RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 248/55

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Către un acord de asociere UE-Mercosur: contribuția societății civile organizate”

2011/C 248/09

Raportor: dl José María ZUFIAUR

La 16 septembrie 2010, în conformitate cu articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, Comitetul Economic și Social European a hotărât să elaboreze un aviz din proprie inițiativă pe tema

„Către un acord de asociere UE-Mercosur: contribuția societății civile organizate”.

Secțiunea pentru relații externe, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 25 mai 2011.

În cea de-a 472-a sesiune plenară, care a avut loc la 15 și 16 iunie 2011 (ședința din 15 iunie), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 89 de voturi pentru, 1 vot împotrivă și 3 abțineri.

1. Rezumat și recomandări

1.1 CESE consideră că – dacă se depășesc obstacolele existente în domenii precum agricultura, proprietatea intelectuală, dezvoltarea durabilă – încheierea unui acord de asociere (AA) între Mercosur și UE ar aduce ambelor părți nenumărate oportunități și beneficii de toate tipurile, într-un context caracterizat printr-o profundă schimbare a rolurilor jucate de actorii globali, prin provocări mondiale cu caracter geostrategic, ecologic, social, energetic și de guvernanță, precum și prin necesitatea de a realiza de urgență o reformă profundă a modelului de dezvoltare, care să constituie mijlocul de depășire a celei mai grave crize sistemice de după cea survenită în anii '30 ai secolului trecut.

1.2 CESE consideră că încheierea unui acord nu va fi posibilă decât dacă acesta este echilibrat, aduce beneficii ambelor părți și nu sacrifică niciun sector (cum ar fi cel agricol sau cel industrial) și nicio regiune sau țară. AA nu se poate întemeia, în niciun caz, pe un acord defectuos. În acest sens, Comitetul solicită părților participante la negocieri să arate voința politică necesară pentru a face posibil acordul de asociere și să depună eforturi maxime pentru a depăși dificultățile care privesc, în special, componenta principală a acordului de asociere, și anume chestiunile comerciale. În acest scop, Comitetul solicită utilizarea tuturor formulelor și mecanismelor care pot contribui la realizarea acestui obiectiv: recunoașterea asimetriilor, măsuri însoțitoare și de compensare, stabilirea de derogări, planuri de dezvoltare pentru sprijinirea sectoarelor celor mai afectate, promovarea investițiilor, politici de inovare, clauze compensatorii, tranzitorii și evolutive. De asemenea, toate politicile UE ar trebui incluse în măsurile însoțitoare.

1.3 În orice caz, CESE îndeamnă părțile participante la negocieri, în special Uniunea Europeană, să țină seama de costurile semnificative pe care le-ar presupune eșecul acestui acord, din punct de vedere politic, economic și al oportunităților.

1.4 În opinia CESE, este esențial ca AA să fie ambițios și să cuprindă toate aspectele relațiilor dintre UE și Mercosur. În acest sens, este important să se să abordeze obstacolele reale cu care se confruntă întreprinderile, prin armonizarea reglementărilor și prin impactul asupra barierelor necomerciale. Concret, AA va trebui să conțină o dimensiune socială, de ocupare a forței de muncă și de mediu, care să aibă efecte asupra acordului în ansamblu. Această dimensiune ar trebui să garanteze relații economice conforme obiectivelor sociale și de mediu convenite și care să nu aducă atingere normelor și garanțiilor care reglementează dezvoltarea durabilă. Totodată, această dimensiune ar trebui să reflecte angajamentul părților de a respecta normele fundamentale în materie de drepturi sociale și de muncă, inclusiv declarațiile internaționale (cum ar fi cele ale OIM), care prevăd că încălcarea principiilor și a drepturilor fundamentale ale muncii nu poate fi utilizată ca avantaj comparativ legitim în comerțul internațional.

