RO    RO RO 
RO    RO  COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 17.11.2010 
SEC(2010) 1396 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
Document de înso țire pentru 
  
COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, 
COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL 
REGIUNILOR 
  
Priorități în domeniul infrastructurii energetice ante și post2020  
Plan de realizare a unei re țele energetice europene integrate 
  
Rezumatul EVALU ĂRII IMPACTULUI  
 
{COM(2010) 677 final} 
{SEC(2010) 1395 final}  
RO 2   RO DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
Document de înso țire pentru 
  
COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, 
COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL 
REGIUNILOR  
 
 
Priorități în domeniul infrastructurii energetice ante și post2020  
Plan de realizare a unei re țele energetice europene integrate 
  
Rezumatul EVALU ĂRII IMPACTULUI  
  
1. D
EFINIREA PROBLEMEI  
Politica energetic ă a UE1 și legislația de implementare aferent ă au stabilit obiective 
ambițioase și obligatorii pentru 2020 în ceea ce prive ște emisiile de gaze  cu efect de ser ă2 (-
20%), energia din surse regenerabile3 (20% din consumul final de energie) și eficiența 
energetică (20%). Pentru facilitarea realiz ării tuturor acestor obiective, sunt necesare re țele 
energetice adecvate și fiabile. În acela și timp, re țelele Europei se învechesc și au nevoie 
urgentă de retehnologizare și modernizare. Prin extinderea UE, s-au mo ștenit conexiuni 
deficitare est-vest și sud-nord, deoarece pie țele naționale erau prioritare, iar interconexiunile 
asigurau la vremea respectiv ă doar o securitate limitat ă a aprovizion ării, fără a lua în calcul 
posibilitățile de echilibrare și tranzacționare pe o pia ță energetic ă realmente intern ă sau 
necesitățile de securitate a aprovizion ării dintr-o perspectiv ă european ă. Acest lucru 
îngreuneaz ă circulația liberă a energiei în cadrul UE și face ca anumite regiuni s ă fie mai 
vulnerabile la perturb ări ale aprovizion ării. Politica TEN-E  a fost elaborat ă și configurat ă în 
anii '90 prin orient ările succesive privind TEN-E și prin regulamentul de finan țare 
corespunz ător4. Obiectivele politicii TEN-E sunt: (1) sprijinirea realiz ării integrale a pie ței 
interne energetice a UE, (2) reducerea gradului de izolar e a regiunilor defavorizate și insulare, 
(3) asigurarea și diversificarea surselor energetice ale UE și prin cooperare cu țări terțe și (4) 
                                                 
1 COM (2007) 1, aprobat ă de către Consiliu la 15 februarie 2007, (C/07/24). 
2 Directiva 2009/29/CE de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea îmbun ătățirii și extinderii 
sistemului comunitar de comercializare a co telor de emisie de gaze cu efect de ser ă, Decizia nr. 
406/2009/CE privind efortul statelor membre de  a reduce emisiile de gaze cu efect de ser ă astfel încât s ă 
respecte angajamentele Comunit ății de reducere a emisiilor de gaze cu efect de ser ă până în 2020 
3 Directiva 2009/28/CE privind promovarea utiliz ării energiei din surse regenerabile. 
4 Decizia 1364/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 septembrie 2006 de stabilire a 
orientărilor pentru re țelele energetice transeuropene și de abrogare a Deciziei 96/391/CE și a Deciziei 
1229/2003/CE Regulamentul (CE) nr. 680/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 
iunie 2007 de stabilire a normelor generale pentru acordarea asisten ței financiare comunitare în 
domeniul re țelelor transeuropene de transport și energetice. 
RO 3   RO contribuirea la dezvoltarea durabil ă și la protec ția mediului (inclusiv printr-o utilizare mai 
amplă a surselor regenerabile și prin reducerea riscurilor de me diu asociate transportului de 
energie). Politica TEN-E include re țelele de transport al electricit ății, gazului și olefinei. De și 
obiectivele ini țiale ale politicii sunt înc ă în mare parte valabile, eficacitatea în ceea ce prive ște 
realizarea infrastructurii necesare pent ru atingerea obiec tivelor energetice și climatice 
ambițioase ale UE las ă de dorit. 
