Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind măsurile de protecție împotriva organismelor dăunătoare plantelor /* COM/2013/0267 final - 2013/0141 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Sănătatea plantelor reprezintă un factor esențial pentru agricultura, horticultura și silvicultura durabile și competitive. Pentru a obține culturi profitabile și pentru a asigura locuri de muncă, inovare în domeniul plantelor și securitate alimentară, este nevoie de semințe și material de reproducere a plantelor sănătoase. În cazul arborilor și arbuștilor, protejarea sănătății plantelor este esențială pentru conservarea pădurilor, a peisajului și a spațiilor verzi publice și private ale Uniunii. Sănătatea plantelor este, de asemenea, importantă pentru protecția biodiversității și a serviciilor ecosistemice. Organismele dăunătoare de pe alte continente sunt deosebit de periculoase. Plantele și arborii din Europa nu au în general o rezistență genetică adecvată împotriva organismelor dăunătoare alogene, care, de cele mai multe ori, nu au inamici naturali pe acest continent. Dacă sunt introduse în Europa, organismele dăunătoare alogene cauzează daune economice grave. Ele pot trece la specii gazdă care au fost până atunci indemne de respectivele organisme, se pot răspândi cu rapiditate de la o țară la alta și pot provoca scăderi ale randamentului pe termen lung și costuri permanent ridicate de producție și control. Pierderile economice, adesea grave, subminează rentabilitatea și competitivitatea agriculturii și silviculturii. Stabilirea unor noi organisme dăunătoare ar putea duce la interdicții de comercializare din partea unor țări terțe, ceea ce ar dăuna exporturilor UE. Nu toate organismele dăunătoare pot fi controlate cu pesticide și, chiar dacă acestea sunt disponibile, utilizarea lor poate fi indezirabilă. Cadrul de reglementare Cadrul actual de reglementare al UE privind sănătatea plantelor are ca scop protejarea agriculturii și a silviculturii europene prin împiedicarea intrării și a răspândirii organismelor dăunătoare alogene. Principalul instrument în acest sens este Directiva 2000/29/CE a Consiliului[1], care reflectă, de asemenea, acordurile comerciale internaționale în acest domeniu. Regimul fitosanitar al UE (sănătatea plantelor) este unic, în sensul că este un regim deschis: introducerea și circulația plantelor și a produselor vegetale în interiorul Uniunii sunt permise cu condiția respectării unor anumite restricții și cerințe (de exemplu, proveniența dintr-o zonă indemnă de organisme dăunătoare sau tratamentul adecvat). Cu toate acestea, volumul ridicat de importuri de pe alte continente crește probabilitatea apariției unor focare de organisme dăunătoare alogene. Regimul este indispensabil pentru protejarea sănătății, economiei și a competitivității sectorului de producție vegetală al UE, precum și pentru menținerea deschiderii politicii comerciale a UE. Cu toate acestea, cadrul de reglementare existent este criticat pentru că nu poate să împiedice afluxul ridicat de organisme dăunătoare noi periculoase cauzat de globalizarea comerțului. În plus, schimbările climatice le permit organismelor dăunătoare care nu puteau să supraviețuiască în Europa în trecut să se stabilească aici și fac culturile și ecosistemele mai vulnerabile la organisme dăunătoare noi. În ultimul deceniu s-au semnalat focare majore de organisme dăunătoare periculoase provenite din importuri care au afectat silvicultura și au sensibilizat actorii politici și sociali cu privire la costurile și impacturile unei protecții inadecvate. Analiza problemei O evaluare a regimului (2010)[2] a arătat că trebuie modificată legislația de bază pentru a putea aborda pe deplin aceste riscuri ridicate. Principalele probleme identificate se referă la faptul că nu se pune suficient accentul pe prevenire în ceea ce privește importurile crescute de produse cu risc ridicat, la necesitatea de prioritiza organismele dăunătoare la nivelul UE în toate cele 27 de state membre, la faptul că este nevoie de instrumente mai bune pentru a controla prezența și răspândirea naturală a organismelor dăunătoare în cazul în care acestea ajung pe teritoriul Uniunii, la necesitatea modernizării și actualizării instrumentelor privind circulația în interiorul UE (pașapoarte fitosanitare și zone protejate) și la necesitatea prevederii unor resurse suplimentare. A mai apărut și nevoia de „ecologizare” a regimului, iar obiectivele legate de mediul natural au câștigat în importanță. Acest lucru necesită modificări ale raționamentului de intervenție a regimului și din punct de vedere al finanțării, deoarece se trece de la un regim privat pentru agricultură la un regim mixt public/privat pentru agricultură, silvicultură, mediul natural și peisaj. Baza științifică a regimului (cercetarea, laboratoarele) trebuie consolidată. S-a înregistrat o degradare constantă a patologiei clasice a plantelor și a taxonomiei organismelor dăunătoare în universități, ceea ce periclitează sprijinul oferit de știință în evaluarea riscurilor pe care le presupun noile organisme dăunătoare și în diagnosticarea corectă a acestora în laborator. În acest sens, Organizația Europeană și Mediteraneană pentru Protecția Plantelor a emis o declarație de stare de urgență. În cele din urmă, trebuie să se ajungă la un nou echilibru în ceea ce privește costurile și partajarea responsabilității (dezvoltarea parteneriatului) și este nevoie să se sporească eficacitatea și să se reducă costurile și sarcina administrativă inutile. Necesitatea de modernizare a regimului există și la nivelul stimulentelor privind punerea în conformitate. Obiectivul propunerii Prezenta revizuire urmărește să corecteze aceste deficiențe și să instituie un cadru de reglementare robust, transparent și durabil, care să fie „adecvat scopului”. Regulamentul propus înlocuiește și abrogă Directiva 2000/29/CE. Relația cu celelalte propuneri din pachet Propunerea face parte dintr-un pachet de revizuiri referitoare la sănătatea plantelor, calitatea materialului de reproducere a plantelor, sănătatea animalelor, controalele oficiale privind plantele, animalele, alimentele și furajele, precum și cheltuielile Uniunii pentru aceste politici. Propunerea consolidează sinergiile cu regimul materialului de reproducere a plantelor, eliminând, în același timp, suprapunerile care pot fi evitate și sarcina inutilă care rezultă din respectivele suprapuneri. Acest lucru se realizează prin reintroducerea organismelor dăunătoare care sunt în prezent reglementate în așa-numitele directivele privind comercializarea de semințe și materialul de reproducere a plantelor în regulamentul propus privind sănătatea plantelor. Această reintroducere va aduce flexibilitate în ceea ce privește modificarea statutului organismelor dăunătoare de carantină larg răspândite în organisme dăunătoare afectând calitatea, astfel cum s-a solicitat de către operatorii profesioniști și statele membre, pentru ca resursele aflate la dispoziția autorităților fitosanitare să fie utilizate pentru adevăratele priorități ale Uniunii. În același timp, propunerea garantează faptul că aranjamentele practice existente în statele membre privind certificarea materialului de reproducere a plantelor pentru organismele dăunătoare afectând calitatea pot fi păstrate. Per ansamblu, reorganizarea regimului fitosanitar al UE și a regimului materialului de reproducere a plantelor ar trebui să sporească coerența între cele două regimuri (prin utilizarea în comun a sistemelor de certificare, a etichetelor și a registrelor) și, prin urmare, să reducă sarcina operatorilor profesioniști. Cu toate acestea, noile aranjamente propuse vor necesita o mai bună coordonare între autoritățile competente din statele membre responsabile de sănătatea plantelor și materialul de reproducere a plantelor. Spre deosebire de Directiva 2000/29/CE, propunerea nu conține dispoziții privind controalele oficiale de către autoritățile competente ale respectării de către operatorii profesioniști a legislației fitosanitare a Uniunii. Aceste controale se află în prezent doar în propunerea privind controalele oficiale [care înlocuiește Regulamentul (CE) nr. 882/2004][3]. Acest lucru va permite, de asemenea, o mai bună coerență cu noul Cod Vamal și proceduri simplificate de import. Propunerea nu conține dispoziții privind cheltuielile eligibile pentru o contribuție financiară din partea Uniunii, astfel cum există în Directiva 2000/29/CE. Dispozițiile în cauză, redactate în conformitate cu opțiunea preferată în analiza de impact, sunt incluse în propunerea juridică de regulament însoțitoare privind cheltuielile legate de alimente și furaje, care se referă la gestionarea de către Uniune a cheltuielilor legate de lanțul alimentar, sănătatea și bunăstarea animalelor, precum și a celor legate de sănătatea plantelor și de materialul de reproducere a plantelor. Propunerea va veni în completarea propunerii privind speciile alogene invazive prevăzute în cadrul strategiei UE în materie de biodiversitate. