COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 19.10.2011 
SEC(2011) 1234 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
Rezumatul evalu ării impactului 
care înso ţeşte documentul 
REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI 
 
privind orient ări pentru infrastructuri energetice transeuropene și de abrogare a 
Deciziei nr. 1364/2006/EC 
 
{COM(2011) 658 final} 
{SEC(2011) 1233 final}  
 
 11) Definirea problemei 
Comunicarea Comisiei privind priorit ățile în domeniul infrastructurii energetice ante și post 
20201 a confirmat necesitatea de  a revizui politica TEN-E și cadrul de finan țare, a identificat 
coridoare și domenii prioritare care trebuie implementate pân ă în 2020 și a propus o nou ă 
metodă de identificare a proiectelor de interes comun pentru implementarea acestor priorit ăți. 
Evaluarea impactului aferent ă acestei comunic ări a eviden țiat schimbarea de scar ă a 
volumului investi țiilor și a datelor de predare, investițiile care vor trebui realizate pân ă în 
2020 ridicându-se la  aproximativ 140 de miliarde EUR în re țelele de energie electric ă de 
însemnătate european ă, aproximativ 70 de miliarde EUR în re țelele de gaze naturale, precum 
și 2,5 miliarde EUR pentru infrastructura de transport al CO 2. De asemenea, a identificat 
obstacole în ceea ce prive ște acordarea autoriza țiilor. 
Prezenta evaluare complementar ă a impactului, care înso țește propunerea legislativ ă privind 
infrastructurile en ergetice, aprofundeaz ă analiza problemei. 
Probleme legate de procedurile de autorizare și de opozi ția din partea publicului 
Acestea se num ără printre principalii factori care împiedic ă implementarea prompt ă a 
proiectelor de infrastructur ă energetic ă, în special în cazul li niilor electrice aeriene. 
Procedurile administrative sunt complexe și ineficiente , în special în ceea ce prive ște 
organizarea procedurilor și competen țele părților implicate, r ămân în continuare fragmentate 
și suferă de lipsa unor termene clar delimitate și de lipsa planific ării și coordon ării anticipate a 
implement ării legisla ției UE privind protec ția mediului2 Opoziția din partea popula ției 
afectate  este legat ă de lipsa de claritate privind valoarea ad ăugată a unui proiect, de impactul 
real sau perceput asupra mediului și peisajului, de îngrijor ările legate de s ănătate și siguranță, 
de implicarea tardiv ă și insuficient ă a publicului și a părților interesate. 
Probleme legate de cadr ul de reglementare  
Cadrul existent nu este orientat c ătre materializarea priorit ăților de infrastructur ă identificate 
la nivel european. Modul de stabilire a tarifelor și stimulentele oferite de cadrul de 
reglementare continu ă să se axeze, la nivel na țional, pe rentabilitatea pe termen scurt, f ără a 
lua în considerare problema investi țiilor pe termen lung abordat ă în cadrul strategiei Europa 
2020. Deciziile cheie privind proi ectele transfrontaliere se iau exclusiv pe baza priorit ăților 
naționale. Acest lucru pune probleme în special acolo unde exist ă asimetrii între statele 
membre în ceea ce prive ște beneficiile și costurile, iar ob ținerea aprob ărilor necesare pentru 
investițiile transfrontaliere antreneaz ă proceduri complexe sau prelungite. 
Probleme legate de finan țare 
Având în vedere modificarea de scar ă a volumului investi țiilor și necesitatea imperioas ă de a 
îndeplini priorit ățile legate de infrastructura energetic ă până în 2020, operatorii de re țea 
urmează să se confrunte cu provoc ări importante în ceea ce prive ște finanțarea. Criza 
financiară constrânge întreprinderile s ă atragă capital împrumutat în termeni favorabili, pe 
când indicii riscului de țară cresc, iar ratingurile de credit scad. Din cauza reglement ărilor 
actuale sau a structurii propriet ății, este dificil pentru OST (operatorii de transport și sistem) 
să atragă efectiv noi investitori institu ționali. La nivelul UE, programul TEN-E existent nu are 
capacitatea de a facili ta accesul la finan țare prin împrumuturi și capitaluri proprii și nici de a 
atrage investi ții publice și private în re țelele energetice în viitor, având în vedere faptul c ă 
acordă o atenție limitată subvențiilor pentru studii de fezabilitate și nu dispune de instrumente 
adecvate de atenuare a riscului. 
                                                 
