RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 135/6

AJUTOR DE STAT — DANEMARCA

Ajutor de Stat C 5/07 (ex N 469/05) — Limitarea obligațiilor de informare impuse companiilor maritime înscrise în sistemul danez de impozitare pe tonaj

Invitație de prezentare a observațiilor în temeiul articolului 88 alineatul (2) din Tratatul CE

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2007/C 135/06)

Prin scrisoarea din data de 7 februarie 2007, reprodusă în versiunea lingvistică autentică în paginile care urmează acestui rezumat, Comisia a comunicat Regatului Danemarcei decizia sa de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 88 alineatul (2) din Tratatul CE privind ajutorul menționat anterior.

Părțile interesate își pot prezenta observațiile în termen de o lună de la data publicării prezentului rezumat și a scrisorii care urmează acestuia, la următoarea adresă:

Comisia Europeană Direcția Generală Energie și Transport Direcția A — Unitatea 4 B-1049 Bruxelles Fax (32-2) 296 41 04

Aceste observații vor fi comunicate Regatului Danemarcei. Păstrarea confidențialității privind identitatea părții interesate care prezintă observațiile poate fi solicitată în scris, cu menționarea motivelor care stau la baza acestei solicitări.

REZUMAT

1. PROCEDURĂ

1. Prin scrisoarea din 13 septembrie 2005 (1), Danemarca a notificat Comisia despre o modificare a sistemului danez de impozitare pe tonaj. Acest sistem a fost autorizat inițial prin decizia din 12 martie 2002 (2) (Cauza N 563/01).

2. Această modificare a fost înregistrată ca ajutor notificat cu numărul N 469/05. Modificarea notificată a fost introdusă prin Legea nr. 408 din 1 iunie 2005.

3. Prin scrisorile din 28 octombrie 2005, 19 mai și 29 august 2006 (3), Comisia a solicitat autorităților daneze să furnizeze informații suplimentare, care au fost transmise în răspunsurile acestora din 22 noiembrie 2005 și 30 iunie 2006 (4).

2. DESCRIEREA MĂSURII

2.1. Titlul

4. Limitarea obligațiilor de informare impuse companiilor maritime înscrise în sistemul danez de impozitare pe tonaj.

2.2. Descrierea măsurilor notificate

5. Legea nr. 408 din 1 iunie 2005 scutește companiile maritime daneze impozitate în baza taxei daneze pe tonaj (5) de la obligația de a furniza autorităților fiscale toate informațiile necesare cu privire la tranzacțiile financiare încheiate cu companiile străine din cadrul aceluiași grup.

6. Într-un asemenea caz, verificarea tranzacțiilor comerciale între două companii care aparțin aceluiași grup se efectuează pe baza principiului deplinei concurențe. Acest principiu constă în verificarea consecvenței prețurilor din tranzacțiile dintre filialele care aparțin aceluiași grup de companii cu prețurile de pe piață. Acest tip de verificare este necesară în conformitate cu: — cerințele privind prețurile de transfer pe care țările OCDE sunt invitate să le pună în aplicare pentru a evita evaziunea fiscală prin intermediul tranzacțiilor comerciale dintre entitățile care reprezintă filiale din cadrul aceluiași grup și care sunt impozitate în două țări diferite (6), — una dintre măsurile de restricționare (7) din cadrul sistemului. Măsura de restricționare în cauză este specificată în secțiunea 2.11.1 din decizia menționată anterior din 12 martie 2002 sub titlul „principiul deplinei concurențe” și constă în verificarea tranzacțiilor comerciale dintre o companie impozitată pe tonaj și filialele sale.

7. Obligația de informare menționată la punctul 4 anterior și de la care companiile maritime daneze impozitate în baza taxei daneze pe tonaj ar fi scutite în cazul în care măsurile notificate ar fi puse în aplicare nu este specifică numai companiilor supuse taxei pe tonaj. Aceasta vizează să permită autorităților fiscale, în cadrul unui sistem fiscal, să verifice dacă una din două companii care aparțin aceluiași grup de companii, dar care respectă două sisteme diferite de impozit pe profit nu a putut utiliza prețurile de transfer în sensul transferării în masă a beneficiilor sale celeilalte companii care beneficiază de cel mai avantajos sistem. Prin urmare, aceste informații sunt esențiale pentru verificarea prețurilor de transfer din cadrul unui grup de companii, atât în temeiul cerințelor privind prețurile de transfer (în cazul tranzacțiilor transfrontaliere), cât și al obligației de restricționare (indiferent dacă tranzacțiile sunt transfrontaliere), ceea ce este specific sistemului de impozitare pe tonaj.

8. Autoritățile daneze consideră că, în cazul în care una dintre aceste două companii este o companie daneză de transport maritim impozitată în baza taxei daneze pe tonaj, iar a doua companie este o filială cu sediul în străinătate (companie soră, fiică sau mamă), această companie daneză nu are niciun interes să își exporte beneficiile către filialele străine prin manipularea prețurilor de transfer. Prin urmare, în cazul în care una dintre cele două companii afiliate este impozitată în baza sistemului danez de impozitare pe tonaj, iar cealaltă este impozitată într-o altă țară, verificarea de către autoritățile fiscale daneze a unor posibile abuzuri prin intermediul prețurilor de transfer nu servește, potrivit autorităților daneze, interesului trezoreriei daneze. Aceste verificări sunt considerate de către autoritățile daneze a fi numai în interesul altor state membre și al țărilor terțe.

2.3. Descrierea sistemului existent

9. Sistemul de impozitare pe tonaj este descris în decizia Comisiei menționată anterior din 12 martie 2002 privind Cauza N 563/01. Principalele caracteristici ale acestuia sunt menționate în cele de urmează.

10. Venitul aparținând tuturor operațiilor eligibile și impozabile în baza sistemului de impozitare pe tonaj este o sumă forfetară care corespunde sumei valorilor fixe stabilite pentru fiecare navă pe baza tonajului, indiferent de profitul real înregistrat de compania maritimă, după cum urmează: Până la 1 000 TN 7 DKK (~ 0,90 EUR) per 100 TN per zi 1 001-10 000 TN 5 DKK (~ 0,70 EUR) per 100 TN per zi 10 001-25 000 TN 3 DKK (~ 0,40 EUR) per 100 TN per zi > 25 000 TN 2 DKK (~ 0,30 EUR) per 100 TN per zi

11. Venitul calculat astfel este impozitat cu rata normală a impozitului pe profit. Pentru fiecare navă supusă taxei pe tonaj, venitul impozabil este calculat pe baza tonajului său net după cum urmează: per 100 tone nete (TN) și pentru fiecare perioadă de 24 de ore începută, indiferent dacă nava este operațională sau nu.

12. Pus în aplicare începând cu 1 ianuarie 2002, acest sistem este deschis companiilor daneze impozabile (cele având un loc fix de funcționare în Danemarca) și care furnizează servicii de transport maritim. Sistemul este, de asemenea, deschis companiilor străine care sunt înregistrate în Danemarca prin mutarea bazei lor administrative. Pot intra sub incidența acestui sistem numai veniturile provenite din operațiile de transport maritim.

