolul 5

(1) Un stat membru care nu este indemn de pestă cabalină africană în înţelesul articolului 2 litera (f) poate expedia ecvidee din acea parte din teritoriul său considerată infectată în înţelesul alineatului (2) din prezentul articol numai în condiţiile stabilite la alineatul (5) din prezentul articol.

(2) O parte din teritoriul unui stat membru este considerată infectată cu pesta cabalină africană în cazul în care:

(a) un semn clinic, serologic (la animale nevaccinate) şi/sau epidemiologic a demonstrat prezenţa pestei cabaline africane în ultimii doi ani sau

(b) s-a efectuat vaccinarea împotriva pestei cabaline africane în ultimele 12 luni.

ê 92/36/CEE art. 1 (adaptat)

Partea din teritoriu considerată infectată cu pesta cabalină africană Ö va Õ cuprinde minimum:

ê 92/36/CEE art. 1

(a) o zonă de protecţie cu o rază de cel puţin 100 km în jurul oricărui focar de infecţie;

(b) o zonă de supraveghere de cel puţin 50 km, care să se extindă dincolo de zona de protecţie, în care nu s-a efectuat nicio vaccinare în ultimele 12 luni.

ê 92/36/CEE art. 1 (adaptat)

(3) Normele Ö de Õ control Ö şi Õ măsurile de combatere Ö a pestei cabaline africane Õ privind teritoriile şi zonele menţionate la alineatul (2) şi derogările relevante de la acestea sunt specificate de Directiva [92/35/CEE[12]] a Consiliului.

(4) Toate ecvideele vaccinate care se găsesc în zona de protecţie trebuie înregistrate şi Ö marcate Õ în conformitate cu articolul [6 alineatul (1) litera (d)] din Directiva [92/35/CEE].

ê 92/36/CEE art. 1

Documentul de identificare şi/sau certificatul de sănătate trebuie să conţină date clare cu privire la această vaccinare.

(5) Un stat membru poate expedia de pe teritoriul menţionat la al doilea paragraf al alineatulului (2) doar ecvidee care respectă următoarele cerinţe:

ê 92/36/CEE art. 1 (adaptat)

(a) animalele trebuie expediate doar în anumite perioade ale anului, în funcţie de activitatea insectelor vectoare, care urmează să se stabilească în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (3);

(b) animalele nu trebuie să prezinte niciun simptom clinic de pestă cabalină africană la data inspecţiei menţionate la articolul 4 alineatul (1);

(c) animalele trebuie să fi fost supuse la un test pentru pesta cabalină africană, astfel cum este descris în anexa IV, de două ori, la un interval cuprins între 21 şi 30 de zile între cele două teste, al doilea dintre ele trebuind să se efectueze în cursul celor 10 zile dinaintea expedierii:

(i) fie cu rezultate negative, în cazul în care nu au fost vaccinate împotriva pestei cabaline africane, sau

(ii) fără să se fi înregistrat vreo creştere a titrului de anticorpi şi fără să fi fost supuse vaccinării în ultimele două lui, în cazul în care au fost vaccinate împotriva pestei cabaline africane.

În conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2) şi, în urma avizului, Ö Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară Õ, alte metode de control pot fi recunoscute;

ê 92/36/CEE art. 1

(d) animalele trebuie să fi fost ţinute într-o unitate de carantină pentru o perioadă de cel puţin 40 de zile înainte de expediere;

(e) animalele trebuie să fi fost protejate împotriva insectelor vectoare în perioada de carantină şi în timpul transportului de la unitatea de carantină la locul de expediere.

ê 90/426/CEE (adaptat)

Articolul 6

Statele membre care pun în aplicare un sistem de control alternativ, oferind garanţii echivalente celor prevăzute la articolul 4 alineatul (5) în ceea ce priveşte circulaţia, pe teritoriul lor, a ecvideelor îşi pot acorda, pe bază de reciprocitate, derogări de la dispoziţiile articolului 4 alineatul (1) a doua teză şi articolului 8 alineatul (1) litera (b).

Ele informează Comisia cu privire la aceasta.

Articolul 7

ê 2008/73/CE (adaptat)

(1) Ecvideele trebuie transportate, de îndată, de la exploataţia de origine la locul de destinaţie fie direct, fie printr-un centru de colectare autorizat, astfel cum este definit de articolul 2 alineatul (2) litera (o) din Directiva 64/432/CEE[13] a Consiliului, în vehicule sau containere care au fost curăţate şi dezinfectate periodic, la intervale care urmează să fie stabilite de statul membru de expediere. Vehiculele trebuie proiectate astfel încât dejecţiile, aşternuturile de paie sau furajele să nu poată cădea din vehicul în timpul transportului. Ö Fără a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 1/2005, Õ transportul trebuie efectuat astfel încât sănătatea şi bunăstarea ecvideelor să fie protejate eficient.

ê 90/426/CEE (adaptat)

(2) Statul membru de destinaţie poate, în mod general sau limitat, să acorde o derogare de la unele din cerinţele articolului 4 alineatul (5) pentru orice animal care poartă o marcă specială care indică că este destinat sacrificării, în cazul în care certificatul de sănătate Ö în conformitate cu anexa III Õ menţionează această derogare.

În cazul în care se acordă o asemenea derogare, ecvideele destinate sacrificării trebuie să fie transportate direct la abatorul Ö desemnat Õ şi să fie sacrificate în termen de cinci zile de la sosirea la abator.

(3) Medicul veterinar oficial trebuie să înregistreze numărul de identificare sau numărul documentului de identificare al animalului sacrificat şi să trimită autorităţii competente de la locul de expediere, la cererea acesteia din urmă, o atestare care să certifice că animalul a fost sacrificat.

Articolul 8

(1) Statele membre se asigură că:

(a) ecvideele înregistrate care părăsesc exploataţiile sunt însoţite de documentul de identificare prevăzut la articolul 4 alineatul (4) litera (a) împreună cu, în cazul în care sunt destinate schimburilor intracomunitare, atestatul Ö de sănătate Õ prevăzut în anexa II;

(b) ecvideele pentru reproducţie, producţie şi sacrificare sunt însoţite, în cursul transportului, de un certificat de sănătate conform cu anexa III.

(2) Certificatul Ö de sănătate Õ sau, în cazul Ö ecvideelor înregistrate atestatul de sănătate, Õ trebuie, fără a aduce atingere prevederilor articolului 6, să fie întocmit în cele 48 de ore anterioare îmbarcării sau, în orice caz, nu mai târziu de ultima zi lucrătoare anterioară îmbarcării, în cel puţin una dintre limbile oficiale ale statelor membre de expediere şi de destinaţie. Termenul de valabilitate a certificatului Ö de sănătate sau a atestatului de sănătate Õ este de 10 zile. Certificatul Ö de sănătate sau atestatul de sănătate Õ trebuie să conţină o singură coală.

(3) Ö Pentru circulaţia între statele membre, Õ ecvideele, altele decât ecvideele înregistrate, Ö pot fi vizate de Õ un singur certificat de sănătate pe lot, în loc de certificatul Ö de sănătate Õ individual menţionat la alineatul (1) litera (b).

