[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 16.7.2008

COM(2008) 458 final

2008/0153 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind anumite organisme de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM)

(prezentată de Comisie) {SEC(2008) 2263} {SEC(2008) 2264}

EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONSIDERAţII GENERALE

Directiva OPCVM[1], adoptată în 1985, avea drept obiectiv sporirea oportunităților de afaceri și de investiții pentru întreprinderi și pentru investitori prin crearea unei piețe comunitare integrate a fondurilor de investiții. Directiva a stat la baza dezvoltării fondurilor de investiții europene. În luna iunie 2007, activele administrate de OPCVM-uri se ridicau la 6 trilioane EUR. OPCVM-urile reprezintă aproximativ 75% din piața fondurilor de investiții din UE. Pe lângă aceasta, mecanismele interne solide de protecție a investitorilor au facilitat recunoașterea generală a OPCVM-urilor, dincolo de granițele UE.

În ciuda acestei evoluții pozitive, de-a lungul timpului a devenit evident faptul că directiva era excesiv de restrictivă și împiedica exploatarea deplină a posibilităților de dezvoltare ale administratorilor fondurilor. Modificările aduse în 2001 au lărgit competențele în materie de investiții ale OPCVM-urilor, dar nu au înlăturat obstacolele din calea eficienței acestui sector. S-a constatat că nu au fost exploatate oportunități majore. Economiile anuale potențiale sunt estimate la mai multe miliarde de euro.

În 2005, Cartea verde a Comisiei privind fondurile de investiții[2] a lansat o dezbatere publică cu privire la necesitatea unei acțiuni la nivelul Uniunii Europene și la sfera de acoperire a acesteia. Un an mai târziu, Cartea albă privind fondurile de investiții[3] a anunțat, printre alte măsuri, o serie de modificări specifice ale Directivei OPCVM.

Propunerea de față are două obiective. Unul dintre acestea este codificarea modificărilor succesive introduse în Directiva OPCVM din anul 1985. Cel de-al doilea este traducerea măsurilor anunțate în Cartea albă în dispoziții legislative concrete.

2. CONSULTAREA PăRțILOR INTERESATE

2.1. Consultarea părților interesate

Serviciile Comisiei au purtat un dialog regulat cu părțile interesate pe întreaga durată a procesului de revizuire a cadrului legislativ care reglementează OPCVM-urile. Obiectivul acestui dialog era să reunească opiniile diverșilor participanți la piața fondurilor de investiții (investitori, sectorul de activitate și autorități publice) cu scopul de a elabora soluții care să răspundă în mod eficient preocupărilor și așteptărilor tuturor părților interesate.

Dialogul s-a desfășurat prin diverse mijloace, în special două grupuri de experți, trei audieri publice, două ateliere pe tema prospectelor simplificate și patru consultări publice (descrise în tabelul de mai jos).

An | Tema consultării | Conținut | Date limită | Feedback primit |

2004 | Raportul grupului de experți pentru administrarea activelor | Listă de acțiuni recomandate în domeniul fondurilor de investiții | 06/05 – 10/09 | Publicat în nov. 2004 |

2005 | Carte verde | Analiza cadrului legislativ care reglementează OPCVM-urile și chestionar privind soluțiile posibile | 12/07 – 15/11 | Publicat la 13.2.2006 |

2006 | Raportul grupului de experți pentru eficiența pieței | Recomandări privind principalele aspecte ale celor cinci măsuri propuse în materie de eficiență | 04/07 – 20/09 | Publicat la 16.11.2006 |

2007 | Proiect de normă | Posibila redactare a noilor dispoziții legale ale Directivei OPCVM | 22/03 – 15/06 | Publicat la 7.9.2007 |

2.2. Studiul de impact

În 2004, grupul de experți pentru administrarea activelor a identificat necesitatea evidentă de a crește eficiența pieței europene a fondurilor de investiții. Lucrările ulterioare s-au concentrat așadar asupra delimitării domeniilor în care era necesară o acțiune la nivelul UE și asupra stabilirii sferei de cuprindere a acestei acțiuni. Consultările ample cu toate părțile interesate au avut o contribuție majoră la stabilirea priorităților și la elaborarea unor soluții posibile.

Aceste soluții au fost analizate în două etape. În 2006, înainte de publicarea Cărții verzi privind fondurile de investiții, a fost realizat un prim studiu de impact. Acesta a identificat domeniile în care era necesar să se aducă modificări Directivei OPCVM. Un al doilea studiu de impact a fost elaborat în cadrul lucrărilor de pregătire a proiectului de propunere legislativă.

Studiul de impact analizează două tipuri de modificări legislative: cele al căror scop este ameliorarea funcționării dispozițiilor existente (în special cele referitoare la procedura de notificare, la pașaportul societăților de administrare și la prospectul simplificat) și cele prin care se intenționează instituirea unor noi drepturi în cadrul pieței unice [prin crearea unui cadru care facilitează fuziunea fondurilor și punerea în comun a activelor ( asset pooling )]. Eficiența pieței și protejarea investitorilor au constituit principiile directoare ale acestei analize. S-a acordat o atenție deosebită necesității de a reduce sarcina administrativă.

2.2.1. Pașaportul societății de administrare

Comisia recunoaște valoarea pe care pașaportul societății de administrare ar putea-o aduce industriei europene în ceea ce privește eficiența și o mai mare flexibilitate în conduita profesională. Cu toate acestea, procesul de evaluare a impactului a scos în evidență unele dificultăți specifice în legătură cu punerea în practică a pașaportului societății de administrare (posibilitatea ca un administrator de fond să administreze sau să gestioneze un fond cu sediul într-un alt stat membru). Lucrările intensive de pregătire desfășurate în acest sens de serviciile Comisiei au evidențiat, până în prezent, următoarele:

- Riscuri: este necesar să se stabilească care dintre funcții și normele aferente țin de statul membru al administratorului și care de statul membru al fondului. În caz contrar, există riscul de a se crea conflicte legislative, suprapuneri sau lacune în materie de supraveghere, ceea ce ar putea constitui un pericol pentru interesele investitorilor.

- Aplicare : problemele pe care le ridică repartizarea responsabilităților între diverse autorități de supraveghere ar putea îngreuna aplicarea eficientă a normelor, în special în cazul administrării transfrontaliere a fondurilor constituite pe bază de contract civil, acestea reprezentând majoritatea fondurilor și unicul tip de fond în numeroase state membre.

- Costuri : multitudinea raporturilor ierarhice și a obligațiilor de raportare către diverse autorități de supraveghere sau alte instanțe riscă să genereze costuri ridicate de conformare, care ar putea să depășească economiile de capital care se preconizează că vor decurge din utilizarea pașaportului.

Prin urmare, este necesar să se solicite avizul CESR cu privire la modalitățile optime de abordare a chestiunilor legate de supraveghere și de management al riscului. CESR i se va solicita să consilieze Comisia pentru a o ajuta să elaboreze dispoziții care să permită introducerea pașaportului societății de administrare în condiții care să fie coerente cu nivelul ridicat de protecție a investitorilor. În acest sens, CESR i se va solicita să consilieze Comisia, până la 1 noiembrie 2008, cu privire la structura și principiile care ar putea ghida eventualele amendamente viitoare la directiva OPCVM, care ar putea fi necesare pentru ca pașaportul societății de administrare să intre în vigoare. În urma respectivei consilieri, Comisia va înainta o propunere adecvată în timp util pentru a permite adoptarea acesteia în timpul legislaturii actuale.

2.2.2. Beneficii preconizate

Se estimează că măsurile propuse vor determina economii atât statice, și anume economii de costuri pentru sector și investitori, cât și dinamice, legate de creșterea competitivității și a productivității. Beneficiile anuale directe sunt estimate la mai multe miliarde de euro. Se preconizează că o mai mare flexibilitate a organizării și desfășurării activității fondurilor și simplificarea procedurilor vor determina crearea de noi oportunități de afaceri și creșterea competitivității sectorului fondurilor de investiții. O mai mare integrare a pieței fondurilor de investiții va oferi, la rândul său, investitorilor europeni o mai mare gamă de fonduri cu performanțe ridicate. Pe termen lung, aceste efecte pozitive vor contribui la creșterea eficienței economice și a competitivității, ducând astfel la îndeplinirea obiectivelor strategiei de la Lisabona în acest sector important.

3. INFORMAţII SUPLIMENTARE

3.1. Simplificare

Propunerea face parte din programul permanent de simplificare al Comisiei. Prin intermediul acesteia, Comisia își îndeplinește angajamentul de a codifica acquis-ul în sectorul serviciilor financiare[4]. Concret, modificările propuse au două obiective: introducerea unor noi libertăți în vederea îmbunătățirii eficienței și a integrării pieței interne a OPCVM-urilor și raționalizarea funcționării dispozițiilor existente referitoare la comercializarea transfrontalieră a unităților OPCVM-urilor și la obligațiile de informare.

Armonizarea procedurii de fuziune pe care o vizează noile dispoziții va reduce considerabil sarcina administrativă suportată în prezent de promotorii fondurilor care doresc să efectueze fuziuni între fonduri din țări diferite. Aceasta va elimina obligația de a respecta diverse seturi de cerințe naționale și astfel va face posibilă reducerea considerabilă a intervalelor de timp și a costurilor aferente procesului de fuziune. Această procedură armonizată ar trebui să aducă beneficii atât directe, pentru sectorul fondurilor de investiții, cât și indirecte, pentru investitori. În plus, recomandările referitoare la fuziunile fondurilor și la asset pooling au drept scop raționalizarea la maximum a cadrului legislativ propus, identificând cu claritate responsabilitățile care revin sectorului și cele care le revin autorităților competente.

Tabelul de mai jos oferă o sinteză a principalelor simplificări care decurg din modificările aduse dispozițiilor existente.

Subiect | Obligații existente | Măsuri de simplificare | Beneficii preconizate și beneficiari |

Procedura de notificare | OPCVM-urile care doresc să fie comercializate într-un alt stat membru (SM) trebuie să notifice această intenție autorităților competente din SM respectiv. Acest lucru presupune și depunerea unei serii de documente. Autoritățile competente ale SM gazdă au la dispoziție un termen de 2 luni pentru a autoriza comercializarea OPCVM-ului străin pe teritoriul lor. | Dosar de notificare: conținut armonizat SM gazdă: nu are competența de a cere documente suplimentare sau de a solicita modificări Reducerea termenelor (comercializare imediat după notificare) Simplificarea cerințelor de traducere Transmitere electronică | Sector: mai multe oportunități de afaceri; costuri mai mici Investitori: mai multe opțiuni, costuri mai mici Piața unică: mai integrată și mai competitivă |

Prospectul simplificat | Obligația de a furniza investitorului un prospect simplificat în care să fie explicate caracteristicile investiției, înainte de subscriere. | Conținut armonizat (singura schimbare admisă: traducerea) Document scurt și simplu Răspunderi clar definite Posibilitatea de comunicare prin mijloace electronice | Sector: costuri mai mici Investitori: protecție mai mare, costuri mai mici Piața unică: mai integrată și mai competitivă |

3.2. Reformare și abrogarea dispozițiilor existente

Propunerea îmbracă forma unei versiuni reformate a directivei din 1985 și a modificărilor ulterioare ale acesteia[5]. Aceasta utilizează tehnica de reformare (acord interinstituțional 2002/C 77/01), care permite efectuarea de modificări de fond ale legislației existente, codificând în același timp alte dispoziții, a căror substanță rămâne neschimbată. Articolele sau părțile articolelor care au devenit caduce au fost eliminate. Toate modificările sunt indicate cu claritate în text. Elementele noi și modificările substanțiale ale cadrului de reglementare al OPCVM-urilor sunt identificate în mod explicit.

Numeroasele modificări aduse Directivei OPCVM din 1985 au dus la creșterea semnificativă a complexității cadrului de reglementare al OPCVM-urilor. Acquis-ul actual este constituit din 9 directive, care însumează aproximativ 100 de pagini în Jurnalul Oficial.

Deși facilitează exercitarea de către OPCVM-uri a libertăților aferente pieței interne, acest acquis le impune o serie de obligații importante, în special în ceea ce privește informarea investitorilor și tipul de investiții pe care le pot efectua. În plus, acest acquis impune obligații considerabile și autorităților competente ale statelor membre, în special în materie de proceduri de autorizare și de supraveghere continuă a OPCVM-urilor. Așadar, este esențială actualizarea acestui cadru legislativ, care trebuie să rămână ușor accesibil și inteligibil pentru părțile interesate. O versiune reformată a Directivei OPCVM va reprezenta un progres fundamental în acest sens.

