REZOLUȚIA (UE) 2020/1969 A PARLAMENTULUI EUROPEAN

din 14 mai 2020

conținând observațiile care fac parte integrantă din deciziile privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2018, secțiunea III – Comisia și agențiile executive

PARLAMENTUL EUROPEAN,

— având în vedere decizia sa privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2018, secțiunea III – Comisia,

— având în vedere deciziile sale privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetelor agențiilor executive aferente exercițiului financiar 2018,

— având în vedere articolul 99 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

— având în vedere avizele Comisiei pentru afaceri externe, Comisiei pentru dezvoltare, Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale, Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară, Comisiei pentru transport și turism, Comisiei pentru dezvoltare regională, Comisiei pentru agricultură și dezvoltare rurală, Comisiei pentru cultură și educație, Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne și Comisiei pentru drepturile femeilor și egalitatea de gen,

— având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A9-0069/2020),

A. întrucât cheltuielile Uniunii sunt un instrument important pentru realizarea obiectivelor de politică și reprezintă în medie 1,9 % din cheltuielile publice ale statelor membre;

B. întrucât, atunci când acordă Comisiei descărcarea de gestiune, Parlamentul verifică dacă fondurile au fost utilizate corect și dacă obiectivele politice au fost atinse,

Prioritățile politice

1. subliniază că, ori de câte ori Comisia, în cooperare cu statele membre, execută bugetul Uniunii și indiferent de metoda de execuție utilizată – gestiune partajată, directă sau indirectă –, respectarea statului de drept este una dintre condițiile prealabile esențiale pentru respectarea principiului bunei gestiuni financiare consacrat la articolul 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE); subliniază că toți actorii ar trebui să se străduiască să utilizeze fondurile în cel mai transparent, eficace și eficient mod; este preocupat de pierderile financiare cauzate de deficiențele generalizate în ceea ce privește statul de drept într-o serie de state membre și susține că Uniunea ar trebui să poată impune măsuri adecvate, care să includă suspendarea, reducerea și restricționarea accesului la finanțare din partea Uniunii în astfel de cazuri; salută, prin urmare, propunerea de regulament privind protecția bugetului Uniunii în cazul unor deficiențe generalizate în ceea ce privește statul de drept în statele membre și solicită adoptarea ei cu prioritate;

2. subliniază că, în contextul în care bugetul Uniunii dispune de resurse financiare limitate care ar trebui să sprijine prioritățile și responsabilitățile tot mai mari ale Uniunii, protecția intereselor financiare ale Uniunii este extrem de importantă și este nevoie de eforturi susținute la toate nivelurile pentru a preveni și combate frauda, corupția și a utilizarea abuzivă a fondurilor Uniunii; subliniază că crearea Parchetului European (EPPO) marchează o evoluție fundamentală a protejării intereselor financiare ale Uniunii; critică subfinanțarea și deficitul de personal cu care se confruntă EPPO în etapa sa de constituire, precum și subestimarea nevoilor sale de către Comisie; subliniază că EPPO trebuie să trateze până la 3 000 de cazuri pe an; evidențiază că EPPO are nevoie de cel puțin 76 de posturi suplimentare și de 8 milioane EUR pentru a deveni pe deplin funcțional până la sfârșitul anului 2020, așa cum se preconizează; încurajează ferm Comisia să prezinte un proiect de buget rectificativ; reiterează că Parlamentul se opune categoric reducerii, cu 45 de posturi, a personalului Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF);

3. reamintește că articolul 61 din Regulamentul financiar, care a intrat în vigoare la 2 august 2018, a extins definiția conflictelor de interese; invită Comisia, în calitate de gardian al tratatelor, să combată toate formele de conflict de interese și să evalueze periodic măsurile preventive adoptate de statele membre pentru a le evita; invită Comisia să propună orientări comune pentru evitarea conflictelor de interese în cazul politicienilor de rang înalt; îndeamnă Consiliul să adopte standarde etice comune cu privire la toate aspectele legate de conflictele de interese și să creeze o înțelegere comună în toate statele membre; subliniază că, având în vedere problema larg răspândită a conflictelor de interese în repartizarea fondurilor pentru agricultură alocate de Uniune, nu este de dorit ca membrii Consiliului European, miniștrii agriculturii, funcționarii sau familiile acestora să ia decizii cu privire la sprijinul pentru venit;

4. salută intenția Curții de Conturi („Curtea”) de a trece la o metodologie de atestare prin care Curtea colectează dovezi suficiente și adecvate pentru a formula o concluzie privind asigurările oferite de entitatea responsabilă; reamintește constatarea Curții potrivit căreia calitatea și fiabilitatea autorităților naționale trebuie îmbunătățite rapid, iar metodologia de atestare ar trebui să țină seama de acest lucru; recomandă Curții să își completeze verificările aleatorii cu o abordare bazată pe riscuri, astfel încât rapoartele sale privind ratele de eroare să acorde mai multă atenție domeniilor în care este cel mai probabil să apară probleme;

5. invită, prin urmare, Comisia să colaboreze strâns cu statele membre pentru a garanta date cuprinzătoare, exacte și fiabile, ținând seama de obiectivul punerii depline în aplicare a sistemului de audit unic; invită Comisia să se asigure că se utilizează o metodologie transparentă și o terminologie coerentă și să își simplifice raportarea, în special în ceea ce privește ratele de eroare, pentru a evita confuziile și lipsa de transparență;

6. observă că măsurarea gradului de realizare a priorităților, a politicilor și a programelor Uniunii reprezintă o provocare; observă însă că o monitorizare eficace a performanței este esențială pentru înțelegerea situației, pentru identificarea problemelor emergente și pentru adoptarea unor măsuri de remediere atunci când obiectivele nu sunt îndeplinite sau în cazul în care rezultatele unei politici a Uniunii ar putea avea un efect negativ asupra realizării obiectivelor stabilite ale unei alte politici;

7. solicită Comisiei: — să îmbunătățească alinierea dintre obiectivele generale stabilite la nivel înalt și obiectivele de politici și programele specifice; — să definească indicatori-cheie de performanță mai buni, care să reflecte impactul și rezultatele programelor de cheltuieli și ale politicilor Uniunii, mai degrabă decât performanța autorităților care le pun în practică; — să utilizeze informații actualizate despre performanță, astfel încât obiectivele și indicatorii să poată fi adaptați în timp util; — să pună un accent mai mare pe rezultatele și pe valoarea adăugată a finanțării Uniunii, mergând dincolo de simplele realizări;

8. salută intenția exprimată de Curte de a furniza autorităților care acordă descărcarea de gestiune o evaluare care să acopere atât dimensiunea legată de conformitate, cât și pe cea privind performanța, pentru fiecare politică a Uniunii, urmând capitol cu capitol rubricile bugetare în raportul său anual;

9. încurajează Comisia și Curtea să accelereze procesul de descărcare de gestiune către anul n+1;

10. reafirmă nevoia clară de cooperare mai strânsă între autoritățile vamale ale statelor membre, pentru a evita pagubele la bugetul Uniunii și la bugetele naționale; în special în ceea ce privește pierderile în materie de TVA, comerț electronic și produsele contrafăcute;

11. îndeamnă Comisia să analizeze, împreună cu statele membre, metode mai eficace de colectare a taxelor vamale și de recuperare a sumelor a căror plată a fost evitată în mod fraudulos; și să treacă în revistă, împreună cu statele membre, îmbunătățirile care pot fi aduse în ceea ce privește recuperarea veniturilor vamale;

12. este preocupat de riscul de subevaluare a livrărilor de bunuri comercializate electronic din țările terțe și solicită Comisiei să realizeze controale suficiente și să întreprindă activități de monitorizare în statele membre pentru a asigura o mai bună cooperare;

13. observă că Tabloul de bord european privind inovarea a arătat o tendință pozitivă în majoritatea statelor membre în ultimii ani;

14. invită Comisia să acorde o atenție mai mare distribuției geografice a fondurilor destinate cercetării, pentru a contribui la răspândirea cercetării la cel mai înalt nivel de excelență în întreaga Uniune și la crearea unor condiții de concurență echitabile pentru creștere și crearea de locuri de muncă; sugerează ca fondurile structurale să fie folosite în mai mare măsură pentru a promova inovația și excelența; subliniază că programele-cadru trebuie să finanțeze toate etapele cercetării și inovării; atrage atenția că, deși proiectele de cercetare fundamentală oferă adesea rezultate concrete numai după o perioadă mai lungă, ele sunt indispensabile pentru a asigura excelența Uniunii în cercetare și inovare, precum și pentru a atrage cei mai buni oameni de știință; constată cu preocupare că protecția intereselor financiare ale Uniunii este pusă în pericol de unele țări terțe participante la proiecte comune de cercetare;

15. își reiterează preocuparea în legătură cu nivelul ridicat de angajamente restante, cauzat, în principal, de inițierea cu întârziere a finanțării proiectelor și programelor aferente perspectivei financiare 2014-2020 și de ritmul lent de execuție a fondurilor structurale și de investiții europene (fonduri ESI); invită statele membre vizate să accelereze realizarea programelor din domeniul politicii de coeziune și execuția plăților conexe, fără a relaxa controalele necesare, precum și să mărească transparența față de solicitanți și să scadă complexitatea procesului, pentru a reduce durata perioadei de punere în aplicare; încurajează Comisia să propună revenirea la regula „n+2”; invită Comisia să monitorizeze îndeaproape punerea în aplicare de către statele membre în cazul în care există subutilizări sau rate scăzute de absorbție;

16. atrage atenția asupra importanței fundamentale pe care o au politica de coeziune și fondurile ESI pentru reducerea disparităților dintre statele membre și dintre regiuni, pentru promovarea creșterii economice și a ocupării forței de muncă, pentru combaterea sărăciei și a excluziunii sociale și, astfel, pentru îmbunătățirea vieții de zi cu zi a cetățenilor europeni;

17. invită Comisia să mărească sprijinul tehnic (sesiuni de formare, comunicare etc.) cu autoritățile naționale, regionale sau locale pentru a obține rate de absorbție mai bune;

18. observă că, potrivit dreptului Uniunii, beneficiarii care au dreptul la plăți directe în cadrul politicii agricole comune (PAC) sunt cei care cultivă terenurile; invită Comisia să se asigure că se adoptă norme pentru a evita situațiile în care subvenții din partea Uniunii sunt alocate unor beneficiari care au dobândit terenul în cauză prin mijloace ilegale sau frauduloase, astfel cum s-a constatat în unele state membre; având în vedere cazuri precum cele raportate de OLAF în Slovacia și în Italia, evidențiază că Comisia ar trebui să prezinte propuneri care să precizeze în mod clar că contractul de arendă sau de proprietate asupra unui teren trebuie să se întemeieze pe normele statului de drept și că se respectă legislația națională privind drepturile lucrătorilor, inclusiv drepturile privind veniturile lucrătorilor agricoli; invită Comisia ca, în cooperare cu agențiile naționale, să elaboreze un format standardizat și accesibil publicului (în conformitate cu decizia aplicabilă a Curții de Justiție) care să precizeze cine sunt beneficiarii finali ai PAC;

19. este profund preocupat de anchetele recente ale autorităților italiene care au dezvăluit fraude în valoare de 5,5 milioane EUR și utilizarea abuzivă în scopuri infracționale a subvențiilor agricole ale Uniunii de către mai multe structuri mafiote, care îi descurajează prin amenințări pe fermierii cinstiți să participe la vânzarea la licitație a unor terenuri aflate în proprietatea statului și ignoră dreptul național al muncii; consideră că interesele financiare ale Uniunii și fondurile contribuabililor la nivelul Uniunii riscă să fie sunt subminate de criminalitatea organizată și solicită Comisiei să adopte măsurile necesare pentru a împiedica rețelele infracționale să sustragă fonduri ale Uniunii; subliniază că sunt necesare schimburi mai bune de informații la nivel național, precum și între nivelul național și cel al Uniunii, pentru a identifica rapid organizațiile criminale care încearcă să obțină profituri ilegale; invită Comisia să consolideze sistemele de control pentru a evita repetarea unei astfel de situații; invită Comisia să țină autoritatea care acordă descărcarea de gestiune la curent cu toate evoluțiile noi;

20. invită Comisia să promoveze, la alocarea fondurilor, o mai bună abordare a echilibrului de gen și a integrării dimensiunii de gen în buget;

21. încurajează Comisia să își continue digitalizarea serviciilor;