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI Procesul de consultare La 21 noiembrie 2008, Consiliul a invitat Comisia să efectueze o evaluare regimului fitosanitar al UE și să aibă în vedere posibile modificări ale cadrului juridic existent și impactul unor astfel de modificări[4]. Comisia a inițiat o evaluare cuprinzătoare a regimului de la introducerea pieței interne (1993)[5] și a contractat un consultat extern pentru realizarea studiului necesar[6]. Experții statelor membre au participat la grupul de coordonare între servicii pentru evaluare. La 23 și 24 februarie 2010 a avut loc o conferință pentru a informa părțile interesate și statele membre cu privire la progresele evaluării și pentru a le consulta cu privire la opțiunile provizorii pentru viitor elaborate de către consultant. Contribuțiile primite au încadrat opțiunile și recomandările finale. Raportul de evaluare[7] a fost prezentat în cadrul unei a doua conferințe la 28 septembrie 2010, care a reunit părțile interesate, publicul larg și reprezentanți ai statelor membre și ai țărilor terțe. Această conferință a fost legată de o consultare publică cu privire la recomandările din evaluare și la domeniul de aplicare al evaluării ulterioare a impactului. În pregătirea evaluării impactului, opțiunile recomandate de consultantul extern au fost discutate cu statele membre în cadrul Consiliului cu șefii serviciilor fitosanitare în multe runde de reuniuni și, în ceea ce privește coerența cu regimul materialului de reproducere a plantelor (PRM - Plant Reproductive Material), cu șefii de servicii responsabili de respectivul regim și cu grupul de lucru relevant. Cinci grupuri de lucru cu experți din statele membre și din Comisie s-au reunit pentru a discuta în detaliu principalele domenii de modificare. Părțile interesate (reprezentanți ai asociației de profil și ai ONG-urilor) au fost consultate de la începutul procesului de revizuire, înainte de inițierea evaluării, în cursul studiului de evaluare și din nou în timpul pregătirii evaluării impactului. Un grup de lucru ad hoc pentru chestiuni fitosanitare a fost înființat în cadrul grupului consultativ pentru lanțul alimentar, sănătatea animalelor și sănătatea plantelor. Progresul a fost prezentat și discutat în mai multe reuniuni ale grupului consultativ menționat anterior, în alte grupuri consultative[8] și cu ocazia invitației la reuniunile COPA-COGECA, EUROPATAT, ESA și UNION FLEURS. Consultarea părților interesate a fost un element cheie al studiului de evaluare și al studiului economic suplimentar realizat de către un consultant extern. Consultarea a privit modificările regimului fitosanitar al UE, precum și elemente ale regimului care urmează să fie transferate la sau din regimul materialului de reproducere a plantelor și regimul UE al controalelor oficiale privind alimentele și furajele, sănătatea și bunăstarea animalelor, sănătatea plantelor și materialul de reproducere a plantelor. Conferințele organizate în timpul procesului de revizuire au asigurat contribuția și opiniile părților interesate cu privire la recomandările și domeniul de aplicare al evaluării impactului, atât oral la conferințe cât și prin consultarea publică aferentă. O consultare privind propunerile de modificări tehnice a fost legată de reuniunea grupului de lucru pentru chestiuni fitosanitare la 18 februarie 2011 și a vizat calea preferată de urmat pentru modificările cu impact major. Consultările au fost de asemenea publicate pe pagina web a DG SANCO[9]. O ultimă consultare privind opțiunile politice a fost lansată la 13 mai 2011. Colectarea datelor Colectarea de date a început cu evaluarea completă a regimului de către consultantul extern din 2009 până în 2010. Evaluarea a inclus o analiză ex post a regimului pentru perioada 1993-2008, colectarea datelor economice privind costurile și sarcina administrativă pentru autoritățile competente și părțile interesate care decurg din regim, precum și elaborarea ex ante de opțiuni și recomandări pentru viitor. Raportul de evaluare a fost prezentat în mai 2010. Procesul intern de dezvoltare a evaluării impactului a fost sprijinit și de un al doilea contract cu consultantul. Acest contract a avut ca obiect un studiu privind cuantificarea costurilor și a avantajelor modificărilor aduse regimului, în plus față de datele care au fost colectate în timpul evaluării. Studiul a constat în module care abordează evaluarea ex ante a impactului economic al opțiunilor tehnice specifice pentru revizuirea legislației. Domeniul de aplicare al aspectelor care trebuie abordate au fost supuse consultării părților interesate. Modulele au fost organizate astfel încât au putut fi integrate în eventuale opțiuni politice generale. În iulie 2011, consultantul a emis raportul final al studiului. Unde a fost necesar, au fost colectate informații suplimentare din literatura de specialitate, rapoarte ale studiilor și căutări pentru a evalua efectele principale pe care le-ar avea schimbările de la nivelul politicii. În continuare, impacturile sociale și de mediu ale opțiunilor de politică au fost evaluate de serviciile Comisiei. Evaluarea impactului Au fost elaborate patru opțiuni pentru a îmbunătăți regimul: Opțiunea 1: Îmbunătățirea doar a formei juridice și a clarității regimului. Legislația ar fi transformată din directivă în regulament, simplificată și clarificată. S-ar menține situația actuală în ceea ce privește conținutul. Opțiunea 2: Prioritizarea, modernizarea și îmbunătățirea prevenirii. În plus față de opțiunea 1, prioritizarea ar fi îmbunătățită prin transformarea actualelor anexe I și II, care repertoriază organismele dăunătoare reglementate în funcție de caracteristicile tehnice, oricare ar fi prioritatea pe care o reprezintă pentru UE, în liste bazate pe raționamentul de intervenție și prioritate. Sistemul pașaportului fitosanitar și al zonelor protejate ar fi modernizat (partajarea responsabilității cu operatori profesioniști) și îmbunătățit (formatul și domeniul de aplicare al pașaportului fitosanitar, taxele obligatorii pentru a acoperi costurile legate de pașaportul fitosanitar așa cum există deja pentru importuri, normele de supraveghere și de eradicare a focarului în zone protejate). Coerența între regimul fitosanitar și regimul materialului de reproducere a plantelor ar fi îmbunătățită pentru a spori eficacitatea și pentru a reduce costurile pentru operatorii profesioniști. Prevenirea ar fi consolidată prin introducerea unei noi dispoziții privind materialele de reproducere a plantelor cu risc ridicat (plante destinate plantării) care nu sunt autorizate în vederea introducerii în Uniune sau care fac obiectul unor controale fizice mai amănunțite până la finalizarea unei analize a riscurilor, precum și prin eliminarea scutirilor pentru bagajele pasagerilor (care urmează să fie supuse controalelor de joasă frecvență pentru a reduce la minimum efectele asupra costurilor). Opțiunea 3: Prioritizarea, modernizarea, intensificarea prevenirii și consolidarea acțiunilor împotriva focarelor. În plus față de opțiunea 2, s-ar introduce obligații privind supravegherea și planificarea pentru situații de urgență. În analogie cu dispozițiile regimului sănătății animalelor, ar fi disponibilă cofinanțare din partea UE pentru supraveghere, precum și, în anumite cazuri, pentru compensarea financiară a pierderilor directe suferite de operatorii profesioniști. Instrumentele juridice pentru eradicare și izolare ar fi dezvoltate în continuare. Excluderea măsurilor legate de răspândirea naturală ar urma să fie eliminată. Opțiunea 4: Prioritizarea, modernizarea, intensificarea prevenirii, consolidarea acțiunilor împotriva focarelor și extinderea domeniului de aplicare pentru a include plantele invazive. În plus față de opțiunea 3, regimul ar acoperi, totodată, și plantele invazive, în sensul dispozițiilor legale pentru măsuri și cofinanțare din partea UE. Plantele invazive (altele decât plantele parazite) nu ar fi acoperite de opțiunile 1, 2 și 3. Evaluarea impactului celor patru opțiuni a arătat că opțiunea 3 oferă cea mai bună modalitate de a realiza obiectivele cu cel mai bun nivel de rentabilitate și un echilibru optim al contribuțiilor din partea statelor membre, a operatorilor profesioniști și a Uniunii. Opțiunea 3 ar trebui să aibă un impact pozitiv semnificativ asupra rentabilității și creșterii economice din sectoarele implicate; aceasta a fost, de asemenea, cea mai apropiată reflecție a rezultatului consultării dintre părțile interesate și statele membre. Bugetul UE necesar pentru a pune în aplicare opțiunea 3 a fost garantat în propunerea Comisiei privind cadrul financiar multianual (CFM) pentru perioada 2014-2020. Dispozițiile juridice corespunzătoare sunt incluse în propunerea legislativă de regulament care stabilește dispoziții privind gestionarea cheltuielilor legate de lanțul alimentar, sănătatea și bunăstarea animalelor și a celor legate de sănătatea plantelor și de materialul de reproducere a plantelor. Întreprinderile mici și mijlocii și microîntreprinderile Natura regimului fitosanitar prevede că întreprinderile mici și mijlocii (IMM) nu sunt scutite de obligațiile care decurg din prezentul regulament. Majoritatea întreprinderilor afectate de regim sunt IMM-uri și exceptarea acestora a priori ar periclita în mod fundamental obiectivele regimului. Cu toate acestea, propunerea exclude întreprinderile care vând plante și produse vegetale exclusiv pe piața locală de la obligația de a emite pașapoarte fitosanitare, care oricum nu vor mai fi cerute pentru vânzările către persoanele fizice care sunt consumatori finali. Pentru microîntreprinderi, noul regulament privind controalele oficiale va conține acorduri speciale privind eventuale rambursări ale taxelor pentru controale fitosanitare, în cadrul normelor privind ajutoarele de stat. Drepturi fundamentale Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Acesta ar trebui aplicat de către statele membre în conformitate cu aceste drepturi și principii, puse în aplicare în conformitate cu legislația lor națională. Cu toate acestea, anumite dispoziții ale prezentului regulament limitează anumite drepturi care derivă din Cartă, însă numai în măsura strict necesară pentru protejarea interesului general al Uniunii vizat de prezentul regulament și pentru conservarea esenței drepturilor aflate în joc. Eradicarea focarelor de organisme dăunătoare alogene poate fi realizată cu succes numai în cazul în care toate sursele de infestare sunt eliminate. În afară de focarele de organisme dăunătoare de carantină de la sediul operatorilor profesioniști, mai pot apărea focare și în spațiile verzi publice sau private. În aceste cazuri, pentru a fi eficiente, măsurile de eradicare trebuie să includă plantele infestate și plantele potențial infestate din spațiile verzi publice și private (orice plante infestate care nu sunt eradicate vor acționa ca o sursă de noi infestări în altă parte). Aceasta implică faptul că, în anumite situații, autorităților competente din statele membre trebuie să li se acorde accesul pe proprietăți private pentru controale oficiale, urmate eventual de impunerea unor măsuri de tratament sau