COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU ȘI COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN Programul de lucru anual al Uniunii pentru standardizarea europeană /* COM/2013/0561 final */





COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU ȘI COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN Programul de lucru anual al Uniunii pentru standardizarea europeană (Text cu relevanță pentru SEE) 1. Introducere Europa și-a fixat ca obiectiv stimularea creșterii și crearea de locuri de muncă într-o manieră inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, prin intermediul strategiei Europa 2020[1] și a inițiativelor sale emblematice. Importanța standardizării pentru locurile de muncă, precum și pentru creștere și redresare economică a fost reafirmată cel mai recent în cadrul actualizării politicii industriale a Comisiei, „O industrie europeană mai puternică pentru creșterea și redresarea economiei”, adoptată în octombrie 2012[2]. De la cercetare la producție, de la producător la consumator, din Europa către restul lumii, standardele europene înlătură barierele, asigură protecția consumatorilor, protejează mediul, garantează interoperabilitatea, reduc costurile și încurajează concurența. Studiile arată că standardizarea contribuie cu între 0,3 % și 1 % la PIB[3] și prin urmare ajută sectorul industrial să progreseze spre obiectivul de a produce 20 % din PIB-ul UE până în 2020[4]. Pentru a garanta că sistemul de standardizare european poate răspunde provocărilor de astăzi privind inovarea rapidă, durabilitatea, convergența tehnologiilor și competiția mondială acerbă, Comisia a propus în 2011 un pachet de reforme,[5] inclusiv un nou regulament care a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2013[6]. Această reformă a vizat creșterea incluziunii, a capacității de reacție, a transparenței, a flexibilității și a domeniului de aplicare ale sistemului. O inovare a reformei constă în obligația Comisiei de a adopta un program de lucru anual al Uniunii referitor la activitatea de standardizare europeană. Acest program de lucru identifică prioritățile strategice pentru standardizarea europeană, ținând seama de strategiile de creștere pe termen lung ale Uniunii și stabilește obiectivele specifice dimensiunii internaționale a standardizării europene în sprijinul politicilor și legislației Uniunii. Acesta indică standardele europene și celelalte produse de standardizare pe care Comisia intenționează să le solicite organismelor europene de standardizare (OES) - CEN, CENELEC și ETSI – în anul următor și obiectivele specifice și politicile pe care acestea le sprijină. Este vorba în primul rând despre standarde care oferă o prezumție de conformitate cu cerințele din legislația de armonizare a Uniunii. De asemenea, Comisia sprijină activitățile de standardizare europene, care contribuie la atingerea altor obiective de politică ale UE, iar acest program de lucru invită OES-urile să inițieze activități în toate domeniile prioritare, inclusiv în cele în care nu există dispozițiile juridice necesare pentru depunerea unei cereri oficiale de standardizare (mandat) de către Comisie. Standardele europene elaborate de către OES-uri la inițiativa întreprinderilor, a organismelor naționale de standardizare sau a altor părți interesate care nu sunt legate de politicile UE nu fac obiectul acestui program de lucru. Acest program de lucru anual anticipează cât mai exact posibil orientări și acțiuni viitoare. Aceste orientări nu au niciun impact bugetar în afara celui deja prevăzut, iar sprijinul pentru elementele de lucru depinde de disponibilitatea fondurilor, de prezentarea unor propuneri de calitate și agreate cu organizațiile europene de standardizare, cu organismele naționale de standardizare sau cu alte organisme prevăzute în regulament. În cazuri de urgență, de exemplu, după formularea de obiecții legate de standardele armonizate, Comisia poate emite mandate care nu sunt prevăzute în acest program de lucru. Se preconizează că transparența adusă de publicarea acestui program de lucru al Uniunii va permite creșterea eficienței și o mai bună planificare a activității. În același timp, Comisia va avea în vedere: – îmbunătățirea acordurilor cadru de parteneriat cu organizațiile europene de standardizare, care expiră în acest an, pentru a menține un nivel cât mai înalt de calitate, continuând în același timp eforturile pentru reducerea duratei medii necesare pentru elaborarea documentelor de standardizare; – organizarea de cereri de propuneri legate de reprezentarea europeană a IMM-urilor, a organizațiilor părților interesate ale consumatorilor și a organizațiilor din sectorul mediului și sectorul social în activitatea de standardizare. În timp ce acest lucru va facilita participarea IMM-urilor prin acordarea de finanțare, Comisia va continua, de asemenea, să sprijine proiecte specifice care să faciliteze accesul și participarea IMM-urilor la procesul de standardizare; – continuarea activității privind standardizarea TIC prin intermediul platformei multipartite[7], o altă inovație a pachetului de standardizare din 2011. Dialogul permanent dintre autoritățile publice, părțile interesate și organizațiile de elaborare a standardelor, inclusiv forurile și consorțiile globale, s-a dovedit capabil, în scurta perioadă de timp de la lansarea lui, să răspundă naturii rapide a evoluțiilor din acest domeniu. Un plan de acțiune detaliat pentru standardizarea TIC a fost elaborat și este actualizat pentru a permite Uniunii să reacționeze la evoluția rapidă a mediului informatic. Înainte de sfârșitul anului 2013, Comisia va lansa o reexaminare independentă a guvernanței sistemului de standardizare pentru a evalua dacă obiectivele strategice ale reformei au fost realizate. Aceasta va evalua dacă, într-o perspectivă pe termen lung, sistemul european de standardizare poate să se adapteze la evoluțiile rapide ale mediului și să contribuie la atingerea obiectivelor strategice interne și externe ale Europei, mai ales în domeniile politicii industriale, al inovării și al dezvoltării tehnologice. De asemenea, ea va analiza adecvarea sistemului de standardizare europeană din punctul de vedere al necesităților pieței, al caracterului incluziv și al reprezentativității. Rezultatele reexaminării independente vor fi evaluate de Comisie pentru a identifica opțiunile care ar putea îmbunătăți în continuare sistemul european de standardizare și capacitatea sa de a susține obiectivele politice strategice ale Europei. 2. Priorități strategice pentru standardizarea europeană 2.1. O industrie europeană mai puternică pentru creștere și redresare economică Comunicarea recentă a Comisiei privind politica industrială a subliniat necesitatea de a dezvolta standarde pentru noile tehnologii înainte de prima lor introducere pe piață. Aceasta a identificat pentru acțiuni prioritare șase domenii cu creștere rapidă: tehnologiile avansate de producție, tehnologiile generice esențiale, produsele ecologice, politica sustenabilă în domeniul industrial, construcțiile și materiile prime durabile, vehiculele ecologice și rețelele inteligente. 2.1.1. Tehnologii avansate de producție Grupul operativ coordonat de Comisie destinat tehnologiilor avansate de producție pentru producția ecologică va identifica punctele în care standardizarea suplimentară ar putea contribui la facilitarea asimilării pe piață. Ulterior, Comisia intenționează să lanseze un studiu de fezabilitate pentru activitățile de standardizare europene și internaționale în acest domeniu. 