ê 90/426/CEE art. 15 alin. (3) (adaptat)

Articolul 9

Normele prevăzute de Directiva 90/425/CEE se aplică în special în ceea ce priveşte controalele efectuate la locul de origine, organizarea şi urmările controalelor care vor fi efectuate de Ö statul membru Õ de destinaţie, precum şi măsurile de salvgardare care vor fi puse în aplicare.

ê 90/426/CEE

Articolul 10

Experţii veterinari de la Comisie pot, în măsura în care acest lucru este necesar pentru aplicarea uniformă a prezentei directive şi în cooperare cu autorităţile naţionale competente, să efectueze inspecţii la faţa locului. Comisia informează statele membre cu privire la rezultatul inspecţiilor respective.

Statele membre pe al căror teritoriu se efectuează o inspecţie oferă experţilor tot sprijinul necesar pentru a-şi îndeplini sarcinile.

ê 90/426/CEE (adaptat)

Normele de aplicare a prezentului articol se stabilesc în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2).

CAPITOLUL III

Norme privind Ö importarea ecvideelor Õ din ţări terţe

Articolul 11

Ecvideele importate în Comunitate trebuie să îndeplinească condiţiile stabilite la articolele 12-16.

ê 2004/68/CE art. 15 alin. (1) (adaptat)

Articolul 12

(1) Importul de ecvidee în Comunitate nu este autorizat decât din ţările terţe care apar pe o listă care este întocmită sau modificată în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2).

Având în vedere situaţia sănătăţii animale din ţara terţă şi garanţiile pe care aceasta le furnizează în ceea ce priveşte ecvideele, se poate decide, în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2), ca autorizaţia prevăzută la primul paragraf din prezentul alineat să se aplice pe întreg teritoriul ţării terţe sau numai pe o parte din acesta.

ê 2004/68/CE art. 15 alin. (1)

În acest scop, este luată în considerare modalitatea în care ţara terţă aplică şi implementează, pe teritoriul său, standardele internaţionale corespunzătoare, în special principiul regionalizării, în ceea ce priveşte cerinţele de sănătate animală referitoare la importurile din alte ţări terţe şi din Comunitate.

(2) La stabilirea sau modificarea listei prevăzute la alineatul (1) se iau în considerare în special următoarele:

(a) starea de sănătate a ecvideelor, a altor animale domestice şi a faunei sălbatice din ţara terţă, acordându-se o atenţie deosebită bolilor animale exotice şi tuturor aspectelor legate de situaţia generală a sănătăţii animale şi a mediului înconjurător din ţară, în măsura în care aceasta ar putea reprezenta un risc pentru situaţia sănătăţii animale şi a mediului înconjurător din Comunitate;

(b) legislaţia din ţara terţă în ceea ce priveşte sănătatea şi bunăstarea animalelor;

(c) organizarea autorităţii sanitar-veterinare competente şi a serviciilor de inspecţie ale acesteia, prerogativele acestor servicii, modul cum sunt acestea supravegheate, precum şi mijloacele de care dispun, inclusiv din punctul de vedere al efectivelor şi capacităţilor de laborator, pentru a aplica legislaţia naţională în mod corespunzător;

(d) asigurările pe care le poate oferi autoritatea sanitar-veterinară competentă din ţara terţă în ceea ce priveşte respectarea condiţiilor de sănătate animală corespunzătoare în vigoare în Comunitate sau aplicarea unor condiţii echivalente;

ê 2004/68/CE art. 15 alin. (1) (adaptat)

(e) apartenenţa ţării terţe la Ö Organizaţia Internaţională pentru Sănătate Animală Õ (OIE), precum şi regularitatea şi rapiditatea cu care această ţară furnizează informaţii cu privire la existenţa unor boli ecvine infecţioase sau contagioase pe teritoriul său, în special a bolilor inventariate de către OIE şi în anexa I ;

ê 2004/68/CE art. 15 alin. (1)

(f) garanţiile oferite de către ţara terţă în ceea ce priveşte furnizarea directă de informaţii Comisiei şi statelor membre:

(i) în 24 de ore, în legătură cu confirmarea prezenţei bolilor ecvine infecţioase enumerate la anexa I şi cu orice schimbare a politicii de vaccinare referitoare la aceste boli;

(ii) într-un interval corespunzător, în legătură cu orice modificare propusă a se aduce normelor de sănătate naţionale privind ecvideele, în special celor referitoare la importuri;

(iii) la intervale periodice, în legătură cu starea sănătăţii animale de pe teritoriul său în ceea ce priveşte ecvideele;

(g) orice experienţă dobândită în domeniul importului de ecvidee vii provenind din ţări terţe şi rezultatele controalelor eventual efectuate la import;

(h) rezultatele inspecţiilor şi/sau auditurilor comunitare efectuate în ţara terţă, în special rezultatele evaluării autorităţilor competente sau, la cererea Comisiei, raportul prezentat de autorităţile competente cu privire la inspecţiile pe care le-au efectuat;

(i) conţinutul normelor în vigoare în ţara terţă în ceea ce priveşte combaterea bolilor animale infecţioase sau contagioase şi prevenirea acestora, inclusiv normele referitoare la importurile de ecvidee provenind din alte ţări terţe, precum şi punerea în aplicare a acestor norme.

ê 2004/68/CE art. 15 alin. (1) (adaptat)

(3) Comisia adoptă dispoziţiile necesare pentru ca publicului să îi fie accesibile versiuni actualizate ale listei stabilite sau modificate în conformitate cu alineatul (1).

Lista poate fi combinată cu alte liste întocmite în vederea protejării sănătăţii animale şi a sănătăţii publice şi pot include, de asemenea, modele de certificate de sănătate.

(4) Pentru fiecare ţară terţă sau grup de ţări terţe, se stabilesc condiţii specifice pentru import conform procedurii Ö menţionate Õ la articolul 21 alineatul (2), având în vedere situaţia sănătăţii animale din ţara sau ţările terţe în cauză în ceea ce priveşte ecvideele.

(5) Normele de aplicare a alineatelor (1)-(4), precum şi criteriile de înscriere a ţărilor terţe sau a părţilor din ţările terţe pe lista prevăzută la alineatul (1) se pot adopta în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2).

ê 90/426/CEE

Articolul 13

(1) Ecvideele trebuie să provină din ţări terţe:

(a) indemne de pestă cabalină africană;

(b) indemne, de doi ani, de encefalomielită ecvină venezueleană (EEV);

(c) indemne, de şase luni, de durină şi morvă.

ê 90/426/CEE (adaptat)

(2) În conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2), se poate decide:

ê 90/426/CEE

(a) că dispoziţiile alineatului (1) al prezentului articol se aplică numai unei părţi din teritoriul unei ţări terţe.

În cazul în care cerinţele privind pesta cabalină africană se aplică regional, trebuie respectate cel puţin măsurile prevăzute la articolul 5 alineatele (2) şi (3);

(b) să solicite garanţii suplimentare pentru bolile exotice în Comunitate.

Articolul 14

Înainte de data încărcării în vederea transportării spre statul membru de destinaţie, ecvideele trebuie să fi staţionat fără întrerupere pe teritoriul sau în partea din teritoriul unei ţări terţe sau, în caz de regionalizare, în partea din teritoriu definită în temeiul articolului 13 alineatul (2) litera (a) pentru o perioadă care urmează să fie stabilită în deciziile ce trebuie adoptate în temeiul articolului 15.

