Avizul Comitetului European al Regiunilor — De la fermă la consumator: dimensiunea locală și regională

(2021/C 37/04)

Raportor: domnul Guido MILANA (IT-PSE), membru al Consiliului local Olevano Romano (Roma)

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

1. salută călduros strategia „De la fermă la consumator” (denumită în continuare „strategia”), care, împreună cu „Strategia UE în domeniul biodiversității pentru 2030” ( 1 ) , se află în centrul Pactului verde european ( 2 ) , fiind de importanță crucială pentru a face din Europa primul continent neutru din punct de vedere climatic cel târziu până în 2050; subliniază că cele două strategii trebuie să se coreleze perfect pentru a limita impactul sistemelor alimentare asupra climei, durabilității mediului și biodiversității, prin promovarea sănătății solurilor, protejarea polenizatorilor, utilizarea resurselor biologice pentru combaterea integrată, prin protecția resurselor hidrologice și a ecosistemelor, garantând totodată aprovizionarea și producția de alimente sigure și sănătoase. Ele trebuie, de asemenea, să contribuie la soluționarea problemei depopulării zonelor rurale; consideră că autonomia alimentară este o miză strategică majoră, care implică menținerea unor capacități de producție. În acest scop, este necesară o asistență bugetară suficientă din partea UE;

2. subliniază nevoia de coerență între diferitele sectoare legate de produsele alimentare, cum ar fi agricultura, creșterea animalelor, silvicultura, pescuitul, afacerile maritime, și politicile de mediu, politicile privind energia și sănătatea, protecția consumatorilor, producția, ocuparea forței de muncă, dezvoltarea rurală și politicile forestiere, printr-o abordare bazată pe guvernanța pe mai multe niveluri, astfel încât eforturile concertate la nivel european să poată contribui la punerea în aplicare a strategiei în vederea atingerii obiectivelor ambițioase și comune ale reformei. Contribuția comunităților locale și a comunităților rurale trebuie să fie mai bine recunoscută și integrată în politici. Este esențial să se recupleze identitatea culturală a regiunilor cu ecosistemele;

3. subliniază că pandemia de COVID-19 ne-a făcut extrem de conștienți de legăturile existente între sănătatea noastră și ecosisteme, lanțurile de aprovizionare, modelele de consum și limitele planetei. Pandemia actuală este doar un exemplu: creșterea frecvenței secetelor, a inundațiilor, a incendiilor forestiere și a noilor dăunători ne reamintește în mod constant că sistemul nostru alimentar este amenințat și că trebuie să devină mai durabil și mai rezilient, capabil să funcționeze în orice circumstanțe și să ofere cetățenilor o cantitate suficientă de alimente sănătoase, adecvate și la prețuri accesibile;

4. observă că dezvoltarea unei agriculturi durabile nu va fi posibilă dacă Europa continuă să importe produse agricole ieftine și care nu respectă normele de producție europene, care fac o concurență neloială filierelor de producție europene, și dacă își exportă excedentele la prețuri mai mici decât costurile sale de producție; cere să fie introduse urgent noi norme multilaterale mai juste și mai solidare, astfel încât să nu fie prejudiciată viabilitatea economică a întreprinderilor europene; dorește ca această nouă abordare să fie orientată către consolidarea perspectivelor economice ale producătorilor și a legăturilor dintre producători și consumatori, sprijinind sisteme alimentare diversificate și alternative sau complementare la sistemele de producție convenționale; subliniază necesitatea unei redistribuiri mai echitabile a valorii, care să permită o remunerare mai bună a producătorilor care furnizează bunuri publice de calitate și servicii ecosistemice;

5. invită Comisia Europeană să aplice în mod consecvent setul existent de indicatori (de exemplu, indicatorii privind obiectivele de dezvoltare durabilă) pentru a monitoriza progresele înregistrate în realizarea obiectivului de a reuni producția durabilă de alimente, serviciile ecosistemice și perspectivele economice echitabile pentru fermieri și angajați în cadrul diferitelor politici sectoriale; trebuie prevăzută introducerea unor indicatori noi numai pentru acele sectoare care sunt insuficient reprezentate în prezent; solicită participarea activă a tuturor actorilor din sistemul alimentar la monitorizarea și evaluarea punerii în aplicare a strategiei;