2.1.2. Tehnologii generice esențiale (TGE) Pe parcursul anului următor, Comisia va examina domeniile în care standardizarea suplimentară în sectorul TGE ar putea contribui la asigurarea dezvoltării în timp util a pieței interne a produselor bazate pe TGE, acesta fiind unul dintre aspectele abordate în inițiativa Comisiei de revizuire a legislației privind piața internă pentru produse industriale[8]. Prin resursele sale de cercetare și programele de finanțare, Comisia va susține elaborarea de standarde europene pentru metodologii de caracterizare a nanomaterialelor în forme fabricate necesare pentru testele de toxicitate și ecotoxicitate, pentru metodele de prelevare și de măsurare a expunerii și pentru metodele de simulare a expunerii la nanomateriale. Este necesară o abordare coerentă în raport cu activitățile din OCDE, iar OES ar trebui să colaboreze îndeaproape cu organismele internaționale de standardizare. 2.1.3. Produse ecologice Instituirea unei piețe interne pentru produsele ecologice necesită elaborarea de standarde și actualizarea reglementărilor. Comisia preconizează că OES își va continua activitatea legată de mandatele pentru biocombustibili și bioproduse, inclusiv pentru biocombustibili în general, precum și activitatea privind mandate specifice pentru biopolimeri, lubrifianți, solvenți și agenți tensioactivi. De asemenea, trebuie luată în considerare cercetarea prenormativă pentru dezvoltarea metodelor de testare aplicabile la măsurarea conținutului ecologic, a funcționalităților și a criteriilor de durabilitate, a produselor ecologice inovatoare, cum sunt biopolimerii, lubrifianții, solvenții și agenții tensioactivi. Uleiurile reziduale de piroliză și algele ar putea fi, de asemenea, domenii de standardizare legate de biocombustibili. 2.1.4. Politică industrială, materiale de construcții și materii prime durabile 2.1.4.1. Produse pentru construcții Standardele europene ar trebui să se adapteze la noile cerințe, ținând seama de aspectele de durabilitate ale produselor, proceselor și lucrărilor de construcții, precum și ale produselor inovatoare în scopul de a consolida piața internă. Comisia a furnizat expertiză tehnică la pregătirea proiectului de standard orizontal pentru determinarea emisiilor de substanțe periculoase reglementate conținute în produsele pentru construcții. Pentru a consolida competitivitatea serviciilor din construcții în UE, Comisia va promova asimilarea la nivel internațional a Eurocodurilor (standarde de proiectare structurală) în cadrul planului de acțiune privind competitivitatea durabilă a sectorului construcțiilor[9]. În cadrul anchetei TOP-10 a Comisiei[10] de la sfârșitul anului 2012, unii respondenți au afirmat că, în cazul lor, beneficiile depline ale simplificării care rezultă din ultima revizuire a regulamentului privind produsele din construcții au depins de actualizarea standardului european privind construcția structurilor de oțel și aluminiu. Comisia va consulta părțile interesate și poate solicita actualizarea rapidă a standardului. 2.1.4.2. Oțel Standardele europene ar putea promova producția durabilă de produse pentru construcții din oțel. Industria siderurgică a început deja activitatea de elaborare a mărcii produselor pentru construcții din oțel – SustSteel. Comisia va examina potențialul Suststeel de a stimula cota de piață a produselor europene durabile pentru construcții din oțel și poate solicita efectuarea de activități specifice de standardizare. 2.1.4.3. Produse pentru proiectarea ecologică/produse cu impact energetic Diferite produse au făcut obiectul Directivei privind proiectarea ecologică[11], inclusiv motoarele, pompele, ventilatoarele, produsele de iluminat și articolele de uz casnic. Până în prezent, accentul a fost pus pe energie; cu toate acestea, directiva abordează toate aspectele de mediu, inclusiv eficiența resurselor și a materialelor. În acest sens, vor fi elaborate standarde legate de utilizarea eficientă a resurselor, cum sunt cele privind indicii referitori la capacitatea de reciclare sau la durabilitatea componentelor sau alți parametri de mediu (de exemplu, emisiile de substanțe poluante în atmosferă), în scopul de a facilita caracterizarea cerințelor potențiale pentru proiectarea ecologică în domenii suplimentare. Comisia va pregăti amendamente tehnice ale actualului mandat legat de standardele armonizate din domeniul proiectării ecologice[12] pentru a veni în sprijinul următoarelor regulamente privind proiectarea ecologică: · transformatoare de putere mici, medii și mari; · dulapuri frigorifice profesionale pentru depozitare, dulapuri de răcire și congelare rapidă, răcitoare industriale, unități de condensare și camere frigorifice; · sisteme de ventilație; · produse de iluminat; · instalații pentru încălzirea incintelor și a apei. În funcție de elaborarea unor noi măsuri de punere în aplicare, ar putea fi pregătite actualizări tehnice suplimentare pentru produsele care fac obiectul mandatului existent. În cadrul planului de lucru privind proiectarea ecologică pentru perioada 2012-2014[13], vor fi luate în considerare cerințe posibile legate de etichetarea proiectării ecologice sau de etichetarea energetică. Lista de priorități include produse pentru ferestre, aparate /instrumente de măsură inteligente, aparate pentru păstrarea vinului, cazane de aburi, servere de întreprindere, cabluri electrice și produse din domeniul apei. Comisia va actualiza mandatul privind proiectarea ecologică pentru a permite elaborarea amendamentelor tehnice pentru produse specifice, după caz. 2.1.4.4. Reciclarea deșeurilor Noi standarde europene pentru calități gradate ale materialelor reciclate (de exemplu, metale, lemn și textile) ar favoriza dezvoltarea pieței. Comisia preconizează că noile activități de standardizare vor elabora și valida (comparație între laboratoare) metode pentru: · caracterizarea deșeurilor pentru proprietatea periculoasă H 12 – eliberarea unui gaz cu toxicitate acută de categoria 1, 2 sau 3; · determinarea elementelor și substanțelor conținute în deșeuri relevante în privința riscurilor pentru sănătate și mediu (proprietăți periculoase H 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14); · standarde de durabilitate și toxicitate pentru deșeurile biologice reciclate sau pentru produsele agricole derivate (altele decât îngrășămintele). 2.1.4.5. Materii prime neenergetice, neagricole Parteneriatul european pentru inovare privind materiile prime[14] reunește părțile interesate pentru a accelera preluarea pe piață a noilor soluții tehnologice și de alt tip. Comisia pregătește un plan strategic de implementare, inclusiv pe baza informațiilor primite de la părțile interesate; acest plan ar putea prevedea activități de standardizare. 