COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Consolidarea răspunderii UE privind finanțarea pentru dezvoltare în vederea evaluării inter pares a asistenței oficiale pentru dezvoltare a UE

CUPRINS

1. Introducere 2

2. Finanțarea UE pentru dezvoltare în contextul mondial 2

3. Bilanțul activității UE în 2010 4

3.1. Creșterea resurselor disponibile pentru dezvoltare și provocările globale 5

3.1.1. Sprijin pentru mobilizarea resurselor naționale pentru dezvoltare 5

3.1.2. UE, cel mai important donator din lume, nu și-a atins obiectivele pe 2010 5

3.1.3. Finanțarea acordată de UE pentru lupta împotriva schimbărilor climatice și pentru biodiversitate 7

3.1.4. Sursele și mecanismele inovatoare de finanțare pentru dezvoltare 8

3.1.5. Utilizarea AOD pentru a atrage mai multe fluxuri de capital private 8

3.1.6. Sprijinirea capacității comerciale a țărilor în curs de dezvoltare prin intermediul ajutorului pentru comerț 9

3.1.7. Necesitatea evitării în viitor a crizelor datoriilor suverane în țările în curs de dezvoltare 10

3.2. Impactul ajutorului furnizat de UE 10

3.2.1. Îmbunătățirea utilizării ajutorului 10

3.2.2. Guvernanța financiară globală și consolidarea rolului activ al țărilor în curs de dezvoltare. 11

4. Concluzii 11

INTRODUCERE

În contextul crizei mondiale și al angajamentului reînnoit anul trecut față de țările în curs de dezvoltare de a le sprijini în atingerea obiectivelor de dezvoltare ale mileniului (ODM), prezenta comunicare și documentul de lucru al serviciilor Comisiei de însoțire la aceasta[1] analizează modul în care UE și statele sale membre și-au îndeplinit angajamentele comune privind mobilizarea resurselor naționale (guvernanță fiscală) și internaționale pentru dezvoltare, intensificarea comerțului și investițiilor, asistența oficială pentru dezvoltare (AOD), sursele și mecanismele de finanțare inovatoare, eficacitatea ajutoarelor, datoriile, finanțarea în domeniul luptei împotriva schimbărilor climatice, precum și poziția și reprezentarea țărilor în curs de dezvoltare în cadrul instituțiilor financiare internaționale. Aceste documente detaliază progresele înregistrate în ceea ce privește fiecare aspect menționat anterior, indicând domeniile în care UE a înregistrat rezultate pozitive și cele în care trebuie întreprinse măsuri suplimentare. Acestea reflectă, de asemenea, progresul în ceea ce privește transparența și răspunderea în cadrul cooperării internaționale: pentru prima dată sunt publicate răspunsurile statelor membre prin care își exprimă acordul în acest sens și răspunsul Comisiei la chestionarul anual.

Comunicarea constituie și o contribuție pentru Conferința ONU de la Istanbul privind țările cel mai puțin dezvoltate[2] și pentru Forumul IV la nivel înalt de la Busan privind eficacitatea ajutoarelor[3].

Comunicarea recapitulează propunerile cu privire la modul de atingere a obiectivelor comune ale UE, analizează modul în care s-ar putea reduce deficitul estimat la 50 de miliarde EUR dintre nivelurile actuale ale AOD și obiectivul pentru 2015, și oferă o bază pentru raportul Consiliului către Consiliul European pentru discuția colegială anuală de evaluare a modului în care se pot atinge până în 2015 obiectivele UE privind AOD[4].

FINANțAREA UE PENTRU DEZVOLTARE ÎN CONTEXTUL MONDIAL

UE a avut un rol de lider în eforturile pentru îmbunătățirea nivelului de trai în țările în curs de dezvoltare. În toamna anului trecut, când liderii mondiali s-au întâlnit la New York la Reuniunea la nivel înalt a ONU privind ODM, UE a promovat activ realizarea unui consens global privind întreprinderea de acțiuni comune. Mobilizarea unei finanțări mai mari pentru dezvoltare din toate sursele disponibile este esențială pentru combaterea sărăciei, însă doar alocarea unor sume mai mari nu este suficientă pentru dezvoltare. Responsabilitatea principală pentru dezvoltarea și îmbunătățirea politicii și cadrelor de guvernanță ale țărilor în curs de dezvoltare le revine chiar acestora. Pe lângă faptul că este un donator generos, UE dispune și de un set cuprinzător de mijloace de sprijinire a eforturilor țărilor în curs de dezvoltare de a asigura o dezvoltare durabilă, în special prin conceperea de politici în domeniul ajutorului cu țările partenere, asigurându-se faptul că politicile interne ale UE sunt consecvente cu obiectivele de dezvoltare și sprijinind țările în curs de dezvoltare să abordeze provocările globale. Spre deosebire de majoritatea donatorilor, UE și-a stabilit obiective cantitative și calitative pe baza cărora pot fi evaluate progresele înregistrate.