4. TEMEIUL JURIDIC

Propunerea se întemeiază pe articolul 47 alineatul (2) din tratat, care constituie baza legală pentru adoptarea măsurilor comunitare în vederea realizării pieței unice a serviciilor financiare. Instrumentul ales este directiva, întrucât aceasta este cea mai adecvată pentru atingerea obiectivelor și lasă, în același timp, o marjă de manevră statelor membre. Noile dispoziții propuse nu depășesc ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor urmărite.

Directiva conferă Comisiei competențe de executare mai vaste, conform procesului Lamfalussy, care a fost extins și la Directiva OPCVM prin Directiva 2005/1[6]. Sfera de aplicare a acestor competențe de executare este definită în fiecare articol pertinent. Acestea vor fi folosite pentru definirea mai detaliată a principiilor prevăzute în prezenta directivă, cu scopul de a consolida armonizarea și convergența activităților de supraveghere.

În exercitarea acestor competențe de executare, Comisia va fi asistată de Comitetul european pentru valori mobiliare. Măsurile care urmează să fie adoptate de Comisie vor fi supuse procedurii de reglementare și procedurii de reglementare cu control prevăzute la articolul 5, la articolul 5a alineatele (1)-(4) și la articolul 7 din Decizia 1999/468/CE. Acestea vor fi elaborate pe baza mandatului acordat de Comisie Comitetului autorităților europene de reglementare a valorilor mobiliare (CESR)[7].

5. COMENTARII PRIVIND ARTICOLELE

Comentariile care urmează detaliază modificările substanțiale introduse prin reformarea Directivei OPCVM. Următoarelor articole nu li se aduc modificări substanțiale: articolul 1 alineatul (1), alineatul (2), alineatul (3) litera (a) și alineatele (4) - (7), articolul 2 alineatul (1) literele (a) - (d), (g) - (m), (o) și (p), articolul 2 alineatele (2) - (7), articolul 3, articolul 5 alineatele (1) și (3) - (5), articolele 6 - 15, articolul 16 alineatele (1) - (4), (6) și (7), articolul 17, articolul 18, articolul 19 alineatul (2) și alineatul (3) literele (b) și (c), articolele 20 - 33, articolul 45 alineatul (1) literele (a) - (h) și alineatul (2), articolele 46 - 48, articolul 49 alineatele (1) și (2), articolul 50, articolul 51 alineatul (2) primul paragraf literele (a) - (c) și alineatul (2) al doilea paragraf, articolul 52, articolul 63 alineatul (2), articolul 65 alineatele (1) și (4), articolul 68, articolul 71, articolul 78 alineatul (1) cu excepția literei (b) și alineatul (2) litera (a) cu excepția celei de-a doua liniuțe, articolul 79, articolul 80, articolul 82, articolul 83 alineatul (1) cu excepția literei (b) și alineatul (2), articolul 84 cu excepția literei (b), articolele 97 - 99, articolul 100, articolul 101, articolul 102 alineatele (1) și (2), articolul 103 alineatul (2), articolul 104, articolul 106, articolul 107, articolul 108, articolul 109 și anexele II, III și IV. Pentru a corecta o eroare materială din versiunea în limba engleză a directivei și a ține cont de articolul 1 alineatul (3), este necesară înlocuirea tuturor mențiunilor ulterioare ale sintagmei unit trusts cu common funds . De asemenea, este necesară corectarea erorilor materiale din versiunile directivei în limbile letonă, bulgară, franceză, spaniolă și italiană.

5.1. Noi norme privind fuziunile

Propunerea oferă OPCVM-urilor posibilitatea de a realiza economii de scară mai mari prin introducerea în Directiva OPCVM a unui cadru juridic pentru fuziunile naționale și transfrontaliere. Vor fi posibile diverse tipuri de fuziuni conform normelor și practicilor naționale existente, inclusiv cele uzuale în statele membre cu sisteme de common law ( scheme of amalgamation/arrangement ).

5.1.1. Principiu, autorizare ș i aprobare (capitolul VI secțiunea 1)

Articolul 35 prevede principiul de bază conform căruia toate OPCVM-urile (și compartimentele de investiții ale acestora), indiferent de forma juridică, au dreptul de a fuziona. Acest nou regim în materie de fuziune, inclusiv garanțiile pentru investitori, va fi aplicabil atât fuziunilor transfrontaliere, cât și celor naționale (acestea din urmă putând avea un efect asupra investitorilor stabiliți în alte state membre).

Articolul 36 stabilește principiul autorizării prealabile a fuziunilor (în termen de 30 de zile) de către autoritățile competente ale OPCVM-ului absorbit (entitatea care își încetează existența), înainte de prezentarea lor către deținătorii de unități. În cadrul acestei proceduri, autoritățile vor evalua, de asemenea, impactul preconizat al fuziunii asupra deținătorilor de unități, atât ale OPCVM-ului absorbit, cât și ale OPCVM-ului absorbant. Autoritățile competente ale OPCVM-ului absorbant trebuie informate cu privire la decizia luată în acest sens. Acest fapt trebuie să le permită să verifice dacă informarea obligatorie a investitorilor OPCVM-ului absorbant a fost efectuată conform directivei.

Dacă fuziunea implică mai multe OPCVM-uri absorbite, iar acestea au sedii în state membre diferite, ea trebuie aprobată de autoritățile competente ale fiecărui OPCVM absorbit, în strânsă cooperare.

Articolul 37 prevede obligația de a întocmi un proiect de fuziune (care să includă un set minim de informații obligatorii), în aceleași condiții, pentru fiecare OPCVM implicat în fuziune.

5.1.2. Controlul de către terți, informarea deținătorilor de unități și alte drepturi ale deținătorilor de unități (capitolul VI secțiunea 2)

Articolul 38 prevede că depozitarul OPCVM-ului absorbit și cel al OPCVM-ului absorbant trebuie să verifice conformitatea proiectului comun de fuziune cu dispozițiile pertinente din directivă și cu documentele lor constitutive. Rolul depozitarilor nu este însă de a verifica dacă fuziunea propusă este în interesul investitorilor.

Articolul 39 prevede că un auditor independent trebuie să valideze criteriile utilizate pentru evaluarea activului și pasivului fondurilor implicate în fuziune și pentru calcularea ratei de schimb.

Articolul 40 prevede că OPCVM-ul absorbit trebuie să furnizeze deținătorilor de unități informații utile și exacte cu privire la fuziunea propusă, pentru ca aceștia să poată lua o decizie în cunoștință de cauză privind impactul propunerii asupra investiției lor. În cazul în care autoritățile competente ale OPCVM-ului absorbit decid că fuziunea propusă ar putea avea un impact asupra deținătorilor de unități ale OPCVM-ului absorbant, îi vor cere acestuia din urmă să furnizeze informații similare deținătorilor de unități. Acest articol definește și principiile de bază ale informării deținătorilor de unități, atât la OPCVM-ul absorbit, cât și la OPCVM-ul absorbant, principii care vor fi detaliate în normele de aplicare. Pentru protejarea investitorilor, o dispoziție precizează limba în care trebuie furnizate informațiile investitorilor din statele membre în care un OPCVM a notificat comercializarea unităților sale.

Articolul 41 confirmă faptul că aprobarea deținătorilor de unități nu este necesară decât dacă este prevăzută de legislația națională. În acest caz, se prevede un plafon maxim de 75% din voturile exprimate de deținătorii de unități.

Articolul 42 prevede dreptul deținătorilor de unități (atât ale OPCVM-urilor absorbite cât și ale OPCVM-urilor absorbante) de a solicita răscumpărarea sau rambursarea gratuită a unităților sau acțiunilor înainte de fuziune, de îndată ce aceștia au fost informați de către OPCVM cu privire la fuziunea propusă.

5.1.3. Costuri și intrarea în vigoare (capitolul VI secțiunea 3)

Articolul 43 asigură protecția investitorilor, clarificând faptul că responsabilitatea pentru costurile fuziunii nu trebuie să revină deținătorilor de unități ale OPCVM-ului absorbit și/sau ale celui absorbant. Aceste costuri trebuie să fie suportate de administratorul sau de promotorul fondului.

Articolul 44 prevede că fuziunea intră în vigoare de îndată ce s-au efectuat transferul activului și/sau al pasivului (în funcție de tehnica de fuziune utilizată) și schimbul de unități. Articolul confirmă, de asemenea, rolul și responsabilitatea depozitarului OPCVM-ului absorbit și al OPCVM-ului absorbant de a realiza transferul efectiv al activului sau pasivului. Investitorii și alte părți terțe trebuie informate ulterior că fuziunea a fost efectuată. Realizarea fuziunii trebuie făcută publică.

5.2. Noi norme privind structurile de tip „master-feeder” (capitolul VIII din directivă)

Introducerea în Directiva OPCVM a posibilității de a înființa structuri de tip „master-feeder” va deschide noi oportunități de afaceri pentru administratorii de OPCVM-uri. Aceasta le va permite să își raționalizeze și eficientizeze politica de investiții.

Într-o structură de tip „master-feeder”, OPCVM-ul de tip „feeder” își investește toate sau aproape toate activele într-un alt OPCVM, OPCVM-ul de tip „master”. Articolul 53 alineatul (1) stabilește procentul minim de active care trebuie investite în OPCVM-ul de tip „master” la 85%. De asemenea, acesta prevede că OPCVM-urile de tip „feeder” nu pot investi decât într-un singur OPCVM („master”). Restul de 15% trebuie să-i permită OPCVM-ului de tip „feeder” să dețină lichidități auxiliare. OPCVM-urile de tip „feeder” nu pot deține alte active decât cele menționate la articolul 53 alineatele (1) și (2).

Un OPCVM de tip „master” este un OPCVM care, conform articolului 53 alineatul (3), are ca investitor cel puțin un OPCVM de tip „feeder”. Pentru a evita structurile în cascadă opace, OPCVM-ul de tip „master” nu are dreptul nici de a fi el însuși un OPCVM de tip „feeder”, nici de a investi într-un astfel de OPCVM.

Articolul 54 alineatul (1) prevede că politica de investiții a unui OPCVM de tip „feeder” trebuie aprobată de autoritățile competente din statul membru de origine al OPCVM-ului de tip „feeder”. Această aprobare este supusă condițiilor prevăzute în capitolul VIII. Nu se pot impune condiții sau documente suplimentare.

Articolul 55 prevede că OPCVM-ul de tip „feeder” și OPCVM-ul de tip „master” trebuie să încheie un acord cu caracter juridic obligatoriu. Un astfel de acord trebuie să-i permită OPCVM-ului de tip „feeder” să își îndeplinească funcțiile.

În cazul în care OPCVM-ul de tip „master” și OPCVM-ul de tip „feeder” au depozitari[8] sau auditori diferiți, aceștia din urmă trebuie, conform articolelor 56 și 57, să încheie un acord asupra schimbului de informații.

Articolul 58 prevede că atât prospectul, cât și informațiile de bază pentru investitori ale OPCVM-ului de tip „feeder” trebuie să indice faptul că acesta este OPCVM de tip „feeder” pentru un OPCVM de tip „master” și să explice caracteristicile specifice ale acestei investiții pe două niveluri.

Articolul 59 prevede condițiile pentru transformarea unui OPCVM existent într-un OPCVM de tip „feeder”. Pentru protejarea deținătorilor de unități, OPCVM-ul care urmează să se transforme are obligația de a informa în prealabil toți deținătorii de unități. Aceștia au dreptul să solicite răscumpărarea sau rambursarea unităților lor, gratuit, în termen de 30 de zile.

Conform articolului 60 alineatul (2), OPCVM-ul de tip „feeder” trebuie să acționeze în interesul investitorilor săi și, în consecință, trebuie să monitorizeze efectiv activitatea OPCVM-ului de tip „master”.

Articolul 60 alineatul (3) are ca obiect acordurile de retrocedare. Conform acestuia, orice eventuale comisioane obținute de la OPCVM-ul de tip „master” sau de la societatea de administrare a acestuia se includ în activele OPCVM-ului de tip „feeder”.

În temeiul articolului 61 alineatul (2), OPCVM-ul de tip „master” nu are dreptul de a solicita de la OPCVM-ul de tip „feeder” comisioane de subscriere sau de răscumpărare.

5.3. Noi norme privind informațiile de bază pentru investitori

Aceste noi dispoziții au scopul de a simplifica conținutul informațiilor și condițiile în care acestea sunt furnizate potențialilor investitori ai OPCVM-urilor. Obiectivul este de a permite micilor investitori să ia o decizie în deplină cunoștință de cauză. În acest scop, directiva înlocuiește obligația anterioară de a oferi gratuit prospecte simplificate subscriitorilor înainte de încheierea contractului cu conceptul de „informații de bază pentru investitori”. Pentru reducerea costurilor, noile dispoziții au, de asemenea, scopul de a garanta că informațiile de bază pentru investitori pot fi utilizate fără modificări în întreaga piață internă.

