Această analiză și experiența noastră din timpul crizei arată că principiile, prioritățile și acțiunile din strategia industrială europeană sunt încă valabile. Nevoia de a consolida autonomia strategică deschisă a Europei este chiar mai acută, iar noua abordare bazată pe parteneriatul cu industria și cu partenerii internaționali cu vederi similare este chiar mai relevantă decât în urmă cu un an. Trebuie să ne concentrăm în continuare pe elementele esențiale subliniate în urmă cu un an și să accelerăm implementarea pentru a permite industriei să accelereze și să conducă tranzițiile.

În această perioadă am fost martorii rezilienței, ingeniozității și adaptabilității industriei Uniunii Europene, dar am fost în același timp expuși la noi vulnerabilități și la dependențe mai vechi, precum și la inegalități socioeconomice și teritoriale care trebuie eliminate. Criza a evidențiat interdependența lanțurilor valorice mondiale și valoarea unei piețe unice integrate la nivel mondial. Ea a ilustrat, de asemenea, necesitatea unei tranziții mai rapide către un model economic și industrial mai curat, mai digital și mai rezilient, pentru a menține și a spori angajamentul Europei în favoarea unei competitivități sustenabile. Acesta este motivul pentru care, în discursul său privind starea Uniunii Europene, președinta von der Leyen a anunțat o actualizare a strategiei industriale a UE: pentru a învăța din lecțiile crizei, a ne consolida reziliența economică și a accelera dubla tranziție, păstrând și creând în același timp locuri de muncă.

2.Desprinderea învățămintelor și accelerarea tranzițiilor

Europa are mult de construit și de învățat din perioada de grele încercări prin care continuă să treacă. Pe parcursul ultimului an, am fost martorii rezilienței pieței noastre unice și ai primatului industriei. Bazându-se pe rezerva de excelență din domeniul științelor vieții, aceasta s-a aflat în avangarda dezvoltării și producției mondiale a vaccinului împotriva COVID-19, în special datorită Strategiei UE privind vaccinurile și sprijinului acordat de UE pentru creșterea capacităților industriale. Am văzut companii care și-au reorientat producția pentru a ajuta la satisfacerea unor nevoi urgente, cum ar fi echipamentele de protecție individuală, dezinfectanți pentru mâini sau producția de vaccinuri. Alte companii au trecut peste noapte la comerțul electronic sau au folosit instrumente digitale pentru a găsi noi furnizori sau lanțuri de aprovizionare. În ciuda unei scăderi semnificative a cererii de energie și a impactului asupra operatorilor critici din domeniu, piața internă a energiei s-a adaptat cu succes, fără întreruperi la nivel de aprovizionare.

Acest lucru nu a fost însă fezabil pentru toată lumea. În timp ce măsurile de izolare au forțat multe întreprinderi să-și întrerupă activitatea, frontierele s-au închis, lanțurile de aprovizionare au fost întrerupte, cererea a fost perturbată, iar lucrătorii și furnizorii de servicii s-au văzut în imposibilitatea de a se deplasa în Europa. Când camioanele s-au oprit la granițele interne, a devenit repede evident cât de integrate sunt producția și economia în Europa zilelor noastre. Blocajele din calea liberei circulații a mărfurilor, serviciilor și persoanelor au afectat profund lanțurile valorice și activitatea economică, au subminat solidaritatea europeană și au împiedicat formularea unui răspuns coordonat la criză. Lanțurile de aprovizionare s-au întrerupt la frontiere, prețurile mărfurilor transportate pe calea aerului au crescut deoarece avioanele au fost blocate la sol, dezechilibrele de la nivelul fluxurilor comerciale au condus la o penurie de containere maritime.

Putem să desprindem deja anumite învățăminte importante.

În primul rând, criza a evidențiat necesitatea fundamentală de a susține libera circulație a persoanelor, bunurilor, serviciilor și capitalului pe piața unică și necesitatea de a lucra împreună pentru a întări rezistența acesteia în caz de perturbări. Controalele și închiderile frontierelor, restricțiile naționale sau regionale necoordonate, precum și măsurile de izolare care îngrădesc libera circulație a persoanelor, adesea supuse unor ajustări frecvente, au exacerbat incertitudinea și costurile de conformare, provocând întârzieri grave și conducând la perturbări majore ale lanțurilor de aprovizionare în multe ecosisteme industriale. Culoarele verzi și alte măsuri ad-hoc ale UE au atenuat semnificativ impactul dăunător potențial al măsurilor naționale unilaterale și necoordonate la nivelul întregii piețe unice. Libera circulație a serviciilor a fost, de asemenea, puternic afectată, inclusiv prin închiderea temporară forțată a activităților economice neesențiale, prin restricțiile de călătorie și prin lipsa de claritate a normelor aplicabile în materie de circulație transfrontalieră. La rândul său, acest lucru a provocat dificultăți lucrătorilor transfrontalieri și o penurie de lucrători sezonieri, pentru a da doar câteva exemple. Piața unică din Europa se bazează pe o forță de muncă disponibilă, cu un nivel ridicat de mobilitate.

