[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 8.11.2007

SEC(2007) 1470

DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI Document însoţitor pentru

COMUNICAREA COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CĂTRE CONSILIU, CĂTRE COMITETUL ECONOMIC ŞI SOCIAL EUROPEAN ŞI CĂTRE COMITETUL REGIUNILOR

Iniţiativa europeană i2010 privind e-incluziunea

„Participarea la societatea informaţională”

Rezumat alSTUDIULUI DE IMPACT[COM(2007) 694 final][SEC(2007) 1469]

Introducere

Prezentul studiu de impact (denumit în continuare SI) însoţeşte propunerea Comisiei privind Iniţiativa europeană i2010 privind e-incluziunea”. „Participarea la societatea informaţională” (denumită în continuare „Comunicarea”). Aceasta reprezintă finalizarea unui lung proces de elaborare şi consultare la care au fost asociate părţile interesate, reprezentanţi ai statelor membre, precum şi rezultate ale unor studii privind stadiul incluziunii digitale.

Studiul de impact se raportează la un set de acţiuni politice care vizează crearea unei societăţi informaţionale care să contribuie la realizarea obiectivelor politice stabilite în Declaraţia ministerială de la Riga privind e-incluziunea, adoptată la 11 iunie 2006 de 34 de ţări europene[1].

Acţiunile propuse în Comunicare nu sunt acţiuni de reglementare şi nu impun sarcini financiare şi administrative. Corespunzător, SI analizează provocările în domeniul acestei politici, defineşte soluţiile posibile în materie de opţiuni de politici, furnizează o evaluare calitativă a impactului diferitelor opţiuni şi anticipează anumite evaluări cantitative ale scenariilor în condiţiile în care obiectivele iniţiativei privind e-incluziunea ar fi atinse pe deplin. În acest demers, respectă întru totul principiul analizei proporţionale descris în Orientările privind studiile de impact[2].

Prezentul studiu de impact răspunde, totodată, punctului din Comunicarea privind e-accesibilitatea (2005) la care se cerea evaluarea, în 2007, a progreselor din acest punct de vedere. În Europa, accesibilitatea tehnologiilor informaţiei şi comunicaţiilor (TIC) pentru persoanele cu dizabilităţi (e-accesibilitate) şi, din ce în ce mai mult, pentru persoanele în vârstă reprezintă o cerinţă cheie pentru ca aceste persoane să poată beneficia de societatea informaţională. Studiul de impact arată că progresul realizat în această direcţie a fost mic şi că trebuie propuse noi măsuri în 2008. Astfel, se prevede realizarea unei evaluări preliminare a acestor măsuri şi se anticipează pentru 2008 o nouă consultare a părţilor interesate şi un nou studiu de impact.

Ce este e-incluziunea şi de ce ne preocupă?

Conform definiţiei din Declaraţia ministerială de la Riga e-incluziunea înglobează TIC accesibile tuturor şi, în acelaşi timp, utilizarea TIC pentru a se atinge obiective mai largi de natură incluzivă. Cu alte cuvinte, e-incluziunea se referă la măsura în care tehnologiile informaţiei şi comunicaţiilor ajută la egalizarea şi promovarea participării în societate la toate nivelurile prin amplificarea relaţiilor sociale, facilitarea oportunităţilor economice de muncă şi pentru spiritul întreprinzător, dezvoltarea aspectelor culturale ale societăţii, încurajarea participării civice.

Dimensiunea provocării: câţi sunt excluşi?