6. speră că rolul regiunilor și al orașelor ca actori importanți în tranziția alimentară va fi recunoscut și sprijinit; printre alte funcții, Comitetul European al Regiunilor reprezintă un rezervor de cunoștințe privind practicile orașelor și regiunilor europene și, prin urmare, poate fi un intermediar important pentru comunicarea și învățarea reciprocă între nivelurile de guvernare; în cadrul definirii și punerii în aplicare a noii PAC, este indispensabil ca regiunile europene să poată continua să își exercite rolul de autorități de management, astfel încât să însoțească tranzițiile evocate de strategia „De la fermă la consumator” într-un mod cât mai apropiat de realitatea din teritoriu și să se asigure că viitoarele planuri strategice răspund necesităților locale. În acest sens, ar fi esențială regionalizarea primului pilon în cadrul planurilor strategice, astfel încât programele ecologice (ecoscheme) să poată fi gestionate adecvat, ca instrumente importante de însoțire a punerii în aplicare a strategiei, într-un mod care să corespundă nevoilor specifice fiecărei regiuni;

Sprijin pentru producători, promovarea unor lanțuri de aprovizionare scurte și transparente

7. recomandă să fie tratată cu mai multă atenție tendința de concentrare a terenurilor în favoarea agroindustriei, creșterea prețului terenurilor, abandonarea terenurilor în zonele marginale și, în consecință, pierderea de terenuri agricole de către producătorii mici și mijlocii și de către noii fermieri; recomandă, prin urmare, modificarea instrumentelor existente ale politicii agricole comune (PAC), ca de exemplu limitarea eventuală a plăților directe pentru fiecare exploatație, cu scopul de a facilita accesul la terenurile agricole pentru agricultura locală și de dimensiuni mici și mijlocii și pentru noii fermieri din domeniul agroecologiei, organizați în exploatații individuale sau în asociații, și a evita scăderea numărului de fermieri activi; recomandă să se mențină echilibrul dintre economie și ecologie în PAC; încurajează utilizarea apelor recuperate pentru irigarea în zonele deficitare și promovarea agrosilviculturii;

8. salută intenția planului Comisiei de a consolida agricultura ecologică, exprimată prin voința de a i se aloca, după un studiu de evaluare a impactului, cel puțin 25 % din suprafața agricolă a UE până în 2030, precum și creșterea semnificativă a acvaculturii ecologice; invită, de asemenea, Comisia să evalueze alte sisteme de cultivare și de producție care oferă beneficii pentru mediu. În acest sens, recomandă să se aibă în vedere și să se sprijine rolul politicilor teritoriale locale și regionale ca mijloc de conservare și de creștere a suprafețelor pentru producția ecologică, integrată și de precizie, care acordă atenție economisirii resurselor de mediu, prin intermediul unor programe precum politicile alimentare locale [inclusiv biodistrictele, ecoregiunile, bioregiunile ( 3 ) ] și al unor procese de formare; solicită ca, în cadrul PAC, tranziția să se coreleze cu evoluția consumului de produse ecologice; solicită, de asemenea, măsuri de sprijinire a structurării întregului sector ecologic, nu doar a dezvoltării producției, pentru a menține valoarea adăugată asociată acestei metode de producție și de prelucrare în diferite regiuni, sprijinind – printre altele – realizarea unor rețele de apă, pentru a asigura aprovizionarea producătorilor din sectorul agricol ecologic cu apă compatibilă cu reglementările;

9. solicită punerea unui accent mai puternic pe lanțurile de aprovizionare scurte, precum și recunoașterea diversității sistemelor europene de producție, inclusiv a sistemelor de producție alternative, care vizează dezvoltarea unor forme locale/regionale de producție, prelucrare și comercializare, bazate pe calitatea nutrițională, pe bunăstarea animalelor și pe protecția mediului; solicită instituirea unui cadru european pentru promovarea și consolidarea lanțurilor de aprovizionare scurte, plecând de la practicile locale inovatoare și de succes; solicită sprijinirea proiectelor teritoriale colective care implică prelucrători, autorități locale, ferme și exploatații forestiere, comercianți și consumatori locali, pentru a dezvolta o aprovizionare cu alimente la nivel local; solicită, de asemenea, să se acorde sprijin pentru diversificarea producției și prelucrării locale/regionale, pentru dezvoltarea de noi sectoare (de exemplu, sectorul proteinelor vegetale, în special leguminoase, și sectoarele de calitate, precum fructele de pădure, fructele cu coajă lemnoasă etc.), care prevăd inclusiv punerea în valoare a filierelor derivate legate de fluxurile secundare și de deșeuri, pentru a crea valoare adăugată în diferitele etape ale lanțului de aprovizionare cu alimente, analizând totodată posibilitatea introducerii unei certificări pentru producția durabilă și care să cuprindă și gestionarea resurselor hidrice și a solului; În acest context, CoR observă că noțiuni precum „local” sau „regional” ar trebui luate în considerare din perspectiva produsului în cauză. Principiul de bază este amprenta ecologică redusă a produsului, evitarea transporturilor inutile și o relație îmbunătățită între producători și consumatori.