În al doilea rând, aceste situații au declanșat o conștientizare mai largă a necesității de a analiza și aborda dependențele strategice, atât tehnologice, cât și industriale. UE și partenerii săi comerciali devin mai rezilienți dacă piețele mondiale sunt deschise și sunt integrate în lanțurile valorice mondiale, care ajută la absorbția șocurilor și la stimularea redresării . Pandemia de COVID-19 a arătat că perturbările de la nivelul lanțurilor valorice mondiale pot afecta anumite produse și materii prime esențiale, cum ar fi consumabilele medicale, care sunt deosebit de importante pentru societate și pentru economia UE. Unul dintre învățămintele cheie ale crizei este necesitatea de a înțelege mai bine dependențele strategice actuale și chiar viitoare ale Europei. Aceasta va oferi baza pentru dezvoltarea unor măsuri politice bazate pe fapte, proporționate și țintite, pentru a aborda dependențele strategice, protejând în același timp economia deschisă, competitivă și bazată pe comerț a Uniunii Europene. UE va continua să-și manifeste preferința pentru cooperare și dialog internațional, dar și angajamentul său de a combate practicile neloiale și subvențiile externe care subminează condițiile de concurență echitabile de pe piața unică.

În fine, acest an fără precedent a arătat că argumentele economice în favoarea tranziției verzi și digitale sunt mai puternice ca niciodată. Pe termen mediu, toate activitățile economice vor trebui să devină sustenabile, iar perturbările multor modele tradiționale, cauzate de COVID-19, vor dezrădăcina vechile obiceiuri și vor accelera, prin urmare, tranziția verde. Eforturile de garantare a unui acces securizat și suficient la o energie curată și la prețuri competitive la nivelul întregii piețe unice vor fi esențiale pentru a asigura consolidarea punctelor forte ale industriei UE în timpul acestui proces de tranziție. O forță de muncă calificată este esențială pentru asigurarea unor tranziții de succes, pentru sprijinirea competitivității industriei europene și pentru crearea unor locuri de muncă de calitate. Digitalizarea a dobândit un rol strategic pentru continuarea activităților economice și a schimbat cu adevărat modul în care se desfășoară acestea. Economiile, companiile și angajații acestora riscă să rămână în urmă pe măsură ce tranziția se accelerează. Modelele și tehnologiile de afaceri digitale și verzi au oferit companiilor care îmbrățișaseră deja această tranziție un avantaj față de cele care nu o făcuseră, iar companiile din avangarda schimbării vor continua să se bucure de avantajul crucial al primilor sosiți. Creșterea gradului de sensibilizare a consumatorilor și a cererii în raport cu această tranziție este la rândul său o oportunitate care trebuie valorificată.

Monitorizarea tendințelor industriale și a competitivității Raportul anual privind piața unică definește un set de indicatori cheie de performanță, pe baza surselor de date disponibile publicului, pentru a analiza evoluțiile economice și a monitoriza progresele realizate, concentrându-se pe competitivitate, integrarea pieței unice, IMM-uri, dubla tranziție și reziliența economică. Indicatorii cheie de performanță oferă, de asemenea, o viziune orientată spre viitor, bazată pe investiții și pe un indicator de încredere, precum și o imagine de ansamblu a performanței economiei UE, comparând-o cu partenerii internaționali și analizând specificitatea ecosistemelor industriale. Analiza acestor indicatori, care va fi efectuată în mod regulat de Comisie, poate ajuta la adoptarea unei poziții strategice în ceea ce privește economia UE, anticiparea provocărilor și informarea deciziilor de politică și de investiții. Deși efectul crizei va avea implicații pe termen lung, redresarea UE a început. Într-o serie de ecosisteme industriale, cifra de afaceri a atins aproape nivelurile anterioare COVID-19, chiar dacă dinamica rămâne oarecum lentă. Alte semnale pozitive reies și dintr-o analiză a sentimentului economic, care în aprilie 2021 arăta îmbunătățiri în toate ecosistemele (a se vedea Figura 1). Cu toate acestea, este esențial să se monitorizeze în continuare traiectoria de redresare a tuturor ecosistemelor. În fapt, datele arată că, deși intervențiile publice au fost eficace în limitarea șomajului și a falimentelor, riscul unor creșteri abrupte ale disponibilizărilor și insolvențelor este ridicat. În plină sinergie cu instrumentele de monitorizare existente (de exemplu, Tabloul de bord al pieței unice), Comisia va monitoriza principalii indicatori ai competitivității economiei UE în ansamblu, și anume: – integrarea pieței unice, pe baza indicatorilor privind comerțul intra-UE sau dispersia prețurilor între statele membre, pentru a ajuta la evaluarea politicilor care promovează un mediu de afaceri și de inovare favorabil; – creșterea productivității, pe baza productivității muncii; – competitivitatea internațională, pe baza cotei de piață a UE la nivel mondial sau a comerțului extra-UE, pentru a sprijini politicile privind accesul deschis și echitabil la piețele de export; – investițiile publice și private, pe baza datelor privind investițiile publice nete și investițiile private nete, ca % din PIB, pentru a ilustra în special transformarea potențială a economiei în conformitate cu obiectivele dublei tranziții; – investițiile în cercetare și dezvoltare, pe baza cheltuielilor publice și private în domeniul cercetării și dezvoltării, ca % din PIB, pentru a sprijini inovarea.