Dezvoltarea rapidă a TIC reprezintă o oportunitate semnificativă pentru persoanele particulare de a beneficia de avantajele societăţii informaţionale şi ale societăţii bazate pe cunoaştere. TIC au devenit, pentru multe persoane, indispensabile pentru o participare activă şi exercitarea funcţiunilor lor în societate. Cu toate acestea, TIC creează în acelaşi timp noi bariere din punct de vedere al disponibilităţii geografice a serviciilor cu „valoare adăugată digitală” bazată pe TIC, al accesibilităţii pentru persoanele cu dizabilităţi şi pentru utilizatorii în vârstă, al diferenţelor în şansele de găsire a unui loc de muncă datorită nivelului de educaţie, al competenţelor şi motivaţiei, precum şi din punct de vedere al stratificării sociale în funcţie de măsura în care utilizatorii îşi pot permite să plătească costurile legate de TIC. Dacă nu sunt păstrate sub control, aceste bariere se amplifică reciproc şi există riscul creării unor disparităţi sociale şi economice grave în societatea europeană, la care se adaugă riscul unui „decalaj digital” pronunţat. Se estimează că aproximativ 30-40% din populaţie nu beneficiază de avantajele societăţii informaţionale din cauza locaţiei geografice, a dizabilităţilor sau a vârstei, a unor considerente de gen, de apartenenţă etnică sau din cauza situaţiei economice precare (se estimează că aproximativ 200 de milioane de europeni nu utilizează internetul, cifră care este considerată reprezentativă pentru utilizarea TIC în general)[3].

Grupurile cele mai afectate şi, astfel, potenţialele grupuri-ţintă pentru intervenţia prin politici sunt (date din 2006 pentru UE-27): Persoane cu dizabilităţi, în general: se estimează că în această categorie intră 74 de milioane de europeni (cifra include deopotrivă persoanele cu dizabilităţi severe şi mai puţin severe)[4]; Europeni care trăiesc la pragul sărăciei: 98 de milioane (dintre care aproximativ 9% populaţie activă săracă) Rezidenţi născuţi în străinătate: aproximativ 15 milioane În afară de aceştia: Din populaţia cu nivel redus de educaţie, cei care nu utilizează internetul: aproximativ 74 milioane; Din populaţia activă, cei care nu utilizează internetul: aproximativ 89,5 milioane; Din populaţia tânără (cu vârste cuprinse între 15 şi 24 de ani), cei care nu utilizează internetul: aproximativ 18 milioane. |

- De ce este nevoie ca Europa să ia măsuri?

SI furnizează argumentele pentru consolidarea politicilor în domeniul e-incluziunii şi pentru o mai bună coordonare la nivelul UE. Dacă nu se schimbă nimic, sunt dovezi care demonstrează existenţa unui risc semnificativ ca noile TIC să conducă, de o manieră clară, la noi forme de excluziune, îndeosebi la excluziunea digitală. Pe de altă parte, dacă nu se profită pe deplin de TIC, numeroase oportunităţi rămân nefructificate şi conduc la pierderi semnificative din punct de vedere al ocupării forţei de muncă şi al creşterii economice. În absenţa unor măsuri politice cuprinzătoare, oportunităţile oferite de societatea informaţională în plan economic şi social vor rămâne inaccesibile pentru mulţi europeni.