10. recunoaște că producția, prelucrarea, vânzarea cu amănuntul, ambalarea și transportul produselor alimentare contribuie la poluarea aerului, a solului și a apei, la emisiile de gaze cu efect de seră și au un impact profund asupra biodiversității; prin urmare, solicită punerea în valoare a fluxurilor secundare, în scopul realizării unui model al economiei circulare; în acord cu Comisia Europeană, consideră că sunt necesare următoarele măsuri: (a) reducerea cu 50 % a utilizării și a riscului global al pesticidelor chimice și cu 50 % a utilizării pesticidelor mai periculoase (4) până în 2030, garantând că fermierilor li se oferă alternative reale (care nu le limitează productivitatea) atât la pesticide, cât și la practicile agricole utilizate, alocându-se mai multe resurse cercetării în acest domeniu și accelerând accesul la piețe; (b) reducerea cu cel puțin 50 % a pierderilor de nutrienți, fără ca acest lucru să conducă la deteriorarea fertilității solului; (c) reducerea utilizării îngrășămintelor cu cel puțin 20 % până în 2030; (d) reducerea cu 50 % a vânzărilor de substanțe antimicrobiene utilizate pentru animalele de fermă și pentru acvacultură până în 2030; (e) reducerea în continuare a emisiilor de gaze cu efect de seră produse de sectorul agricol și a celor legate de utilizarea terenurilor, în special cele de protoxid de azot și metan, acesta din urmă provenind inclusiv din sectorul creșterii animalelor și din exploatarea în scopuri agricole a zonelor mlăștinoase, contribuind în mod adecvat la procesul conceput de Legea europeană a climei. În acest scop, solicită Comisiei să publice cât mai curând posibil un plan pentru 2030 privind obiectivele climatice, destinat să crească obiectivul de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră cu cel puțin 55 % față de nivelurile din 1990 (5) și punând în aplicare un plan coerent, cu angajamente financiare adecvate; (f) creșterea suprafețelor de pajiști și a producției de furaje proteice în Europa, reducând astfel cantitățile de furaje și proteine importate care nu sunt conforme cu standardele europene în materie de climă și mediu;

11. invită Comisia să efectueze, în cadrul punerii în aplicare, studii de impact asupra modului în care sunt stabilite obiectivele numerice. Țările care utilizează cantități mari de antibiotice, de produse chimice de protecție a plantelor și de nutrienți pentru plante ar trebui să fie încurajate să își reducă utilizarea mai mult decât țările cu niveluri deja scăzute de utilizare;

12. propune efectuarea unor evaluări ale impactului transparente și ușor de comunicat, pentru a monitoriza obiectivele atinse pe termen mediu și pentru a renegocia ajustările necesare în colaborare cu statele membre, autoritățile locale și regionale și cu actorii din sectorul agroindustrial;

13. recomandă introducerea unor măsuri mai stricte împotriva impactului practicilor agricole industriale intensive asupra mediului; pledează ca etichetarea certificată oficial în domeniul bunăstării animale prevăzută în strategie să devină obligatorie la nivelul UE; recomandă introducerea obligației de a utiliza o etichetă clară cu privire la metoda de creștere a animalelor, care să specifice ciclul de viață a animalului, permițându-le astfel producătorilor să indice practicile folosite, iar consumatorilor să aleagă produsele după preferințe; propune reducerea treptată și planificată a creșterii animalelor în cuști în întreaga Uniune Europeană, inclusiv prin limitarea densității animalelor în cadrul exploatației respective și sprijinirea creșterii extensive în acvacultură; solicită ca plafonarea densității animalelor în exploatație să reprezinte o condiție pentru accesul la plățile PAC și să fie consolidată ca condiționalitatea PAC privind normele de bunăstare a animalelor;