Angajamentele UE au la bază Agenda privind finanțarea dezvoltării[5], care acoperă diverse surse de finanțare, deși această agendă nu reflectă suficient schimbările intervenite în peisajul internațional, cum ar fi noii donatori și investitori oficiali, organizațiile caritabile, cooperarea Sud-Sud și activitatea din sectorul privat. AOD reprezintă cel mai cunoscut indicator al voinței de care dau dovadă donatorii oficiali și elementul principal al acestui document, însă nu este singura sursă de fonduri mobilizate pentru dezvoltare.

În perioada 2004 – 2010, contribuția UE și a statelor sale membre a reprezentat 57% din AOD net pentru țările în curs de dezvoltare din partea tuturor donatorilor CAD OCDE și UE și 65% din creșterea globală a AOD, de 25,7 miliarde EUR. În 2010, AOD din partea Comitetului de asistență pentru dezvoltare (CAD) al OCDE și a UE a atins 97,2 miliarde EUR în valoare nominală. Contribuția UE reprezintă 58% din acest ajutor. UE și statele sale membre, care sunt deja cel mai mare donator din lume, au promis majorarea, până în 2015, a cheltuielilor destinate AOD la 0,7% din venitul național brut cumulat (VNB). S-ar adăuga astfel 50 de miliarde EUR suplimentare la suma actuală de 53,8 miliarde EUR.

Grafic: AOD din partea UE și a statelor sale membre, precum și din partea altor membri ai G8 care nu sunt state membre ale UE

[pic]

Sursa: CAD OCDE tabelul 1

În afară de AOD, există și alte surse importante de finanțare disponibile pentru țările în curs de dezvoltare. De exemplu, se preconiza ca în 2010 transferurile internaționale efectuate de migranți să se ridice la aproximativ 245 de miliarde EUR, în timp ce, conform unor calcule, fondurile provenite din acțiuni caritabile private ar trebui să furnizeze aproximativ 35 de miliarde EUR anual[6]; fluxurile mondiale de investiții străine directe (ISD) sunt aproximativ egale cu AOD, iar noile puteri economice, precum Brazilia, Rusia, India și China, sprijină cu sume tot mai mari țările în curs de dezvoltare. Deși aceste fonduri sunt de altă natură și sunt gestionate diferit de AOD, ar putea, dacă ar fi valorificate astfel încât să vină în completarea AOD, să contribuie la oferirea unui răspuns mai eficace la nevoia de consolidare a dezvoltării și de abordare a provocărilor globale.

BILANțUL ACTIVITățII UE ÎN 2010

Prezenta comunicare și documentul de însoțire al acesteia ilustrează modul în care UE și statele sale membre au acționat în vederea îndeplinirii diverselor angajamente pe care și le-au asumat. În aceste documente se indică faptul că, în general, UE în ansamblul său a continuat să obțină progrese în îndeplinirea angajamentelor sale, deși situația variază semnificativ atât de la un stat membru la altul, cât și în funcție de problemă.

Creșterea resurselor disponibile pentru dezvoltare și provocările globale

Sprijin pentru mobilizarea resurselor naționale pentru dezvoltare

Generarea mai multor resurse naționale este considerată, în general, a fi cel mai important mijloc de dezvoltare durabilă, precum și de a elimina, cu timpul, dependența de ajutoare. Bugetele de stat ale țărilor în curs de dezvoltare sunt de departe cea mai importantă sursă de finanțare pentru dezvoltare. Creșterea independenței financiare față de asistența externă asigură flexibilitatea fiscală necesară pentru finanțarea ODM și consolidează legătura dintre stat și cetățenii săi.

În 2010, UE și statele sale membre au continuat să își îmbunătățească metodele de lucru cu țările partenere cu privire la aceste aspecte, în scopul furnizării unui sprijin consolidat, inclusiv prin dezvoltarea capacităților instituționale, pentru mobilizarea veniturilor naționale în țările în curs de dezvoltare, în conformitate cu principiile bunei guvernanțe în materie fiscală (transparență, schimb de informații și concurență fiscală loială), ca parte a eforturilor lor mai ample de consolidare a bunei guvernanțe și de gestionare a finanțelor publice. UE va continua să promoveze aceste principii și să sprijine țările în curs de dezvoltare în combaterea evaziunii fiscale și a practicilor fiscale dăunătoare, astfel încât să fie creat un mediu fiscal internațional transparent și favorabil cooperării.