Primul exerciţiu „tablou de bord Riga”[5] (anexa 2 a SI), precum şi alte studii, arată că persistă disparităţi în disponibilitatea, accesibilitatea şi utilizarea instrumentelor şi serviciilor puse la dispoziţie de societatea informaţională, după cum urmează: Disparităţile legate de utilizare sunt substanţiale. Procentul de utilizarea regulată a internetului în 2006 în UE-27 era de: 76% pentru europenii cu nivel ridicat de educaţie, 25% pentru cei cu un nivel redus de educaţie sau neşcolarizaţi 58% dintre europenii activi faţă de 36% dintre cei fără un loc de muncă 51% dintre cei care trăiesc în zone cu densitate mare a populaţiei faţă de 35% dintre cei care trăiesc în zone cu densitate redusă a populaţiei 15 milioane de elevi/studenţi nu utilizează încă internetul, ceea ce reprezintă un dezavantaj major pentru egalizarea condiţiilor de educaţie Dintre cei cu vârsta cuprinsă între 16 şi 24 de ani, 18 milioane de persoane nu utilizează încă internetul, iar dintre cei cu vârste cuprinse între 24 şi 55 de ani, aproximativ 50% nu utilizează internetul Aproximativ 20 de milioane de persoane fără un loc de muncă nu utilizează internetul Femeile au reuşit aproape să depăşească decalajul de utilizare a internetului, însă rămân încă o serie de preocupări de gen în domeniul e-incluziunii Imposibilitatea de a utiliza TIC (lipsa de e-accesibilitate) reprezintă o barieră pentru persoanele cu dizabilităţi şi pentru persoanele în vârstă: numai 5% din site-urile internet ale UE-27 îndeplinesc standardele şi orientările legate de cerinţele minime de accesibilitate la internet subtitrarea programelor audiovizuale variază în limite largi (de la 2,5% la 95%) traducerea în limbajul semnelor este şi mai puţin frecventă decât subtitrarea şi variază mult, între 0,5% şi 5% Emisia televizată cu descriere audio variază în limite de la mai puţin de 1% la mai mult de 10% Fragmentarea considerabilă între gamele de produse se datorează accesibilităţii integrate în computere şi software. Decalajele între zonele urbane şi cele rurale se manifestă în ceea ce priveşte disponibilitatea conexiunilor în bandă largă şi accesul la aceste conexiuni. La sfârşitul lui 2006, 89% din populaţia UE-27 locuia în zone în care erau disponibile conexiuni de bandă largă (faţă de 92% în UE15). în zonele rurale, disponibilitatea medie este de numai 71%, cu viteze mai scăzute de descărcare (download) Diferenţe în nivelul de competenţe informatice: Numai 57% dintre europeni au cunoştinţe despre internet şi competenţe informatice Persoanele cu competenţele de internet şi informatice cele mai scăzute sunt persoanele cu nivel de educaţie mai scăzut, persoanele în vârstă şi cele economic inactive. Diferenţele de utilizare a serviciilor e-guvernare: În cadrul grupului cu vârste cuprinse între 15 şi 74 de ani în UE-27: 21% au folosit aceste servicii pentru a obţine informaţii 13,3% au descărcat formulare 8,8% au realizat tranzacţii. Diferenţele în utilizarea TIC în funcţie de vârstă: 71% dintre cei cu vârste cuprinse între 16 şi 24 de ani folosesc internetul faţă de numai 10% dintre cei cu vârste cuprinse între 65 şi 74 de ani 43 de milioane de persoane cu vârste cuprinse între 55 şi 64 de ani şi 37 de milioane cu vârste între 65 şi 74 de ani nu folosesc internetul. |

- Cât de mult poate câştiga Europa datorită e-incluziunii?

E-incluziunea are o valoare economică substanţială pentru Europa. E-incluziunea reprezintă factorul cheie care permite creşterea durabilă pe o bază largă şi aduce beneficii societăţii în ansamblu. Primele estimări indică faptul că beneficiile generate de e-incluziune în UE ar putea avea o valoare cuprinsă între 35 şi 85 de miliarde de euro pe o perioadă de cinci ani.

Care sunt obiectivele promovate?

Obiectivul general al Strategiei privind e-incluziunea este de a promova accesul tuturor la TIC şi de a utiliza TIC pentru a asigura îndeplinirea unor obiective mai largi în domeniul incluziunii, oferind în acelaşi timp baze pentru creşterea economică şi pentru noi oportunităţi de afaceri .