2.1.5. Vehicule și ambarcațiuni ecologice Comunicarea CARS 2020[15] prevede acțiuni politice coordonate pentru sprijinirea introducerii pe piață a vehiculelor ecologice, inclusiv a vehiculelor electrice și hibride reîncărcabile care necesită standarde sau condiții oportune pentru infrastructurile de reîncărcare. Pachetul „Energie nepoluantă pentru transport”[16] va necesita elaborarea unor noi standarde europene care urmează să fie solicitate de către Comisie. Acordurile internaționale privind standardele și reglementările, în special în cadrul CEE-ONU, vor realiza economii și vor accelera creșterea pieței. De asemenea, Comisia a lansat o inițiativă comună cu SUA, China și Japonia, cu scopul de a studia abordări de reglementare comune suplimentare pentru vehiculele electrice cu privire la aspectele de siguranță și de mediu. Comisia va desfășura activități de cercetare prenormativă privind siguranța bateriilor și stocarea hidrogenului pentru aplicațiile din industria autovehiculelor. Acest demers va permite crearea unei baze științifice și tehnologice pentru chestiunile legate de siguranța componentelor electrice ale sistemelor de stocare a energiei reîncărcabile. De asemenea, în cadrul colaborării internaționale, în special cu SUA, aceasta va desfășura activități de cercetare prenormativă în domeniul metodologiilor de măsurare și testare pentru a caracteriza performanța tehnologiilor din domeniul hidrogenului și al pilelor de combustie. De asemenea, Comisia va prezenta contribuții tehnice pentru elaborarea ciclurilor și procedurilor de încercări standardizate/armonizate la nivel mondial pentru toate vehiculele ușoare și pentru vehiculele electrice. 2.1.6. Rețele inteligente Infrastructura adecvată, inclusiv soluțiile de stocare și de echilibrarea a capacității, sunt necesare pentru a integra energia regenerabilă în rețeaua electrică, a contribui la sporirea eficienței energetice și a face față noilor cereri. Sunt necesare standarde care să asigure interoperabilitatea rețelelor inteligente la nivel transfrontalier și un ansamblu comun minim de standarde. În decembrie 2012, comitetul director al grupului operativ pentru rețele inteligente, instituit de Comisie în 2009[17], a aprobat o repetare a mandatului[18] în scopul de a aborda două chestiuni principale în cadrul sprijinului pentru amplasarea rețelelor inteligente europene pe perioada 2013-2014: · metodele de testare a interoperabilității sistemelor și o hartă a testelor de conformitate; · implementarea metodologiilor elaborate și un al doilea set de standarde. Comisia va contribui la această activitate prin prisma politicilor europene și a programului de lucru al Consiliului Economic Transatlantic privind interoperabilitatea rețelelor inteligente/vehiculelor electrice. 2.2. Consolidarea pieței interne a mărfurilor și serviciilor Piața internă este un motor esențial pentru creșterea economică și locurile de muncă. Standardele europene stimulează competitivitatea prin reducerea costurilor de producție, asigurarea calității și performanței și garantarea accesului pe piață al tehnologiilor inovatoare. Standardele armonizate sunt și mai stimulante: respectarea acestora garantează nivelul de siguranță necesar al produselor. 2.2.1. Siguranța copiilor Comisia va solicita elaborarea de standarde europene pentru port-bebeul tip bandulieră, port-bebeul suplu și cu cadru, chingile pentru bebeluși, pentru balansoare și articole similare în sprijinul Directivei privind siguranța generală a produselor[19] (DSGP). De asemenea, pot fi solicitate standarde privind locurile de joacă și echipamentele pentru terenuri de joacă. 2.2.2. Siguranța altor produse destinate consumatorilor În timp ce sistemul de alertă rapidă pentru produsele nealimentare periculoase – RAPEX – garantează identificarea și înlăturarea mai rapidă de pe piața UE a produselor periculoase, siguranța la sursă rămâne în centrul atenției. În temeiul DSGP, Comisia intenționează să publice cereri de elaborare de standarde europene pentru șemineuri cu alcool fără coș de fum, lumânări, grătare pentru utilizare în aer liber și mobilier de exterior. Importanța acestor aspecte a fost din nou subliniată în pachetul privind supravegherea pieței și siguranța produselor al Comisiei din februarie 2013[20], care conține o propunere pentru un nou regulament privind siguranța produselor de consum (GPSR). 2.2.3. Calitatea și siguranța hranei pentru animale și a alimentelor Sunt necesare standarde noi sau îmbunătățite, acceptate la nivel mondial, privind siguranța și calitatea alimentelor pentru a aborda efectele mondializării asupra producției, comerțului și consumului de alimente, inclusiv asupra alimentelor ecologice, care sunt tot mai prezente în schimburile comerciale internaționale. Această evoluție necesită o cercetare avansată în domeniul standardelor și noilor metodologii privind siguranța alimentelor și/sau materiale de referință care vor trebui să fie validate și certificate pentru utilizarea cu ocazia controalelor alimentelor și hranei pentru animale. Îmbunătățirea metodelor existente, dezvoltarea de noi metode standardizate de analiză și validarea standardelor existente pentru noile structuri alimentare sunt necesare pentru a garanta o punere în aplicare uniformă și eficace a legislației UE[21] în toate statele membre și a asigura un nivel înalt de siguranță. Comisia va contribui la furnizarea de expertiză tehnică și la prezentarea unor metode de colaborare validate pentru depistarea și determinarea substanțelor nedorite din alimente și din hrana pentru animale. 2.2.4. Produse cosmetice În cadrul Regulamentului privind produsele cosmetice[22], Comisia poate solicita activități de standardizare cu privire la bunele practici de fabricație și la eșantionarea și analiza produselor cosmetice. 2.2.5. Compoziția fibroasă a produselor textile În temeiul Regulamentului privind produsele textile[23], Comisia intenționează să publice un mandat de standardizare privind analiza cantitativă a amestecurilor de fibre textile întrucât actualele metode de cuantificare ale standardelor EN ISO sunt diferite față de cele descrise în regulament. 2.2.6. Îngrășăminte Principalul obiectiv al viitoarei propuneri de revizuire a Regulamentului privind îngrășămintele[24] este de a extinde sfera de aplicare a acestuia de la îngrășămintele anorganice la alte categorii de produse care fac în prezent obiectul normelor naționale. Comisia va solicita probabil noi standarde pentru a acoperi terminologia, o listă de tipuri pe anumite categorii de produse, clarificări suplimentare privind cerințele de etichetare, cerințe privind compoziția chimică și eficacitatea agricolă, precum și privind metodele de încercare. OES-urile vor fi invitate să verifice dacă standardele analitice orizontale elaborate pentru nămol, deșeuri biodegradabile și sol se aplică, de asemenea, pentru îngrășămintele organice și amelioratorii de sol organici. Trebuie elaborate și validate metode specifice destinate biostimulenților pentru plante și aditivilor specifici pentru îngrășăminte. 2.2.7. Siguranța echipamentelor offshore Standardizarea este necesară pentru a îmbunătăți siguranța echipamentelor destinate industriei offshore a petrolului și gazelor. Ca urmare a respingerii de către OES a mandatului[25] în domeniul echipamentelor utilizate în industria offshore a petrolului și gazelor, Comisia va solicita standardizarea pentru anumite componente specifice ale echipamentelor esențiale pentru siguranță. 