Obstacolele care stau în calea unei bune dezvolt ări a infrastructurii pot fi detaliate dup ă cum 
urmează:  
1) Incertitudinile uria șe legate de disponibilitatea, riscurile și rentabilitatea  tehnologiilor 
viitoare, de standarde (în special cele aplicab ile tehnologiilor pentru sursele regenerabile și 
pentru re țele, dar și CSC), de mixul energetic și de distribu ția geografic ă a viitoarelor 
instalații (electricitate), de sursele noi (gaz neconven țional, gaz „verde”, GNL/GNC, 
infrastructuri noi de import și dezvoltare în direc ția țărilor terțe) pot conduce la g ăsirea unor 
soluții de piață suboptime (din punctul de vedere al UE). 
2) Imperfec țiunea pie ței interne:  În unele state membre cu pie țe naționale dominate de 
întreprinderile istorice, concuren ța este foarte slab ă sau nulă. Lipsa dezvolt ării pieței nu 
permite OST s ă beneficieze de contracte su ficiente de capacitate ferm ă pentru a investi într-o 
interconexiune între dou ă piețe. În acela și timp, este pu țin probabil ca pia ța să se poată 
dezvolta atâta vreme cât nu exist ă o interconexiune. 
3) Finanțarea și reglementarea tarifelor: Transportul energiei este un sector reglementat, 
iar repartizarea costurilor c ătre beneficiarii finali este dificil ă sau chiar imposibil ă pentru o 
infrastructur ă transeuropean ă de propor ții. Pentru a men ține tarifele de transport la un nivel 
cât mai sc ăzut, reglementarea tarifelor în ma joritatea statelor membre se bazeaz ă pe principiul 
rentabilității, permițând recuperarea costurilor numai în cazul proiectelor bazate pe necesit ăți 
reale ale pie ței sau al celor mai ieftine solu ții. Aceast ă abordare poate afect a negativ realizarea 
a trei tipuri de proiecte, și anume: 
(a) Proiecte cu beneficii regionale mai mari decât cele na ționale:  Cu cât sunt mai 
mari beneficiile regionale sau cele de la  nivelul UE ale unui proiect, respectiv 
cu cât se implic ă mai multe state membre, complexitatea cre ște (aspecte 
transfrontaliere, sisteme di ferite de reglementare și proceduri de aprobare 
diferite etc.) și alocarea echitabil ă a costurilor c ătre beneficiarii finali devine 
mai greu de realizat.  
(b) Proiecte bazate pe tehnologii inovatoare : (precum tehnologiile  DC VSC pentru 
rețele offshore, stocare, aplica țiile pentru re țelele inteligente, captarea și 
stocarea carbonului) presupun risc uri mari, deoarece experien țele practice la 
scară reală industrial ă sunt rare sau inexistente. În multe cazuri, riscul nu se 
reflectă în rata regulat ă de recuperare a investi ției.  
(c) Infrastructurile concepute pentru a cre ște securitatea aprovizion ării nu se 
justifică întotdeauna prin cererea de pe pia ță și volumele transportate, deoarece 
ele pot fi folosite numai în cazul perturb ării aprovizion ării (evenimente cu 
probabilitate mic ă, dar cu impact mare), nu și în condi ții normale ale pie ței. În 
multe state membre, nu exist ă o soluție reglementar ă pentru modul în care se 
poate recupera costul acestor investi ții. 
RO 4   RO În fine, ca rezultat al crizei financiare și al evolu ției rapide a regulilor di n sectorul financiar, 
accesul la capital s-a restrâns începând cu 2008. 
4) Autorizarea și acceptul publicului: Industria de profil a iden tificat procedurile lungi și 
anevoioase de autorizare ca fiind unul dintre motivele principale ale întârzierii implement ării 
proiectelor de infrastructur ă. În mai multe state membre, opinia public ă tinde să fie tot mai 
refractară la proiectele noi și mai ales la liniile electrice aeriene, fapt care îngreuneaz ă și mai 
mult procedurile și așa necorespunz ătoare de autorizare. În aceste condi ții, pot trece și 20 de 
ani până la realizarea unui proiect.  