1.5 Comitetul solicită ca atât Forumul consultativ economic și social al Mercosur (FCES), cât și CESE însuși, în calitate de organisme reprezentative ale societății civile din ambele regiuni, să participe la negocieri, la evaluările impactului AA și la propunerile derivate din acestea (CESE considerând că este indispensabil să se analizeze în prealabil impactul unui potențial AA și să se stabilească mecanisme de verificare ex post a respectării lui și a evoluției chestiunilor pe care le privește), la crearea unui capitol specific în cadrul acordului referitor la dimensiunea socială, de ocupare a forței de muncă și de mediu, precum și la punerea în aplicare a acordului, odată ce acesta va fi încheiat, prin înființarea unui Comitet consultativ mixt alcătuit din organismele reprezentative ale societății civile organizate din ambele părți (1).

2. Introducere

2.1 Negocierile desfășurate între UE și Mercosur în vederea încheierii unui acord de asociere (AA) au fost întrerupte în 2004, din cauza unor divergențe importante între părți privind accesul pe piețe și expectativele fiecăreia cu privire la rezultatele Rundei de la Doha pentru dezvoltare. Contactele informale inițiate în 2009 au arătat că pozițiile părților s-au schimbat între timp, conducând la concluzia că au apărut noi posibilități de acord și permițând Summitului ALC-UE din mai 2010 să adopte decizia de reluare a negocierilor. Viitorul AA trebuia să fie ambițios, incluzând în dimensiunea comercială nu numai comerțul cu mărfuri, ci și serviciile, investițiile, achizițiile publice, proprietatea intelectuală (inclusiv denumirile geografice), facilitarea schimburilor comerciale, măsurile sanitare și fitosanitare, comerțul și dezvoltarea durabile, concurența sau instrumentele de protecție a comerțului.

3. Potențialul și oportunitățile AA

3.1 Încheierea unui acord de asociere între UE și Mercosur – care au împreună o populație de peste 700 de milioane de persoane și realizează schimburi comerciale în valoare de peste 84 de miliarde de euro anual – ar permite constituirea unui mare spațiu de integrare economică, care ar aduce nenumărate beneficii ambelor părți și ar genera externalități pozitive, în special pentru restul Americii Latine.

3.2 UE, ca întreg, este prima economie din lume, iar blocul Mercosur se situează printre primele 6 economii la nivel mondial. De asemenea, acesta constituie un spațiu cu o mare vitalitate, care a înregistrat în ultimii ani rate de creștere economică ridicate, ce ajung până la 7 % în Brazilia și 9 % în Argentina, Uruguay și Paraguay. Pe de altă parte, Mercosur începe să dispună de o bază economică mai diversificată, cu o puternică componentă agroalimentară, dar și cu o bază industrială în creștere, dotată cu resurse energetice și tehnologice considerabile.

3.3 Uniunea Europeană este cel mai important partener comercial al Mercosur, înaintea SUA. În 2010, valoarea importurilor UE din Mercosur s-a ridicat la aproximativ 44 de miliarde de euro, iar cea a exporturilor UE în Mercosur – la peste 40 de miliarde. Trebuie subliniat că exporturile UE către Mercosur sunt deja egale cu exporturile către India și le depășesc pe cele către Canada sau Coreea de Sud. La rândul lor, investițiile UE în Mercosur le depășesc pe cele realizate de UE în China, India și Rusia luate împreună.

3.4 Economiile celor două părți sunt, în mare măsură, complementare, ceea ce se reflectă în mod clar în profilul schimburilor comerciale dintre acestea: UE exportă în principal produse prelucrate, bunuri de capital, echipamente de transport și produse chimice și importă produse alimentare și energetice. Cu toate acestea, schimburile sunt în evoluție rapidă, în ambele părți: UE, de exemplu, și-a sporit sensibil exporturile de produse agricole prelucrate, în timp ce, în anii 2007-2008, întreprinderile braziliene au investit în Europa mai mult decât întreprinderile europene în Brazilia. Din aceste motive, încheierea unui acord de asociere ar avea un uriaș potențial de generare a bogăției.