22. invită Comisia să continue simplificarea administrativă pentru a atrage mici structuri, cum ar fi IMM-urile, care să participe la programele Uniunii sau la achizițiile publice;

23. insistă ca Comisia să propună un mecanism specific de tratare a plângerilor la nivelul Uniunii, pentru a sprijini fermierii sau beneficiarii care se confruntă, de pildă, cu practici de acaparare a terenurilor, cu abuzuri ale autorităților naționale, cu presiuni exercitate de structurile infracționale sau de criminalitatea organizată ori persoanele obligate să muncească forțat sau aduse în sclavie, oferindu-le posibilitatea de a depune o plângere la Comisie, care ar trebui să o verifice de urgență;

24. constată cu regret că majoritatea plăților directe din cadrul PAC sunt primite de un număr mic de beneficiari din anumite state membre; dezaprobă categoric crearea și încetățenirea unor structuri oligarhice în unele state membre; este profund preocupat de faptul că membrii acestor structuri oligarhice profită de fondurile Uniunii, în special în domeniul agriculturii și al coeziunii, pentru a-și consolida poziția de influență; este de părere că fondurile Uniunii ar trebui, în schimb, să aducă beneficii majorității cetățenilor Uniunii;

25. este profund îngrijorat de rapoartele recente potrivit cărora structuri oligarhice profită de pe urma fondurilor destinate agriculturii; afirmă din nou că acest lucru reprezintă o mare nedreptate care li se face contribuabililor din Uniune și mai ales micilor agricultori și comunităților rurale; invită Comisia să prezinte o propunere de modificare a PAC și a normelor politicii de coeziune în direcția unei alocări mai echitabile a fondurilor Uniunii, evitând astfel o repartizare dezechilibrată în care o mică minoritate a beneficiarilor (persoane fizice și juridice) primește marea majoritate a subvențiilor Uniunii în ambele domenii; consideră că este necesar să se modifice normele privind CFM pentru a evita situația în care o persoană fizică ce deține mai multe societăți comerciale poate primi, în cursul unui CFM, subvenții în valoare de sute de milioane de euro din partea Uniunii în cadrul PAC și al politicii de coeziune;

26. ia act de cerințele de transparență impuse de politica de coeziune și de PAC, care obligă autoritățile responsabile ale statelor membre, în conformitate cu regulile gestiunii partajate, să țină la dispoziția publicului o listă a beneficiarilor finali; invită statele membre să publice aceste date în mod uniform și să asigure interoperabilitatea informațiilor; invită Comisia să colecteze și să grupeze datele, să publice liste cu primii 50 de beneficiari ai fiecărui fond din fiecare stat membru, precum și cu primii 50 de beneficiari ai PAC și ai politicii de coeziune (persoane fizice și juridice) din toate statele membre, pentru a avea o imagine de ansamblu exactă asupra repartizării subvențiilor Uniunii;

27. solicită Comisiei ca, în deplină conformitate cu principiul gestiunii partajate: — să creeze un sistem de informare uniform și standardizat prin care statele membre să poată transmite informații privind beneficiarii finali ai fondurilor Uniunii în domeniul agriculturii și al coeziunii; subliniază că informațiile privind beneficiarii finali ar trebui să includă specificații cu privire la beneficiarii reali ai societăților (persoane fizice și juridice); — să propună un regulament de instituire a unui sistem informatic care să permită raportarea uniformă și standardizată în timp real de către autoritățile statelor membre, asigurând interoperabilitatea cu sistemele din statele membre, pentru a garanta un nivel mai ridicat de transparență și de cooperare între Comisie și statele membre și a îmbunătăți în continuare răspunderea în ceea ce privește plățile și, în special, pentru a contribui la depistarea într-un termen mai scurt a erorilor sistemice și a utilizării greșite; — să ofere asistență statelor membre pentru adaptarea sau dezvoltarea sistemelor informatice ale statelor membre în funcție de un nou sistem de raportare; — să monitorizeze calitatea și exhaustivitatea datelor furnizate de statele membre; — să asigure un nivel mai ridicat de eficacitate și promptitudine, precum și costuri birocratice mai scăzute, cu ajutorul sistemelor digitalizate moderne;

28. recunoaște că va fi nevoie de timp pentru crearea și instituirea unui astfel de sistem informatic; recunoaște fără rezerve că responsabilitatea furnizării informațiilor privind beneficiarii care fac obiectul gestiunii partajate le revine statelor membre; solicită totodată un schimb mai rapid și mai transparent de informații și date referitoare la subvențiile Uniunii în domeniul coeziunii și al PAC; solicită Comisiei să pună la dispoziția autorității care acordă descărcarea de gestiune o listă cu cei mai mari 50 de destinatari individuali (persoane fizice în calitate de beneficiari reali ai unei societăți sau ai mai multor societăți) pentru fiecare stat membru, precum și o listă a celor mai mari 50 de destinatari (persoane fizice și juridice, precum și persoane fizice în calitate de proprietari ai mai multor societăți) ai subvențiilor Uniunii cumulate la nivelul tuturor statelor membre; solicită Comisiei să furnizeze anual aceste informații autorității care acordă descărcarea de gestiune;

29. cere Comisiei să evalueze propunerile actuale privind PAC și să propună modificări, pentru a alinia viitorul regim la Pactul verde european;

30. invită Comisia să preia, în propunerile sale privind CFM și Pactul ecologic european, concluziile critice ale Curții privind lipsa de eficiență și eficacitate a ecologizării regimului PAC;

31. este preocupat, în special, de informațiile îngrijorătoare oferite de mass-media și de ONG-uri despre situația dramatică a majorității migranților vulnerabili din hotspoturi, îndeosebi a copiilor și femeilor; invită Comisia să adopte măsuri specifice în cooperare cu autoritățile statelor membre pentru a preveni deturnarea fondurilor Uniunii și pentru a evita abuzurile și traficul, precum și să asigure că fondurile Uniunii sunt utilizate pentru protecția drepturilor fundamentale;

32. subliniază că utilizarea din ce în ce mai intensă a instrumentelor financiare și a fondurilor fiduciare, alături de bugetul Uniunii, pentru realizarea politicilor acesteia în țările terțe riscă să afecteze nivelul de responsabilitate și de transparență al acțiunilor Uniunii; insistă ca Comisia să asigure că livrarea ajutorului extern este condiționată de respectarea statului de drept și a drepturilor omului în țările beneficiare; subliniază, în special, că este necesar să se garanteze că niciun fond al Uniunii nu sprijină nicio formă de muncă forțată sau de muncă a copiilor; își exprimă preocuparea cu privire la recentele relatări din mass-media conținând unele acuzații în legătură cu anumite proiecte din Eritreea; îndeamnă Comisia să acționeze rapid ca urmare a acestor afirmații și să informeze în timp util autoritatea care acordă descărcarea de gestiune;

33. salută activitatea remarcabilă desfășurată de Curte, activitate care, împreună cu rapoartele speciale, reprezintă un instrument esențial pentru transparența și buna guvernanță la nivel european; ia act de toate recomandările formulate de Curte în rapoartele speciale din 2018 și invită instituțiile europene să le dea curs rapid;

Declarația de asigurare a Curții

34. salută constatarea Curții potrivit căreia conturile aferente exercițiului 2018 sunt fiabile, la fel cum a constatat începând din 2007, precum și concluzia Curții potrivit căreia veniturile nu au fost afectate de un nivel semnificativ de eroare în 2018;

35. constată cu satisfacție că angajamentele subiacente conturilor pentru exercițiul încheiat la 31 decembrie 2018 sunt, sub toate aspectele semnificative, conforme cu legile și reglementările în vigoare;

36. salută tendința pozitivă ce caracterizează eroarea cea mai probabilă emisă de Curte față de cea din anii trecuți, deoarece în 2018 plățile au fost afectate de o rată de eroare cea mai probabilă de 2,6 % ( 1 )

37. constată că, pentru a treia oară consecutiv în 26 de ani, Curtea a emis o opinie cu rezerve (și nu o opinie contrară) privind legalitatea și regularitatea plăților subiacente conturilor, ceea ce înseamnă că, potrivit opiniei Curții, erorile semnificative s-au limitat în principal la cheltuielile bazate pe rambursarea costurilor, care reprezintă aproximativ jumătate din eșantionul supus auditului;

38. regretă faptul că, pentru al 26-lea an consecutiv, plățile sunt afectate de un nivel semnificativ de eroare din cauza eficacității parțiale a sistemelor de supraveghere și de control; subliniază că statele membre dispuneau de suficiente informații pentru a preveni, detecta și corecta o parte semnificativă a erorilor înainte de declararea cheltuielilor către Comisie și că, dacă s-ar fi folosit aceste informații, rata de eroare estimată ar fi fost considerabil mai mică; invită Comisia să pregătească instrumentele necesare pentru a îmbunătăți în mai mare măsură detectarea erorilor de către autoritățile statelor membre;

39. observă că, acolo unde plățile s-au făcut pe baza rambursării costurilor, Curtea estimează rata de eroare la 4,5 % (față de 3,7 % în 2017 și 4,8 % în 2016), în timp ce rata de eroare pentru plățile bazate pe dreptul la plată ( 2 ) a fost sub pragul de semnificație de 2 %, cu excepția unor scheme de dezvoltare rurală; regretă faptul că rata de eroare nu este cuantificată în mod clar pentru plățile bazate pe drepturi la plată;

40. atrage atenția că Curtea a constatat cel mai ridicat nivel estimat de eroare pentru cheltuielile incluse la „coeziune economică, socială și teritorială” (5,0 %), în timp ce rata de eroare semnificativă cea mai scăzută a cheltuielilor pentru „competitivitate pentru creștere și locuri de muncă” s-a situat la pragul de semnificație de 2,0 %;

41. subliniază că, în opinia Curții, cheltuielile pentru cercetare rămân un domeniu cu risc ridicat și principala sursă de eroare de la rubrica „Competitivitate”;

42. constată că Curtea a furnizat în 2018 rate de eroare specifice pentru patru rubrici CFM: „Competitivitate”, „Coeziune”, „Resurse naturale” și „Cheltuieli administrative”;

43. subliniază că, pentru exercițiul 2018, Curtea a prezentat o rată de eroare per domeniu de politici dar nu a estimat niveluri de eroare pentru domeniile de cheltuieli de la rubrica 3 a CFM, Securitate și cetățenie, și de la rubrica 4 Europa în lume; solicită Curții să analizeze dacă un audit al unui eșantion reprezentativ pentru aceste două rubrici ar putea fi util pentru evaluarea tranzacțiilor financiare; constată, de asemenea, că Curtea nu a emis rate de eroare specifice privind dezvoltarea rurală și operațiunile de piață din cadrul PAC, nici rate de eroare individuale pentru Fondul social european (FSE), Fondul european de dezvoltare regională (FEDR) și fondul de coeziune (FC); sugerează Curții să ia în considerare revizuirea strategiei sale de eșantionare pentru a asigura o mai bună comparabilitate de la un an la altul;

44. regretă că Curtea nu a estimat niveluri de eroare pentru domeniile de cheltuieli de la rubrica 3 a CFM, Securitate și cetățenie, și de la rubrica 4 Europa în lume; consideră că, deși cifrele aferente acestor rubrici sunt relativ scăzute, ele prezintă o importanță politică deosebită; subliniază că auditarea unui eșantion reprezentativ de cheltuieli din cadrul acestor două rubrici este esențială pentru o evaluare riguroasă și independentă a tranzacțiilor financiare, precum și pentru o supraveghere mai eficientă a utilizării fondurilor Uniunii de către Parlament și solicită Curții să furnizeze în următoarele rapoarte anuale date privind rata de eroare pentru plățile efectuate în cadrul acestor rubrici;

45. observă că Curtea a auditat tranzacții în valoare totală de 120,6 miliarde EUR și că rubrica „Resurse naturale” constituie cel mai mare procent din eșantionul total (48 %), în timp ce ponderea rubricii 1b „Coeziune” a CFM este relativ scăzută (circa 20 %); ia act de repartizarea eșantionului supus auditului, având în vedere rata foarte ridicată de eroare pe care o prezintă politica de coeziune; sugerează Curții să ia în considerare atât cota din totalul cheltuielilor Uniunii, cât și riscul legat de erori atunci când decide cu privire la atribuirea unui procentaj în eșantionul total supus auditului;