UE și-a consolidat deja sprijinul pentru Inițiativa privind transparența în industriile extractive (EITI), care se întrevede a fi un standard global pentru transparența și răspunderea privind veniturile, și va încuraja eforturile țărilor în curs de dezvoltare de îmbunătățire a guvernanței industriilor extractive active în țările lor. De asemenea, UE depune eforturi în vederea consolidării politicii în materie de dezvoltare, de exemplu prin întreprinderea de măsuri în vederea unei eventuale divulgări, de către corporațiile multinaționale, a datelor financiare pentru fiecare țară, pentru a îmbunătăți transparența și guvernanța corporativă. Comisia are în vedere elaborarea de legislație pe această temă, cel puțin în ceea ce privește societățile cotate la bursă care își desfășoară activitatea în industria extractivă, în cadrul revizuirii Directivei privind transparența, care, în prezent, este prevăzută să aibă loc în toamnă. Prin sporirea transparenței și îmbunătățirea guvernanței corporative, țările în curs de dezvoltare vor fi ajutate să optimizeze colectarea veniturilor și să își maximizeze resursele fiscale pentru a asigura furnizarea de bunuri și servicii publice.

UE, cel mai important donator din lume, nu și-a atins obiectivele pe 2010

UE, cel mai ambițios grup de donatori, s-a angajat să furnizeze 0,7% din VNB-ul său colectiv pentru AOD până în 2015, în conformitate cu obiectivul stabilit în urmă cu mult timp de ONU. Liderii UE au convenit acest obiectiv colectiv în 2005, pe baza obiectivelor individuale, diferențiate la nivel de stat membru.

Acest acord includea atingerea obiectivului colectiv intermediar de 0,56% AOD/VNB până în 2010. Chiar dacă ajutorul a atins un maxim istoric de 53,8 miliarde EUR, reprezentând 0,43% AOD/VNB, și deși s-a reușit mobilizarea unei sume suplimentară de peste 4,5 miliarde EUR în ciuda încetinirii creșterii economice, statele membre nu au reușit să atingă obiectivul intermediar, contribuția lor fiind cu 15 miliarde EUR mai redusă decât cea pe care se angajaseră să o furnizeze.

Există în continuare diferențe semnificative între statele membre: în timp ce unele dintre ele depun eforturi în vederea îndeplinirii părții lor din acordul comun, altele nu își respectă angajamentele individuale față de rezultatele colective ale UE. Acest lucru subminează principiul partajării interne echitabile a sarcinilor în cadrul UE și este posibil să fi contribuit la reducerea ajutoarelor în unele state membre cu niveluri ale AOD egale sau mai mari de 0,7% din VNB. UE nu va reuși să atingă obiectivul colectiv pentru 2015 decât dacă toate statele membre ale UE se vor achita de partea ce le revine. În acest context, este deosebit de îngrijorător faptul că unele state membre au anunțat diminuări ale AOD pentru 2011 și anii următori, ceea ce afectează eforturile comune ale UE. Comisia Europeană a raportat că în 2010 s-au efectuat plăți nete de 14,95 miliarde EUR pentru AOD. Această sumă include 5,15 miliarde EUR de credite concesionale altele decât granturi, acordate de BEI, finanțate în principal din resursele proprii ale BEI, iar restul din Fondul european de dezvoltare și din bugetul UE.

Grafic: Rezultatele obținute de statele membre în 2010 în ceea ce privește AOD, în % din VNB

[pic]

Sursa: CAD OCDE și chestionarul anual al UE privind finanțarea pentru dezvoltare

AOD pentru Africa: UE și statele sale membre continuă să fie cel mai mare donator de ajutoare pentru Africa, acordând acestui continent fonduri în valoare de 20,5 miliarde EUR în 2009. Cu toate acestea, angajamentul din 2005 de a majora AOD pentru Africa Subsahariană și de a aloca pentru continent cel puțin 50 % din majorarea valorii ajutorului combinat a fost îndeplinit doar parțial. Deși din 2004 AOD pentru Africa Subsahariană a fost majorat cu 2,7 miliarde EUR, numai 26% din totalul acestei creșteri a AOD în termeni reali a fost alocată continentul african.