3.5 Un AA cu Mercosur ar permite UE să-și strângă legăturile economice și geopolitice cu un partener strategic. Prin intermediul unui acord biregional, UE și-ar devansa concurenții internaționali, cum ar fi SUA și China. În plus, AA ar consolida parteneriatul strategic cu Brazilia – care nu acoperă aspectele comerciale –, o țară deosebit de importantă în configurarea geopolitică a relațiilor internaționale, deoarece face parte din cele două mecanisme principale care coordonează interesele economiilor emergente: BRIC și IBSA (2). Toate acestea vor avea ca rezultat o mai bună integrare sud-americană, în primul rând, și latinoamericană, în al doilea rând, pe un continent care dispune de uriașe rezerve de energie, alimente și apă – trei resurse care vor fi vitale în secolul XXI. În ansamblul său, AA ar putea contribui la atenuarea deprecierii economice și geopolitice a Atlanticului în raport cu Pacificul.

4. Obstacole și puncte slabe ale acordului de asociere

4.1 Avantajele incontestabile pe care le-ar putea aduce un AA între UE și Mercosur nu elimină totuși dificultățile pe care le presupune încheierea unui asemenea acord și care pot fi rezumate în următoarele patru puncte: 1) complexitatea programului de negociere, și anume conținutul comercial al acordului; 2) deficiențele structurale care afectează integrarea Mercosur și care condiționează liberul-schimb; 3) dimensiunea socială și de mediu a AA; 4) gradul de voință politică a părților de a ajunge la un acord și, în consecință, disponibilitatea de a valorifica toate posibilitățile de utilizare a mecanismelor compensatorii, în cadrul acordului și în afara acestuia, pentru a face posibilă încheierea acestuia. Ultimele două teme sunt dezvoltate la punctele 5, respectiv 7 din prezentul aviz.

4.1.1 În ceea ce privește chestiunile comerciale, dificultățile sunt identificate destul de precis. Din punctul de vedere european, acestea se concentrează în sectorul agroalimentar al țărilor din cadrul Mercosur, după cum semnalează recentele evaluări de impact ale Comisiei (3). Există temeri legate în principal de un puternic impact negativ în sectoare precum cel al zahărului, al cărnii de vită, al cărnii de pui și de porc, al fructelor și legumelor. De asemenea, se consideră că există următoarele deficiențe: un protecționism excesiv în ce privește produsele industriale (autovehicule, produse chimice) și chiar unele produse agricole prelucrate (inclusiv vinul); riscul nerespectării normelor de protecție a denumirilor de origine; nivelul relativ scăzut al cerințelor impuse de normele de siguranță alimentară și de protecție a mediului; lipsa transparenței depline în contractele publice. După ultimele runde de negocieri, poziția părților este mai favorabilă unui acord pe teme cum ar fi comerțul și dezvoltarea durabilă, precum și cu privire la chestiunile legate de regulile de origine.

4.1.2 Agricultura reprezintă punctul cel mai important și din perspectiva Mercosur. În anul 2004, oferta europeană prevedea – odată finalizate perioadele tranzitorii – liberalizarea a 86,25 % din importurile totale de produse agricole. De această dată, este probabil ca pragul de negociere să fie mai ridicat. Posibilitatea stabilirii de cote facilitează negocierea. La rândul lor, riscurile semnalate de sectoarele agrozootehnice europene ar putea fi atenuate dacă negocierea AA ar include cerința respectării adecvate a acelorași standarde – de mediu, de siguranță alimentară, de bunăstare a animalelor etc. – atât în cadrul producției europene, cât și în cadrul importurilor din Mercosur. Pe de altă parte, AA nu ar trebui să sporească dependența alimentară a UE și ar trebui să prevadă instrumentele necesare pentru evitarea unui model de agricultură intensivă și lipsită de durabilitate. În ceea ce privește produsele industriale, unde obstacolele sunt mai mici, un acord pare mai fezabil, așa cum s-a întâmplat, de exemplu, în cazul acordului UE cu Coreea de Sud privind industria autovehiculelor. În final, alte teme (cum ar fi proprietatea intelectuală), care sunt deosebit de sensibile pentru unele țări din cadrul Mercosur (cum ar fi Brazilia), ar putea face obiectul unor clauze evolutive sau tranzitorii, pe baza celor stabilite în cadrul OMC. În acest sens, CESE consideră că s-ar putea elabora, printre alte inițiative, un program privind proprietatea industrială, care să stimuleze transferul de tehnologie și să servească la introducerea unui sistem viabil de brevetare între UE și Mercosur, care ar putea fi extins la întreaga regiune latinoamericană.