de eradicare sau a unor restricții sau interdicții cu privire la utilizarea plantelor. Aceasta reprezintă o limitare a articolelor 7 și 17 din Carta drepturilor fundamentale privind respectarea vieții private și de familie și dreptul la proprietate. Această limitare este necesară în vederea atingerii unui obiectiv de interes general, și anume protecția sănătății plantelor în Uniune. Limitarea este proporțională, deoarece obiectivul de interes general nu poate fi realizat fără a se asigura că măsurile fitosanitare sunt respectate în mod egal de către toți (abținerea de la distrugerea plantelor infestate în grădinile private ar anula avantajele măsurilor de eradicare impuse operatorilor profesioniști și efectuate în spațiile verzi publice). Va fi responsabilitatea statelor membre să ofere cetățenilor afectați în timp util o compensație echitabilă pentru pierderea suferită. Esența dreptului la proprietate este astfel păstrată. Orice persoană care este conștientă de prezența unui organism dăunător de carantină este obligată să anunțe prezența acestui organism dăunător de carantină autorităților competente, împreună cu informații privitoare la originea și natura materialului în cauză. Tot astfel se va proceda și în cazul laboratoarelor și organizațiilor de cercetare care se confruntă cu organisme dăunătoare în probele care le-au fost furnizate. Acest lucru poate, în unele cazuri, constitui o limitare a articolului 8 din Cartă, în ceea ce privește dreptul la protecția datelor cu caracter personal. Această limitare este necesară pentru atingerea obiectivului de interes public al sănătății plantelor în cadrul Uniunii, deoarece constatările privind organismele dăunătoare de carantină trebuie aduse la cunoștința autorităților competente pentru a asigura eradicarea imediată a focarelor. Limitarea este proporțională, deoarece datele cu caracter personal sunt supuse dispoziției numai în măsura în care ele sunt indispensabile autorităților competente pentru localizarea focarelor și luarea măsurilor necesare. Esența dreptului la protecția datelor cu caracter personal este astfel păstrată. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Capitolul I: Obiect, domeniu de aplicare și definiții Domeniul de aplicare teritorială al regimului nu include regiunile ultraperiferice din afara Europei ale statelor membre, deoarece regiunile respective țin de alte regiuni biogeografice ale lumii în care trăiesc tocmai acele organisme dăunătoare împotriva cărora statele membre vor să își protejeze teritoriile europene. Domeniul de aplicare teritorială al regimului include o parte a arhipelagului Macaronezia (insula Madeira și insulele Azore), care formează o regiune biogeografică care se suprapune cu regiunea mediteraneană, în special Peninsula Iberică, în ceea ce privește vegetația naturală. Prin urmare, este necesar să se includă acest arhipelag în domeniul de aplicare al acestui regim. Anexa I enumeră teritoriile statelor membre care sunt reglementate de Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, dar care, în sensul prezentului regulament, sunt considerate țări terțe. Plantele invazive altele decât plantele parazite (care se hrănesc fizic din plantele gazdă) sunt excluse din domeniul de aplicare, în conformitate cu rezultatul evaluării impactului. Definițiile sunt prevăzute după caz. Capitolul II: Organismele dăunătoare de carantină În Directiva 2000/29/CE, organismele dăunătoare sunt enumerate în anexe specifice. În schimb, prezenta propunere stabilește natura conceptuală a organismelor dăunătoare de carantină și, ulterior, le enumeră în acte de punere în aplicare, fie ca organisme dăunătoare de carantină pentru UE, fie ca organisme dăunătoare de carantină pentru zone protejate. Organismele dăunătoare de carantină pentru UE necesită măsuri de eradicare pe întreg teritoriul Uniunii, în timp ce pentru organisme dăunătoare de carantină pentru zone protejate acest lucru este valabil numai în anumite zone protejate în cazul în care anumite organisme dăunătoare sunt absente, chiar dacă se știe că apar în alte zone din teritoriul Uniunii. Propunerea împuternicește Comisia să menționeze anumite organisme dăunătoare de carantină ca organisme dăunătoare prioritare pentru Uniune până la o limită de cel mult 10 % din organismele de carantină pentru UE enumerate. Organismele dăunătoare respective vor face obiectul unui nivel ridicat de obligații privind gradul de pregătire și de eradicare, completat de ajutorul financiar sporit din partea Uniunii pentru acțiunile necesare. În anexa II la regulament sunt prevăzute criterii pentru a decide dacă un organism dăunător se califică drept organism de carantină, organism de carantină pentru UE sau pentru zone protejate sau organism dăunător prioritar. Se prevede un transfer al organismelor dăunătoare enumerate în prezent în anexele I și II la Directiva 2000/29/CE pe listele corespunzătoare ale viitoarelor acte de punere în aplicare. Nu se va mai face nicio distincție între organismele dăunătoare aflate în prezent pe lista din anexa I și cele de pe lista din anexa II la Directiva 2000/29/CE. Prezentul capitol stabilește în plus norme detaliate privind notificarea prezenței organismelor dăunătoare de carantină, măsurile care trebuie luate pentru eradicarea acestor organisme inclusiv restricționarea accesului la zonele care fac obiectul măsurilor de eradicare, anchetele care trebuie efectuate pentru a depista prezența organismelor dăunătoare și stabilirea planurilor de urgență și a planurilor privind eradicarea focarelor de organisme dăunătoare prioritare. Dispozițiile prezentului capitol împuternicește Comisia să adopte acte de punere în aplicare privind măsuri permanente pentru a gestiona organismele dăunătoare de carantină care s-au stabilit pe teritoriul Uniunii. Aceste acte pot fi, de asemenea, adoptate cu titlu temporar pentru organismele dăunătoare de carantină care nu se regăsesc pe liste, dacă este necesar, prin utilizarea procedurii de urgență stabilite în temeiul Tratatului de la Lisabona. Instrumentele dezvoltate în prezentul capitol există în Directiva 2000/29/CE, însă propunerea dezvoltă aceste instrumente în mod explicit. Se include o dispoziție care să permită statelor membre să adopte măsuri mai stricte împotriva organismelor dăunătoare decât cele prevăzute în legislația Uniunii, cu condiția ca aceste măsuri să nu limiteze în niciun fel libera circulație pe piața internă a plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte reglementate. Prezentul capitol acoperă, de asemenea, dispozițiile privind zonele protejate, menținând sistemul existent, însă consolidându-l în mod explicit pentru a garanta faptul că zonele protejate sunt justificate din punct de vedere tehnic și că orice focare de organisme dăunătoare de carantină pentru zone protejate sunt eradicate în mod corespunzător și la timp. În caz contrar, zona protejată se va revoca. Cu aceste modificări, sistemul de zone protejate al Uniunii se aliniază sistemului de zone indemne de organisme dăunătoare din cadrul Convenției Internaționale pentru protecția plantelor (CIPP), astfel cum a fost solicitat de către părțile interesate ale regimului și de către țările terțe. Capitolul III: Organisme dăunătoare afectând calitatea Organismele dăunătoare care afectează utilizarea prevăzută a plantelor destinate plantării, dar nu impun eradicare, sunt reglementate în prezent în temeiul directivelor privind comercializarea semințelor și a materialului de reproducere a plantelor și, parțial, în anexa II la Directiva 2000/29/CE. Propunerea le clasifică pe toate ca organisme dăunătoare afectând calitatea pentru UE. Aceasta prevede natura conceptuală a acestor organisme dăunătoare și le enumeră ulterior în acte de punere în aplicare. Criteriile conform cărora se stabilește dacă un organism dăunător poate fi considerat un organism dăunător afectând calitatea pentru UE se găsesc în Anexa II. Organismele dăunătoare afectând calitatea nu vor face obiectul propunerii legislative privind materialul de reproducere a plantelor, însă vor fi incluse, după caz, în scheme de certificare. Reprezentare schematică a diferitelor tipuri de organisme dăunătoare vizate de propunere, a procesului decizional care reglementează clasificarea acestora și a măsurilor necesare pentru a le combate. Capitolul IV: Măsuri privind plantele, produsele vegetale și alte obiecte În anexele la Directiva 2000/29/CE se găsesc interdicțiile privind anumite plante, produse vegetale și alte obiecte (anexa III), precum și cerințele specifice pentru introducerea și circulația în interiorul Uniunii (anexa IV). Propunerea împuternicește Comisia să adopte astfel de liste prin acte de punere în aplicare. Dispozițiile capitolului IV se referă la norme pentru recunoașterea măsurilor luate de țările terțe ca fiind echivalente cu măsurile Uniunii, precum și derogările de la interdicții. Se abordează de asemenea și normele privind circulația plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte înspre și în interiorul zonelor protejate. O noutate în regimul fitosanitar al Uniunii este un articol care împuternicește Comisia să adopte acte de punere în aplicare pentru a aborda riscurile emergente legate de anumite plante destinate plantării provenite din anumite țări terțe, care necesită măsuri de precauție. Materialele vegetale enumerate vor necesita examinări vizuale și testări intense sau vor fi supuse unei perioade de carantină, sau vor fi supuse unei interdicții temporare de introducere în Uniune. Aceste măsuri se aplică pe o perioadă de doi ani, care se poate prelungi o singură dată. În cursul acelei perioade se efectuează o evaluare completă a riscurilor, urmată de o decizie de a reglementa materialul vizat în mod permanent, sau de a se renunța la măsurile temporare. Tot ca o noutate vine și un articol care stabilește regulile de bază pentru stațiile de carantină, atunci când utilizarea acestor stații este prevăzută de regulament sau prin acte secundare în temeiul regulamentului. Introducerea de către pasageri în Uniune a plantelor reglementate în bagaje nu va mai face obiectul