14. solicită ca noile programe ecologice să ofere un flux de finanțare obligatoriu, echitabil, eficace și tot mai important pentru promovarea practicilor productive durabile, care îmbunătățesc în mod semnificativ, între altele, sechestrarea carbonului ( carbon farming ) de către fermieri și silvicultori și sporesc biodiversitatea; cu toate acestea, reamintește că măsurile de agromediu și climă din cel de-al doilea pilon al PAC s-au dovedit a fi de departe cea mai eficace măsură de ecologizare a politicii agricole comune, ceea ce se datorează abordării ascendente utilizate la definirea acestor măsuri în cazul unei gestionări regionalizate; de aceea, solicită utilizarea posibilității de a transfera fonduri de la primul la al doilea pilon al PAC și implicarea autorităților regionale în definirea programelor de ecologizare atât la scară europeană, cât și națională, în vederea asigurării unei coerențe și complementarități sporite între aceste programe și măsurile de agromediu și climă, precum și pentru a ține seama mai bine de necesitățile teritoriilor; recomandă, de asemenea, sprijinirea unor practici de creștere a animalelor în sistem extensiv, cu un impact ecologic mai redus. Pentru un echilibru de durabilitate ecologică, economică și socială, este necesar ca fermierii să poată primi, din fonduri europene și naționale, compensații pentru orice costuri suplimentare pe care le presupune producția agricolă;

15. consideră că este necesar, în paralel cu schimbările din sectorul agricol, să se accelereze tranziția către producția durabilă de pește; recomandă luarea de măsuri pentru protejarea și valorizarea micilor pescari, precum cei care își desfășoară activitatea în mod sustenabil în regiunile ultraperiferice, și combaterea creșterii intensive în cuști, a practicilor de pescuit ilegale și a practicilor de pescuit excesiv, inclusiv introducerea unor măsuri mai adecvate în cadrul revizuirii politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) și al acordurilor comerciale;

16. solicită elaborarea de propuneri pentru planificarea spațiilor maritime și crearea unei rețele de zone în care toate formele de pescuit să fie interzise pentru o perioadă de timp suficient de lungă pentru a realiza mai eficient obiectivele de asigurare a echilibrului între recoltarea resurselor piscicole și capacitatea mării de a le reproduce; solicită orientarea eforturilor către o eficacitate sporită în instituirea unor planuri durabile de gestionare a pescuitului în zonele cele mai fragile din punct de vedere ecologic.

Mediul alimentar, combaterea obezității, promovarea unui consum responsabil și critic

17. reiterează importanța alegerilor și a obiceiurilor alimentare ale consumatorilor ca factor determinant al schimbării sistemului alimentar; sprijină intenția Comisiei de a facilita tranziția către regimuri alimentare sănătoase și durabile, în conformitate cu Obiectivul 12 al Agendei 2030 pentru dezvoltare durabilă ( 6 ) ; invită Comisia, prin urmare, să pună în aplicare un pachet de măsuri coerente și specifice pentru promovarea dietei mediteraneene, dovedită a fi una sănătoasă, și a unor regimuri alimentare sănătoase, cu o componentă vegetală mai pronunțată și un consum adecvat și responsabil de grăsimi și zaharuri;

18. invită Comisia să definească sisteme mai adecvate de etichetare nutrițională a produselor, coordonate la nivel european și bazate pe cele mai recente date de cercetare științifică; invită Comisia să ia în considerare crearea unei baze de date europene privind valorile nutritive și să pună în aplicare un program european de etichetare nutrițională. Pentru a stimula un consum conștient, obiectivul ar trebui să fie furnizarea unor informații transparente, complete și clare cu privire la calitatea nutrițională, ținând seama de originea produselor, de impactul asupra mediului al transportului și de metodele de producție;

19. subliniază, în plus, importanța extinderii măsurilor, pe lângă etichetarea informațiilor, prin educație, stimulente și măsuri structurale, în vederea unui consum critic și responsabil și a încurajării unor medii alimentare sănătoase și accesibile pentru toți; recomandă, prin urmare, campanii de informare și programe educaționale privind o alimentație sănătoasă și diete bogate în componente vegetale și fibre; sprijină adoptarea unor stimulente fiscale pentru a încuraja consumatorii să opteze pentru regimuri alimentare sănătoase și durabile; încurajează, de asemenea, luarea de măsuri pentru a descuraja industria agroalimentară să comercializeze alimente intens prelucrate și nesănătoase, bogate în zaharuri, sare și grăsimi saturate și să le facă publicitate;