4.1.3 CESE consideră că, în pofida dificultăților, condițiile actuale sunt mai propice decât în trecut pentru obținerea unui acord echilibrat în ansamblul său, care să aducă beneficii ambelor părți și care să nu fie în detrimentul niciunui sector, niciunei regiuni și niciunei țări (4).

4.2 Deficiențele structurale ale Mercosur au constituit dintotdeauna un obstacol major în calea încheierii AA. Printre acestea se numără: insuficiența rețelelor și structurilor comune, într-un teritoriu cu o suprafață de trei ori mai mare decât a UE; nivelul scăzut al comerțului intraregional (15 % în cadrul Mercosur, 45 % în cadrul NAFTA, 66 % în UE) și predominanța comerțului extraregional; uniunea vamală incompletă; coordonarea limitată a politicilor macroeconomice; slăbiciunea instituțiilor regionale.

4.2.1 În cursul ultimilor ani, în special începând din 2003 – ca urmare a impulsului dat de ceea ce atunci părea a fi încheierea iminentă a unui acord între UE și Mercosur –, procesul de integrare regională a Mercosur a cunoscut o relansare puternică, prin inițiative cum ar fi stabilirea de politici comune în domenii precum energia, exploatarea resurselor de gaze naturale și petrol sau crearea de infrastructuri de comunicare, semnarea unui acord între Argentina și Brazilia pentru o politică comună în domeniul autovehiculelor sau crearea Fondului de convergență structurală al Mercosur (FOCEM). De asemenea, a fost adoptat un Plan strategic pentru depășirea asimetriilor pe piața internă și au fost stabilite măsuri de tratament preferențial și diferențiat în favoarea Paraguay și Uruguay.

4.2.2 În anul 2000, guvernele statelor din cadrul Mercosur au creat Grupul de monitorizare macroeconomică, însărcinat cu monitorizarea unui ansamblu de parametri de convergență macroeconomică și cu elaborarea unor metodologii comune de utilizare a acestora.

4.2.3 Toate acestea au contribuit la extinderea comerțului intraregional, la creșterea calității producției și la captarea de noi fluxuri de investiții străine directe.

4.2.4 De asemenea, în ultimii ani Mercosur și-a accentuat treptat dimensiunea politică: a instituit tribunale de arbitraj și de recurs, a trecut de la un Secretariat administrativ la un Secretariat tehnic, a semnat un Protocol al drepturilor omului, a creat un Parlament al Mercosur (PARLASUR) și și-a desemnat primul Înalt Reprezentant General. Cu toate acestea, procesul de integrare economică este încă slab, conflictele comerciale sunt foarte numeroase, iar instituționalizarea este încă în stadiu incipient.

4.2.5 Merită menționat faptul că, în august 2010, Mercosur a adoptat în sfârșit un nou Cod vamal comun (cuprinzând aproape 200 de articole), care presupune eliminarea dublului tarif extern comun plătit pentru produsele care circulă dintr-o țară într-alta. Aceasta impune adoptarea unei politici comerciale comune și armonizarea altor elemente, cum ar fi regimurile speciale de import sau instrumentele de protecție comercială. De asemenea, vor fi necesare interconectarea sistemelor informatice de gestionare vamală și crearea unui mecanism de colectare și distribuire a veniturilor obținute din tariful extern comun. Aceste progrese în domeniul uniunii vamale constituie un factor deosebit de important pentru facilitarea negocierilor dintre UE și Mercosur.

