RO    RO RO 
RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, xxx [version 16/05/2008] 
SEC(2008) yyy 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
care înso țește 
 
COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, 
COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI 
COMITETUL REGIUNILOR 
 
„Un angajament reînnoit în favoarea unei Europe  sociale: consolidarea metodei deschise 
de coordonare în materie de protec ție socială și de incluziune social ă” 
  
Rezumatul studiului de impact 
 
{COM(2008) xxx final} 
{SEC(2008) xxx} 
RO 2   RO Studiul de impact se refer ă la comunicarea privind „Un anga jament reînnoit în favoarea unei 
Europe sociale: aprofundarea metodei desc hise de coordonare în materie de protec ție socială 
și de incluziune social ă”. Prezenta comunicare, inclus ă ca o prioritate în programul de lucru al 
Comisiei pentru anul 2008, face parte în prezent din pachetul care va înso ţi Agenda social ă 
reînnoită. 
Începând cu 2000, metoda deschis ă de coordonare (MDC) a fost aplicat ă succesiv politicii de 
incluziune social ă, politicii privind pensiile și politicii privind asisten ţa medical ă şi îngrijirea 
pe termen lung. În 2006, cele trei  categorii au fost grupate eficient într-o MDC integrat ă 
pentru protec ţia socială şi incluziunea social ă (denumit ă în continuare „MDC social ă”). 
Această metodă de coordonare cuprinde adoptarea de ob iective comunitare comune (obiective 
generale stabilite pentru to ţi şi care reprezint ă forţa motrice a întregului proces), definirea 
unui ansamblu de indicatori comuni care s ă permită monitorizarea progreselor înregistrate în 
privinţa obiectivelor comune, elaborarea de c ătre statele membre a unor  rapoarte strategice 
naţionale de transpunere a acestor obiective comune în politici concrete, precum şi evaluarea 
comună a progreselor şi a eforturilor fructuoase ale Comisiei Europene şi ale statelor membre 
în cadrul Comitetului pentru protec ţia socială. 
Evaluarea global ă a rezultatelor MDC sociale de c ătre diferiţii actori implica ţi în acest proces 
a fost foarte pozitiv ă. MDC social ă a sprijinit înv ăţarea reciproc ă, a promovat o participare 
mai ampl ă a părţilor interesate, a sprijinit con ştientizarea privind caracterul multidimensional 
al excluziunii şi sărăciei, a stimulat modernizar ea sistemelor de protec ţie socială, a permis 
definirea unei abord ări unice a provoc ărilor comune şi a pus în eviden ţă noile probleme 
comune.  
Totuşi, îndeplinirea obiectivelor  comune este prea lent ă sau insuficient ă. Deşi ar fi nerealist s ă 
se spere ca o metod ă de coordonare deschis ă, bazată pe cooperarea voluntar ă a statelor 
membre, s ă poată produce rezultate de anvergur ă într-un interval de timp limitat, majoritatea 
afirmă că potenţialul MDC sociale r ămâne în mare parte neexploatat, c ă o serie de puncte 
slabe ar trebui corectate şi că întărirea strategic ă a metodei ar contribui la îmbun ătăţirea 
atingerii obiectiv elor comune.  
Analiza indic ă o lipsă a angajamentului politic şi a vizibilit ăţii, precum şi necesitatea unei mai 
bune coordon ări orizontale a politicilor şi a integr ării interesului pentru protec ţia socială şi 
incluziunea social ă în toate domeniile de ac ţiune relevante. În plus, este necesar ca politicile 
să se bazeze pe analize mai aprofundate şi ca actorii regionali şi locali să fie asocia ţi mai 
strâns la procesul MDC sociale. De asemenea, reprezentan ţii societăţii civile ar trebui s ă joace 
un rol mai important, iar procesul de înv ăţare reciproc ă ar trebui consolidat.  
Necesitatea înt ăririi MDC sociale este accentuat ă de un anumit num ăr de evenimente 
instituţionale şi strategice: la agenda social ă reînnoită se adaugă perspectiva intr ării în vigoare 
a Tratatului de la Lisabo na (care include o obliga ţie de integrare în toate politicile), apropierea 
Anului european de lupt ă împotriva s ărăciei și excluziunii sociale (2010), precum şi viitoarea 
iniţiativă a Comisiei referitoare la incluziunea activ ă. 
