[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 13.11.2008

COM(2008) 771 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CĂTRE CONSILIU

Europa poate economisi mai multă energie prin producerea combinată a căldurii și electricității

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CĂTRE CONSILIU

Europa poate economisi mai multă energie prin producerea combinată a căldurii și electricității

1. INTRODUCERE

Prezenta comunicare are ca principale obiective trecerea în revistă a situației actuale în domeniul producerii combinate a căldurii și electricității (PCCE sau cogenerare) și prezentarea posibilităților de dezvoltare a acesteia. Comisia își îndeplinește astfel obligațiile trasate de Directiva 2004/8/CE[1] de a prezenta rapoarte cu privire la cogenerare, în special cu privire la potențialul de cogenerare și la progresele realizate în valorificarea acestor potențiale în statele membre. Raportarea este însă incompletă, din cauza întârzierilor survenite în implementarea directivei și a numărului mic de rapoarte naționale disponibile[2] în acest stadiu. Comunicarea prezintă căile de a accelera procesul în viitor și de a mări potențialul de PCCE în Europa.

2. CE ESTE PCCE șI CE ROL JOACă ÎN PORTOFOLIUL ENERGETIC AL UE?

Multe tehnologii de producere a electricității generează concomitent căldură care se irosește; procesul are adeseori loc în turnuri de răcire și dăunează mediului. La ora actuală, termocentralele convenționale din Uniunea Europeană au un randament mediu de producție a electricității de circa 40 %[3]. Dacă s-ar putea folosi și căldura produsă în paralel, randamentul total al centralei cu producție combinată aproape s-ar dubla.

Un factor limitator ar putea fi existența cererii concomitente de căldură, de sarcină termică. În mod normal, o sarcină termică suficient de mare se poate găsi la o rețea de termoficare sau la un proces industrial.

Cogenerarea de electricitate și căldură este o tehnologie energetică foarte eficientă, care permite realizarea unor economii de energie în comparație cu alte tehnologii. În plus, cum centralele PCCE trebuie să fie amplasate relativ aproape de consumatorul final – casnic sau industrial – pierderile în cursul transportului și distribuției de energie se mențin la un nivel scăzut. Pentru cogenerare se pot folosi numeroase surse de energie, de la cărbuni la gazele naturale și la sursele de energie regenerabile[4]. PCCE se poate utiliza într-o gamă largă de capacități, de la microcogenerarea la nivel de 1 kW în locuințele particulare până la sute de megawați în termoficare și în instalațiile industriale.

În 2006, PCCE acoperea 13,1 % din consumul final de energie (CFE)[5] al UE, pondere care nu a crescut simțitor de atunci[6]. La nivel de țări, ponderea PCCE variază drastic, de la aproape zero în unele state la peste 40 % în Danemarca și Finlanda (a se vedea figura 1).

[pic]

Figura 1: Contribuția energiei produse prin cogenerare la CFE al statelor membre (Eurostat – 2006)

În UE27, capacitatea de producție a electricității prin cogenerare se ridică la circa 100 GW, ceea ce reprezintă 13,6 % din capacitatea totală de producție a electricității pe ansamblul celor 27 de state. În 2006, electricitatea produsă prin cogenerare în UE27 s-a cifrat la 366 TWh, reprezentând 10,9 % din producția totală de electricitate[7]. Nivelul producției variază mult de la un stat la altul, situându-se între 0,3 % în Cipru și peste 40 % în Letonia și Danemarca.

Avantajele sub aspectul economiilor de energie sunt estimate, în prezent, la circa 35 Mtep/an în UE27, o economie echivalentă cu consumul intern brut al Austriei. Economiile în ce privește generarea de CO2 se ridică la aproximativ 100 Mt/an[8].

PCCE este o tehnologie de economisire a energiei care contribuie astăzi cu circa 2 % la atingerea obiectivului unei economii anuale de energie primară de 20 % în 2020.