AOD pentru țările cel mai puțin dezvoltate: În cadrul angajamentelor AOD globale, UE s-a angajat în 2008 să cheltuiască colectiv cel puțin 0,15% din VNB-ul său combinat până în 2010 pe AOD pentru țările cel mai puțin dezvoltate. Acest obiectiv nu a fost atins, însă diferența dintre procentul alocat efectiv și cel vizat a fost mică: AOD combinat din partea UE pentru țările cel mai puțin dezvoltate a reprezentat 0,13% din VNB în 2010, conform datelor preliminare disponibile. În 2009, opt state membre au atins individual pragul stabilit, iar alte trei au cheltuit cel puțin o treime din AOD-ul lor total pentru țările cel mai puțin dezvoltate, demonstrându-și astfel hotărârea de a ajuta țările cele mai sărace.

Finanțarea acordată de UE pentru lupta împotriva schimbărilor climatice și pentru biodiversitate

Țările în curs de dezvoltare au nevoie de sprijin suplimentar pentru a se adapta la schimbările climatice și a atenua efectele acestora. În perioada premergătoare conferinței CCONUSC de la Copenhaga din 2009, UE se angajase să contribuie cu 7,2 miliarde EUR în perioada 2010-2012 pentru a acorda o finanțare inițială rapidă țărilor în curs de dezvoltare în domeniul climei[7]. În 2010, UE în ansamblul său a furnizat 2,34 miliarde EUR în conformitate cu obiectivul său global pentru perioada 2010-2012[8]. UE analizează, de asemenea, modalități de îndeplinire a angajamentului asumat de țările dezvoltate în cadrul acordurilor de la Cancun de a mobiliza, în comun, 100 de miliarde USD pe an până în 2020 din diverse surse (publice, private, bilaterale, multilaterale și inovatoare), pentru a răspunde nevoilor țărilor în curs de dezvoltare[9]. Elaborarea unor metode comparabile și transparente de măsurare, raportare și verificare a finanțării în domeniul climei rămâne o provocare esențială. Chiar dacă UE și statele sale membre au făcut progrese semnificative în ceea ce privește raportarea referitoare la punerea în aplicare transparentă a finanțării inițiale rapide, pentru a se menține încrederea în procesul internațional va fi important să se realizeze îmbunătățiri continue în acest domeniu, în special în vederea furnizării de finanțare pe termen mai lung.

Protejarea biodiversității ocupă, de asemenea, un loc important pe agenda UE. La conferința de la Nagoya a Convenției privind diversitatea biologică (CBD) din 2010, UE s-a angajat să majoreze substanțial până în 2020 resursele financiare, să pună efectiv în aplicare Planul strategic 2011-2020, precum și „să ia măsuri efective și urgente pentru a stopa pierderea biodiversității […] contribuind astfel la […] bunăstarea oamenilor și la eradicarea sărăciei.” Mai multe state membre au anunțat sporirea semnificativă a angajamentelor lor de conservare a biodiversității în țările în curs de dezvoltare.

Sursele și mecanismele inovatoare de finanțare pentru dezvoltare

Întrucât doar furnizarea de ajutor nu va fi niciodată suficientă pentru a răspunde nevoilor de finanțare ale țărilor în curs de dezvoltare pentru realizarea ODM-urilor și a altor obiective de dezvoltare convenite la nivel internațional, UE s-a angajat să analizeze cu atenție mecanismele inovatoare de finanțare cu un potențial semnificativ de generare de venituri, pentru a asigura o finanțare previzibilă pentru dezvoltarea durabilă[10]. Mai multe state membre ale UE utilizează deja diferite surse și mecanisme inovatoare care au generat, până în prezent, aproximativ 13 miliarde EUR pentru dezvoltare. În timp ce unele state membre iau în considerare alte surse și mecanisme, nu există încă o abordare comună la nivelul UE privind sursele și mecanismele inovatoare cu cel mai ridicat potențial de generare de venituri. Mecanismele de cheltuire a veniturilor provenite din surse inovatoare trebuie să respecte principiile privind eficacitatea ajutorului convenite la nivel internațional și să evite crearea unor canale paralele de cheltuire a veniturilor.

