[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 26.6.2009

COM(2009) 309 final

RAPORTUL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Al șaptelea raport al Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor privind aplicarea Directivei 89/552/CEE „Televiziune fără frontiere”

CUPRINS

1. Introducere 3

1.1. Contextul prezentului raport 3

1.2. Progresele tehnologice recente și evoluția pieței de televiziune din Europa 3

1.3. Norme noi introduse de Directiva 2007/65/CE 4

2. Aplicarea directivei 4

2.1. Țara de origine, libera circulație și jurisdicția 4

2.2. Evenimente de importanță majoră pentru societate 6

2.3. Reportajele scurte 6

2.4. Promovarea operelor europene și independente 6

2.5. Aplicarea normelor privind publicitatea 7

2.6. Protecția minorilor și a ordinii publice 9

2.7. Coordonarea între autoritățile naționale și Comisie 10

3. Aspecte internaționale 10

3.1. Extindere – perspective 10

3.2. Cadrul internațional privind diversitatea culturală 11

3.3. Cooperarea cu Consiliul Europei 11

4. Următorul raport 11

5. Concluzii 12

1. INTRODUCERE

1.1. Contextul prezentului raport

În conformitate cu articolul 26 din Directiva 89/552/CEE din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege și acte administrative ale statelor membre cu privire la desfășurarea activităților de difuzare a programelor de televiziune[1], astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/36/CE[2] (Directiva „Televiziune fără frontiere”, denumită în continuare „DTFF”), Comisia transmite cel de-al șaptelea raport privind aplicarea directivei către Parlamentul European, către Consiliu și către Comitetul Economic și Social European. Raportul privește aplicarea DTFF în perioada 2007-2008.

Obiectivul principal al prezentului raport este descrierea și analiza faptelor semnificative referitoare la aplicarea DTFF în cursul perioadei de referință[3].

La 11 decembrie 2007, Consiliul și Parlamentul au adoptat Directiva 2007/65/CE, al cărei termen de transpunere expiră la 19 decembrie 2009. Prin această directivă, intrată în vigoare la 19 decembrie 2007, DTFF a fost modificată substanțial și redenumită „Directiva privind serviciile mass-media audiovizuale” (DSMA)[4]. În continuare se va face referire și la noile dispoziții ale directivei.

1.2. Progresele tehnologice recente și evoluția pieței de televiziune din Europa

În timp ce operatorii de televiziune cu plată au obținut profituri substanțiale în urma activității lor, operatorii de servicii tradiționale de televiziune cu acces liber și serviciile publice de radiodifuziune s-au confruntat cu stagnarea sau scăderea veniturilor. Din punct de vedere statistic, cele mai recente date din 2006[5] indică venituri nete ale emițătorilor din UE de aproape 79 miliarde EUR (servicii publice 39%, televiziune comercială cu acces liber 28%, televiziune cu plată 22%, programe tematice și teleshopping 11%).

În noiembrie 2008, în statele membre existau peste 4 000 de servicii de radiodifuzare[6]. Pe lângă 352 de canale naționale digitale și analogice terestre, aproximativ 1 742 de canale erau disponibile pe una sau mai multe platforme, iar cel puțin 650 de canale vizau piața unui alt stat membru decât cel de stabilire sau țări din afara Uniunii. Pe lângă canalele disponibile la nivel național sau provenind din alte state membre, se estimează că există peste 1 500 de canale regionale. În plus, telespectatorii europeni au acces la peste 750 de canale emise din țări terțe și difuzate în cel puțin un stat membru.

În decembrie 2008, furnizorii de servicii media audiovizuale stabiliți în Uniunea Europeană furnizau peste 600 de servicii la cerere. Majoritatea serviciilor neliniare sunt furnizate prin Internet sau ca servicii IPTV.