13. Companiile maritime sunt libere să opteze pentru acest sistem. Opțiunea trebuie efectuată până la depunerea declarației de impozit aferente anului în care impozitarea pe tonaj se utilizează pentru prima oară. Decizia de a adopta sau de a respinge impozitarea pe tonaj este obligatorie pentru o perioadă de 10 ani. În Danemarca, toate companiile maritime care aparțin aceluiași grup de companii trebuie să efectueze aceeași alegere cu privire la opțiunea pentru sistemul de impozitare pe tonaj. Atunci când o companie maritimă optează pentru sistemul de impozitare pe tonaj, toate navele și operațiile sale care îndeplinesc condițiile intră sub incidența acestui regim fiscal.

2.4. Durata

14. Prin scrisoarea din 5 aprilie 2006, autoritățile daneze s-au angajat să renotifice în termen de zece ani măsura notificată privind limitarea obligației de informare pentru companiile maritime reglementate de taxa daneză pe tonaj. Prin urmare, se consideră că măsura notificată expiră la sfârșitul anului 2015.

2.5. Buget

15. Acest sistem de modificare nu are nicio incidență bugetară asupra sistemului existent. Ajutoarele individuale nu vor fi modificate prin schimbarea propusă.

2.6. Alte sisteme de ajutor de stat aplicabile în transportul maritim în Danemarca

16. Din datele aflate la dispoziția Comisiei, Danemarca aplică în prezent un singur alt sistem în favoarea operatorilor de transport maritim, în afară de sistemul de impozitare pe tonaj: cel care scutește armatorii de la plata impozitului pe venit și a contribuțiilor sociale pentru navigatorii care lucrează la bordul navelor eligibile (8).

2.7. Poziția autorităților daneze

17. Autoritățile daneze consideră că, în cazul în care o companie multinațională ar fi tentată să se sustragă de la plata impozitului pe profit prin tranzacții comerciale între o filială daneză supusă taxei pe tonaj și una dintre filialele sale care nu sunt din Danemarca, o astfel de evaziune fiscală ar fi în detrimentul celeilalte țări în cauză și nu în detrimentul Danemarcei.

18. Prin urmare, nu este în interesul autorităților fiscale daneze să mențină o supraveghere sistematică asupra tranzacțiilor dintre companiile supuse taxei daneze pe tonaj și posibilele lor filiale străine, întrucât o asemenea supraveghere nu ar conduce la recuperarea niciunor venituri suplimentare pentru trezoreria daneză. De aceea, Danemarca a propus scutirea companiilor supuse taxei daneze pe tonaj de la sarcinile administrative pe care le consideră inutile din perspectiva lor.

19. Având în vedere cele expuse anterior, autoritățile daneze par să considere implicit că responsabilitatea verificării unor posibile evaziuni fiscale din partea unei companii înregistrate într-o țară străină față de o companie cu sediul în Danemarca supusă taxei daneze pe tonaj intră în sarcina autorităților fiscale din această țară străină. Această supoziție implică faptul că autoritățile fiscale din această țară străină, indiferent dacă este un stat membru sau o țară terță, ar trebui să aibă norme privind prețurile de transfer în legislația sa fiscală și să aplice aceste norme într-un mod eficient, în special pentru tranzacțiile cu companiile care beneficiază de taxa pe tonaj din Danemarca.

3. EVALUAREA PRELIMINARĂ A EXISTENȚEI UNUI AJUTOR

20. Nu va avea niciun sens să se stabilească dacă numai măsurile notificate constituie ajutor de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) din Tratatul CE, întrucât acestea trebuie examinate împreună cu întregul sistem de impozitare pe tonaj. Prin urmare, Comisia ar trebui să examineze întregul sistem de impozitare pe tonaj în forma în care acesta ar exista dacă măsurile notificate ar fi fost puse în aplicare.

21. Comisia consideră, în acest stadiu al analizei, că măsurile notificate nu modifică aspectul de ajutor al sistemului de impozitare pe tonaj.

22. În consecință, principalul subiect al dezbaterii este să se stabilească dacă măsurile preconizate ar modifica evaluarea efectuată în decizia Comisiei menționată anterior din 12 martie 2002 privind compatibilitatea generală a sistemului cu piața comună.

4. ÎNDOIELI CU PRIVIRE LA COMPATIBILITATEA MĂSURII CU PIAȚA COMUNĂ

4.1. Măsura de restricționare preconizată de măsurile notificate

23. Una dintre principalele condiții inerente compatibilității sistemelor de impozitare pe tonaj cu piața comună este existența unei serii de măsuri de restricționare menite să asigure că nicio altă activitate decât cele de transport maritim, în statul membru în cauză sau într-un alt stat membru sau într-o țară terță, nu ar beneficia indirect de acest sistem. Într-adevăr, orientările maritime aplicabile (9) prevăd explicit că nu este posibil să se impună o taxă pe tonaj decât pentru anumite activități maritime și într-adevăr, aceste orientări nu se aplică decât pentru transportul maritim. În cazul în care de sistemul de impozitare pe tonaj, astfel cum a fost modificat, ar putea beneficia activități nemaritime, compatibilitatea sistemului este pusă la îndoială, după cum se detaliază mai jos.

24. Măsurile de restricționare din cadrul sistemului danez de impozitare pe tonaj sunt descrise în secțiunea 2.11 din decizia Comisiei menționată anterior din 12 martie 2002.

25. Una dintre principalele măsuri de restricționare este verificarea — pe baza principiului deplinei concurențe — a tranzacțiilor comerciale dintre companiile supuse taxei pe tonaj și posibilele lor filiale (sau partea companiilor în cauză care se supune impozitului normal pe profit), indiferent dacă aceste filiale sunt întreprinderi naționale sau străine. Merită subliniat că există alte tipuri de măsuri de restricționare privind „supracapitalizarea” (10) sau repartizarea costurilor și a veniturilor în cazul în care o parte din activitățile companiei sunt impozitate în baza sistemului de impozitare pe tonaj, iar restul, în baza impozitului normal pe profit.

26. Toate sistemele de impozitare pe tonaj aprobate de Comisie în ultimii cinci ani (11) prevăd măsuri de restricționare, inclusiv cele preconizate de măsurile notificate, și anume verificarea tranzacțiilor dintre entitățile supuse taxei pe tonaj și cele care nu se supun acestei taxe.

27. Sistemele de impozitare pe tonaj trebuie să fie însoțite de măsuri de restricționare pentru a evita repercusiunile asupra activităților economice care nu constituie transport maritim. În acest sens, Comisia solicită de obicei din partea statelor membre o serie de măsuri de restricționare, precum: — verificarea tranzacțiilor comerciale din cadrul restricționării, pe baza principiului deplinei concurențe, — norme privind repartizarea echitabilă a costurilor cheltuielilor de capital între activitățile eligibile și cele neeligibile, — norme privind alocarea echitabilă a veniturilor între activitățile eligibile și cele neeligibile, — opțiunea „totul sau nimic” pentru grupurile maritime („toate entitățile eligibile din cadrul grupului optează pentru taxa pe tonaj în cazul în care cel puțin una dintre acestea optează pentru aceasta”).