5) Infrastructuri din afara UE.  Infrastructurile energetice din afara UE care vor fi necesare 
pentru a satisface cerer ea tot mai mare a UE pentru import ul de gaz sau de „electricitate 
verde” prezint ă și mai multe riscuri. În afara de n ecesitatea unui angaja ment politic cu țări 
terțe în vederea identific ării și asigurării unor avantaje recipr oce de pe urma noilor 
infrastructuri energetice, pr intre alte riscuri care pot ap ărea se num ără riscul existen ței în țările 
terțe a unui cadru investi țional netransparent și neatractiv și riscul apari ției unor modific ări ale 
mediului fiscal sau juridic dup ă realizarea investi ției. 
6) Inadecvarea cadrului actual TEN-E 
Există anumite zone geografice în Europa unde se concentreaz ă toate aceste obstacole, 
conducând în special la blocaj e ale infrastructurii. Aceste  zone sunt regiunea baltic ă, rețeaua 
offshore din m ările septentrionale, sursele re generabile din Europa de Sud și din zona 
mediteranean ă, dezvoltarea coridorului sudic de gaz și petrol, o mai bun ă interconectivitate și 
diversificare în Europa Central ă și de sud-est (electricitate, gaz și petrol) și, în ceea ce prive ște 
întreaga Europ ă, proiectarea și dezvoltarea unei re țele continentale de transport al CO 2 și 
implementarea și integrarea tehnologiilor pentru re țelele inteligente. 
2. ANALIZA SUBSIDIARIT ĂțII 
Infrastructura de transport al energiei (inclusiv o re țea offshore interconectat ă) are un caracter 
și un impact transeuropean, regional sau cel pu țin transfrontalier. Administra țiile naționale 
individuale și reglementarea la nivel de stat membru nu sunt potrivite sau nu de țin 
competen țele să abordeze aceste infrastructuri în  integralitatea lor. În temeiul articolului 194  
din Tratatul privind func ționarea Uniunii Europe ne, politica energetic ă a Uniunii va urm ări 
următoarele aspecte: (a) s ă asigure func ționarea pie ței energiei; (b) s ă asigure securitatea 
aprovizion ării cu energie în Uniune, (c) s ă promoveze eficien ța energetic ă și economia de 
energie, precum și dezvoltarea de noi surse de energie și energii regenerabile; și (d) să 
promoveze interconectarea re țelelor. Articolul 170 di n Tratatul privind func ționarea Uniunii 
Europene prevede c ă „Uniunea contribuie la crearea și dezvoltarea de re țele transeuropene în 
sectoarele infrastructurilor de transporturi, telecomunica ții și energie”. Articolul 171 prevede 
obligația ca Uniunea s ă stabileasc ă „un ansamblu de orient ări care cuprinde obiectivele, 
prioritățile, precum și liniile generale ale ac țiunilor preconizate în domeniul re țelelor 
transeuropene; aceste orient ări identific ă proiecte de interes comun”. 
3. OBIECTIVELE INI țIATIVEI UE 
Obiectivul general este asigurarea unei dezvoltări suficiente și oportune a infrastructurii  pe 
întreg teritoriul UE și dincolo de acesta, pe ntru a dezvolta pia ța internă a energiei, pentru a 
asigura securitatea aprovizion ării și pentru a realiza obiectivele energetice și climatice ale UE. 
RO 5   RO Pentru a contribui la dezvolta rea infrastructurii, trebuie s ă abordăm principalele aspecte 
deficitare. Viitoarea comunicare privind priorit ățile de infrastructur ă își propune deci priorit ăți 
clare și vizează o mai bun ă focalizare asupra m ăsurilor UE adresate infrastructurilor 
energetice relevante, consolidarea cooper ării și coordon ării regionale, eviden țierea 
dificultăților legate de procedurile de autorizare și obținerea acceptului public pentru a reduce 
incertitudinile la nivel de planificare și autorizare. Claritatea priorit ăților de infrastructur ă va 
transmite și un mesaj politic țărilor terțe.  