Audiențele au continuat să se fragmenteze pe măsură ce telespectatorii au migrat, într-o anumită măsură, către canale noi sau servicii la cerere. Cu toate acestea, telespectatorii nu și-au modificat în mod substanțial comportamentul general în perioada analizată. În unele țări (cum ar fi Regatul Unit, Spania, România), timpul de vizionare a crescut în 2008 în raport cu 2006, în timp ce în altele a scăzut (cum ar fi Republica Cehă, Germania, Belgia, Țările de Jos). Ungaria rămâne țara în care se dedică cel mai mult timp televiziunii (260 de minute pe zi), în timp ce Austria și Suedia sunt statele membre în care telespectatorii petrec zilnic cel mai puțin timp în fața televizorului (148, respectiv 160 de minute pe zi).

1. 3. Norme noi introduse de Directiva 2007/65/CE

Noua DSMA asigură nivelul necesar de armonizare a normelor pentru atingerea obiectivelor pieței interne prin furnizarea cadrului juridic pentru asigurarea liberei circulații a serviciilor mass-media audiovizuale, pe baza principiului țării de origine.

2. APLICAREA DIRECTIVEI

2.1. Țara de origine, libera circulație și jurisdicția (articolele 2, 2a, 3)

Principiul țării de origine constituie elementul esențial al Directivei 89/552/CEE. Serviciile care respectă legislația țării în care sunt stabiliți furnizorii lor pot circula liber pe piața internă comunitară. Cu toate acestea, articolul 2a alineatul (2) permite statelor membre să adopte măsuri de salvgardare în cazul în care o transmisie de televiziune provenită dintr-un alt stat membru conține o încălcare manifestă, serioasă și gravă a dispozițiilor directivei referitoare la protecția minorilor sau incitarea la ură.

În conformitate cu articolul 3, statele membre își păstrează libertatea de a solicita furnizorilor de servicii mass-media aflați sub jurisdicția lor să respecte norme mai detaliate sau mai stricte în domeniile coordonate de directivă.

Aplicarea acestei dispoziții a dat naștere unei proceduri prin care Consiliul Superior al Audiovizualului din Belgia, CSA ( Conseil Supérieur de l'Audiovisuel ), a sancționat radiodifuzorii TVi și CLT-UFA pentru serviciile RTL-TVi, Club RTL și Plug TV, aflate sub licență belgiană până la 31 decembrie 2005, dar care aveau și o licență luxemburgheză. La 15 ianuarie 2009, Conseil d'Etat din Belgia a hotărât că, în conformitate cu DTFF, doar un singur stat membru poate avea jurisdicție asupra unui radiodifuzor. Acesta a mai observat că, la 1 ianuarie 2006, canalele aveau o licență luxemburgheză și, prin urmare, acestea se află sub jurisdicția Luxemburgului. Solicitând autorizarea în Belgia, autoritățile belgiene au negat, în fapt, validitatea licenței emise în Luxemburg.

Norme noi introduse de Directiva 2007/65/CE [noile articole 2 alineatul (4), 2a alineatul (4), 3 alineatele (2) – (5)]

- Măsuri de salvgardare pentru serviciile neliniare [noul articol 2a alineatul (4)]

În ceea ce privește serviciile mass-media audiovizuale la cerere, articolul 2a alineatul (4) introduce posibilitatea ca un stat membru să adopte măsuri de derogare de la principiul libertății de recepție, dacă acestea sunt necesare în scopul protejării ordinii, sănătății și securității publice, precum și a consumatorilor. Cu excepția cazurilor urgente, măsurile trebuie să fie precedate de transmiterea unei notificări către statul membru competent și Comisie, aceasta din urmă stabilind compatibilitatea lor cu dreptul comunitar.