Prin mobilizarea tuturor părţilor interesate (state membre, industrie şi societatea civilă) şi a instrumentelor de politici disponibile se intenţionează transformarea e-incluziunii dintr-o necesitate socială într-o oportunitate economică semnificativă pentru Europa. Primul pas recomandat în prezentul SI este de a se creşte nivelul de sensibilizare cu privire la această intenţie, precum şi asupra angajamentului de a face să progreseze domeniul e-incluziunii. În plus, SI

sugerează încă trei obiective specifice care să permită abordarea provocărilor legate de e-incluziune pentru utilizatori, industrie şi autorităţi:

- Utilizatori: reducerea diferenţelor în ceea ce priveşte disponibilitatea, accesibilitatea, costul şi competenţele de ordin digital

- Industria TIC şi furnizorii de servicii: stimularea şi crearea unor condiţii de dezvoltare viabile pentru sectorul TIC pentru toţi

- Autorităţile publice: punerea în practică a unor acţiuni şi iniţiative menite să contureze o politică coerentă şi eficientă de e-incluziune .

Care sunt opţiunile politice evaluate?

SI evaluează următoarele opţiuni de politici în domeniul e-incluziunii şi realizează o analiză specifică a situaţiei în domeniul e-accesibilităţii, aşa cum prevede Comunicarea din 2005 privind e-accesibilitatea [6] :

1. Continuarea statu quo -ului . În domeniul specific al e-accesibilităţii, această opţiune este tratată prin analizarea impactului reglementărilor în vigoare;

2. O abordare limitată , constând în desfăşurarea câtorva activităţi specifice la nivelul UE în diferite domenii, fără coordonare suplimentară sau integrare a eforturilor şi cu limitarea acţiunilor la grupurile de risc. În domeniul specific al e-accesibilităţii, această opţiune evaluează un efort limitat de îmbunătăţire a coordonării activităţilor statelor membre şi părţilor interesate.

3. O strategie integrată şi coerentă care să favorizeze sinergiile şi să amplifice impactul prin: a) o orientare mai bună către necesităţile specifice ale grupurilor de risc; b) o mai bună coordonare şi integrare a politicilor implicate; c) dublă focalizare – pe acordarea de sprijin pentru grupurile de risc pentru ca acestea să poată beneficia de avantajele societăţii informaţionale şi, în acelaşi timp, pe utilizarea TIC astfel încât grupurilor respective să le fie oferite servicii de o manieră mai eficientă; d) utilizarea unor cunoştinţe şi date cantitative mai solide şi mai fiabile la monitorizare şi evaluare şi e) creşterea nivelului de sensibilizare şi angajament. În domeniul specific al e-accesibilităţii, această opţiune include cercetarea impactului preliminar al activităţilor menite să consolideze legislaţia aferentă.

Care sunt acţiunile propuse?

SI aduce dovezile şi argumentaţia necesare pentru faptul că abordarea e-incluziunii la nivel european reprezintă o valoare adăugată ridicată, prin amplificarea coerenţei politicilor în UE, mobilizarea actorilor cheie (state membre, industrie şi utilizatori), integrarea problematicii legate de e-incluziune în toate politicile, căutarea de noi modalităţi de îmbunătăţire a legislaţiei în domeniul e-accesibilităţii. Aceasta impune demersuri de sensibilizare şi angajament la nivel politic şi al părţilor interesate, pentru a se da mai multă vizibilitate acţiunilor şi iniţiativelor care „susţin cauza” e-incluziunii şi demonstrează progresul în acest domeniu.

În afară de aceasta, se propun acţiuni în trei domenii:

- În primul rând, crearea condiţiilor favorabile pentru participarea tuturor la societatea informaţională. Persistă o serie de bariere esenţiale privind accesul la societatea informaţională. Între acestea se numără e-accesibilitatea. Datorită lipsei de e-accesibilitate, se înregistrează mari pierderi de productivitate, deşi costurile adaptărilor necesare ar fi reduse. Lipsa de progrese se datorează fragmentării: industria consideră că lipsa unei abordări comune a e-accesibilităţii este o barieră pentru piaţa internă. Cu toate acestea, există alte cauze ale progresului insuficient: în lacunele în stabilirea priorităţilor şi a cooperării utilizatori-industrie: industria – la fel ca şi statele membre – ar trebui să îşi intensifice eforturile în domeniul e-accesibilităţii. Analiza de impact arată că acest lucru trebuie să fie o prioritate şi propune, între altele, să se aibă în vedere o abordare la nivel orizontal a legislaţiei privind e-accesibilitatea (şi nu o abordare specifică unui singur tip de tehnologie sau utilizare), cu respectarea subsidiarităţii şi a proporţionalităţii.

