C 418/16

Raport final al consilierului-auditor (1) Cazul AT.40346 – Obligațiuni SSA

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2021/C 418/10)

1. Proiectul de decizie constată o încălcare a articolului 101 din TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE în ceea ce privește patru întreprinderi de pe piețele obligațiunilor suprasuverane, suverane și emise de agenții guvernamentale în dolari americani („obligațiuni SSA”), și anume Bank of America Merrill Lynch („BAML”), Crédit Agricole, Credit Suisse și Deutsche Bank (denumite împreună „părțile”) (2).

2. Cazul a început în urma unei cereri de imunitate la amenzi formulate de Deutsche Bank la 4 august 2015. Comisia a acordat întreprinderii Deutsche Bank imunitate condiționată la 4 decembrie 2015.

3. Prin decizia din 20 decembrie 2018, Comisia a inițiat o procedură în temeiul articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 773/2004 (3) împotriva Deutsche Bank, a Credit Suisse, a Crédit Agricole și a BAML.

4. La 20 decembrie 2018, Comisia a emis o comunicare privind obiecțiunile („CO”), adresată părților. Comunicarea privind obiecțiunile a fost comunicată părților la data de 21 decembrie 2018.

5. Accesul la dosar sub forma unui suport electronic de stocare a fost acordat între 21 decembrie 2018 și 3 ianuarie 2019 și la sediul Direcției Generale Concurență (denumită în continuare „DG Concurență”) în perioada 15-22 ianuarie 2019. Unele date furnizate de Crédit Agricole au fost comunicate celorlalte părți prin intermediul unei proceduri negociate de divulgare între 7 și 14 februarie 2019 (4). Consilierul auditor nu a primit nicio plângere în ceea ce privește accesul la dosar.

6. DG Concurență a acordat inițial tuturor părților un termen de opt săptămâni pentru a răspunde la CO. La cererea anumitor părți, DG Concurență a prelungit termenul până la 28 martie 2019 pentru BAML și până la 29 martie 2019 pentru Crédit Agricole și Credit Suisse. Consilierul-auditor nu a mai primit nicio altă cerere de prelungire a termenului.

7. În februarie 2019, în urma solicitărilor de explicații suplimentare din partea BAML și Crédit Agricole, DG Concurență a trimis scrisori tuturor părților, furnizând detalii suplimentare cu privire la metodologia propusă de Comisie pentru calcularea amenzilor, în special în ceea ce privește un substituent pe care Comisia urma să îl utilizeze pentru valoarea vânzărilor.

8. Toate părțile au răspuns în termenul stabilit. În răspunsurile lor la CO, BAML, Crédit Agricole și Credit Suisse (denumite în continuare „părțile care contestă obiecțiunile”) au prezentat observații cu privire la necesitatea unor informații suplimentare cu privire la metodologia de calcul al amenzilor. La 3 iulie 2019, Crédit Agricole a trimis DG Concurență o scrisoare în completarea răspunsului său la CO în ceea ce privește amenzile.

9. Toate părțile au participat la o audiere care a avut loc la 10 și 11 iulie 2019.

10. În urma hotărârii Icap din 10 iulie 2019 (5), în septembrie și octombrie 2019, BAML a adresat observații scrise suplimentare consilierului-auditor, solicitându-i acestuia să roage DG Concurență să divulge BAML metodologia sa de sancționare și să îi permită să își facă cunoscute opiniile cu privire la metodologia respectivă înainte de luarea unei decizii finale în acest caz (6).

11. În noiembrie 2019, consilierul-auditor a răspuns BAML, indicând că cererea sa de comunicare a unor informații suplimentare cu privire la metodologia propusă de calculare a amenzilor a fost înregistrată. Cu toate acestea, consilierul-auditor a indicat că Decizia 2011/695/UE, care stabilește în mod exhaustiv competențele consilierului-auditor, nu îi conferă competența de a lua o decizie prin care se dispune divulgarea unor detalii suplimentare privind metodologia propusă.

12. În noiembrie 2020, vicepreședinta executivă Vestager, comisarul pentru concurență, a trimis o scrisoare tuturor părților, furnizând detalii individuale suplimentare privind metodologia de calculare a amenzilor, acordând o atenție deosebită calculului individualizat și rezultatului substituentului preconizat la valoarea vânzărilor (7) pentru fiecare dintre părți („scrisoarea privind amenzile”).

13. DB a răspuns în decembrie 2020, iar cele trei părți contestatare, în ianuarie 2021. Printre altele, acestea din urmă au susținut că le-au fost subminate drepturile la apărare, dat fiind că informațiile comunicate prin scrisoarea privind amenzile ar fi trebuit să fie incluse în CO, și au solicitat să fie audiați în cadrul unei audieri orale pe marginea acestui subiect (BAML) sau în cadrul unui format alternativ (Credit Suisse și Crédit Agricole (8)).

14. Astfel cum s-a susținut în proiectul de decizie, hotărârea Tribunalului în cauza Campine (9) vine în sprijinul ideii conform căreia, în etapa CO, Comisia nu era obligată să ia o decizie finală cu privire la metoda finală de stabilire a cuantumului amenzilor pe care intenționa să le aplice și că ar putea fi oferite lămuriri suplimentare cu privire la metodologia de aplicare a amenzilor mai degrabă printr-o scrisoare decât sub forma unei comunicări suplimentare privind obiecțiunile.

15. Având în vedere că nu există un drept fundamental de a fi audiat oral, câtă vreme opiniile pot fi foarte bine prezentate în scris (10), și având în vedere că articolul 12 din Regulamentul nr. 773/2004 prevede doar dreptul la o audiere în urma unei comunicări privind obiecțiunile, rezultă că, din punct de vedere juridic, nu se impunea o a doua audiere.