1  COM/2010/0677 
2  Directivele 2001/42/CE, 85/337/C EE, 92/43/CEE, 2009/147/CE, 2000/60/CE  
 
 2 
2) Analiza subsidiarit ății și valoarea ad ăugată la nivelul UE 
Competen ța UE în domeniul en ergiei este consacrat ă în Tratatul privind func ționarea Uniunii 
Europene (TFUE), în special în articolul 194 privind energia. Re țelele energetice sunt tratate 
la articolele 170 și 171 din TFUE. În ceea ce prive ște acordarea autoriza țiilor, articolul 171 
alineatul (2) din TFUE stipuleaz ă că „statele membre î și coordoneaz ă între ele și în cooperare 
cu Comisia, politicile duse la nivel na țional care pot avea un impact semnificativ asupra 
realizării obiectivelor men ționate la articolul 170 ”. Mai mult, articolul 194 alineatul (2) din 
TFUE permite UE s ă stabileasc ă măsurile necesare pentru a promova interconectarea re țelelor 
energetice. 
 
3) Obiective ale ini țiativei UE 
Obiectivul general al prezentei ini țiative este de a asigura dezvoltarea suficient ă și la timp a 
infrastructurilor energetice pe teritoriul UE și pe teritoriile învecinate, în vederea realiz ării 
obiectivelor de politic ă energetic ă ale UE referitoare la integrarea pie ței, siguran ța 
aprovizion ării și sustenabilitate. Ini țiativa vizeaz ă în mod specific implementarea, pân ă în 
2020, a coridoarelor prioritare ale infrastr ucturii energetice tr anseuropene, prin: 
− fluidizarea procedurilor de auto rizare, în sensul reducerii semnificative a duratei acestora 
în cazul proiectelor de interes comun și al creșterii gradului de implicare a publicului și a 
nivelului de acceptare pentru implem entarea unor astfel de proiecte; 
− facilitarea procesului de re glementare pentru proiectele de interes comun în domeniul 
electricității și gazelor, prin alocarea costurilor în func ție de beneficiile aduse și garantarea 
faptului c ă ratele de rentabilitate permise sunt propor ționale cu riscurile suportate; 
− elaborarea unor reguli de eligibilitate pentru ajutorul financiar din pa rtea Uniunii, acordat 
sub form ă de sprijin bazat pe pia ță și sprijin financiar direct din partea UE pentru 
proiectele de interes comun. 
Prezenta ini țiativă înlocuie ște orientările TEN-E existente și completeaz ă propunerea de 
Regulament de instituire a mecanismului „Conectarea Europei” (MCE), care acoper ă toate 
sectoarele de infrastructur ă (energie, transport, telecomunica ții) și stabilește norme comune 
pentru acordarea sprijinului Uniunii atât sub form ă de subven ții, cât și sub form ă de 
instrumente financiare noi. 
 
4) Opțiuni de politic ă 
Se discut ă următoarele op țiuni de politic ă, corespunz ătoare celor trei domenii de politic ă 
aferente problemelor identificate: 
 
Domeniul de politic ă A: Autorizarea, implicarea p ărților interesate și compensarea  
Opțiunea A.0  Menținerea practicilor actuale  
Opțiunea A.1  Stabilirea unui regim al interesului european comun  
Opțiunea A.2  Organizarea și limitarea în timp a procesului de autorizare  
 Elementul A.2.1: Organizarea procesului de autorizare  
 Subop țiunea 
A.2.1.a  Autoritate principal ă fără putere de decizie la nivel na țional 
(„ghișeu unic par țial”) 
 