- În afară de e-accesibilitate, trebuie îmbunătăţite competenţele informatice de bază („alfabetizarea digitală”) şi se aşteaptă ca industria şi statele membre să acţioneze mai concertat; de asemenea, trebuie ameliorată disponibilitatea conexiunilor în bandă largă, în special în zonele rurale, direcţie în care autorităţile regionale şi industria ar trebui să îşi intensifice eforturile.

- În al doilea rând, accelerarea participării efective a grupurilor expuse riscului de excluziune şi îmbunătăţirea calităţii vieţii. Pentru ca grupurile expuse unui risc ridicat de excluziune să beneficieze cât mai rapid de avantajele societăţii informaţionale, este nevoie de un set de acţiuni focalizate sau, în cazul în care astfel de acţiuni au fost deja lansate, de desfăşurarea lor de o manieră mai dinamică şi pe baza unor agende coerente. În această categorie intră acţiunile menite să combată riscul de excluziune din societatea informaţională a persoanelor în vârstă şi a celor cu probleme de sănătate, acţiuni întreprinse pe baza agendei UE definite în planul de acţiune „A îmbătrâni frumos în societatea informaţională” şi a unei noi iniţiative pentru telemedicină. Se acordă, de asemenea, o importanţă deosebită dezvoltării şi promovării de abordări comune privind servicii publice incluzive destinate persoanelor defavorizate social, pe baza planului de acţiune privind e-guvernarea. Până la sfârşitul lui 2008 ar urma să fie lansat şi un proces de definire de obiective suplimentare, după caz (de exemplu pentru tineri marginalizaţi şi migranţi expuşi riscului de excluziune).

- În al treilea rând, integrarea acţiunilor în domeniul e-incluziunii pentru a maximiza efectele de durată . Chiar dacă e-incluziunea este un domeniu larg şi, într-o anumită măsură, dispersat, monitorizarea şi elaborarea de standarde reprezintă o valoare adăugată ridicată, bazate pe „tabloul de bord Riga”, aflat deja în curs de elaborare, pe cooperarea consolidată în cadrul acestei strategii a utilizatorilor şi a reprezentanţilor lor, a industriei, autorităţilor şi a Comisiei Europene, care va permite utilizatorilor să îşi facă mai bine auzită vocea pe baza competenţelor crescute şi a cooperării mai strânse în materie de e-incluziune. Durabilitatea impactului e-incluziunii este în mod esenţial legată de integrarea acestei problematici, ceea ce înseamnă că trebuie luată în consideraţie într-un stadiu timpuriu de proiectare şi dezvoltare a unor noi tehnologii de uz general („tehnologii pentru toţi”), precum şi că o componentă legată de societatea informaţională este prezentă în politicile generale care se ocupă de problematica respectivă (politici de incluziune care integrează o componentă de societate informaţională).

În ultimul rând, dată fiind fragmentarea e-incluziunii până în prezent, precum şi multitudinea de activităţi lipsite de coordonare care nu ating „masa critică”, faptul că la nivelul UE se acordă atenţie sensibilizării şi schimbului de bune practici în domeniu reprezintă o valoare adăugată. Această strategie trebuie să se bazeze pe numeroasele iniţiative ale părţilor interesate, amplificând împreună cu acestea, sub un stindard comun, o serie de acţiuni de sensibilizare care să reprezinte o contribuţie majoră la o conferinţă asupra e-incluziunii, eveniment cu semnificaţie politică şi de vizibilitate avut în vedere pentru sfârşitul anului 2008.