4.2.6 Încheierea unui AA poate accelera tot acest proces de integrare economică a Mercosur, de reglementare a pieței sale interne și de consolidare a capacității sale instituționale.

5. Impactul acordului de asociere și măsurile compensatorii

5.1 La solicitarea Comisiei Europene, s-a realizat un studiu privind impactul liberalizării comerțului dintre UE și Mercosur, atât asupra AA în ansamblu, cât și asupra a trei sectoare specifice: agricultura, sectorul autovehiculelor și sectorul forestier. Studiul analizează atât posibilele efecte pozitive, cât și pe cele negative ale AA și propune măsuri și recomandări menite să le amplifice pe primele și să le prevină sau să le reducă pe cele din urmă, atât în cadrul general al acordului, cât și în sectoarele analizate.

5.2 CESE recomandă ca părțile participante la negocieri să țină seama de aceste măsuri însoțitoare, atât în ce privește conținutul comercial al acordului, cât și prin intermediul componentei de cooperare și al programelor comune dintre UE și Mercosur. De asemenea, consideră că aceste măsuri constituie elemente pe care FCES al Mercosur și CESE le-ar putea include, printre altele, în solicitările lor din cadrul procesului de negociere a AA.

5.3 CESE consideră că, pentru a înlesni încheierea AA, acesta ar putea include clauze evolutive care să permită aprofundarea și extinderea anumitor aspecte ale acordului biregional în etapele ulterioare.

5.4 În opinia CESE, evaluările impactului ar trebui să acorde mai multă importanță, pe de o parte, participării experților și organizațiilor din țara parteneră la acord și, pe de altă parte, identificării riscurilor sociale și de mediu, care în prezent sunt considerate un simplu complement al evaluării economice (5), abordându-se inclusiv problema concentrării și distribuției inegale a bogăției pe care ar putea-o genera acordul.

6. Tema dezvoltării durabile în cadrul acordului de asociere

6.1 În opinia CESE, viitorul acord de asociere între UE și Mercosur trebuie să includă, în mod transversal, o dimensiune socială, de ocupare a forței de muncă și de mediu, ca parte integrantă a unui acord menit să sprijine dezvoltarea durabilă a ambelor părți. Această dimensiune trebuie să o completeze pe cea economică și comercială a AA.

6.1.1 Astfel, CESE se alătură pozițiilor oficiale ale organelor de conducere ale UE și ale Mercosur (6), care consideră că liberalizarea schimburilor comerciale trebuie să fie însoțită de angajamente și acțiuni în materie socială și de mediu.

6.1.2 În conformitate cu aceste poziții, CESE susține că AA ar trebui să stabilească cerințele sociale și de mediu care trebuie respectate pentru a face posibilă o relație comercială și economică care să favorizeze coeziunea economică și socială, să fie coerentă cu o strategie de dezvoltare durabilă și să consolideze competitivitatea sistemului local de producție (IMM-uri, economia socială și microîntreprinderi), având în vedere capacitatea sa de a genera locuri de muncă.

6.1.3 CESE crede că dimensiunea socială și de mediu afectează AA în ansamblu. În componenta comercială a acordului ar trebui incluse aspecte legate de apărarea drepturilor omului, lucrătorilor, a celor sociale și de mediu, precum și osecțiune specifică aspectelor legate de „comerț și dezvoltare durabilă”, printre care se numără următoarele:

— excluderea din fluxurile comerciale a produselor obținute ilegal (pește, lemn);

— includerea în programele de comerț și investiții a unor inițiative legate de comerțul echitabil sau de responsabilitatea socială a întreprinderilor;

— asumarea angajamentului de a monitoriza regulat impactul relațiilor comerciale asupra chestiunilor sociale și de mediu;

— interzicerea derogărilor de la legile de protecție socială sau a mediului, în scopul evitării avantajelor necuvenite în cadrul comerțului internațional;

— prevenirea despăduririi.