- Procedurile de eludare în cazul serviciilor liniare și neliniare [noul articol 3 alineatele (2) – (5) și (8)]

În conformitate cu articolul 3, statele membre își păstrează libertatea de a solicita furnizorilor de servicii mass-media aflați sub jurisdicția lor să respecte norme mai detaliate sau mai stricte în domeniile coordonate de directivă. În cazul în care un stat membru consideră că un radiodifuzor aflat sub jurisdicția unui alt stat membru difuzează programe de televiziune care sunt adresate în întregime sau în majoritate teritoriului său, articolul 3 alineatul (2) prevede o procedură de cooperare între autoritățile competente din statul membru de origine și cel de destinație. În absența unui rezultat satisfăcător, atunci când radiodifuzorul respectiv s-a stabilit în statul membru competent pentru a eluda normele mai stricte, statul membru de destinație poate lua măsuri adecvate, cu condiția ca acestea să fie notificate în mod corespunzător, iar Comisia să le considere compatibile cu normele de drept comunitar.

În ceea ce privește serviciile la cerere, nu există dispoziții similare în cazul eludării normelor naționale mai stricte; principiile generale stabilite de Curtea de Justiție sunt însă aplicabile și acestor servicii[7].

- Criterii subsidiare în materie de jurisdicție [noul articol 2 alineatul (4)]

În ceea ce privește aplicarea criteriilor subsidiare în scopul stabilirii statului membru competent, este competent statul în care se află stația de emisie de la sol spre un satelit, iar statul membru cu o capacitate de satelit va fi responsabil doar dacă nu există o stație de emisie de la sol spre un satelit situată pe teritoriul Comunității.

În scopul evitării cazurilor de dublare sau de absență a jurisdicției, la cea de a 25-a reuniune a Comitetului de contact instituit în temeiul articolului 23a din directivă[8] a fost decisă intrarea simultană în vigoare a măsurilor naționale de aplicare a articolului 2 alineatul (4).

Comisia a propus, de asemenea, cooperarea prin intermediul schimbului de informații privind operatorii de satelit și stațiile de emisie de la sol spre un satelit, în scopul identificării serviciilor mass-media audiovizuale afectate.

2.2. Evenimente de importanță majoră pentru societate (articolul 3a /noul articol 3j)

Articolul 3a alineatul (1) din DTFF prevede că statele membre pot lua măsuri prin care să se asigure că evenimentele de importanță majoră pentru societate nu sunt transmise într-o manieră care să priveze o parte substanțială a publicului de posibilitatea de a urmări astfel de evenimente la televiziunea cu acces liber. În conformitate cu articolul 3a alineatul (2) din directivă, Comisia trebuie să verifice compatibilitatea măsurilor cu dreptul comunitar.

Ca urmare a hotărârii din cauza Infront WM AG/Comisie [9], Comisia și-a readoptat deciziile privind măsurile notificate în conformitate cu normele sale în materie de procedură colegială, delegare și execuție a deciziilor. Lista consolidată a măsurilor a fost publicată[10].

În urma apelului Comisiei, Curtea a confirmat prima hotărâre și a decis că Infront poate prezenta cererea de anulare în fața Curții[11].

FIFA și UEFA au depus o plângere împotriva deciziilor Comisiei privind listele evenimentelor de importanță majoră din Belgia și Regatul Unit[12], privind includerea întregului turneu final al Cupei Mondiale FIFA și al Campionatului European UEFA în respectivele liste de evenimente de importanță majoră.

2.3. Reportajele scurte (noul articol 3k)

Directiva 2007/65/CE a introdus o nouă prevedere privind extrasele scurte utilizate în programele de știri, prin care orice emițător stabilit în Uniunea Europeană are acces la extrase scurte din știri despre evenimente de mare interes pentru public transmise în exclusivitate. Aceste extrase scurte trebuie să fie folosite numai în programele de știri generale.

2.4. Promovarea operelor europene și independente (articolele 4 și 5)

Conform articolelor 4 și 5 din DTFF, emițătorii sunt obligați să rezerve operelor europene o proporție majoritară din timpul de emisie alocat. Emițătorii trebuie, de asemenea, să rezerve cel puțin 10% din timpul lor de emisie sau din bugetul lor de programe pentru opere europene create de producători independenți.

La 22 iulie 2008, Comisia a adoptat cea de a opta comunicare privind aplicarea articolelor 4 și 5 din DTFF în UE-25 în perioada de referință 2005-2006.