20. sprijină cu fermitate măsurile care garantează că prețul alimentelor reflectă costurile sociale și de mediu reale și că producătorii primari beneficiază de venituri echitabile pentru munca lor; invită Comisia, prin urmare, să discute cu statele membre despre adoptarea unor măsuri de limitare a puterii de cumpărare a procesatorilor sau vânzătorilor cu amănuntul, consolidând în schimb poziția de negociere a producătorilor din sectorul primar, ținând seama de costurile de mediu și de costurile privind sănătatea publică demonstrate la nivel științific. CoR consideră acceptabil ca un preț echitabil pentru produse să determine un preț mai ridicat pentru consumatori ( 7 )

21. invită Comisia să facă din dreptul la alimentație unul dintre pilonii punerii în aplicare a strategiei; propune, prin urmare, colaborarea cu statele membre și cu autoritățile locale și regionale în vederea elaborării unor măsuri pe termen scurt și mediu (de exemplu, prin sprijin economic sau anularea datoriilor gospodăriilor cu venituri reduse) și pe termen lung (politici sociale structurale) pentru a promova accesul grupurilor cele mai vulnerabile la un sistem alimentar mai durabil și mai sănătos, contribuind la combaterea obezității și a malnutriției; solicită elaborarea unui Plan de acțiune european privind obezitatea infantilă pentru perioada de după 2020. Subliniază că prețul abordabil al alimentelor sănătoase ar trebui să fie sprijinit mai degrabă prin politici și măsuri sociale directe, asigurând, în același timp, prețuri echitabile ale produselor, atât pentru fermieri, cât și pentru angajați.

Achiziții publice durabile, achiziții de produse alimentare ecologice (green food procurement), programe educaționale

22. green food procurement ) ca mijloc de sprijinire a regimurilor alimentare sănătoase și durabile și de consolidare și promovare a agriculturii locale bazate pe particularități regionale, asigurând cote de piață pentru producătorii locali și regionali solicită să se pună un accent mai mare pe rolul achizițiilor publice ecologice și al achizițiilor de produse alimentare ecologice () ca mijloc de sprijinire a regimurilor alimentare sănătoase și durabile și de consolidare și promovare a agriculturii locale bazate pe particularități regionale, asigurând cote de piață pentru producătorii locali și regionali ( 8 )

23. este necesară stabilirea unor criterii mai flexibile pentru introducerea produselor locale și regionale în achizițiile publice, în special adoptându-se principiul „0 kilometri” în cantinele școlare; de asemenea, CoR pledează pentru adoptarea unui sistem de consiliere eficient sau pentru întocmirea unui ghid european simplificat, pentru a oferi autorităților publice orientări clare cu privire la modul de introducere a unor criterii de durabilitate sporită;

24. sprijină Comisia în eforturile de încurajare a statelor membre și a autorităților locale și regionale să pună în aplicare programe educaționale privind agricultura, alimentele, mediul și clima în școli; consideră că este esențial să se încurajeze consumul critic și să se promoveze educația în agricultură, cultura alimentară și sensibilizarea tinerei generații și a grupurilor cele mai vulnerabile cu privire la aspectele de mediu.

Reducerea și prevenirea generării de deșeuri, promovarea unei economii circulare

25. îndeamnă Comisia să prezinte o legislație ambițioasă și obiective obligatorii pentru prevenirea și reducerea risipei de alimente; speră ca Comisia să mențină cu fermitate obiectivul obligatoriu de reducere la jumătate a deșeurilor alimentare până în 2030, pe baza activității desfășurate în cooperare cu Platforma UE privind pierderile alimentare și risipa de alimente și solicită Comisiei să acorde o mare atenție și un sprijin substanțial regiunilor ultraperiferice, dat fiind că, pentru o mai mare circularitate a economiilor lor, este important să se îmbunătățească gestionarea, reciclarea și valorificarea deșeurilor și subproduselor din sectorul agroalimentar și cel al pescuitului;

