RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 229/116

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Directivelor 2000/60/CE și 2008/105/CE în ceea ce privește substanțele prioritare din domeniul politicii apei

COM(2011) 876 final – 2011/0429 (COD)

2012/C 229/22

Raportor: dna An LE NOUAIL MARLIÈRE

La 14 și 22 februarie 2012, în conformitate cu articolul 192 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Parlamentul European și, respectiv, Consiliul au hotărât să consulte Comitetul Economic și Social European cu privire la

Propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Directivelor 2000/60/CE și 2008/105/CE în ceea ce privește substanțele prioritare din domeniul politicii apei

COM(2011) 876 final – 2011/0429 (COD).

Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 11 mai 2012.

În cea de-a 481-a sesiune plenară, care a avut loc la 23 și 24 mai 2012 (ședința din 23 mai), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 135 de voturi pentru, 15 voturi împotrivă și 14 abțineri.

1. Concluzii și recomandări

1.1 CESE își exprimă sprijinul față de actualul proiect de directivă, având în vedere că acesta extinde lista substanțelor prioritare și lista substanțelor periculoase prioritare, integrând opțiunea cea mai completă dintre cele propuse în analiza de impact (1).

1.2 CESE susține noul mecanism propus de Comisie pentru a i se furniza acesteia informații de monitorizare direcționate și de înaltă calitate privind concentrația de substanțe din mediul acvatic, cu accent pe poluanții emergenți și pe substanțele pentru care datele de monitorizare disponibile nu au calitatea suficientă, necesară pentru evaluarea riscurilor. CESE consideră că noul mecanism ar trebui să încurajeze colectarea acestui tip de informații pentru toate bazinele hidrografice ale UE și să permită menținerea costurilor de monitorizare la niveluri rezonabile.

1.3 Cu toate acestea, CESE recomandă ca în proiect să fie adăugate, fie și cu titlu experimental, analize specifice privind temele care rămân insuficient cunoscute:

i. nanoparticulele și mai ales interacțiunile lor cu substanțele prioritare, având în vedere că preocupările tot mai numeroase în legătură cu această temă – împărtășite și de Agenția Europeană de Mediu (2);

ii. efectele combinațiilor chimice între substanțele prezente în apele interioare, în măsura în care aceste combinații pot avea efecte importante asupra mediilor acvatice, chiar și atunci când concentrațiile substanțelor chimice respective sunt foarte scăzute.

1.4 CESE propune ca, în vederea implementării eficiente a Directivei-cadru privind apa, proiectul de față să fie completat în mod corespunzător cu referințe la cele mai bune practici privind gestionarea districtelor hidrografice.

1.5 În opinia CESE, plumbul și nichelul, dat fiind că sunt substanțe persistente și bioacumulative, ar trebui să fie clasate ca substanțe periculoase prioritare (SPP), cu obiectivul eliminării evacuărilor în următorii 20 de ani, chiar dacă se estimează că eliminarea totală a evacuărilor presupune costuri ridicate.

1.6 CESE estimează că susținerea și participarea cetățenilor reprezintă o condiție indispensabilă pentru protejarea resurselor hidrice și pentru a inventaria atât problemele, cât și măsurile cele mai adecvate pentru a le soluționa, inclusiv pentru a evalua costul acestora. Fără sprijinul cetățenilor, măsurile de reglementare vor eșua. Societatea civilă are un rol esențial în implementarea unei directive-cadru adecvate privind apa, precum și pentru a asista guvernele în vederea găsirii unui echilibru între aspectele sociale, ecologice și economice care se cer luate în considerare (3).

1.7 CESE solicită insistent ca apa să aibă o stare ecologică și chimică bună și să se protejeze sănătatea umană, aprovizionarea cu apă, ecosistemele naturale și biodiversitatea (4).

1.8 CESE remarcă că noua directivă ar trebui să simplifice și să raționalizeze obligațiile statelor membre în materie de raportare.

2. Introducere

2.1 Proiectul de directivă examinat urmărește modificarea Directivelor 2000/60/CE și 2008/105/CE în ceea ce privește substanțele prioritare din domeniul politicii apei (exceptând mediul marin), în conformitate cu cerințele Directivei-cadru privind apa:

i. revizuirea, cel puțin o dată la patru ani, a listei substanțelor prioritare și, dacă este cazul, identificarea noilor substanțe prioritare sau a noilor substanțe periculoase prioritare;

ii. stabilirea de noi standarde de calitate a mediului (SCM) pentru apele de suprafață, apele subterane, sedimente sau biota, după caz, în funcție de cele mai recente informații disponibile.

2.2 Această reexaminare a fost efectuată cu ajutorul unui grup de lucru și după încheierea unei ample consultări a experților Comisiei Europene și ai statelor membre, a părților interesate (sindicate profesionale și ONG-uri) și a Comitetului științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului (CSRSM).