RO 3   RO Pentru evaluarea avantajelor unei MDC sociale consolidate şi determinarea celor mai eficace 
mijloace pentru îndeplinirea acestui obiectiv, au fost re ţinute trei op ţiuni strategice pentru a fi 
examinate în detaliu1.  
Prima opţiune corespunde „ statu quo ”-ului. Aceasta ţine seama de faptul c ă MDC social ă este 
prin natura sa un proces evolutiv şi că, inclusiv în cazul în care nu au loc modific ări majore, 
aceasta va continua s ă evolueze treptat şi să-şi îmbunătăţească în mod progresiv metodele de 
lucru.  
A doua op ţiune const ă într-o „revizuire în profunzime” a procesului, prin care cadrul MDC 
sociale este extins, iar procesul este remodelat pentru a include toate dimensiunile politicilor 
sociale comunitare, a garanta o inte grare eficace a aspectelor sociale şi a deveni, într-un fel, o 
„Strategie de la Lisabona a sferei sociale”.  
A treia op ţiune este o „consolidare de amploare şi ambiţioasă în cadrul structurii actuale”. 
Această opţiune se bazeaz ă pe abordarea utilizat ă până în prezent în MDC social ă, cea a 
progresului consensual şi gradual, dar este în acela şi timp „strategic ă“ şi „orientat ă spre 
viitor“, întrucât imprim ă sistemului o nou ă dinamică. Aceasta permite studierea unor noi 
instrumente şi metode de lucru care ar fi testate şi puse în practic ă în strâns ă cooperare cu 
statele membre, în vederea revigor ării procesului şi optimizării punerii în aplicare a acestuia.  
În cadrul compara ţiei între diferitele op ţiuni, trebuie f ăcută distincţia între efectele 
procedurale şi cele materiale ale modific ărilor propuse.  
Studiul de impact abordeaz ă în principal aspecte de procedur ă şi de guvernare. Se presupune 
că o coordonare mai eficace şi învăţarea reciproc ă vor avea un impact pozitiv asupra 
îndeplinirii obiectivelor comune, şi anume o reducere a nivelului de s ărăcie, sisteme de pensii 
mai viabile şi adecvate, precum şi sisteme de asisten ţă medicală şi îngrijire pe termen lung 
echitabile şi eficace. De asemenea, se presupune c ă – în spiritul obiectiv elor sociale comune – 
o protecţie socială şi o incluziune social ă îmbunătăţite vor contribui la strategia pentru 
creştere economic ă şi ocuparea for ţei de munc ă şi, în ansamblu, la dezvoltarea economic ă 
durabilă. De exemplu, politicile de incluziune activ ă pot nu numai s ă reducă sărăcia, ci să şi 
mărească oferta de locuri de munc ă. Reforma sistemului de pensii poate nu numai s ă 
contribuie la echitatea între genera ţii ci să şi mărească nivelul de activitate şi să garanteze 
viabilitatea finan ţelor publice. În acela şi mod, sistemele de asisten ţă medicală de calitate nu 
promoveaz ă doar bun ăstarea individual ă, ci au, de asemenea, efect e pozitive asupra ofertei de 
locuri de munc ă şi asupra productivit ăţii muncii.  
Totuşi, este clar c ă MDC social ă poate doar s ă faciliteze îndeplinirea acestor obiective, într-o 
situaţie în care principala responsabilitate  pentru politica de incluziune social ă şi protecţie 
socială este purtat ă de statele membre. Prin urmare, întreb ările la care trebuie g ăsit un răspuns 
sunt următoarele: „Vor fi m ăsurile propuse în m ăsură să transforme MDC social ă într-un 
mecanism adecvat şi viabil de coordonare între nivelurile na ţional şi european? Vor face 
acestea din MDC social ă un instrument mai adaptat pentru urm ărirea obiectivelor sociale 
comune?”  
                                                 
1 Dou ă opţiuni de politici – abandonul complet al MD C sociale, respectiv integrarea total ă a MDC 
sociale în strategia pentru cre şterea economic ă şi ocuparea for ţei de munc ă – au fost luate în 
considera ţie, dar nu au fost re ţinute pentru analiza aprofundat ă. Motivele acestei decizii sunt explicate 
în studiul de impact. 