46. este surprins de decizia Curții potrivit căreia resursele naturale ar trebui să constituie partea majoritară a eșantionului supus auditului pentru auditul financiar și de conformitate anual, în timp ce plățile directe aferente PAC nu sunt supuse erorii; constată însă că, în domeniul plăților directe, mai multe cazuri de conflicte de interese, de criminalitate organizată și de corupție au fost făcute publice și au fost urmate de audituri ale Comisiei; invită Comisia și statele membre să ia măsuri mai adecvate pentru a preveni și soluționa cazurile care pun în pericol PAC;

47. subliniază că eșantionul supus auditului în domeniul coeziunii a fost diferit din cel din anul anterior și a constat în plăți finale pentru perioada 2007-2013 și în cheltuieli înscrise în conturi acceptate anual de Comisie pentru perioada 2014-2020; sugerează că acest lucru înseamnă că Curtea a efectuat teste pe operațiuni pentru toate măsurile corective relevante care fuseseră implementate la nivel de stat membru; regretă că, în pofida acestei metodologii de audit, rata de eroare a fost cuantificată la un nivel foarte ridicat, de 5 %;

48. subliniază că, la fel ca în anii precedenți, erorile legate de eligibilitate (și anume, includerea unor costuri neeligibile în declarațiile de cheltuieli ori neeligibilitatea proiectelor, a activităților sau a beneficiarilor) au contribuit cel mai mult în 2018 la nivelul de eroare estimat pentru cheltuielile cu risc ridicat;

49. subliniază însă că impactul erorilor privind eligibilitatea a scăzut față de 2017 (în 2018: 68 %; în 2017: 93 %); constată că acest lucru se explică prin faptul că, pentru 2018, Curtea a identificat un număr semnificativ mai mare de erori în ceea ce privește achizițiile publice, normele în materie de ajutoare de stat și procedurile de atribuire a granturilor; invită Comisia să acorde o atenție deosebită acestor categorii de erori și să aprecieze dacă acestea prezintă un risc pentru libera concurență sau chiar dacă indică existența unor posibile cazuri de corupție; în acest ultim caz, Comisia ar trebui să adopte fără ezitare măsuri corective și să informeze EPPO;

50. invită Comisia să raționalizeze și să simplifice cadrele strategice care reglementează execuția bugetului Uniunii, consolidând astfel răspunderea în ceea ce privește rezultatele și sporind claritatea și transparența pentru toate părțile interesate;

Raportul anual privind gestionarea și performanța: realizări în ceea ce privește gestionarea

Fiabilitatea datelor comunicate de către Comisie

51. regretă că Curtea nu a auditat raportul anual privind gestiunea și performanța (RAGP); subliniază că Curtea a examinat însă unele rapoarte anuale de activitate, în special cele ale DG AGRI, DG DEVCO, DG ECHO, DG NEAR, DG EMPL și DG REGIO;

52. arată că, în capitolul privind sinteza gestiunii financiare din raportul anual privind gestiunea și performanța, Comisia raportează un risc estimat la plăți de 1,7 % și confirmă că „riscul la plată este cel mai apropiat de eroarea cea mai probabilă a Curții” (p. 152 din RAGP 2018 ( 3 ) );

53. observă că Comisia a insistat în 2018 că progresele s-au datorat în principal scorului bun din domeniul coeziunii, de 1,1 % ( 4 ) ; constată cu surprindere că, pentru același an calendaristic, 2017, DG REGIO menționează în raportul său anual de activitate pe 2018 (p. 70) o altă rată de eroare de 1,95 %;

54. observă că directorul general al DG EMPL explică în raportul său anual de activitate pe 2018, la p. 83, că: — „în rapoartele anuale de activitate pe 2017, directorii generali ai DG REGIO și DG EMPL au decis să estimeze riscul realizând o proiecție a ratei provizorii de eroare reziduală pentru cheltuielile din anul calendaristic 2017, cheltuieli pe care nu le acceptaseră și validaseră încă”; — „CCE este de părere că rapoartele anuale de activitate (RAA) ar trebui să fie raționalizate în continuare și adaptate la noul cadru de control și de asigurare. Acest cadru înseamnă că este nevoie de aproape doi ani începând de la sfârșitul perioadei contabile relevante până când Comisia va putea prezenta un prim raport privind fiabilitatea ratei erorilor reziduale a autorităților de audit pentru un exercițiu financiar dat”;

55. solicită Comisiei să se asigure că RAGP este pe deplin fiabil și nu se bazează pe previziuni;

56. observă că, în cadrul relațiilor externe, DG NEAR și DG DEVCO utilizează în RAA ratele erorilor reziduale (RER) generate de studiile privind RER efectuate de companii externe;

57. subliniază că RER se calculează în ceea ce privește tranzacțiile aferente contractelor încheiate doar în perioada 1 septembrie 2017-31 august 2018 (caseta 9.5 din raportul anual al Curții pe 2018) pentru care au fost aplicate toate controalele și verificările;

58. subliniază că RER ale DG DEVCO și DG NEAR nu includ doar plățile efectuate în 2018;

59. reamintește că, în ceea ce privește Fondul pentru azil, migrație și integrare/ Fondul pentru securitate internă (FAMI/FSI), DG HOME a atras atenția în 2018 că „raportează doar rata de eroare reziduală, deoarece, astfel cum prevede temeiul juridic, autoritățile naționale de audit nu trebuie să raporteze DG HOME ratele de eroare detectate” (a se vedea răspunsul la întrebarea 14, audierea Avramopoulos din 18 octombrie 2018); în consecință, constată că rata de eroare raportată este cea reziduală, adică rata de eroare estimată minus orice sumă corespunzătoare oricărei acțiuni corective adoptate care a redus deja în mod efectiv expunerea ( 5 )

60. este de acord cu opinia Curții (exprimată la punctul 6.74 din raportul anual al Curții pentru 2018) potrivit căreia în RAGP Comisia prezintă un risc estimat la plăți pentru „coeziune economică, socială și teritorială care se referă la cheltuieli care nu au parcurs încă întregul ciclu de control”; regretă că acest lucru înseamnă că Comisia evaluează rata de eroare pentru politica de coeziune plecând de la simple estimări, comparativ cu exercițiul financiar 2017-2018, și nu pe baza cifrelor reale verificate pentru exercițiul financiar 2018;

61. subliniază că, din acest motiv, Curtea a observat că datele furnizate de Comisie în RAGP privind coeziunea socială și teritorială nu sunt fiabile (punctul 6.74 din raportul anual al Curții pe 2018);

62. subliniază, de asemenea, că, deoarece rata de eroare declarată de Comisie în domeniile coeziunii, relațiilor externe și în unele domenii care țin de politica internă se bazează pe riscul rezidual, nu se justifică comparația dintre riscul la plată raportat de Comisie în RAGP și nivelul estimat de eroare al Curții;

63. atrage atenția că, dacă riscul la plată comunicat de Comisie integrează deja corecțiile financiare, capacitatea corectivă a Uniunii s-ar putea să fie supraestimată; regretă că acest lucru poate influența fiabilitatea;

64. regretă că erorile constatate reflectă deficiențe persistente în ceea ce privește regularitatea cheltuielilor declarate de autoritățile de management și că Curtea a identificat deficiențe în metodologiile de eșantionare ale autorităților de audit;

65. este de părere că, dacă ordonatorii de credite delegați, atunci când dezvăluie domeniile specifice ale cheltuielilor pentru care formulează o rezervă, se referă la pragul de semnificație de 2 % numai în contextul „ratei de eroare reziduală”, aceștia riscă să nu protejeze în mod adecvat bugetul Uniunii;

66. regretă faptul că estimările fiecărei DG privind nivelul cheltuielilor neregulamentare nu se bazează pe o metodologie consecventă;

67. subliniază că RAA ale DG-urilor și RAGP utilizează o terminologie complexă și incoerentă, care face dificilă compararea rezultatelor raportate de la o DG la alta și de-a lungul timpului;

68. constată, în special, că „CCE este de părere că Comisia prezintă în RAA ale DG REGIO și DG EMPL cel puțin 13 rate diferite pentru cele două perioade de programare ca măsură a cheltuielilor expuse riscului. Un număr atât de mare de rate ar genera o lipsă a clarității și o potențială confuzie în ceea ce privește pertinența lor și asigurarea oferită” (RAA 2018 al DG EMPL, p. 83);

69. observă că, în loc să facă trimitere, la fel ca în 2017, la noțiunea de rată de eroare reziduală, Comisia folosește în RAGP pe 2018 termenul „rată de eroare la închidere”; constată că aceasta reprezintă riscul la momentul plății din care se scad viitoarele corecții și recuperări estimate pe care gestionarii fondurilor Uniunii preconizează că le vor executa în raport cu cheltuielile din 2018 în cursul următorului an din programele curente; atrage atenția că această rată de eroare este doar o estimare;

70. constată că, în conformitate cu raportul anual privind gestiunea și performanța pentru bugetul Uniunii în 2018, 30 de ordonatori de credite delegați au emis o asigurare fără rezerve (la fel de mulți ca în 2017), în timp ce 20 de declarații (la fel de multe ca în 2017) au fost însoțite de un total de 40 de rezerve în 2018 (38 de rezerve în 2017 și 37 de rezerve în 2016);

71. subliniază că Comisia a emis 40 de rezerve pentru 2018: 2 rezerve au fost noi, iar 38 au fost recurente; constată că cinci rezerve recurente au fost actualizate de la „se poate cuantifica” la „nu se poate cuantifica” (ori invers) sau s-a modificat sfera de aplicare și că, pentru toate rezervele, s-a calculat sau s-a recalculat impactul asupra cheltuielilor din 2018; constată, prin urmare, că suma expusă riscului la momentul raportării cheltuielilor din 2018 și care face obiectul rezervelor este estimată la 1 078 de milioane EUR (1 053 de milioane EUR în 2017, 1 621 de milioane EUR în 2016 și 1 324 de milioane EUR în 2015);

72. regretă că, în pofida îmbunătățirilor aduse metodologiei de analiză a impactului acțiunilor corective, Comisia nu a eliminat riscul ca impactul acțiunilor corective să fie supraevaluat; atrage atenția că, într-un astfel de caz, toate ratele erorilor reziduale raportate în RAGP sunt lipsite de fiabilitate;

73. subliniază în special faptul că, pentru mai mult de trei sferturi din cheltuielile pe 2018, direcțiile generale ale Comisiei își bazează estimările privind sumele supuse riscului pe datele furnizate de autoritățile naționale, deși din rapoartele anuale de activitate ale direcțiilor generale vizate ale Comisiei (DG AGRI, DG REGIO și DG EMPL) reiese că fiabilitatea și calitatea controalelor mai multor state membre rămâne problematică;

74. își reiterează solicitarea ca Comisia și statele membre să instituie proceduri solide prin care să confirme data, originea și cuantumul măsurilor de corecție și să prezinte informații care să reconcilieze, în măsura posibilului, exercițiul în cursul căruia se efectuează plata în cauză, exercițiul în cursul căruia se detectează eroarea legată de aceasta și exercițiul în cursul căruia recuperările sau corecțiile financiare sunt publicate în notele care însoțesc conturile;

75. ia act de faptul că, în total, există 208 cazuri pentru care OLAF a formulat recomandări în perioada 2012-2018 și față de care autoritățile naționale nu au luat nicio decizie ( 6 ) ; subliniază că, în anumite state membre, cazurile în care recomandările OLAF nu sunt urmate de niciun fel de acțiuni ale autorităților statelor respective reprezintă chiar majoritatea cazurilor, ceea ce ar putea afecta direct interesele financiare ale Uniunii și ale cetățenilor;

76. ia act cu preocupare de cele nouă cazuri de suspiciune de fraudă care i-au fost comunicate OLAF de către Curte în 2018;

77. invită Comisia să simplifice și să armonizeze mai bine practicile și metodele direcțiilor generale pentru a fi în măsură să respecte pe deplin dispozițiile articolului 247 din Regulamentul financiar și, în special, ale alineatului (1) litera (b), la care se prevede că: „… raportul anual privind gestiunea și performanța, […] incluzând informații cu privire la principalele mecanisme de guvernanță ale Comisiei, precum și: (i) o estimare a nivelului de eroare în cheltuielile Uniunii, bazată pe o metodologie consecventă și o estimare a corecțiilor viitoare; …”;