Ecvideele trebuie să provină dintr-o exploataţie aflată sub supraveghere veterinară.

Articolul 15

Importul de ecvidee de pe teritoriul unei ţări terţe sau dintr-o parte din teritoriul unei ţări terţe, definită în conformitate cu articolul 13 alineatul (2) litera (a), care figurează pe o listă întocmită în conformitate cu articolul 12 alineatul (1), este autorizat numai în cazul în care ecvideele, în afară de cerinţele stabilite la articolul 13:

ê 90/426/CEE (adaptat)

(a) respectă cerinţele de sănătate animală adoptate, în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2), pentru importul de ecvidee din ţara în cauză, în funcţie de specia în cauză, categoriile de ecvidee Ö şi tipul de import Õ.

Baza de referinţă pentru stabilirea Ö cerinţelor Õ de sănătate animală Ö respective Õ este reprezentată de standardele prevăzute la articolele 4 şi 5; şi

ê 90/426/CEE

(b) în cazul unei ţări terţe care nu este indemnă de stomatită veziculoasă sau de arterită virală de cel puţin şase luni, ecvideele trebuie să îndeplinească următoarele cerinţe:

(i) trebuie să provină dintr-o exploataţie indemnă de stomatită veziculoasă de cel puţin şase luni şi trebuie să fi reacţionat negativ la un test serologic anterior expedierii;

ê 90/426/CEE (adaptat)

(ii) în cazul arteritei virale, ecvideele masculi trebuie, fără a aduce atingere dispoziţiilor articolului 19 litera (b), să fi reacţionat negativ la un test serologic, la un test de izolare a virusului sau la orice alt test recunoscut în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2), care ar garanta că animalul este indemn de această boală.

În conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2) şi în urma avizului Ö Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară Õ, se pot defini categoriile de ecvidee masculi cărora li se aplică această cerinţă.

Articolul 16

(1) Ecvideele trebuie identificate în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) şi însoţite de un certificat Ö de sănătate Õ întocmit de un medic veterinar oficial din ţara terţă exportatoare. Acest certificat Ö de sănătate Õ trebuie:

(a) să fie emis la data încărcării animalelor în vederea expedierii în statul membru de destinaţie sau, în cazul cailor înregistraţi, în ultima zi lucrătoare anterioară îmbarcării;

(b) să fie redactat în cel puţin una dintre limbile oficiale a statului membru de destinaţie şi în una dintre cele ale statului membru în care se efectuează inspecţia la import;

(c) să însoţească animalele, în original;

(d) să ateste că animalele respectă cerinţele prezentei directive şi cerinţele stabilite în temeiul prezentei directive în ceea ce priveşte importul din ţări terţe;

(e) să conţină o singură coală;

(f) să fie prevăzut pentru un singur destinatar sau, în cazul animalelor destinate sacrificării, pentru un lot, cu condiţia ca animalele să fie marcate şi identificate în mod corespunzător.

(2) Certificatul Ö de sănătate Õ trebuie redactat pe un formular în conformitate cu un model stabilit în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2).

ê 90/426/CEE art. 18 (adaptat)

Articolul 17

(1) De îndată ce au fost introduse în statul membru de destinaţie, ecvideele destinate sacrificării sunt duse la un abator, fie direct, fie după trecerea printr- un centru de colectare, Ö menţionat la articolul 7 Õ, şi, în conformitate cu cerinţele de sănătate animală, sunt sacrificate într-un termen specificat în deciziile care urmează să fie adoptate în temeiul articolului 15.

(2) Fără a aduce atingere condiţiilor speciale care pot fi adoptate în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2), autoritatea competentă din statul membru de destinaţie poate, având în vedere cerinţele de sănătate animală, să autorizeze abatorul la care aceste ecvidee trebuie duse.

ê 90/426/CEE art. 17

Articolul 18

Controalele trebuie efectuate la faţa locului de experţi veterinari din statele membre şi de la Comisie, pentru a verifica dacă dispoziţiile prezentei directive, în special cele ale articolului 12 alineatul (2), sunt aplicate.

ê 90/426/CEE art. 17 (adaptat)

În cazul în care controalele efectuate în temeiul prezentului articol evidenţiază fapte grave într-o exploataţie autorizată, Comisia informează imediat statele membre cu privire la aceasta şi adoptă de îndată o decizie de suspendare provizorie a autorizaţiei. Decizia finală se adoptă în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (3).

ê 90/426/CEE art. 17

Experţii din statele membre care sunt responsabili cu controalele respective sunt numiţi de Comisie, care hotărăşte la propunerea statelor membre.

Controalele respective sunt efectuate în numele Comunităţii, care suportă orice cheltuieli aferente.

ê 90/426/CEE art. 17 (adaptat)

Frecvenţa şi modalităţile de control se stabilesc în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2).

ê 90/426/CEE (adaptat)

Articolul 19

În conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (2):

(a) se poate decide ca importurile dintr-o ţară terţă sau dintr-o parte a unei ţări terţe să fie limitate la anumite specii sau categorii Ö de ecvidee sau tip de import Õ;

ê 90/426/CEE

(b) fără a aduce atingere dispoziţiilor articolului 15, vor fi stabilite condiţiile speciale pentru admiterea temporară pe teritoriul Comunităţii a ecvideelor înregistrate sau a ecvideelor destinate unor utilizări speciale sau reintroducerea lor pe teritoriul Comunităţii după ce au fost exportate temporar;

(c) vor fi determinate condiţiile pentru transformarea admiterii temporare în admitere permanentă.

ê 2004/68/CE art. 15 alin. (2) (adaptat)

(d) poate fi desemnat un laborator comunitar de referinţă pentru una sau mai multe boli ale ecvideelor menţionată(e) la anexa I şi Ö vor fin prevăzute Õ funcţiile, sarcinile şi procedurile pentru colaborarea cu laboratoarele care răspund de diagnosticarea bolilor infecţioase ale ecvideelor în statele membre.

ê 90/426/CEE (adaptat)

CAPITOLUL IV

Dispoziţii finale

Articolul 20

Anexele I – IV sunt modificate în conformitate cu procedura Ö menţionată Õ la articolul 21 alineatul (3).

ê 806/2003 art. 3 şi anexa III punctul 10 (adaptat)

Articolul 21

(1) Comisia este asistată de Comitetul permanent pentru lanţul alimentar şi sănătatea animală, înfiinţat în temeiul articolului 58 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European şi al Consiliului[14].

(2) Atunci când se face trimitere la prezentul Ö alineat Õ, se aplică articolele 5 şi 7 din Decizia 1999/468/CE.

Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabileşte la trei luni.

Ö (3) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 şi 7 din Decizia 1999/468/CE. Õ

Ö Perioada prevăzută la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se stabileşte la 15 zile. Õ

ê

Articolul 22

Directiva 90/426/CEE, astfel cum a fost modificată prin actele menţionate în anexa V, partea A, se abrogă, fără a aduce atingere obligaţiilor statelor membre cu privire la termenele de transpunere în dreptul intern a directivelor prevăzute în anexa V, partea B.