28. Asemenea măsuri sunt destinate, printre altele, prevenirii evaziunii fiscale în favoarea activităților fără legătură cu transportul maritim. Punerea în aplicare a acestor măsuri este importantă pentru evaluarea compatibilității unui sistem de tonaj cu piața comună, întrucât acestea ajută la asigurarea faptului că activitățile care nu sunt reglementate de orientările comunitare privind ajutoarele de stat pentru transportul maritim nu beneficiază în mod necorespunzător de acest sistem. Măsurile de restricționare ca atare vor fi considerate o componentă esențială a unui sistem de impozitare pe tonaj.

29. În special, măsura de restricționare privind taxa pe tonaj bazată pe principiul deplinei concurențe este inclusă în deciziile Comisiei de aprobare a sistemelor de impozitare pe tonaj (a se vedea considerentul 26), inclusiv cea considerată în prezent. Aceasta garantează că de taxa daneză pe tonaj pot beneficia numai activitățile de transport maritim furnizate de companii supuse sistemului de impozitare din Danemarca.

4.2. Modificarea eficienței măsurii de restricționare în cauză

30. Ar trebui reamintit că măsurile de restricționare sunt esențiale pentru asigurarea eficienței sistemelor de impozitare pe tonaj. Comisia a solicitat astfel de măsuri de restricționare în cazul tuturor sistemelor aprobate în decursul ultimilor cinci ani.

31. În special, fără o punere eficientă în aplicare a măsurii de restricționare privind tranzacțiile comerciale, alte sectoare decât transportul maritim, indiferent dacă sunt din statul membru în cauză sau din alte țări, pot beneficia de posibilitatea de a se sustrage de la plata impozitului pe profit prin tranzacții comerciale cu o filială impozitată în baza sistemului de impozitare pe tonaj din statul membru în cauză.

32. Comisia înțelege că autoritățile daneze intenționează să continue verificarea — în sensul aplicării măsurii de restricționare bazate pe principiul deplinei concurențe — a tranzacțiilor dintre două companii afiliate, în cazul în care una dintre acestea beneficiază de taxa pe tonaj, astfel cum era cazul până în prezent, dar numai în cazul în care ambele sunt impozabile în Danemarca.

33. În consecință, în timp ce verificarea tranzacțiilor la nivel național cu o companie supusă taxei pe tonaj ar rămâne sub supravegherea și în responsabilitatea autorităților fiscale daneze, verificarea tranzacțiilor transnaționale între o companie din Danemarca supusă taxei pe tonaj și o filială străină ar rămâne în responsabilitatea țării străine în cauză.

34. Cu toate acestea, Comisia are îndoieli, în acest stadiu al analizei, cu privire la faptul că sistemul inițial de impozitare pe tonaj, astfel cum a fost modificat prin măsurile notificate, ar rămâne compatibil cu piața comună, întrucât este posibil ca măsurile notificate să subestimeze măsura de restricționare menționată anterior. Aceasta din urmă este esențială pentru compatibilitatea sistemului (12).

35. De asemenea, Comisia se teme că măsurile notificate ar facilita evaziunea fiscală în alte state membre, comisă de companiile impozabile în aceste state membre, întrucât ar fi mai puțin probabil ca autoritățile fiscale daneze să detecteze tranzacțiile frauduloase între aceste companii și o filială din Danemarca supusă taxei pe tonaj, în cazul în care autoritățile fiscale daneze nu ar mai fi informate în mod sistematic despre tranzacțiile comerciale dintre companiile daneze supuse taxei pe tonaj și filialele lor străine.

36. În cazul în care măsurile de restricționare se dovedesc ineficiente sau este probabil ca acestea să fie ineficiente, Comisia consideră că, prin acordarea de beneficii activităților care nu țin de domeniul transportului maritim, sistemul de impozitare pe tonaj poate afecta negativ condițiile de tranzacționare într-o măsură care intră în contradicție cu interesul comun și că un astfel de sistem, în aceste împrejurări, este, prin urmare, incompatibil cu piața comună.

37. În cazul de față, Comisia se teme că modificarea măsurii de restricționare vizată de notificare va conduce la o situație în care activitățile impozabile în alte țări și care nu sunt reglementate de sistemul de impozitare pe tonaj din Danemarca vor beneficia în mod necorespunzător de acesta din urmă prin intermediul unor tranzacții la prețuri inechitabile cu filiale cu sediul în Danemarca impozitate în baza taxei daneze pe tonaj.

38. În legătură cu cele expuse anterior și mai mult decât atât, Comisia ar dori să obțină punctele de vedere ale părților terțe din toate statele membre cu privire la următoarele aspecte.

39. În primul rând, ar trebui stabilit modul în care Danemarca ar putea asigura în continuare, după punerea în aplicare a măsurilor notificate, faptul că autoritățile sale fiscale ar fi în continuare capabile să detecteze orice tentativă de evaziune fiscală din partea filialelor străine ale companiilor maritime impozitate în baza taxei daneze pe tonaj și să informeze țara străină vizată de această tentativă. În caz contrar, Comisia se întreabă dacă țările străine, inclusiv alte state membre decât Danemarca, ar trebui să suporte sarcina de a verifica toate tranzacțiile transfrontaliere cu companiile impozitate în baza taxei daneze pe tonaj (majoritatea fiind foarte probabil companii cu sediul în Danemarca).

40. În al doilea rând, Comisia se întreabă dacă tratamentul inegal, în ceea ce privește obligația de informare, între beneficiarii care au numai filiale naționale neeligibile pentru taxa pe tonaj și beneficiarii care au numai filiale străine, ar părea, de asemenea, legitim. Având în vedere jurisprudența în cauza Matra (13), un asemenea tratament inegal ar putea, într-adevăr, să afecteze compatibilitatea sistemului.

41. În al treilea rând, Comisia se întreabă dacă mecanismele de cooperare dintre statele membre, precum cele menționate mai jos, ar fi corespunzătoare pentru o mai bună restricționare a sistemelor existente de impozitare pe tonaj: — o obligație de asistență reciprocă, în sensul articolului 10 din Tratatul CE (14), dincolo de cerințele unui posibil acord bilateral de cooperare fiscală între acestea și dincolo de recomandările din orientările OCDE, în ceea ce privește tranzacțiile transfrontaliere cu o companie supusă unei taxe pe tonaj, în vederea evitării oricăror repercusiuni — la nivel comunitar — ale sistemelor de impozitare pe tonaj asupra activităților neeligibile, — o obligație pentru autoritățile fiscale dintr-un stat membru care a instituit un sistem de impozitare pe tonaj de a alerta în mod sistematic autoritățile omoloage dintr-un al doilea stat membru în care suspectează existența unor tranzacții neregulamentare efectuate în detrimentul veniturilor fiscale ale celui de-al doilea stat membru și în beneficiul companiei cu sediul în statele membre în cauză și supusă taxei pe tonaj a acestora.

42. Comisia ar dori să invite părțile terțe din toate statele membre să își exprime punctele de vedere cu privire la aspectele menționate anterior.

43. De aceea, este necesară instituirea unei proceduri de investigare, pe baza articolului 4 alineatul (4) din regulamentul privind procedura ajutoarelor de stat (15), pentru a ajuta Comisia să clarifice aceste aspecte și posibilul lor impact asupra compatibilității sistemului, înainte de a adopta un punct de vedere final asupra compatibilității măsurilor notificate cu piața comună.