2.3 În urma acestor lucrări și a analizei de impact [SEC(2011)1547 final] efectuate în acest scop, lista de 33 de substanțe prioritare a fost extinsă la 48 de substanțe în actualul proiect de directivă, luându-se în considerare opțiunea cea mai completă din cadrul analizei de impact.

2.4 Obiectivul proiectului de directivă este de a atinge o stare chimică bună a apelor interioare, altfel spus în conformitate cu standardele de calitate a mediului definite în anexa proiectului:

i. prin reducerea substanțelor prioritare și

ii. prin eliminarea evacuărilor de substanțe periculoase prioritare în termen de 20 de ani de la adoptarea directivei-fiice.

3. Observații generale

3.1 CESE este ferm convins că apa nu reprezintă numai un bun de consum, ci și o resursă naturală prețioasă, de o importanță esențială pentru generațiile prezente și viitoare. Din acest motiv, și dat fiind că pe întreg teritoriul UE se folosesc numeroase substanțe poluante, este de dorit ca pentru aceste substanțe să se stabilească standarde de calitate a mediului (SCM) armonizate la nivelul UE.

3.2 Cazul substanțelor persistente, bioacumulative și toxice (PBT) prezintă dificultăți specifice din cauza caracterului lor omniprezent, a capacității de a fi transportate pe distanțe mari, a cvasi-omniprezenței lor în mediul înconjurător și a persistenței lor. De obicei, aceste substanțe sunt clasificate ca substanțe periculoase prioritare. Întrucât prezența acestor substanțe riscă să mascheze îmbunătățirea calității apei din punctul de vedere al altor compuși chimici, statelor membre li se permite să prezinte separat impactul lor asupra stării chimice a apei.

3.3 Punerea în aplicare a directivei se bazează pe planurile de gestionare a districtelor hidrografice și, în ultimă instanță, pe eforturile statelor membre. În acest context, deși Comisia ia notă de situații exemplare și de o îmbunătățire generală a monitorizării și a transmiterii informațiilor, se constată că nu toate statele membre se situează la același nivel (5). Din acest punct de vedere, eficiența directivei poate fi îmbunătățită în continuare.

4. Observații specifice

4.1 La baza cadrului legislativ al Comisiei Europene se află noțiunea de „periculozitate”, mai degrabă decât cea de risc; în consecință, în proiectul de directivă figurează substanțe pentru care se precizează anumite limite cantitative, în loc să se menționeze riscurile de interacțiune dintre substanțele prezente în diferitele medii acvatice, chiar și atunci când se găsesc în cantități extrem de mici.

i. Aceste riscuri de interacțiune se referă, de exemplu, la amestecurile de substanțe chimice, precum și la nanoparticule.

ii. Este vorba de fenomene insuficient cunoscute din punct de vedere științific, existând totuși tot mai multe supoziții de toxicitate, suficient de solide pentru ca Agenția Europeană de Mediu să le ia în considerare, într-unul din rapoartele sale recente (6).

iii. Deși poate părea dificil să se legifereze asupra unor aspecte insuficient studiate, considerăm că, din perspectiva viitorului ecosistemelor acvatice, este esențial ca o directivă europeană privind substanțele prioritare din domeniul apei să pregătească statele membre pentru a lua în considerare aceste fenomene.

4.2 Nichelul și plumbul se află pe lista substanțelor prioritare, nu însă și pe cea a substanțelor periculoase prioritare (SPP).

i. Aceste substanțe sunt însă persistente (cu o persistență omniprezentă, mai ales în cazul nichelului) și bioacumulative, ceea ce justifică includerea lor pe lista menționată, conform definiției substanțelor periculoase prioritare, așa cum este formulată de Comisia Europeană.

ii. Regulamentul REACH consideră aceste substanțe ca făcând parte dintre substanțele care prezintă motive de îngrijorare deosebită și trebuie să facă obiectul unei autorizații, întrucât pot fi cancerigene, toxice pentru reproducere (CMR 1 și CMR 2) și/sau persistente, bioacumulative.

iii. Din motive de coerență cu definirea SPP și cu Regulamentul REACH, este necesar ca aceste substanțe să fie clasificate ca substanțe periculoase prioritare, incluzându-se astfel obiectivul eliminării evacuărilor în termen de 20 de ani.

Bruxelles, 23 mai 2012 Președintele Comitetului Economic și Social European Staffan NILSSON

(1) SEC (2011) 1547 final.

(2) Agenția Europeană de Mediu, Raportul tehnic al AEM nr. 8/2011 – Hazardous substances in Europe’s fresh and marine waters, an overview (Substanțele periculoase în apele dulci și marine din Europa – o privire de ansamblu).

(3) JO C 224, 30.8.2008, p. 67 in JO C 97, 28.4.2007, p. 3.

(4) JO C 248, 25.8.2011, p. 1.

(5) Comunicarea Comisiei către Parlamentul european și către Consiliu - Etape către o gestionare durabilă a apei în Uniunea Europeană, COM (2007) 128 final; Raportul Comisiei către Parlamentul European și Consiliu, COM(2009) 156.

(6) Raportul tehnic al AEM nr. 8/2011.