16. Comparativ cu CO, proiectul de decizie (i) reține o durată mai scurtă a încălcării pentru două dintre părți și (ii) pentru calcularea amenzii, nu mai reține un factor agravant legat de presupusa obstrucționare a anchetei pentru una dintre părți.

17. În temeiul articolului 16 din Decizia 2011/695/UE, consilierul-auditor a examinat dacă proiectul de decizie se referă numai la obiecțiunile cu privire la care părțile au avut posibilitatea de a-și face cunoscute punctele de vedere și au ajuns la o concluzie pozitivă.

18. Având în vedere cele de mai sus, consilierul-auditor consideră că exercitarea efectivă a drepturilor procedurale ale părților la procedură în cazul de față a fost respectată.

Bruxelles, 27 aprilie 2021. Wouter WILS

(1) În temeiul articolelor 16 și 17 din Decizia 2011/695/UE a președintelui Comisiei Europene din 13 octombrie 2011 privind funcția și mandatul consilierului-auditor în anumite proceduri în domeniul concurenței (JO L 275, 20.10.2011, p. 29) („Decizia 2011/695/UE”).

(2) Entitățile juridice corespunzătoare sunt: Merrill Lynch International și Bank of America Corporation; Crédit Agricole Corporate and Investment Bank și Crédit Agricole SA; Credit Suisse Securities (Europe) Limited și Credit Suisse Group AG; și DB Group Services (UK) Limited, Deutsche Securities, Inc. și Deutsche Bank AG.

(3) Regulamentul (CE) nr. 773/2004 al Comisiei din 7 aprilie 2004 privind desfășurarea procedurilor puse în aplicare de Comisie în temeiul articolelor 81 și 82 din Tratatul CE (JO L 123, 27.4.2004, p. 18)

(4) Înainte de adoptarea CO, Crédit Agricole înaintase consilierului-auditor o solicitare în temeiul articolului 8 alineatul (2) din Decizia 2011/695/UE, prin care obiecta față de divulgarea acestor date celorlalte părți. Afirmația Crédit Agricole potrivit căreia informațiile erau sensibile a fost acceptată provizoriu. Problema s-a rezolvat prin procedura negociată de divulgare.

(5) Hotărârea din 10 iulie 2019, Comisia/Icap și alții, cauza C-39/18, EU:C:2019:584. La punctul 34 din hotărârea menționată, Curtea a precizat că, în cazurile în care Comisia se îndepărtează de orientările sale privind metoda de stabilire a amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul(CE) nr. 1/2003 (JO C 210, 1.9.2006, p. 2., „Orientările privind amenzile”) și aplică o altă metodologie adaptată în mod specific particularităților întreprinderilor care au facilitat o înțelegere, este necesar, din perspectiva dreptului la apărare, ca metodologia menționată să fie divulgată persoanelor interesate, pentru ca acestea să fie în măsură să își facă cunoscut punctul de vedere cu privire la elementele pe care Comisia intenționează să își întemeieze decizia.”

(6) O observație similară a fost transmisă DG Concurență de către Credit Suisse în octombrie 2019.

(7) În CO, s-a indicat că, deși Comisia „intenționează să aplice metodologia stabilită în Orientările privind calcularea amenzilor”, întrucât obligațiunile SSA nu generează vânzări în sensul obișnuit al termenului, Comisia ar urma să aplice un anumit substituent pentru valoarea vânzărilor pe baza valorilor noționale anualizate ale obligațiunilor SSA tranzacționate, actualizate cu un anumit factor de ajustare, ca punct de plecare pentru stabilirea amenzilor.

(8) În martie 2021, Crédit Agricole a trimis o nouă scrisoare DG Concurență (cu consilierul-auditor în copie), reiterându-și solicitarea adresată Comisiei „ca aceasta să clarifice statutul scrisorii Comisiei privind metodologia de stabilire a amenzilor și ca toate drepturile la apărare să fie respectate, oferind părților posibilitatea de a formula observații orale”. DG Concurență a răspuns Crédit Agricole oferind explicații similare conținutului punctelor 14 și 15 din prezentul raport al consilierului-auditor.

(9) Hotărârea din 7 noiembrie 2019, Campine și Campine Recycling / Comisia, T-240/17, EU: T: 219: 778, punctele 355-360.

(10) A se vedea hotărârile Curții Europene a Drepturilor Omului din 23 noiembrie 2006 în cauza Jussila / Finlanda (cererea nr. 73053/01), punctele 40-49; din 19 aprilie 2007 în cauza Vilho Eskelinen & Ors / Finlanda (cererea nr. 63235/00), punctele 72-75; și din 23 octombrie 2018 în cauza Produkcija Plus storitveno podjetje d.o.o. / Slovenia (cererea 47072/15, punctul 54 și Hotărârea Curții Europene a Drepturilor Omului din 13 martie 2012 în cauza Bouygues Telecom /Franța (cererea nr 2324/08), punctele 69-71, precum și ordonanțele în cauzele Troszczynski /Parlamentul, C-462/18 P, EU:C:2019:239, punctele 52- 55, în cauza Gollnisch / Parlamentul, C-330/18 P, EU:C:2019:240, punctele 60 și 61, și hotărârea în cauza Syrian Lebanese Commercial Bank /Consiliul, T-174/12 și T- 80/13, EU:T:2014:52, punctul 147; și Concluziile avocatului general Wahl prezentate în cauza SKW Stahl- Metallurgie / Comisia (C-154/14 P, EU:C:2015:543, punctele 49 și 58); hotărârea în cauza Lucchini /Comisia, T-185/18, EU:T:2019:298, punctul 49 și hotărârea în cauza HeidelbergCement și Schwenk Zement /Comisia, T-380/17, EU:T:2020:471, punctul 634.