TEXTUL SCRISORII

„1. SAGSFORLØB 1. Ved brev af 13. september 2005 (16) anmeldte Danmark over for Kommissionen en ændring af den danske tonnageskatteordning, der oprindeligt blev godkendt ved beslutning af 12. marts 2002 (17) (sag nr. N 563/01). 2. Denne ændring blev registreret som anmeldt støtte under nr. N 469/05. Den anmeldte ændring blev indført ved lov nr. 408 af 1. juni 2005. 3. Ved breve af 28. oktober 2005, 19. maj og 29. august 2006 (18) anmodede Kommissionen de danske myndigheder om flere oplysninger, som de fremsendte i deres svar af 22. november 2005 og 30. juni 2006 (19). 2. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 2.1. Betegnelse 4. Lempelse af oplysningspligten for rederier, der er omfattet af tonnageskatteordningen. 2.2. Beskrivelse af den anmeldte ændring af foranstaltningerne 5. Lov nr. 408 af 1. juni 2005 fritager danske rederier, der beskattes efter den danske tonnageskatteordning (20), fra deres pligt til at forsyne skattemyndighederne med alle nødvendige oplysninger om deres finansielle transaktioner med koncernforbundne udenlandske virksomheder. 6. I sådanne tilfælde foretages kontrollen af kommercielle transaktioner mellem to koncernforbundne virksomheder på basis af armslængdeprincippet. Dette princip består i at kontrollere, at de priser, der benyttes i forbindelse med transaktioner mellem koncernforbundne virksomheder, er i overensstemmelse med markedspriserne. Denne kontrol er påkrævet i henhold til både: — de regler for interne afregningspriser, som OECD-landene opfordres til anvende for at forhindre skatteunddragelse via kommercielle transaktioner mellem koncernforbundne virksomheder, der beskattes i to forskellige lande (21), og — en af de ring-fencing-foranstaltninger (22), der er knyttet til ordningen. Den pågældende foranstaltning er beskrevet i punkt 2.11.1 i førnævnte beslutning af 12. marts 2002 under overskriften »armslængdeprincippet« og består i kontrollere kommercielle transaktioner mellem et tonnagebeskattet selskab og dets koncernforbundne selskaber. 7. Den oplysningspligt, der er nævnt i punkt 4 ovenfor, og som danske tonnagebeskattede rederier vil blive fritaget for, hvis den anmeldte foranstaltning gennemføres, er ikke kun specifik for selskaber, der er omfattet af tonnageskatteordningen. I et skattesystem tjener den til at give skattemyndighederne mulighed for at tjekke, at et af to selskaber, der tilhører samme koncern, men som henhører under to forskellige selskabsskatteordninger, ikke benytter de interne afregningspriser til at overføre hovedparten af sit overskud til det andet selskab, der beskattes efter den mest fordelagtige ordning. Disse oplysninger er derfor meget vigtige for kontrollen med de interne afregningspriser i en koncern af virksomheder under såvel reglerne for interne afregningspriser (når transaktionerne er grænseoverskridende) som ring-fencing-forpligtelsen (hvad enten transaktionerne er grænseoverskridende eller ej), som er specifik for tonnageskatteordningen. 8. De danske myndigheder mener, at når et af disse to selskaber er et dansk tonnagebeskattet rederi, og det andet selskab er et i udlandet baseret koncernforbundet selskab (søster-, datter- eller moderselskab), har dette danske selskab ingen interesse i at eksportere sit overskud til sine koncernforbundne selskaber i udlandet ved at manipulere med de interne afregningspriser. Når et af de to koncernforbundne selskaber beskattes efter den danske tonnageskatteordning, og det andet beskattes i et andet land, tjener de danske skattemyndigheders undersøgelse af eventuelle misbrug via de interne afregningspriser derfor ikke, ifølge de danske myndigheder, statskassens sag. Denne kontrol er efter de danske myndigheders opfattelse kun i andre medlemsstaters og i tredjelandes interesse. 2.3. Beskrivelse af den eksisterende ordning 9. Tonnageskatteordningen er beskrevet i førnævnte beslutning vedtaget af Kommissionen den 12. marts 2002 i sag nr. N 563/01. Her følger en kort beskrivelse af ordningens hovedtræk. 10. Den skattepligtige indkomst af virksomhed omfattet af tonnageskatteordningen fastsættes for hvert skib som et fast beløb i forhold til skibets tonnage uanset rederiets faktiske driftsresultat. Den beregnes således: Til og med 1 000 NT 7 DKK (ca. 0,90 EUR) pr. 100 NT pr. døgn 1 001-10 000 NT 5 DKK (ca. 0,70 EUR) pr. 100 NT pr. døgn 10 001-25 000 NT 3 DKK (ca. 0,40 EUR) pr. 100 NT pr. døgn Over 25 000 NT 2 DKK (ca. 0,30 EUR) pr. 100 NT pr. døgn 11. Den således beregnede skattepligtige indkomst beskattes efter den almindelige selskabsskattesats. For hvert skib, der tonnagebeskattes, beregnes den skattepligtige indkomst i forhold til skibets nettotonnage, pr. 100 nettoton (NT) og pr. påbegyndt døgn, uanset om skibet er i drift eller ej. 12. Ordningen, der har været anvendt siden 1. januar 2002, er åben for selskaber, der er skattepligtige i Danmark (dvs. som har fast driftssted i Danmark), og som leverer søtransportydelser. Ordningen kan også anvendes af udenlandske selskaber, som bliver hjemmehørende i Danmark ved flytning af ledelsens sæde til landet. Kun indkomst fra rederivirksomhed kan omfattes af ordningen. 13. Deltagelse i ordningen er frivillig. Valget skal træffes senest ved rettidig indgivelse af selvangivelse for det indkomstår, hvor tonnagebeskatning første gang vil kunne vælges. Valg eller fravalg af tonnagebeskatning er bindende for rederiet i en periode på ti år. Inden for Danmarks grænser skal koncernforbundne rederier træffe samme valg, for så vidt angår anvendelse af tonnageskatteordningen. Når tonnageskatteordningen vælges, skal samtlige skibe og andre aktiviteter, som opfylder betingelserne for tonnagebeskatning, indgå i tonnageskatteordningen. 2.4. Varighed 14. Ved brev af 5. april 2006 forpligtede de danske myndigheder sig til at genanmelde foranstaltningen vedrørende lempelse af oplysningspligten for rederier omfattet af den danske tonnageskatteordning inden for ti år. Den anmeldte foranstaltning anses derfor at udløbe ved udgangen af 2015. 2.5. Budget 15. Denne ændring af ordningen får ingen budgetmæssige følger for den eksisterende ordning. Individuelle støtteforanstaltninger vil ikke blive påvirket af den påtænkte ændring. 2.6. Andre statsstøtteordninger inden for søtransportsektoren i Danmark 16. Ud over tonnageskatteordningen anvender Danmark, så vidt Kommissionen ved, på nuværende tidspunkt kun én anden ordning til fordel for virksomheder inden for søtransportsektoren, nemlig den, der fritager rederierne for betaling af skat og socialsikringsafgifter for søfolk, der arbejder om bord på skibe, der opfylder de relevante regler (23). 2.7. De danske myndigheders holdning 17. De danske myndigheder har den opfattelse, at hvis et multinationalt selskab skulle fristes til at unddrage sig selskabsskat via kommercielle transaktioner mellem et koncernforbundet dansk selskab, der er omfattet af tonnageskatteordningen, og et koncernforbundet udenlandsk selskab, vil en sådan skatteunddragelse være til skade for det andet land og ikke for Danmark. 