Măsurile de reglementare și voluntare au fost discutate, inclusiv: stimulentele pentru producători și consumatori (financiare și comportamentale); o colectare mai bună a deșeurilor din plastic; introducerea unor standarde, interdicții și obligații în proiectarea produselor și în raportarea deșeurilor. Respondenții s-au declarat în favoarea unui obiectiv de prevenire a generării de deșeuri la nivelul UE și a cooperării între părțile interesate, în vederea dezvoltării unei abordări holistice față de SUP. Alte posibile măsuri au inclus modificarea Directivei­cadru privind deșeurile, alături de o mai bună respectare a ierarhiei deșeurilor, a achizițiilor publice verzi și a acordurilor voluntare.

Cauzele principale ale dispersiei de SUP au fost identificate, inclusiv nivelul scăzut de reutilizare și de reciclare, proiectarea produselor, a materialelor și comportamentul consumatorilor. Lipsa unor măsuri de reglementare ar putea fi considerată o cauză principală.

Participanții la atelierele părților interesate privind SUP au fost în general de acord că articolele clasificate ca SUP ar trebui să îndeplinească următoarele criterii (cu unele excepții): prevalență în mediul marin; fază de utilizare scurtă; consum predominant departe de casă și există alternative reutilizabile sau din alte materiale decât materialele plastice.

·Două ateliere privind SUP, cu participarea părților interesate, la 16 iunie și la 14 septembrie 2017;

Activitățile de consultare descrise în continuare au inclus opiniile, preocupările și ideile diverselor părți interesate privind cele mai bune mijloace de realizare a unei reduceri a deșeurilor marine, în special a celor care provin din articolele din plastic de unică folosință (SUP - Single-Use Plastics) și din echipamentele de pescuit abandonate, pierdute sau aruncate în alt mod (ALDFG). Rezultatele au fost integrate în Strategia Comisiei privind materialele plastice și în Evaluarea impactului privind articolele din plastic de unică folosință și echipamentele de pescuit.

Peste 30 de interviuri au ajutat la dezvoltarea problemei și a analizelor de impact privind SUP. Acestea au urmărit să contureze și să testeze potențiale măsuri de intervenție, să analizeze fezabilitatea tehnică și efectele probabile. Au fost colectate date specifice privind performanța și costurile și modul în care acestea se pot modifica în urma potențialelor măsuri de intervenție.

Diversitatea SUP a impus abordări diferențiate, în funcție de proveniența deșeurilor marine din plastic provin, și anume (1) din articole care pot fi reciclate sau (2) din articole pentru care există alternative durabile. Pentru articolele deja capturate, s-a manifestat un interes puternic pentru sistemele de răspundere extinsă a producătorilor (EPR - Extended Producer Responsibility). Câțiva au făcut referire la succesul sistemului de returnare a garanției (DRS ­ Deposit Return Scheme) (de exemplu, pentru sticle), deși unii au avertizat cu privire la implicațiile economice negative și posibil disproporționate pentru comercianții cu amănuntul. Factorii esențiali pentru succesul unor astfel de sisteme au inclus eficiența sistemelor existente de gestionare a deșeurilor, comportamentul consumatorilor, infrastructura locală, potențialul de reutilizare a articolului și aplicarea legii. Pentru articolele care ar putea fi înlocuite cu alternative mai durabile, comercianții cu amănuntul au argumentat că acest lucru s-ar putea realiza cel mai bine la nivelul consumatorilor, prin sensibilizare și stimulente pozitive. S-a recomandat prudență cu privire la utilizarea materialelor plastice biodegradabile, câțiva solicitând informații și etichete clare pentru consumatori. Reprezentanții întreprinderilor au subliniat că orice restricții trebuie să țină seama de cerințele pieței unice și de poverile administrative.

·O opțiune alternativă este asigurarea că SUP nu sunt acordate gratuit la punctul de vânzare.

·produse proiectate astfel încât să faciliteze reciclarea plasticului;

·industria și comercianții cu amănuntul să facă un efort pentru a reduce ambalajele din plastic;

·educarea privind modalități de a reduce deșeurile din plastic; și

·autoritățile locale să asigure instalații de colectare mai multe și mai bune pentru deșeurile din plastic.

61 % dintre respondenți au considerat că este importantă plata unei taxe suplimentare de către consumatori pentru articolele din material plastic de unică folosință. În întreaga UE, tot mai multe persoane consideră că deciziile privind protecția mediului ar trebui să fie luate în comun, în cadrul UE.

3.5 Consultarea publică deschisă

Consultarea publică online (OPC) privind „Reducerea deșeurilor marine: acțiune privind articolele din plastic de unică folosință și echipamentele de pescuit” (15 decembrie 2017 - 12 februarie 2018) a primit 1 807 răspunsuri.

Afectarea bunăstării animalelor, riscurile pentru sănătatea umană și impactul asupra serviciilor ecosistemice au fost clasate ca cele mai importante trei probleme legate de deșeurile marine și SUP. 95 % dintre respondenți au fost de acord că acțiunile privind SUP sunt atât necesare, cât și urgente. Majoritatea au considerat că UE ar trebui să sprijine instrumente obligatorii la nivel global și la nivelul UE. Autoritățile publice au avut o opinie divergentă, observând că anumite măsuri ar trebui adoptate la nivelul UE, iar altele, la nivel local sau național.