Trimiterile la directiva abrogată se înţeleg ca trimiteri la prezenta directivă şi se citesc în conformitate cu tabelul de corespondenţă din anexa VI.

Articolul 23

Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzec ea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Se aplică de la 2 ianuarie 2010.

ê 90/426/CEE

Articolul 24

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles, […]

Pentru Consiliu

Preşedintele

[…]

ê 90/426/CEE

ANEXA I

BOLI CU DECLARARE OBLIGATORIE

Următoarele boli trebuie declarate obligatoriu:

- Durina

- Morva

- Encefalomielita ecvină (de toate tipurile, inclusiv EEV)

- Anemia infecţioasă

- Rabia

- Antraxul

- Pesta cabalină africană

- Stomatita veziculoasă

__________

ê 92/130/CEE art. 1 şi anexă (adaptat)

è1 2001/298/CE art. 1 alin. (1) şi anexa I pct. 2 litera (a)

ANEXA II

Ö MODEL Õ

Ö ATESTAT DE SĂNĂTATE Õ (a)

Paşaport nr.: ........................................

Subsemnatul, certific (b) că ecvideul Ö identificat Õ anterior corespunde următoarelor cerinţe:

(a) a fost examinat astăzi şi nu prezintă semne clinice de boală;

(b) nu este destinat sacrificării în cadrul unui program naţional de eradicare a unei boli contagioase Ö sau infecţioase Õ ;

(c) – nu provine de pe teritoriul sau dintr-o Ö parte a teritoriului Õ unui stat membru supus(ă) unor restricţii legate de pesta cabalină africană sau

provine de pe teritoriul sau dintr-o Ö parte a teritoriului Õ unui stat membru supus(ă) unor restricţii pe motive de Ö sănătatea animală Õ şi a obţinut rezultate satisfăcătoare la testele efectuate între ...................... şi ...................... în staţia de carantină din ........................, în conformitate cu articolul 5 alineatul (5) din Directiva [.../.../CE] (c);

- nu este vaccinat împotriva pestei cabaline africane sau

a fost vaccinat împotriva pestei cabalina africane la data de .............................. (c) (d);

(d) nu provine dintr-o exploataţie care a fost supusă unei interdicţii din motive de sănătate animală şi nu a venit în contact cu ecvidee dintr-o exploataţie care a fost supusă unei interdicţii din motive de sănătate animală:

- în cazul ecvideelor suspectate de a fi contractat durină, în intervalul de şase luni de la data ultimului contact efectiv sau posibil cu un animal bolnav. Cu toate acestea, în cazul armăsarilor, interdicţia se aplică până când animalul este castrat;

- în caz de răpciugă sau encefalomielită ecvină, în intervalul de şase luni de la data sacrificării ecvideelor infectate cu boala respectivă;

- în cazul anemiei infecţioase, până la data la care, după ce animalele infectate au fost sacrificate, animalele rămase obţin un rezultat negativ la două teste Coggins efectuate la un interval de trei luni;

- în cazul stomatitei veziculoase, timp de şase luni de la ultimul caz înregistrat;

- în caz de rabie, timp de o lună de la ultimul caz înregistrat;

- în caz de antrax, timp de cincisprezece zile de la ultimul caz înregistrat;

- în cazul în care toate animalele din speciile sensibile la boală localizate în exploataţia respectivă au fost sacrificate şi anexele dezinfectate, timp de treizeci de zile începând cu data la care animalele au fost sacrificate şi anexele dezinfectate, cu excepţia antraxului, caz în care perioada de interdicţie este de cincisprezece zile;

(e) din informaţiile pe care le deţin rezultă că nu a venit în contact cu ecvidee care au suferit de o boală infecţioasă sau contagioasă în ultimele cincisprezece zile;

è1 (f) în momentul inspecţiei, era apt pentru a fi transportat pe traseul prevăzut în conformitate cu dispoziţiile Regulamentului (CE) nr. 1/2005 (e). ç

Data | Locul | Ştampila şi semnătura medicului veterinar oficial (1) |

(1) Numele cu majuscule şi calitatea. |

________

(a) Acest Ö atestat Õ nu Ö este Õ obligatoriu în cazul în care există un acord bilateral încheiat în conformitate cu articolul 6 din Directiva [.../.../CE].

(b) Valabil timp de zece zile.

(c) A se bifa menţiunile care nu se aplică.

(d) Ö Data Õ vaccinării trebuie să figureze în paşaport.

è1 (e) Această declaraţie nu îi scuteşte pe transportatori de obligaţiile care le revin în conformitate cu dispoziţiile comunitare în vigoare, în special cele referitoare la aptitudinea animalelor pentru a fi transportate. ç

__________

ê 92/130/CEE art. 1 şi anexă (adaptat)

è1 2001/298/CE art. 1 alin. (1) şi anexa I pct. 2 litera (b)

è2 Actul de aderare din 1994 art. 29 şi anexa I, pct. 132

è3 Actul de aderare din 2003 art. 20 şi anexa II, p. 381

è4 2006/104/CE art. 1 şi anexă, pct. I.2.

Anexa III

MODEL

CERTIFICAT DE SĂNĂTATE

pentru comerţul între statele membre

ECVIDEE

Nr.: ................................

Statul membru de expediere: ......................................................................................................................................

Ministerul responsabil: ...............................................................................................................................................

Departamentul teritorial responsabil: ........................................................................................................................

I. Numărul ecvideelor ............................................................................................................................

II. Identificarea ecvideelor:

Numărul de ecvidee (1) | Specia: cal, măgar, catâr, bardou | Rasa Vârsta Sexul | Metoda de identificare şi identificarea (2) |

(1) În cazul animalelor destinate sacrificării, precizaţi natura mărcii speciale. |

(2) Un Ö paşaport Õ de identificare a ecvideului Ö poate să însoţească animalul pentru care este emis certificatul Õ, cu condiţia să se menţioneze numărul acestuia. |

III. Originea şi destinaţia ecvideului/ecvideelor

Ecvideul/ecvideele este/sunt expediat(e): de la: ……………………………………………………………………………………………................ (locul de expediere) la: ……………………………………………………………………………………………..................... (statul membru şi locul de destinaţie) Numele şi adresa expeditorului:……………………………………………………………….................... ………………………………………………………………………………………………….................... Numele şi adresa destinatarului: ………………………………………………………………................... ………………………………………………………………………………………………….................... |

IV. Informaţii privind sănătatea (a)

Subsemnatul, certific că ecvideul/ecvideele descris(e) mai sus corespund(e) următoarelor cerinţe:

1. a(u) fost examinat(e) astăzi şi nu prezintă semne clinice de boală;

2. nu este/sunt destinat(e) sacrificării în cadrul unui program naţional de eradicare a unei boli contagioase Ö sau infecţioase Õ;

3. – nu provin(e) de pe teritoriul sau dintr-o Ö parte a teritoriului Õ unui stat membru supus(ă) unor restricţii legate de pesta cabalină africană

sau

provin(e) de pe teritoriul sau dintr-o Ö parte a teritoriului Õ unui stat membru supus unor restricţii legate de pesta cabalină africană şi a obţinut rezultate satisfăcătoare la testele efectuate între ........................ şi ...................... în staţia de carantină din ........................, în conformitate cu articolul 5 alineatul (5) din Directiva [.../.../CE] (b);

