EXPUNERE DE MOTIVE

În conformitate cu articolul 395 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (denumită în continuare „Directiva TVA”), Consiliul, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei, poate autoriza orice stat membru să aplice măsuri speciale de derogare de la dispozițiile directivei respective, în scopul simplificării procedurii de percepere a TVA sau al prevenirii anumitor forme de evaziune fiscală sau de evitare a obligațiilor fiscale.

Prin scrisoarea înregistrată la Comisie în data de 30 iulie 2020, Țările de Jos au solicitat să fie autorizate să aplice o măsură de derogare de la articolele 168 și 168a din Directiva 2006/112/CE, cu scopul de a exclude de la dreptul de deducere TVA aferentă bunurilor și serviciilor utilizate de contribuabil în proporție de peste 90 % în scopuri private, pentru sine sau pentru angajații săi sau, în general, în scopuri neprofesionale sau pentru activități care nu au caracter economic.

În conformitate cu articolul 395 alineatul (2) din Directiva 2006/112/CE, Comisia a informat celelalte state membre cu privire la cererea înaintată de Țările de Jos prin scrisori datate 10 septembrie 2020. Comisia a notificat Țărilor de Jos, prin scrisoarea din 11 septembrie 2020, faptul că deține toate informațiile necesare pentru a analiza cererea.

1.CONTEXTUL PROPUNERII

•Motivele și obiectivele propunerii

Articolul 168 din Directiva 2006/112/CE prevede că o persoană impozabilă are dreptul de a deduce TVA percepută pentru achizițiile efectuate și serviciile primite în scopul tranzacțiilor sale impozabile. Articolul 168a alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE prevede că TVA corespunzătoare cheltuielilor pentru bunuri imobile care fac parte din activele folosite în cadrul activității profesionale a unei persoane impozabile și utilizate atât în scopuri profesionale, cât și în scopuri private sunt deductibile doar în limita utilizării bunurilor respective în scopul activității profesionale a persoanei impozabile respective. În temeiul articolului 168a alineatul (2) din Directiva 2006/112/CE, statele membre pot să aplice această regulă și în ceea ce privește cheltuielile aferente altor bunuri care fac parte din activele folosite în cadrul activității profesionale, pe care le specifică.

Măsura urmărită de Țările de Jos se abate de la aceste principii, excluzând în totalitate de la dreptul de deducere TVA aferentă bunurilor și serviciilor utilizate de o persoană impozabilă în proporție de peste 90 % în scopuri private sau neprofesionale, inclusiv activități care nu au caracter economic.

Rata de 90 % se bazează pe punerea în aplicare a acestei rate în Țările de Jos în scopul perceperii impozitului pe profit și a impozitului pe venit. Prin urmare, dacă sunt utilizate în proporție de peste 90 % în scopuri neprofesionale, înseamnă că investițiile sunt utilizate aproape în întregime de către comerciant pentru propriul uz privat sau pentru uzul privat al angajaților săi sau, în general, în scopuri neprofesionale sau pentru activități care nu au caracter economic și, prin urmare, aceste investiții nu sunt considerate investiții în scopuri profesionale.

În cererea lor, Țările de Jos susțin că, pe baza faptului că orice persoană care furnizează în mod regulat mărfuri sau prestează servicii în schimbul unei remunerații este o persoană impozabilă, autoritățile fiscale neerlandeze, în contextul actual al economiei (digitale), trebuie să prelucreze numeroase situații fiscale ale persoanelor private, ale întreprinderilor cu fracțiune de normă sau ale microîntreprinderilor care au o cifră de afaceri foarte mică. Acestora li se permite să deducă TVA aferentă intrărilor/costurilor. De exemplu, este cazul proprietarilor de panouri solare, al participanților la economia colaborativă care își închiriază autovehiculele sau casele, ori al persoanelor care lucrează independent fără a avea angajați etc. Linia subțire dintre activitățile lor profesionale și cele private generează, în practică, destul de multe discuții referitoare la dreptul acestora de deducere a TVA achitate în amonte, un drept care este adesea foarte limitat pentru aceste persoane.

Țările de Jos au informat Comisia că gestionarea dreptului de deducere a taxei achitate în amonte pentru aceste persoane impozabile, cu declarații și corecții continue privind TVA, duce la sarcini disproporționate, atât pentru persoanele impozabile în cauză, cât și pentru administrațiile fiscale.

În plus, acest drept conferă persoanelor respective un avantaj nejustificat în ceea ce privește fluxurile de numerar în comparație cu persoanele impozabile care utilizează aceste bunuri și servicii 100 % în scopuri profesionale. Persoanele impozabile care utilizează aceste bunuri și servicii doar marginal în scopuri profesionale beneficiază încă de un drept de deducere de 100 %. În plus, legislația în materie de TVA are un nivel ridicat de complexitate pentru microîntreprinderile care nu își pot permite suport juridic, ceea ce implică un risc ridicat de erori și evaziune și, prin urmare, complică respectarea legislației. Acest din urmă aspect poate fi ilustrat de exemplul proprietarilor de panouri solare care devin persoane impozabile pentru energia pe care o produc și o furnizează în rețeaua de energie electrică; aceste persoane își deduc întreaga TVA aferentă panourilor achiziționate și chiar adaugă costuri precum prețul de achiziție al terenurilor construibile și al caselor pe care sunt instalate panourile solare. Având în vedere că garajele și casele se utilizează în primul rând în scop privat, acest lucru duce la discuții complicate privind dreptul de deducere a TVA achitate și modul corect de aplicare a acestui drept.

În consecință, măsura specială despre care este vorba simplifică atât sarcina administrațiilor fiscale, cât și sarcina întreprinderilor, deoarece nu este necesară monitorizarea utilizării ulterioare a bunurilor și serviciilor cărora li se aplica excluderea de la deducere la momentul achiziției, în special în ceea ce privește posibila impozitare a utilizării private în temeiul articolului 16 sau al articolului 26 din Directiva 2006/112/CE. Prin urmare, este oportună autorizarea măsurii de derogare.

Se preconizează că măsura va avea un impact redus asupra veniturilor fiscale globale. Deducerea inițială se corectează în prezent pentru utilizarea în alte scopuri decât cele profesionale prin corecția în temeiul articolelor 16 și 26 din Directiva 2006/112/CE. Se estimează că măsura nu va avea niciun impact negativ asupra resurselor proprii ale Uniunii care provin din TVA.

Cu toate acestea, orice măsură de derogare ar trebui să fie limitată ca durată pentru a se putea verifica atât continuitatea validității condițiilor pe care se bazează derogarea, cât și impactul ei. Prin urmare, se propune să se autorizeze derogarea până la sfârșitul anului 2023 și să se solicite Țărilor de Jos să prezinte, în cazul în care se are în vedere o nouă prelungire după 2023, împreună cu cererea de prelungire, până cel târziu la 31 martie 2023, un raport care să includă și o examinare a procentajului repartizării aplicate între utilizarea în scopuri profesionale și utilizarea în scopuri neprofesionale pe care se bazează excluderea de la deducere.

•Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

Derogări similare în ceea ce privește restricționarea dreptului de deducere au fost acordate și altor state membre, precum Austria și Germania.