18. Det er derfor ikke i de danske skattemyndigheders interesse at foretage en systematisk overvågning af transaktioner mellem selskaber, der er omfattet af den danske tonnageskatteordning, og deres koncernforbundne udenlandske selskaber, eftersom en sådan overvågning ikke vil resultere i ekstraindtægter for den danske statskasse. Det er grunden til, at Danmark foreslog at befri virksomheder, der er omfattet af tonnageskatteordningen, fra administrative byrder, som de set ud fra deres eget perspektiv finder unødvendige. 19. De danske myndigheder synes således implicit at mene, at ansvaret for at kontrollere en mulig skatteflugt fra et selskab, der er etableret i et andet land, til et selskab i Danmark, der er omfattet af den danske tonnageskatteordning, påhviler skattemyndighederne i det andet land. Denne formodning implicerer, at det andet land, uanset om det er en medlemsstat eller et tredjeland, har regler om interne afregningspriser i sin skattelovgivning, og at skattemyndighederne i det andet land anvender reglerne på en effektiv måde, navnlig på transaktioner med selskaber, der er omfattet af tonnageskatteordningen i Danmark. Ved brev af 13. september 2005 (24) anmeldte Danmark over for Kommissionen en ændring af den danske tonnageskatteordning. Ordningen blev oprindeligt blev godkendt ved beslutning af 12. marts 2002 (25) (sag nr. N 563/01). 20. Denne ændring blev registreret som anmeldt støtte under nr. N 469/05. Den anmeldte ændring blev indført ved lov nr. 408 af 1. juni 2005. 21. Ved breve af 28. oktober 2005, 19. maj og 29. august 2006 (26) anmodede Kommissionen de danske myndigheder om flere oplysninger, som de fremsendte i deres svar af 22. november 2005, 30. juni 2006 og 13. september 2006 (27). 3. FORELØBIG VURDERING AF, OM DER OPTRÆDER STØTTE 22. I henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er »statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. 23. Det giver ingen mening at undersøge, om de anmeldte foranstaltninger i sig selv udgør statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, eftersom de er en del af den eksisterende tonnageskatteordning og derfor ikke kan betragtes isoleret, men må undersøges i sammenhæng med hele den tonnageskatteordning, som de medfører en ændring af. Kommissionen bør derfor undersøge hele tonnageskatteordningen i den form, den ville have haft, hvis de anmeldte foranstaltninger allerede var blevet gennemført. 24. På nuværende stadium af undersøgelsen mener Kommissionen, at den anmeldte foranstaltning ikke ændrer ved det forhold, at tonnageskatteordningen har karakter af støtte. 25. Det vigtigste spørgsmål drejer sig således om at afgøre, om de påtænkte foranstaltninger vil ændre vurderingen i Kommissionens beslutning af 12. marts 2002 med hensyn til den samlede ordnings forenelighed med fællesmarkedet. 4. TVIVL MED HENSYN TIL FORANSTALTNINGENS FORENELIGHED MED FÆLLESMARKEDET 4.1. Ring-fencing-foranstaltning berørt af de anmeldte foranstaltninger 26. En af hovedbetingelserne knyttet til erklæringen om, at tonnageskatteordningen er forenelig med fællesmarkedet, er, at der skal træffes en række ring-fencing-foranstaltninger for at sikre, at ingen andre aktiviteter end søtransport — det være sig i den pågældende medlemsstat eller i en anden medlemsstat eller et tredjeland — kan blive indirekte tilgodeset af ordningen. Retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren giver rent faktisk mulighed for at indføre en tonnageafgift (28), men disse retningslinjer gælder kun for søtransport. Hvis tonnageskatteordningen i sin ændrede form kan resultere i, at ikke-maritime aktiviteter bliver tilgodeset af tonnageafgiften, kan der opstå tvivl med hensyn til ordningens forenelighed med fællesmarkedet, jf. beskrivelsen nedenfor. 27. Ring-fencing-foranstaltningerne knyttet til den danske tonnageskatteordning er beskrevet i punkt 2.11 i Kommissionens beslutning af 12. marts 2002. 28. En af disse foranstaltninger består i, at der på basis af armslængdeprincippet skal føres kontrol med kommercielle transaktioner mellem tonnagebeskattede selskaber og deres eventuelle koncernforbundne selskaber (eller de af de pågældende selskaber, der selskabsbeskattes efter de normale regler), det være sig indenlandske eller udenlandske selskaber. Det er værd at erindre om, at der findes andre ring-fencing-foranstaltninger mod »thick capitalization« (29) eller en fordeling af omkostninger og udgifter, hvor en del af rederiets virksomhed beskattes efter tonnageskatteordningen, mens resten beskattes efter de almindelige selskabsskatteregler. 29. Alle de tonnageskatteordninger, som Kommissionen har godkendt de sidste fem år (30), herunder den her omhandlede, omfatter ring-fencing-foranstaltninger, der indebærer kontrol med transaktioner mellem tonnagebeskattede virksomheder og virksomheder, der beskattes efter de almindelige regler. 30. Tonnageskatteordninger skal være afskærmede for at undgå, at deres virkninger smitter af på økonomiske aktiviteter, der ikke har med søtransport at gøre. Til dette formål anmoder Kommissionen normalt medlemsstaterne om at træffe en række ring fencing-foranstaltninger, f.eks.: — kontrollere kommercielle transaktioner på tværs af afskærmningen på basis af på armslængde-princippet, — indføre regler om fair fordeling af kapitaludgifter mellem tonnagebeskattede aktiviteter og almindeligt beskattede aktiviteter, — indføre regler om fair fordeling af indtægter mellem tonnagebeskattede aktiviteter og almindeligt beskattede aktiviteter, — benytte alt-eller-intet-løsningen for rederikoncerner (alle dele af koncernen, der opfylder betingelserne for tonnagebeskatning, skal vælge denne ordning, når mindst en af dem opfylder betingelserne). 31. Sådanne foranstaltninger tjener til bl.a. at forhindre skatteunddragelse til fordel for aktiviteter, der ikke har forbindelse til søtransport. Gennemførelsen af disse foranstaltninger er vigtig for vurderingen af, om tonnageskatteordningen er forenelig med fællesmarkedet, da de bidrager til at sikre, at aktiviteter, der ikke er omfattet af retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren, ikke får uretmæssig fordel af ordningen. Ring-fencing-foranstaltninger skal betragtes som en integrerende del af en tonnageskatteordning. 32. Ring-fencing-foranstaltningen baseret på armslængdeprincippet indgår i Kommissionens beslutninger om godkendelse af tonnageskatteordninger (se punkt 26), inkl. den her omhandlede, og sikrer, at kun søtransportydelser, der leveres af selskaber, der er skattepligtige i Danmark, kan henføres under den danske tonnageskatteordning. 4.2. Ændret virkning af den pågældende ring-fencing-foranstaltning 33. Der erindres om, at ring-fencing-foranstaltninger er meget vigtige for at sikre, at tonnageskatteordninger er vandtætte. Kommissionen har i forbindelse med godkendelsen af alle tonnageskatteordninger de sidste fem år stillet krav om sådanne ring-fencing-foranstaltninger. 34. Uden en effektiv gennemførelse af ring-fencing-foranstaltningen vedrørende kommercielle transaktioner kan andre former for virksomhed end søtransport — det være sig i den pågældende medlemsstat selv eller i andre lande — nemlig får mulighed for at unddrage sig selskabsskat gennem kommercielle transaktioner med et koncernforbundet selskab, der beskattes efter tonnageskatteordningen i den pågældende medlemsstat. 