4. OPțIUNI DE POLITIC Ă  
Pentru a analiza mai bine solu țiile potrivite pentru obstacolele  identificate, analiza a fost 
defalcată pe domenii de politic ă, fiecare domeniu având op țiuni separate. Op țiunile au fost 
etalonate în raport cu criteriile eficacit ății, subsidiarit ății și proporționalității. Criteriul 
principal pentru eficacitate este cantitatea de investi ții în infrastructur ă pe care o pot suscita 
opțiunile individuale. Toate op țiunile prezentate sunt coerente cu obiectivele, strategiile și 
prioritățile generale ale UE. Combina ția opțiunilor preferate din fi ecare domeniu de politic ă 
reprezintă alegerea preferat ă. 
Domeniul de politic ă A: Sfera instrumentului de politic ă 
Opțiunea 1: Men ținerea situa ției actuale (electricitate și gaz)  
Opțiunea 2: Extinderea electricit ății și gazului 
Opțiunea 3: Extinderea electricit ății și gazului, includerea re țelelor de CO 2 și a conductelor 
de petrol  
Domeniul de politic ă B: Conceptul instrumentului de politic ă 
Opțiunea 1: Men ținerea situa ției actuale ( și a listei de proiecte) 
Opțiunea 2: Actualizarea listei de proiecte 
Opțiunea 3: Limitarea num ărului de proiecte priori tare/coridoare regionale și criterii 
inteligente de selec ționare 
Domeniul de politic ă C: Coordonarea  
Opțiunea 1: Men ținerea situa ției actuale (abordare na țională, coordonare UE), structuri 
regionale voluntare Opțiunea 2: Coordonatori UE și structuri prioritare region ale sau tematice obligatorii 
Opțiunea 3: OST UE (exclus ă din motivele de mai jos) 
Domeniul de politic ă D: Autorizarea  
Opțiunea 1: Men ținerea situa ției actuale (competen ță națională), schimbul de bune practici  
Opțiunea 2: Includerea proiectelor de  interes european în priorit ățile naționale și aplicarea 
rapidă a celor mai rapide proceduri na ționale (dac ă există) 
Opțiunea 3: Aprob ări în sistem de ghi
șeu unic la nivel na țional, cu limite de timp fezabile (5 
ani) 
Opțiunea 4: O schem ă nouă, armonizat ă, de autorizare la nivelul UE (exclus ă din motivele 
de mai jos) 
Opțiunile C3 - OST UE și D4 – schema armonizat ă de autorizare la nivelul UE - au fost 
excluse de la o analiz ă ulterioar ă deoarece nu respect ă principiile propor ționalității și 
subsidiarit ății.  
5. EVALUAREA IMPACTULUI  
Scenariul de baz ă (menținerea situa ției actuale în toate domeniile de politic ă) va conduce 
probabil la o dezvoltare insuficient ă a infrastructurii. Efectele cele mai nefaste din punct de 
vedere social și economic ale dezvolt ării insuficiente sunt pene le de curent, perturbarea 
aprovizion ării cu gaz și penuriile energetice care pot provoca cre șteri bruște ale prețurilor. Cât 
RO 6   RO privește transportul CO 2, acest scenariu ar împiedica realizarea de investi ții semnificative în 
rețele și ar determina dezvoltarea frac ționată (la nivel na țional sau la nivel de proiect), cu un 
risc ridicat de redundan ță sau blocaje ale capacit ății de flux (ca în cazul re țelelor electrice sau 
de gaz) și o integrare limitat ă a pieței caracterizat ă de riscul de cre ștere pe termen lung a 
prețurilor la energie.  
Principalul impact asupra mediului al lipsei infra structurii poate fi nerealizarea obiectivelor 
energetice și climatice ale UE și, prin urmare, cre șterea emisiilor de gaze cu efect de ser ă. 
Lucrările de construc ții pot provoca efecte temporare asupra mediului, dar care pot fi atenuate 
prin respectarea legisla ției de mediu pertinente. O perturbare a aprovizion ării cu petrol c ătre 
Europa de Est, cu o durat ă mai mare de 90 de zile, ar afecta mediul, prin cre șterea traficului 
de tancuri petroliere în zonele sensibile ca alternativ ă la transportul prin conducte. 