 3 A.2.1.b  Autoritate principal ă cu putere de decizie („ghi șeu unic complet”)  
 A.2.1.c  Autoritate principal ă transfrontalier ă având calitatea de autoritate 
europeană de ultim resort și competen ța de a acorda autoriza ția 
europeană 
 Elementul A.2.2: Limitarea în ti mp a procesului de autorizare  
 A.2.2.a  Obligativitatea ca statele membre s ă stabileasc ă termene pentru 
fiecare proiect de interes comun  
 A.2.2.b  Termene obligatorii din punct de vedere juridic, stabilite de p ărțile 
interesate în contextul cooper ării regionale  
 A.2.2.c  Termen obligatoriu din punct de vedere juridic, stabilit printr-un 
act legislativ al UE  
Opțiunea A.3  Stabilirea unui regim al interesului european comun și organizarea și limitarea în 
timp a procesului de autorizare  
Domeniul de politic ă B: Regulament  
Opțiunea B.0  Menținerea practicilor actuale  
Opțiunea B.1  Alocarea costurilor  
 B.1.a  Tarif de transport la nivelul UE  
 B.1.b  Alocarea ex ante a costurilor  
 B.1.c  Alocarea ex ante  a costurilor, cu ajustare ex post  
Opțiunea B.2  Stimulente pentru investi ții 
 B.2.a Stimulente legate de risc acordate proiectelor de interes comun  
 B.2.b  Sancțiuni și acțiuni de punere în aplicare pentru proiectele de 
interes comun  
Opțiunea B.3  Alocarea ex ante a costurilor și stimulente legate de risc acordate proiectelor de 
interes comun  
Domeniul de politic ă C: Finan țare 
Opțiunea C.0  Menținerea practicilor actuale  
Opțiunea C.1  Instrumente de partajare a riscului  
Opțiunea C.2  Instrumente de capital de risc  
Opțiunea C.3  Sprijin prin subven ții pentru lucr ările de construc ții necesare proiectului  
Opțiunea C.4  Combina ție de subven ții, de instrumente de partajare a riscului și de capital de risc  
În urma unei analize preliminare, subop țiunile A.2.1.a, A.2.1.c, A.2.2.a, A.2.2.b și B.1.a au 
fost eliminate, întrucât m ăsurile pe care le-ar fi presupus acestea au fost considerate fie 
ineficace, fie dispropor ționate față de impactul lor. 
 
5) Evaluarea impactului 
În ipoteza menținerii practicilor actuale , vor continua s ă se produc ă întârzieri în derularea 
noilor proiecte de infrastructur ă, în special în sectorul en ergiei electrice, din cauza 
problemelor legate de finan țare, de cadrul de reglementare și de acordarea autoriza țiilor. 
Prioritățile europene nu vor putea fi  abordate în mod satisf ăcător de operatorii de pe pia ță și 
nici de statele membre. Comisia estimeaz ă că mare parte din investițiile necesare, care se 
ridică la aproximativ 200 de  miliarde EUR pân ă în 2020,  nu vor fi realizate la timp în 
contextul existent, pericilitând capacitatea UE de a- și îndeplini obiectivele în materie de 
politică energetic ă și climatic ă până în 2020. Lipsa interconexi unilor va reduce oportunit ățile 
de optimizare a sistemului, va spori riscul perturb ărilor și va antrena investi ții suplimentare 
importante în facilit ăți de generare cu scop de rezerv ă și echilibrare. Men ținute ca atare, TEN-
E și alte fonduri UE nu ar putea avea un impact semnificativ asupra provoc ării legate de 
investiții. 
 