3. LOCUL PCCE ÎN EVANTAIUL DE POLITICI ENERGETICE ALE UE

Pentru orizontul 2020, UE și-a propus o serie de obiective ambițioase în ceea ce privește energia și schimbările climatice, inclusiv reducerea cu 20 % a emisiilor de gaze cu efect de seră, mărirea până la 20 % a ponderii energiilor regenerabile și realizarea unor economii de energie de 20 %. Politica energetică europeană urmărește să promoveze siguranța furnizării, dezvoltarea durabilă și competitivitatea. PCCE poate juca un rol important în îndeplinirea acestor obiective strategice prin contribuția sa la securitatea energetică, la energia durabilă, la ameliorarea condițiilor de mediu și la combaterea schimbărilor climatice. În plus, cogenerarea este un know-how tehnologic european cu un potențial de export în creștere, care stimulează competitivitatea Europei și oferă posibilități de dezvoltare economică atât la nivel regional, cât și la nivel local. Din aceste motive, prin Directiva PCCE, s-a introdus un cadru juridic specific pentru promovarea cogenerării cu randament ridicat.

Directiva PCCE recunoaște avantajele acestei tehnologii și stabilește principiile susținerii ei de către statele membre. Programele de sprijin – sprijinul financiar, de pildă, – dispozițiile legate de accesul la rețeaua electrică și de tarife, ca și procedurile administrative menite să faciliteze pătrunderea pe piață a cogenerării nu aduc atingere necesității respectării normelor privind ajutoarele de stat menționate în directiva respectivă. Pentru a se asigura că tehnologia promovată este avantajoasă sub aspectul randamentului energetic, Directiva PCCE definește termenul de „energie termică utilă”. În practică, scopul definiției este de a asigura economisirea energiei și nu de a promova o tehnologie anume.

Un instrument important al directivei este garanția de origine (GO). Ca și în cazul energiilor regenerabile, garanțiile de origine s-au introdus cu scopul de a oferi consumatorilor informații transparente cu privire la proveniența electricității pe care o consumă și de a permite producătorilor să demonstreze că electricitatea pe care o vând este produsă prin cogenerare cu randament ridicat. Aceste garanții de origine vor fi emise de organismul competent din fiecare stat membru și trebuie să fie recunoscute reciproc de statele membre. Este încă nevoie de o serie de eforturi pentru armonizarea garanțiilor și mai trebuie definit formatul acestora și cine le emite.

Garanțiile de origine precizează cantitatea de electricitate produsă prin cogenerare cu randament ridicat. Pentru a se putea determina această cantitate de electricitate, Comisia a elaborat orientări[9] detaliate în ceea ce privește calcularea electricității produse prin cogenerare.

Directiva definește, de asemenea, obligațiile de raportare ale Comisiei și ale statelor membre. Prezenta comunicare îndeplinește, în continuare, unele dintre aceste sarcini.

4. ÎN CE STADIU SE AFLă PROMOVAREA PCCE?

Măsurile luate de UE

Directiva PCCE a fost adoptată în 2004. Implementarea ei a avansat, dar mai încet decât se prevăzuse inițial. O problemă majoră a constituit-o adoptarea de orientări detaliate privind calcularea electricității produse prin cogenerare. În urma discuțiilor dintre statele membre și Comisie, aceste orientări sunt acum elaborate. Un element indispensabil al acestor orientări a fost decizia adoptată în 2006 cu privire la stabilirea valorilor armonizate ale randamentului de referință pentru producția separată de electricitate și căldură[10].

Până în prezent, 22 de state membre au transpus parțial Directiva PCCE și decizia Comisiei privind valorile de referință. Acolo unde nu s-au transpus, aceasta s-a datorat adeseori particularității sistemelor juridice ale statelor în cauză, care impun transpunerea completă a directivei și a întregii legislații secundare asociate în cadrul unui singur proces legislativ, proces care nu poate avea loc decât după adoptarea orientărilor detaliate în noiembrie 2008.