5.3.1. Îmbunătățiri generale aduse normelor în materie de obligații de informare și de informații publicitare

Articolele 64-70 prevăd normele aplicabile informațiilor care trebuie furnizate investitorilor în orice moment, la cerere (prospect, rapoarte anuale și semestriale).

Articolul 72 prevede principiul conform căruia informațiile publicitare trebuie să conțină informații corecte, clare și neînșelătoare. Acestea trebuie, în plus, să fie conforme cu datele cuprinse în informațiile obligatorii (de exemplu, informațiile de bază pentru investitori) prevăzute de Directiva OPCVM.

5.3.2. Informațiile de bază pentru investitori (secțiunea 3)

Articolul 73 prevede că societatea de investiții sau societatea de administrare, după caz, trebuie să întocmească un document concis care să cuprindă informații de bază pentru investitori valabile în toate statele membre. Normele referitoare la furnizarea informațiilor de bază pentru investitori sunt prevăzute la articolul 75 (unde se face distincția între vânzări directe și indirecte).

Informațiile de bază pentru investitori trebuie să conțină informații despre caracteristicile esențiale ale investiției propuse și să specifice modul și locul de unde investitorii pot obține informații suplimentare despre investiția propusă, precum și anumite elemente practice. Dispoziții mai specifice (de exemplu, formatul și conținutul informațiilor de bază pentru investitori) vor fi prevăzute în cadrul normelor de aplicare.

Pentru a fi efectiv utile micilor investitori la luarea unei decizii, informațiile de bază pentru investitori trebuie să fie scurte și concise, să utilizeze un limbaj clar și inteligibil și să fie prezentate într-o formă accesibilă. Informațiile trebuie să fie corecte, clare și neînșelătoare (articolul 74) și, prin urmare, conforme cu părțile corespunzătoare ale prospectului.

Articolul 74 clarifică, în plus, faptul că informațiile de bază pentru investitori constituie informații precontractuale. Nu se poate angaja răspunderea civilă a niciunei persoane numai pe baza acestor informații, cu condiția ca acestea să nu fie înșelătoare, incorecte sau neconforme cu prospectul.

5.4. Simplificarea și îmbunătățirea normelor privind notificarea

5.4.1. Îmbunătățirea accesului pe piață al OPCVM-urilor

În forma sa actuală, Directiva OPCVM prevede norme comune care permit unui OPCVM autorizat și aflat sub supraveghere într-un stat membru să își comercializeze unitățile în oricare alt stat membru. Înainte ca un OPCVM să înceapă comercializarea unităților sale, acesta trebuie să îndeplinească o procedură de notificare. Procedura actuală a devenit greoaie și lungă pentru promotorii fondurilor. Intervalele actuale dintre momentul notificării și comercializarea efectivă a unităților OPCVM-urilor reprezintă un dezavantaj serios în raport cu alte produse financiare destinate micilor investitori, care adesea fac obiectul unor cerințe mai puțin stricte referitoare la informare sau la protecția investitorilor.

Pentru a remedia această problemă, articolul 88 propune o nouă procedură simplificată bazată pe comunicarea între autoritățile de reglementare. Conform noilor dispoziții, dacă un OPCVM dorește să își comercializeze unitățile într-un alt stat membru, acesta trebuie să transmită o scrisoare de notificare autorităților competente din statul membru de origine. Această scrisoare va avea un conținut armonizat și va descrie în principal aranjamentele făcute pentru comercializarea unităților OPCVM-ului respectiv în statul membru în cauză. La scrisoare se vor anexa mai multe documente (regulile fondului, informațiile de bază pentru investitori). După verificarea caracterului complet al dosarului, autoritățile competente din statul membru de origine îl vor transmite automat autorității statului membru gazdă, împreună cu o atestare care să confirme că OPCVM-ul respectă obligațiile care îi revin în temeiul directivei. Autoritățile competente ale statului membru gazdă nu vor avea dreptul de a revizui, de a contesta sau de a pune în discuție validitatea autorizației acordate OPCVM-ului în statul membru de origine.

5.4.2. Clarificarea responsabilităților autorităților competente

Modificările subliniază principiul fundamental conform căruia statul membru gazdă nu are dreptul de a contesta competența exclusivă a statului membru de origine în domeniile reglementate de directivă.

Pentru a facilita accesul direct și imediat la piața unui alt stat membru, controlul conformității aranjamentelor făcute în vederea comercializării cu normele aplicabile într-un stat membru gazdă se va efectua în permanență, însă numai după ce OPCVM-ul în cauză și-a introdus unitățile pe piața statului membru gazdă respectiv. Directiva vizează, de asemenea, să sporească transparența în materie de norme locale de comercializare (obligația statelor membre de a publica pe site-urile lor web toate normele de comercializare aplicabile).

5.4.3. O mai bună comunicare și cooperare între autoritățile competente

Noua procedură de notificare implică, pentru a putea funcționa cu succes, o mai bună comunicare între autoritățile competente. Astfel, se prevede transmiterea electronică a informațiilor referitoare la OPCVM-uri și la aranjamentele de comercializare. Acest lucru ar trebui să permită autorităților din statul membru gazdă să organizeze mai bine monitorizarea continuă a conformării la normele de comercializare. OPCVM-urile vor fi totuși obligate să informeze direct autoritățile din statul membru gazdă cu privire la orice modificare a aranjamentelor de comercializare. În acest domeniu, se vor adopta dispoziții detaliate în cadrul normelor de aplicare.

5.4.4. Metode de difuzare a informațiilor obligatorii în statele membre gazdă

Articolul 89 introduce un nou regim lingvistic, conform căruia OPCVM-urile trebuie să traducă în limba locală numai informațiile de bază pentru investitori. OPCVM-urile vor decide dacă celelalte informații obligatorii vor fi traduse în limba statului membru gazdă sau într-o limbă uzuală în mediul financiar internațional. Investitorii vor fi informați în ce limbă sunt disponibile prospectul și rapoartele anuale și semestriale, deoarece acest lucru se va preciza în informațiile de bază pentru investitori. Traducerea (sub răspunderea exclusivă a OPCVM-ului) altor documente decât informațiile de bază pentru investitori în limba unui stat membru gazdă va fi, așadar, o decizie luată în funcție de piață (similar regimului lingvistic din directiva referitoare la prospect).

5.5. Norme pentru consolidarea cooperării în materie de supraveghere

Implementarea cu succes a dispozițiilor introduse de prezenta propunere nu trebuie să reducă nivelul înalt de protecție a investitorilor oferit de Directiva OPCVM. Astfel, modificările propuse sunt completate de măsuri care consolidează mecanismele existente de cooperare în materie de supraveghere și oferă autorităților de supraveghere instrumente suplimentare care le permit să își îndeplinească atribuțiile în mod eficient. Aceste măsuri sunt în mare măsură inspirate de dispozițiile în vigoare ale altor directive privind serviciile financiare.

ê 85/611/CEE (adaptat)

2008/0153 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ …/…/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

din […]

de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind anumite organisme de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM)

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 57 Ö 47 Õ alineatul (2),

având în vedere propunerea Comisiei,

hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat[9],

întrucât:

ò nou

(1) Directiva Consiliului din 20 decembrie 1985 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind anumite organisme de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM)[10] a fost substanțial modificată de mai multe ori[11]. Întrucât urmează să fie efectuate modificări suplimentare, directiva ar trebui reformată din motive de claritate.

(2) Directiva 85/611/CEE a contribuit în mod semnificativ la dezvoltarea și succesul sectorului european al fondurilor de investiții. Cu toate acestea, în pofida ameliorărilor introduse de la adoptarea sa, în special în 2001, necesitatea modificării cadrului juridic al OPCVM-urilor în vederea adaptării acestuia la piețele financiare ale secolului XXI a devenit din ce în ce mai evidentă. Cartea Verde a Comisiei privind fondurile de investiții[12], publicată în 2005, a lansat o dezbatere publică cu privire la modul în care ar trebui adaptată directiva pentru a face față noilor provocări. Acest proces de consultare intensivă a condus la concluzia general acceptată că sunt necesare modificări substanțiale.

ê 85/611/CEE considerent 1 (adaptat)

Legislațiile statelor membre în materie de organisme de plasament colectiv diferă considerabil de la un stat la altul, în special în ceea ce privește obligațiile și controalele la care le supun. Aceste diferențe determină perturbări ale condițiilor de concurență între aceste organisme și nu asigură deținătorilor de unități o protecție echivalentă.

ê 85/611/CEE considerentele 2 și 3 (adaptat)

(3) O coordonare a legislațiilor interne care reglementează organismele de plasament colectiv ar fi oportună pentru a apropia, la nivel comunitar, condițiile de concurență dintre aceste organisme și pentru a realiza √ asigura Õ o protecție mai eficientă și mai uniformă pentru deținătorii de unități; o astfel de coordonare ar fi oportună pentru a facilita, pentru organismele de plasament colectiv situate într-un stat membru, comercializarea unităților lor pe teritoriul altor state membre; întrucât realizarea acestor obiective facilitează eliminarea restricțiilor privind libera circulație, la nivel comunitar, a unităților √ OPCVM-urilor Õ organismelor de plasament colectiv și întrucât această coordonare contribuie la crearea unei piețe de capital europene;.

ê 85/611/CEE considerent 4 (adaptat)

(4) Având în vedere obiectivele menționate anterior, este de dorit să se stabilească √ prevadă Õ, pentru organismele de plasament colectiv √ OPCVM-urile Õ situate √ stabilite Õ în statele membre, norme comune de bază privind autorizarea, controlul, structura și activitatea lor și informațiile pe care acestea trebuie să le publice;.

ê 85/611/CEE considerent 5 (adaptat)

Aplicarea acestor norme comune constituie o garanție suficientă pentru a permite, sub rezerva dispozițiilor aplicabile în materie de circulație a capitalului, organismelor de plasament colectiv situate într-un stat membru, să își comercializeze unitățile în celelalte state membre, fără ca acestea din urmă să poată supune respectivele organisme sau unitățile lor oricărei dispoziții, altele decât cele care, în aceste state, nu intră sub incidența domeniilor reglementate de prezenta directivă. În cazul în care un organism de plasament colectiv își comercializează unitățile în alt stat membru decât cel în care se află situat, este oportun, cu toate acestea, să se prevadă că trebuie să se ia orice măsură necesară pentru ca deținătorii de unități din acest alt stat membru să poată să își exercite cu ușurință drepturile financiare aici și să dispună de informațiile necesare.

ê 85/611/CEE considerent 6 (adaptat) și 2001/108/CE considerent 2 (adaptat)

(5) Într-o primă etapă, Eeste necesar să se limiteze coordonarea legislațiilor statelor membre cu √ la Õ organismele de plasament colectiv √ OPCVM-uri Õ de alt tip decât „închise”, care își oferă unitățile spre vânzare către public în Comunitate. și care au ca obiect de activitate unic investițiile în valori mobiliare (acestea fiind mai ales valori mobiliare cotate la bursă în mod oficial sau pe piețe reglementate de aceeași natură). Reglementarea organismelor de plasament colectiv care nu intră sub incidența prezentei directive ridică diverse probleme care ar trebui rezolvate de alte dispoziții și, în consecință, aceste organisme vor face obiectul unei coordonări ulterioare. Până la o astfel de coordonare, orice stat membru poate stabili în special categoriile de organisme de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) excluse din domeniul de aplicare a prezentei directive, având în vedere politica lor de plasament și de împrumut, precum și normele specifice la care se supun aceste OPCVM-uri în desfășurarea activității lor pe teritoriul său. Având în vedere dezvoltarea pieței, eEste de dorit lărgirea obiectivului de investiții ale OPCVM √ ca OPCVM-urile să aibă posibilitatea, ca parte a obiectivului lor de investiții, de a Õ cu scopul de a putea efectua investiții în instrumente financiare, altele decât valorile mobiliare, cu lichiditate suficientă. Instrumentele financiare care pot figura în portofoliul de active al OPCVM-urilor √ ar trebui Õ sunt enumerate în prezenta directivă. Selecția elementelor unui portofoliu de investiții prin intermediul unui indice este o tehnică de gestionare.

ê 2001/107/CE considerent 3 (adaptat)

(6) Autorizația acordată √ societății de administrare Õ în statul membru de origine al societății de gestionare trebuie trebuie să asigure protecția investitorului și solvabilitatea societăților de gestionare √ administrare Õ, în scopul contribuirii la stabilitatea sistemului financiar. Demersul adoptat √ Abordarea adoptată Õ constă în realizarea armonizării esențiale necesare și suficiente pentru a se ajunge la recunoașterea reciprocă a autorizării și a sistemelor de supraveghere prudențială, astfel încât să fie posibilă acordarea unei autorizări unice, valabileă în întreaga Uniune Europeană √ Comunitate Õ, și aplicarea supravegherii √ supravegherea Õ de către statul membru de origine.