26. recomandă să se mențină o imagine de ansamblu a lanțului alimentar, prin prevederea de măsuri privind limitarea risipei de alimente în amonte (producția primară), în procesul de prelucrare, în timpul transportului, comercializării și consumului produselor alimentare, atât în cadrul, cât și în afara gospodăriilor; propune ca supermarketurile să fie încurajate să stocheze produsele într-un mod mai eficient și să se adopte măsuri de taxare a supermarketurilor pentru utilizarea ineficientă a surplusului; salută inițiativa unora dintre statele membre privind obligația de a dona stocurile excedentare;

27. solicită furnizarea pe etichetele produselor alimentare a unor informații mai adecvate privind termenul de expirare, prin evaluarea indicației „a se consuma de preferință înainte de”, dar și a „caracterului necomestibil”; consideră că este importantă, de asemenea, lansarea unor campanii de comunicare și de sensibilizare a consumatorilor, menite să încurajeze bunele conduite în ceea ce privește limitarea risipei de alimente; se recomandă, de asemenea, o abordare ascendentă care să vizeze cunoașterea și consolidarea inovațiilor și a bunelor practici care se remarcă în numeroase realități urbane și regionale;

28. sprijină stabilirea de măsuri de promovare a diseminării modelelor de producție și de dezvoltare teritorială bazate pe forme de eliminare totală a deșeurilor, pe reutilizare și pe economia circulară în întregul sector, inclusiv în sectorul materialelor plastice; subliniază că achizițiile publice sunt un instrument puternic prin care autoritățile locale și regionale pot stabili standarde și pot orienta piața către produse și servicii mai durabile și locale; propune o abordare ascendentă, cu programe de stimulare a măsurilor de promovare a circularității în contexte urbane, periurbane și rurale ( 9 )

Comerțul internațional, solidaritatea și dezvoltarea durabilă în țările terțe

29. consideră că este necesar să se adopte o abordare cuprinzătoare în ceea ce privește tranziția către sisteme agroalimentare durabile, prin cooperarea cu țările terțe și politicile comerciale internaționale; subliniază că UE, care este cel mai mare importator și exportator de produse alimentare din lume, și-a sporit dependența față de țările terțe și, până în prezent, a dezvoltat o politică comercială aflată în contradicție cu obiectivele sale sociale și de mediu; îndeamnă Comisia să caute în mod activ soluții cu privire la acest subiect, în special în ceea ce privește regulile comerțului internațional cu produse agricole, evoluția prețurilor pe piața UE și pe piețele internaționale și atingerea unui echilibru sustenabil între cererea și producția de carne și produse lactate;

30. insistă ca acordurile comerciale să fie evaluate ținând seama de obiectivul de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră și pe baza conceptului de dezvoltare durabilă; solicită consolidarea capitolelor privind gestionarea durabilă a pădurilor și combaterea defrișărilor, a bunăstării animalelor și a încălcării drepturilor omului ( 10 )

31. consideră că politica comercială care nu garantează că piețele externe respectă înaltele standarde europene de durabilitate și siguranță a alimentelor poate submina grav piața internă și poate pune în pericol sectorul nostru agricol; consideră că acordurile comerciale europene sunt esențiale pentru asigurarea unor condiții de concurență echitabile între piața internă și piața externă, pentru protejarea competitivității fermierilor europeni și pentru garantarea unui randament echitabil; solicită insistent să se negocieze cu țările terțe o reciprocitate strictă a normelor de producție, aducând reglementările lor fitosanitare și de mediu la același nivel cu cele din UE și identificând, acolo unde este cazul, produsele locale de excelență, și să se consolideze controlul asupra produselor la intrarea pe piața comună europeană; sprijină o taxă vamală pe carbon, care să împiedice întreprinderile din UE să își transfere producția către țări cu standarde de mediu mai puțin stricte.