RO 4   RO În alte cuvinte, evaluarea m ăsurilor preconizate în cadrul diferitelor op ţiuni reprezint ă mai 
curând o apreciere calitativ ă a efectelor poten ţiale ale acestora asupra MDC sociale decât o 
apreciere a consecin ţelor lor pe planul rezultatelor finale  ale politicii duse. Din acest motiv, nu 
se evalueaz ă separat impactul general social, economic şi de mediu al op ţiunilor alese. Totu şi, 
aspectele microeconomice (costu ri administrative, implica ţii privind resursele) se iau în 
considera ţie în mod corespunz ător în cadrul studiului de im pact, la evaluarea „fezabilit ăţii” 
diferitelor op ţiuni.  
Măsurile propuse sunt grupate în studiul de  impact pe baza celor patru obiective ale 
comunicării: sporirea angajamentului politic şi a vizibilit ăţii procesului , consolidarea 
interacţiunii pozitive cu celelalte politici comunitare, înt ărirea bazelor anali tice ale procesului 
şi o mai bun ă stăpânire a metodei în statele membre . Acestea sunt clasificate în func ţie de 
amploarea impactului lor asupra problemelor vizate şi de fezabilitatea acestora. Conceptul de 
fezabilitate se refer ă la acceptarea politic ă, la disponibilitatea resurselor umane şi financiare, 
la costul administrativ şi la disponibilitatea in strumentelor de baz ă. Analiza subliniaz ă 
următoarele rezultate: 
Opţiunea 1 , „statu quo ”:  
Schimbările graduale lansate de punerea în aplicare a îmbun ătăţirilor decise anterior sunt 
susceptibile s ă aibă un impact pozitiv, dar în general unul lent şi limitat, asupra problemelor 
identificate. În plus, riscul legat de aceast ă opţiune este ca MDC social ă să devină victima 
fenomenului de „epuizare a procesului” şi să îşi piardă în mod progresiv  credibilitatea şi 
încrederea acordat ă de actorii şi susţinătorii acesteia. În orice caz, pare foarte improbabil ca 
aceste îmbun ătăţiri limitate s ă fie suficiente pentru a oferi MDC sociale for ţa şi eficacitatea 
necesare pentru a garanta îmbun ătăţirea îndeplinirii obiectivelor sociale comune şi a consolida 
dimensiunea social ă a integrării europene.  
Pe de altă parte, fezabilitatea acestei op ţiuni pare ridicat ă. Practic, majoritatea acestor m ăsuri 
au fost deja acceptate de Comisie şi de statele membre (a se  vedea raportul comun 2008). 
Suplimentarea (limitat ă) a resurselor umane şi financiare necesar ă (pentru o monitorizare 
îmbunătăţită, o difuzare mai bun ă a rezultatelor, o înt ărire a cadrului anali tic etc.) poate fi 
suportată prin intermediul cre şterii eficien ţei şi a utilizării mai dese a serviciilor de exper ţi 
externe. Op ţiunea 1 nu ar avea un impact evident asupra costului administrativ în statele 
membre. 
Opţiunea 2 , „revizuirea în profunzime”:  
Măsurile preconizate în cadrul acestei op ţiuni ar putea avea efecte de amploare în abordarea 
punctelor slabe identificate şi în consolidarea procesului. În ma joritatea cazurilor,  acestea sunt 
concepute pentru a garanta func ţionarea aproape „ideal ă” a sistemului cu  ajutorul unei 
combinaţii de proceduri mult mai riguroase şi a unor investi ţii masive în resurse. Totu şi, 
această opţiune implic ă riscuri de deteriorare a situa ţiei. În primul rând, MDC social ă 
funcţionează pe baza consensului şi a principiului subsidiarit ăţii. Procedurile mult mai 
riguroase propuse de Comisie pot fi  respinse de statele membre şi pot să nu ducă la rezultatele 
aşteptate în materie de st ăpânire a metodei. O reform ă radicală a metodei, dup ă numai câ ţiva 
ani de la restructurarea şi „raţionalizarea” acesteia, poate fi r ău înţeleasă şi poate îndep ărta 
oarecum actorii care au sus ţinut MDC social ă şi au ajutat la conceperea acesteia în forma sa 
actuală.  
RO 5   RO Fezabilitatea acestei op ţiuni politice pe termen scurt c ătre mediu pare mai curând redus ă. 