Alte dispoziții legislative comunitare vor influența, de asemenea, producția combinată de căldură și electricitate în UE. Dintre instrumentele de politică existente, este cazul să menționăm:

- Directiva „serviciilor energetice”[11] cuprinde dispoziții care ar putea încuraja dezvoltarea microcogenerării, prin promovarea, printre altele, a contorizării de înaltă tehnologie[12]. Planurile naționale de acțiune pentru eficiența energetică prevăzute de această directivă ar trebui să includă și cogenerarea printre măsurile de economisire a energiei.

- Directiva „clădirilor”[13] prevede, pentru clădirile noi cu suprafața utilă totală de peste 1 000 m2, asigurarea fezabilității economice, tehnice și ecologice a unor sisteme „alternative” ca PCCE sau ca încălzirea sau răcirea prin termoficare sau prin centrale de cvartal. Într-o reformulare a directivei, se propune eliminarea acestei limite minime de 1 000 m2 la clădirile noi.

- Orientările comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului[14] permit acordarea unui sprijin financiar pentru investițiile și cheltuielile operaționale legate de realizarea și exploatarea centralelor de cogenerare cu randament ridicat, ca și pentru investițiile în termoficarea cu randament ridicat. O cerință de bază este să se realizeze economii de energie primară care să ducă la reducerea emisiilor de CO2. În prezent, statele membre își adaptează sistemele de ajutoare la noile dispoziții.

- Propunerea de directivă privind energia regenerabilă prevede, pentru prima dată, măsuri legislative europene în domeniul încălzirii și răcirii pe baza surselor de energie regenerabile. Planurile naționale de acțiune prevăzute în cadrul acestei directive ar urma să stabilească obiective în ceea ce privește contribuția energiei din surse regenerabile la încălzire și răcire la nivelul anului 2020. Statele membre trebuie să includă cogenerarea bazată pe surse regenerabile în strategiile lor pentru atingerea acestor obiective.

Raportarea de către statele membre

Directiva PCCE solicită statelor membre să prezinte rapoarte privind potențialul de cogenerare și structurile administrative create pentru promovarea producerii combinate de căldură și electricitate. În plus, statele membre trebuie să raporteze, din patru în patru ani, cu privire la progresele realizate în domeniul cogenerării și să furnizeze date statistice relevante. Doar 11 state membre au depus analize ale potențialului național până în prezent. Aceste rapoarte se conformează, în linii generale, orientărilor în materie de analiză adoptate de comitetul înființat pe baza Directivei PCCE.

Rapoartele existente nu prea furnizează informații clare sau cifre care să poată fi comparate în mod pertinent. În consecință, cu greu se poate avea o imagine completă, de ansamblu, a potențialului de cogenerare la nivel comunitar. Este însă evident că se poate mări considerabil capacitatea de cogenerare, dar pentru aceasta este necesar ca unele state membre să acorde mai multă atenție politicii lor în acest domeniu și să-și îndeplinească obligațiile prevăzute în Directiva PCCE.

La ora actuală, țările în care capacitatea de PCCE are o pondere relativ însemnată sunt cele care au o cotă relativ importantă de termoficare. Întrucât termoficarea nu crește într-un ritm rapid în Europa, promovarea PCCE ar putea contribui la extinderea termoficării în statele membre în care aceasta nu este încă dezvoltată. Aplicațiile industriale ale PCCE reprezintă o altă posibilitate de dezvoltare a acestei tehnologii. Viitorul potențial de PCCE în portofoliul energetic al unei țări depinde, în principal, de dezvoltarea acestor domenii – al termoficării și al aplicațiilor industriale.

În ceea ce privește ponderea cogenerării[15] în sectoarele producției de electricitate și căldură, statele membre par să se împartă în patru grupe sau categorii, în funcție de poziția lor față de media pe ansamblul UE27. În materie de cogenerare, situația ideală pentru statele membre este de a avea niveluri ridicate de producție atât la electricitate, cât și la căldură, ceea ce corespunde zonei I din figura 2.