Guvernanță, punere în aplicare și monitorizare

32. recomandă orientarea în mod consecvent a viitoarei PAC, a PCP, a programelor operaționale și a planurilor naționale strategice în domeniul PAC în funcție de obiectivele stabilite de Pactul verde european, în special în cadrul strategiilor „De la fermă la consumator” și „Biodiversitatea pentru 2030”; în acest sens, solicită ca în regulamentul PAC să fie incluse obiective europene comune cuantificabile și măsurabile pentru planurile strategice naționale; propune să se prevadă indicatori de impact clari pentru stabilirea obiectivelor și urmărirea rezultatelor; solicită ca regiunile să joace un rol proeminent în guvernanța planurilor strategice, în special pentru cel de al doilea pilon; speră că planurile de reformă a PAC vor ține seama de perspectiva teritorială și regională;

33. consideră că este regretabil că ponderea alocată PAC în CFM 2021-2027 Consiliul European (prin poziția sa adoptată în iulie) a scăzut cu 6,4 % față de perioada actuală. Obiectivele ambițioase pentru punerea în aplicare a unei tranziții verzi în producția agricolă europeană trebuie să meargă mână în mână cu un buget ambițios pentru PAC, în special pentru Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală; în plus, regretă că eforturile vizând transformarea PAC, în sensul unei orientări mai clare care să vizeze interesul general, durabilitatea și protejarea resurselor, nu s-au reflectat mai bine, până în prezent, în propuneri de regulament și că abordările existente nu au dat rezultate decât cu mare întârziere, din cauza perioadelor tranzitorii lungi;

34. salută intenția de a-i implica pe toți actorii din sistemul alimentar, inclusiv societatea civilă și reprezentanții autorităților locale și regionale, în punerea în aplicare și monitorizarea Strategiei; consideră că strategia ar trebui să instituie sisteme de guvernanță orizontale și pe mai multe niveluri, capabile să creeze legături transversale între diversele direcții generale competente ale Comisiei; propune să se urmeze modele participative, cum ar fi consiliile de politică alimentară ( food policy councils ), introduse în cadrul multor organisme locale și regionale;

35. sugerează Comisiei să inițieze o cooperare strânsă nu numai cu Parlamentul, ci și cu Comitetul European al Regiunilor și cu Comitetul Economic și Social European în punerea în aplicare și monitorizarea celor două strategii.

Bruxelles, 10 decembrie 2020. Președintele Comitetului European al Regiunilor Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) COM(2020) 380 final.

(2) COM(2019) 640 final.

(3) Un exemplu este BioRegio Bayern 2012, al cărei obiectiv este de a ajunge la o proporție de 30 % a suprafeței ecologice până în 2030 (Sursa: Rolul autorităților locale și regionale în consolidarea sustenabilității sistemelor alimentare (The Role of Local and Regional Authorities in making food systems more sustainable), studiu comandat de CoR).

(4) Este vorba despre produse de protecție a plantelor care conțin substanțe active care îndeplinesc criteriile de excludere stabilite la punctele 3.6.2-3.6.5 și 3.8.2 din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 309, 24.11.2009, p. 1) sau care sunt considerate a fi substanțe susceptibile de înlocuire în conformitate cu criteriile stabilite la punctul 4 din anexa respectivă.

(5) Aceeași solicitare a fost formulată în cadrul avizului Legea europeană a climei: instituirea cadrului pentru realizarea neutralității climatice [COR-2020/01361 – raportor: domnul Juan Moreno Bonilla (ES-PPE)] (JO C 324, 1.10.2020, p. 58).

(6) ODD 12: Consumul și producția responsabile.

(7) Cf., de exemplu, Willet, W., et al. (2019), Food in the Anthropocene: the EAT–Lancet Commission on healthy diets from sustainable food systems, The Lancet Commissions, 393 (1170), 447-492. Cf. și, Howard, P. et al., Global Meat: Social and Environmental Consequences of the Expanding Meat Industry, MIT Press, 2019.

(8) Reamintește și reiterează, în acest context, punctul 19 al Rezoluției privind alimentația sustenabilă (JO C 313, 22.9.2015, p. 5), adoptată în cadrul celei de a 113-a sesiuni plenare din iulie 2015: „recomandă ca diferitele părți interesate de producția durabilă și de consumul responsabil […] să fie informate cu privire la posibilitățile de a include criterii de durabilitate în anunțurile de participare […]”.

(9) Un exemplu este cazul orașului Maribor din Slovenia, unde sinergiile dintre orașe și zonele rurale se regăsesc în conversia deșeurilor organice în îngrășăminte (sursa: The Role of Local and Regional Authorities in Making Food systems more durable, un studiu comandat de CoR).

(10) Aceeași solicitare a fost formulată în Avizul Intensificarea acțiunii UE pentru protejarea și refacerea pădurilor la nivel mondial [COR-2019/04601 – raportor: domnul Roby Biwer (LU-PSE)] (JO C 324, 1.10.2020, p. 48).