După cum s-a afirmat mai sus, acceptarea politic ă de către statele membre este departe de a fi 
garantată. Cu toate c ă se accept ă pe scară largă rolul pe care Europa îl joac ă în sprijinirea 
statelor membre în gestionarea provoc ărilor sociale, acestea din urm ă ţin foarte mult la 
prerogativele şi împuternicirile lor în domeniul social şi ar fi probabil reticente în acceptarea 
anumitor (sau a celor mai multe) m ăsuri preconizate conform acestui scenariu. În prezent, nu 
există dispoziţii ale tratatului în temeiul c ărora să poată fi emise recomand ări individuale. În 
plus, aceast ă opţiune politic ă presupune investi ţii masive în resurse umane şi financiare. De 
asemenea, op ţiunea 2 ar duce la cre şterea costurilor administrative ale guvernelor ca urmare a 
raporturilor suplimentare necesare, a efortului de coordonare intern şi a obliga ţiilor legate de 
participarea p ărţilor interesate. 
Opţiunea 3 , „consolidarea de amploare şi ambiţioasă în cadrul structurii actuale”:   
Chiar dac ă se păstrează actuala structur ă, această opţiune ar putea avea un impact de amploare 
asupra obiectivelor identificate, datorit ă combina ţiei între îmbun ătăţirile continue şi 
introducerea treptat ă de elemente inovatoare. Definirea gradual ă a obiectivelor comunitare sau 
naţionale, de fiecare dat ă când evolu ţia cadrului analitic comun o justific ă, ar duce în mod 
sigur la o cre ştere a vizibilit ăţii procesului. Dup ă cum se observ ă în exemplul ţărilor care au 
adoptat obiective cantitative, acestea din urm ă pot mări responsabilitatea guvernelor şi pot 
ajuta la clarificarea priorit ăţilor în toate domeniile de politici relevante şi la toate nivelurile 
administra ţiei, cu condi ţia ca acestea s ă se sprijine pe o baz ă analitică solidă. O capacitate 
analitică întărită şi învăţarea reciproc ă ar îmbun ătăţi calitatea elabor ării politicilor în domeniul 
social. Dezvoltarea unui cadru analitic comun ar ajuta statele membre s ă identifice 
principalele provoc ări comune cu care acestea se confrunt ă şi să le permit ă să înveţe unele de 
la altele în domeniile care le preocup ă cel mai mult. Acest lucru s-ar r ăsfrânge şi în alte 
politici comunitare şi, în acest mod, elaborarea  politicilor s-ar baza şi în alte domenii mai mult 
pe elemente concrete. În acest mod, interac ţiunea pozitiv ă cu alte politici, inclusiv cu politica 
economic ă, ar fi întărită. 
Majoritatea m ăsurilor preconizate în cadrul acestei op ţiuni par fezabile. Trebuie subliniat din 
nou că interacţiunea cu celelalte politi ci depinde în mare m ăsură de factori situa ţi în afara 
MDC sociale. Chiar dac ă principalele schimb ări nu ar fi introduse decâ t treptat, ar fi necesare 
anumite investi ţii în resurse umane. În ceea ce prive şte resursele financiare, cele alocate în 
cadrul programului PROGRESS ar trebui s ă fie suficiente în ansamblu. În general, mai multe 
din măsurile propuse (definirea obiectivelor  cantitative, monitorizarea îmbun ătăţită etc.….) ar 
necesita sprijinul şi angajamentul politic ale statelor membre. La nivel na ţional, o coordonare 
mai bună între diferitele domenii de politici (coordonare orizontal ă şi integrare a aspectelor 
sociale în toate politicile) şi cu diferitele niveluri de administra ţie (coordonare vertical ă) ar 
duce, de asemenea, la o anumit ă creştere a costurilor administrative, care, totu şi, ar trebui s ă 
genereze „câ ştiguri” importante în privin ţa eficacităţii şi eficienţei. 
În concluzie, analiza de impact subliniaz ă că cea de-a treia op ţiune este cea mai bun ă întrucât 
răspunde cel mai bine la pr oblemele identificate, f ără a perturba în mod excesiv metodele de 
lucru actuale ale Comisiei şi ale statelor membre. De fapt, aceast ă opţiune ar trebui pus ă în 
aplicare treptat, nu numai ca urmare a im pactului acesteia asupra resurselor, ci şi din cauza 
necesităţii examin ării şi „ancorării” corecte a îmbun ătăţirilor preconizate, împreun ă cu statele 
membre şi cu părţile interesate.