 4 
5.1. Acordarea de autoriza ții 
OPȚIUNEA A.1: Stabilirea unui regim al interesului european comun  
Se așteaptă ca aceast ă opțiune să aibă efecte intermediare pozitive prin contribu ția la predarea 
la timp a mai multor proiecte decât în ipoteza men ținerii practicilor actuale. Cet ățenii ar putea 
fi afectați din cauza limit ării oportunit ăților de a pune sub semnul întreb ării necesitatea unui 
proiect în cadrul procedurilor de  autorizare. Nu se preconizeaz ă o agravare major ă a efectelor 
asupra mediului în cadrul noului regim, comparativ cu cel actual, presupunând c ă proiectele 
vor fi terminate mai devreme. Odat ă cu realizarea cu succes a proiectelor se preconizeaz ă 
efecte foarte favorabile asupra obiectivelor legate de clim ă. Siguranța investitorilor ar cre ște, 
contribuind pozitiv la viabilitat ea proiectelor. În ceea ce prive ște costurile administrative, 
reducerea resurselor necesare  pentru procesarea unui num ăr dat de proiecte este estimat ă la 
aproximativ 3 % la nivelul ini țiatorilor, respectiv 12 % la nivelul autorit ăților. 
OPȚIUNEA A.2: Regulile privind organizarea și durata procesului de autorizare 
(subopțiunile A.2.1b „ghi șeu unic complet” și A.2.2.c „limita de timp de 4 ani”)  
Se preconizeaz ă că această opțiune va avea un impact puternic și pozitiv, permi țând ca marea 
majoritate a proiectelor s ă fie predate la timp. Num ărul de proiecte realizate la timp ar fi mai 
mare decât în cazul op țiunii A.1, dar nu toate proiectele de  interes comun ar beneficia de 
același grad de proritate. Op țiunea ar ameliora semnificativ condi țiile în care cet ățenii pot 
participa la procesul decizional, întrucât autoritatea principal ă și/sau inițiatorii ar fi obliga ți să 
asigure consultarea într-un stadiu incipient. Cost urile de conformare ar fi mai mari decât în 
cazul op țiunii A.1. De asemenea, se a șteaptă ca efectele poziti ve asupra costurilor 
administrative s ă fie mai importante în cazul acestei op țiuni de politic ă, antrenând reducerea 
acestora cu 26 %. 
OPȚIUNEA A.3 Stabilirea unui regim de interes european comun și a normelor privind 
organizarea și durata procesului de autorizare 
Impactul global al acestei op țiuni, care combin ă efectele op țiunilor A.1 și A.2, este considerat 
cel mai favorabil dintre toate op țiunile, întrucât ar conduce la finalizarea la timp a 
cvasitotalit ății proiectelor pân ă în 2020, cu condi ția întreprinderii m ăsurilor corespunz ătoare 
privind reglementarea și finanțarea. Se preconizeaz ă că efectele asupra mediului, efectele pe 
plan social asupra ocup ării forței de munc ă și pe plan economic asupra PIB vor fi mai 
accentuate în cazul acestei op țiuni de politic ă, întrucât toate proiecte le ar fi finalizate și s-ar 
economisi 31 % din costurile administrative. 
Din aceast ă analiză rezultă că se prefer ă opțiunea de politic ă A.3. 
 4.2. Măsuri de reglementare
 
OPȚIUNEA B.1: Alocarea costurilor  
Alocarea ex ante a costurilor  ar permite anumite investi ții pentru care partajarea costurilor nu 
este fezabil ă în cazul men ținerii practicilor actuale, întrucât a cestea ar fi distribuite la nivelul 
participan ților la pia ță și al consumatorilor finali, cu ef ecte pe plan social. Se preconizeaz ă că 
obligația impusă autorităților naționale de reglementare de a coopera între ele și cu operatorii 
de transport și sistem din diferite state membre va avea efecte administrative reduse. 
 