În UE, timpul mediu de transmisie rezervat operelor europene a crescut de la 63,52% în 2005 la 65,05% în 2006. Pe termen mediu (2003-2006), procentul operelor europene transmise s-a stabilizat la peste 63%, ceea ce demonstrează existența unei situații generale satisfăcătoare în ceea ce privește transmisia operelor europene prin canalele de televiziune din UE. Proporția medie a operelor europene ale producătorilor independenți transmise de toate canalele din statele membre a crescut de la 36,44% în 2005 la 37,59% în 2006. Aceasta înseamnă că, pe termen mediu (2003-2006), transmisia în UE a operelor europene create de producători independenți a crescut cu 6,2 puncte procentuale.

Norme noi introduse de Directiva 2007/65/CE [noul articol 1 litera (n) punctul (i) a treia liniuță și noul articol 3i]

În ceea ce privește serviciile neliniare, statele membre trebuie să garanteze că furnizorii de servicii mass-media audiovizuale la cerere promovează, dacă este posibil și cu mijloace corespunzătoare, producția de opere europene și accesul la acestea[13]. Statele membre trebuie să prezinte rapoarte Comisiei privind aplicarea acestei prevederi în termen de doi ani de la data transpunerii DSMA și, ulterior, la fiecare patru ani. Este prevăzută, de asemenea, redactarea unui raport de către Comisie privind aplicarea acestei dispoziții.

Definiția operelor europene este extinsă și la coproducțiile audiovizuale realizate în cooperare cu țări terțe cu care Comunitatea a încheiat acorduri privind sectorul audiovizual și în condițiile prevăzute de fiecare dintre aceste acorduri.

2.5. Aplicarea normelor privind publicitatea (articolele 10 – 20)

În hotărârea sa privind clasificarea unui program de tip concurs interactiv difuzat de televiziunea publică austriacă ÖRF[14], Curtea a arătat că termenii „teleshopping” sau „publicitate televizată” trebuie abordați la nivel național, dar a oferit orientări privind interpretarea ambelor concepte și aplicarea acestora.

Prin urmare, pentru ca programele de tip concurs interactiv să fie considerate teleshopping, telespectatorii trebuie să beneficieze de o ofertă reală de servicii, care este determinată în funcție de îndeplinirea mai multor criterii, cum ar fi lungimea timpului de emisie consacrat jocului, veniturile generate în urma apelurilor la un număr special și tipul de întrebări adresate candidaților.

Pentru ca programele de tip concurs interactiv să poată fi clasificate ca publicitate televizată, anunțurile prin care telespectatorii sunt invitați să participe la joc trebuie fie să încurajeze achiziționarea bunurilor sau serviciilor prezentate ca premii puse în joc, fie să promoveze indirect, sub forma autopromovării, calitatea programelor emițătorului respectiv.

În 2007 și 2008, în urma rapoartelor transmise Comisiei de către un consultant independent privind aplicarea normelor referitoare la publicitate în statele membre, au fost inițiate două proceduri pentru încălcarea normelor comunitare împotriva Italiei și Spaniei. Procedura inițiată împotriva Italiei viza regulile de introducere a anunțurilor publicitare și durata maximă a acestora. Au fost identificate, de asemenea, mai multe cazuri în care reglementările privind publicitatea nu fuseseră transpuse în legislația națională italiană. La 12 decembrie 2007, Comisia a transmis Italiei o scrisoare de somare.

Legislația italiană a fost modificată în scopul garantării eficienței procedurii de sancționare[15] și respectării regulilor privind introducerea anunțurilor publicitare.

Autoritatea italiană de reglementare AGCOM a modificat, de asemenea, normele italiene privind publicitatea prin alte două decizii[16], [17] privind durata minimă a anunțurilor de teleshopping și de autopromovare, respectiv intervalul alocat spoturilor de teleshopping în limita orară de publicitate[18]. Ea a adoptat, de asemenea, o comunicare interpretativă privind publicitatea[19].