2.2.8. Transportul aerian Regulamentul privind interoperabilitatea[26] abordează modernizarea rețelei europene de gestionare a traficului aerian. În martie 2013, a fost emis un mandat[27] care solicită OES să elaboreze, în cooperare cu Organizația Europeană pentru Echipamente din Aviația Civilă (EUROCAE) și în strânsă coordonare cu Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (AESA), o listă de standarde europene identificate în foaia de parcurs a Planului general european pentru gestionarea traficului aerian (ATM) și care se află deja în curs de elaborare în cadrul EUROCAE. Lista detaliată a standardelor este furnizată ca anexă la mandat, dar va fi modificată conform actualizării periodice a planului general ATM. Standardele GNSS (referitoare la EGNOS și Galileo) pentru aviație ale planului general ATM pentru etapele 2 și 3 ale modificărilor operaționale esențiale sunt abordate în secțiunea 2.2.13.2, iar anumite standarde de securitate specifice din domeniul aviației sunt abordate în secțiunea 2.2.14 a prezentului program de lucru. Aceste standarde europene ar trebui, de asemenea, să fie promovate la nivel mondial, în special prin intermediul Organizației Aviației Civile Internaționale (OACI), pentru a asigura interoperabilitatea la nivel global. O piață mondială pentru sistemele aeriene pilotate la distanță (RPAS) este în curs de dezvoltare, aceasta având un potențial substanțial de creștere și de creare de locuri de muncă. Pentru a contribui la materializarea acestui potențial, sunt necesare standarde destinate integrării progresive a RPAS în sistemul european de gestionare a traficului aerian. Acestea vor fi examinate în foaia de parcurs revizuită de standardizare a planului general ATM. 2.2.9. Transportul feroviar Pentru a profita pe deplin de crearea unui spațiu fără frontiere interne, interconectarea și interoperabilitatea rețelelor feroviare naționale și accesul la acestea trebuie să fie îmbunătățite. Sunt solicitate noi standarde europene în sprijinul următoarelor aspecte: · Măsuri de prevenire a propagării incendiilor; · Călătoria fără legitimație de călătorie și legitimația de călătorie achiziționată la plecare pentru transportul feroviar; Comisia va prezenta o propunere de revizuire a specificațiilor tehnice de interoperabilitate referitoare la persoane cu mobilitate redusă pentru a le simplifica conținutul și a facilita aplicarea acestora. De asemenea, Comisia pregătește o inițiativă pentru a accelera asimilarea unor soluții inovatoare în vederea integrării complete și interoperabile a sistemului feroviar european. Aceasta va include modul în care activitățile europene de cercetare și inovare, care acoperă întregul ciclu de inovare, pot fi mai bine coordonate și orientate pentru a sprijini atât spațiului feroviar unic european (SERA), cât și competitivitatea industriei feroviare europene. 2.2.10. Combustibili alternativi Standardizarea va fi necesară pentru punerea în aplicare a pachetului „Energie nepoluantă pentru transport”, inclusiv Strategia europeană privind combustibilii alternativi și propunerea de directivă privind instalarea infrastructurii pentru combustibilii alternativi[28]. Specificațiile tehnice privind interoperabilitatea punctelor de reîncărcare și realimentare pentru energie electrică, hidrogen, GNL și GNC, astfel cum sunt detaliate în propunerea de directivă, ar trebui să fie precizate în standardele europene care sunt pe deplin compatibile cu standardele internaționale relevante. Chiar dacă OES-urile pregătesc deja un mandat privind injectarea de biometan în rețeaua de gaze naturale și privind amestecurile cu conținut mai ridicat de FAME din motorina pentru vehicule grele, ar trebui dezvoltate, de asemenea, standarde pentru amestecurile cu conținut mai ridicat de etanol din benzină. Comisia va sprijini activitățile de standardizare referitoare la injectarea de biometan în conductele de gaze naturale, la utilizarea biometanului drept combustibil pentru vehicule și la metode de măsurare a conținutului de biometan din rețeaua de gaze naturale. Aceasta va sprijini, de asemenea, introducerea mai rapidă pe piață a unor concepte avansate prin armonizarea și elaborarea standardelor pentru tehnologia fotovoltaică. 2.2.11. Siguranța infrastructurii[29] Comisia va coordona o rețea de părți interesate din domeniul protecției infrastructurilor vitale, împărțită în nouă arii tematice (securitatea transporturilor aeriene, explozivi, rezistența structurilor, produse chimice, amenințări biologice asupra apelor, amenințări radiologice și nucleare, cutremure, supraveghere video și biometrie). Activitățile privind verificarea liniilor directoare, protocoalele de testare comune și recomandările pentru certificare și pentru cerințele politicilor vor sprijini, de asemenea, mandatele actuale și viitoare. În plus, Comisia poate consulta părțile interesate cu privire la Directiva privind gestionarea siguranței infrastructurii rutiere[30], ceea ce ar putea conduce la un mandat pentru un sistem de certificare comun al performanțelor de siguranță pentru drumuri. Într-o a doua etapă se pot stabili cerințe pentru a garanta un nivel minim de siguranță în ansamblul rețelei rutiere transeuropene, fără a aduce atingere cerințelor din Regulamentul privind produsele pentru construcții[31]. 2.2.12. Comunicații fără fir Elaborarea și actualizarea standardelor armonizate în temeiul mandatelor existente este esențială. Comisia poate pregăti noi mandate privind: (1) elaborarea și actualizarea permanentă a unor standarde privind comunicațiile mobile (UMTS, LTE, LTE avansate...) în cadrul celui de-al treilea Generation Partnership Project (Proiect de parteneriat între generații) (3GPP), (2) utilizarea eficientă a spectrului de frecvențe radio pentru coexistența serviciilor de comunicații mobile și utilizarea de echipamente radio și de recepție de radiodifuziune în benzi de frecvențe adiacente. 2.2.13. Spațiu în serviciul cetățenilor[32] 2.2.13.1. Standarde pentru industria spațială din amonte și din aval Domeniul standardizării spațiului abordează prioritățile stabilite în strategia spațială a UE și în politica industrială spațială europeană. Nevoile sunt definite într-un mandat pentru elaborarea de standarde privind industria spațială[33] care acoperă perioada 2011 – 2013; cu toate acestea, după caz, Comisia ar putea prelungi această perioadă pentru a acoperi anii 2014 – 2015. În cadrul acestui mandat, OES-urile ar trebui să abordeze o serie de subiecte precum receptoarele de navigație și de poziționare, integrarea cu telecomunicațiile a navigării și a poziționării, schimbul de informații, formatele datelor, sistemele de navigație prin satelit fixe și globale, protecția planetei, interfețele cu dublă utilizare pentru segmentul de suprafață și interfețele cu sarcină utilă. 2.2.13.2. Standarde pentru programele GNSS europene Este necesară standardizarea pentru a sprijini dezvoltarea și instalarea sistemelor europene de radionavigație prin satelit (EGNOS și Galileo). Cu toate că este dificil să se prevadă nivelul exact de maturitate al acestora într-un anumit an, nevoile care trebuie acoperite în materie de standardizare includ receptorii pentru piața de masă în sectorul aplicațiilor terestre, viitoarea generație de sisteme de creștere bazate pe sateliți, echipamentele utilizatorilor din aviația civilă (împreună cu EUROCAE), semnalele și serviciile GALILEO în contextul ICAO, introducerea serviciilor Galileo pentru poziționarea echipamentelor mobile și o foaie de parcurs pentru eticheta „EGNOS enabled” (activat pentru EGNOS) 2.2.14. Securitate Acțiunile de standardizare au fost lansate în conformitate cu „Politica industrială privind securitatea – Plan de acțiune pentru o industrie a securității inovatoare și competitivă”[34]. Pe baza rezultatelor mandatului în curs de desfășurare, Comisia prevede următoarele acțiuni: · Standarde minime privind detectarea și prelevarea de probe pentru substanțele chimice, biologice, radioactive și nucleare și pentru substanțele explozive (CBRNE), inclusiv în domeniul securității aviației, · Standarde tehnice și de interoperabilitate comune pentru sistemele automatizate de control la frontieră (ABC) și pentru identificatorii biometrici, · Standarde pentru comunicare, comandă și control, precum și pentru interoperabilitatea organizațională în domeniul gestionării situațiilor de criză/protecției civile, inclusiv pentru notificarea de masă a populației. În plus, se preconizează că alte activități vor duce la o standardizare suplimentară, în special în ceea ce privește: · Standardele „hibride” aplicabile tehnologiilor din domeniile securității civile și al apărării, de exemplu în cazul tehnologiilor de percepere și evitare, · Confidențialitatea, prin intermediul standardelor concepute/existente pentru implementarea aspectelor privind gestionarea confidențialității pe parcursul dezvoltării și producției de tehnologii și produse din domeniul securității. 