78. invită Comisia ca, în conformitate cu articolul 247 din Regulamentul financiar, să își alinieze metodologia la cea utilizată de Curte și să furnizeze autorității de control bugetar o singură rată de eroare corespunzătoare riscului la momentul plății (rata de eroare la momentul plății); invită Comisia să publice separat o estimare a corecțiilor viitoare (rata erorilor reziduale); îndeamnă Comisia să aplice o terminologie coerentă în toate direcțiile generale atunci când raportează cu privire la aceste două estimări; solicită să fie informat cu privire la progresele înregistrate în acest domeniu până la 30 iunie 2021;

79. invită Comisia să ia măsurile necesare pentru a obține date fiabile de la statele membre privind rata de eroare la momentul plății; invită Comisia să efectueze ajustările corespunzătoare, în timp util, dacă se detectează deficiențe în controalele statelor membre;

80. invită Comisia să ia toate măsurile necesare pentru a obține date fiabile de la statele membre privind rata de eroare la momentul plății;

81. invită Comisia: (a) să examineze și să revizuiască ambele părți ale raportului anual privind gestiunea și performanța în raportul său anual; precum și (b) să examineze dacă, în rapoartele anuale de activitate ale direcțiilor generale, pragul de semnificație utilizat pentru a declanșa mecanismele de rezervare ar trebui exprimat ca risc la momentul plății și nu ca rată a erorilor reziduale;

Gestiunea bugetară și financiară

82. constată că în 2018 creditele de angajament și creditele de plată disponibile în bugetul final au fost utilizate aproape integral; 99,5 % din creditele de angajament și 98,6 % din creditele de plată;

83. evidențiază că în 2018 a existat o creștere semnificativă a cererilor de plată din partea statelor membre pentru fondurile ESI;

84. constată cu îngrijorare că, în principal din cauza întârzierilor, au fost restituite la bugetul UE cuantumuri substanțiale corespunzând prefinanțărilor anuale neutilizate din fondurile ESI; 8,1 miliarde EUR în 2018 (comparativ cu 5,4 miliarde EUR în 2017), ceea ce a dus la creșterea semnificativă a veniturilor alocate în acești doi ani;

85. subliniază că în 2018: — nu au fost necesare plăți suplimentare și marja globală pentru plăți, în cuantum de 5,3 miliarde EUR, disponibilă din exercițiile precedente nu a trebuit să fie utilizată; — suma de 5,3 miliarde EUR nu a putut să fie transferată în exercițiile următoare deoarece plafoanele pentru 2019 și pentru 2020 ale marjei globale pentru plăți fuseseră atinse; și — o sumă suplimentară de 11,2 miliarde EUR corespunzând unor credite de plată neutilizate în 2018 nu a putut fi transferată în 2019 sau în 2020;

86. subliniază că, potrivit previziunilor Curții (punctele 2.15 și 2.16 din raportul anual al Curții), un total de 44,9 miliarde EUR riscă să rămână neutilizați până în 2020; reamintește că flexibilitatea pe care o oferă marja globală pentru plăți ia sfârșit atunci când se încheie actualul CFM, și anume în 2020;

87. subliniază cu îngrijorare că: — cuantumul aferent angajamentelor restante a continuat să se mărească, ajungând la 281,2 miliarde de euro la sfârșitul exercițiului 2018 (comparativ cu 267,3 miliarde EUR în 2017) și că el a crescut cu 36 % (73,7 miliarde EUR) în ultimii șapte ani începând din 2011, care este exercițiul corespunzător din CFM anterior; — conform previziunilor pe termen lung ale Comisiei (7), angajamentele restante vor atinge suma de 313,8 miliarde EUR până în 2023, estimare care este apropiată de previziunile Curții;

88. este îngrijorat de faptul că angajamentele restante au continuat să crească în 2018, atingând un nou record; acest lucru reprezintă un risc mare; invită Comisia, pentru a reduce angajamentele restante actuale și a preveni apariția unor angajamente restante în viitor, să își îmbunătățească previziunile financiare și, după caz, să ajute țările să găsească proiecte eligibile, în special proiecte cu o clară valoare adăugată europeană;

89. reamintește că nivelul ridicat al angajamentelor restante este cauzat în principal de ritmul lent de execuție a fondurilor ESI, dar și de decalajul anual dintre angajamente și plăți și de creșterea dimensiunii bugetului UE (a se vedea studiul rapid de caz al Curții intitulat „Angajamentele restante în bugetul UE – o privire mai atentă”);

90. împărtășește preocuparea Curții cu privire la riscul ridicat să nu existe suficiente credite de plată disponibile pentru a acoperi toate sumele datorate în primii ani ai noului CFM și la faptul că în această situație este posibil să se regăsească în special exercițiul 2021, primul an al noului CFM 2021-2027 (punctul 2.20 din raportul anual al Curții);

91. evidențiază că riscul insuficienței creditelor de plată este cu atât mai mare cu cât execuția fondurilor ESI a fost și mai întârziată decât în CFM anterior; în acest sens, subliniază faptul că în 9 din cele 13 state membre care au aderat la Uniune începând cu 2004 angajamentele restante reprezintă peste 15 % din cheltuielile anuale ale administrațiilor lor publice și că, în cazul în care nu vor fi disponibile suficiente credite de plată pentru a acoperi toate sumele, acest lucru ar putea reprezenta o mare provocare financiară și politică, atât în aceste țări, cât și în cadrul Uniunii;

92. evidențiază că, potrivit Curții: per ansamblu, absorbția fondurilor ESI de către statele membre a fost mai scăzută decât în exercițiul corespunzător din precedentul CFM (punctele 2.22-2.24 din raportul anual al Curții pe 2018);

93. evidențiază, în special, că numai Bulgaria, Luxemburg, Austria, România și Finlanda au o rată de absorbție mai rapidă în cadrul actualului CFM decât în perioada anterioară;

94. subliniază că garanțiile sprijinite din bugetul Uniunii s-au înmulțit în ultimii ani și că acest lucru se datorează, în principal, faptului că s-au adăugat garanțiile furnizate prin Fondul european pentru investiții strategice (EFSI) și cele furnizate prin Fondul european pentru dezvoltare durabilă; ia act de faptul că alte garanții includ garanțiile aferente mandatului de acordare a împrumuturilor externe încredințat Băncii Europene de Investiții (BEI) și garanțiile Uniunii pentru activități de împrumut și de creditare, care sunt, în principal, împrumuturi acordate statelor membre;

95. ia act cu îngrijorare de faptul că înmulțirea garanțiilor crește expunerea bugetului Uniunii la riscuri, nivelul de pierderi preconizate de Comisie fiind acoperit de fonduri de garantare, pe care noul CFM le va reuni într-un fond comun de provizionare;

96. evidențiază că în ultimii ani, Uniunea a recurs din ce în ce mai mult la instrumente financiare și garanții bugetare încredințate Grupului BEI și că Grupul BEI are o relație complexă cu bugetul Uniunii și diferite mecanisme de asigurare a răspunderii față de instituțiile Uniunii;

97. reamintește că în prezent operațiunile acestui grup care nu sunt finanțate de la bugetul Uniunii, dar care servesc aceleași obiective pe care le are și Uniunea nu intră sub incidența mandatului de audit al Curții; reliefează faptul că, cu alte cuvinte, Curtea nu este în măsură să furnizeze o imagine completă a legăturilor dintre operațiunile Grupului BEI și bugetul Uniunii; sprijină, în special, solicitarea Curții de a audita operațiunile BEI nelegate de bugetul Uniunii; solicită ca la reînnoirea acordul tripartit între Comisie, BEI și Curte, prevăzută în 2020, să fie incluse dispoziții care să permită Curții un acces mai larg la auditul operațiunilor BEI, pentru a îmbunătăți controlul extern; invită, în plus, Grupul BEI să crească transparența următoarelor chestiuni: operațiunile sale economice, utilizarea garanției bugetare a Uniunii, adiționalitatea operațiunilor BEI și posibilele planuri viitoare privind o filială a BEI consacrată dezvoltării; solicită încheierea unui memorandum de înțelegere între BEI și Parlament pentru a îmbunătăți pe viitor accesul Parlamentului la documentele BEI și la datele referitoare la orientarea strategică și politicile de finanțare în vederea consolidării responsabilității Băncii;

98. aprobă principalele recomandări formulate de Curte în capitolul 2 din raportul său anual pentru 2018;

99. invită Comisia să ia măsuri pentru a evita presiunea nejustificată asupra nivelului creditelor de plată în primii ani ai CFM pentru perioada de programare 2021-2027; cere ca aceste măsuri să includă: (a) îmbunătățirea exactității previziunilor privind nevoile de plată; (b) adresarea către autoritatea bugetară a invitației: (i) de a asigura, pentru următorul CFM, un echilibru adecvat între creditele de angajament și creditele de plată înscrise în buget prin majorarea creditelor de plată, modificarea normelor privind angajarea sau reducerea creditelor de angajament; (ii) de a ține seama, astfel, de posibilitatea ca, în 2021 și în 2022, să se primească un volum mare de cereri de plată și de faptul că creditele de plată neutilizate nu pot fi transferate către următorul CFM; (c) facilitarea adoptării în timp util a cadrelor juridice și promovarea planificării timpurii a programelor de către statele membre;

100. invită Comisia să asigure, de îndată ce este înființat fondul comun de provizionare, o gestionare eficace și o monitorizare la zi a expunerii bugetului UE la garanțiile aferente; în acest context, invită Comisia să își bazeze calculul ratei efective de provizionare pe o metodologie prudentă bazată pe bunele practici recunoscute;

101. invită Comisia să prezinte anual autorității bugetare cuantumul global și o defalcare a fondurilor transferate de la bugetul Uniunii pentru instrumentele financiare gestionate de Grupul BEI, precum și să prezinte informații privind nivelul executării acestor fonduri;

Obținerea de rezultate de la bugetul Uniunii

102. subliniază că scopul informațiilor referitoare la performanță este de a indica dacă politicile și programele Uniunii își ating obiectivele în mod eficient și eficace; sugerează ca, dacă este nevoie de îmbunătățiri, să se folosească informațiile referitoare la performanță drept bază în procesul de elaborare a măsurilor corective necesare și ca punerea lor în aplicare să fie monitorizată în mod continuu;

103. salută faptul că Curtea a analizat în 2018 informațiile referitoare la performanță publicate de Comisie și a revizuit, în special, indicatorii de performanță din: — fișele de program care însoțesc proiectul de buget pe 2019; — prezentarea generală a performanței programelor finanțate din bugetul UE în perioada 2014-2020, publicată pentru prima dată în mai 2018;

104. insistă asupra ideii că auditurile de conformitate și cele ale performanței reprezintă două fețe ale aceleiași monede; subliniază că îmbinarea celor două dimensiuni, și anume evaluarea rezultatelor obținute, asigurând în același timp legalitatea și regularitatea cheltuielilor, ar trebui să permită autorităților de descărcare de gestiune să garanteze valoarea adăugată a Uniunii și să controleze execuția bugetului a Comisiei;

105. regretă, încă o dată, faptul că rapoartele anuale de activitate ale directorilor generali ai Comisiei nu includ o declarație semnată de aceștia cu privire la calitatea datelor raportate privind performanța și că, prin urmare, prin adoptarea RAGP, colegiul comisarilor își asumă responsabilitatea politică globală pentru gestiunea financiară a bugetului Uniunii, dar nu și pentru informațiile cu privire la performanță și rezultate;

106. salută și urmărește cu mare interes intenția Curții de a-și actualiza evaluarea privind performanța cheltuielilor Uniunii în raportul său anual și, în special, de a prezenta, pentru fiecare rubrică din CFM, un capitol privind conformitatea și performanța;

107. salută faptul că Curtea a introdus în capitolul 3 din raportul său anual pentru 2018, la rubrica „Obținerea de rezultate pornind de la bugetul UE”, un rezumat al principalelor rapoarte speciale publicate în anul respectiv, clasificate în funcție de rubricile CFM; ia act de faptul că, în 2018, răspunsurile publicate la rapoartele Curții arată că entitățile auditate au acceptat pe deplin 78 % din cele 388 de recomandări emise de Curte (comparativ cu 68 % în 2017) și că, în 18 % din cazuri, recomandările au fost puse în aplicare doar în anumite privințe, continuând să existe lacune semnificative; ia act de faptul că numai 6 % dintre recomandări nu au fost puse în aplicare;

108. este preocupat de faptul că, în unele state membre, capacitatea administrativă ar putea fi insuficientă;