Utilizarea AOD pentru a atrage mai multe fluxuri de capital private

Conlucrarea cu sectorul privat ca factor de creștere economică incluzivă și de dezvoltare durabilă reprezintă un domeniu care este considerat de mult timp de UE a avea un mare potențial. UE și statele membre utilizează diverse stimulente (garanții pentru investiții, fonduri cu o destinație anume, credite preferențiale, sprijin pentru întreprinderile comune etc.) pentru a încuraja fluxurile de capital private către țările în curs de dezvoltare și a sprijini dezvoltarea unui cadru internațional mai puternic pentru un comportament responsabil al mediului de afaceri. UE și statele sale membre ar putea recurge mai mult la o combinație de împrumuturi și granturi sau ar putea utiliza fondurile din instrumentele de capital propriu sau din instrumentele de partajare a riscurilor, pentru a mobiliza mai multe fonduri – inclusiv din sectorul privat – pentru a acoperi nevoile în materie de investiții ale țărilor partenere. Aceste aspecte vor fi abordate în viitoarele propuneri de politică privind viitoarea politică de dezvoltare a UE.

Transferurile internaționale de fonduri ale migranților , a căror natură privată este subliniată de UE, reprezintă alt flux de capital semnificativ către țările în curs de dezvoltare care poate contribui la dezvoltare. Până și o evaluare prudentă[11] estimează transferurile internaționale de fonduri ale migranților din UE către țările în curs de dezvoltare a avea aproximativ aceeași valoare ca totalul AOD furnizat de UE. Fluctuațiile acestor fluxuri pot avea un impact major asupra condițiilor de trai ale destinatarilor acestora din țările în curs de dezvoltare. UE a promis să micșoreze costurile transferurilor internaționale de fonduri ale migranților și să le faciliteze[12]. În acest scop, în 2010, UE și statele sale membre au continuat să acționeze pe mai multe fronturi, de exemplu pe planul îmbunătățirii datelor, al sporirii transparenței și a concurenței pe piața serviciilor de plată, al finanțării proiectelor legate de transferurile internaționale de fonduri ale migranților, al sprijinirii serviciilor financiare în țările în curs de dezvoltare și al îmbunătățirii cunoștințelor financiare de bază ale migranților. Costurile aferente transferurilor internaționale de fonduri ale migranților a scăzut în unele statele membre ale UE, dar a crescut în altele[13]. Persistă unele provocări, și anume: (i) obținerea de date exacte cu privire la coridoarele principale, costurile de trimitere și fluxurile informale dinspre UE; (ii) extinderea reducerilor costurilor pentru destinatarii din țările în curs de dezvoltare; (iii) crearea unor cadre favorabile remizelor și (iv) îmbunătățirea accesului la finanțe și a cunoștințelor financiare de bază.

Sprijinirea capacității comerciale a țărilor în curs de dezvoltare prin intermediul ajutorului pentru comerț

Schimburile comerciale pe piețele regionale și internaționale au un mare potențial de susținere a unei creșteri incluzive și a fost de multe ori un factor important motor de obținere a dezvoltării. UE a sprijinit în mod constant țările în curs de dezvoltare să utilizeze comerțul drept instrument de dezvoltare. Ca parte a Strategiei comune de ajutor pentru comerț, UE în ansamblul său a convenit să întreprindă măsuri pentru a spori ajutorul pentru comerț și impactul acestuia. În 2009[14], ajutorul anual combinat pentru comerț furnizat de UE a fost de 10,5 miliarde EUR, menținându-se astfel suma record înregistrată în anul precedent. Asistența legată de comerț furnizată de UE și statele sale membre – subcomponentă a ajutorului pentru comerț — a fost suplimentată substanțial în 2009, la o sumă colectivă de 3 miliarde EUR, ce depășește cu mult obiectivul de cheltuieli (pentru 2010 și anii următori) de 2 miliarde EUR pe an.

În 2009, Africa a devenit cel mai mare beneficiar atât a asistenței legate de comerț, cât și a ajutorului pentru comerț furnizat de UE. De asemenea, datele pentru 2009 indică o creștere puternică a ajutorului pentru comerț pentru statele din Africa, zona Caraibilor și Pacific, acesta fiind de 3,6 miliarde EUR. Proporția ajutorului pentru comerț pentru țările cel mai puțin dezvoltate din partea UE și a statelor sale membre a rămas stabilă, la 22% din total.