[pic]

Figura 2: Ponderea căldurii și electricității produse prin cogenerare

Rapoartele prezentate de statele membre evidențiază unele dificultăți inerente în dezvoltarea sectorului de cogenerare (legate de cererea de PCCE scăzută și/sau în scădere și de lipsa de atractivitate economică a acestei tehnologii). De exemplu:

- PCCE necesită o cerere corespunzătoare de energie termică utilă în apropierea locului de producție;

- PCCE implică investiții și costuri fixe mari, ceea ce determină o profitabilitate redusă și o perioadă lungă de amortizare;

- scăderea cererii de încălzire în clădiri afectează utilizarea PCCE în termoficare.

Rapoartele statelor membre prezintă nu numai potențialul național, ci și obstacolele . Printre aceste obstacole, care, de altfel, nu apar în toate rapoartele transmise până acum, se numără:

- incertitudini privind sprijinul guvernamental pe termen lung; complexitatea cadrului juridic (la nivel federal/regional); proceduri administrative complicate, care consumă timp; efectele altor acte legislative; precum și

- posibilitatea racordării la rețea la prețuri rezonabile și, totodată, intervalul de timpul și costurile necesare pentru adaptarea rețelei la cerințele electricității produse prin cogenerare; condiții improprii pentru accesul la energia electrică de rezervă de la rețea.

Directiva PCCE elimină câteva din aceste obstacole și deci transpunerea ei integrală ar putea conduce la potențiale PCCE mai mari decât cele indicate de statele membre.

Cu toate că există un interes sporit pentru răcirea centralizată, rareori se recurge în acest scop la energia termică provenind de la instalațiile PCCE. Procesul, deși fezabil din punct de vedere tehnic, este ineficient. Prin urmare, nu se prevede o contribuție semnificativă a răcirii centralizate la dezvoltarea în continuare a cogenerării.

Deși nu există date cuprinzătoare în acest sens, există unele indicii că aplicațiile PCCE la scară mică și foarte mică încep să pătrundă pe piață, de exemplu în sectorul rezidențial. Cu toate acestea, majoritatea rapoartelor primite de la statele membre cuprind puține informații despre potențialul de microcogenerare în următoarele decenii.

Comisia a elaborat legislația secundară necesară pentru a asigura implementarea integrală a Directivei PCCE. Statele membre lucrează la transpunerea Directivei PCCE, dar nu se grăbesc să raporteze. S-ar putea mobiliza un potențial sporit, dar continuă să existe o serie de obstacole administrative și de altă natură. |

- 5. DIRECțII DE DEZVOLTARE VIITOARE

Producția combinată de căldură și electricitate este importantă pentru creșterea eficienței energetice și poate contribui la atingerea tuturor obiectivelor comunitare în domeniile climei și energiei. Din acest motiv, s-a creat un cadru juridic pentru promovarea cogenerării cu randament ridicat. Punerea în aplicare a acestui cadru juridic, în special a Directivei PCCE, a progresat mai lent decât se prevăzuse. Statele membre trebuie să ia măsuri urgente pentru implementarea legislației, acum că s-au creat toate condițiile principale în acest sens prin cele două decizii ale Comisiei menționate anterior: cea cu privire la valorile armonizate ale randamentului de referință pentru producția separată de electricitate și căldură[16] și cea care cuprinde orientări detaliate pentru calcularea electricității produse prin cogenerare[17]. De asemenea, este extrem de important ca toate țările să transmită, după cum prevede legislația, rapoarte cu privire la potențialul de cogenerare și la structurile administrative pe care și le-au creat. În plus, se așteaptă noi rapoarte despre progresele realizate și noi date.

Comisia va continua să-și îndeplinească obligațiile care-i revin în ceea ce privește urmările Directivei PCCE. Implementarea acesteia continuă să fie monitorizată în permanență . Comisia va demara proceduri de încălcare, dacă este cazul, pentru a asigura implementarea corectă a acestei legislații. În plus, se pot lua în considerare alte măsuri de sprijinire a statelor membre. Modelul acționării concertate s-a dovedit util la multe directive, deoarece dă statelor membre posibilitatea să abordeze problemele de implementare a legislației în comun cu alte state membre și cu Comisia. Acest model s-ar putea aplica și în cazul de față, pentru a ajuta statele membre.