109. este îngrijorat că, în ansamblu, datele incluse în fișele de program sugerează că progresul către obiectivele de performanță este moderat, lucru ce poate fi explicat prin demararea târzie și lentă atât a programelor de coeziune, cât și a programelor de dezvoltare rurală;

110. reliefează că, potrivit Curții, indicatorii nu ofereau întotdeauna o imagine fidelă a progreselor reale înregistrate;

111. insistă asupra ideii că atât calcularea progresului către obiectiv în raport cu valoarea de referință, cât și progresul către obiectiv raportat de Comisie în prezentarea generală a performanței programelor ar trebui tratate cu precauție, deoarece mulți indicatori nu au fost bine aleși sau nu s-a putut calcula progresul pentru o serie de indicatori; ia act de faptul că pentru aproape jumătate dintre indicatori, nu a fost posibil să se calculeze progresul către obiectiv înregistrat în raport cu valoarea de referință;

112. constată cu îngrijorare că pentru unele programe, datele disponibile erau de o calitate insuficientă și că anumite programe prevăd obiective ce nu sunt îndeajuns de ambițioase;

113. invită Comisia să promoveze includerea în fișele de program a unor indicatori care: (a) printr-un echilibru mai bun între resurse, realizări, rezultate și impacturi, furnizează informații mai relevante cu privire la realizările programelor de cheltuieli ale Uniunii; (b) au o legătură clară cu acțiunile finanțate prin programele de cheltuieli ale Uniunii; (c) reflectă realizările programelor de cheltuieli ale Uniunii mai degrabă decât performanța Comisiei și a altor organisme de punere în aplicare a acestor programe; și (d) acoperă obiectivele programelor;

114. insistă ca, pentru a putea calcula progresele către obiectiv în raport cu valoarea de referință, Comisia să propună, pentru toate programele, cadre de performanță cu caracteristicile menționate în continuare pentru indicatorii de performanță și asupra ideii că, în cazul în care Comisia consideră că acest lucru nu este semnificativ pentru un indicator specific, ea ar trebui să își explice alegerea în fișele de program: (a) valori de referință cantitative, cu precizarea anului valorii de referință; (b) obiective de etapă cantitative; (c) obiective cantitative, cu precizarea anului în care trebuie atins obiectivul; (d) date care să aibă nivelul de calitate necesar pentru ca progresele către obiectiv înregistrate în raport cu valoarea de referință să poată fi calculate cu ușurință;

115. invită Comisia să urmărească să obțină în timp util informații referitoare la performanță pentru toți indicatorii de performanță, de exemplu, prin introducerea unor instrumente de raportare noi pe platforme de internet;

116. invită Comisia să documenteze obiectivele și țintele programelor, inclusiv valorile de referință, astfel încât autoritatea bugetară să le poată evalua nivelul de ambiție și rezultatele în ceea ce privește atingerea obiectivelor;

117. subliniază că, în cazul proiectelor de infrastructură de mare amploare, este important să se monitorizeze cu strictețe eventualul risc de corupție și fraudă; invită Comisia să efectueze evaluări ex ante și ex post atente și independente cu privire la proiectul care urmează să fie finanțat;

118. invită Comisia să îmbunătățească în continuare prezentarea generală a performanței programelor, în special prin: (a) utilizarea unei metode de calcul al progreselor către obiectiv în raport cu valoarea de referință și, dacă Comisia consideră că acest lucru nu este fezabil pentru un indicator specific, ea ar trebui să își explice abordarea în prezentarea generală a performanței programelor; (b) explicarea raționamentului utilizat pentru selectarea indicatorilor de performanță pentru fiecare program;

119. invită Comisia să sprijine în continuare statele membre, astfel încât atât calitatea, cât și numărul controalelor să fie îmbunătățite și pentru a asigura schimbul de bune practici în combaterea fraudelor;

Venituri

Raportul anual al Curții pentru 2018

120. ia act cu satisfacție de faptul că Curtea precizează că nivelul de eroare din cadrul veniturilor nu era semnificativ și că sistemele legate de venituri erau, per ansamblu, eficace;

121. remarcă faptul că, pentru al treilea an consecutiv, DG Buget a exprimat o rezervă cu privire la valoarea resurselor proprii tradiționale colectate de Regatul Unit, dat fiind faptul că acest stat membru nu a pus la dispoziția bugetului Uniunii taxele vamale eludate la importurile de produse textile și de încălțăminte;

122. ia act cu îngrijorare de faptul că sfera de aplicare a rezervei formulate de Curte a fost extinsă pentru a include și alte potențiale pierderi de resurse proprii tradiționale ale statelor membre ca urmare a subevaluării menționate anterior, care nu au fost încă estimate;

123. regretă că, după solicitarea adresată Regatului Unit, în 2011, de a stabili profiluri de risc pentru importurile subevaluate de produse textile și de încălțăminte provenite din China, Comisia a avut nevoie de mai bine de șapte ani pentru a lansa o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor;

124. salută faptul că, în 2018, Comisia a trimis un aviz motivat Regatului Unit, după ce a calculat totalul pierderilor (suma principală și dobânzile) pentru bugetul Uniunii la 2,8 miliarde EUR și că, în martie 2019, Comisia a sesizat Curtea de Justiție a Uniunii Europene cu privire la acest caz;

125. regretă faptul că principalele controale interne în materie de resurse proprii tradiționale pe care Curtea le-a evaluat la nivelul Comisiei și în anumite state membre au fost doar parțial eficace;

126. ia act cu îngrijorare de faptul că, în Spania, Curtea a identificat deficiențe în sistemele de control utilizate pentru întocmirea situațiilor lunare privind taxele vamale colectate;

127. ia act cu îngrijorare de faptul că, în eșantionul aleatoriu de trei țări selectate, Curtea a observat deficiențe în ceea ce privește gestionarea taxelor constatate, dar necolectate încă; constată că aceste deficiențe au vizat, în principal, întârzieri în recuperarea prin executare silită a datoriilor vamale și înregistrarea sau anularea tardivă a datoriilor în sistemul contabil; ia act de deficiențele în verificările efectuate de Comisie cu privire la situațiile contabile ale statelor membre referitoare la resursele proprii tradiționale;

128. regretă că, în ceea ce privește eficiența sistemelor pentru colectarea, raportarea și punerea la dispoziție a sumelor corecte în contul resurselor proprii tradiționale, programul de inspecție al Comisiei pentru 2018 nu a fost suficient susținut de o evaluare structurată și documentată a riscurilor și că acesta nu clasifica statele membre în funcție de nivelul de risc și nici nu prezenta impactul și probabilitatea riscurilor;

129. constată cu îngrijorare că, după primirea, lunar sau trimestrial, a situațiilor contabile referitoare la resursele proprii tradiționale, Comisia nu a efectuat o analiză sistematică a modificărilor neobișnuite în situațiile contabile respective și nici nu a colectat informații relevante care să explice motivele acestor modificări;

130. evidențiază că numărul rezervelor privind VNB-ul și cel al rezervelor privind TVA-ul rămân neschimbate în ansamblu, în timp ce numărul punctelor care necesită soluționare în legătură cu resursele proprii tradiționale a crescut cu 14 % ( 8 )

131. regretă faptul că analiza realizată de Curte cu privire la anumite puncte care necesită soluționare în legătură cu resursele proprii tradiționale și care au un impact financiar a evidențiat unele întârzieri în acțiunile subsecvente ale Comisiei și în închiderea de către Comisie a acestor puncte; în plus, ia act de faptul că Curtea a constatat că 27 % dintre punctele care necesită soluționare rămăseseră nefinalizate de mai mult de cinci ani;

132. constată că TVA-ul contribuie cu 12 % la veniturile Uniunii, care au fost de 145 de miliarde EUR în 2018; în acest context, evidențiază că Comisia a estimat că deficitul de încasare a TVA-ului, adică diferența dintre veniturile preconizate din TVA pentru bugetul statelor membre și TVA-ul colectat efectiv în trezoreriile naționale a fost de 137,5 miliarde EUR în 2017 ( 9 ) ; constată că deficitul de încasare a TVA-ului acoperă pierderile de TVA care afectează în principal bugetele naționale și că pierderea se poate datora, printre altele, unor cazuri de insolvență, faliment, erori administrative, optimizare fiscală și, de asemenea, unor posibile activități ilegale sau frauduloase;

133. constată cu îngrijorare că în 2018 Comisia a formulat o rezervă generală referitoare la estimarea de către Franța a VNB-ului său, deoarece Franța furnizase informații insuficiente cu privire la compilarea VNB-ului său;

134. constată că, din cele cinci recomandări formulate de Curte în raportul său anual pe 2015, Comisia a pus în aplicare pe deplin o singură recomandare, o recomandare în anumite privințe și trei recomandări în majoritatea privințelor;

135. invită Comisia să aplice o evaluare mai structurată și mai documentată a riscurilor pentru planificarea controalelor sale privind resursele proprii tradiționale, inclusiv o analiză a nivelului de risc al fiecărui stat membru și a riscurilor legate de întocmirea „conturilor A” și a „conturilor B”;

136. invită Comisia să consolideze sfera de aplicare a verificărilor sale lunare și trimestriale cu privire la situațiile „conturilor A” și ale „conturilor B” aferente resurselor proprii tradiționale prin efectuarea unei analize mai în profunzime a modificărilor neobișnuite, pentru a se asigura că se reacționează prompt la potențialele anomalii;

137. își reconfirmă poziția privind reforma sistemului de resurse proprii al Uniunii, care reprezintă o componentă de venituri deosebit de oportună în cadrul pachetului de măsuri aferent CFM 2021-2027; salută, prin urmare, propunerea de introducere a trei noi resurse proprii ale Uniunii și simplificarea resursei proprii actuale bazate pe TVA pentru CFM 2021-2027 ( 10 )

Raportul special nr. 12/2019 al Curții: Comerțul electronic: multe dintre provocările pe care le prezintă colectarea TVA-ului și a taxelor vamale nu au fost încă soluționate

138. constată că nu există estimări disponibile privind pierderile de TVA la nivelul Uniunii pentru prestările transfrontaliere de servicii, în schimb, în ceea ce privește pierderile care rezultă din livrările de bunuri de mică valoare dinspre țări din afara UE, Comisia estimează că aceste pierderi se ridică la 5 miliarde de euro pe an;

139. subliniază rolul statelor membre în punerea în aplicare a acordurilor de cooperare administrativă, eficacitatea controalelor, asigurarea colectării datelor și monitorizarea respectării de către comercianți a cadrului de reglementare;

140. este conștient de faptul că punerea în aplicare a colectării TVA este o competență națională;

141. subliniază că este foarte important să se utilizeze schimbul de informații între statele membre, dar și cu țările terțe;

142. invită statele membre să își intensifice schimburile de informații privind posibilele societăți și tranzacții frauduloase prin intermediul Eurofisc;

143. invită autoritățile fiscale din statele membre să-și consolideze activitatea de control în ceea ce privește sistemul „minighișeului unic” ( 11 )

144. îndeamnă Comisia să desfășoare activități de control și de monitorizare suficiente în statele membre;

145. își exprimă îngrijorarea cu privire la riscul de subevaluare a livrărilor de bunuri provenite din țări terțe în cadrul comerțului electronic; salută măsurile adoptate pentru a rezolva problema fraudei în domeniul TVA legate de comerțul electronic;

146. solicită să se adopte rapid legislația propusă privind TVA-ul în comerțul electronic, pentru a remedia deficiențele sistemului de vânzări la distanță;

147. invită OLAF să informeze Parlamentul cu privire la rezultatul anchetelor legate de importul prin comerț electronic al unor articole de îmbrăcăminte cu o valoare mică și de suspiciunile legate de operațiuni de import, prin intermediul unor tranzacții comerciale electronice, al unor bunuri potențial sensibile livrate prin transport aerian;

Competitivitate pentru creștere și locuri de muncă

148. ia act de faptul că subrubrica 1a din CFM, „Competitivitate pentru creștere și locuri de muncă”, reprezintă 13,7 % sau 21,4 miliarde EUR din bugetul Uniunii; din această sumă, 11,7 miliarde EUR (54,3 %) sunt cheltuiți pentru cercetare și inovare, 2,4 miliarde EUR (11,1 %), pentru educație, formare, tineret și sport, 2,2 miliarde EUR (10,4 %), pentru transport și energie, 1,5 miliarde EUR (7,2 %) pentru spațiu, iar restul, pentru alte acțiuni;