Raportul referitor la Spania a dezvăluit o serie de posibile încălcări majore și persistente ale limitelor orare de publicitate. Comisia a transmis Spaniei[20] o scrisoare de somare la 11 iulie 2007 și un aviz motivat[21] la 6 mai 2008. La 27 noiembrie 2008, Comisia a sesizat Curtea de Justiție. Autoritățile spaniole și Comisia interpretează în mod diferit noțiunile de „spot publicitar” și „alte forme de publicitate”, care sunt esențiale pentru punerea în aplicare a reglementărilor privind limitele orare de publicitate. Interpretarea Spaniei exclude câteva tipuri din limita orară de publicitate, cum ar fi spoturile de telepromovare, microspoturile și rapoartele scurte cu scop publicitar[22]. Deși Comisia consideră că toate aceste tipuri prezintă caracteristici de spoturi publicitare, legislația națională prevede includerea lor într-o limită orară separată.

Reglementări noi introduse de Directiva 2007/65/CE [noile articole 1 litera (h), 1 litera (m), 3e, 3f, 3g, 10, 11, 18, 18a]

Directiva 2007/65/CE introduce conceptul general de comunicații comerciale audiovizuale și asigură un set minim de norme privind comunicațiile comerciale audiovizuale din cadrul tuturor serviciilor mass-media audiovizuale.

În ceea ce privește publicitatea, plafonul zilnic de timp alocat publicității este eliminat, dar limita de 12 minute pe oră este menținută. Vechea regulă privind intervalul de 20 de minute între pauzele publicitare nu se mai aplică. În cazul filmelor cinematografice, al filmelor de televiziune și al programelor de știri se aplică în continuare un regim specific care prevede o singură pauză publicitară pentru fiecare 30 de minute de program.

Poziționarea de produse ( product placement ) este reglementată pentru prima dată. Poziționarea de produse este interzisă în principiu, dar poate fi acceptată în cadrul anumitor programe: opere cinematografice, filme și seriale realizate pentru prezentarea în cadrul unor servicii mass-media audiovizuale, emisiuni sportive și de divertisment, cu excepția cazului în care statul membru decide altfel. Poziționarea de produse care constă în furnizarea anumitor bunuri sau servicii cu titlu gratuit, cum ar fi elemente de recuzită sau premii, este permisă în toate tipurile de programe. Atunci când este permisă, și indiferent dacă este plătită sau nu, poziționarea de produse trebuie să respecte anumite reguli, cum ar fi respectarea responsabilității și independenței editoriale a furnizorului de servicii mass-media, neîncurajarea cumpărării sau închirierii produselor sau serviciilor în cauză, evitarea scoaterii exagerate în evidență și obligația de a informa telespectatorii în privința existenței unei prezentări de produse. În orice caz, este interzisă poziționarea de produse pe bază de tutun (sau pentru întreprinderile producătoare ale acestora) și de produse medicamentoase sau tratamente medicale care sunt disponibile numai pe bază de prescripție medicală.

În fine, statelor membre li se cere să încurajeze furnizorii de servicii mass-media să elaboreze coduri de conduită privind comunicațiile comerciale audiovizuale inadecvate din programele pentru copii, referitoare la mâncăruri și băuturi dulci sau cu conținut bogat de grăsimi sau sare.

2.6. Protecția minorilor și a ordinii publice (articolele 2a, 22 și 22a /noile articole 2a, 22 și 3b)

În urma a trei reclamații din partea Consiliului Suprem al Radioteleviziunii Turce (RTSC), Consiliul danez pentru radio și televiziune (RTB) a decis în mai 2007 că programele emițătorului kurd ROJ TV nu conțineau forme de incitare la ură.

În iunie 2008, guvernul german a interzis toate activitățile ROJ TV în Germania ca urmare a încălcării legii penale prin sprijinul acordat PKK (Partidul Muncitorilor din Kurdistan), care figurează pe lista organizațiilor teroriste. ROJ TV a fost acuzată, de asemenea, de împiedicarea promovării prieteniei între națiuni, punerea în pericol a siguranței și a ordinii publice și încălcarea demnității umane.