Cazul reducerii SUP în mediu a fost sprijinit puternic, capsulele pentru sticle, capacele și sticlele pentru băuturi situându-se pe lista priorităților. În ceea ce privește măsurile, respondenții s-au declarat în favoarea curățării plajelor, a „recuperării active a deșeurilor marine” și a cuantificării regulate a deșeurilor marine și de pe plaje. Asociațiile industriale și profesionale au fost singura categorie care nu a susținut „recuperarea activă a deșeurilor marine”.

Numeroși respondenți au raportat o scădere a consumului personal de sacoșe ușoare pentru cumpărături, de sticle pentru băuturi și de capsule pentru sticle și capace. Consumul de pachete de chipsuri și de ambalaje pentru dulciuri s-a modificat cel mai puțin. Marea majoritate a atribuit aceste reduceri creșterii gradului de conștientizare a impactului SUP asupra mediului. Respondenții s-au dovedit cei mai dornici să își reducă consumul de sticle din plastic; peste jumătate au raportat că au făcut deja acest lucru. 77 % ar fi dispuși să plătească o mică sumă în plus în cadrul unui sistem de returnare a garanției privind sticlele din plastic. S-au susținut puternic (93 %) politicile de eliminare treptată a veselei din plastic de unică folosință în favoarea alternativelor biodegradabile sau reutilizabile, chiar și cu o mică creștere a prețului. Reprezentanții asociațiilor industriale și profesionale s-au împărțit între disponibilitatea de a plăti și susținerea în continuare a eliminării treptate a SUP.

A fost exprimat un sprijin considerabil (91 %) pentru normele care le impun societăților producătoare de țigări să contribuie financiar la costurile de curățare a mucurilor de țigară. Asociațiile industriale și profesionale au fost oarecum mai reticente. O sugestie similară pentru producătorii de obiecte sanitare a fost susținută de 79 % dintre respondenți.

DRS au fost considerate cel mai adecvat răspuns (47 %) pentru sticlele pentru băuturi, urmat de obiectivele de reducere a utilizării (33 %). Respondenții au remarcat ratele ridicate de returnare (aproximativ 90 %) ale DRS și înalta calitate a materiilor prime rezultate pentru producție, însă comercianții cu amănuntul au semnalat un posibil impact economic și operațional, în special pentru magazinele mai mici și au solicitat aplicarea unor sisteme adaptate la nivel național.

Cerințele minime de proiectare au fost susținute mai puțin (20 %) și nu au fost agreate de reprezentanții întreprinderilor. Pentru SUP care ar putea fi înlocuite prin alternative mai durabile, precum bețișoarele de vată și tacâmurile, respondenții au sprijinit acțiunea legislativă și obiectivele de reducere a utilizării. Măsuri legislative similare au fost considerate adecvate chiar și pentru articolele pentru care nu există alternative evidente, precum mucurile de țigară și șervețelele sanitare. Pentru articolele din această categorie SUP, sistemele EPR au fost considerate la fel de adecvate.

340 de persoane au trimis un răspuns pentru partea specifică pescuitului din cadrul consultării publice online. 95 % au fost de acord că acțiunile în vederea soluționării cantității de deșeuri marine sunt necesare și urgente. În ceea ce privește echipamentele de pescuit în mod special, 79 % consideră că este necesar și urgent să se ia măsuri. Efectele deșeurilor marine asupra pescuitului și acvaculturii sunt considerate de toate organizațiile de pescuit (și de 53 % din totalul organizațiilor) ca fiind destul de importante sau foarte importante. Costurile de curățare a deșeurilor sunt considerate de 84 % dintre respondenți ca fiind foarte importante sau importante.

80 % au indicat că pescarii, ca utilizatori direcți ai echipamentelor, sunt agenți foarte importanți ai schimbării. Statele membre ale UE, autoritățile locale și regionale și organizațiile de pescuit au fost de asemenea considerate importante. În mod surprinzător, s-a considerat că sectorul privat are un rol mai puțin important, în ciuda rolului său potențial în sistemele EPR.

Majoritatea au afirmat că „unele” echipamente sunt pierdute (de la 28 % pentru seine, la 54 % pentru setci simple) sau aruncate (22 % pentru seine, până la 43 % pentru cârlige de pescuit și corzi).

Cele patru măsuri preferate au fost: (1) stimulente pentru aducerea la țărm a deșeurilor recuperate și a echipamentelor scoase din uz (88 %), (2) instalații mai bune de colectare și de sortare pe nave și în porturi (70 %), (3) stimulente/finanțarea acțiunilor de recuperare (68 %), și (4) o mai bună aplicare a normelor existente (67 %).

În observațiile din câmpurile libere, părțile interesate au propus de asemenea sisteme EPR, au solicitat sancțiuni mai mari pentru poluare și au explicat riscul și ineficiența acțiunilor de recuperare, au susținut importanța educării pescarilor, au solicitat marcarea echipamentelor, au subliniat faptul că costurile portuare mari determină aruncarea mai multor echipamente în mare și au solicitat instalații portuare adecvate.

În privința măsurilor specifice suplimentare care ar sprijini readucerea echipamentelor la țărm, respondenții se declară în favoarea (59 %) unui sistem de returnare a garanției impus pescarilor sau a unor sisteme EPR (53 %), inclusiv o taxă pe echipamente. S-au exprimat temeri legate de faptul că sistemul de returnare a garanției i-ar putea sancționa pe pescarii care nu pot solicita rambursarea garanției pentru echipamentele pierdute neintenționat sau pentru echipamentele nerecuperabile.

3.6 Conferințe