Contribuția la realizarea obiectivelor Uniunii pentru 2020

149. constată cu satisfacție că Tabloul de bord european privind inovarea a evidențiat o tendință pozitivă în majoritatea țărilor din Uniune, în special în Malta, Țările de Jos și Spania, Suedia rămânând liderul în materie de inovare al Uniunii;

150. cu toate acestea, regretă că majoritatea statelor membre continuă să fie în urmă în ceea ce privește realizarea obiectivului de a investi 3 % din produsul intern brut (PIB) în cercetare și dezvoltare; subliniază că Direcția Generală Cercetare și Inovare prezintă în principal trei motive pentru această evoluție lentă, și anume: (a) lipsa investițiilor publice și private în acest domeniu, (b) calitatea și eficiența limitate ale sistemelor naționale de cercetare și inovare și (c) disfuncționalitățile pieței legate de deciziile întreprinderilor privind investițiile în C&I;

151. salută faptul că nivelul de participare a IMM-urilor la componenta „Poziția de lider în domeniul tehnologiilor generice și industriale” (LEIT) și la pilonul „Provocări societale” ale programului Orizont 2020 continuă să depășească obiectivul stabilit pentru program, reflectând eforturile considerabile depuse pentru a atrage IMM-urile către program și simplificările realizate pentru a facilita participarea acestora;

152. salută, de asemenea, faptul că ponderea noilor veniți în programul Orizont 2020 a ajuns la 61,4 %, depășind astfel valoarea de referință de 55 % stabilită pentru 2018;

153. regretă faptul că ponderea contribuției Uniunii la acțiunile de combatere a schimbărilor climatice în cadrul programului Orizont 2020 nu reușește să își atingă obiectivele de cheltuieli stabilite în materie de climă și sustenabilitate și, prin urmare, acest lucru este valabil pentru întregul CFM 2014-2020; subliniază că, în urma angajamentului asumat de Uniune în cadrul Acordului de la Paris și având în vedere Pactul verde european, cheltuielile legate de climă ar trebui să fie majorate în mod semnificativ fără întârziere;

Sfera și abordarea auditului

154. ia act de faptul că Curtea a examinat un eșantion de 130 de operațiuni, care a fost astfel constituit încât să fie reprezentativ pentru întreaga gamă de cheltuieli acoperite de această subrubrică din cadrul CFM: 81 de operațiuni în domeniul cercetării și inovării (22 în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru și 59 în cadrul Orizont 2020) și 49 de operațiuni din cadrul altor programe și activități, în special Erasmus+, Mecanismul pentru interconectarea Europei (CEF) și programele spațiale, iar beneficiarii fiind localizați în 19 state membre și 4 țări terțe;

155. salută faptul că Curtea a estimat că nivelul de eroare pentru întreaga rubrică 1a a CFM este de 2,0 % și că această cifră este mai mică decât cea aferentă celor doi ani anteriori, când nivelul de eroare estimat a fost cu puțin peste 4 %;

156. regretă totuși că în opt cazuri de erori cuantificabile produse la nivelul beneficiarilor, declarațiile de cheltuieli conțineau informații suficiente pentru ca autoritățile naționale, Comisia sau auditorul independent să fi putut preveni sau detecta și corecta eroarea respectivă înainte de acceptarea cheltuielilor; observă că, dacă Comisia ar fi utilizat în mod corespunzător toate informațiile aflate la dispoziția sa, nivelul de eroare estimat pentru acest capitol ar fi fost cu 0,3 % mai mic;

157. constată că, la fel ca în anii precedenți, numeroase erori cuantificabile au fost legate de cheltuielile de personal; în plus, cheltuielile cu echipamentele și infrastructurile au fost, de asemenea, o sursă de erori;

158. a fost surprins să afle că verificările ex ante ale contribuției Uniunii pentru programele de infrastructură de cercetare de mare anvergură nu au fost doar îndelungate și costisitoare (forța de muncă, deplasările), ci au avut adesea un impact redus asupra prevenirii erorilor;

159. ia act de faptul că Curtea a examinat dosarele de audit (documentele de lucru și documentele justificative) la Serviciul comun de audit și la societățile private de audit și că, în 11 cazuri, Curtea a trebuit să efectueze proceduri de audit suplimentare, în principal din cauza nevoii de a obține documente justificative suplimentare sau a neconcordanțelor din documentele de lucru;

160. ex post vizează o acoperire maximă a costurilor acceptate, dar rareori acoperă toate costurile. Rata de eroare este calculată ca procent din totalul costurilor acceptate, în locul sumei efectiv auditate. Acest lucru înseamnă că numitorul în calculul erorii este mai mare, astfel încât rata de eroare este subevaluată. În cazul în care erorile detectate au un caracter sistemic, eroarea este extrapolată, ceea ce compensează parțial subevaluarea menționată mai sus. Cu toate acestea, având în vedere că nu se realizează o extrapolare pentru erori nesistemice, rata de eroare globală este totuși subevaluată.” este preocupat de erorile metodologice pe care Curtea le-a descoperit în calcularea ratei de eroare în programul Orizont 2020: „Auditurilevizează o acoperire maximă a costurilor acceptate, dar rareori acoperă toate costurile. Rata de eroare este calculată ca procent din totalul costurilor acceptate, în locul sumei efectiv auditate. Acest lucru înseamnă că numitorul în calculul erorii este mai mare, astfel încât rata de eroare este subevaluată. În cazul în care erorile detectate au un caracter sistemic, eroarea este extrapolată, ceea ce compensează parțial subevaluarea menționată mai sus. Cu toate acestea, având în vedere că nu se realizează o extrapolare pentru erori nesistemice, rata de eroare globală este totuși subevaluată.” ( 12 )

161. a observat că DG Cercetare și Inovare a calculat rate de eroare pentru Al șaptelea program-cadru și pentru programul Orizont 2020: — DG Cercetare și Inovare a estimat că rata de eroare reprezentativă comună pentru Al șaptelea program-cadru, calculată pe o bază multianuală, este puțin mai mare de 5 %; rata de eroare reziduală este estimată a fi de 3,36 %; — rata de eroare reziduală pentru „familia” cercetării și inovării este de 2,22 % (2,24 % pentru DG Cercetare și Inovare) și se preconizează că va crește la 2,45 % (2,48 % pentru DG Cercetare și Inovare) dacă se iau în considerare proiectele de rapoarte de audit;

162. constată că, pentru DG Cercetare și Inovare, suma totală estimată expusă riscului la momentul plății pentru plățile efectuate în 2018 este cuprinsă între 97,6 și 101,1 milioane EUR; suma totală expusă riscului la închidere pentru cheltuielile din 2018 este cuprinsă între 69,1 și 72,7 milioane EUR, reprezentând 2,21 %-2,33 % din totalul cheltuielilor;

163. subliniază faptul că conceptele de „risc la momentul plății” și „risc la închidere” au fost introduse pentru exercițiul de audit 2018;

164. salută faptul că concluziile Curții (ce se bazează pe subrubrica CFM) și ale Comisiei sunt asemănătoare;

Gestiunea financiară și controalele interne

165. subliniază că pentru Al șaptelea program-cadru a fost menținută o rezervă orizontală privind rambursarea cheltuielilor declarate;

166. precizează că, în 2018, DG Cercetare și Inovare a gestionat 56 % din bugetul său exprimat sub formă de plăți (față de 58 % în 2017) și că 44 % din plăți au fost efectuate către alte organisme abilitate, pentru a fi executate de către acestea;

167. ia act de faptul că DG Cercetare și Inovare a încredințat 15,05 % din bugetul său pe 2018 BEI/FEI pentru InnovFin, că InnovFin urmărește să sprijine cercetarea și inovarea prin instrumente financiare și că suma transferată către BEI/FEI în 2018 a fost de 472,9 milioane EUR;

168. este de părere că orice program, acțiune sau proiect a/al „familiei BEI” cofinanțat(ă) din bugetul Uniunii ar trebui să fie auditat(ă) de Curte;

169. este preocupat de faptul că, deși 4 740 din 4 934 de proiecte din perioada de finanțare 2007-2013 sunt închise, există în continuare un stoc de credite de angajament restante („reste à liquider” sau RAL) în valoare de 157,3 milioane EUR și că Comisia nu poate preciza când vor fi lichidate aceste RAL ( 13 )

170. subliniază cu îngrijorare că fondurile pentru cercetătorii din toate statele membre sunt alocate foarte dezechilibrat prin intermediul programului Orizont 2020;

171. subliniază că, pentru perioada de programare actuală 2014-2020, 64,26 % din buget a fost executat;

172. încurajează DG Cercetare și Inovare să își continue eforturile de simplificare în conformitate cu Raportul special nr. 28/2018 al Curții, fără a compromite însă securitatea juridică și fără a deplasa controalele ex post către controalele ex ante ;

173. este de părere că DG Cercetare și Inovare ar trebui să acorde mai multă atenție măsurării valorii adăugate a Uniunii pe care o au investițiile în C&I; subliniază că măsurarea performanței în domeniul cercetării și inovării nu ar trebui să se bazeze doar pe producția pe termen scurt și pe indicatori monetari, ci ar trebui să țină seama de natura specifică a cercetării; încurajează Comisia să dezvolte, în mod transparent, modalități de îmbunătățire a sprijinului acordat proiectelor de cercetare și inovare cu grad ridicat de risc;

174. recomandă ferm ca DG Cercetare și Inovare să acorde mai multă atenție măsurării valorii adăugate a Uniunii pe care o au investițiile în C&I;

HUAWEI

175. recunoaște faptul că unele filiale ale societății HUAWEI au depus o cerere de cofinanțare din partea Uniunii în cadrul programului Orizont 2020;

176. cu toate acestea, ia act de faptul că participanții din Brazilia, China, India, Mexic și Rusia nu au mai fost finanțați în cadrul programului Orizont 2020 ( 14 )

177. reamintește că normele de participare și diseminare ale programului Orizont 2020 reglementează exploatarea rezultatelor și conferă Comisiei dreptul de a se opune la transferurile de proprietate asupra rezultatelor sau la acordarea de licențe exclusive unor entități stabilite într-o țară terță care nu este asociată la programul Orizont 2020;

178. ia act de faptul că OLAF a analizat, în acest context, informațiile privind presupusele încălcări și a decis să deschidă o nouă evaluare;

179. constată cu îngrijorare că există pericolul ca fondurile Uniunii să fie utilizate abuziv cu intenție de către țări terțe în cadrul unor proiecte comune de cercetare; reamintește că aceste țări terțe trebuie să respecte, la fel ca statele membre, normele privind integritatea și protecția intereselor financiare ale Uniunii;

Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură (EACEA)

180. este preocupat de constatarea Curții conform căreia sistemele de control intern ale agenției necesită îmbunătățiri majore și că, pentru al doilea an consecutiv, Comisia a emis o rezervă cu privire la acest sistem;

Recomandări

181. invită DG Cercetare și Inovare: — să dea curs recomandărilor Curții cu privire la această subrubrică; — să pună în aplicare cât mai curând cele 26 de recomandări deschise ale Serviciului de Audit Intern; — să acorde o atenție mai mare promovării acțiunilor de combatere a schimbărilor climatice și să fie mai ambițioasă în această activitate (un indicator-cheie de performanță); — să dea dovadă de o vigilență deosebită în ceea ce privește respectarea normelor de participare și diseminare ale programului Orizont 2020; — să încurajeze o alocare mai echilibrată a resurselor în rândul statelor membre în cadrul programului Orizont 2020 și să sprijine în continuare statele membre și cercetătorii, în special în ceea ce privește cererile lor de finanțare; — să publice toate propunerile sale de recomandări specifice fiecărei țări din cadrul semestrului european în raportul său anual de activitate; — să regândească modul în care se efectuează verificarea ex ante a infrastructurilor de cercetare de mari dimensiuni, pentru a le face mai eficiente și mai eficace; — împreună cu EACEA, să informeze comisia competentă a Parlamentului, până în iulie 2020, cu privire la reformele introduse pentru remedierea situației; — să acorde o atenție deosebită distribuirii fondurilor de către coordonatorul proiectului către beneficiar; — să investească în măsurarea performanței și a valorii adăugate a Uniunii;

182. invită Curtea să examineze mai pe larg performanța în raportul său anual, pentru care rapoartele speciale ale Curții reprezintă o sursă valoroasă de informații; salută, în acest context, propunerile făcute la 19 noiembrie 2019 la Luxemburg în timpul vizitei Comisiei pentru control bugetar;