Evoluția altor măsuri energetice conexe va influența, de asemenea, cogenerarea. Astfel de măsuri sunt: pentru microcogenerare, etichetarea energetică și măsurile din 2009 privind implementarea în domeniul cazanelor a directivei privind proiectarea ecologică; pentru PCCE pe scară mare, propunerea de modificare a Directivei ETS[18] și propunerea de adoptare a Directivei RES[19], care va reglementa calculul preferențial al reducerii emisiilor la centralele PCCE prin utilizarea combustibililor din surse regenerabile.

Planul de acțiune privind eficiența energetică (PAEE) din 2006 cuprindea o serie de măsuri în sprijinul cogenerării. În 2008, Comisia Europeană a inițiat mai multe studii, ale căror rezultate – realizarea unui sistem electronic armonizat pentru eliberarea garanțiilor de origine pentru PCCE, elaborarea unor cerințe de minimă eficiență pentru sistemele de termoficare și de răcire centralizată și definirea unor cerințe de minimă eficiență pentru cogenerare - ar putea contribui la identificarea politicilor care necesită eforturi suplimentare.

În 2009, Comisia va evalua planul de acțiune privind eficiența energetică pentru a-l actualiza. Eventual, unele noi propuneri și idei legate de cogenerare ar putea fi evaluate în acest context. Se va analiza cu acest prilej rolul crucial al orașelor în contextul politicii energetice mondiale și europene. În 2030, circa 80 % din cetățenii Europei vor locui și vor lucra în zone urbane. Marile zone urbane, care sunt și mari consumatoare de energie, oferă un teren din cele mai prielnice pentru noile investiții europene în sfera eficienței energetice. În astfel de zone urbane, cogenerarea devine mai viabilă și mai ușor de realizat datorită prezenței marilor sisteme de termoficare și a cererii mari de electricitate asociată cu existența unui mare număr de consumatori finali în apropiere. Pe lângă măsurile legislative, trebuie să fie sprijinite în continuare și o serie de activități, cum ar fi inițiativa „Pactului primarilor”, care vor contribui la dezvoltarea PCCE în zonele urbane.

Mai mult, cogenerarea ca tehnologie descentralizată încurajează dezvoltarea regională și locală și ocuparea forței de muncă la nivel local. În zonele rurale și izolate, PCCE, în special cea bazată pe surse de energie regenerabile, oferă bune posibilități de dezvoltare economică și de creare a locurilor de muncă.

În contextul actualizării PAEE, se poate lua în considerare și rolul care revine în continuare planurilor naționale de acțiune în domeniul eficienței energetice. Aceste planuri ar trebui să constituie un instrument de politică major pentru toate activitățile legate de eficiența energetică, inclusiv cogenerarea, și să ofere cadrul politic general la nivel de țară, fiind totodată singurul instrument de raportare către Comisie. S-ar ușura astfel povara administrativă a guvernelor din statele membre.

Rapoartele prezentate de statele membre cu privire la PCCE au pus în evidență persistența unor obstacole în calea adoptării pe scară mai largă a cogenerării. Statele membre ar putea să se ocupe de multe dintre aceste obstacole fără întârziere. De exemplu, fluiditatea proceselor administrative și transparența sistemelor de ajutoare, atunci când se aplică, joacă un rol esențial în stimularea eficienței energetice și a cogenerării, de asemenea. Un cadru comun al regulilor de acces la rețea ar fi util tuturor părților interesate. Autoritățile publice dețin, bineînțeles, competențe în ceea ce privește cadrul urbanistic, care constituie un punct de plecare pentru rețelele de termoficare. Accesul inadecvat la rețea și interconectarea necorespunzătoare limitează extinderea tehnologiilor PCCE, în special în statele membre în care s-au introdus recent norme operaționale mai stricte din cauza principiilor legate de siguranța rețelelor.