excepției de la cerințele și interdicțiile respective. Acest lucru este necesar deoarece plantele din bagajele pasagerilor au prezentat un risc în creștere pentru statutul fitosanitar al Uniunii și pun în pericol reușita sistemului. În fine, o altă noutate este un articol care impune ca exporturile de plante, produse vegetale și alte obiecte către țări terțe să fie efectuate fie în conformitate cu normele Uniunii, fie în conformitate cu condițiile din țara terță respectivă, dacă normele țării terțe permit acest lucru sau dacă țara terță își exprimă acordul în mod explicit în acest sens prin intermediul acordurilor bilaterale sau altfel. Capitolul V: Înregistrarea operatorilor profesioniști și trasabilitatea Propunerea impune operatorilor profesioniști relevanți să fie înregistrați într-un registru care va conține și operatorii profesioniști care sunt obligați să se înregistreze în temeiul regulamentului propus privind materialul de reproducere a plantelor. Aceasta ar trebui să reducă sarcina operatorilor profesioniști. Operatorii înregistrați trebuie să îndeplinească anumite cerințe pentru trasabilitatea materialului vegetal aflat sub controlul lor. Capitolul VI: Certificarea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte Directiva 2000/29/CE are o anexă (V) care enumeră cerințe privind certificarea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte introduse sau puse în circulație în interiorul Uniunii. Propunerea împuternicește Comisia să adopte astfel de liste prin acte delegate. Se abordează de asemenea și normele privind certificarea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte introduse și puse în circulație în interiorul zonelor protejate. Propunerea prevede că toate plantele destinate plantării, altele decât anumite semințe, necesită un certificat fitosanitar pentru introducerea în Uniune și un pașaport fitosanitar pentru circulația în interiorul Uniunii. Pașapoartele fitosanitare sunt necesare pentru toate deplasările între operatori profesioniști, dar nu și pentru vânzările către persoanele fizice care sunt consumatori finali. Pașaportul fitosanitar va fi simplificat și armonizat. În locul unui număr de lot, pașaportul fitosanitar poate utiliza un cip, un cod de bare sau o hologramă care se conectează la sistemele interne de trasabilitate ale operatorilor profesioniști. Examinarea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte care necesită un pașaport fitosanitar poate necesita utilizarea sistemelor de certificare cu privire la anumite organisme dăunătoare de carantină și/sau organisme dăunătoare afectând calitatea, dacă examinările pe teren în timpul perioadei de vegetație sunt indispensabile. Această posibilitate ar putea fi creată datorită includerii organismelor dăunătoare afectând calitatea în regulamentul privind sănătatea plantelor. Atunci când sistemele de certificare sunt solicitate în temeiul regulamentului privind sănătatea plantelor, se prevede că trebuie utilizate sistemele de certificare create în temeiul regulamentului propus privind materialul de reproducere a plantelor. Acest lucru evită crearea a două dispozitive similare care ar dubla costurile suportate de operatorii profesioniști. Pașapoartele fitosanitare se eliberează de către operatorii înregistrați care sunt autorizați în acest sens de autoritățile competente, sau, la cererea acestora, de către autoritățile competente. Dacă materialul vegetal necesită un pașaport fitosanitar în temeiul regulamentului privind sănătatea plantelor și o etichetă de certificare în temeiul regulamentului propus privind materialul de reproducere a plantelor, pașaportul fitosanitar și eticheta de certificare trebuie combinate într-un singur document. Acest lucru evită dublarea costurilor pentru operatorii profesioniști, dacă autoritățile competente sunt cele care eliberează respectivele documente. Sunt prevăzute norme privind autorizarea și supravegherea operatorilor profesioniști care eliberează pașapoarte fitosanitare și privind examinarea materialului vegetal în cauză, pentru a se asigura că acest material este conform cu toate dispozițiile regulamentului. Sunt prevăzute, de asemenea, norme privind autorizarea și supravegherea producătorilor de materiale de ambalaj din lemn care aplică o anumită marcă respectivului material, după tratarea acestuia, în conformitate cu Standardul internațional pentru măsuri fitosanitare nr. 15 privind reglementarea materialelor de ambalaj din lemn în comerțul internațional. În ceea ce privește exporturile, propunerea prevede introducerea unui certificat de preexport, pentru cazurile în care materialul vegetal este exportat dintr-un stat membru care nu este statul membru de origine. Certificatul de preexport va înlocui documentul orientativ neoficial utilizat în prezent, convenit de către statele membre. Capitolul VII: Măsuri de sprijin pentru punerea în aplicare a regulamentului Propunerea prevede înființarea unui sistem de notificare electronică pentru notificare și raportare. Capitolul VIII: Dispoziții finale Propunerea prevede că un nou comitet permanent va asista Comisia, iar acesta va include comitetele existente care se ocupă de lanțul alimentar, sănătatea animalelor și sănătatea plantelor și materialul de reproducere a plantelor (în locul actualului Comitet permanent pentru sănătatea plantelor). Propunerea prevede modificări la regulamentul de stabilire a unor dispoziții pentru gestionarea cheltuielilor legate de lanțul alimentar, sănătatea și bunăstarea animalelor, precum și a celor legate de sănătatea plantelor și materialul de reproducere a plantelor, care este prevăzut să fie adoptat înainte de actuala propunere legislativă. Modificările respective includ posibilitatea ca Uniunea să cofinanțeze măsuri privind organismele dăunătoare prioritare (o categorie de organisme dăunătoare creată în propunerea actuală) și compensări pentru operatori pentru valoarea pierderilor materialului vegetal distrus în urma măsurilor de eradicare privind organismele dăunătoare prioritare. Propunerea abrogă șase așa-numite directive de control privind gestionarea anumitor organisme dăunătoare de carantină (râia neagră la cartofi, nematozii cu chiști, putregaiul brun al cartofului, putregaiul inelar al tuberculilor de cartofi, tortricidele frunzelor de garoafă și păduchele verde de San José) care sunt cunoscute ca fiind prezente în Uniune. Astfel de acte vor fi adoptate în viitor cu titlu secundar, în temeiul propunerii de regulament, și nu ca acte adoptate prin codecizie. Directivele privind organismele dăunătoare la cartofi vor fi înlocuite de acte secundare în temeiul regulamentului propus, fără a le schimba substanța. Directivele privind tortricidele frunzelor de garoafă și păduchele verde de San José nu vor fi înlocuite. 4. IMPLICAȚII BUGETARE Dispozițiile financiare și creditele bugetare pentru punerea în aplicare a regulamentului până la data de 31 decembrie 2020 vor fi prezentate în cadrul viitoarei propuneri legislative pentru un regulament privind gestionarea cheltuielilor legate de lanțul alimentar, sănătatea și bunăstarea animalelor, precum și a celor legate de sănătatea plantelor și materialul de reproducere a plantelor. Prezenta propunere nu implică cheltuieli care nu vor face parte din fișa financiară a propunerii legislative pentru regulamentul respectiv și nu necesită resurse umane suplimentare. 2013/0141 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind măsurile de protecție împotriva organismelor dăunătoare plantelor PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43, având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[10], având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[11], hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Directiva 2000/29/CE a Consiliului din 8 mai 2000 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și împotriva răspândirii lor în Comunitate[12] stabilește un regim fitosanitar. (2) La 21 noiembrie 2008, Consiliul a invitat Comisia să efectueze o evaluare a respectivului regim fitosanitar[13]. (3) Având în vedere rezultatele evaluării respective și experiența dobândită în urma punerii în aplicare a Directivei 2000/29/CE, directiva respectivă ar trebui înlocuită. Pentru a asigura uniformitatea în punerea în aplicare a noilor norme, actul care înlocuiește Directiva ar trebui să ia forma unui regulament. (4) Sănătatea plantelor este foarte importantă pentru producția vegetală, spațiile verzi publice și private, ecosistemele naturale, serviciile ecosistemice și biodiversitatea din Uniune. Sănătatea plantelor este amenințată de specii dăunătoare plantelor și produselor vegetale, denumite în continuare „organisme dăunătoare”. Pentru a combate amenințarea respectivă, este necesar să se adopte măsuri privind determinarea riscurilor fitosanitare prezentate de către acele organisme dăunătoare și reducerea acestor riscuri la un nivel acceptabil. (5) Necesitatea unor astfel de măsuri a fost recunoscută de mult timp. Aceste măsuri au făcut obiectul unor acorduri internaționale și convenții internaționale, inclusiv Convenția internațională pentru protecția plantelor (CIPP) din 6 decembrie 1951 încheiată în cadrul Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură (FAO) și noul său text revizuit aprobat de Conferința Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură din noiembrie 1997 cu ocazia celei de-a 29-a sesiuni. Uniunea este parte la CIPP. (6) S-a constatat că pentru determinarea domeniului de aplicare al prezentului regulament, este necesar să se ia în considerare factorii biogeografici pentru a evita ca organismele dăunătoare care nu sunt prezente pe teritoriul european al Uniunii să se răspândească pe teritoriul respectiv. În consecință, teritoriile din afara Europei (regiunile ultraperiferice) din statele membre menționate la articolul 355 alineatul (1) din TFUE ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare teritorială al prezentului regulament. Aceste teritorii ar trebui enumerate. În cazul în care statutul unui asemenea teritoriu sau al unui teritoriu menționat la articolul 355 alineatul (2) din TFUE este modificat în conformitate cu articolul 355 alineatul (6) din TFUE, respectiva listă ar trebui modificată pentru a se asigura că domeniul de aplicare teritorială al prezentului regulament continuă să fie limitat la partea europeană a teritoriului Uniunii Europene. Trimiterile la țări terțe ar trebui să fie interpretate ca trimiteri și la teritoriile incluse în lista respectivă. (7) Directiva 2000/29/CE stabilește norme privind controalele oficiale care trebuie efectuate de către autoritățile competente în ceea ce privește măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și împotriva răspândirii lor în Comunitate. Astfel de norme sunt în prezent stabilite prin Regulamentul (UE) nr..../.... privind controalele oficiale și alte activități oficiale efectuate pentru a asigura punerea în aplicare a legislației privind produsele alimentare și hrana pentru animale, a normelor privind sănătatea și bunăstarea animalelor, sănătatea plantelor, materialul vegetal de reproducere și produsele de protecție a plantelor și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005, 396/2005, 834/2007, 1099/2009, 1069/2009, 1107/2009, a Regulamentelor (UE) nr. 1151/2012, [….]