ê 2001/107/CE considerent 4 (adaptat)

(7) Este necesar, pentru a proteja investitorii, să se asigure controlul intern al tuturor societăților de gestionare √ administrare Õ, în special datorită √ prin intermediul Õ unei conduceri bicefale și a mecanismelor de control intern adecvate.

ê 2001/107/CE considerent 5 (adaptat)

(8) Pentru a garanta faptul că societatea de gestionare √ administrare Õ va fi în măsură să îndeplinească obligațiile care îi revin din activitățile sale și să își asigure astfel stabilitatea, sunt necesare un capital inițial și fonduri proprii suplimentare. Pentru a lua în considerare evoluțiile, în special din punctul de vedere al cerințelor de capital pentru riscul operațional în cadrul Uniunii Europene √ Comunității Õ și al altor organisme internaționale, aceste cerințe, inclusiv recurgerea la garanții, vor √ ar Õ trebui reexaminate într-un termen de trei ani.

ê 2001/107/CE considerent 6 (adaptat)

(9) Recunoașterea reciprocă √ Principiul supravegherii de către statul membru de origine Õ va permite societăților de gestionare √ administrare Õ autorizate în statul membru de origine să presteze în continuare serviciile pentru care acestea au fost autorizate în întreaga Uniune Europeană √ Comunitate Õ , prin crearea de sucursale sau în temeiul libertății de a presta servicii. Aprobarea regulamentelor √ regulilor Õ fondurilor comune √ deschise Õ de investițiie aparține domeniului de competență al statului membru de origine al societății de gestionare √ administrare Õ.

ê 2001/107/CE considerent 7 (adaptat)

(10) În ceea ce privește gestionarea colectivă de portofoliu (gestionarea fondurilor comune de investiție √ deschise de investiții Õ și a societăților de investiții), autorizația √ autorizarea Õ acordată unei societăți de gestionare √ administrare Õ în statul membru de origine ar trebui să îi permită acesteia exercitarea următoarelor activități în statele membre gazdă: distribuirea unor unități din fondurile comune de investiție √ deschise de investiții Õ armonizate gestionate de către societatea menționată anterior în statul membru de origine; distribuirea acțiunilor societăților de investiții armonizate a căror gestionare o asigură respectiva societate; executarea tuturor celorlalte funcții și sarcini incluse în activitatea de gestionare colectivă de portofoliu; gestionarea activelor societăților de investiții constituite în alte state membre decât cel de origine; desfășurarea, pe bază de mandate și în contul societăților de gestionare √ administrare Õ constituite în alt stat membru decât cel de origine, a funcțiilor incluse în activitatea de gestionare colectivă de portofoliu.

ê 2001/107/CE considerent 8 (adaptat)

(11) Principiile recunoașterii reciproce și ale √ Principiul Õ supravegherii exercitate de √ către Õ statul membru de origine impun √ impune Õ ca autoritățile competente ale statelor membre să nu acorde sau să retragă autorizația în cazul în care factori precum ar fi conținutul programului de activități, distribuția geografică sau activitățile desfășurate efectiv indică în mod evident √ clar Õ faptul că respectiva societate de gestionare √ administrare Õ a optat pentru sistemul juridic al unui stat membru cu scopul de a se sustrage normelor mai stricte în vigoare într-un alt stat membru pe teritoriul căruia intenționează să exercite sau exercită cea mai mare parte a activităților. În sensul prezentei directive, o societate de gestionare √ administrare Õ trebuie autorizată în statul membru în care se află sediul său social. Conform principiului de control √ supravegherii Õ exercitat de √ către Õ țara de origine, numai statul membru în care societatea de gestionare √ administrare Õ are sediul social poate fi considerat competent pentru a aproba reglementările privind fondurile comune de investiție √ regulile fondurilor deschise de investiții Õ constituite de societatea respectivă, precum și alegerea deponentului √ depozitarului Õ. În scopul prevenirii arbitrajului prudențial și pentru a promova încrederea în eficacitatea supravegherii exercitate de autoritățile statului membru de origine, una dintre condițiile autorizării unui OPCVM trebuie să fie lipsa oricărui obstacol de natură juridică în calea comercializării de către OPCVM-ul respectiv a unităților sale în statul membru de origine. Această condiție nu afectează dreptul OPCVM-ului, după autorizare, de a alege liber statul membru sau statele membre în care își va comercializa unitățile în conformitate cu prezenta directivă.

ê 2001/107/CE considerent 9 (adaptat)

(12) Directiva 85/611/CEE limitează activitatea √ În ceea ce privește domeniul de activitate al Õ societăților de √ administrare Õ gestionare la simpla gestionare a fondurilor comune de investiție și a societăților de investiții (gestionare colectivă de portofoliu). Pentru √ și pentru Õ a se lua în considerare evoluțiile recente intervenite în legislația internă a statelor membre și pentru a se permite acestor societăți să realizeze importante economii de scală √ scară Õ, este √ oportun Õ oportună revizuirea acestei restricții. În consecință, este de dorit să se permită acestor societăți să exercite, de asemenea, și activitatea de gestionare de portofolii de investițiie pe o bază personalizată (gestionare individuală de portofoliu), inclusiv gestionarea fondurilor de pensii, precum și alte activități auxiliare specifice legate de activitatea principală. Această extindere a domeniului √ Acest domeniu Õ de activitate al societăților de gestionare √ administrare Õ nu le prejudiciază stabilitatea. Trebuie introduse, cCu toate acestea, √ ar trebui prevăzute Õ norme specifice pentru prevenirea conflictelor de interese cât timp √ atunci când Õ societățile de gestionare √ administrare Õ sunt autorizate să desfășoare atât activități de gestionare colectivă, cât și de gestionare individuală de portofoliu.

ê 2001/107/CE considerent 10 (adaptat)

(13) Activitatea de gestionare de portofolii √ individuale Õ de investițiie este un serviciu de investiții deja reglementat de Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului[13] 93/22/CEE a Consiliului din 10 mai 1993 privind serviciile de investiții în domeniul valorilor mobiliare[14]. Pentru a asigura un cadru de reglementare omogen în acest domeniu, este de dorit ca societățile de gestionare √ administrare Õ a căror autorizație include și acest serviciu să fie supuse condițiilor de funcționare prevăzute înde directiva în cauză.

ê 2001/107/CE considerent 11

(14) Statul membru de origine poate, ca regulă generală, să stabilească norme mai stricte decât cele prevăzute înde prezenta directivă, în special în ceea ce privește condițiile de autorizare, cerințele prudențiale și normele referitoare la raportare și la prospectul de emisiune complet.

ê 2001/107/CE considerent 12 (adaptat)

(15) Este de dorit să se stabilească norme care să definească condițiile prealabile în care o societate de gestionare √ administrare Õ poate delega, pe bază de mandat, unor terți, sarcini și funcții specifice cu scopul de a crește eficiența gestionării sale. Pentru a garanta o aplicare corectă a principiilor de recunoaștere reciprocă a autorizației și a √ principiului supravegherii de către statul membru Õ controlului din partea țării de origine, statele membre, acceptând √ care acceptă Õ aceste delegări, trebuie să se asigure de faptul că societatea de gestionare √ administrare Õ căreia i s-a eliberat autorizația nu își delegă în mod global funcțiile unuia sau mai multor terți, astfel încât să devină o entitate vidă, și că existența mandatelor nu împiedică buna exercitare a supravegherii asupra societății de gestionare √ administrare Õ . Aceste delegări de funcții proprii nu ar trebui, cu toate acestea, să afecteze în niciun fel responsabilitatea societății de gestionare √ administrare Õ și a depozitarului cu privire la deținătorii de unități sau √ și Õ la autoritățile competente.

ê 2001/107/CE considerent 13 (adaptat)

(16) Pentru a proteja interesele acționarilor și a asigura condiții de concurență echitabilă √ echitabile Õ pe piață pentru organismele de plasament colectiv armonizate, este necesar un capital inițial pentru societățile de investiții. Cu toate acestea, organismele de plasament √ societățile de investiții Õ care au desemnat o societate de gestionare √ administrare Õ vor fi acoperite prin valoarea suplimentară de fonduri proprii furnizată de societatea de gestionare √ administrare Õ .

ê 2001/107/CE considerent 14 (adaptat)

(17) Societățile de investiții autorizate ar trebui să respecte întotdeauna articolele 5g √ 13 Õ și 5h √ 14 Õ, fie ele însele, în mod direct, în conformitate cu articolul 13b √ 27 Õ, fie indirect, având în vedere faptul că, în cazul în care un organism de plasament autorizat √ o societate de investiții autorizată Õ alege să numească o societate de gestionare √ administrare Õ, această societate de gestionare √ administrare Õ trebuie autorizată în conformitate cu prezenta directivă și, în consecință, obligată să respecte articolul 5 literele (g) și (h) 5g √ articolele 13 și 14 Õ.

ò nou

(18) În pofida necesității unei consolidări între OPCVM-uri, fuziunile OPCVM-urilor se confruntă cu numeroase dificultăți legislative și administrative în Comunitate. Prin urmare, pentru a ameliora funcționarea pieței interne, este necesar să se prevadă dispoziții care să faciliteze fuziunile între OPCVM-uri (și compartimentele lor de investiții). Cu toate că unele state membre au autorizat numai fondurile constituite pe bază de contract civil, fuziunile între toate tipurile de fonduri (fonduri constituite pe bază de contract civil, fonduri constituite prin act constitutiv și fonduri deschise de investiții) ar trebui autorizate și recunoscute de legislația fiecărui stat membru. Prezenta directivă are ca obiect tehnicile de fuziune cel mai des utilizate în statele membre. Ea nu împiedică OPCVM-urile să recurgă la alte tehnici într-un cadru național sau transfrontalier. Ele continuă totuși să fie reglementate de dispozițiile aplicabile de drept intern.

(19) Pentru a proteja interesele investitorilor, statele membre ar trebui să prevadă ca fuziunile propuse între OPCVM-uri, fie la nivelul jurisdicției lor, fie la nivel transfrontalier, să facă obiectul unei autorizări din partea autorităților lor competente. În ceea ce privește fuziunile transfrontaliere, autoritățile competente ale statului membru de origine al OPCVM-ului care va înceta să existe (OPCVM-ul absorbit) ar trebui să aprobe fuziunea, astfel încât interesele deținătorilor de unități care vor schimba în mod efectiv fondurile să fie protejate corespunzător. În cazul în care fuziunea implică mai multe OPCVM-uri absorbite, iar respectivele OPCVM-uri au sedii în diferite state membre, fuziunea trebuie aprobată de autoritățile competente ale fiecărui OPCVM absorbit, în strânsă cooperare unele cu altele. Dat fiind faptul că interesele deținătorilor de unități la OPCVM-uri, care continuă să existe și după fuziune (OPCVM-uri absorbante), trebuie, de asemenea, protejate, autoritățile competente ale statului membru de origine al OPCVM-ului absorbit ar trebui să le ia în considerare atunci când autorizează o fuziune transfrontalieră.

(20) Este necesar să se asigure un control suplimentar al fuziunilor de către terți. Depozitarii fiecăruia dintre OPCVM-urile care participă la fuziune ar trebui să verifice conformitatea proiectului comun de fuziune cu dispozițiile aplicabile ale prezentei directive și cu regulile fondului OPCVM-ului. Un auditor independent ar trebui să întocmească un raport în numele tuturor OPCVM-urilor care participă la fuziune, în care să valideze metodele de evaluare ale activelor și pasivelor respectivelor OPCVM-uri și metoda de calcul al ratei de schimb, stabilite de organele de gestionare și/sau administrative ale OPCVM-urilor în proiectul comun de fuziune. Pentru a limita costurile aferente fuziunilor transfrontaliere, ar trebui să fie posibilă întocmirea unui raport unic pentru toate OPCVM-urile participante, iar auditorul legal al OPCVM-ului absorbit și/sau al OPCVM-ului absorbant ar trebui să aibă această posibilitate. Cu scopul de a proteja interesele investitorilor, deținătorilor de unități ar trebui să li se ofere posibilitatea de a obține gratuit un exemplar al unui astfel de raport.

(21) Este deosebit de important ca deținătorii de unități să fie informați în mod adecvat cu privire la fuziunea propusă, iar drepturile lor să fie suficient protejate. Cu toate că deținătorii de unități la OPCVM-ul absorbit sunt primii vizați, ar trebui protejate și interesele deținătorilor de unități la OPCVM-ul absorbant în situațiile în care fuziunea propusă ar putea avea un impact semnificativ asupra investiției lor.