35. Kommissionen har forstået det således, at de danske myndigheder fortsat agter at verificere transaktioner mellem to koncernforbundne selskaber med udgangspunkt i ring-fencing-foranstaltningen baseret på armslængdeprincippet, når et af dem beskattes efter tonnageskatteordningen, men kun når de begge er skattepligtige i Danmark. 36. Det betyder, at verifikationen af indenlandske transaktioner med et selskab, der beskattes efter tonnageskatteordningen, vil forblive under de danske myndigheders tilsyn og ansvar, mens det andet land vil være ansvarlig for kontrollen med grænseoverskridende transaktioner mellem et tonnagebeskattet selskab i Danmark og et udenlandsk koncernforbundet selskab. 37. Imidlertid nærer Kommissionen på nuværende stadium af undersøgelsen tvivl med hensyn til, om den oprindelige tonnageskatteordning som ændret ved de anmeldte foranstaltninger fortsat vil være forenelig med fællesmarkedet, eftersom de anmeldte foranstaltninger kan svække førnævnte ring-fencing-foranstaltning. Sidstnævnte er afgørende for ordningens forenelighed med fællesmarkedet (31). 38. Kommissionen frygter også, at de anmeldte foranstaltninger kan gøre det lettere for selskaber, der er skattepligtige i andre medlemsstater, at unddrage sig beskatning i de pågældende medlemsstater, eftersom det vil være vanskeligere for de danske skattemyndigheder at afsløre svigagtige transaktioner mellem disse selskaber og et tonnagebeskattet koncernforbundet selskab i Danmark, hvis de danske myndigheder ikke længere får regelmæssige oplysninger om transaktioner mellem danske tonnagebeskattede og deres udenlandske koncernforbundne selskaber. 39. Når ring-fencing-foranstaltninger viser sig at være virkningsløse eller kan forventes at være virkningsløse, finder Kommissionen, at tonnageskatteordningen — ved at tilgodese anden virksomhed end søtransportvirksomhed — kan fordreje konkurrencevilkårene i et omfang, der strider mod den fælles interesse, og at en sådan ordning under de omstændigheder er uforenelig med fællesmarkedet. 40. I denne sag frygter Kommissionen, at ændringen af den ring-fencing-foranstaltning, som anmeldelsen vedrører, vil føre til en situation, hvor virksomhed, der er skattepligtig i andre lande og således ikke omfattet at tonnageskatteordningen i Danmark, vil blive uretmæssigt tilgodeset af ordningen via en urimelig prissætning af transaktioner med koncernforbundne selskaber i Danmark, der beskattes efter den danske tonnageskatteordning. 41. Hvad dette angår, ønsker Kommissionen at modtage samtlige medlemsstaters kommentarer til følgende punkter. 42. For det første er det nødvendigt at få fastslået, hvordan Danmark efter gennemførelsen af de anmeldte foranstaltninger fortsat vil kunne sikre, at landets skattemyndigheder vil være i stand til at afsløre eventuelle forsøg på skatteunddragelse begået af udenlandske selskaber, der er koncernforbundne med rederier, der beskattes efter den danske tonnageskatteordning, og underrette det berørte land om dette forsøg. Hvis det ikke er tilfældet, spørger Kommissionen sig selv, om andre medlemsstater og tredjelande bør bebyrdes med at kontrollere alle grænseoverskridende transaktioner med selskaber, der beskattes efter den danske tonnageskatteordning (hvoraf de fleste sandsynligvis er selskaber registreret i Danmark). 43. For det andet spørger Kommissionen sig selv, om den uensartede behandling (med hensyn til oplysningspligt) af henholdsvis tonnagebeskattede selskaber, hvis koncernforbundne selskaber udelukkende er indenlandske selskaber, der ikke kan omfattes af tonnageskatteordningen, og tonnagebeskattede selskaber, hvis koncernforbundne selskaber udelukkende er udenlandske selskaber, kan betragtes som rimelig. Når henses til dommen i Matra-sagen (32), kan en sådan uensartet behandling meget vel få indflydelse på ordningens forenelighed med fællesmarkedet. 44. For det tredje spørger Kommissionen sig selv, om f.eks. følgende samarbejdsmekanismer aftalt mellem medlemsstater vil være bedre egnet som ring-fencing-foranstaltning i forbindelse med eksisterende tonnageskatteordninger: — en forpligtelse til, i lyset af EF-traktatens artikel 10 (33), at yde gensidig bistand, der går videre end kravene i en eventuel bilateral skattesamarbejdsaftale og videre end henstillingerne i OECD-retningslinjerne, i forbindelse med grænseoverskridende transaktioner med et tonnagebeskattet selskab med henblik på at forhindre en spillover-effekt på Fællesskabsplan fra tonnageskatteordninger til aktiviteter, der ikke kan henføres under en sådan ordning, — en forpligtelse for skattemyndighederne i en medlemsstat, der har indført en tonnageskatteordning, til systematisk at underrette deres kolleger i en anden medlemsstat, hvis de får mistanke om uregelmæssige transaktioner, der er til skade for den anden medlemsstats skatteindtægter og til fordel for et tonnagebeskattet selskab i de to medlemsstater. 5. KONKLUSION 45. Der er med henvisning til ovenstående behov for at indlede en undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 4, stk. 4, i procedureforordningen vedrørende statsstøtte (34), således at Kommissionen kan få afklaret disse punkter og deres mulige indflydelse på den ændrede ordnings forenelighed med fællesmarkedet, før den tager endelig stilling til, om de anmeldte foranstaltninger er forenelige med fællesmarkedet. 46. På basis af vurderingen i det foregående beslutter Kommissionen hermed at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 4, stk. 4 (35), i ovennævnte forordning med hensyn til den foreslåede ændring. 47. I lyset af betragtningerne ovenfor anmoder Kommissionen, i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1 (36), i ovennævnte forordning Danmark om at fremsætte bemærkninger til ovenstående punkter og til at indsende alle sådanne oplysninger, der kan bidrage til vurderingen af de påtænkte støtteforanstaltninger senest en måned efter modtagelsen af dette brev. Den anmoder de danske myndigheder om straks at fremsende en kopi af dette brev til alle potentielle støttemodtagere. 48. Kommissionen ønsker at erindre de danske myndigheder om, at EF-traktatens artikel 88, stk. 3, har opsættende virkning. Den henleder også de danske myndigheders opmærksomhed på artikel 14 i førnævnte forordning, der foreskriver, at al ulovlig støtte kan kræves tilbagebetalt fra støttemodtagerne. 49. Kommissionen gør Danmark opmærksom på, at den vil underrette interesserede parter ved at offentliggøre dette brev og et resumé heraf i Den Europæiske Unions Tidende. Den vil også underrette interesserede parter i de EFTA-lande, der har undertegnet EØS-aftalen, ved at indrykke en meddelelse i EØS-tillægget i Den Europæiske Unions Tidende og underrette EFTA-Tilsynsmyndigheden ved at fremsende en kopi af dette brev. Alle interesserede parter vil blive opfordret til at fremsætte deres bemærkninger senest en måned efter offentliggørelsen af dette brev.”