2.2.15. Siguranța și securitatea nucleară Obiectivul UE este de a garanta respectarea celor mai stricte standarde de siguranță nucleară, securitate și neproliferare la utilizările civile ale energiei nucleare. Inițiativa internațională privind un concept exhaustiv de siguranță, securitate și protecție („3S”) pentru energia nucleară a fost lansată împreună cu Grupul pentru siguranță și securitate nucleară (NSSG) la reuniunea la nivel înalt G8 din 2008 și are la bază ideea unor standarde de siguranță și securitate obligatorii la nivel internațional. Comisia contribuie la principalele activități de standardizare din domeniul siguranței și securității nucleare, care includ: · Interoperabilitatea datelor din domeniul materialelor pentru construcții (ELSSI –EMD), · Programul de evaluare a tehnologiei radiațiilor utilizate pentru detectarea traficului ilegal, destinat evaluării și comparării performanțelor echipamentelor de detectare a radiațiilor, · Standardizarea formatelor de date, a materialelor de referință pentru protecția nucleară și expertiza nucleară, · Schimbul de informații radiologice/nucleare în Europa, · Sisteme importante de instrumente și de control din centralele nucleare. De asemenea, Comisia va contribui la elaborarea formatelor standard din domeniul materialelor de construcții și va utiliza aceste formate de date pentru stocarea și transferul eficiente ale informațiilor privind materialele nucleare. 2.2.16. Produse chimice Standardele contribuie la o abordare armonizată în vederea aplicării Regulamentului privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH)[35] în statele membre. În prezent, OES trebuie să abordeze elaborarea unor metode analitice (suplimentare): · care au ca scop determinarea prezenței/concentrației de plumb (exprimată ca metal) în articolele de consum în diferite matrice, · pentru migrarea compușilor plumbului din articolele de consum luând în considerare diferitele matrice, · pentru a determina prezența/concentrația a opt hidrocarburi aromatice policiclice (BaP, BeP, BaA, CHR, BbFA, BjFA, BkFA, DBAhA) în articolele de consum, · pentru determinarea concentrației de compuși ai cromului VI în articole din piele, · pentru migrarea din articolele de consum a substanțelor menționate mai sus (opt hidrocarburi aromatice policiclice și compuși ai cromului VI) în condiții de utilizare normal previzibile. Generarea de date standard privind substanțele chimice va îmbunătăți, de asemenea, acceptarea acestora de către toate părțile interesate și va reduce costurile de evaluare a produselor chimice pentru industria de profil. 2.2.17. Standarde de servicii orizontale[36] Pentru a facilita finalizarea pieței interne a serviciilor, Comisia a emis un mandat[37] pentru programarea și dezvoltarea de standarde de calitate pentru serviciile orizontale în 2013. 2.2.18. Siguranța serviciilor specifice Acest obiect de activitate depinde de rezultatul unei largi consultări cu părțile interesate planificată provizoriu pentru cea de-a doua jumătate a anului 2013. În cazul în care informațiile primite de la părțile interesate vor duce la concluzia că standardizarea siguranței serviciilor, de exemplu, în ceea ce privește siguranța în cazul incendiilor în hoteluri, s-ar bucura de un sprijin larg, această opțiune ar trebui să rămână deschisă. 2.2.19. Servicii de asistență medicală[38] O funcție importantă a standardelor pentru servicii este stabilirea unui set de norme comune pentru serviciile strategice. În sectorul în creștere al serviciilor de asistență medicală, acest lucru este valabil, în special, pentru bolile cronice netransmisibile. În ceea ce privește standardizarea, ar putea fi prevăzute domenii specifice pentru mandatele OES, care să vizeze aspecte orizontale, ca de exemplu înregistrarea si siguranța pacienților, programele de acreditare specifice bolilor, precum serviciile de îngrijire pentru cancerul de sân, cât și serviciile specifice anumitor etape, ca de exemplu serviciile de reabilitare. Comisia va lansa un studiu de fezabilitate pentru a identifica standardele internaționale și naționale existente și a examina măsura în care acestea sunt utilizate și corespund necesităților sistemului de sănătate. Aceasta va defini, de asemenea, condițiile în care standardele pentru serviciile de sănătate ar putea fi elaborate, inclusiv în raport cu standardele clinice și cu participarea părților interesate relevante la elaborarea standardelor. 2.2.20. Accesibilitate Comisia pregătește un act legislativ european privind accesibilitatea și are în vedere solicitarea unor activități de standardizare care să acopere anumite bunuri și servicii în cazurile în care nu există astfel de standarde de accesibilitate la nivelul UE. De asemenea, Comisia va lua în considerare necesitatea de a întreprinde acțiuni suplimentare în domeniile reglementate de Convenția ONU privind drepturile persoanelor cu dizabilități. În plus, Comisia a adoptat recent o propunere de directivă privind accesibilitatea site-urilor internet ale organismelor din sectorul public. Comisia analizează dacă sunt necesare eforturi de standardizare suplimentare în sprijinul celor două acte juridice prin prisma activităților curente desfășurate în cadrul mandatelor în sprijinul cerințelor europene de accesibilitate pentru achizițiile publice în domeniul TIC[39] și în mediul construit[40], precum și în cadrul mandatului pentru includerea „Proiectării pentru toți” în inițiativele de standardizare relevante[41]. În plus, ca urmare a comunicării Comisiei „Europa, destinația turistică favorită la nivel mondial”[42] este evaluată posibilitatea utilizării produselor standardizării pentru a identifica specificații stabilite de comun acord în domeniul proiectării universale a serviciilor de turism și pentru a aborda cerințele de formare în scopul de a garanta o accesibilitate sporită la serviciile de turism. 2.3. Inovare Prin codificarea informațiilor privind starea cunoștințelor într-o anumită tehnologie, standardele permit difuzarea cunoștințelor, interoperabilitatea între noile produse, servicii și conținuturi digitale și reprezintă o platformă pentru inovare. În sectoarele tehnologiilor de vârf, standardele sprijină creșterea prin intermediul terminologiei și metodelor de măsură și caracterizare convenite la nivel internațional. Protocoalele pentru evaluarea sănătății și siguranței pot, de asemenea, să elimine obstacolele din calea inovării în domenii precum nanotehnologia, acestea putând face obiectul unor viitoare mandate. Activitățile științifice contribuie esențial la procesul de standardizare. Metodologiile, procesele și materialele care conduc la standarde se definesc, în parte sau în întregime, prin cunoștințele științifice disponibile. De exemplu, Comisia poate contribui la identificarea viitoarelor evoluții tehnologice în cazul cărora standardizarea efectuată la momentul oportun ar putea ajuta industria europeană. În contextul inovării ecologice, Comisia ar putea, de asemenea, favoriza un sistem în care viitoarele norme referitoare la utilizarea eficientă a resurselor ar fi cunoscute în prealabil, permițând astfel întreprinderilor lider să își consolideze competitivitatea la nivel global. 