 5Efectele aloc ării ex ante a costurilor cu posibilitatea de ajustare ex post  ar fi diferite doar în 
ceea ce prive ște efectele finale pe plan economic și al distribu ției. Deși alocarea ar deveni mai 
precisă, ar apărea un risc de sc ădere a veniturilor opera torilor de transport și sistem și ale 
investitorilor externi. Punerea în aplicare ar antrena costuri administrative suplimentare, întrucât operatorii de transport și sistem și autoritățile naționale de reglementare ar trebui s ă 
reevalueze beneficiile și să renegocieze alocarea costurilor.  
Prin urmare, se prefer ă subopțiunea B.1.b. 
OPȚIUNEA B.2: Stimulente pentru investi ții 
Simulentele pentru proiecte de inte res comun cu riscuri mai ridicate  ar avea un impact 
economic pozitiv asupra realiz ării infrastructurii, prin recunoa șterea problemelor pe care le 
pun anumite investi ții. Impactul financiar al unei asemenea major ări a tarifelor de re țea ar 
rămâne foarte redus, având în vedere volumul preconizat sc ăzut de investi ții eligibile, 
impactul administrativ limitat și cota, în ansamblu, sc ăzută a costurilor de transport în 
prețurile finale ale energiei.  
Sancțiunile și acțiunile de aplicare a legisla ției pentru proiectele de interes comun  ar putea 
să îmbunătățească protecția socială la nivelul UE, prin obligar ea operatorilor de transport și 
sistem să realizeze proiectele priorita re convenite. Astfel de m ăsuri ar presupune extinderea 
sferei de competen ță a autorităților naționale de reglementare. De asemenea, m ăsurile ar putea 
declanșa o opozi ție puternic ă din partea operatori lor de transport și sistem, întrucât impactul 
economic ar fi negativ, fie din cauza reducerii veniturilor în urma sanc țiunilor aplicate în 
cazul nerealiz ării proiectelor, fie din cauza unor riscuri suplimentare, neacope rite, suportate în 
cazul realiz ării proiectelor. Valoarea ad ăugată a unei astfel de sistem obligatoriu fa ță de un 
sistem bazat pe stimulente pare, a șadar, redus ă.  
Prin urmare, se prefer ă subopțiunea B.2.a. 
OPȚIUNEA B.3: Alocarea ex ante  a costurilor și stimulente legate de risc acordate 
proiectelor de interes comun  
Aceasta ar fi op țiunea preferat ă, întrucât ar îmbina efectele pozitive ale ambelor subop țiuni 
preferate și ar permite acoperirea celui mai mare num ăr de proiecte de interes comun. 
 
4.2. Finan țare 
OPȚIUNEA C.1: Instrumente de partajare a riscului  
Introducerea instrumentelor de partajare a riscului ar îmbun ătăți accesul la capital și noi surse 
de finanțare și capital de risc (de exemplu obliga țiuni sau garan ții) în termeni mai bine 
adaptați, îmbunătățind viabilitatea comercial ă a proiectelor în sensul ob ținerii unei decizii 
investiționale pozitive. Acest tip de sprijin ar fi mai pu țin costisitor pent ru bugetul public 
decât subven țiile directe, având un efect  multiplicator ridicat (pân ă la 25). Op țiunea permite 
cooperarea cu institu țiile financiare, ceea ce reduce povara administrativ ă a Comisiei.  
OPȚIUNEA C.2: Instrument e de capital de risc  
Participațiile la capital ar avea un imp act foarte benefic asupra capacit ății financiare și 
atragerii de noi investitori. Prin spr ijinirea proiectelor în faza incipient ă s-ar accelera ritmul de 
maturizare al acestora, în special în cazul proi ectelor mai complexe, mai inovatoare, care 
implică numeroase p ărți interesate. Se estimeaz ă un efect de levier im portant pentru bugetul 
UE, factorul de multipli care situându-se între 1 și 10. Dac ă investițiile le-ar fi încredin țate 
unor institu ții financiare, s-ar crea necesit ăți semnificative de resurse la nivelul acestora. 
 
 6OPȚIUNEA C.3: Sprijin prin subven ții pentru construc ția proiectului  
Subvențiile ar avea importante efecte benefice pe plan economic și social, sprijinind realizarea 
acelor proiecte de interes comun care nu ar fi posibile doar prin for țele pieței sau prin 
reglement ări, și reducând în acela și timp impactul asupra tarifelor de re țea. Interven ția prin 
subvenții ar viza acele proiecte de  interes comun care sunt deosebit de importante pentru 
obiectivele legate de politica în domeniul energiei și al climei pentru anul 2020 și pentru pia ța 
internă și siguranța aprovizion ării Uniunii. Impactul administra tiv va fi corelat direct cu 
numărul de proiecte și cu bugetul UE disponibil pentru sus ținerea acestora. 
OPȚIUNEA C.4: Combina ție de subven ții, instrumente de partajare a riscului și de 
capital de risc  
Întrucât aceast ă opțiune îmbin ă opțiunile C1, C.2 și C.3, ar însuma efectele pozitive ale 
fiecărei opțiuni în parte. Cu toate ace stea, asigurarea unei combina ții de instrumente bazate pe 
piață (C.1 și C.2) și de sprijin financiar direct (C.3) ar antrena și sinergii și creșteri de 
eficiență, permițând găsirea, în mod flexibil, a solu ției celei mai pu țin costisitoare pentru 
riscuri specifice legate de un proiect. 
Prin urmare, se prefer ă subopțiunea C.4.  Aceasta reflect ă propunerile f ăcute de Comisia 
European ă la 29 iunie 2011 privind viitorul buget al UE și reflectă în totalitate propunerea 
privind mecanismul „Conectarea Europei”. 
 