7. Componentele strategice ale acordului de asociere UE-Mercosur

7.1 Este indispensabilă o voință politică fermă, în primul rând pentru elaborarea și promovarea AA nu numai ca un acord de liber-schimb, ci și ca un acord strategic global, care să aducă ambelor părți beneficii pe termen lung în materie de dezvoltare, securitate, procese de migrație, provocări de mediu. În al doilea rând, voința politică este necesară în vederea utilizării tuturor mecanismelor existente pentru a ține seama de asimetriile dintre cele două regiuni, pentru a reduce impactul negativ al liberalizării asupra anumitor sectoare, pentru a recupera întârzierea care caracterizează încă procesul de integrare în cadrul Mercosur și pentru a face din participarea socială și din transparență elemente-cheie ale negocierii biregionale.

7.2 AA oferă o importantă oportunitate pentru a progresa către îndeplinirea obiectivelor strategice globale de interes pentru ambele regiuni.

7.3 În primul rând, acordul reprezintă o modalitate de a menține o prezență politică și economică internațională, într-un context în care puterea economică și politică de deplasează treptat dinspre Atlantic către Pacific. Mercosur nu are acorduri nici cu SUA, nici cu marile puteri asiatice, deși a încheiat tratate de liber-schimb cu Chile și cu membrii Comunității Andine. În plus, Venezuela este în curs de a adera la acest bloc. În afara regiunii sud-americane, Mercosur are acorduri, inclusiv de liber-schimb, cu Africa de Sud, India, Pakistan, Turcia, Egipt, Maroc și Israel. La rândul său, UE are acorduri bilaterale cu Mexic, Chile, America Centrală, Peru, Columbia, Africa de Sud, Caraibe și Coreea de Sud. În concluzie, un AA între UE și Mercosur ar duce la crearea unui bloc biregional cu o greutate considerabilă pe noua scenă mondială.

7.3.1 AA s-ar dovedi deosebit de important și pentru progresarea către o mai bună integrare a întregii regiuni latinoamericane. Acordul ar constitui un puternic factor de atracție pentru alte grupări subregionale latinoamericane și din Caraibe, precum și pentru țări ca Mexic sau Chile. O „alianță strategică” între cele două regiuni – cele 27 de state membre ale UE și cele 33 de țări din America Latină și Caraibe – ar avea o greutate semnificativă în cadrul organismelor multilaterale. De asemenea, ar crește capacitatea de influență în cadrul G-20, din care fac parte trei țări latinoamericane (Brazilia, Mexic și Argentina) și cinci europene (Germania, Franța, Regatul Unit, Italia și Spania), pe lângă UE însăși.

7.3.2 În sfârșit, prin intermediul acordului de asociere cu Mercosur, UE ar putea găsi un aliat strategic în vederea îndeplinirii obiectivului său de a deveni promotoarea mondială a protecției mediului. Mediul înconjurător constituie în prezent una dintre cele mai mari surse de preocupare pentru state, cetățeni și sistemul multilateral. UE se află în avangarda politicilor și tehnologiilor ecologice. Pentru America Latină, mai concret pentru Mercosur, resursele naturale reprezintă unul dintre principalele atuuri, însă regiunea se numără printre cele mai amenințate de schimbările climatice, ca urmare a anumitor practici de agricultură intensivă, printre altele.

7.3.3 Pentru ca acest ultim obiectiv să obțină suficient sprijin, este necesară introducerea unui conținut semnificativ pe tema „energie, mediu, știință, tehnologie și inovare”. Aceste teme ar trebui să fie prioritare în cadrul componentei ce tratează cooperarea pentru dezvoltare. Al șaselea program-cadru de cercetare și dezvoltare tehnologică al UE a realizat deja numeroase proiecte cu membrii Mercosur. Ar fi oportun ca această colaborare să facă parte integrantă din AA. Fondurile importante ale PC7 – 50 de miliarde de euro – ar putea contribui semnificativ la aceasta.