(1) Înregistrată cu numărul de referinţă TREN(2005) A/23228.

(2) Textul deciziei este disponibil în limba oficială la următoarea adresă de internet:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-2001/n563-01.pdf

Comisia a aprobat prin decizia din 1 decembrie 2004 (Cauza N 171/04) extinderea listei de tipuri de operaţii auxiliare eligibile (cele în strânsă legătură şi direct corelate cu furnizarea de servicii de transport) pentru a include închirierea spaţiilor comerciale aflate la bord, precum magazinele sau chioşcurile, indiferent dacă acestea sunt pentru companii terţe sau pentru o parte independentă a companiei maritime şi pentru activităţi eligibile sau neeligibile desfăşurate în aceste chioşcuri. Textul acestei a doua decizii este disponibil în limba oficială la următoarea adresă de internet:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-2004/n563-01.pdf

(3) Referinţe TREN(2005) D/122520, TREN(2006) D/209990 şi D/217824.

(4) Înregistrate cu numărul de referinţă TREN(2005) A/29975.

(5) Descrisă mai jos la secţiunea 2.3.

(6) Normele privind preţurile de transfer sunt prevăzute în mod normal în codul privind impozitul pe profit din toate ţările dezvoltate. Orientările OCDE privind preţurile de transfer pentru întreprinderile multinaţionale şi pentru administraţiile fiscale invită ţările OCDE să verifice tranzacţiile comerciale dintre entităţile companiilor multinaţionale şi filialele străine ale acestora. De asemenea, este posibil ca aceste norme să fie obligatorii în temeiul acordurilor bilaterale de cooperare fiscală. Normele privind preţurile de transfer constau în verificarea relevanţei preţurilor din tranzacţiile dintre două întreprinderi care sunt asociate în sensul orientărilor OCDE menţionate anterior. Autorităţile fiscale au posibilitatea de a stabili aceste preţuri la niveluri mai ridicate în conformitate cu preţurile de pe piaţă, în cazul în care aceste autorităţi suspectează o evaziune fiscală şi, în consecinţă, pot recalcula beneficiile entităţii în cauză.

(7) Comisia a solicitat astfel de măsuri de restricţionare în cazul tuturor sistemelor aprobate în decursul ultimilor cinci ani.

(8) Cauza NN 116/98 aprobată prin Decizia Comisiei din 13 noiembrie 2002. Textul deciziei este disponibil în limba oficială la următoarea adresă de internet:

http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/transports-1998/nn116-98.pdf

(9) Comunicarea Comisiei C(2004) 43 — Orientări comunitare privind ajutoarele de stat pentru transportul maritim (JO C 13, 17.1.2004, p. 3), a se vedea punctul 3.1. A se vedea, de asemenea, orientările anterioare în acest domeniu (JO C 205, 5.7.1997, p. 5).

(10) Strategia „supracapitalizării” constă în plasarea majorităţii capitalului în partea companiei supusă taxei pe tonaj şi a majorităţii creanţelor în cealaltă parte a companiei supusă impozitului normal pe profit, prin mărirea cheltuielilor de capital în scop fiscal.

(11) A se vedea, în special, următoarele decizii ale Comisiei:

(1) sistemul britanic aprobat la 2 august 2000 (Cauza N 790/99);

(2) sistemul spaniol aprobat la 27 februarie 2002 (Cauza N 736/01);

(3) sistemul danez aprobat la 12 martie 2002 (Cauza N 563/01);

(4) sistemul finlandez aprobat la 16 octombrie 2002 (Cauza N 195/02);

(5) sistemul irlandez aprobat la 11 decembrie 2002 (Cauza N 504/02);

(6) sistemul spaniol aplicabil districtului Biscay, aprobat la 5 februarie 2003 (Cauza N 572/02);

(7) sistemul francez aprobat la 13 mai 2003 (Cauza N 737/02);

(8) sistemul belgian aprobat la 19 martie 2003 (Cauza C 20/03, ex N 433/02);

(9) sistemul italian aprobat la 20 octombrie 2004 (Cauza N 114/04).

(12) A se vedea paragraful aferent din secţiunea 3.3.5 din Decizia Comisiei din 12 martie 2002: „Mai mult, «principiul deplinei concurenţe», «normele privind veniturile/cheltuielile financiare», «normele privind supracapitalizarea», normele privind activităţile supuse restricţionării şi normele care reglementează tranzacţiile din cadrul unui grup de companii oferă referinţe clare în ceea ce priveşte activităţile care pot sau nu pot fi considerate sub incidenţa taxei pe tonaj şi, prin urmare, oferă o referinţă clară pentru o contabilitate transparentă, după cum se prevede în «orientări»”.

(13) A se vedea hotărârea Matra din 15 iunie 1993 a Curţii de Justiţie în Cauza C-225/91, Matra c. Comisiei, în special punctul 41: „În acest sens, se remarcă faptul că, în timp ce procedura prevăzută la articolele 92 şi 93 lasă în mare măsură la discreţia Comisiei şi în anumite condiţii la discreţia Consiliului adoptarea unei decizii privind compatibilitatea unui sistem de ajutor de stat cu cerinţele pieţei comune, este clar din sistemul general al Tratatului că această procedură nu trebuie să producă niciodată un rezultat contrar dispoziţiilor specifice din tratat [hotărârea în Cauza 73/79 Comisia c. Italiei, Culegere 1980, p. 1533 alineatul (11)]. De asemenea, Curtea a susţinut că aceste aspecte ale ajutorului care contravin altor prevederi specifice ale Tratatului decât articolele 92 şi 93 pot fi atât de indisolubil corelate cu obiectul ajutorului încât este imposibil să fie evaluate separat (hotărârea în Cauza 74/76 Iannelli c. Meroni, Culegere 1977, p. 557)”.

(14)

Articolul 10

Statele membre iau toate măsurile generale sau speciale necesare pentru a asigura îndeplinirea obligaţiilor care decurg din prezentul tratat sau care rezultă din actele instituţiilor Comunităţii. Statele membre facilitează Comunităţii îndeplinirea misiunii sale.

Statele membre se abţin să ia măsuri care ar putea pune în pericol realizarea scopurilor prezentului tratat.

(15) Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, 22.3.1999, p. 1).

(16) Registeret under ref. TREN(2005) A/23228.