Dorința de schimbare este mare. Obiectivul nostru rămâne realizarea unei sustenabilități competitive, grație unor tehnologii și servicii noi, adesea digitale. Întreprinderile sunt cele mai bine plasate pentru a determina modalitatea prin care pot deveni competitive și se pot transforma în lideri ai propriului sector, găsind soluții la provocările lor. Atunci când este necesar, politica noastră industrială ar trebui să beneficieze apoi de forme agile de parteneriat public-privat și de noi forme de cooperare între sectorul privat și cel public, pentru a accelera furnizarea de soluții inovatoare care nu ar putea fi realizată altfel. Pentru o tranziție incluzivă, existența unui dialog social funcțional va fi esențială.

3.Întărirea rezilienței pieței unice

O piață unică mai bine echipată pentru a face față crizelor

Piața unică este cel mai important atu al UE, ea oferind companiilor noastre certitudine, amploare și o rampă mondială și asigurând consumatorilor o largă disponibilitate a produselor de calitate. Acest atu nu poate fi însă considerat de la sine înțeles. În special în primele zile ale pandemiei, întreprinderile și cetățenii au suferit de pe urma închiderii frontierelor, a perturbărilor aprovizionării și a lipsei de previzibilitate.

În ciuda utilității instrumentelor existente ale pieței unice, criza a arătat că acestea pot fi îmbunătățite pentru a răspunde situațiilor de urgență. După cum a anunțat președinta von der Leyen în februarie 2021, Comisia va propune un Instrument pentru situații de urgență al pieței unice pentru a oferi o soluție structurală care să asigure disponibilitatea și libera circulație a persoanelor, bunurilor și serviciilor în contextul unor posibile crize viitoare. Acest instrument ar trebui să garanteze schimburi de informații, o coordonare și o solidaritate sporite atunci când statele membre adoptă măsuri legate de crize. El va contribui la atenuarea impactului negativ asupra pieței unice, inclusiv prin asigurarea unei guvernanțe mai eficace. De asemenea, el ar trebui să pună în funcțiune un mecanism prin care Europa să poată aborda penuriile de produse critice, prin accelerarea punerii la dispoziție a produselor (de exemplu, stabilirea și partajarea standardelor, evaluarea rapidă a conformității) și prin consolidarea cooperării în domeniul achizițiilor publice. Instrumentul va fi aliniat unor inițiative de politică relevante, cum ar fi viitoarea propunere de înființare a unei Autorități europene pentru pregătire și răspuns în caz de urgență sanitară (Health Emergency Preparedness and Response Authority, HERA) și viitorul Plan de contingență pentru transport și mobilitate, precum și practicii internaționale relevante care vizează abordarea situațiilor de urgență sau asigurarea și accelerarea punerii la dispoziție a produselor esențiale.

Figura 2 Elemente cheie ale Instrumentului pentru situații de urgență al pieței unice

O piață unică funcțională pentru a accelera redresarea

Anul trecut a reafirmat necesitatea de a doborî barierele persistente și semnificative care împiedică buna funcționare a pieței unice. Urmărirea realizării unei piețe unice funcționale necesită eforturi neobosite pe numeroase fronturi:

·gestionarea permanentă a conformității efective cu actualele norme ale pieței unice;

·investiții continue în aprofundarea integrării în domeniile care oferă cele mai mari oportunități;