Coeziune economică, socială și teritorială

183. ia act de informațiile prezentate de Curte, potrivit cărora, în 2018, plățile efectuate în la subrubrica 1b „Coeziune economică, socială și teritorială” a CFM reprezintă 34,8 % sau 54,5 miliarde EUR din bugetul anual al Uniunii; în plus, constată că, din această sumă, 30,1 miliarde EUR (55,1 %) sunt cheltuiți pentru FEDR, 9,3 miliarde EUR (17 %), pentru FC, 13,9 miliarde EUR (25,6 %) pentru FSE, iar restul, pentru alte acțiuni;

184. ia act de faptul că, pentru 2018, DG REGIO a raportat plata unei sume de 39,5 miliarde EUR, ceea ce reprezintă o rată de execuție de 98,52 % a creditelor de plată autorizate pentru 2018, și că DG EMPL a raportat plata a 14,6 miliarde EUR – o rată de execuție de 94,42 %;

Contribuția la realizarea obiectivelor Uniunii pentru 2020

185. constată că Comisia, în ceea ce privește indicatorii-cheie de performanță, susține că, pentru: — locurile de muncă, creștere și investiții, fiecare euro cheltuit a generat 2,7 EUR de PIB suplimentar și, ca urmare a acestui lucru, au fost create aproximativ 1,3 milioane de locuri de muncă în ultima perioadă de programare; — consolidarea cercetării, evoluțiile tehnologice și inovare, numărul preconizat de proiecte de cooperare între întreprinderi și instituțiile de cercetare, pe baza proiectelor selectate la sfârșitul anului 2017, aproape s-a dublat; — competitivitatea IMM-urilor, numărul preconizat de întreprinderi care beneficiază de sprijin, pe baza proiectelor selectate la sfârșitul anului 2017, a crescut cu 40 %; — economia cu emisii scăzute de dioxid de carbon, cifra preconizată pe baza proiectelor selectate la sfârșitul anului 2017 este mai mult decât dublă și a ajuns la 69,2 % din obiectivul prevăzut pentru sfârșitul anului 2023 de 6 708 megawați de capacitate suplimentară;

186. remarcă faptul că Regulamentul privind dispozițiile comune pentru perioada 2014-2020 (articolul 71 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 ( 15 ) ) nu include dispoziții care să definească obținerea de rezultate și sustenabilitatea acestora drept criterii de durabilitate a investițiilor productive din FEDR; ia act de observațiile Curții despre sustenabilitatea ( 16 ) și calitatea investițiilor respective și cere din nou ca obținerea de rezultate să fie inclusă printre considerațiile de bază în evaluarea durabilității proiectelor, care va permite să se evalueze în ce măsură evoluțiile economice pozitive sunt favorizate de o redresare economică generală sau de finanțarea acordată de Uniunii;

Sfera și abordarea auditului

187. ia act de faptul că Curtea a examinat un eșantion de 220 de operațiuni pe care autoritățile de audit le verificaseră anterior, constituit astfel încât să fie reprezentativ din punct de vedere statistic pentru întreaga gamă de cheltuieli aferente subrubricii 1b a CFM;

188. ia act cu îngrijorare de faptul că Curtea a identificat și cuantificat, în cadrul acestor 220 de operațiuni, 36 de erori care nu au fost detectate de autoritățile de audit; ținând seama de cele 60 de erori detectate anterior de către autoritățile de audit și de corecțiile aplicate de către autoritățile responsabile de programe (corecții în valoare totală de 314 milioane EUR pentru ambele perioade de programare), Curtea a estimat că nivelul de eroare este de 5,0 %;

189. ia act de faptul că Comisia nu împărtășește evaluarea Curții referitoare la trei erori semnificative privind perioada de programare 2014-2020 și două erori privind perioada de programare 2007-2013; ia act de faptul că Comisia se referă la o interpretare divergentă a normelor aplicabile la nivel național sau la nivelul Uniunii care au un impact asupra ratei de eroare calculate ( 17 )

190. precizează că principalele surse de eroare au vizat costurile neeligibile (37) și achizițiile publice (18), urmate de absența documentației justificative esențiale (3);

191. constată, în plus, că, până la sfârșitul exercițiului financiar 2016/2017, 2,9 miliarde EUR fuseseră plătiți sub formă de avansuri către instrumente financiare, din care 2,3 miliarde EUR au fost declarați între 1 iulie 2016 și 30 iunie 2017 (17 % din cuantumul total plătit al cofinanțării UE) și că în cursul exercițiului financiar 2016/2017, 1,3 miliarde de euro (43 %) au fost plătiți beneficiarilor finali;

192. solicită Comisiei să informeze autoritatea care acordă descărcarea de gestiune despre persoanele care beneficiază de pe urma dobânzii acumulate pentru cei 1,6 miliarde EUR care nu au fost încă plătiți beneficiarilor și să includă aceste informații în raportul său anual de acum înainte;

193. constată că auditul Curții a acoperit plăți către cinci instrumente financiare (două din perioada de programare 2014-2020 și trei din perioada de programare 2007-2013); ia act de faptul că Curtea a examinat 30 de garanții și 100 de împrumuturi pentru aceste cinci instrumente la nivelul intermediarilor financiari și a identificat 14 cazuri de plăți neeligibile către beneficiarii finali, referitoare la trei dintre instrumentele examinate de Curte: acestea vizau fie împrumuturi neeligibile, fie beneficiari finali neeligibili, fie plăți anulate pe care statul membru le înregistrase în mod incorect ca fiind efectuate;

194. observă că DG REGIO a confirmat o rată de eroare reziduală totală de 1,96 % pentru exercițiul financiar 2016-2017, în urma finalizării ciclului de control național și al Comisiei, pe baza tuturor probelor de audit disponibile la această dată și în așteptarea soluționării procedurilor contradictorii (abordare conservatoare) și că, în același timp, DG REGIO a estimat că rata confirmată ar putea atinge un maxim de 2,74 %;

195. constată cu îngrijorare diferența semnificativă dintre ratele de eroare estimate de Curte și cele estimate de Comisie;

196. ia act, în plus, de faptul că, pentru 2018, Comisia a introdus două noi concepte: „suma expusă riscului la momentul plății” ( 18 ) și „suma expusă riscului la închidere”;

197. subliniază că „suma expusă riscului la momentul plății” se bazează pe conturile transmise de statele membre după deducerea corecțiilor financiare; constată, prin urmare, că Comisia nu dispune de informații directe privind suma expusă riscului la momentul plății;

198. atrage, în plus, atenția asupra faptului că „suma expusă riscului la închidere” este o extrapolare bazată pe experiența Comisiei;

199. în acest context, consideră că este util să se reamintească articolul 247 alineatul (1) litera (b) punctul (i) din Regulamentul financiar, care impune Comisiei să prezinte „(…) o estimare a nivelului de eroare în cheltuielile Uniunii, bazată pe o metodologie consecventă și o estimare a corecțiilor viitoare”; (…);

200. este preocupat de concluzia Curții conform căreia, în prezent, aceasta nu se poate baza decât în mod limitat pe activitatea desfășurată de mai multe autorități de audit, din cauza deficiențelor pe care le prezintă metoda de eșantionare a autorităților de audit, documentația sa privind evidența auditării și tratarea erorilor; își exprimă, de asemenea, îngrijorarea cu privire la faptul că Curtea nu se poate baza pe rata de eroare prezentată de Comisie, deoarece aceasta se bazează pe cheltuieli care nu au trecut încă prin ciclul complet de control, cheltuieli care nu sunt aceleași cu cele auditate de Curte;

201. consideră nesatisfăcător faptul că Curtea și Comisia utilizează metodologii diferite pentru a-și stabili opiniile lor respective cu privire la legalitatea și regularitatea tranzacțiilor financiare; rezultatele lor în ceea ce privește rata de eroare reziduală sunt, prin urmare, diferite: > 2 % (DG EMPL & DG REGIO), 5 % (Curtea); în această privință, solicită Curții să nu furnizeze o rată de eroare reziduală, ci o rată a erorilor la momentul plății (înainte de aplicarea corecțiilor), pentru a îmbunătăți calitatea evaluării și a controlului exercitat de Parlament;

202. subliniază că, în plus, baza de date a celor două instituții este diferită: în timp ce Curtea a adoptat o abordare anuală, Comisia, în 2018, a putut să verifice doar conturile pentru 2016/2017 și a adoptat o abordare multianuală;

Gestiunea financiară și controalele interne

203. subliniază că DG REGIO emite 30 de rezerve pentru 30 de programe operaționale în cadrul actualei perioade de programare; 18 rezerve erau încă în vigoare pentru perioada de programare 2007-2013;

204. constată că, la sfârșitul lui 2018, DG REGIO raportează finalizarea a 99 % din planurile de acțiune pentru îndeplinirea condiționalităților ex ante și că planurile de acțiune nefinalizate au fost reduse la 6 în 2018 (8 în 2017); constată cu îngrijorare că au fost emise două decizii de suspendare și două scrisori de presuspendare pentru acele planuri care nu au fost finalizate și periclitează punerea în aplicare în timp util a programelor operaționale, majoritatea fiind în sectorul mediului;

205. invită Comisia să prevadă o simplificare reală a procedurii, inclusiv a documentației necesare pentru a obține acces la finanțare, fără a neglija principiile de audit și de monitorizare;

206. este preocupat de faptul că execuția fondurilor structurale acumulează întârzieri, iar situația este și mai gravă decât la momentul comparabil din perioada de programare anterioară: în vreme ce, în prezent, rata medie de absorbție este mai mică de 40 %, aceasta a fost sub 60 % în momentul comparabil din perioada de programare 2007-2013 ( 19 )

207. ia act de faptul că raportul anual de activitate al DG REGIO pentru 2018 prevede ca, în prezent, o sumă în valoare de 18 miliarde EUR din FEDR și FC, care reprezintă echivalentul a 7,2 % din totalul alocărilor, să fie pusă la dispoziție prin intermediul instrumentelor financiare;

208. regretă că raportul anual pe 2018 privind instrumentele financiare din cadrul fondurilor ESI a fost publicat abia în ianuarie 2020; observă că, la sfârșitul anului 2018, contribuțiile din fondurile ESI destinate instrumentelor financiare s-au ridicat la 16,9 miliarde EUR, 7 miliarde EUR au fost plătiți instrumentelor financiare din fondurile ESI (aproximativ 41 %), iar 3,7 miliarde EUR au fost investiți în beneficiarii finali; invită Comisia să publice raportul anual pe 2019 până în octombrie 2020, astfel încât concluziile acestuia să poată fi incluse în raportul de descărcare de gestiune pe 2019;

209. își repetă cererea de a permite autorităților naționale de audit să auditeze instrumentele financiare din bugetul Uniunii, să reducă numărul instrumentelor financiare și să introducă norme mai stricte pentru raportarea de către administratorii de fonduri, inclusiv de către Grupul BEI și de alte instituții financiare internaționale, cu privire la performanță și rezultatele obținute, sporind astfel gradul de transparență și de responsabilitate ( 20 )

210. subliniază că este nevoie de mai multă transparență, o mai mare responsabilitate și o mai bună raportare în ceea ce privește performanța și sustenabilitatea instrumentelor financiare implementate în Uniune și în afara sa; invită Comisia să se asigure că omoloagele sale care implementează instrumentele financiare finanțate din bugetul Uniunii fac acest lucru cu maximă transparență și responsabilitate;

211. subliniază că instrumentele financiare pot completa granturile, dar nu ar trebui să le înlocuiască ( 21 )

212. este grav îngrijorat că angajamentele restante la sfârșitul perioadei de programare vor fi considerabil mai mari decât la sfârșitul exercițiului anterior, declanșând, eventual, o altă criză a plăților;

213. ia act de faptul că DG REGIO a confirmat, pentru exercițiul financiar 2016/2017, ratele de eroare raportate de autoritățile de audit (inclusiv, în unele cazuri, după introducerea unor ajustări fără impact semnificativ) sub pragul de semnificație pentru 135 de programe operaționale, cu 29 de revizuit la peste 2 %;

214. ia act, de asemenea, de faptul că DG REGIO a acceptat 242 din 258 de conturi certificate pentru exercițiul financiar 2017/2018; aceasta nu a acceptat 16 conturi; subliniază, în acest context, că Curtea nu a examinat conturile pentru perioada respectivă, întrucât verificările nu erau finalizate;