(17) Beslutningen findes på det officielle sprog på følgende internetadresse:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-2001/n563-01.pdf

Kommissionen godkendte ved beslutning af 1. december 2004 (sag nr. 171/2004) en udvidelse af listen over de former for virksomhed, der kan beskattes efter tonnageskatteordningen (dvs. dem, der foregår i nær tilknytning til eller er direkte forbundet med levering af transportydelser), til at omfatte udlejning af lokaler om bord, f.eks. forretninger og kiosker, uanset om de drives af tredjemand eller af en uafhængig part i rederiet, og uanset om de pågældende aktiviteter kan være undergivet tonnagebeskatning eller ej. Denne beslutning findes på det officielle sprog på følgende internetadresse:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-2004/n171-04.pdf

(18) Ref. TREN (2005) D/122520, TREN (2006) D/209990 og D/ 217824.

(19) Registeret under ref. TREN (2005) A/29975.

(20) Beskrevet i afsnit 2.3 nedenfor.

(21) Skattelovgivningen i alle udviklede lande indeholder normalt regler om interne afregningspriser. I OECD's »Transfer Pricing Guidelines for Multinational Enterprises and for Tax Administrations« opfordres OECD-landene til at føre kontrol med kommercielle transaktioner mellem virksomheder tilhørende multinationale selskaber og deres udenlandske koncernbundne virksomheder. Sådanne regler kan også være påkrævet i bilaterale skattesamarbejdsaftaler. Ifølge reglerne om interne afregningspriser skal det kontrolleres, om der benyttes en korrekt prissætning ved transaktioner mellem to virksomheder, der er koncernforbundne som omhandlet i OECD-retningslinjerne. Skattemyndighederne har mulighed for at fastsætte priserne på et niveau, der er mere på linje med markedspriserne, hvis de nærer mistanke om skatteunddragelse, og de kan derefter genberegne den pågældende virksomheds overskud.

(22) Kommissionen har i forbindelse med godkendelsen af alle tonnageskatteordninger de sidste fem år stillet krav om sådanne ring-fencing-foranstaltninger.

(23) Sag nr. NN 116/98, godkendt ved Kommissionens beslutning af 13. november 2002. Beslutningen findes på det officielle sprog på følgende internetadresse:

http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/transports-1998/nn116-98.pdf

(24) Registeret under ref. TREN(2005) A/23228.

(25) Beslutningen findes på det officielle sprog på følgende internetadresse:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-2001/n563-01.pdf

Kommissionen godkendte ved beslutning af 1. december 2004 (sag nr. 171/2004) en udvidelse af listen over de former for virksomhed, der kan beskattes efter tonnageskatteordningen (dvs. dem, der foregår i nær tilknytning til eller er direkte forbundet med levering af transportydelser), til at omfatte udlejning af lokaler om bord, f.eks. forretninger og kiosker, uanset om de drives af tredjemand eller af en uafhængig part i rederiet, og uanset om de pågældende aktiviteter kan være undergivet tonnagebeskatning eller ej. Denne beslutning findes på det officielle sprog på følgende internetadresse:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-2004/n171-04.pdf

(26) Ref. TREN (2005) D/122520, TREN (2006) D/209990 og D/217824.

(27) Ref. TREN(2005) A/29975 og TREN(2006) A/33708.

(28) Meddelelse C(2004) 43 fra Kommissionen — EU-retningslinjer for statsstøtte til søtransportsektoren (EUT C 13 af 17.1.2004, s. 3), punkt 3.1. Se også de forrige retningslinjer herfor (EFT C 205 af 5.7.1997, s. 5).

(29) Strategien med »thick capitalization« består i at placere det meste af egenkapitalen i den tonnagebeskattede del af selskabet og det meste af gælden i den del af selskabet, der beskattes efter de normale regler, hvorved de fradragsberettigede renteudgifter forøges.

(30) Se navnlig Kommissionens beslutninger vedrørende:

1. den britiske ordning, der blev godkendt den 2. august 2000 (sag nr. N 790/99)

2. den spanske ordning, der blev godkendt den 27. februar 2002 (sag nr. N 736/01)

3. den danske ordning, der blev godkendt den 12. marts 2002 (sag nr. N 563/01)

4. den finske ordning, der blev godkendt den 16. oktober 2002 (sag nr. N 195/02)

5. den irske ordning, der blev godkendt den 11. december 2002 (sag nr. N 504/02)

6. den spanske ordning gældende for Biscayen-området, der blev godkendt den 5. februar 2003 (sag nr. N 572/02)

7. den franske ordning, der blev godkendt den 13. maj 2003 (sag nr. N 737/02)

8. den belgiske ordning, der blev godkendt den 19. marts 2003 (sag nr. N 433/02)

9. den italienske ordning, der blev godkendt den 20. oktober 2004 (sag nr. N 114/04).

(31) Se især afsnit 3.3.5 i Kommissionens beslutning af 12. marts 2002: »Desuden fremgår det klart af arms længde -princippet, bestemmelserne om finansielle indtægter og udgifter, bestemmelserne om værn mod overkapitalisering, bestemmelserne om aktiviteter, der går på tværs af afgrænsningen, og bestemmelserne om transaktioner, der udføres af koncernforbundne selskaber, hvilke aktiviteter der kan blive omfattet af tonnageskatteordningen, og ordningen indeholder dermed en klar reference til kravene i retningslinjerne til dokumentation og bogføring«.

(32) Se Domstolens dom af 15. juni 1993, sag 225/91, Matra mod Kommissionen, særlig præmis 41: »I denne henseende bemærkes, at selv om den i artikel 92 og 93 fastsatte procedure overlader et betydeligt skøn til Kommissionen og under visse betingelser til Rådet med henblik på vurderingen af, om en statsstøtteordning kan forenes med fællesmarkedets krav, følger det dog af traktatens almindelige opbygning, at denne procedure aldrig må føre til resultater, der er i strid med traktatens særlige bestemmelser (dom af 21.5.1980, sag 73/79, Kommissionen mod Italien, Sml. s. 1533, præmis 11). Domstolen har desuden fastslået, at gennemførelsesforanstaltninger til en støtte, som er i strid med andre særlige traktatbestemmelser end artikel 92 og 93, kan være så uløseligt forbundet med støttens formål, at det ikke er muligt at bedømme dem isoleret (dom af 22.3.1977, sag 74/76, Iannelli, Sml. s. 557).«

(33)

Artikel 10

Medlemsstaterne træffer alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, der følger af denne traktat, eller af retsakter foretaget af Fællesskabets institutioner. De letter Fællesskabets gennemførelse af dets opgaver. De afholder sig fra at træffe foranstaltninger, der er egnede til at bringe virkeliggørelsen af denne traktats målsætning i fare.

(34) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1).

(35) Konstaterer Kommissionen efter en foreløbig undersøgelse, at en anmeldt foranstaltning giver anledning til tvivl om, hvorvidt den er forenelig med fællesmarkedet, beslutter den at indlede proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, i det følgende benævnt »beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure«.

(36) Beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure skal sammenfatte de relevante faktiske og retlige spørgsmål, indeholde en foreløbig vurdering fra Kommissionens side med hensyn til støttekarakteren af den påtænkte foranstaltning og anføre, om der er tvivl om, hvorvidt den er forenelig med fællesmarkedet. I beslutningen skal den pågældende medlemsstat og andre interesserede parter opfordres til at fremsætte bemærkninger inden for en nærmere fastsat frist, der normalt ikke må overstige en måned. I behørigt begrundede tilfælde kan Kommissionen forlænge denne frist.