(22) Dispozițiile privind fuziunile prevăzute de prezenta directivă nu aduc atingere punerii în aplicare a legislației privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi, în special a Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor între întreprinderi (Regulamentul privind concentrările economice)[15].

ê 85/611/CEE considerent 7 (adaptat)

(23) Comercializarea liberă a unităților OPCVM-urilor autorizate să investească până la 100% din activele lor în valori mobiliare emise de același emitent (stat, colectivitate publică teritorială √ autorități locale Õ etc.) nu poate avea efecte directe sau indirecte în √ de Õ perturbarea a funcționării pieței de capital sau în √ de Õ complicarea a finanțării unui stat membru și nici nu poate crea situații economice similare cu cele pe care articolul 68 alineatul (3) din tratat intenționează să le evite.

ê 85/611/CEE considerent 8 (adaptat)

întrucât ar trebui să se țină seama de situația specială a pieței financiare a Republicii Elene și Republicii Portugheze acordând acestor țări un termen suplimentar pentru punerea în aplicare a prezentei directive,

ê 2001/108/CE considerent 3

(24) Definiția valorilor mobiliare incluse în prezenta directivă nu este valabilă decât în sensul acesteia și nu afectează prin nimic diversele definiții utilizate în legislațiile interne în alte sensuri, cum ar fi impozitarea. Această definiție nu include deci acțiunile și alte valori mobiliare echivalente acțiunilor, emise de societăți de tip „Building Societies” și „Industrial and Provident Societies”, a căror proprietate nu poate fi, în practică, transferată decât prin răscumpărarea lor de către organismul emitent.

ê 2001/108/CE considerent 4 (adaptat)

(25) Instrumentele pieței monetare includ instrumentele transferabile care, în mod normal, nu sunt negociate pe piețele reglementate, dar sunt negociate √ tranzacționate Õ pe piața monetară, de exemplu bonurile de trezorerie și bonuri emise de autoritățile locale, certificatele de depozit, biletele de trezorerie, bunurile pe termen mediu și accepturile bancare.

ê 2001/108/CE considerent 5

(26) Este util ca noțiunea de „piață reglementată” utilizată în cadrul prezentei directive să corespundă celei utilizate în Directiva 93/22/CEE din 10 mai 1993 privind serviciile de investiții în domeniul valorilor mobiliare[16] Directiva 2004/39/CE.

ê 2001/108/CE considerent 6

(27) Este de dorit să se permită unui OPCVM să își investească activele în unități ale OPCVM-urilor și/sau ale altor organisme de plasament colectiv de tip deschis care investesc, de asemenea, în activele financiare lichide menționate în prezenta directivă și care funcționează după principiul repartiției riscurilor. Este necesar ca OPCVM-urile și alte organisme de plasament colectiv în care investește un OPCVM să fie supuse unei supravegheri eficiente.

ê 2001/108/CE considerent 7 (adaptat)

(28) Ar trebui facilitată dezvoltarea posibilităților de investire ale unui OPCVM în alte OPCVM-uri și organisme de plasament colectiv. Este deci esențial să se asigure faptul că o astfel de activitate de investiție nu reduce protecția investitorului. Datorită creșterii posibilităților care se oferă OPCVM-urilor de a investi în unități ale altor OPCVM-uri și/sau altor organisme de plasament colectiv, este necesară stabilirea anumitor reguli √ norme Õ privind limitele cantitative, comunicarea informațiilor și prevenirea fenomenului de cascadă.

ê 2001/108/CE considerent 8 (adaptat)

(29) Pentru a lua în considerație evoluția pieței și în perspectiva realizării uniunii economice și monetare, este de dorit să se permită OPCVM-urilor să efectueze investiții sub formă de √ investească în Õ depozite bancare. Pentru a garanta o lichiditate adecvată √ a Õ investițiilor sub formă de depozit √ în depozite Õ, aceste depozite trebuie să fie rambursabile la cerere sau să poată fi retrase. În cazul în care depozitele sunt efectuate pe lângă o instituție de credit al cărei sediu se află într-un stat terț √ într-o țară terță Õ, instituția de credit ar trebui să fie supusă unor norme prudențiale echivalente celor prevăzute de legislația comunitară.

ê 2001/108/CE considerent 9 (adaptat)

(30) Pe lângă cazul în care un OPCVM efectuează investiții sub formă de √ investește în Õ depozite bancare conform regulamentului de fond √ regulilor fondului Õ sau documentelor sale constitutive, poate fi necesar să se autorizeze toate √ permită tuturor Õ OPCVM-urilor să dețină lichidități cu titlu accesoriu √ auxiliare Õ, cum ar fi depozitele bancare la vedere. Deținerea acestor lichidități cu titlu accesoriu √ auxiliare Õ se poate dovedi justificată, de exemplu, în următoarele situații: pentru a face față cheltuielilor curente sau excepționale; în caz de vânzarevânzări, pe durata necesară reinvestirii în valori mobiliare, în instrumente de pe piața monetară √ ale pieței monetare Õ și/sau în alte active financiare prevăzute de prezenta directivă; în intervalul de timp strict necesar sau în cazul în care, datorită √ din cauza Õ situației nefavorabile a pieței, investițiile în valori mobiliare transferabile, instrumente ale pieței monetare și alte active financiare trebuie suspendate.

ê 2001/108/CE considerent 10 (adaptat)

(31) Din motive prudențiale, este necesar să se evite ca √ un Õ OPCVM să își concentreze în mod excesiv investițiile expunându-le √ care îl expun Õ unui risc din partea partenerului contractual √ al contrapărții Õ asupra unei aceleiași entități sau √ asupra Õ unui ansamblu de entități aparținând aceluiași grup.

ê 2001/108/CE considerent 11 (adaptat)

(32) OPCVM-urile trebuie să fie autorizate în mod expres, în cadrul politicii lor generale de investiție și √ /sau Õ în scopul acoperirii în vederea atingerii unui obiectiv financiar determinat sau √ a Õ unui profil de risc indicat în prospect, să efectueze investiții √ investească Õ în instrumente financiare derivate. Pentru a asigura protecția investitorilor, este necesară limitarea expunerii potențiale maxime care decurge din instrumentele financiare derivate, astfel încât să nu depășească valoarea totală netă a portofoliului respectivului OPCVM-urilor. Pentru a asigura o sensibilizare permanentă la riscurile și angajamentele care decurg din operațiunile √ tranzacțiile Õ asupra instrumentelor derivate și de √ pentru Õ a controla respectarea limitelor fixate pentru investiții, aceste riscuri și angajamente trebuie să fie continuu evaluate și controlate. În sfârșit, pentru a garanta protecția investitorilor prin măsuri de publicitate, OPCVM-urile trebuie să √ își Õ descrie strategiile, tehnicile și limitele de investiție aplicabile operațiunilor √ tranzacțiilor Õ lor asupra instrumentelor derivate.

ê 2001/108/CE considerent 12 (adaptat)

(33) În ceea ce privește instrumentele derivate negociate fără intermediari, se impun √ ar trebui impuse Õ cerințele suplimentare privind eligibilitatea contrapartidelor √ contrapărților Õ și a instrumentelor, precum și lichiditatea și evaluarea permanentă a pozițiilor. Aceste cerințe suplimentare vizează garantarea față de investitori a unui nivel adecvat de protecție √ a investitorilor Õ, apropiat celuide acela de care beneficiază la achiziționarea de instrumente derivate √ tranzacționate Õ pe piețele reglementate.

ê 2001/108/CE considerent 13 (adaptat)

(34) Operațiunile asupra instrumentelor derivate nu pot fi niciodată utilizate pentru alterarea √ eludarea Õ principiilor și normelor enunțate în prezenta directivă. Referitor la instrumentele derivate negociate fără intermediari, √ în cazul concentrării riscurilor asupra unei singure contrapărți sau asupra unui același grup de contrapărți Õ trebuie să se aplice norme suplimentare în materie de repartiție a riscurilor acelor riscuri implicate asupra unei contrapartide unice sau a unui grup de parteneri.

ê 2001/108/CE considerent 14 (adaptat)

(35) Anumite tehnici de gestionare de portofoliu destinate organismelor de plasament colectiv care investesc în principal în acțiuni și √ /sau Õ obligațiuni sunt fondate pe reproducerea indicilor acțiunilor și/sau obligațiunilor. Este de dorit să se permită OPCVM-urilor să reproducă indici de acțiuni și/sau de obligațiuni foarte cunoscuți sau √ și Õ recunoscuți. În consecință, poate fi necesară definirea unor normelor de repartizare a riscurilor mai flexibile pentru OPCVM-urile care investesc în acțiuni și/sau obligațiuni în acest scop.

ê 2001/108/CE considerent 15 (adaptat)

(36) Organismele de plasament colectiv care se încadrează în domeniul de aplicare a prezentei directive nu trebuie utilizate în alte scopuri în afară de investiția √ plasarea Õ colectivă al fondurilor colectate de la public, în conformitate cu normele prevăzutedefinite de prezenta directivă. În cazurile enumerate în prezenta directivă, un OPCVM nu poate avea filiale decât în cazul în care acestea sunt indispensabile exercițiului efectiv √ pentru exercitarea efectivă Õ, în contul OPCVM-ului, aal anumitor activități, de asemenea definite în prezenta directivă. Este necesară asigurarea unei supravegheri eficiente a OPCVM-urilor. Înființarea unei filiale a unui OPCVM într-o țară terță nu trebuie deci autorizată decât în cazurile și în condițiile definite deprin prezenta directivă. Obligația generală de a acționa exclusiv în interesul deținătorilor de unități și, în special, obiectivul creșterii eficienței costurilor, nu ar putea justifica în niciun caz faptul cacă un OPCVM să ia măsuri care ar putea împiedica autoritățile competente să își exercite în mod eficient misiunea lor de supraveghere.

ê 88/220/CEE considerentele 4 și 5 (adaptat)

(37) Articolul 22 alineatul (3) din Directiva 85/611/CEE prevede o derogare de la alineatele (1) și (2) din articolul în cauză √ Versiunea inițială a Directivei 85/611/CEE prevedea o derogare de la restricționarea procentajului de active pe care un OPCVM îl putea investi în valori mobiliare emise de aceeași entitate, care se aplica Õ în cazul obligațiunilor emise sau garantate de către un stat membru. √ Această derogare Õ și autorizează √ permitea Õ OPCVM-urilor să investească în special până la 35% din activele lor în astfel de obligațiuni. Se justifică o O derogare similară, însă mai limitată, se justifică în ceea ce privește obligațiunile din sectorul privat care, chiar și în absența unei garanții de stat, oferă, cu toate acestea, garanții speciale investitorului în temeiul normelor specifice care le sunt aplicabile. Este necesar, prin urmare, să se extindă această derogare la ansamblul acestor obligațiuni care îndeplinesc criterii stabilite în comun, lăsând statelor membre sarcina de a întocmi lista obligațiunilor pentru care intenționează, după caz, să acorde o derogare. și prevăzând o procedură de informare a celorlalte state membre identică cu cea prevăzută la articolul 20 din Directiva 85/611/CEE,

ò nou

(38) Mai multe state membre au adoptat dispoziții care permit organismelor de plasament colectiv necoordonate să își regrupeze activele într-un așa-numit fond de tip „master”. Pentru a le permite OPCVM-urilor să apeleze la astfel de structuri, este necesară exceptarea OPCVM-urilor de tip „feeder” care doresc să își regrupeze activele într-un OPCVM de tip „master” de la interdicția de a investi mai mult de 10% sau, după caz, 20% într-un singur fond de investiții. Această exceptare se justifică prin faptul că OPCVM-ul de tip „feeder” își investește toate sau aproape toate activele în portofoliul diversificat al OPCVM-ului de tip „master”, care este el însuși supus normelor de diversificare aplicabile OPCVM-urilor.

(39) Pentru a facilita funcționarea eficace a pieței interne și pentru a asigura același nivel de protecție a investitorilor în întreaga Comunitate, ar trebui autorizate atât structurile de tip „master-feeder” în cadrul cărora fondul de tip „master” și fondul de tip „feeder” sunt stabilite în același stat membru, cât și cele în care fondurile sunt stabilite în state membre diferite. Pentru ca investitorii să înțeleagă mai bine structurile de tip „master-feeder”, iar autoritățile de reglementare să le supravegheze mai ușor, în special în context transfrontalier, niciun OPCVM de tip „feeder” nu ar trebui să poată investi în mai mult de un fond de tip „master”. Pentru a asigura același nivel de protecție a investitorilor în întreaga Comunitate, fondul de tip „master” ar trebui să fie el însuși un OPCVM autorizat.

(40) Pentru a proteja investitorii OPCVM-ului de tip „feeder”, investițiile OPCVM-ului de tip „feeder” în OPCVM-ul de tip „master” ar trebui să facă obiectul unei autorizări prealabile din partea autorităților statului membru de origine al OPCVM-ului de tip „feeder”.