- nu a(u) fost vaccinat(e) împotriva pestei cabaline africane

sau

a(u) fost vaccinat(e) împotriva pestei cabaline africane la data de …………… (b);

4. nu provin(e) dintr-o exploataţie care a fost supusă unei interdicţii din motive de sănătate animală, nici nu a(u) venit în contact cu ecvidee dintr-o exploataţie care a fost supusă unei interdicţii din motive de sănătate animală:

- în cazul ecvideelor suspectate de a fi contractat durină, în intervalul de şase luni de la data ultimului contact efectiv sau posibil cu un animal bolnav. Cu toate acestea, în cazul armăsarilor, interdicţia se aplică până când animalul este castrat;

- în caz de răpciugă sau encefalomielită ecvină, în intervalul de şase luni de la data sacrificării ecvideelor infectate cu boala respectivă;

- în cazul anemiei infecţioase, până la data la care, după ce animalele infectate au fost sacrificate, animalele rămase obţin un rezultat negativ la două teste Coggins efectuate la un interval de trei luni;

- în cazul stomatitei veziculoase, timp de şase luni de la ultimul caz înregistrat;

- în caz de rabie, timp de o lună de la ultimul caz înregistrat;

- în caz de antrax, timp de cincisprezece zile de la ultimul caz înregistrat;

- în cazul în care toate animalele din speciile sensibile la boală localizate în exploataţia respectivă au fost sacrificate şi anexele dezinfectate, timp de treizeci de zile începând cu data la care animalele au fost sacrificate şi anexele dezinfectate, cu excepţia antraxului, caz în care perioada de interdicţie este de cincisprezece zile;

5. din informaţiile pe care le deţin rezultă că nu a(u) venit în contact cu ecvidee care au suferit de o boală infecţioasă sau contagioasă în ultimele cincisprezece zile;

è1 6. în momentul inspecţiei, era/erau apt(e) pentru a fi transportat(e) pe traseul prevăzut în conformitate cu dispoziţiile Regulamentului (CE) nr. 1/2005 (c) ç

[pic]

(Numele cu majuscule şi calitatea medicului veterinar) (d) |

____________ (a) Aceste informaţii nu sunt obligatorii în cazul în care există un acord bilateral încheiat în conformitate cu articolul 6 din Directiva […/…/EC]. (b) A se Ö tăia Õ menţiunile care nu se aplică. (c) Această declaraţie nu îi scuteşte pe transportatori de obligaţiile care le revin în conformitate cu dispoziţiile comunitare în vigoare, în special cele referitoare la aptitudinea animalelor pentru a fi transportate (d) În Belgia: „Inspecteur vétérinaire” sau „Inspecteur Dierenarts”; è4 în Bulgaria: „ветеринарен инспектор”; ç è3 în Republica Cehă: „veterinární inspektor”; ç în Danemarca: „Embedsdyrlaege”; în Germania: „Beamteter Tierarzt”; è3 în Estonia: „veterinaarjärelevalve ametnik”; ç în Irlanda: „Veterinary Inspector”; în Grecia: „Επίσημος κτηνίατρος”; în Spania: „Inspector Veterinário”; în Franţa: „Vétérinaire officiel”; în Italia: „Veterinario ufficiale”; è3 în Cipru: „Επίσημος κτηνίατρος”; în Letonia: „veterinarais inspektors”; în Lituania: „veterinarijos inspektorius”; ç în Luxemburg: 'Inspecteur vétérinaire”; è3 în Ungaria: „hatósági állatorvos”; în Malta: „veterinarju ufficjali”; ç în Ţările de Jos: „Officieel Dierenarts”; è2 în Austria: „Amtstierarzt”; ç è3 în Polonia: „urzedowy lekarz weterynarii”; ç în Portugalia: „Inspector Veterinário”; è4 în România: „medic veterinar autorizat”; ç è3 în Slovenia: „veterinarski inspektor”; în Slovacia: „veterinárny inspektor” ç; è2 în Finlanda: „kunnaneläinlääkäri”. „kaupungineläinlääkäri” sau „läänineläinlääkäri”/„kommunalveterinär”, „stadsveterinär” sau „länsveterinär”, în Suedia: „länsveterinär”, „distriktsveterinär” sau „gränsveterinär” ç ; în Regatul Unit: „Veterinary Inspector”. |

__________

ê 2002/160/CE art. 1 şi anexă (adaptat)

ANEXA IV

PESTA CABALINĂ AFRICANĂ

DIAGNOSTICARE

Reactivii pentru metodele de imunoabsorbţie enzimatică (ELISA) descrise în cele ce urmează pot fi obţinuţi de la laboratorul comunitar de referinţă sau de la laboratoarele de referinţă ale OIE pentru pesta cabalină africană.

1. TEST ELISA COMPETITIV PENTRU DETECTAREA PREZENŢEI ANTICORPILOR VIRUSULUI PESTEI CABALINE AFRICANE (VPCA) (TEST OBLIGATORIU)

Testul ELISA competitiv este utilizat pentru detectarea prezenţei anticorpilor specifici ai virusului pestei cabaline africane în serurile provenite de la toate speciile de ecvidee. Antiserul de cobai împotriva VPCA, denumit în continuare „antiser de cobai”, este un antiser cu spectru larg, policlonal şi imun; este specific serogrupului şi permite detectarea tuturor serotipurilor cunoscute ale virusului acestei boli.

Principiul de testare este întreruperea reacţiei dintre antigenul VPCA şi un antiser de cobai pe un eşantion de ser de testat. Anticorpii VPCA din eşantionul de ser de testat sunt în competiţie cu cei ai antiserului de cobai, ceea ce antrenează o atenuare a culorii preconizate (după adăugarea unui anticorp anticobai marcat cu o enzimă şi a substratului). Serurile pot fi testate la o singură diluţie de 1/5 (metoda testului punctual) sau pot fi titrate (metoda de titrare a serului) pentru obţinerea unei serii de diluţii. Valorile de inhibiţie mai mari de 50 % pot fi considerate pozitive.

Protocolul de testare descris anterior este utilizat de laboratorul regional de referinţă pentru pesta cabalină africană din Pirbright, Regatul Unit.

1.1. Descrierea testului

1.1.1. Pregătirea plăcilor

1.1.1.1. Se depune pe plăci ELISA antigenul VPCA extras din culturi de celule infectate, diluat într-un tampon carbonat-bicarbonat cu pH 9,6. Se incubează plăcile ELISA peste noapte la 4 °C.

1.1.1.2. Se spală plăcile de trei ori prin clătire şi golirea godeurilor cu o soluţie salină tamponată cu fosfat (SSTF) cu pH 7,2-7,4, apoi se usucă pe sugativă.

1.1.2. Godeuri de control

1.1.2.1. Se titrează serurile de control pozitive într-o serie de diluţii în baza doi, de la 1/5 la 1/640, în coloana 1, într-un tampon de blocare SSTF cu conţinut de 0,05 % (v/v) de Tween-20, 5,0 % (m/v) de lapte praf degresat (Cadbury's MarvelTM) şi 1 % (v/v) de ser de bovine adulte, pentru a obţine un volum final de 50 µl pentru fiecare godeu.