Domeniul de politic ă A: Sfera instrumentului de politic ă 
Se așteaptă efecte pozitive importante la nivel economic și social în urma extinderii sferei 
instrumentului de politic ă la noile sectoare electroenergetice (re țele inteligente și stocare) și la 
sectorul gazului (GNC), dar și la transportul de CO 2, facilitându-se inovarea în aceste 
domenii. Extinderea la sectorul petrolier ar genera efecte pozitive asupra mediului prin 
asigurarea unor rute de ap rovizionare diversificate c ătre estul UE, care ar reduce riscul de 
mediu asociat cre șterii traficului de tancuri petroliere în Marea Baltic ă și în Bosfor. Prin 
urmare, op țiunea preferat ă este includerea tuturor acestor noi sectoare în sfera instrumentului 
de politic ă (opțiunea A3). 
Domeniul de politic ă B: Conceptul instrumentului de politic ă 
Față de menținerea situa ției actuale și a listei rigide de proiecte definite în 2006, actualizarea 
listei (opțiunea B2) bazat ă pe extinderea sferei de aplicare (op țiunea A3) ar permite luarea în 
considerare a priorit ăților noi sau modificate în ceea ce prive ște dezvoltarea infrastructurii. 
Îmbunătățirea focaliz ării ar avea un impact general pozitiv, dar ar men ține rigiditatea unei 
liste de proiecte care va necesita cel ma i probabil o adaptare ante sau post 2020.  
Prin contrast, o reform ă completă a abordării actuale (op țiunea B3), cu un num ăr foarte limitat 
de priorit ăți ample de interes european, f ără nicio list ă ex ante a proiectelor prioritare și 
criterii transparente de selec ție în loc de actuala clasificare pe trei niveluri a proiectelor ar 
genera efecte pozitive mult mai cuprinz ătoare din punct de vedere economic, social și al 
mediului. Într-adev ăr, aceast ă opțiune ar permite îndreptarea întregii aten ții asupra 
priorităților de interes european major și în cazul c ărora interven ția UE ar fi foarte benefic ă, 
sau asupra domeniilor puternic inovatoare și cu efecte puternic pozitive asupra mediului, 
precum integrarea în re țea a energiei din surse regenerabile, re țelele inteligente, stocarea ori 
transportul de CO 2. Dintr-o perspectiv ă mai general ă, această abordare bazat ă pe priorit ăți 
europene ar atrage aten ția asupra efectelor economice și de mediu regionale și 
transfrontaliere, în vreme ce op țiunea B2 ar fi influen țată mai mult de efectele la nivel 
național sau chiar local. Stab ilirea unor criterii de selec ție inteligente și transparente ar 
minimiza posibilele efecte de denaturare a pie ței interne, prin elabor area unor reguli conforme 
cu legisla ția și cu reglement ările actuale. Ea ar permite, de asemenea, evolu ția în timp a 
sprijinului concret acordat proiectelor, optimizând utilizarea instrumentului strategic chiar și 
pe termen lung. Prin urmare, aceasta se consider ă a fi opțiunea preferat ă. 
Domeniul de politic ă C: Coordonarea 
Opțiunea C2, care presupune stru cturi regionale obligatorii și, după caz, coordonarea la 
nivelul UE, ar avea efecte pozit ive importante în ceea ce prive ște dezvoltarea infrastructurii și, 
RO 7   RO prin urmare, este considerat ă opțiunea preferat ă în compara ție cu men ținerea situa ției actuale. 
Aceste structuri regionale ar avea un efect put ernic pozitiv asupra proiectelor cu o delimitare 
regională clară, precum re țeaua offshore din Europa de Nord  sau dezvoltarea unui coridor de 
gaz în Europa de sud-est. Ele ar contribui și la integrarea pie ței și la o mai bun ă funcționare a 
piețelor regionale. Utilizarea structurilo r regionale existe nte (de tipul ini țiativelor regionale 
revizuite) ar reduce la mi nim efectele în ceea ce prive ște povara administrativ ă. 