În noiembrie 2008, guvernul german a interzis toate activitățile Al Manar TV în Germania după ce a constatat că „scopul și activitatea Al Manar TV este de a sprijini, apăra și îndemna la folosirea violenței ca mijloc de îndeplinire a obiectivelor politice și religioase”. Sfera interdicției depășește emisia și retransmisia, acoperind toate formele de sprijinire a canalului. Cu toate acestea, deoarece Al Manar TV nu se află sub jurisdicția niciunuia dintre statele membre, prevederile DTFF nu se aplică acestui serviciu.

În decembrie 2008, Consiliul Superior al Audiovizualului din Franța, CSA ( Conseil Supérieur de l'Audiovisuel ), a solicitat operatorului de satelit Eutelsat să pună capăt încălcării regulamentului francez de transpunere a DTFF de către emițătorul palestinian Al-Aqsa TV, după ce a constatat că unele dintre programele emise de acesta constituie o incitare la ură.

Norme noi introduse de Directiva 2007/65/CE (noul articol 3h)

Directiva 2007/65/CE introduce o nouă dispoziție privind protecția minorilor în legătură cu serviciile la cerere prin care serviciile mass-media audiovizuale al căror conținut ar putea afecta grav dezvoltarea fizică, psihică sau morală a minorilor sunt puse la dispoziție numai în așa fel încât să se asigure că minorii nu pot vedea sau auzi, în mod normal, serviciile mass-media audiovizuale la cerere respective[23].

2.7. Coordonarea între autoritățile naționale și Comisie

2.7.1. Reuniunile Comitetului de contact[24]

Comitetul de contact s-a reunit la 20 noiembrie 2007 (a 25-a reuniune), 19 februarie 2008 (a 26-a reuniune), 16 aprilie 2008 (a 27-a reuniune), 18 iunie 2008 (a 28-a reuniune) și la 16 decembrie 2008 (a 29-a reuniune). Procesele-verbale ale acestor reuniuni sunt publicate pe site-ul web al Comisiei[25].

Comitetul a urmărit cu atenție procesul de transpunere a directivei nou adoptate în statele membre. Comitetul a discutat noile dispoziții privind posibilele dificultăți de aplicare, cum ar fi viitoarele cerințe privind transparența și obligațiile de raportare. Delegațiile au convenit, de asemenea, asupra unei proceduri prin care să fie asigurată aplicarea fără probleme a noilor criterii subsidiare referitoare la jurisdicție.

2.7.2. Reuniunile autorităților de reglementare

La 30 octombrie 2007 și la 4 iulie 2008 au avut loc reuniuni cu autoritățile de reglementare. Principalul obiectiv al acestora a fost schimbul de opinii privind noile dispoziții ale DSMA redenumite și informarea autorităților de reglementare prin discuții purtate cu Comitetul de contact. Comisia a participat în calitate de observator și la reuniunile Platformei Europene a Agențiilor de Reglementare (EPRA). Articolul 23b din DSMA consolidează obligația privind cooperarea între statele membre și între acestea și Comisie prin intermediul organismelor lor independente de reglementare competente.

3. ASPECTE INTERNAțIONALE

3.1. Extindere – perspective

Croația, Turcia și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei sunt țări candidate pentru aderarea la Uniunea Europeană. După alinierea legislației Croației la DTFF, Consiliul Uniunii Europene a închis provizoriu, la 18 decembrie 2008, capitolul 10 al negocierilor de aderare, privind societatea informațională și mass-media. În aceeași zi, Consiliul a decis deschiderea aceluiași capitol în negocierile de aderare cu Turcia, ca urmare a angajamentului acesteia de aliniere a legislației audiovizuale proprii la legislația audiovizuală europeană.

În ceea ce privește țările din cadrul procesului de stabilizare și asociere (Albania, Bosnia și Herțegovina, Muntenegru și Serbia, precum și Kosovo, conform Rezoluției 1244/99 a Consiliului de Securitate al ONU), Comisia urmărește, în cooperare cu Consiliul Europei, o strategie de convergență a politicilor audiovizuale din aceste țări cu standardele europene în materie de mass-media. Comisia monitorizează procesul, acordând o atenție deosebită dezvoltării capacităților administrative și juridice .