1.1.2.2. Se adaugă 50 µl de ser de control negativ într-o diluţie de 1/5 (10 µl ser + 40 µl tampon de blocare) în godeurile A şi B din coloana 2.

1.1.2.3. Se adaugă 100 µl de tampon de blocare în godeurile C şi D din coloana 2 (CONTROL ORB).

1.1.2.4. Se adaugă 50 µl tampon de blocare în godeurile E, F, G şi H din coloana 2 (control cu ser de cobai).

1.1.3. Metoda testului punctual

1.1.3.1. Se adaugă la tamponul de blocare o diluţie de 1/5 din fiecare ser de testat pentru dublarea godeurilor din coloanele de la 3 la 12 (seruri de 10 µl + 40 µl tampon de blocare).

sau

1.1.4. Metoda de titrare a serului

1.1.4.1. Se prepară o serie de diluţii în baza doi din fiecare eşantion de testat (de la 1/5 la 1/640) într-un tampon de blocare în opt godeuri în fiecare dintre coloanele de la 3 la 12.

apoi

1.1.5. Se adaugă 50 µl antiser de cobai, diluat în prealabil într-un tampon de blocare, în toate godeurile, cu excepţia godeurilor de CONTROL ORB din placa ELISA (toate godeurile conţin acum un volum final de 100 µl).

1.1.5.1. Se incubează timp de 1 oră la 37 °C într-un agitator rotativ.

1.1.5.2. Se spală plăcile de trei ori şi se usucă în modul menţionat anterior.

1.1.5.3. Se adaugă în fiecare godeu 50 µl ser de iepure anticobai conjugat cu peroxidază de hrean, diluat în prealabil într-un tampon de blocare.

1.1.5.4. Se incubează timp de 1 oră la 37 °C într-un agitator rotativ.

1.1.5.5. Se spală plăcile de trei ori şi se usucă în modul menţionat anterior.

1.1.6. Cromogen

Se prepară soluţia cromogen Ö OFD Õ (OFD = ortofenildiamină) conform instrucţiunilor fabricantului (0,4 mg/ml în apă distilată sterilă) cu puţin timp înainte de utilizare. Se adaugă un substrat (peroxid de hidrogen = H2O2), pentru a obţine o concentraţie finală de 0,05 % (v/v) (1/2000 dintr-o soluţie la 30 % de H2O2). Se adaugă 50 µl din soluţia OFD în fiecare godeu şi se lasă plăcile pe suport timp de 10 minute la temperatura ambiantă. Se opreşte reacţia prin adăugarea a 50 µl de acid sulfuric 1M (H2SO4) în fiecare godeu.

1.1.7. Citire

Citire prin spectrofotometrie la 492 nm.

1.2. Exprimarea rezultatelor

1.2.1. Cu ajutorul unui program de calculator, se stabilesc valorile de densitate optică (DO) şi valoarea procentuală de inhibiţie (PI) pentru serurile de testare şi serurile de control, pe baza valorii medii înregistrate în cele patru godeuri care conţin serurile de cobai de control. Valorile DO şi PI se utilizează pentru a stabili dacă testul a fost efectuat în limite acceptabile. Limitele superioare şi inferioare ale serurilor de cobai de control se situează respectiv între valorile 1,4 şi 0,4 de DO. Titrul punctului terminal de control pozitiv pe baza unui PI de 50 % ar trebui să fie 1/240 (între 1/120 şi 1/480). Plăcile care nu sunt în conformitate cu criteriile menţionate anterior trebuie respinse. Cu toate acestea, în cazul în care titrul serului de control pozitiv este mai mare de 1/480 şi eşantioanele testate sunt, totuşi, negative, eşantioanele negative cunoscute pot fi acceptate.

Godeurile duplicat cu ser de control negativ şi godeurile duplicat de control orb ar trebui să prezinte valori PI cuprinse între + 25 % şi – 25 %, respectiv între + 95 % şi + 105 %. Nerespectarea acestor limite nu conduce la invalidarea rezultatelor plăcii, însă sugerează că este în curs formarea unei culori de fond.

1.2.2. Pragul de diagnostic (valoarea-limită) pentru serurile testate este de 50 % (PI 50 %). Eşantioanele care prezintă valori PI mai mari de 50 % sunt considerate pozitive. Eşantioanele care prezintă valori PI mai mici de 50 % sunt considerate negative.

Eşantioanele care prezintă valori PI superioare sau inferioare pragului pentru godeurile duplicat sunt considerate neconcludente. Aceste eşantioane pot fi testate din nou printr-un test punctual sau prin titrare. Eşantioanele pozitive pot fi şi ele titrate pentru a furniza o indicaţie cu privire la gradul de pozitivitate.

Analiză punctuală

Ö Seruri testate Õ

2. TEST ELISA INDIRECT PENTRU DETECTAREA PREZENŢEI ANTICORPILOR PESTEI CABALINE AFRICANE (VPCA) (TEST OBLIGATORIU)

Testul descris în continuare este în conformitate cu descrierea din capitolul 2.1.11 din Manualul de standarde pentru teste de diagnosticare şi vaccinuri al OIE, ediţia a patra, 2000.

Proteina recombinantă VP7 a fost utilizată ca antigen pentru detectarea prezenţei anticorpilor virusului pestei cabaline africane; metoda este foarte sensibilă şi foarte specifică. Această proteină prezintă, de asemenea, avantajul de a fi stabilă şi neinfecţioasă.

2.1. Descrierea testului

2.1.1. Faza solidă

2.1.1.1. Plăcile ELISA se sensibilizează cu proteina recombinantă VP7 a VPCA de serotip 4, diluată într-un tampon carbonat/bicarbonat cu pH 9,6. Se incubează plăcile peste noapte la 4 °C.

2.1.1.2. Se clătesc plăcile de cinci ori cu apă distilată cu conţinut de 0,01 % (v/v) Tween-20 (soluţie de spălare). Se scutură uşor plăcile pe un material absorbant pentru a îndepărta orice urmă de apă.

2.1.1.3. Se saturează plăcile cu o soluţie SSTF + 5 % (m/v) de lapte praf degresat (lapte NestléTM), câte 200 µl în fiecare godeu timp de o oră la 37 °C.

2.1.1.4. Se înlătură soluţia de saturare şi se scutură uşor plăcile pe un material absorbant.

2.1.2. Eşantioane

2.1.2.1. Serurile de testat şi serurile pozitiv şi negativ de control se diluează la 1/25 într-o soluţie SSTF + 5 % (m/v) de lapte degresat + 0,05 % (v/v) Tween – 20; se aplică apoi 100 µl în fiecare godeu. Se incubează timp de 1 oră la 37 °C.

Pentru titrare, se efectuează serii de diluţie în baza doi începând de la 1/25 (100 µl/godeu), utilizându-se câte o coloană a plăcii pentru fiecare ser; se procedează la fel pentru controalele pozitiv şi negativ. Se incubează timp de 1 oră la 37 °C.