Domeniul de politic ă D: Autorizarea  
Opțiunile D2 și D3 ar conferi mai mult ă eficiență procesului decizional , prin clarificarea 
regulilor și căilor de atac existente, optimizând num ărul etapelor necesare pentru luarea unei 
decizii și reducerea, în limita posibilului, a te rmenelor aferente acestor etape. Op țiunea D2 ar 
permite tratarea rapid ă a proiectelor prioritare europene în țările în care au fost definite 
prioritățile sau în care exist ă proceduri accele rate. Se consider ă că aceasta va permite 
îmbunătățirea semnificativ ă a realizării infrastructurilor, în special în sectorul electroenergetic 
și că va facilita astfel realizarea de investi ții în infrastructur ă în perioada 2010-2020. 
Abordarea de tip ghi șeu unic (op țiunea D3) ar facilita și mai mult procedurile administrative 
și, coroborat cu impunerea unor term ene fixe, ar accelera autorizarea și realizarea proiectelor 
în raport cu necesarul de investi ții. 
O analiză aprofundat ă a unei palete mai largi de op țiuni pentru domeniul de politic ă al 
autorizării va fi realizat ă în cadrul unei evalu ări a impactului separat ă (programat ă pentru 
2011), în scopul unei mai bune examin ări a conformit ății cu sistemele juridice na ționale și 
eficacitate lor și al estim ării măsurii în care aceste op țiuni ar fi de natur ă să reducă sarcina 
administrativ ă. 
6. COMPARAREA OP țIUNILOR  
Au fost evaluate efectele fiec ărei opțiuni de politic ă reținute, din perspectiva efectelor 
economice, sociale și de mediu. 
Combinația opțiunilor cu cele mai puternice efect e pozitive ar fi A3, B3, C2 și D3, sub 
rezerva faptului c ă domeniul de politic ă al autoriz ării va necesita o analiz ă aprofundat ă. Acest 
nou set de politici ar cre ște semnificativ eficacitatea realiz ării infrastructurii și ar determina 
efecte economice, sociale și de mediu pozitive. Trebuie remarcat îns ă că acest set de politici 
ar genera cu 62,5 miliarde EUR mai pu țin decât necesarul de investi ții estimat a se ridica la 
215,5 miliarde EUR. Într-adev ăr, simpla extindere a sferei de aplicare și reformele propuse în 
materie de proiectare a instrumentului de politic ă, de structuri regionale de cooperare și de 
autorizare nu va compensa, ceteris paribus , deficitul investi țional enorm și nu va rentabiliza 
proiectele neviabile pe o pia ță î n  c a r e  s e  m e n ține situația actuală, caracterizat ă de condi ții 
tarifare supuse constrângerilor reglementare și naționale. Se pot preconiza efecte mult mai 
benefice în contextul unui set de politici care s ă utilizeze finan țarea public ă sau măsurile 
reglementare specifice pentru a permite implementarea tuturor proiectelor de interes european, inclusiv a celo r care, actualmente, sunt neviabile din punct de vedere comercial. În 
2011, Comisia inten ționeaz
ă să prezinte o propunere  sau un set de orient ări care să abordeze 
alocarea costurilor proiectelor importante și complexe din punct de  vedere tehnologic și a 
costurilor proiectelor tran sfrontaliere prin intermediul unor reguli tarifare și investiționale. Ar 
putea fi luat ă în considerare și o abordare reglementar ă, în cazurile în care riscurile proiectelor 
necesită o rată mai mare de recuperare a investi țiilor, în scopul rentabiliz ării lor. În domeniile 
în care m ăsurile de mai sus nu dau rezultate, se are în vedere explorarea op țiunii finan țării 
RO 8   RO publice, dar acest aspect necesit ă o analiz ă aprofundat ă, care va fi inclus ă în evaluarea 
impactului aferent ă propunerii legislative programate pentru 2011.  
7. MONITORIZARE șI EVALUARE  
În ceea ce prive ște monitorizarea și evaluarea, se propune men ținerea evalu ării de către 
Comisie a progreselor realizate,  cu ajutorul unui raport de implementare bianual, care s ă 
includă indicatori specifici precum num ărul de proiecte realizate sau aflate în curs de 
realizare, diversificarea importurilo r de gaze, cota de  energie electric ă produsă din surse 
regenerabile, nivelurile  de interconectare a statelor membre, ponderea re țelei electrice 
echipate cu tehnologii inteligente și durata medie a procedurilor de autorizare în cazul 
proiectelor de in teres european.