Este necesar ca statele membre să finalizeze implementarea Directivei PCCE. Comisia monitorizează procesul de implementare și oferă sprijin. Noi măsuri vor fi eventual examinate cu prilejul actualizării planului de acțiune privind eficiența energetică. |

- 6. CONCLUZII

Comisia consideră Directiva PCCE drept un instrument important care poate ajuta Europa să răspundă la provocările energetice cu care se confruntă. Pe măsură ce continuă să monitorizeze implementarea directivei și cu toate că rapoartele statelor membre nu au sosit sau au sosit cu întârziere, Comisia recunoaște existența unor obstacole administrative și de altă natură care frânează dezvoltarea cogenerării. După cum s-a arătat, unele dintre aceste probleme, cum ar fi armonizarea valorilor randamentului de referință și adoptarea unor orientări detaliate pentru calcularea electricității produse prin cogenerare, au fost deja soluționate de Comisie. Statele membre însă ar putea, la rândul lor, să-și intensifice eforturile pentru a asigura dezvoltarea cogenerării.

Comisia va continua să monitorizeze procesul și va propune, dacă este cazul, noi acțiuni pentru a promova cogenerarea. Ca o primă măsură, Comisia va evalua, în 2009, planul de acțiune privind eficiența energetică în vederea actualizării sale.

Cogenerarea permite Uniunii Europene să avanseze în direcția atingerii obiectivelor sale energetice. Este un instrument recunoscut de creștere a eficienței energetice și de economisire a energiei. În același timp, cogenerarea contribuie la eforturile de combatere a schimbărilor climatice prin reducerea emisiilor de CO2 și prin scăderea pierderilor din rețea. Mai mult, PCCE poate duce la creșterea competitivității prin dezvoltarea unor tehnologii exportabile de cogenerare cu randament ridicat și poate contribui la dezvoltarea economică prin impulsionarea creșterii și crearea de locuri de muncă. Este deci important, pentru UE, ca potențialul oferit de cogenerare să fie asigurat și valorificat integral în toate statele membre.

[1] Directiva 2004/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004 privind promovarea cogenerării pe baza cererii de energie termică utilă pe piața internă a energiei, denumită și Directiva PCCE.

[2] Numai opt state membre – BE, DK, DE, EE, PL, SI, SK și UK – au transmis rapoarte cuprinzând toate elementele solicitate (progrese înregistrate, potențial național, garanții de origine și obstacole).

[3] Dacă nu se menționează altă sursă, datele folosite în document provin de la Eurostat.

[4] Sursele de energie în UE27 (2006): 38 % gaze; 34 % combustibili solizi; 12 % surse regenerabile; 6 % petrol; 10 % altele.

[5] Neluând în calcul energia consumată în sectorul transporturilor.

[6] Contribuția energiei produse prin cogenerare la CFE era de 12,0 % în 2004 (UE25) și de 13,2 % în 2002 (UE15).

[7] Ponderea electricității produse prin cogenerare era de 10,2 % în 2004 (UE25) și de 14,1% în 2002 (UE15).

[8] Printr-un consum de combustibil de 1 tep, se emit aproximativ 3 milioane de tone de CO2.

[9] Decizie a Comisiei [care urmează a fi adoptată în noiembrie 2008]

[10] Decizia 2007/74/CE a Comisiei

[11] Directiva 2006/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind eficiența energetică la utilizatorii finali și serviciile energetice și de abrogare a Directivei 93/76/CEE a Consiliului

[12] Articolul 13 din Directiva 2006/32/CE

[13] Directiva 2002/91/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2002 privind performanța energetică a clădirilor

[14] JO C 82, 1.4.2008, p. 1

[15] ESTAT – date 2006

[16] Decizia 2007/74/CE a Comisiei

[17] Decizie a Comisiei [care urmează a fi adoptată în noiembrie 2008]

[18] Propunere de directivă a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea îmbunătățirii și extinderii sistemului comunitar de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră, COM(2008)16 final

[19] Propunere de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, COM(2008) 19 final