2.3.1. Parteneriate pentru inovare Parteneriatele europene pentru inovare (PEI) acționează de-a lungul întregului lanț al cercetării și inovării, reunind toți actorii relevanți la nivelul UE, precum și la nivel național și regional, pentru a ajuta la anticiparea și accelerarea elaborării oricăror reglementări și standarde necesare. Parteneriatul european pentru inovare privind îmbătrânirea activă și în condiții bune de sănătate[43] are ca scop asigurarea interoperabilității și soluționarea posibilelor obstacole privind accesul pe piață prin standarde și specificații de referință pentru noile echipamente și servicii pentru îngrijiri integrate și o viață independentă. Standardele ar trebui, de asemenea, să joace un rol important în alte parteneriate europene pentru inovare, de exemplu, în parteneriatele privind durabilitatea și productivitatea agriculturii[44], privind orașele și comunitățile inteligente[45] și în cel privind apa[46]. 2.3.2. Știința în standarde Grupul de lucru CEN/CENELEC, care abordează standardizarea, inovarea și cercetarea (STAIR), este un exemplu al modului în care OES-urile comunică permanent cu comunitatea științifică; cu toate acestea, astfel de legături trebuie să fie extinse. Prin urmare, Comisia va institui un forum pentru a îmbunătăți comunicarea dintre sectorul științific și cel al standardelor, constituit în comun de către Asociația europeană a organizațiilor de cercetare și tehnologie (EARTO), organismele europene de standardizare și Comisie. 2.3.3. Sistem de sisteme În viitor, creșterea întrepătrunderii tehnologice necesare pentru a face față provocărilor sociale ar trebui să se reflecte într-o abordare sistemică a anumitor activități de standardizare. Pentru cazurile menționate anterior (orașe inteligente, rețele inteligente, vehiculele electrice etc.) OES-urile au instituit grupuri specifice de coordonare care reunesc și orientează activitățile organismelor tehnice implicate. Se preconizează crearea altor astfel de grupuri în anii următori, în special pentru a sprijini mandatele orizontale. Acestea ar putea prevedea instituirea unor grupuri pentru sisteme specifice, de exemplu grupuri de evaluare pentru stabilirea frontierelor, grupuri care își desfășoară activitatea la nivel de sistem sau grupuri pentru resurse, care furnizează instrumente și software specializate. 2.4. Agenda digitală pentru Europa[47] Standardele sunt indispensabile pentru funcționarea interoperabilității între produse TIC, servicii, aplicații și conținuturi digitale, aspect esențial pentru edificarea unei societăți digitale eficiente. Având în vedere caracterul global al pieței TIC, este necesară cooperarea între OES-uri și forumurile și consorțiile relevante pentru a face față cererii în continuă creștere pentru standarde în scopul de a sprijini interoperabilitatea în acest domeniu cu o evoluție rapidă. Planul flexibil pentru standardizarea TIC[48] identifică mai detaliat domeniile în care standardele pot contribui la atingerea obiectivelor politicii din domeniul TIC, inclusiv prin testarea complementară a interoperabilității și prin acțiuni de sensibilizare pentru a asigura buna utilizare a standardelor. 2.4.1. E-sănătatea Interoperabilitatea, în special cea transfrontalieră, este esențială pentru utilizarea pe scară largă a TIC în sectorul sănătății, astfel cum este prevăzut în Directiva privind aplicarea drepturilor pacienților în asistența medicală transfrontalieră[49]. În același timp, trebuie abordate problemele de protecție a datelor pentru a permite exploatarea deplină a noilor produse și servicii. Obiectivul este utilizarea mai eficientă a standardelor disponibile și crearea unor noi standarde, dacă este cazul. Studiile arată că standardele europene și internaționale nu sunt întotdeauna suficient de detaliate pentru a garanta interoperabilitatea soluțiilor TIC în materie de e-sănătate[50]. Pe baza consilierii din partea rețelei e-sănătate, vor fi identificate specificații mai detaliate, de exemplu, în domeniul achizițiilor publice, care să contribuie la consolidarea cadrului de interoperabilitate în domeniul e-sănătății. Comisia propune sporirea interoperabilității prin dezvoltarea și validarea specificațiilor și componentelor, precum și prin intermediul mandatelor de standardizare, dacă este cazul. 2.4.2. Identificare prin radiofrecvență (RFID) Aspectele privind protecția datelor, confidențialitatea și securitatea informațiilor sunt abordate ca răspuns la mandatul din domeniul TIC aplicat RFID[51]. Obiectivul primei faze a fost pregătirea unui cadru complet pentru elaborarea unor viitoare standarde RFID, iar lucrările din cea de-a doua fază, care sunt în curs de desfășurare, vor permite elaborarea, până la începutul lui 2014, a unui set de standarde europene, specificații tehnice și rapoarte. 2.4.3. Aptitudini digitale și învățământ electronic Astfel cum s-a menționat în Comunicarea Comisiei privind „Competențele digitale pentru secolul XXI”[52], cadrele și instrumentele competențelor paneuropene și soluțiile eficiente și interoperabile de învățământ electronic promovează dezvoltarea competențelor legate de TIC și învățarea pe tot parcursul vieții. Noi acțiuni de standardizare sunt prevăzute în următoarele domenii: · Cadre de competențe digitale pentru utilizatorii TIC, specialiștii din domeniul TIC și liderii din sectorul digital, · Recomandări și orientări privind elaborarea unor noi programe de învățământ pentru specialiștii din domeniul TIC și liderii din sectorul digital, · Standarde de calitate pentru învățământul electronic european în scopul de a asigura armonizarea, utilizarea și implementarea, · Cursuri în cadrul învățământului electronic, sisteme de stocare a conținutului și mecanisme de schimb, · Standarde de interoperabilitate pentru cărți electronice interactive și pentru alte materiale educative electronice. 2.4.4. Achiziții publice electronice/cataloage electronice Comisia vizează simplificarea achizițiilor publice electronice prin facilitarea realizării unui cadru european interoperabil, bazându-se, în măsura posibilului, pe standarde europene. Lucrările de standardizare deja începute ar trebui să fie consolidate și completate. Standardele ar trebui să ajute la eficientizarea achizițiilor publice electronice prin luarea în considerare a rezultatelor proiectelor UE, precum proiectul Achiziții publice paneuropene online (PEPPOL) și lucrările efectuate de către CEN. Nu există o definiție comună a cataloagelor electronice pe teritoriul UE, iar sistemele de clasificare diferite pentru produse și servicii se numără printre obstacolele cu care se confruntă întreprinderile – în special IMM-urile – atunci când doresc să efectueze tranzacții în domeniul achizițiilor publice electronice. Pentru a asigura existența unor soluții coerente și sistemice, CEN ar trebui să abordeze mai detaliat elemente din etapele anterioară și posterioară atribuirii, inclusiv interfețele acestora cu soluțiile de facturare electronică și de plată. 