(41) Pentru a permite OPCVM-ului de tip „feeder” să acționeze în interesul deținătorilor de unități și, în special, să fie în măsură să obțină de la OPCVM-ul de tip „master” toate informațiile și documentele necesare îndeplinirii obligațiilor sale, OPCVM-ul de tip „feeder” și OPCVM-ul de tip „master” ar trebui să încheie un acord cu caracter obligatoriu și executoriu. Prin analogie, acordul asupra schimbului de informații între depozitarii sau, respectiv, auditorii OPCVM-ului de tip „feeder” și OPCVM-ului de tip „master” ar trebui să asigure fluxul informațiilor și al documentelor de care are nevoie depozitarul sau auditorul OPCVM-ului de tip „feeder” pentru a-și îndeplini atribuțiile.

(42) Pentru a garanta un nivel înalt de protecție a intereselor investitorilor OPCVM-ului de tip „feeder”, prospectul, informațiile de bază pentru investitori, prevăzute la articolul 73, precum și informațiile publicitare ar trebui adaptate la specificul structurilor de tip „master-feeder”.

(43) Interdicția OPCVM-ului de tip „master” de a nu-i factura OPCVM-ului de tip „feeder” comisioane de subscriere sau rambursare ar trebui să scutească deținătorii de unități de costuri suplimentare nejustificate.

(44) Regulile de conversie ar trebui să permită unui OPCVM existent să se transforme într-un OPCVM de tip „feeder”. În același timp, ele ar trebui să asigure o protecție suficientă a deținătorilor de unități. Deoarece o astfel de transformare constituie o schimbare fundamentală a politicii de investiții, OPCVM-ul care se transformă în OPCVM de tip „feeder” ar trebui să aibă obligația de a furniza deținătorilor săi de unități suficiente informații pentru ca aceștia să poată decide dacă să își mențină sau nu investiția.

(45) Statele membre ar trebui să facă o distincție clară între informațiile publicitare și informațiile care trebuie furnizate în mod obligatoriu investitorilor în temeiul prezentei directive. Informațiile care trebuie furnizate în mod obligatoriu investitorilor includ informațiile de bază, prospectul, raportul anual și cel semestrial.

(46) Informațiile de bază pentru investitori ar trebui furnizate investitorilor, în faza precontractuală, pentru a-i ajuta să ia decizii de investiții în cunoștință de cauză. Ele ar trebui să conțină numai elementele esențiale pentru luarea unor astfel de decizii. Natura informațiilor care trebuie să se regăsească în informațiile de bază pentru investitori ar trebui armonizată pe cât posibil, pentru a asigura o protecție a investitorilor și o comparabilitate adecvate. Informațiile de bază pentru investitori ar trebui prezentate într-un format concis. Un document unic, de o lungime limitată, care să prezinte informațiile într-o anumită ordine, constituie modalitatea cea mai adecvată pentru ca prezentarea să fie suficient de clară și simplă pentru micii investitori și să permită comparații utile.

(47) Informațiile de bază pentru investitori ar trebui elaborate pentru toate OPCVM-urile. Societățile de administrare sau, după caz, societățile de investiții ar trebui să furnizeze entităților relevante informațiile de bază pentru investitori, în funcție de metoda de comercializare utilizată (vânzări directe sau prin intermediar). Modul de utilizare, de către intermediari, a informațiilor de bază pentru investitori la punctul de vânzare este reglementat de legislația aplicabilă respectivilor intermediari, precum Directiva 2004/39/CE.

(48) Dreptul OPCVM-urilor de a-și vinde unitățile în alte state membre ar trebui să facă obiectul unei proceduri de notificare bazate pe o mai bună comunicare între autoritățile competente ale statelor membre. După transmiterea unui dosar de notificare complet de către autoritățile competente ale statului membru de origine al OPCVM-ului, statul membru gazdă al OPCVM-ului nu ar trebui să mai fie în măsură să se opună accesului la piața sa al unui OPCVM stabilit într-un alt stat membru, nici să conteste autorizarea acordată de respectivul stat membru.

(49) Pentru a facilita comercializarea transfrontalieră a unităților OPCVM-urilor, controlul conformității aranjamentelor pentru o astfel de comercializare cu actele cu putere de lege și actele administrative aplicabile în statul membru gazdă al OPCVM-ului ar trebui asigurat în mod permanent, imediat după ce OPCVM-ul a început să își comercializeze unitățile în respectivul stat membru. Controlul ar putea avea ca obiect, în special, obligația de a prezenta informațiile publicitare în mod corect, clar și neînșelător.

(50) Din motive de certitudine juridică, este necesar să se asigure accesul ușor, pe cale electronică, al unui OPCVM care își comercializează unitățile într-un cadru transfrontalier, la informații complete cu privire la actele cu putere de lege și actele administrative aplicabile în statul membru gazdă al OPCVM-ului și la comercializarea OPCVM-urilor.

(51) Pentru a facilita comercializarea transfrontalieră a unităților OPCVM-urilor, un OPCVM ar trebui să aibă obligația de a traduce, în limba oficială sau în una din limbile oficiale ale unui stat membru gazdă, ori într-o limbă aprobată de autoritățile competente ale acesteia, numai informațiile de bază pentru investitori. Informațiile de bază pentru investitori ar trebui să specifice limba sau limbile în care sunt disponibile alte documente informative obligatorii și informații suplimentare.

(52) Este necesară consolidarea convergenței puterilor de care dispun autoritățile competente, pentru a obține o aplicare egală a directivei în toate statele membre. O serie de competențe minime comune, compatibile cu cele conferite autorităților competente în temeiul altor acte cu putere de lege comunitare privind serviciile financiare, ar trebui să garanteze eficacitatea supravegherii.

(53) Este necesară consolidarea dispozițiilor privind schimbul de informații între autoritățile competente naționale, precum și a obligațiilor reciproce ale acestor autorități în materie de asistență și cooperare.

ê 95/26/CE considerent 6 (adaptat)

è1 95/26/CE art. 1 a patra liniuță

(54) Trimiterea la exercitarea eficientă a funcțiilor de supraveghere ale autorităților de control include supravegherea, în mod consolidat, care trebuie exercitată asupra è1 √ unui OPCVM Õ unei întreprinderi financiare, sau a unui organism √ unei societăți Õ care contribuie la activitatea acestuia ⎜ în cazul în care dispozițiile de drept comunitar prevăd acest lucru. În astfel de cazuri, autoritățile cărora li se solicită autorizația trebuie să poată identifica autoritățile competente pentru exercitarea supravegherii consolidate asupra è1 √ respectivului OPCVM Õ întreprinderii financiare sau √ asupra societății Õ care contribuie la activitatea acestuia ⎜.

ê 95/26/CE considerent 7 (adaptat)

è1 95/26/CE art. 1 a patra liniuță

(55) PrincipiulPrincipiile recunoașterii reciproce și ale supravegherii exercitate de √ către Õ statul membru de origine prevede caprevăd că autoritățile competente din fiecare stat membru ar trebui să nu acorde sau să retragă autorizațiao autorizație în cazul în care factori precum conținutul programelor de activități, localizarea √ distribuția geografică Õ sau activitățile efectiv desfășurate indică, în mod clar, faptul că è1 √ un OPCVM Õ o întreprindere financiară sau o societate care contribuie la activitatea acestuia ⎜ a optat pentru sistemul juridic al unui stat membru, cuîn scopul eludării √ de a se sustrage Õ unor norme mai stricte în vigoare într-un alt stat membru pe teritoriul căruia își desfășoară sau intenționează să își desfășoare cea mai mare parte a activităților. è1 √ Un OPCVM Õ o întreprindere financiară sau o societate care contribuie la activitatea acestuia ⎜ cu statut de persoană juridică trebuie să fie autorizată în statul membru în care își are sediul social. è1 √ Un OPCVM Õ o întreprindere financiară sau o societate care contribuie la activitatea acestuia ⎜ care nu are statut de persoană juridică trebuie să aibă o administrațiae centrală în statul membru în care a fost autorizată. În plus, statele membre trebuie să impună ca administrația centrală a è1 √ unui OPCVM Õ unei întreprinderi financiare sau a unei societăți care contribuie la activitatea acestuia ⎜ să fie situată √ stabilită Õ întotdeauna în statul membru de origine și ca întreprinderea financiară să își desfășoare efectiv activitatea în acel stat.

ê 95/26/CE considerent 8 (adaptat)

(56) Este indicat să se permită √ prevadă Õ posibilitatea unor schimburi de informații între autoritățile competente și autoritățile sau organismele care, prin funcția lor, contribuie la consolidarea stabilității sistemului financiar. În scopul păstrării caracterului confidențial al informațiilor furnizate, lista destinatarilor acestor informații trebuie să fie strict limitată strict.

ê 95/26/CE considerent 9 (adaptat)

(57) Anumite conduite, precum frauda și delictele inițiaților, pot afecta stabilitatea, inclusiv integritatea sistemului financiar, chiar și în cazul în care sunt implicate alte întreprinderi √ societăți Õ decât √ OPCVM-urile sau societățile care contribuie la activitatea acestora Õ cele financiare.

ê 95/26/CE considerent 10

(58) Este necesar să se precizeze condițiile în care sunt autorizate astfel de schimburi de informații.

ê 95/26/CE considerent 11 (adaptat)

(59) În cazul în care se prevede că informațiile pot fi dezvăluite √ divulgate Õ numai cu acordul expres al autorităților competente, acestea din urmă își pot da acordul, după caz, sub rezerva respectării unor condiții stricte.

ê 95/26/CE considerent 12 (adaptat)

(60) Ar trebui autorizate, de asemenea, schimburile de informații între, pe de o parte, autoritățile competente, pe de o parte, și, pe de altă parte, băncile centrale și alte organisme cu funcții similare, în ceea ce privește capacitatea lor deca autorități monetare, și, după caz, alte autorități publice responsabile pentru supravegherea sistemelor de plată.

ê 95/26/CE considerent 13 (adaptat)

(61) În Directiva 85/611/CEE √ prezenta directivă Õ ar trebui să se includă aceeași obligație cu privire la secretul profesional pentru autoritățile responsabile cude autorizarea și supravegherea OPCVM-urilor și a întreprinderilor √ societăților Õ care participă la aceste activități, precum și aceleași posibilități de a efectua schimburi de informații ca cele prevăzute pentru autoritățile responsabile cude autorizarea și supravegherea instituțiilor de credit, a întreprinderilor √ societăților Õ de investiții și a întreprinderilor √ societăților Õ de asigurare.

ê 95/26/CE considerent 15 (adaptat)

è1 95/26/CE art. 1 a patra liniuță

(62) În scopul consolidării supravegherii prudențiale a è1 √ OPCVM-urilor Õ întreprinderilor financiare sau a societăților care contribuie la activitatea acestora ⎜ și al protejării clienților è1 √ OPCVM-urilor Õ întreprinderilor financiare sau ai societăților care contribuie la activitatea acestora, ⎜ ar trebui să se prevadă obligația unui auditor de a raporta în mod prompt autorităților competente, ori de câte ori, în conformitate cu dispozițiile prezentei directive, identifică, în timpul desfășurării sarcinilor sale, anumite aspecte care pot avea un efect semnificativ asupra situației financiare sau asupra organizării administrative și contabile a è1 √ unui OPCVM Õ unei întreprinderi financiare sau a unei societăți care contribuie la activitatea acestuia ⎜.

ê 95/26/CE considerent 16 (adaptat)

è1 95/26/CE art. 1 a patra liniuță

(63) Având în vedere scopul urmărit, este de dorit ca statele membre să prevadă ca această obligație să se aplice în toate cazurile în care un auditor descoperă astfel de aspecte, în timpul desfășurării sarcinilor sale la nivelul unei întreprinderi √ societăți Õ care are legături strânse cu è1 √ un OPCVM Õ o întreprindere financiară sau cu o societate care contribuie la activitatea acestuia. ⎜

ê 95/26/CE considerent 17 (adaptat)

è1 95/26/CE art. 1 a patra liniuță

(64) Obligația auditorilor de a comunica, după caz, autorităților competente anumite aspecte și decizii referitoare la è1 √ un OPCVM Õ o întreprindere financiară sau la o societate care contribuie la activitatea acestuia ⎜, pe care le descoperă în timpul desfășurării sarcinilor lor într-√ o societate care nu este nici Õ è1 Ö un OPCVM Õ , o întreprindere nefinanciară √ nici Õo societate care contribuie la activitatea √ unui OPCVM Õ ⎜, nu modifică, în sine, natura sarcinilor acestora la nivelul întreprinderii √ societății Õ în cauză și nici modul în care trebuie să își desfășoare aceste sarcini în cadrul întreprinderii √ societății Õ în cauză.