8. Societatea civilă și acordul de asociere

8.1 În opinia CESE, caracterul interregional al negocierii și al conținutului AA este un element fundamental și distinctiv al acestor negocieri și constituie un punct de referință pentru relațiile economice într-o lume din ce în ce mai deschisă schimburilor comerciale.

8.2 CESE reafirmă importanța principiilor transparenței și participării, atât în cadrul procesului de negociere, cât și în punerea în aplicare a AA. În acest sens, solicită să i se transmită informații semnificative din cursul procesului de negociere și să aibă acces la negociatori în timp real, pentru a le transmite propunerile sale și ale FCES.

8.3 De asemenea, CESE solicită să fie implicat în elaborarea studiilor de impact, astfel încât să poată formula recomandări privind măsurile menite să elimine sau să reducă impactul negativ al procesului de liberalizare comercială, precum și să se înființeze, odată semnat acordul, un observator cu caracter tehnic care să analizeze permanent impactul economic, social și de mediu al acordului de asociere și să propună măsuri concrete.

8.4 În conformitate cu pozițiile comune ale CESE și FCES și cu acordurile preliminare realizate în cursul negocierilor anterioare anului 2004, solicităm constituirea în cadrul acordului de asociere a unui comitet consultativ mixt al societății civile, alcătuit dintr-un număr egal de membri ai CESE și ai FCES, care să fie consultat obligatoriu în toate domeniile acoperite de AA, inclusiv capitolul comercial și monitorizarea chestiunilor legate de dezvoltarea durabilă.

8.5 CESE consideră indispensabilă includerea în AA a unei dimensiuni sociale, în conformitate cu ideea unui AA care trece dincolo de aspectele comerciale și care are ca obiectiv global creșterea coeziunii sociale. Această dimensiune ar trebui să acopere în special impactul acordului asupra ocupării forței de muncă, protecția intereselor populației locale și ale persoanelor celor mai defavorizate, promovarea și respectarea drepturilor omului, protecția mediului, drepturile imigranților și ale lucrătorilor în general. În acest sens, acordul ar trebui să includă și declarațiile internaționale (cum ar fi cele ale OIM) care prevăd că încălcarea principiilor și a drepturilor fundamentale ale muncii nu poate fi invocată sau utilizată ca avantaj comparativ legitim în comerțul internațional. Astfel, viitorul acord trebuie să genereze locuri de muncă de calitate, să ducă la îmbunătățirea condițiilor sociale ale lucrătorilor și să contribuie în mod semnificativ la o mai bună distribuție a bogăției.

Bruxelles, 15 iunie 2011 Președintele Comitetului Economic și Social European Staffan NILSSON

(1) A se vedea, în acest sens, Declarația de la Asunción privind negocierile pentru un acord UE-Mercosur, semnată de FCES și CESE la 22 martie 2011, http://www.eesc.europa.eu/resources/docs/2011_decl_en.pdf.

(2) BRIC: Brazilia, Rusia, India, China. IBSA: India, Brazilia, Africa de Sud.

(3) Direcția Generală Agricultură și Centrul Comun de Cercetare al Comisiei Europene, aprilie 2011.

(4) După cum au considerat șefii de stat și de guvern reuniți în cadrul Summitului UE-Mercosur din mai 2010.

(5) „Studiile de impact asupra dezvoltării durabile (SID) și politica comercială a Uniunii Europene”, raportor: dna E. PICHENOT (JO C 218, 23.7.2011, p. 14-18).

(6) Declarația de la Buenos Aires a miniștrilor și autorităților însărcinate cu dezvoltarea socială din cadrul Mercosur, din iulie 2006. Consiliile Europene din februarie 2005 și 2006.