2.4.5. Facturarea electronică (e-facturarea) Comisia își propune să simplifice tranzacțiile online, prin asigurarea finalizării Spațiului unic de plăți în euro (SEPA) și prin facilitarea realizării unui cadru interoperabil european de facturare electronică. Forumul european multipartit privind facturarea electronică acordă consultanță cu privire la nevoile specifice de standardizare. Comisia și CEN vor evalua datele de intrare pentru a asigura disponibilitatea unor standarde europene adecvate. Standardele în materie de facturare electronică trebuie să se garanteze o legătură cu standardele relevante din domeniile achizițiilor publice electronice și al SEPA. De asemenea, organismele de standardizare europene și internaționale ar trebui să urmărească dezvoltarea rapidă a unor mesaje e-business complementare pentru a îmbunătăți capacitatea de efectuare în mod eficace a schimbului de produse și servicii. Comisia poate emite un mandat care să includă definiția unui model de interoperabilitate semantică și a unui model european de date pentru facturarea electronică. 2.4.6. Soluționarea online a litigiilor (SOL) destinată comerțului electronic Regulamentul privind soluționarea online a litigiilor consumatorilor[53] stabilește o platformă europeană de soluționare online a litigiilor. Este necesar să se examineze și să se definească rolul standardizării internaționale și europene pentru interoperabilitatea dintre platforma de SOL și sistemele de SOL care funcționează la nivel național. În special, Comisia își propune să încurajeze dezvoltarea unui cadru de SOL interoperabil pentru schimbul de date, pornind de la standardele și practicile internaționale ale Centrului ONU pentru facilitarea comerțului și a tranzacțiilor electronice (ONU/CEFACT). 2.4.7. Internetul obiectelor (IO) IO se referă la legătura invizibilă a miliarde de obiecte cu internetul necesară pentru a extrage sau trimite informații către un sistem aflat la distanță, adesea fără intervenție umană directă. Acesta nu se limitează la o tehnologie de comunicare specifică și acoperă mai multe soluții tehnice (RFID, TCP/IP, senzori, elemente de acționare, interfețe etc.) legate de identificarea obiectului și de înregistrarea de date, stocare, prelucrare și transfer în mediile fizice și între contexte fizice și virtuale. Un mandat de standardizare a IO va analiza într-o primă fază (de la 1 la 2 ani) dacă standardele pot asigura că protecția datelor (juridice) și cerințele de securitate sunt îndeplinite, iar într-o a doua fază va elabora aceste standarde. 2.4.8. Identificarea electronică și serviciile de asigurare a încrederii, inclusiv semnăturile electronice În contextul Directivei privind semnăturile electronice[54], Comisia a emis un mandat[55] la începutul anului 2010, pentru a raționaliza standardele privind semnătura electronică și serviciile conexe de asigurare a încrederii într-un cadru coerent actualizat. Cadrul raționalizat este structurat în șase elemente: crearea și validarea semnăturii electronice; dispozitive legate de crearea acestora; suite criptografice; serviciile de asigurare a încrederii care furnizează asistență, precum emiterea de certificate; serviciile cu valoare adăugată, precum scrisoarea recomandată sau conservarea datelor și furnizarea listelor cu statutul serviciilor de asigurare a încrederii. Majoritatea rezultatelor sunt așteptate începând cu 2014. În iunie 2012, Comisia a propus un regulament privind identificarea electronică și serviciile de asigurare a încrederii pentru tranzacțiile electronice de pe piața internă[56] pentru a înlocui Directiva privind semnăturile electronice și a extinde domeniul de aplicare al acesteia la sistemul de identificare electronică, la semnături, sigilii, mărci temporale, livrări, documente sau certificate de autentificare a unui site internet. Vor fi necesare mandate de standardizare suplimentare pentru a sprijini punerea sa în aplicare. 2.4.9. Plățile efectuate cu cardul bancar, pe internet și de pe telefonul mobil Lipsa standardelor și a interoperabilității între diferiții actori și soluții implicate în domeniul plăților efectuate cu cardul, pe internet și de pe telefonul mobil este o sursă de fragmentare a pieței și întârzie adoptarea pe scară largă a metodelor de plată paneuropene inovatoare. Comisia, în colaborare cu Banca Centrală Europeană, are intenția de a facilita convergența activităților de standardizare în curs de desfășurare din domeniul plăților prin card și de a stimula elaborarea unor standarde paneuropene pentru plățile efectuate de pe telefonul mobil și pentru plățile efectuate pe internet. Într-o primă etapă, Comisia va invita OES-urile și alte organisme relevante, precum Consiliul EPA, să cartografieze cerințele întreprinderilor și utilizatorilor și să evalueze lacunele existente în domeniul standardizării. 2.4.10. Sisteme de transport inteligente (STI)[57] Standardele și specificațiile tehnice europene comune sunt extrem de importante pentru asigurarea interoperabilității serviciilor și aplicațiilor STI, accelerarea introducerii lor și maximizarea impactului acestora. Noile acțiuni de standardizare vor include: · Sistemele de cooperare pentru transportul inteligent, · Planificatorul de călătorii multimodal, · Arhitectura de platformă deschisă instalată la bord, · Hărțile digitale, · Interoperabilitatea transportului public și mediul STI urban, · Orientările și specificațiile tehnice care asigură siguranța interacțiunii om-mașină la bord, · Colectarea electronică a plăților, · Cooperarea internațională în scopul armonizării la nivel mondial a standardelor (acordurile cu SUA și Japonia în ceea ce privește aplicațiile TIC pentru transportul rutier). 2.5. Schimbările climatice și o Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor[58] 2.5.1. Adaptarea la schimbările climatice Pregătirea viitoarei strategii UE de adaptare a identificat standardele ca fiind potențial importante pentru garantarea rezistenței infrastructurii în anumite sectoare: infrastructura de transport, infrastructura energetică și sectorul construcțiilor/clădirilor. Acest aspect ar putea fi relevant pentru identificarea standardelor care trebuie să fie promovate și/sau modificate astfel încât să se țină mai bine seama de efectele prezente și viitoare ale schimbărilor climatice în deciziile de investiții în infrastructură. O modalitate de a sprijini politica UE în domeniul climei și a contribui la îndeplinirea obiectivelor Convenției cadru a Națiunilor Unite privind schimbările climatice este de a elabora standarde europene pentru evaluarea emisiilor de gaze cu efect de seră (GES) în industriile mari consumatoare de energie. În cadrul mandatului actual pentru elaborarea de standarde tehnice ale UE în domeniul emisiilor de GES[59] pentru oțel, ciment, aluminiu, var și feroaliaje, în 2013 vor fi emise rapoarte cu rezultatele testelor de verificare. Comisia ar trebui să se asigure că aceste teste garantează exactitatea și reproductibilitatea metodelor standardizate de măsurare propuse. 2.5.2. Regulamentul privind substanțele care diminuează stratul de ozon Regulamentul privind substanțele care diminuează stratul de ozon[60] restricționează utilizarea a numeroase substanțe periculoase, inclusiv tetraclorura de carbon și triclorotrifluoroetanul, iar anumite standarde existente vor trebui să fie verificate în ceea ce privește conformitatea cu interdicțiile de utilizare propuse. 