2.1.2.2. Se clătesc plăcile în conformitate cu descrierea din etapa 2.1.1.2.

2.1.3. Conjugat

2.1.3.1. Se depun în fiecare godeu câte 100 µl de anticorpi anti-cal conjugaţi cu peroxidază de hrean; anticorpii se diluează într-o SSTF + 5 % lapte degresat + 0,05 % Tween-20 cu pH 7,2. Se incubează timp de 1 oră la 37 °C.

2.1.3.2. Se clătesc plăcile în conformitate cu descrierea din etapa 2.1.1.2.

2.1.4. Cromogen/substrat

2.1.4.1. Se adaugă 200 µl/godeu de soluţie de cromogen/substrat [10 ml de 80,6 mM de DMAB (dimetilaminobenzaldehidă) + 10 ml de 1,56 mM de MBTH (3-metil-2-benzotiazolină de hidroclorură de hidrazonă) + 5 µl de H2O2].

Se blochează reacţia colorimetrică după aproximativ 5-10 minute (înainte să înceapă să se coloreze controlul negativ) prin adăugarea a 50 µl de H2SO4 3N.

Se pot utiliza şi alţi cromogeni, cum ar fi ABTS [2,2'-azino-bis-(3-etilbenzotiazolină-6-acid sulfonic)], TMB (tetrametil de benzidină) sau OFD (ortofenil diamină).

2.1.4.2. Se citeşte placa la 600 nm (sau 620 nm).

2.2. Interpretarea rezultatelor

2.2.1. Se calculează valoarea pragului adăugând 0,6 la valoarea controlului negativ (0,6 este abaterea standard calculată pe baza unui grup de 30 de seruri negative).

2.2.2. Eşantioanele testate care prezintă o valoare de absorbţie inferioară pragului sunt considerate negative.

2.2.3. Eşantioanele testate care prezintă o valoare de absorbţie superioară pragului + 0,15 sunt considerate pozitive.

2.2.4. Eşantioanele testate care prezintă o valoare de absorbţie intermediară sunt neconcludente şi trebuie utilizată o a doua tehnică pentru confirmarea rezultatului.

3 . TESTUL ELISA DE BLOCARE PENTRU DETECTAREA PREZENŢEI ANTICORPILOR VIRUSULUI PESTEI CABALINE AFRICANE (VPCA) (TEST OBLIGATORIU)

Testul ELISA de blocare are ca scop detectarea prezenţei anticorpilor specifici virusului pestei cabaline africane în serurile provenite de la orice specie susceptibilă la acest virus. VP7 constituie proteina antigenică principală a VPCA, fiind prezentă în toate cele 9 serotipuri. Deoarece anticorpul monoclonal este îndreptat tot împotriva proteinei VP7, testul va fi foarte sensibil şi foarte specific. De asemenea, antigenul recombinant VP7 este total inofensiv şi, prin urmare, foarte sigur.

Principiul testului este întreruperea reacţiei dintre proteina recombinantă VP7, în calitate de antigen legat de placa ELISA, şi anticorpul monoclonal conjugat, specific proteinei VP7. Anticorpii din serurile de testat vor bloca reacţia dintre antigen şi anticorpul monoclonal, ceea ce va duce la atenuarea culorii.

Testul descris în continuare este utilizat de laboratorul comunitar de referinţă pentru pesta cabalină africană din Algete, Spania.

3.1. Descrierea testului

3.1.1. Plăcile ELISA

3.1.1.1. Se depune pe plăci ELISA antigenul VPCA de serotip 4 cu proteina recombinantă VP7, diluată într-un tampon carbonat/bicarbonat cu pH 9,6 şi se incubează peste noapte la 4 °C.

3.1.1.2. Se spală plăcile de 5 ori cu o soluţie salină tamponată cu fosfat (SSTF) cu conţinut de 0,05 % (v/v) de Tween-20.

3.1.1.3. Se stabilizează placa prin tratare cu ajutorul unei soluţii de stabilizare (pentru a permite păstrarea pe termen lung la 4 °C fără pierdere de activitate) şi se usucă pe sugativă.

3.1.2. Eşantioane şi controale

3.1.2.1. Depistare: | Se diluează serurile de testat şi serurile de control în proporţie de 1 la 10 direct pe placă în SSTF pentru a obţine un volum final de 100 µl în fiecare godeu. Se incubează timp de o oră la 37 °C. |

3.1.2.2. Titrare: | Se pregăteşte o serie de diluţii în baza doi de seruri de testat şi de control pozitive (100 µl în fiecare godeu) de la 1/10 la 1/1280, care se depun în opt godeuri. Controlul negativ este testat la o diluţie de 1/10. |

3.1.3. Conjugat

Se adaugă 50 µl de anticorp monoclonal diluat în prealabil (anticorp monoclonal conjugat cu peroxidază de hrean) în fiecare godeu şi se amestecă uşor pentru a omogeniza. Se incubează timp de 30 de minute la 37 °C.

3.1.4. Se spală plăcile de 5 ori cu SSTF şi se usucă pe sugativă cum s-a descris anterior.

3.1.5. Cromogen/substrat

Se adaugă în fiecare godeu 100 µl din soluţia următoare de cromogen/substrat: 1 ml de ABTS [2,2'-azino-bis-(3-etilbenzotiazolină-6-acid sulfonic)] cu 5 mg/ml + 9 ml de tampon de substrat (0,1 M de tampon de fosfat-citrat cu pH 4 cu conţinut de 0,03 % de H2O2), apoi se incubează timp de 10 minute la temperatura ambiantă. Se stopează formarea culorii prin adăugarea în fiecare godeu a 100 µl de DSS (dodecil sulfat de sodiu) la 2 % (m/v).

3.1.6. Citire

Se citeşte la 405 nm într-un cititor de plăci ELISA.

3.2. Interpretarea rezultatelor

3.2.1. Valabilitatea testului

Testul este valabil atunci când densitatea optică (DO) a controlului negativ (CN) este mai mare de 0,1 şi DO a controlului pozitiv (CP) este mai mică de 0,2.

3.2.2. Calcularea limitelor

Limită pozitivă | = | CN –[(CN – CP)×0,3] |

Limită negativă | = | CN –[(CN – CP)×0,2] |

CN este DO a controlului negativ şi CP este DO a controlului pozitiv.

3.2.3. Interpretarea rezultatelor

La depistarea anticorpilor VPCA, eşantioanele care prezintă valori ale DO mai mici decât limita pozitivă trebuie considerate pozitive.

La depistarea anticorpilor VPCA, eşantioanele care prezintă valori ale DO mai mari decât limita pozitivă trebuie considerate negative.

Eşantioanele care prezintă valori ale DO care se încadrează între aceste două valori trebuie considerate neconcludente, fiind necesară prelevarea altor eşantioane de la animale după 2-3 săptămâni.