Rapoartele elaborate de antenele UE indică o ameliorare moderată a proceselor care sprijină atât volumurile, cât și eficacitatea ajutorului pentru comerț, cum ar fi abordarea comerțului în dialogul politic dintre donatorii UE și partenerii săi; creșterea cererii țărilor partenere de ajutor pentru comerț; coordonarea în vederea dezvoltării și punerii în aplicare de strategii comerciale; evaluări ale nevoilor comerciale; operațiuni comune și armonizare, incluzând prioritățile strategice de integrare regională economică în planurile de dezvoltare națională și în strategia comercială națională. Toate aceste aspecte necesită o atenție continuă și intensă. În țările cel mai puțin dezvoltate, cadru integrat consolidat pentru asistența legată de comerț oferă ocazia specială de a ajuta aceste țări să acorde o mai mare atenție aspectelor legate de comerț și să sporească ajutorul efectiv pentru comerț.

Necesitatea evitării în viitor a crizelor datoriilor suverane în țările în curs de dezvoltare

UE și statele sale membre își asumă partea de responsabilitate ce le revine în ceea ce privește contribuția la punerea în aplicare integrală a Inițiativei multilaterale privind reducerea datoriilor și a Inițiativei privind țările sărace puternic îndatorate. În momentul creșterii utilizării sporite de împrumuturi și granturi combinate în sprijinul țărilor în curs de dezvoltare, va trebui să se țină seama de sustenabilitatea datoriei și de riscul ca unele țări cu venituri reduse și medii să nu își poată asuma datoria. În vederea evitării unor noi crize cauzate de îndatorare, este necesar să se acorde sprijin pentru îmbunătățirea capacității de bună gestionare a datoriei și pentru utilizarea unor practici responsabile de acordare și contractare de credite.

Impactul ajutorului furnizat de UE

Îmbunătățirea utilizării ajutorului

UE a impulsionat eforturile internaționale de eficientizare a utilizării ajutoarelor. Principiile eficacității ajutorului prevăzute în Declarația de la Paris și în Agenda de acțiune de la Accra au fost încorporate în Cadrul operațional al UE privind eficacitatea ajutorului[15], care conține angajamente și obiective de referință care permit UE și statelor sale membre să măsoare mai eficient progresele realizate în ceea ce privește cheltuielile cu AOD. Chiar dacă s-au înregistrat unele progrese cu privire la o serie de indicatori, sunt necesare mai multe măsuri pentru a atinge obiectivul global de maximizare a raportului costuri/eficiență. Ar trebui să se urmărească îmbunătățirea impactului asupra dezvoltării a ajutorului din partea UE în ansamblul său. Acest aspect va fi analizat mai detaliat în comunicările referitoare la programarea comună a UE privind ajutoarele și la o poziție comună a UE la conferința de la Busan, care va avea loc la sfârșitul anului 2011. La conferința de la Busan, vor fi analizate dovezile referitoare la punerea în aplicare a principiilor în materie de eficacitate a ajutorului în contextul mai larg de dezvoltare. O provocare viitoare va consta în luarea în considerare a rolului principiilor în materie de eficacitate a ajutorului în ceea ce privește ajutoarele cu impact puternic și în consolidarea suplimentară a punerii în aplicare a acestora la nivel național.

Guvernanța financiară globală și consolidarea rolului activ al țărilor în curs de dezvoltare.

UE a susținut în mod constant ideea ca țările în curs de dezvoltare să aibă un cuvânt mai greu de spus în cadrul instituțiilor financiare internaționale. În 2010, atât FMI, cât și Banca Mondială au aprobat reforme importante ale guvernanței, de exemplu creșterea cotelor de participare și de vot ale țărilor în curs de dezvoltare și ale țărilor în tranziție. UE trebuie să contribuie la asigurarea faptului că acestea sunt puse în aplicare rapid în ambele instituții. În vederea analizei acționariatului Băncii Mondiale, ce va avea loc în 2015, UE consideră că ar trebui incluse permanent și suficient în formula privind drepturile de vot contribuțiile la Asociația Internațională pentru Dezvoltare, instituția din cadrul Băncii Mondiale care acordă împrumuturi preferențiale, stabilindu-se astfel stimulente adecvate pentru toți acționarii de a asigura sustenabilitatea financiară pe termen lung a instituției. UE ar trebui, de asemenea, să consolideze coordonarea cu instituțiile financiare internaționale, pentru a susține un punct de vedere comun cu privire la preocupările-cheie.

CONCLUZII

Pe baza constatărilor documentului de însoțire la prezenta comunicare, Comisia recomandă adoptarea următoarelor măsuri.

1. UE și statele membre ar trebui să își consolideze sprijinul acordat pentru eforturile țărilor în curs de dezvoltare de mobilizare a resurselor interne pentru dezvoltare în conformitate cu principiile bunei guvernanțe în materie fiscală .