2.5.3. Calitatea aerului Directiva privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa[61] stabilește cerințe de monitorizare a precursorilor ozonului. Comisia preconizează trimiterea unui nou mandat către OES pentru elaborarea de standarde armonizate de măsurare. 2.5.4. Deșeuri În cadrul domeniului de aplicare al Directivei privind deșeurile de echipamente electrice și electronice[62] (DEEE), OES-urile urmează să elaboreze unul sau mai multe standarde europene care să reflecte stadiul actual al tehnologiei de tratare a deșeurilor de echipamente (inclusiv privind recuperarea, reciclarea și pregătirea pentru reutilizare). În sprijinul Directivei privind deșeurile[63], Comisia va pregăti noi mandate pentru elaborarea de metode de determinare a generării de gaze toxice și a elementelor și substanțelor conținute în deșeuri relevante pentru riscurile pentru sănătate și mediu. 2.5.5. Alimente durabile Ca parte a foii de parcurs pentru o Europă eficientă din punctul de vedere al resurselor, în 2013, Comisia va adopta o comunicare privind alimentele durabile, ceea ce poate duce la cereri pentru activități de standardizare. 3. Dimensiunea internațională a standardizării europene Obiectivul general este consolidarea impactului la nivel mondial și a competitivității industriei europene prin reducerea barierelor tehnice din calea comerțului. Utilizarea de standarde comune sau tehnic aliniate sprijină schimbul de bunuri și servicii prin creșterea interoperabilității la nivel mondial. Obiectivul va fi urmărit prin: · Stabilirea unei coerențe cât mai mari între standardele internaționale și europene (prevalența standardizării internaționale cu o puternică componentă europeană în multe sectoare) și extinderea/facilitarea utilizării sau a alinierii tehnice la standardele europene și/sau internaționale în afara UE, · Sporirea gradului de conștientizare și promovarea avantajelor standardizării europene ca sistem regional coerent integrat și care susține pe deplin standardizarea internațională și reglementarea multilaterală, · Contribuția la dialogurile bilaterale privind reglementarea/politicile între UE și țări terțe, precum și la capitolele relevante ale negocierilor pentru acordurile de liber schimb. Prioritățile actuale se concentrează asupra SUA (activități legate de acordul privind „crearea unor punți” între sistemele de standarde din SUA și UE[64] și în cadrul viitoarelor negocieri pentru Parteneriatul comercial și de investiții transatlantic), China (dialogul privind reglementarea și politica industrială, parteneriate strategice), Rusia (parteneriatul pentru modernizare), India, Japonia, Coreea, ASEAN și America Latină, · Extinderea pieței unice, în special prin procesul de extindere a Uniunii Europene, prin Politica europeană de vecinătate și prin negocierea de acorduri privind evaluarea conformității și acceptarea produselor industriale cu țările terțe care adoptă legislația europeană privind siguranța produselor susținută de standardele europene. · Acțiunile strategice în țările prioritare constau în: · Experți europeni în standardizare detașați, aflați în prezent în China și India (și poate, în viitor, în Brazilia), care asigură o prezență locală a standardizării europene și un flux de informații privind accesul la piețe strategice; · platforme de informare pe internet privind standardizarea (cu China[65], în cadrul cărora accentul este pus pe extinderea sferei de acoperire dincolo de sectoarele actuale și poate, în viitor, cu SUA), cartografierea structurilor de standardizare respective, inclusiv aspecte privind accesul pe piață legate direct de standardizare. · Sprijinirea eforturilor de consolidare a capacităților Africii în domeniul standardelor, în conformitate cu Planul de acțiune comun UE-Africa, în special printr-un dialog tehnic și politic cu organizațiile de standardizare și regionale africane. 4. Concluzie Acest prim program de lucru anual al Uniunii referitor la activitatea de standardizare europeană adoptat în conformitate cu Regulamentul privind standardizarea este un element cheie în contextul eforturilor Comisiei de a accelera procesele de standardizare. Acesta permite o anticipare și o planificare mai bune ale activităților de standardizare, iar aceste eforturi vor fi consolidate în continuare prin stabilirea de termene mai scurte în procedura de acceptare a mandatelor propuse. Organizarea acestuia în timp permite sincronizarea cu lucrările pregătitoare din OES, iar Comisia invită OES-urile să ia în considerare acest program de lucru atunci când își pregătesc propriile programe anuale de lucru ulterior în cursul acestui an. Programul a fost realizat în consultare cu toate părțile interesate și oferă o platformă care să reunească o gamă cât mai largă de sugestii privind prioritățile viitoare pentru activitățile de standardizare. Informațiile privind activitățile de standardizare inițiate pe baza acestui program de lucru vor fi incluse în următorul program de lucru pentru standardizare în Uniune în scopul de a asigura transmiterea comentariilor către toate părțile interesate. [1] COM(2010) 2020 final. [2] COM(2012) 582 final. [3] Swann G.M.P., „The Economics of Standardisation: An Update” (Economia standardizării: O actualizare), Raport pentru UK Department of Business, Innovation and Skills, 2010. [4] Obiectiv stabilit în Comunicarea privind politica industrială din octombrie 2012 [5] COM(2011) 311 final. [6] Regulamentul (UE) nr. 1025/2012. [7] Decizia Comisiei din 28.11.2011, JO C 349 din 30.11.2011. S-a întrunit pentru prima dată la 26.3.2012. [8] http://ec.europa.eu/governance/impact/planned_ia/docs/2013_entr_003_industrial_products_en.pdf [9] COM(2012) 433 final. [10] COM(2013)122 final și SWD(2013)60 final. [11] Directiva 2009/125/CE. [12] M/495. [13] SWD(2012) 434 final. [14] COM(2012) 082 final. [15] COM(2012) 636 final. [16] COM(2013) 17 final. [17] http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/taskforce_en.htm. [18] M/490. [19] Directiva 2001/95/CE. [20] COM(2013) 78 final. [21] Regulamentul (CE) nr. 882/2004. [22] Regulamentul (CE) nr. 1223/2009. [23] Regulamentul (UE) nr. 1007/2011. [24] Regulamentul (CE) nr. 2003/2003. [25] M/501. [26] Regulamentul (CE) nr. 552/2004. [27] M/524. [28] COM(2013)18. [29] COM (2010)560. [30] Directiva 2008/96/CE. [31] Regulamentul (UE) nr. 305/2011. [32] Regulamentul (CE) nr. 683/2008. [33] M/496. [34] COM (2012) 417. [35] Regulamentul (CE) nr. 1907/2006. [36] Directiva 2006/123/CE. [37] M/517. [38] Directiva 2011/24/UE, Recomandarea 2009/C 151/01 a Consiliului. [39] M/376. [40] M/420. [41] M/473. [42] COM(2010) 352 final. [43] COM(2012) 083 final. [44] COM(2012) 79 final. [45] COM(2012) 4701 final. [46] COM(2012) 216 final. [47] COM (2010) 245. [48] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/ict/files/ict-policies/2010-2013_ict_standardisation_work_programme_2nd_update_en.pdf [49] Directiva 2011/24/UE. [50] http://www.ehealth-strategies.eu/ [51] M/436. [52] COM(2007)496. [53] A se adăuga referința după adoptarea din primăvara anului 2013. [54] Directiva 1999/93/CE. [55] M/460r. [56] COM(2012)238. [57] Directiva 2010/40/UE, COM(2008) 886. [58] COM(2011) 21. [59] M/478. [60] Regulamentul (CE) nr. 1005/2009. [61] Directiva 2008/50/CE. [62] Directiva 2012/19/UE. [63] Directiva 2008/98/CE. [64] http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2011/december/tradoc_148393.pdf [65] http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=6271&lang=en