6) Compara ția între op țiuni și concluziile finale ale evalu ării impactului 
În urma analizei, evaluarea impactului prezint ă un set de op țiuni preferate : 1) introducerea 
unui regim de interes comun european, un ghi șeu unic complet și un termen limit ă de 4 ani 
pentru proiectele de interes comun; 2) alocarea ex ante  a costurilor transfrontaliere și 
stimulente legate de risc acordat e proiectelor de interes comun; și 3) o combina ție de 
subvenții, instrumente de partajare a riscului și instrumente de capital de risc. Niciuna dintre 
aceste op țiuni, luat ă separat, nu poate asigura realizarea investi țiilor necesare , ceea ce 
face necesar ă coordonarea ac țiunilor de politic ă pentru punerea în aplicare a op țiunilor 
preferate. 
Pe ansamblu, beneficiile preconizate în urma finaliz ării rețelelor transeuropene dep ășesc cu 
mult efectele negative asupra mediului, cet ățenilor și tarifelor. Acest lucru va permite UE s ă 
atingă obiectivele energetice și climatice convenite la nivelul UE, în special ponderea de 20 % 
a energiei din surse regenerabile și reducerea cu 20 % a emisiilor de gaze cu efect de ser ă 
până în 2020. O infrastructur ă adecvată va facilita și integrarea complet ă a pieței interne a 
energiei electrice și a gazelor, creând astfel noi oportunit ăți pentru optimizarea sistemului și 
pentru eficien ță, concuren ță și libertate de alegere pentru consumatorul final, și exercitând un 
efect global de reducere a pre țurilor la energie. Setul de m ăsuri va spori și siguran ța 
aprovizion ării noastre cu energie, prin di versificarea surselor, a rutelor și a partenerilor și prin 
îmbunătățirea stabilit ății sistemului, dar și prin ameliorarea siguran ței și a rezisten ței la 
schimbările climatice a re țelelor noastre.  
Toate acestea vor contribui la importa ntul efect global pozitiv asupra PIB și asupra ocup ării 
forței de munc ă, identificat deja în evaluar ea impactului din 2010 (+0,42 % cre ștere și 
410 000 de locuri de munc ă suplimentare în compara ție cu scenariul de baz ă pentru perioada 
2011-2020).  
Tabelul de mai jos sintetizeaz ă efectele tuturor op țiunilor și subopțiunilor. 
 
 7Opțiuni Efecte pe plan 
economic și social  Impact asupra 
mediului  Alte efecte  
A.1 + = Fezabilitate juridic ă: - 
A.2 ++ + Fezabilitate juridic ă: - 
A.3 +++ ++ Fezabilitate juridic ă: - 
B.1 ++ + Administrative: -  
B.2 ++ + Tarifare: -  
B.3 +++ ++ Administrative și tarifare: -  
C.1 +++ +  
C.2 ++ + Administrative: -  
C.3 +++ ++ Administrative: -  
C.4 +++ ++ Administrative: -  
Tarifare: +  
A.3 & B.3 și C.4 +++ +++ Juridice, administrative: -  
Tarifare: +  
Sinteza efectelor  (= echivalente cu scenariul de baz ă; + până la +++ îmbun ătățire în compara ție cu scenariul de 
referință; - până la --- înrăutățire în compara ție cu scenariul de referin ță)