2. Având în vedere că statele membre nu și-au îndeplinit obiectivul intermediar în materie de AOD pe 2010 de 0,56% din VNB, acestea ar trebui, în conformitate cu angajamentul lor din 2005:

3. să confirme angajamentul colectiv al UE ca până în 2015 AOD-ul să fie majorat la 0,7% din VNB-ul combinat. Întrucât există dovezi clare că politica de dezvoltare la nivelul UE poate oferi o valoare adăugată semnificativă, volumurile AOD din partea UE însăși ar trebui să aibă o contribuție la această creștere[16];

4. să confirme că vor atinge obiectivele AOD individuale, întrucât fiecare stat membru care nu își îndeplinește o parte din obiectivele convenite subminează eforturile colective ale UE de atingere a obiectivului de 0,7%:

5. UE-15 trebuie să atingă cel puțin 0,51% din AOD/VNB cât mai curând posibil și 0,7% din VNB până în 2015, iar statele membre care au depășit deja acest nivel trebuie să se angajeze să își mențină eforturile;

6. UE-12 trebuie să depună eforturi pentru a atinge un nivel al AOD de cel puțin 0,17% din VNB cât mai curând posibil și de 0,33% din VNB până în 2015;

7. să întreprindă acțiuni concrete la nivel național pentru a atinge aceste obiective, inclusiv prin elaborarea de planuri de acțiune plurianuale și prin consacrarea obiectivelor AOD în legislația națională;

8. să facă schimb de date prospective privind acțiunile fiecăruia, indicând modul de majorare a bugetului lor pentru AOD de la un an la altul până în 2015 și să prezinte aceste date ca parte a raportului anual al Consiliului privind AOD către Consiliul European.

9. Statele membre ar trebui să confirme angajamentul comun de majorare a contribuției sub formă de AOD pentru Africa și să asigure punerea în aplicare a acestuia: AOD acordat de UE pentru Africa nu a crescut în același ritm ca AOD-ul global acordat de UE. Statele membre ar trebui să își intensifice eforturile pentru ca cel puțin jumătate din majorarea AOD să fie acordată continentului african. UE și statele sale membre ar trebui să își coordoneze activitățile pentru a furniza mai mult AOD țărilor africane care au cel mai mult nevoie de acest ajutor.

10. Statele membre ar trebui să confirme angajamentul comun de creștere a AOD pentru țările cel mai puțin dezvoltate și să asigure punerea în aplicare a acestuia: ar trebui să se coordoneze astfel încât majorarea ajutorului lor să fie destinată eradicării sărăciei și ar trebui să atingă obiectivul de furnizare a cel puțin 0,15% din VNB-ul lor pentru țările cel mai puțin dezvoltate. Toate statele membre ale UE trebuie să contribuie la acest obiectiv.

11. UE și statele sale membre ar trebui să aibă în vedere consolidarea punerii în aplicare a angajamentelor privind eficacitatea ajutoarelor , vizând în special să le dea posibilitatea țărilor partenere să fie în totalitate la cârma propriei dezvoltări și să gestioneze ajutorul inclusiv prin:

12. continuarea elaborării în comun a programării ajutorului din partea UE în ansamblul său. Comisia va prezenta o propunere în acest sens în a doua jumătate a anului 2011;

13. consolidarea Inițiativei accelerate („fast track”) existente a UE privind diviziunea muncii prin extinderea acesteia către o rețea mai largă de sprijin pentru punerea în aplicare a Cadrului operațional al UE privind eficacitatea ajutorului;

14. conlucrarea, pe baza experienței UE în materie de punere în aplicare a angajamentelor în materie de eficacitate a ajutorului, în vederea orientării concluziilor conferinței de la Busan spre obținerea de rezultate , care să se axeze pe modalitățile de maximizare a contribuției componentei „Eficacitatea ajutorului” la rezultate în materie de dezvoltare la nivel de țări partenere. Comisia va prezenta o propunere de poziție comună a UE pentru conferința de la Busan în a doua jumătate a anului 2011.