______________

é

ANEXA V

Partea A

Directiva abrogată şi lista modificărilor ulterioare (menţionate la articolul 22)

Directiva 90/426/CEE a Consiliului (JO L 224, 18.8.1990, p. 42) |

Directiva 90/425/CEE a Consiliului (JO L 224, 18.8.1990, p. 29) | Numai articolul 15 alineatul (3) |

Directiva 91/496/CEE a Consiliului (JO L 268, 24.9.1991, p. 56) | Numai în ceea ce priveşte referirea la Directiva 90/426/CEE în articolul 26 alineatul (2) |

Decizia 92/130/CEE a Comisiei (JO L 47, 22.2.1992, p. 26) |

Directiva 92/36/CEE a Consiliului (JO L 157, 10.6.1992, p. 28) | Numai articolul 1 |

Punctul V.E.I.A.3 din anexa I la Actul de aderare din 1994 (JO C 241, 29.8.1994, p. 132) |

Decizia 2001/298/CE a Comisiei (JO L 102, 12.4.2001, p. 63) | Numai în ceea ce priveşte referirea la Directiva 90/426/CEE în articolul 1 alineatul (1) şi anexa I, punctul 2 |

Decizia 2002/160/CE a Comisiei (JO L 53, 23.2.2002, p. 37) |

Regulamentul (CE) nr. 806/2003 al Consiliului (JO L 122, 16.5.2003. p. 1) | Numai anexa III, punctul 10 |

Punctul 6.B.I.16 din anexa II la Actul de aderare din 2003 (JO L 236, 23.9.2003, p. 381) |

Directiva 2004/68/CE a Consiliului (JO L 139, 30.4.2004, p. 320) | Numai articolul 15 |

Directiva 2006/104/CE a Consiliului (JO L 363, 20.12.2006, p. 352) | Numai anexa, punctul I.2. |

Directiva 2008/73/CE a Consiliului (JO L 219, 14.8.2008, p. 40) | Numai articolul 7 |

Partea B

Termene de transpunere în dreptul intern (menţionate la articolul 22)

Directiva | Data limită de transpunere |

90/426/CEE | 1 ianuarie 1992 |

90/425/CEE | 1 iulie 1992 |

91/496/CEE | 1 iulie 1992 |

92/36/CEE | 31 decembrie 1992 |

2004/68/CE | 19 noiembrie 2005 |

2006/104/CE | - |

2008/73/CE | 1 ianuarie 2010 |

____________

ANEXA VI

TABEL DE CORESPONDENŢĂ

Directiva 90/426/CEE | Prezenta directivă |

Articolul 1 | Articolul 1 |

Articolul 2 literele (a) şi (b) | Articolul 2 literele (a) şi (b) |

Articolul 2 litera (c) | Articolul 2 litera (c) punctele (i) şi (ii) |

Articolul 2 literele (d) – (i) | Articolul 2 literele (d) – (i) |

Articolul 3 | Articolul 3 |

Articolul 4 alineatele (1), (2) şi (3) | Articolul 4 alineatele (1), (2) şi (3) |

Articolul 4 alineatul (4) punctele (i) şi (ii) | Articolul 4 alineatul (4) literele (a) şi (b) |

Articolul 4 alineatul (5) litera (a), prima la a şasea liniuţă | Articolul 4 alineatul (5) litera (a) punctele (i)-(vi) |

Articolul 4 alineatul (5) litera (b) | Articolul 4 alineatul (5) litera (b) |

Articolul 4 alineatul (6) primul paragraf, prima la a opta liniuţă | Articolul 4 alineatul (6) primul paragraf literele (a) – (h) |

Articolul 4 alineatul (6) al doilea şi al treilea paragraf | Articolul 4 alineatul (6) al doilea şi al treilea paragraf |

Articolul 5 alineatul (1) | Articolul 5 alineatul (1) |

Articolul 5 alineatul (2) litera (a) | Articolul 5 alineatul (2) primul paragraf literele (a) şi (b) |

Articolul 5 alineatul (2) litera (b) | Articolul 5 alineatul (2) al doilea paragraf literele (a) şi (b) |

Articolul 5 alineatul (2) litera (c) | Articolul 5 alineatul (3) |

Articolul 5 alineatul (2) litera (d) | Articolul 5 alineatul (4) |

Articolul 5 alineatul (3) literele (a) şi (b) | Articolul 5 alineatul (5) literele (a) şi (b) |

Articolul 5 alineatul (3) litera (c), prima şi a doua liniuţă | Articolul 5 alineatul (5) litera (c) primul paragraf punctele (i) şi (ii) |

Articolul 5 alineatul (3) litera (c) a doua liniuţă ultima teză | Articolul 5 alineatul (5) litera (c) al doilea paragraf |

Articolul 5 alineatul (3) literele (d) şi (e) | Articolul 5 alineatul (5) literele (d) şi (e) |

Articolul 6 | Articolul 6 |

Articolul 7 | Articolul 7 |

Articolul 8 alineatul (1) primul paragraf, prima şi a doua liniuţă | Articolul 8 alineatul (1) literele (a) şi (b) |

Articolul 8 alineatul (1) al doilea paragraf | Articolul 8 alineatul (2) |

Articolul 8 alineatul (2) | Articolul 8 alineatul (3) |

Articolul 9 | Articolul 9 |

Articolul 10 | Articolul 10 |

Articolul 11 alineatul (1) | Articolul 11 |

Articolul 11 alineatul (2) | - |

Articolul 12 | Articolul 12 |

Articolul 13 | Articolul 13 |

Articolul 14 | Articolul 14 |

Articolul 15 | Articolul 15 |

Articolul 16 alineatul (1) literele (a) – (f) | Articolul 16 alineatul (1) literele (a) – (f) |

Articolul 16 alineatul (1) teza finală | - |

Articolul 16 alineatul (2) | Articolul 16 alineatul (2) |

Articolul 17 | Articolul 18 |

Articolul 18 | Articolul 17 |

Articolul 19 punctele (i) – (iv) | Articolul 19 literele (a) – (d) |

Articolul 22 | - |

Articolul 23 | Articolul 20 |

Articolul 24 alineatele (1) şi (2) | Articolul 21 alineatele (1) şi (2) |

Articolul 24 alineatul (3) | - |

Articolul 25 alineatele (1) şi (2) | Articolul 21 alineatele (1) şi (3) |

Articolul 26 | - |

Articolul 27 | - |

- | Articolul 22 |

- | Articolul 23 |

Articolul 28 | Articolul 24 |

Anexa A | Anexa I |

Anexa B | Anexa II |

Anexa C | Anexa III |

Anexa D | Anexa IV |

- | Anexa V |

- | Anexa VI |

________________

[1] COM(87) 868 PV.

[2] A se vedea anexa 3 din partea A a susmenţionatelor concluzii.

[3] Efectuată în conformitate cu Comunicarea Comisiei către Parlamentul European şi Consiliu – Codificarea acquis-ului comunitar, COM(2001) 645 final.

[4] Anexa V, partea A, la prezenta propunere.

[5] JO C […], […], p. […].

[6] JO L 224, 18.8.1990, p. 42.

[7] A se vedea anexa V, partea A.

[8] JO L 3, 5.1.2005, p. 1.

[9] JO L 224, 18.8.1990, p. 29.

[10] JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

[11] JO L 224, 18.8.1990, p. 55.

[12] JO L 157, 10.6.1992, p. 19.

[13] JO 121, 29.7.1964, p. 1977/64.

[14] JO L 31, 1.2.2002, p. 1.