/2013 [Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți numărul Regulamentului de stabilire a unor dispoziții pentru gestionarea cheltuielilor privind lanțul alimentar, sănătatea și bunăstarea animalelor, sănătatea plantelor și materialul de reproducere a plantelor] și a Directivelor 98/58/CE, 1999/74/CE, 2007/43/CE, 2008/119/CE, 2008/120/CE și 2009/128/CE (Regulamentul privind controalele oficiale)[14] [Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind controalele oficiale și, în nota de subsol, trimiterea la Jurnalul Oficial] și, prin urmare, nu ar trebui să fie incluse în prezentul regulament. (8) Este necesară stabilirea de criterii pentru a permite identificarea organismelor dăunătoare pentru care este necesar să se adopte măsuri de control pentru întregul teritoriu al Uniunii. Astfel de organisme dăunătoare sunt denumite „organisme dăunătoare de carantină pentru UE”. Ar trebui de asemenea prevăzute criterii pentru identificarea organismelor dăunătoare pentru care este necesar să se adopte măsuri de control într-una sau mai multe părți ale acestui teritoriu. Astfel de organisme dăunătoare sunt denumite „organisme dăunătoare de carantină pentru zone protejate”. (9) Pentru a permite eforturilor de control al organismelor dăunătoare de carantină pentru UE să se concentreze asupra organismelor de carantină al căror impact economic, de mediu sau social este foarte grav pentru teritoriul Uniunii în ansamblu, trebuie stabilită o listă restrânsă a acestor organisme dăunătoare, denumite în continuare „organisme dăunătoare prioritare”. (10) Este necesar să se prevadă derogări de la interzicerea introducerii și circulației pe teritoriul UE a organismelor de carantină pentru UE în scopuri științifice, pentru teste, selecții de soiuri de plante, reproduceri și expoziții. (11) Pentru a asigura acțiuni eficiente și rapide în cazul prezenței unui organism dăunător de carantină pentru UE, obligațiile de notificare ar trebui să se aplice publicului, operatorilor profesioniști, precum și statelor membre. (12) În cazul în care aceste obligații de notificare implică faptul că datele cu caracter personal ale persoanelor fizice sau juridice trebuie să fie comunicate autorităților competente, aceasta ar putea constitui o limitare a articolului 8 (protecția datelor cu caracter personal) din Carta drepturilor fundamentale. Totuși, această limitare este necesară și proporțională pentru atingerea obiectivului de interes general al prezentului regulament. (13) Un operator profesionist care ia cunoștință de prezența unui organism dăunător de carantină pentru UE la o plantă, produs vegetal sau alt obiect care este sau a fost sub controlul său ar trebui să aibă obligația de a lua toate măsurile corespunzătoare în ceea ce privește eliminarea organismelor dăunătoare, retragerea sau returnarea plantelor, a produselor vegetale sau a altor obiecte în cauză și informarea autorității competente, a altor persoane din lanțul comercial și a publicului. (14) Statele membre ar trebui să ia toate măsurile necesare pentru eradicarea organismelor dăunătoare de carantină pentru UE, atunci când constată prezența acestora pe teritoriile lor. Este oportun să se prevadă măsuri care pot fi luate de statele membre în acest caz și principiile pe baza cărora acestea trebuie să decidă ce măsuri să adopte. Măsurile respective ar trebui să includă stabilirea de zone de restricție, care cuprind o zonă contaminată și o zonă tampon. (15) În anumite cazuri, statele membre ar trebui să impună măsuri de eradicare a organismelor dăunătoare de carantină la plante aflate pe proprietăți private, deoarece eradicarea organismelor dăunătoare nu poate avea succes decât dacă toate sursele de infestare sunt eliminate. În acest scop, autoritățile competente ale statelor membre trebuie să aibă în mod legal acces la spațiile respective. Aceasta ar putea constitui o limitare a articolului 7 (respectarea vieții private și de familie) și a articolului 17 (dreptul la proprietate) din Carta drepturilor fundamentale. Această limitare este necesară și proporțională pentru atingerea obiectivului de interes public al regimului, în măsura în care statele membre asigură compensații echitabile în timp util pentru pierderea proprietății private. (16) Depistarea precoce a prezenței organismelor dăunătoare este extrem de importantă pentru a le eradica rapid și eficient. Prin urmare, statele membre ar trebui să efectueze anchete de depistare a prezenței organismelor dăunătoare de carantină pentru UE în zonele în care prezența acestor organisme nu era cunoscută până în prezent. Având în vedere numărul de organisme dăunătoare de carantină pentru UE și timpul și resursele necesare pentru a efectua aceste anchete, statele membre ar trebui să instituie programe multianuale de anchetă. (17) Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte măsuri în cazul în care se suspectează sau se confirmă prezența unor organisme dăunătoare de carantină pentru UE specifice, privind în special eradicarea și izolarea acestora, și instituirea de zone de restricție, anchete, planuri de urgență, exerciții de simulare și planuri de eradicare în ceea ce privește respectivele organisme dăunătoare. (18) Pentru a asigura o intervenție rapidă și eficace împotriva organismelor dăunătoare care nu sunt organisme dăunătoare de carantină pentru UE dar despre care statele membre consideră că ar putea îndeplini condițiile pentru a fi incluse în lista cu organismele dăunătoare de carantină pentru UE, ar trebui să se prevadă măsuri care să fie adoptate de către statele membre, în cazul în care acestea află de prezența unui astfel de organism dăunător. Dispoziții similare ar trebui stabilite pentru Comisie. (19) În anumite condiții, statelor membre ar trebui să li se permită să adopte măsuri de eradicare mai stricte decât cele impuse de legislația Uniunii. (20) Ar trebui să se aplice dispoziții speciale organismelor dăunătoare prioritare în ceea ce privește, în special, informarea publicului, anchetele, planurile de urgență, planurile de eradicare, precum și cofinanțarea măsurilor de către Uniune (21) Organismele de carantină care sunt prezente pe teritoriul Uniunii, dar sunt absente din anumite părți ale acestui teritoriu desemnate ca „zone protejate”, și a căror prezență ar avea un impact economic, social sau de mediu inacceptabil numai pentru acele zone protejate, ar trebui să fie identificate și enumerate în mod specific ca „organisme dăunătoare de carantină pentru zone protejate”. Introducerea în circulație și eliberarea organismelor dăunătoare de carantină pentru zone protejate în interiorul respectivei zone protejate ar trebui interzisă. (22) Ar trebui stabilite norme privind recunoașterea, modificarea sau revocarea recunoașterii zonelor protejate, obligațiile de anchetă pentru zonele protejate și măsurile care trebuie luate dacă organismele dăunătoare de carantină pentru zone protejate sunt depistate în respectivele zone protejate. Dacă se constată semne ale prezenței organismelor dăunătoare de carantină pentru zone protejate în interiorul respectivei zone protejate, ar trebui să se aplice norme stricte pentru modificarea și revocarea acestor zone protejate. (23) Un organism dăunător care nu este organism dăunător de carantină pentru UE ar trebui să fie denumit „organism dăunător afectând calitatea pentru UE” dacă este în principal transmis prin anumite plante destinate plantării, dacă prezența sa pe aceste plante destinate plantării are un impact economic inacceptabil în ceea ce privește utilizarea prevăzută a plantelor respective și dacă este clasificat ca organism dăunător afectând calitatea pentru UE. Pentru a limita prezența acestor organisme dăunătoare, ar trebui interzisă introducerea sau deplasarea în interiorul teritoriului Uniunii a plantelor destinate plantării purtătoare de astfel de dăunători, cu excepția cazului în care se specifică altfel în lista respectivă. (24) Anumite plante, produse vegetale și alte obiecte prezintă un risc fitosanitar inacceptabil din cauza probabilității lor de a găzdui un organism dăunător de carantină pentru UE. Pentru unele dintre acestea, sunt disponibile măsuri acceptabile de reducere a riscurilor, însă nu pentru toate. În funcție de disponibilitatea măsurilor acceptabile de reducere a riscurilor, introducerea și deplasarea acestora pe teritoriul Uniunii ar trebui să fie interzise sau supuse unor cerințe speciale. Aceste plante, produse vegetale și alte obiecte ar trebui trecute pe o listă. (25) Ar trebui stipulate derogări de la interdicțiile sau cerințele speciale în ceea ce privește introducerea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte pe teritoriul Uniunii. Comisia ar trebui să fie împuternicită să recunoască anumite măsuri din țări terțe ca fiind echivalente cu cerințele pentru circulația în interiorul teritoriului Uniunii a plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte în cauză. (26) Aceste interdicții sau cerințe ar trebui să nu se aplice nici în cazul unor cantități reduse de plante, produse vegetale și alte obiecte, altele decât plantele destinate plantării, în scopuri necomerciale și scopuri neprofesionale, nici la introducerea și circulația în zonele de frontieră a plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte. În mod similar, ele nu ar trebui să se aplice nici la introducerea și circulația în interiorul teritoriului Uniunii a plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte în scopuri științifice, pentru teste, selecții de soiuri, reproduceri și expoziții. Ar trebui stabilite măsuri de salvgardare adecvate, iar persoanele vizate ar trebui ținute la curent. (27) O derogare de la normele Uniunii privind introducerea și circulația în interiorul teritoriului Uniunii ar trebui să fie stipulată pentru plante, produse vegetale și alte obiecte aflate în tranzit. (28) Comerțul internațional cu plante destinate plantării, referitor la care există experiență fitosanitară limitată, poate implica riscuri grave de stabilire a unor organisme dăunătoare de carantină pentru care nu au fost adoptate măsuri în conformitate cu prezentul regulament. Pentru a asigura o intervenție rapidă și eficace împotriva noilor riscuri identificate asociate plantelor destinate plantării care nu fac obiectul unor obligații sau interdicții permanente, dar care pot să intre sub incidența unor astfel de măsuri permanente, Comisia ar trebui să aibă posibilitatea de a adopta măsuri temporare în conformitate cu principiul precauției. (29) Este necesar să se stabilească interdicții și cerințe speciale, similare celor prevăzute pentru teritoriul Uniunii, în ceea ce privește introducerea și circulația în zonele protejate a plantelor, produselor vegetale și a altor obiecte care ar constitui un risc fitosanitar de un nivel inacceptabil cauzat de probabilitatea lor de a găzdui respectivele organisme dăunătoare de carantină pentru zone protejate. (30) Ar trebui adoptate cerințe generale cu privire la vehicule și materialul de ambalaj al plantelor, al produselor vegetale și al altor obiecte pentru a se asigura că acestea nu conțin organisme dăunătoare de carantină. (31) Statele membre ar trebui să desemneze stații de carantină. Ar trebui stabilite cerințe referitoare la desemnarea, funcționarea și supravegherea acestor stații de carantină, precum și la eliberarea de plante, produse vegetale sau alte obiecte din acele stații. În cazul în care aceste cerințe includ păstrarea unor liste cu personalul și vizitatorii care intră în stații, aceasta ar putea constitui o limitare a articolului 8 (protecția datelor cu caracter personal) din Carta drepturilor fundamentale. Totuși, această limitare este necesară și proporțională pentru atingerea obiectivului de interes general al prezentului regulament. (32) Dacă acest lucru este prevăzut de un acord bilateral încheiat de Uniune cu o țară terță, sau de legislația unei țări terțe, plantele, produsele vegetale și alte obiecte transportate de pe teritoriul Uniunii în țara terță în cauză ar trebui să se conformeze normelor menționate. (33) În cazul în care, în ceea ce privește anumite plante, produse vegetale sau alte obiecte deplasate de pe teritoriul Uniunii în țări terțe, nu se aplică niciun acord fitosanitar bilateral încheiat de Uniune cu o țară terță și nici legislația unei țări terțe, ar trebui oferită protecție țărilor terțe împotriva organismelor dăunătoare de carantină pentru UE din cauza naturii lor dăunătoare cunoscute, cu excepția cazului în care un organism dăunător de carantină este oficial cunoscut ca fiind prezent în țara terță în cauză și nu face obiectul niciunui control oficial, sau în cazul în care se poate presupune în mod rezonabil că acest organism de carantină pentru UE nu îndeplinește criteriile pentru a fi considerat organism dăunător de carantină pentru țara terță în cauză. (34) Pentru a asigura punerea în aplicare eficace a prezentului regulament, operatorii profesioniști supuși obligațiilor care decurg din prezentul regulament ar trebui înregistrați în registre stabilite de statele membre. Pentru a reduce sarcina administrativă, aceste registre ar trebui să includă, de asemenea, operatorii profesioniști care se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului (UE) nr..../.... privind......[15] [Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți numărul, titlul și, într-o notă de subsol, trimiterea JO la Regulamentul privind materialul de reproducere a plantelor]. (35) Operatorii profesioniști care își desfășoară activitatea la mai multe incinte ar trebui să aibă posibilitatea de a se înregistra separat pentru fiecare dintre incintele respective. (36) Pentru a facilita identificarea sursei unei infestări cu un organism dăunător de carantină, este necesar să se solicite operatorilor profesioniști să țină evidențe în ceea ce privește plantele, produsele vegetale și alte obiecte care le sunt furnizate de operatori profesioniști și pe care le furnizează altor operatori profesioniști. Având în vedere perioadele de latență ale unor organisme dăunătoare de carantină și timpul necesar pentru depistarea sursei de contaminare, înregistrările ar trebui să fie păstrate timp de trei ani. (37) Operatorii profesioniști ar trebui, de asemenea, să dispună de sisteme și proceduri care să le permită identificarea deplasărilor propriilor plante, produse vegetale și alte obiecte în spațiile lor. (38) Ar trebui solicitat un certificat fitosanitar în cazul introducerii din țări terțe pe teritoriul Uniunii, și în zone protejate, a anumitor plante, produse vegetale și a altor obiecte. Aceste plante, produse vegetale și alte obiecte ar trebui incluse într-o listă, din motive de claritate. (39) Aceste certificate fitosanitare ar trebui să fie conforme cu cerințele prevăzute de Directiva CIPP și să ateste conformitatea cu cerințele și măsurile stabilite în temeiul prezentului regulament. Pentru a asigura credibilitatea certificatelor fitosanitare, este necesar să se stabilească norme privind condițiile de valabilitate și de anulare a acestora. (40) Circulația în interiorul teritoriului Uniunii și înspre și în interiorul zonelor protejate a anumitor plante, produse vegetale și a altor obiecte ar trebui să fie permisă numai în cazul în care acestea sunt însoțite de un pașaport fitosanitar care atestă conformitatea cu cerințele și măsurile stabilite în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament. Aceste plante, produse vegetale și alte obiecte ar trebui incluse într-o listă, din motive de claritate. (41) Pașapoartele fitosanitare nu ar trebui să fie necesare pentru plante, produse vegetale și alte obiecte destinate utilizatorilor finali. (42) Pentru a asigura credibilitatea pașapoartelor fitosanitare, este necesar să se stabilească norme privind conținutul acestora. (43) Pașapoartele fitosanitare ar trebui, în general, să fie emise de către operatorii profesioniști. Dacă operatorii profesioniști nu au resursele necesare pentru emiterea pașapoartelor fitosanitare, ar trebui să existe posibilitatea ca, la solicitarea acestora, pașapoartele fitosanitare să fie emise de către autoritățile competente. (44) Ar trebui stabilite norme privind emiterea pașapoartelor fitosanitare, examinările necesare pentru emitere, autorizarea și supravegherea operatorilor profesioniști care eliberează pașapoarte fitosanitare, obligațiile operatorilor autorizați și retragerea autorizației respective. (45) Pentru a reduce sarcina operatorilor autorizați, examinările pentru emiterea pașapoartelor fitosanitare ar trebui combinate cu examinările necesare în conformitate cu Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru Publicații vă rugăm să introduceți numărul regulamentului privind materialul de reproducere a plantelor], după caz. (46) Operatorii autorizați ar trebui să posede cunoștințele necesare referitoare la organismele dăunătoare. (47) Anumiți operatori ar putea intenționa să stabilească un plan de gestionare a riscurilor fitosanitare care asigură și demonstrează că au un nivel ridicat de competență în domeniul fitosanitar și că prezintă un grad ridicat de conștientizare cu privire la riscurile pe care le prezintă etapele critice ale activității lor profesionale, ceea ce ar putea justifica aplicarea unor modalități speciale de control de către autoritățile competente. Ar trebui să se stabilească norme ale Uniunii privind conținutul acestor planuri. (48) Este necesar să se prevadă înlocuirea pașapoartelor fitosanitare și a certificatelor fitosanitare. (49) În cazurile de neconformitate cu normele Uniunii, pașapoartele fitosanitare ar trebui să fie eliminate, invalidate și, din motive de trasabilitate, păstrate. (50) Standardul internațional al FAO pentru măsurile fitosanitare nr. 15 prevede că materialele de ambalaj din lemn sunt marcate cu o anumită marcă, aplicată de operatori profesioniști autorizați și supravegheați în mod corespunzător. Prezentul regulament ar trebui să stabilească modelul și conținutul mărcii respective și autorizarea și supravegherea operatorilor profesioniști de pe teritoriul Uniunii care aplică această marcă. (51) Dacă acest lucru este impus de o țară terță, respectivele plante, produse vegetale sau alte obiecte ar trebui să fie deplasate de pe teritoriul Uniunii în respectiva țară terță însoțite de un certificat fitosanitar de export sau reexport. În ceea ce privește dispozițiile relevante ale CIPP, certificatele respective ar trebui să fie întocmite de către autoritățile competente, respectând conținutul modelelor de certificate de export și reexport prevăzute de Directiva CIPP. (52) Dacă o plantă, produs vegetal sau alt obiect este deplasat prin mai multe state membre înainte de a fi exportat către o țară terță, este important ca statul membru în care plantele, produsele vegetale sau alte obiecte au fost produse sau prelucrate să facă schimb de informații cu statul membru care eliberează certificatul fitosanitar de export. Acest schimb de informații este important pentru a permite atestarea de conformitate cu cerințele țării