ò nou

(65) Comisia ar trebui să fie abilitată să adopte măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive. În ceea ce privește fuziunile, respectivele măsuri sunt destinate să specifice conținutul detaliat al informațiilor și modalitatea de transmitere a acestora deținătorilor de unități. În ceea ce privește structurile de tip „master-feeder”, măsurile sunt destinate să specifice în detaliu elementele care trebuie incluse în acordul între „master” și „feeder”, între depozitarii și auditorii lor, măsurile adecvate pentru prevenirea riscurilor de comercializare tardivă, impactul fuziunii „master”-ului asupra autorizării „feeder”-ului, tipurile de nereguli la nivelul „master”-ului care trebuie raportate „feeder”-ului, formatul și modalitățile de transmitere a informațiilor care trebuie comunicate deținătorilor de unități cu ocazia transformării dintr-un OPCVM într-un OPCVM de tip „feeder”, procedura de evaluare și control al transferului de active de la un „feeder” la un „master” și rolul depozitarului „feeder”-ului în acest proces. În ceea ce privește dispozițiile privind divulgarea, măsurile sunt destinate să prevadă condițiile specifice care trebuie respectate la furnizarea prospectului pe un alt tip de suport durabil decât pe hârtie și prin intermediul unui site web care nu constituie un suport durabil, conținutul detaliat, forma și prezentarea informațiilor de bază pentru investitori, ținând seama de caracterul diferit sau de componentele OPCVM-ului în cauză, precum și condițiile specifice cu privire la furnizarea informațiilor de bază pentru investitori pe un alt tip de suport durabil decât pe hârtie și prin intermediul unui site web care nu constituie un suport durabil. În ceea ce privește notificarea, măsurile sunt destinate să specifice formatul și sfera informațiilor cu privire la normele locale aplicabile care urmează să fie publicate de autoritățile statului membru gazdă, aplicarea procedurii de notificare în cazul comercializării compartimentelor OPCVM-urilor și a noilor categorii de acțiuni, precum și detaliile tehnice cu privire la accesul autorităților statului membru gazdă la documentele actualizate privind fondurile, păstrate de autoritățile statului membru de origine. Aceste măsuri sunt destinate, de asemenea, să clarifice definițiile, să alinieze terminologia și să reformuleze definițiile în funcție de actele ulterioare cu privire la OPCVM-uri și la alte aspecte conexe. Deoarece au un caracter general și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive prin completarea acesteia cu elemente neesențiale, aceste măsuri trebuie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE[17]. Competențele care nu se încadrează în categoria menționată anterior fac obiectul procedurii de reglementare cu control prevăzută la articolul 5 din aceeași decizie. Aceste măsuri sunt destinate să specifice forma și conținutul scrisorii standardizate de notificare, modelul standard de atestare și procedura pentru schimbul de informații și utilizarea mijloacelor electronice de comunicare în cursul procesului de notificare. De asemenea, sunt destinate să detalieze procedurile pentru schimbul de informații, între autoritățile competente, cu privire la verificările la fața locului și la investigații.

ê 95/26/CE considerent 18 (adaptat)

(66) √ Deoarece obiectivele acțiunii avute în vedere nu pot fi realizate într-un mod satisfăcător de către statele membre în măsura în care implică adoptarea unor norme care cuprind elemente comune aplicabile la nivel transnațional și, prin urmare, datorită dimensiunilor și efectelor acțiunii, pot fi realizate mai bine la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității prevăzut la același articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar în vederea atingerii respectivelor obiective. Õ adoptarea prezentei directive reprezintă mijlocul cel mai adecvat de realizare a obiectivelor avute în vedere, în special a celui privind consolidarea competențelor autorităților competente. Prezenta directivă se limitează la un minimum necesar în vederea atingerii acestor obiective și nu depășește ceea ce este necesar în acest sens.

ò nou

(67) Obligația de a transpune prezenta directivă în dreptul intern ar trebui limitată la acele dispoziții care reprezintă o schimbare majoră în comparație cu directiva precedentă. Obligația de a transpune dispozițiile nemodificate decurge din directivele anterioare.

(68) Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a directivelor menționate în anexa III partea B,

ê 85/611/CEE

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

⎢

CUPRINS

CAPITOLUL I | DISPOZIȚII GENERALE ȘI DOMENIU DE APLICARE | ARTICOLELE 1 - 4 |

CAPITOLUL II | AUTORIZAREA OPCVM-URILOR | ARTICOLUL 5 |

CAPITOLUL III | OBLIGAȚII PRIVIND SOCIETĂȚILE DE ADMINISTRARE |

SECȚIUNEA 1 | CONDIȚII DE INIȚIERE A ACTIVITăȚII | ARTICOLELE 6 - 8 |

SECȚIUNEA 2 | RELAȚII CU ȚăRILE TERȚE | ARTICOLUL 9 |

SECȚIUNEA 3 | CONDIȚIILE DE FUNCȚIONARE | ARTICOLELE 10 - 14 |

SECȚIUNEA 4 | LIBERTATEA DE STABILIRE ȘI DE PRESTARE A SERVICIILOR | ARTICOLELE 15 - 18 |

CAPITOLUL IV | OBLIGAȚII PRIVIND DEPOZITARUL | ARTICOLELE 19 - 23 |

CAPITOLUL V | OBLIGAȚII PRIVIND SOCIETĂȚILE DE INVESTIȚII |

SECȚIUNEA 1 | CONDIȚII DE INIȚIERE A ACTIVITăȚII | ARTICOLELE 24 - 26 |

SECȚIUNEA 2 | CONDIȚII DE FUNCȚIONARE | ARTICOLELE 27 șI 28 |

SECȚIUNEA 3 | OBLIGAȚII PRIVIND DEPOZITARUL | ARTICOLELE 29 - 33 |

CAPITOLUL VI | FUZIUNI ALE OPCVM-URILOR |

SECȚIUNEA 1 | PRINCIPIU, AUTORIZARE ȘI APROBARE | ARTICOLELE 34 - 37 |

SECȚIUNEA 2 | CONTROLUL DE CăTRE TERȚI, INFORMAREA DEȚINăTORILOR DE UNITăȚI ȘI ALTE DREPTURI ALE DEȚINăTORILOR DE UNITăȚI | ARTICOLELE 38 - 42 |

SECȚIUNEA 3 | COSTURI ȘI INTRARE ÎN VIGOARE | ARTICOLELE 39 - 44 |

CAPITOLUL VII | OBLIGAȚII PRIVIND POLITICA DE INVESTIȚII A OPCVM-URILOR | ARTICOLELE 45 - 52 |

CAPITOLUL VIII | STRUCTURI DE TIP „MASTER-FEEDER” |

SECȚIUNEA 1 | DOMENIU DE APLICARE ȘI APROBARE | ARTICOLELE 53 șI 54 |

SECȚIUNEA 2 | DISPOZIȚII COMUNE PENTRU OPCVM-UL DE TIP „FEEDER” ȘI OPCVM-UL DE TIP „MASTER” | ARTICOLUL 55 |

SECȚIUNEA 3 | DEPOZITARI ȘI AUDITORI | ARTICOLELE 56 șI 57 |

SECȚIUNEA 4 | INFORMAȚII OBLIGATORII ȘI PUBLICITARE ALE OPCVM-ULUI DE TIP „FEEDER” | ARTICOLUL 58 |

SECȚIUNEA 5 | TRANSFORMAREA OPCVM-URILOR EXISTENTE ÎN OPCVM-URI DE TIP „FEEDER” | ARTICOLUL 59 |

SECȚIUNEA 6 | OBLIGAȚII ȘI AUTORITĂȚI COMPETENTE | ARTICOLELE 60 - 62 |

CAPITOLUL IX | OBLIGAȚII PRIVIND INFORMAREA INVESTITORILOR |

SECȚIUNEA 1 | PUBLICAREA UNUI PROSPECT ȘI A RAPOARTELOR PERIODICE | ARTICOLELE 63 - 70 |

SECȚIUNEA 2 | PUBLICAREA ALTOR INFORMAȚII | ARTICOLELE 71 șI 72 |

SECȚIUNEA 3 | INFORMAȚII DE BAZă PENTRU INVESTITORI | ARTICOLELE 73 - 77 |

CAPITOLUL X | OBLIGAȚII GENERALE ALE OPCVM-URILOR | ARTICOLELE 78 - 85 |

CAPITOLUL XI | DISPOZIȚII SPECIALE APLICABILE OPCVM-URILOR CARE ÎȘI COMERCIALIZEAZĂ UNITĂȚILE ÎN STATELE MEMBRE, ALTELE DECÂT CELE ÎN CARE SUNT STABILITE | ARTICOLELE 86 - 91 |

CAPITOLUL XII | DISPOZIȚII PRIVIND AUTORITĂȚILE RESPONSABILE CU AUTORIZAREA ȘI SUPRAVEGHEREA | ARTICOLELE 92 - 105 |

CAPITOLUL XIII | COMITETUL EUROPEAN PENTRU VALORI MOBILIARE | ARTICOLELE 106 șI 107 |

CAPITOLUL XIV | DEROGĂRI, DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE |

SECȚIUNEA 1 | DEROGăRI | ARTICOLELE 108 șI 109 |

SECȚIUNEA 2 | DISPOZIțII TRANZITORII ȘI FINALE | ARTICOLELE 110 - 113 |

ANEXA I | SCHEMELE A ȘI B |

ANEXA II | FUNCȚII INCLUSE ÎN ACTIVITATEA DE GESTIONARE COLECTIVă DE PORTOFOLIU |

ANEXA III |

PARTEA A | DIRECTIVA ABROGATă ȘI LISTA MODIFICăRILOR ULTERIOARE |

PARTEA B | LISTA TERMENELOR LIMITă DE TRANSPUNERE ÎN LEGISLAȚIA NAȚIONALă ȘI DE APLICARE |

ANEXA IV | TABEL DE CORESPONDENȚă |

ê 85/611/CEE (adaptat)

CAPITOLUL SECȚIUNEA I

Dispozi ții generale și domeniu de aplicare

Articolul 1

1. Statele membre aplică prezenta directivă organismelor de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) √ stabilite Õ situate pe teritoriul lor.

2. În sensul prezentei directive și sub rezerva articolului √ 3 Õ 2, prin „OPCVM” se înțelege organismele:

ê 2001/108/CE art. 1 pct. 1 (adaptat)

√(a) Õ al √ căror Õ cărei unic obiect este investiția colectivă în valori mobiliare și √ /sau Õ alte active financiare lichide prevăzute la articolul √ 45 Õ 19 alineatul (1), de capitaluri √ atrase Õ colectate de la public și a căror operare este supusă principiului repartiției de riscuri, și;

ê 85/611/CEE (adaptat)

√(b) Õ ale căror unități sunt, la cererea deținătorilor de unități, răscumpărate sau rambursate, direct sau indirect, din activele acestor organisme. Activitatea OPCVM-ului de a se asigura că valoarea la bursă a unităților sale nu variază semnificativ în raport cu valoarea de inventar netă este considerată echivalentă unor astfel de răscumpărări sau rambursări.

3. Aceste organisme √ Organismele menționate la alineatul (2) Õ pot fi constituite, în temeiul legii, sub formă contractuală (fonduri deschise de investiții administrate de o societate de administrare), ori sub formăa de trust ( unit trust ) sau sub formă statutară (societate de investiții).

În sensul prezentei directive:

(a) termenul „fond deschis de investiții” include, de asemenea, unit trust;.

ò nou

(b) „unitățile” unui OPCVM includ, de asemenea, acțiunile acelui OPCVM.

ê 85/611/CEE (adaptat)

4. Societățile de investiții ale căror active sunt investite prin intermediul unor societăți filiale în principal în alte bunuri decât în valori mobiliare nu sunt reglementate de prezenta directivă.

ê 85/611/CEE

5. Statele membre interzic OPCVM-urilor care intră sub incidența prezentei directive să se transforme în organisme de plasament colectiv care nu intră sub incidența prezentei directive.

ê 85/611/CEE (adaptat)

6. Sub rezerva dispozițiilor în materie de circulație a capitalului, precum și a articolului √ 86 Õ 44, articolului √ 87 Õ 45 și a articolului √ 103 alineatul (1) al doilea paragraf Õ 52 alineatul (2), niciun stat membru nu poate aplica alte dispoziții de orice fel în domeniul reglementat de prezenta directivă pentru OPCVM-urile √ stabilite Õ situate în alt stat membru sau pentru unitățile emise de aceste OPCVM-uri, în cazul în care aceste OPCVM-uri își comercializează unitățile pe teritoriul său.