15. În contextul ajutorului pentru comerț , UE și statele sale membre trebuie:

16. să consolideze sprijinul sub formă de ajutor pentru comerț pentru țările cel mai puțin dezvoltate , de exemplu prin acordarea unei mai mari atenții capacității țărilor cel mai puțin dezvoltate de a formula și pune în aplicare strategii de dezvoltare durabilă în sprijinul unei creșteri economice incluzive și durabile; să acorde o atenție specială exploatării potențialului cadrului integrat consolidat pentru asistența legată de comerț pentru țările cel mai puțin dezvoltate ca instrument de coordonare a părților interesate și de elaborare de strategii;

17. să îmbunătățească eficacitatea ajutorului pentru comerț la nivel de țară, de exemplu printr-o mai bună utilizare a evaluărilor necesităților în materie de comerț, prin sporirea eficacității platformelor destinate să sprijine strategiile legate de comerț și prin profitarea de oportunitățile de sporire a operațiunilor comune;

18. să continue intensificarea sprijinului pentru integrarea regională , inclusiv prin intermediul asistenței acordate la nivel național;

19. să sprijine monitorizarea realizată de țările partenere a rezultatelor și a impactului ajutorului pentru comerț, precum și înregistrarea de progrese în ceea ce privește strategiile lor de dezvoltare a comerțului.

20. Sursele inovatoare de finanțare au un mare potențial de a contribui la atenuarea deficitului în materie de finanțare pentru dezvoltare. Statele membre ar trebui să se axeze pe mecanismele inovatoare cu un potențial semnificativ de generare de venituri și să se asigure că o parte importantă a veniturilor astfel obținute se utilizează pentru țările în curs de dezvoltare.

21. AOD și finanțarea în domeniul combaterii schimbărilor climatice sunt complementare, ambele vizând să sprijine țările în curs de dezvoltare să își creeze un viitor în care să nu se confrunte cu probleme legate de climă:

22. donatorii UE și țările în curs de dezvoltare trebuie să aibă aceeași strategie de dezvoltare, compatibilă cu aspectele legate de schimbările climatice, care să includă atât adaptarea la schimbările climatice, cât și atenuarea acestora;

23. donatorii UE ar trebui să încurajeze alți actori să pună în aplicare acțiuni de finanțare în domeniul combaterii schimbărilor climatice în conformitate cu principii convenite privind eficacitatea ajutorului;

24. în conformitate cu Acordurile de la Cancun, finanțarea în domeniul combaterii schimbărilor climatice trebuie să fie „nouă și suplimentară”, dispoziție care suscită opinii divergente Sunt necesare progrese suplimentare pentru a identifica o abordare optimă care să asigure faptul că finanțarea luptei împotriva schimbărilor climatice nu periclitează lupta împotriva sărăciei și progresele în vederea atingerii Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului, astfel cum s-a convenit în 2009, în cadrul Consiliului European.

[1] SEC(2011) 500 final « EU Accountability Report 2011 on Financing for Development » Raport privind răspunderea UE referitor la finanțarea pentru dezvoltare.

[2] Conferința LDC IV de la Istanbul, mai 2011.

[3] HLF IV, Busan, noiembrie 2011.

[4] Concluziile Consiliului European din 17.6.2010, punctul 20.

[5] Consensul de la Monterrey din 2002, Declarația de la Doha privind finanțarea dezvoltării din 2008.

[6] http://www.hudson.org/files/pdf_upload/Index_of_Global_Philanthropy_and_Remittances_2010.pdf

[7] Ca parte a angajamentului colectiv al țărilor dezvoltate de a oferi resurse noi și suplimentare de aproape 30 de miliarde USD pentru perioada respectivă. Conform răspunsurilor statelor membre la chestionarul anual al Comisiei privind finanțarea pentru dezvoltare;

[8] Conform răspunsurilor statelor membre la chestionarul anual al Comisiei privind finanțarea pentru dezvoltare; a se vedea volumul II, anexa 4 din SEC (2011) 501 final. Cifrele furnizate de statele membre diferă ușor față de datele preliminare furnizate în Raportul pentru reuniunea de la Cancun privind finanțarea inițială rapidă din partea UE, adoptat de Consiliu la 6.12.2010.

[9] A se vedea documentul de lucru al serviciilor Comisiei SEC(2011)487 din 8.4.2011 privind „Intensificarea finanțării eforturilor de combatere a schimbărilor climatice după anul 2012.”

[10] Concluziile Consiliului din 15.6.2010 privind Obiectivele de dezvoltare ale mileniului.

[11] http://data.worldbank.org/data-catalog/world-development-indicators.

[12] Concluziile Consiliului din 11.11.2008. Poziția comună a UE pentru Conferința de la Doha privind finanțarea pentru dezvoltare.

[13] http://remittanceprices.worldbank.org/

[14] Datele pe 2010 nu sunt încă disponibile.

[15] Text consolidat din 11.1.2011, Secretariatul General al Consiliului, 18239/10.

[16] Revizuirea bugetului UE, COM (2010) 700, 19.10.2010.