3.2. Cadrul internațional privind diversitatea culturală

Comunitatea a adoptat măsuri de transpunere în politicile sale a Convenției UNESCO privind protecția și promovarea diversității de expresie culturală. Prin extinderea definiției operelor europene la opere coproduse în cadrul unor acorduri privind sectorul audiovizual încheiate între Comunitate și state terțe, DSMA contribuie la intensificarea cooperării internaționale, în scopul încurajării diversității culturale prin difuzarea mai largă a operelor audiovizuale. Protocolul privind cooperarea culturală la Acordul de parteneriat economic semnat în octombrie 2008 cu 14 țări din Caraibe aparținând grupului CARIFORUM[26] este primul acord în care a fost aplicată această abordare.

3.3. Cooperarea cu Consiliul Europei

La 14 mai 2007, Comisia Europeană și Consiliul Europei au prezentat un studiu privind proiectul legii privind televiziunea digitală din Albania.

La 28 aprilie 2008, Comisia Europeană, în cooperare cu Consiliul Europei și OSCE, a organizat un atelier de schimb de experiență privind independența autorităților de reglementare din domeniul mass-media și al telecomunicațiilor în Sarajevo (Bosnia și Herțegovina).

Între 1 și 2 decembrie 2008, Comisia Europeană a invitat părți interesate din domeniul mass-media din țările din Balcanii Occidentali și Turcia la un seminar organizat în Istanbul privind DSMA și digitalizarea televiziunii[27].

4. URMăTORUL RAPORT

Articolul 26 din DSMA redenumită stipulează că până la 19 decembrie 2011 cel târziu și, ulterior, la fiecare trei ani, Comisia prezintă Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European un raport privind aplicarea acestei directive și, după caz, formulează propuneri suplimentare pentru a o adapta la evoluțiile din domeniul serviciilor mass-media audiovizuale, având în vedere în special evoluțiile tehnologice recente, competitivitatea în cadrul sectorului și nivelul de educație în domeniul mass-media în toate statele membre[28]. Raportul în cauză trebuie să conțină, de asemenea, o evaluare a chestiunii publicității televizate care însoțește programele pentru copii sau este inclusă în acestea și, în special, dacă normele cantitative și calitative cuprinse în directivă au asigurat nivelul necesar de protecție. Prin urmare, statele membre vor avea obligația de a prezenta rapoarte Comisiei privind toate aceste aspecte. În plus, în rapoarte se va face referire, de asemenea, la accesibilitatea serviciilor mass-media audiovizuale pentru persoanele cu deficiențe vizuale sau auditive, precum și la regimurile de reglementare comună și de autoreglementare.

5. Conclu ZII

Acest raport demonstrează că directiva „Televiziune fără frontiere” continuă să funcționeze ca un instrument eficient pentru asigurarea liberei circulații a serviciilor de radiodifuziune, garantând, în același timp, un nivel adecvat de protecție a consumatorilor și de promovare a operelor europene. Procedurile pentru încălcarea dreptului comunitar în legătură cu aplicarea reglementărilor privind publicitatea demonstrează necesitatea unei monitorizări mai atente. Cu toate acestea, așa cum s-a afirmat și în raportul anterior, cadrul juridic trebuia să fie revizuit pentru a se ține seama de progresele tehnologice și de evoluțiile pieței. Adoptarea Directivei 2007/65/CE, care modifică substanțial DTFF și îi schimbă titlul, răspunde acestor exigențe. Caracterul adecvat al acestui nou instrument va fi monitorizat în continuare și va face obiectul următoarelor rapoarte ale Comisiei.

[1] JO L 298, 17.10.1989, p. 23.

[2] JO L 202, 30.7.1997, p. 60.

[3] Acesta urmează celui de-al șaselea raport privind aplicarea [COM(2007) 452 final].