7. √Cu excepția dispozițiilor articolelor 1-4 și Õ fFără a aduce atingere alineatului (6), statele membre pot aplica OPCVM-urilor √ stabilite Õ de pe teritoriul lor dispoziții mai stricte sau suplimentare față de cele de la articolul 4 și următoarele din prezenta directivă, cu condiția ca acestea să aibă aplicabilitate generală și să nu fie contrare prezentei directive.

ê 2001/107/CE art. 1 pct. 1 (adaptat)

ð nou

Articolul 2 1a

√ 1. Õ În sensul prezentei directive, √ se aplică următoarele definiții Õ :

( 1 ) √ (a) Õ „depozitar” reprezintă orice instituție răspunzătoare de sarcinile menționate la articolele √ 19 și 29 Õ 7 și 14 și supusă celorlalte dispoziții √ prevăzute în capitolul IV și în secțiunea 3 din capitolul V Õ ale secțiunilor IIIa și IVa;

( 2 ) √ (b) Õ „societate de gestionare √ administrare Õ ” reprezintă orice societate a cărei activitate curentă o reprezintă gestionarea OPCVM-urilor sub formă de fonduri √ deschise Õ comune de investițiie și √ /sau Õ societăți de investiții (gestionarea colectivă de portofoliu OPCVM); aceasta include funcțiile menționate în anexa II;

( 3 ) √ (c) Õ „stat membru de origine al societății de √ administrare Õ gestionare” reprezintă statul membru în care este situat sediul social al societății de √ administrare Õ gestionare;

( 4 ) √ (d) Õ „stat membru gazdă al unei societăți de √ administrare Õ gestionare” reprezintă statul membru, altul decât statul membru de origine, pe teritoriul căruia societatea de √ administrare Õ gestionare deține o sucursală √ sau Õ care prestează servicii;

( 5 ) √ (e) Õ „stat membru de origine al unui OPCVM” reprezintă:

(a) în cazul în care este vorba despre un OPCVM constituit ca fond comun de investiție, statul membru în care societatea de gestionare are sediul social;

(b) în cazul în care este vorba despre OPCVM constituit ca societate de investiții, statul membru în care societatea de investiții are sediul social ð statul membru în care OPCVM-ul este autorizat în conformitate cu articolul 5; ï

ò nou

(f) „stat membru de origine al societății de investiții” înseamnă statul membru în care este situat sediul social al societății de investiții;

ê 2001/107/CE art. 1 pct. 1 (adaptat)

( 6 ) √ (g) Õ „stat membru gazdă al unui OPCVM” reprezintă statul membru, altul decât statul membru de origine al unui OPCVM, în care sunt comercializate unități ale fondului √ deschis Õ comun de investițiie sau ale societății de investiții;

( 7 ) √ (h) Õ „sucursală” reprezintă un punct de exploatare care face parte dintr-o societate de √ administrare Õ gestionare fără a avea personalitate juridică și care prestează servicii pentru care societatea de √ administrare Õ gestionare a fost autorizată; toate punctele de exploatare înființate în același stat membru de către o societate de gestionare cu sediul social într-un alt stat membru sunt considerate ca o singură sucursală;

( 8 ) √ (i) Õ „autorități competente” reprezintă autoritățile pe care fiecare stat membru le desemnează în temeiul articolului √ 92 Õ 49 din prezenta directivă;

( 9 ) √ (j) Õ „legături strânse” reprezintă o situație similară celei definite la articolul 2 alineatul (1) din Directiva 95/26/CE[18]; √ în care două sau mai multe persoane fizice sau juridice sunt legate prin:

(i) „participație”, care înseamnă deținerea, direct sau prin control, a cel puțin 20 % din drepturile de vot sau din capitalul unei societăți;

(ii) „control”, care înseamnă relația dintre o societate-mamă și o filială, astfel cum sunt definite la articolele 1 și 2 din Directiva 83/349/CEE a Consiliului[19] și în toate cazurile menționate la articolul 1 alineatele (1) și (2) din Directiva 83/349/CEE, sau o relație similară între orice persoană fizică sau juridică și o societate;Õ

( 10 ) √ (k) Õ „participație calificată” √ înseamnă deținerea Õ reprezintă orice situație de deținere, într-o societate de √ administrare Õ gestionare, a unei participații directe sau indirecte, care reprezintă cel puțin 10 % din capital sau din drepturile de vot sau care permite exercitarea unei influențe considerabile asupra gestionării societății de √ administrare Õ gestionare în care există această participație;.

În sensul prezentei definiții, se iau în considerare drepturile de vot menționate la articolul 7 din Directiva 88/627/CEE[20];

11 „DSI” reprezintă Directiva 93/22/CEE a Consiliului din 10 mai 1993 privind serviciile de investiții în domeniul valorilor mobiliare[21];

12 „întreprindere-mamă” reprezintă o întreprindere-mamă în sensul articolelor 1 și 2 din Directiva 83/349/CEE[22];

13 „filială” reprezintă o întreprindere filială în sensul articolelor 1 și 2 din Directiva 83/349/CEE; orice filială a unei filiale este, de asemenea, considerată o filială a întreprinderii mamă care este în fruntea tuturor acestor întreprinderi;

14√ (1) Õ „capital inițial” reprezintă capitalul astfel cum este definit la articolul √ 57 literele (a) și (b) din Directiva 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului Õ 34 alineatul (2) punctele 1 și 2 din Directiva 2000/12/CE[23];

15√ (m) Õ „fonduri proprii” reprezintă fondurile proprii în sensul titlului V capitolul 2 secțiunea 1 din Directiva √ 2006/48/CE Õ 2000/12/CE; cu toate acestea, această definiție poate fi modificată în cazurile prevăzute la anexa V la Directiva 93/6/CEE[24].

ò nou

(n) „suport durabil” înseamnă orice instrument cu ajutorul căruia investitorul poate stoca informații care îi sunt adresate personal, astfel încât acestea să poată fi consultate ulterior pe o perioadă de timp adaptată scopului acestor informații și care permite reproducerea fidelă a informațiilor stocate.

ê 2001/108/CE art. 1 pct. 2 (adaptat)

√ (o) Õ 8. În sensul prezentei directive, prin „valori mobiliare” √ înseamnă Õ se înțeleg:

√ (i) Õ - acțiunile și alte valori echivalente acțiunilor („acțiuni”);

√ (ii) Õ - obligațiuni și alte titluri de creanță („obligațiuni”);

√ (iii) Õ - orice alte valori negociabile care dau dreptul de a achiziționa astfel de valori mobiliare pe calea subscrierii sau schimbului.,

exclusiv tehnicile și instrumentele menționate la articolul 21.

√ (p) Õ 9. În sensul prezentei directive, se înțeleg prin „instrumente ale pieței monetare” √ înseamnă Õ acele instrumente în mod normal negociate pe piața monetară care sunt lichide și a căror valoare poate fi determinată cu precizie în orice moment.

ê 2001/107/CE art. 1 pct. 1 (adaptat)

√ 2. În sensul alineatului (1) litera (b), activitatea curentă a unei societăți de administrare include funcțiile menționate în anexa II.

3. În sensul alineatului (1) litera (h), toate sediile înființate în același stat membru de către o societate de administrare cu sediul social într-un alt stat membru sunt considerate ca o singură sucursală.

4. În sensul alineatului (1) litera (j) punctul (ii), se aplică următoarele definiții:

(a) orice filială a unei filiale este, de asemenea, considerată o filială a societății-mamă care se află la conducerea acelor societăți;

(b) o situație în care cel puțin două persoane fizice sau juridice sunt legate permanent de una și aceeași persoană printr-o relație de control este considerată, de asemenea, ca fiind o legătură strânsă între persoanele respective.

5. În sensul alineatului (1) litera (k), se iau în considerare drepturile de vot menționate la articolul 92 din Directiva 2001/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului[25].

6. În sensul alineatului (1) litera (m), se aplică mutatis mutandis articolele 13-16 din Directiva 2006/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului[26].

7. În sensul alineatului (1) litera (o), valorile mobiliare exclud tehnicile și instrumentele menționate la articolul 46. Õ

ê 85/611/CEE (adaptat)

Articolul 3 2

1. Următoarele √ societăți nu sunt considerate Õ OPCVM-uri √ care Õ nu intră sub incidența prezentei directive:

√ (a) Õ OPCVM-uri de tip închis;

√ (b) Õ OPCVM-uri care √ atrag capital Õ își colectează capitalul fără a promova vânzarea unităților lor către persoane din Comunitate sau √ din Õ în orice parte a acesteia acestora;

√ (c) Õ OPCVM-uri ale căror unități, în temeiul √ regulilor Õ regulamentului fondului sau al actelor constitutive ale societății de investiții, pot fi vândute numai publicului din țările țărilor terțe;

√ (d) Õ categoriile de OPCVM-uri stabilite √ prevăzute Õ de √ legislația Õ reglementarea statului membru în care √ sunt stabilite Õ este situat OPCVM-urileul, pentru care normele prevăzute √ în capitolul VII Õ la secțiunea V și √ la Õ articolul √ 78 Õ 36 sunt inadecvate având în vedere politica lor de plasament și de împrumut.

2. La expirarea unui termen de cinci ani de la punerea în aplicare a prezentei directive, Comisia prezintă Consiliului un raport privind aplicarea alineatului (1), în special a patra liniuță. Aceasta propune, în cazul în care este necesar, măsurile corespunzătoare pentru extinderea domeniului de aplicare.

Articolul 4 3

Pentru aplicarea prezentei directive, un OPCVM este considerat ca fiind situat √ stabilit Õ în statul membru în care se găsește sediul social √ al societății de investiții Õ sau √ cel Õ al societății de administrare a fondului deschis de investiții sau cel al societății de investiții.; Statele statele membre trebuie să solicite ca sediul central să fie √ stabilit Õ situat în același stat membru ca și sediul social.

CAPITOLUL SECȚIUNEA II

Autorizarea OPCVM- urilorului

Articolul 5 4

1. Pentru a-și desfășura activitatea, un OPCVM trebuie autorizat de autoritățile statului membru în care este √ stabilit Õ situat, denumite în continuare „autorități competente”.

ê 85/611/CEE (adaptat)

Această autorizație este valabilă în toate statele membre.

2. Un fond deschis de investiții este autorizat numai în cazul în care autoritățile competente aprobă, pe de o parte, societatea de administrare, pe de altă parte, √ regulile Õ regulamentul fondului și alegerea depozitarului. O societate de investiții poate fi autorizată doar în cazul în care autoritățile competente aprobă, pe de o parte, actele constitutive ale societății și, pe de altă parte, alegerea depozitarului.

ê 2001/107/CE art. 1 pct. 2 (adaptat)

3. Autoritățile competente pot să nu autorizeze un OPCVM în cazul în care societatea de √ administrare Õ gestionare sau societatea de investiții nu satisface condițiile prealabile definite în prezenta directivă, respectiv în √ capitolele Õ secțiunile III și √ , respectiv, V Õ IV.

Mai mult, autoritățile competente pot să nu autorizeze un OPCVM în cazul în care conducătorii depozitarului nu au buna reputație sau experiența necesară pentru a gestiona respectivul OPCVM. În acest sens, identitatea conducătorilor depozitarului și √ a fiecărei persoane Õ fiecare persoană care le succede în funcții √ se comunică Õ trebuie comunicate de îndată autorităților competente.

Prin „conducători” se înțelege persoanele care, în temeiul legii sau al documentelor constitutive, îl reprezintă pe depozitar sau care √ stabilesc Õ conduc efectiv politica depozitarului.

√ 4. Õ3a. Autoritățile competente nu acordă autorizația în cazul în care un OPCVM este împiedicat din punct de vedere juridic (de exemplu, printr-o dispoziție conținută în √ regulile fondului Õ reglementările privind fondul sau în documentele constitutive) să își comercializeze unitățile sau acțiunile în statul membru de origine.

ê 85/611/CEE (adaptat)

√ 5. Õ 4. Orice înlocuire a societății de administrare sau a depozitarului, precum și orice modificare a √ regulilor Õ regulamentului fondului sau √ a actelor Õ actele constitutive ale societății de investiții sunt supuse aprobării autorităților competente.

ê 2001/107/CE art. 1 pct. 3 (adaptat)

CAPITOLUL SECȚIUNEA III

Obliga ții privind societățile de √ administrare Õ gestionare

SECțIUNEA 1 TITLUL A

CONDIţII DE INIţIERE A ACTIVITăţII

ARTICOLUL 6 5

1. Inițierea activității societății de √ administrare Õ gestionare este subordonată unei autorizații oficiale prealabile eliberate de autoritățile competente ale statului membru de origine √ al OPCVM-ului Õ. Autorizația acordată unei societăți de √ administrare Õ gestionare pe baza prezentei directive este valabilă pentru toate statel