terțe. Prin urmare, trebuie elaborat un certificat de preexport armonizat pentru a se asigura că schimbul de informații are loc în mod uniform. (53) Comisia ar trebui să stabilească un sistem electronic pentru notificările necesare în conformitate cu prezentul regulament. (54) Pentru a se asigura că excepțiile privind organismele dăunătoare de carantină pentru UE utilizate în scopuri științifice, pentru teste, selecții de soiuri de plante, reproducere sau expoziții sunt puse în aplicare într-o manieră care nu prezintă niciun risc fitosanitar pentru teritoriul Uniunii sau pentru anumite părți ale acestuia, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele privind schimbul de informații între statele membre și Comisie cu privire la introducerea și circulația în interiorul teritoriului Uniunii a organismelor dăunătoare în cauză, la evaluarea și autorizarea respectivă și la monitorizarea conformității, precum și la măsurile în caz de nerespectare și la notificarea acestora. (55) Pentru a asigura un sistem eficace de notificări, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele care reglementează obligațiile de notificare privind prezența anumitor organisme dăunătoare de carantină pentru UE care încă nu a fost confirmată oficial, dar este suspectată. (56) Pentru a ține seama de progresele tehnice și științifice privind anchetele legate de prezența organismelor dăunătoare, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele pentru modificarea sau completarea elementelor care urmează să fie acoperite prin intermediul programelor multianuale de anchetă. (57) Pentru a asigura funcționarea eficientă a exercițiilor de simulare, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele care definesc frecvența, conținutul, formatul, precum și alte dispoziții privind exercițiile de simulare. (58) Pentru a garanta că sunt stabilite zone protejate și că acestea funcționează în mod fiabil, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele referitoare la anchetele care trebuie efectuate în scopul recunoașterii zonelor protejate și pentru a stabili dacă zonele protejate respectă cerințele respective. (59) Pentru a garanta aplicarea proporțională și limitată a derogărilor privind circulația plantelor, a produselor vegetale sau a altor obiecte în sau în interiorul zonelor de frontieră, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele privind lățimea maximă a zonelor de frontieră ale țărilor terțe și a zonelor de frontieră ale statelor membre, distanța maximă de deplasare a plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte în cauză în zonele de frontieră ale țării terțe și în zonele de frontieră ale statelor membre și procedurile privind autorizarea introducerii și deplasării în interiorul zonelor de frontieră ale statului membru a plantelor, produselor vegetale și a altor obiecte. (60) În vederea evitării riscurilor fitosanitare în timpul tranzitului de plante, de produse vegetale sau de alte obiecte, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele care definesc conținutul unei declarații în ceea ce privește transportarea de plante, de produse vegetale sau de alte obiecte, pe teritoriul Uniunii în scopul de a le deplasa într-o țară terță. (61) Pentru a se asigura că înregistrarea operatorilor profesioniști este proporțională cu obiectivul de control al riscurilor fitosanitare, ar trebui delegată Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE în ceea ce privește normele care definesc categoriile de operatori profesioniști care sunt scutiți de obligația de înscriere în registru și condițiile aferente. (62) Pentru a asigura credibilitatea certificatelor fitosanitare din țările terțe care nu sunt parte la CIPP, ar trebui delegată Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE în ceea ce privește normele de completare a condițiilor de acceptare a certificatelor fitosanitare din țările terțe respective. (63) În vederea reducerii la minimum a riscurilor fitosanitare ale plantelor, ale produselor vegetale sau ale altor obiecte transportate în interiorul teritoriului Uniunii, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele care definesc plafonul cantităților mici de anumite plante, produse vegetale sau alte obiecte care trebuie exceptate de la obligația privind pașapoartele fitosanitare. (64) Pentru a asigura fiabilitatea examinărilor plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte efectuate în vederea emiterii pașapoartelor fitosanitare, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele referitoare la examinarea vizuală, prelevarea de probe și testarea și utilizarea sistemelor de certificare. (65) Pentru a spori credibilitatea pașaportului fitosanitar, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele care definesc cerințele de calificare care trebuie îndeplinite de către operatorii profesioniști pentru ca aceștia să fie autorizați să emită pașapoarte fitosanitare. (66) Pentru consolidarea domeniului de aplicare și a utilității planului de gestionare a riscurilor fitosanitare, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele de completare sau de modificare a elementelor acoperite de acest plan. (67) Pentru a lua în considerare elaborarea de standarde internaționale, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele privind atestatele pentru mărfurile cu caracter specific, altele decât materialul de ambalaj din lemn, care ar necesita aplicarea unui atestat specific de conformitate cu normele din prezentul regulament. (68) Pentru a garanta utilitatea și fiabilitatea atestatelor și certificatelor de preexport oficiale, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele care definesc conținutul atestărilor oficiale, autorizarea și supravegherea operatorilor profesioniști care eliberează aceste atestate și conținutul certificatului de preexport. (69) Pentru a ține seama de progresele tehnice și științifice, precum și pentru a se adapta la o decizie a Consiliului European în conformitate cu articolul 355 alineatul (6) din TFUE, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește normele de modificare a anexelor la prezentul regulament. (70) Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia trebuie să asigure transmiterea simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și către Consiliu. (71) În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament cu privire la stabilirea unei liste a organismelor dăunătoare de carantină pentru UE, stabilirea unei liste a organismelor dăunătoare prioritare, stabilirea unor măsuri împotriva unor anumite organisme dăunătoare de carantină pentru UE, adoptarea unor măsuri pentru o perioadă limitată de timp în ceea ce privește riscurile fitosanitare pe care le prezintă organismele dăunătoare care se califică provizoriu ca organisme dăunătoare de carantină pentru UE, recunoașterea zonelor protejate recunoscute în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (h) primul paragraf din Directiva 2000/29/CE și stabilirea unei liste a organismelor dăunătoare de carantină pentru zone protejate din respectivele zone protejate, modificarea sau revocarea zonelor protejate, modificarea listei cu respectivele zone protejate, includerea pe listă a organismelor dăunătoare afectând calitatea pentru UE și a plantelor destinate plantării în cauză, alcătuirea unei liste cu plantele, produsele vegetale și alte obiecte a căror introducere și circulație în interiorul teritoriului Uniunii trebuie interzisă, precum și cu țările terțe în cauză, alcătuirea unei liste care conține plantele, produsele vegetale și alte obiecte, precum și cerințele pentru introducerea și circulația acestora în interiorul teritoriului Uniunii, cerințele țărilor terțe echivalente cerințelor care reglementează circulația în interiorul teritoriului Uniunii a plantelor, a produselor vegetale sau a altor obiecte, stabilirea unor condiții sau măsuri specifice privind introducerea anumitor plante, produse vegetale și a altor obiecte în zonele de frontieră din statele membre, adoptarea de măsuri temporare cu privire la introducerea și circulația în interiorul teritoriului Uniunii a plantelor destinate plantării provenite din țări terțe, alcătuirea unei liste care conține plante, produse vegetale și alte obiecte a căror introducere și deplasare în anumite zone protejate trebuie interzise, alcătuirea unei liste cu cerințele pentru introducerea și circulația în anumite zone protejate a plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte, includerea pe listă a plantelor, produselor vegetale și a altor obiecte, și respectivele țări terțe de origine sau de expediere pentru care un certificat fitosanitar este necesar în vederea introducerii lor pe teritoriul Uniunii, alcătuirea unei liste cu plantele, produsele vegetale și alte obiecte, și respectivele țări terțe de origine sau de expediere, pentru care trebuie solicitat un certificat fitosanitar pentru introducerea acestora în anumite zone protejate din țările terțe respective, alcătuirea unei liste care conține plantele, produsele vegetale și alte obiecte pentru care trebuie solicitat un pașaport fitosanitar în vederea introducerii acestora în interiorul anumitor zone protejate și stabilirea formatului pașaportului fitosanitar, Comisiei ar trebui să îi fie conferite competențe de executare. Competențele menționate trebuie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[16]. (72) Procedura de consultare ar trebui să fie utilizată pentru adoptarea listei inițiale a organismelor dăunătoare de carantină pentru UE având în vedere că faptul că lista inițială ar trebui să conțină, fără nicio modificare, doar organismele enumerate în partea A din anexa I la Directiva 2000/29/CE și secțiunea I din partea A din anexa II la directiva menționată anterior, pentru modificarea denumirii științifice a unui organism dăunător, în cazul în care o astfel de modificare este justificată pe baza evoluției cunoștințelor științifice, pentru adoptarea listei inițiale a zonelor protejate și a organismelor de carantină pentru zone protejate din respectivele zone având în vedere faptul că lista inițială ar