[4] A se vedea articolul 1 din Directiva 2007/65/CE: „Directiva 89/552/CEE se modifică după cum urmează: 1. Titlul se înlocuiește cu următorul text: „Directiva 89/552/CEE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau norme administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale (Directiva serviciilor mass-media audiovizuale)”.

[5] Observatorul audiovizual european, anuarul 2008.

[6] Observatorul audiovizual european, baza de date MAVISE.

[7] Directiva 2000/31/CE considerentul (57): „În jurisprudența Curții de Justiție se susține în mod constant că un stat membru își menține dreptul de a lua măsuri împotriva unui furnizor de servicii stabilit în alt stat membru, dar a cărui activitate se desfășoară în totalitate sau în principal pe teritoriul primului stat membru, în cazul în care opțiunea de stabilire a urmărit sustragerea acestuia de la normele care s-ar fi aplicat dacă furnizorul s-ar fi stabilit pe teritoriul primului stat membru”. A se vedea în special cauzele C-212/97, Centros, 9 martie 1999, și C-196/04, Cadbury, 12 septembrie 2008.

[8] A se vedea 2.7.1

[9] Cauza T-33/01, Infront WM AG /Comisia, 15 decembrie 2005.

[10] JO C 17, 24.1.2008, p. 7-10.

[11] Cauza C-125/06, 13 martie 2008, Comisia/Infront WM AG.

[12] Cauzele T- 385/07, T-55/08 și T-68/08.

[13] Articolul 3i alineatul (1).

[14] C/195-06, Kommunikationsbehörde Austria (KommAustria)/Österreichischer Rundfunk (ORF),18 octombrie 2007.

[15] http://www.parlamento.it/leggi/08101l.htm#conve.

[16] http://www.agcom.it/provv/d_162_07_CSP.htm.

[17] http://www.agcom.it/provv/d_12_08_CSP.htm.

[18] http://www.agcom.it/provv/d_133_08_CSP.htm.

[19] http://www.agcom.it/provv/d_211_08_CSP/d_211_08_CSP.htm.

[20] http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/07/1062&format=HTML&aged=0 &language=EN&guiLanguage=en

[21] http://www.europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/08/700&format=HTML&ag ed=0&language=EN&guiLanguage=en

[22] În limba spaniolă, micro-espacios publicitarios și publireportages.

[23] Alte acțiuni adoptate în domeniul protecției minorilor includ o comunicare privind protecția minorilor în ceea ce privește utilizarea jocurilor video adoptată de Comisie la 22 aprilie 2008 (COM (2008) /0207 final, 22.4.2008). Comunicarea se referă la mai multe aspecte, inclusiv adoptarea de către statele membre a sistemelor de clasificare PEGI și PEGI on-line.

[24] Conform articolului 23a din directivă, un Comitet de contact alcătuit din reprezentanții autorităților competente este înființat sub egida Comisiei. Atribuțiile sale sunt, prin altele, dezbaterea aspectelor referitoare la aplicarea directivei.

[25] http://ec.europa.eu/comm/avpolicy/reg/tvwf/contact_comm/index_en.htm.

[26] Toate statele din Caraibe (cu excepția Haiti) care sunt membre ale CARICOM (Antigua și Barbuda, Bahamas, Barbados, Belize, Dominica, Grenada, Guyana, Jamaica, Montserrat, St. Kitts & Nevis, Saint Lucia, St. Vincent & The Grenadines, Surinam, Trinidad și Tobago) și Republica Dominicană. Acordul a fost semnat la 15 octombrie 2008 cu 13 dintre aceste state. Guyana a semnat acordul la 20 octombrie 2008.

[27] http://ec.europa.eu/avpolicy/ext/enlargement/index_en.htm

[28] În acest sens, a fost lansat un studiu în vederea elaborării criteriilor de evaluare a educației în domeniul mass-media. Contractul a fost semnat în octombrie 2008, iar raportul final urmează a fi prezentat în iulie 2009.