215. observă că domeniile cele mai expuse fraudelor din cadrul politicii structurale și de coeziune sunt infrastructura (34 %), mediul (13 %) și cercetarea (13 %) și că cazurile de fraudă se referă la normele privind achizițiile publice (52 %), la cheltuielile neconforme (14 %) și la conflictele de interese (8 %);

Nereguli grave și deturnări de fonduri în statele membre

216. ia act de faptul că raportul final de audit al DG REGIO privind Republica Cehă a fost divulgat în mass-media fără autorizare; a fost informat că Comisia a efectuat audituri cuprinzătoare privind aplicarea legislației Uniunii și a legislației naționale, verificând în detaliu nu doar regularitatea operațiunilor, ci și respectarea legislației Uniunii și a legislației naționale privind conflictele de interese; ia act de faptul că Comisia a informat comisia responsabilă a Parlamentului, în cadrul unei reuniuni cu ușile închise din decembrie 2019, cu privire la evoluția auditurilor efectuate de DG REGIO și DG EMPL; invită Comisia să informeze autoritatea care acordă descărcarea de gestiune și comisia (comisiile) responsabilă (responsabile) a(le) Parlamentului cu privire la orice evoluție nouă fără întârzieri nejustificate și să întreprindă acțiuni adecvate ca urmare a constatărilor făcute;

217. deplânge informațiile inițiale potrivit cărora auditorii au constatat, în domeniul fondurilor regionale și de coeziune, deficiențe grave în funcționarea sistemelor de gestiune și control și, prin urmare, au sugerat o corecție financiară de aproape 20 %; invită Comisia să evalueze în mod critic dacă aceste cazuri reprezintă cazuri de deturnare sistematică a fondurilor Uniunii; se așteaptă ca Comisia să adopte un mecanism adecvat pentru a evita deficiențele viitoare;

218. regretă, de asemenea, informațiile inițiale potrivit cărora auditorii Comisiei au depistat cazuri extrem de grave de conflict de interese care au legătură cu guvernul Republicii Cehe; înțelege totuși că legislația națională cehă privind conflictele de interese nu pedepsea acordarea de fonduri publice funcționarilor publici anterior lunii februarie 2017; constată că până în momentul de față nu au fost declarate cheltuieli pentru 2018; se așteaptă ca Comisia să depună toate eforturile posibile pentru a finaliza procesul în mod eficient și în timp util și pentru a duce integral la bun sfârșit toate măsurile de corecție necesare; având în vedere relatările privind îngrijorările serioase referitoare la conflictele de interese legate de guvernul Republicii Cehe identificate în auditurile efectuate de Comisie, îndeamnă Comisia să informeze pe deplin Parlamentul și Consiliul European cu privire la această situație;

219. salută faptul că Comisia a informat comisia competentă a Parlamentului că DG REGIO a efectuat corecții financiare de peste 1,5 miliarde EUR din programele perioadei 2007-2013 în Ungaria, în care a descoperit nereguli, și că această sumă afectează următoarele programe operaționale: — 2007HU161PO001 Dezvoltarea economică: 275 de milioane EUR — 2007HU161PO002 Mediu și energie 254 de milioane EUR — 2007HU161PO007 Transporturi 371 de milioane EUR — 2007HU161PO008 Infrastructuri sociale 120 de milioane EUR — 7 programe operaționale regionale 473 de milioane EUR — 2007HU161PO010 Punere în aplicare 75 de milioane EUR

220. recunoaște activitatea excelentă de audit desfășurată de Comisie în detectarea riscurilor sistemice și a surselor de erori; salută corecțiile financiare impuse; ia act cu îngrijorare de intervalul considerabil de timp necesar pentru recuperarea fondurilor plătite în mod neregulamentar; invită Comisia să informeze mai în detaliu autoritatea care acordă descărcarea de gestiune cu privire la constatările sale referitoare la riscurile sistemice și la structurile oligarhice;

221. regretă faptul că auditorii Comisiei au identificat, în domeniul fondurilor ESI, deficiențe grave în funcționarea sistemului de gestiune și control, în principal în ceea ce privește controlul procedurilor de achiziții publice;

222. reamintește că s-a aplicat o corecție financiară forfetară de 10 % pentru toate programele operaționale;

223. reamintește că, în cadrul Programului operațional pentru mediu și eficiență energetică, corecția financiară de 25 % pentru acordurile-cadru din sectorul apei se datorează neregulilor legate de achizițiile publice;

224. reamintește că, în cadrul Programului operațional pentru dezvoltarea teritorială și dezvoltarea așezărilor, corecția financiară forfetară este de 10 % din cauza deficiențelor din cursul selecției proiectelor;

225. constată, de asemenea, că DG REGIO nu a inițiat pregătirile de închidere a programelor privind administrația electronică, ceea ce ar putea implica și alte corecții;

226. constată cu îngrijorare că nivelul neregulilor indică faptul că există o problemă sistemică în programele operaționale ale Ungariei, problemă care persistă din 2007; invită Comisia să informeze Parlamentul și publicul larg despre propria sa evaluare a motivelor care stau la baza acestui nivel de nereguli; subliniază că amenda forfetară de 10 % pentru gestionarea defectuoasă a programelor operaționale nu reprezintă o soluție pe termen lung pentru nivelul ridicat de nereguli detectate și că, fără mecanisme de control și monitorizare îmbunătățite și adecvate, acest nivel nu poate scădea;

227. solicită Comisiei să stabilească, pentru programele de mai sus, un calendar clar de la începutul proiectului până la recuperarea fondurilor, explicând diferitele etape;

228. solicită Comisiei să explice modul în care vor fi incluse în buget aceste recuperări, întrucât ele afectează programele din perioada de programare anterioară 2007-2013;

229. își reiterează poziția în favoarea instituirii unui mecanism prin care statelor membre care nu respectă valorile consacrate la articolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) să li se poată impune consecințe juridice și financiare și semnificative;

Recomandări

230. solicită Comisiei: — să extindă raportarea referitoare la impactul și sustenabilitatea investițiilor Uniunii pentru a arăta valoarea adăugată europeană a finanțării din partea Uniunii; — să își intensifice eforturile de îmbunătățire a cadrelor actuale de control și de asigurare în vederea instituirii unui lanț de audit unic; — să prezinte în raportul său anual privind gestiunea și performanța o cifră pentru nivelul de eroare la momentul plății (înainte de a fi corectat la nivel național) și o estimare a corecției viitoare; — să își continue cooperarea cu Curtea pentru a alinia în continuare metodologiile de audit și interpretarea textelor juridice; — să publice toate propunerile sale de recomandări specifice fiecărei țări din cadrul semestrului european; — să acorde o mai mare atenție și să aloce mai mult sprijin tehnic statelor membre ale căror sisteme de gestiune și control sunt doar parțial fiabile sau nu sunt fiabile, în cazul în care există un risc crescut de fraudă și de corupție legate de fonduri și, în special, statelor membre care nu au aderat la EPPO; — să încurajeze puternic statele membre să adere la EPPO; — să acorde o atenție deosebită acordurilor-cadru atribuite prin intermediul procedurilor de achiziții publice, deoarece frauda și corupția legate de acestea reprezintă un risc sporit pentru interesele financiare ale Uniunii; — să reducă cât mai rapid posibil întârzierile în ceea ce privește angajamentele; — să reducă dezangajarea automată pentru perioada de programare 2021-2027 de la n+3 ani la n+2 ani pentru a impulsiona statele membre să pună rapid în aplicare programele; — să impună corecții financiare pentru erorile identificate de Curte, în conformitate cu dispozițiile juridice relevante; — să precizeze în rapoartele anuale de activitate modul în care au fost reutilizate sumele care au făcut obiectul corecțiilor financiare ex post impuse de statele membre și de Comisie, în special în cazurile în care au existat fraude, acte de corupție sau alte activități infracționale; — să precizeze în rapoartele anuale de activitate dacă și în ce mod corecțiile financiare ex post impuse de statele membre și de Comisie au fost reutilizate de statele membre în cauză; — să publice fără întârziere raportul anual pe 2020 intitulat „Instrumentele financiare din cadrul fondurilor ESI”; — să crească transparența, permițând căutarea de ofertanți câștigători în TED, site-ul de internet al Uniunii dedicat achizițiilor publice; — să facă utilizarea programului informatic ARACHNE o condiție prealabilă impusă statelor membre pentru utilizarea fondurilor Uniunii; solicită Comisiei să analizeze posibilitatea de a utiliza datele ARACHNE și deciziile judiciare ale statelor membre și ale CJUE pentru a crea o „listă neagră a UE” cu întreprinderile și beneficiarii, proprietari ai acestora sau persoane, care au fost condamnați pentru fraudă sau corupție sau alte activități infracționale legate de utilizarea fondurilor Uniunii, cu posibilitatea de a le interzice acestora să solicite finanțare din partea Uniunii pentru o perioadă de cinci ani, și să examineze cu atenție toate proiectele lor în derulare care implică plata din fondurile Uniunii; — să acorde mai mult sprijin și să transmită orientări suplimentare statelor membre, prin intermediul diferitelor sale mecanisme, inclusiv asistența tehnică de care dispune și să creeze un grup operativ special pentru consolidarea capacității administrative de absorbție a fondurilor Uniunii și pentru o tranziție fără probleme de la actuala la următoarea perioadă de programare; — să alinieze perioadele contabile ale fondurilor structurale la cele ale Curții; — să se asigure că reținerea a 10 % din plățile intermediare este menținută în perioada de programare 2021-2027 și că sumele reținute sunt eliberate numai după ce sunt finalizate toate verificările și după ce sunt implementate îmbunătățirile sau acțiunile corective necesare; — să elaboreze orientări comune pentru soluționarea conflictelor de interese în rândul politicienilor de nivel înalt; să elaboreze, împreună cu statele membre, instrumente juridice eficace pentru a se evita încurajarea structurilor oligarhice să profite de fondurile Uniunii; îndeamnă Comisia ca, împreună cu statele membre, să dezvolte instrumente juridice eficace menite să evite încurajarea structurilor oligarhice să profite de fondurile de coeziune ale Uniunii; — să examineze posibilitatea de a introduce, pentru noul CFM, gestiunea directă în locul gestiunii partajate în cazul în care se produce o deturnare intenționată a fondurilor;

231. invită Curtea să examineze mai pe larg performanța în raportul său anual, pentru care rapoartele speciale ale Curții reprezintă o sursă valoroasă de informații; salută, în acest context, propunerile făcute de către Curte în timpul vizitei Comisiei pentru control bugetar, care a avut loc pe 19 noiembrie 2019;

Resursele naturale

Conformitatea

232. ia act de faptul că, pentru exercițiul financiar 2018, Curtea estimează un nivel de eroare de 2,4 % pentru întreaga rubrică „Resurse naturale”, procent care depășește, în continuare, pragul de semnificație de 2 %;

233. subliniază că condițiile complexe de eligibilitate cresc riscul de eroare în domeniile dezvoltării rurale, măsurilor de piață, pescuitului, mediului și politicilor climatice; ia act de faptul că aceste domenii reprezintă aproximativ un sfert din bugetul pentru rubrica „Resurse naturale”;

234. constată că, din cele 156 de plăți examinate de Curte în zonele cu risc mai ridicat, un sfert au fost afectate de erori și că principalele cauze ale erorilor au fost legate de condițiile de eligibilitate, de normele privind achizițiile publice sau granturile, precum și de informațiile inexacte privind suprafețele;

235. ia act cu satisfacție de faptul că, în cazul bugetului corespunzător plăților directe din Fondul european de garantare agricolă (FEGA) (72 % din rubrica „Resurse naturale”), Curtea estimează că nivelul de eroare din acest domeniu se situează sub pragul de semnificație de 2 %;

236. subliniază că, dintre cele 95 de plăți directe auditate de Curte, 81 % nu au fost afectate de eroare și cea mai mare parte a erorilor au fost plăți în exces minore, sub 5 %, datorate, în principal, furnizării de către fermieri a unor informații inexacte privind suprafețele;

237. subliniază că realizările pozitive în domeniul plăților directe FEGA se datorează, în principal, calității Sistemului integrat de administrare și control, a sistemului de identificare a parcelelor agricole, a cererii cu informații geospațiale și verificărilor încrucișate preliminare cu privire la cererile fermierilor;

238. ia act de faptul că, potrivit Curții, cifrele prezentate de Comisie în raportul său anual privind gestiunea și performanța sunt în con