Care este valoarea adăugată europeană care rezultă din aceste acţiuni?

Valoarea adăugată europeană a Iniţiativei europene privind e-incluziunea constă în contribuţia sa la punerea în practică a unor abordări comune şi sistemice în domeniul e-incluziunii , prin îmbunătăţirea sinergiilor între iniţiativele politice atât la nivelul UE, cât şi la nivel naţional şi local. Totodată, este legată de eforturile pentru regruparea iniţiativelor întreprinderilor, pentru creşterea vizibilităţii lor şi multiplicarea celor reuşite. În acest fel, iniţiativa este menită să producă aşa-numitul „efect de multiplicare” necesar creşterii impactului pozitiv al acţiunilor în curs la toate nivelurile.

Aşa cum cauzele excluziunii digitale se amplifică reciproc, şi beneficiile incluziunii în societatea informaţională se potenţează reciproc odată ce „motoarele” necesare au fost puse în funcţiune şi acţionează de o manieră sinergică. Se aşteaptă ca acest proces să aibă un impact economic şi social puternic prin consolidarea incluziunii active a tot mai multe persoane în economia europeană şi în societate, precum şi prin favorizarea pieţei interne pentru tehnologii şi servicii incluzive şi prin promovarea cercetării şi inovării în domeniu. Se propune ca progresul să fie cuantificat pe baza unui număr de indicatori de cerere şi ofertă („tabloul de bord Riga”). Evaluările iniţiale în prezentul SI asociază acest progres, între altele, cu beneficiile economice. Studiile şi modelările viitoare vor consolida dovezile şi explicaţiile privind relaţia între aceşti indicatori şi progresul economic şi social în general.

[1] Declaraţia (11 iunie 2006) identifică obiectivele pentru reducerea disparităţilor digitale în: TIC şi îmbătrânirea populaţiei, aspecte geografice, e-accesibilitate, competenţe informatice, TIC privind diversitatea culturală şi e-guvernare incluzivă. http://ec.europa.eu/information_society/events/ict_riga_2006/doc/declaration_riga.pdf

[2] În cazul „documentelor generale de definire a politicilor” se cere o evaluare de impact preliminară şi, în principal, calitativă [Orientările privind studiile de impact, SEC (2005) 791, p. 8]

[3] Eurostat, Sondaj comunitar privind utilizarea TIC în gospodării şi de către persoanele particulare (cu vârste cuprinse între 16 şi 74 de ani), 2006.

[4] Raportul Comitetului pentru comunicaţii (COCOM), 2004, pe baza datelor Eurostat şi a unui procent estimat de 15% populaţie europeană cu dizabilităţi. O altă măsură luată în consideraţie este procentajul de persoane cu dizabilităţi din populaţia activă (pe baza datelor Eurostat). În 2002, dintre persoanele cu vârste cuprinse între 16 şi 64 de ani, respectiv 44,6 milioane de persoane – adică una din şase persoane (15,7%) – se declara ca suferind de o problemă cronică de sănătate sau de o dizabilitate. Eurostat, Statistics in focus, Theme 3 – 26/2003 (http://ec.europa.eu/employment_social/health_safety/docs/disabled_%202002_en.pdf ).

[5] Un set de indicatori pentru a monitoriza progresul în ceea ce priveşte obiectivele stabilite în Declaraţia ministerială de la Riga.

[6] Comunicarea privind e-accesibilitatea COM (2005) 425: „La doi ani de la publicarea prezentei Comunicări se va realiza o monitorizare focalizată pe situaţia în domeniul e-accesibilităţii. ... Comisia poate avea în vedere măsuri suplimentare, inclusiv o nouă legislaţie, dacă se consideră necesar. Acest studiu privind e-accesibilitatea va contribui în acelaşi timp la Iniţiativa europeană privind e-incluziunea, deja anunţată pentru 2008.”