trebui să conțină, fără nicio modificare, doar zonele protejate recunoscute în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) litera (h) primul paragraf din Directiva 2000/29/CE și organismele dăunătoare de carantină pentru zone protejate enumerate în partea B din anexa I și partea B din anexa II la Directiva 2000/29/CE, pentru modificarea și revocarea zonelor protejate, pentru adoptarea listei inițiale a organismelor dăunătoare afectând calitatea pentru UE având în vedere că faptul că lista inițială ar trebui să preia, fără nicio modificare, organismele dăunătoare enumerate în anumite directive privind producția și comercializarea semințelor și a materialului de reproducere a plantelor, pentru adoptarea listei inițiale de plante, produse vegetale și alte obiecte a căror introducere și circulație în interiorul teritoriului Uniunii trebuie interzisă având în vedere că faptul că lista inițială ar trebui să preia fără nicio modificare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte, precum și interdicțiile și țările terțe în cauză, în conformitate cu partea A din anexa III la Directiva 2000/29/CE, împreună cu codurile din Nomenclatura combinată aferente (codurile NC), pentru adoptarea listei inițiale de plante, produse vegetale și alte obiecte a căror introducere și circulație în interiorul teritoriului Uniunii trebuie supusă unor cerințe speciale având în vedere că faptul că lista inițială ar trebui să preia, fără nicio modificare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte, precum și cerințele și țările terțe în cauză, în conformitate cu partea A din anexa IV la Directiva 2000/29/CE, împreună cu codurile din Nomenclatura combinată aferente (codurile NC), pentru adoptarea listei inițiale de plante, produse vegetale și alte obiecte a căror introducere în anumite zone protejate trebuie să fie interzisă având în vedere faptul că lista inițială ar trebui să preia, fără nicio modificare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte, precum și interdicțiile și țările terțe respective, astfel cum este stabilit în partea B din anexa III la Directiva 2000/29/CE, împreună cu codurile din Nomenclatura combinată aferente (codurile NC), pentru adoptarea listei inițiale de plante, produse vegetale și alte obiecte a căror introducere și circulație în anumite zone protejate trebuie să facă obiectul unor cerințe speciale având în vedere faptul că lista inițială ar trebui să preia, fără nicio modificare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte, precum și cerințele astfel cum este stabilit în partea B din anexa IV la Directiva 2000/29/CE, împreună cu codurile din Nomenclatura combinată aferenta (codurile NC), pentru adoptarea listei inițiale de plante, produse vegetale și alte obiecte și țările terțe de origine sau de expediere respective pentru care este solicitat un pașaport fitosanitar pentru a putea fi introduse pe teritoriul Uniunii, având în vedere că lista inițială ar trebui să preia, fără nicio modificare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte enumerate la punctul I din partea B din anexa V la Directiva 2000/29/CE, pentru adoptarea listei inițiale de plante, produse vegetale și alte obiecte pentru care este solicitat un pașaport fitosanitar pentru a putea fi introduse în anumite zone protejate, având în vedere că lista inițială ar trebui să preia, fără nicio modificare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte enumerate la punctul II din partea B din anexa V la Directiva 2000/29/CE, pentru adoptarea listei inițiale de plante, produse vegetale și alte obiecte pentru care este solicitat un pașaport fitosanitar pentru a putea circula pe teritoriul Uniunii, având în vedere că lista inițială ar trebui să preia, fără nicio modificare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte enumerate la punctul I din partea A din anexa V la Directiva 2000/29/CE și pentru adoptarea listei inițiale de plante, produse vegetale și alte obiecte pentru care este solicitat un pașaport fitosanitar pentru a putea fi introduse în anumite zone protejate, având în vedere că lista inițială ar trebui să preia, fără nicio modificare, plantele, produsele vegetale și alte obiecte enumerate la punctul II din partea A din anexa V la Directiva 2000/29/CE. (73) Directiva 74/647/CEE a Consiliului din 9 decembrie 1974 privind combaterea tortricidelor la frunzele garoafelor de grădină[17] și Directiva 69/466/CEE a Consiliului din 8 decembrie 1969 privind combaterea păduchelui verde de San José[18] stabilesc măsuri privind controlul organismelor dăunătoare respective. De la intrarea în vigoare a directivelor respective, organismele dăunătoare în cauză s-au răspândit pe întreg teritoriul Uniunii, ceea ce înseamnă că nu mai pot fi izolate. Prin urmare, respectivele directive ar trebui abrogate. (74) Directiva 69/464/CEE a Consiliului din 8 decembrie 1969 privind combaterea râiei negre a cartofului[19], Directiva 93/85/CEE a Consiliului din 4 octombrie 1993 privind combaterea veștejirii bacteriene a cartofilor[20], Directiva 98/57/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind controlul Ralstonia solanacearum (Smith) Yabuuchi et al[21] și Directiva 2007/33/CE Consiliului din 11 iunie 2007 privind combaterea nematozilor și de abrogare a Directivei 69/465/CE[22] ar trebui abrogate, deoarece ar trebui adoptate noi măsuri privind organismele dăunătoare în cauză, în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament. Având în vedere timpul și resursele necesare adoptării acestor noi măsuri, actele respective ar trebui abrogate până în 2021. (75) Regulamentul (UE) nr..../2013 privind......[23] [Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți numărul și titlul Regulamentului de stabilire a unor dispoziții pentru gestionarea cheltuielilor privind lanțul alimentar, sănătatea și bunăstarea animalelor, sănătatea plantelor și materialul de reproducere a plantelor și, în nota de subsol, trimiterea la Jurnalul Oficial] stabilește că subvențiile pentru măsurile împotriva organismelor dăunătoare trebuie să vizeze anumite organisme dăunătoare enumerate în anexele la Directiva 2000/29/CE și anumite organisme dăunătoare care nu sunt enumerate în anexele respective, însă fac temporar obiectul unor măsuri ale Uniunii adoptate în acest scop. Prezentul regulament stabilește categoria organismelor dăunătoare prioritare. Este oportun ca anumite măsuri luate de statele membre în ceea ce privește organismele dăunătoare prioritare să poată fi eligibile pentru granturi din partea Uniunii, inclusiv compensațiile plătite operatorilor profesioniști pentru valoarea plantelor, a produselor vegetale și a altor obiecte, care sunt supuse distrugerii în conformitate cu măsurile de eradicare prevăzute în prezentul regulament. Regulamentul (UE) nr. XXX/2013 ar trebui modificat în consecință. (76) Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume garantarea unei abordări armonizate în ceea ce privește măsurile de protecție împotriva organismelor dăunătoare plantelor, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, prin urmare, având în vedere efectul pe care îl produce, complexitatea, caracterul transfrontalier și caracterul internațional, acesta poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității enunțat la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv, (77) Pentru întreprinderile mici și mijlocii, prezentul regulament nu creează o sarcină administrativă disproporționată și nu are niciun impact economic asupra acestora. În temeiul prezentului regulament, pe baza consultărilor cu părțile interesate, situația specială a întreprinderilor mici și mijlocii a fost luată în considerare atunci când a fost posibil. Nu a fost luată în considerare o posibilă scutire universală pentru microîntreprinderi, care constituie majoritatea societăților, având în vedere obiectivul (obiectivele) de politică publică de protejare a sănătății plantelor. (78) Prezentul regulament respectă Directiva CIPP, acordul privind aplicarea măsurilor sanitare și fitosanitare (Acordul SPS) și orientările stabilite în cadrul acestora. (79) Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și se conformează principiilor recunoscute, în special, de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și, în special, respectarea vieții private și de familie, dreptul la proprietate, protecția datelor cu caracter personal, libertatea de a desfășura activități economice și libertatea artei și științei. Prezentul regulament ar trebui aplicat de către statele membre cu respectarea acestor drepturi și principii, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Capitolul I Obiect, domeniu de aplicare și definiții Articolul 1 Obiect și domeniu de aplicare 1. Prezentul regulament stabilește norme pentru determinarea riscurilor fitosanitare prezentate de orice specie, sușă sau biotip de agenți patogeni, animale sau plante parazite dăunătoare plantelor sau produselor vegetale (denumite în continuare „organisme dăunătoare”) și măsuri pentru a reduce aceste riscuri la un nivel acceptabil. 2. În sensul prezentului regulament, trimiterile la țări terțe se citesc ca trimiteri la țările terțe și la teritoriile enumerate în anexa I. În sensul prezentului regulament, trimiterile la teritoriul Uniunii se citesc ca trimiteri la teritoriul Uniunii fără teritoriile enumerate în anexa I. În conformitate cu articolul 98, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate de modificare a anexei I pentru a se asigura că domeniul de aplicare al prezentului regulament este limitat la partea europeană a teritoriului Uniunii. Modificarea respectivă trebuie să fie una dintre următoarele: (a) o adăugare la anexa I a unuia sau a mai multor teritorii care sunt menționate la articolul 355 alineatul (1) din tratat; (b) o eliminare din anexa I a unuia sau a mai multor teritorii care sunt menționate la articolul 355 alineatul (2) din tratat. Articolul 2 Definiții În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții: (1) „plante” înseamnă plante vii și următoarele părți vii ale plantelor: (a) semințele din punct de vedere botanic, altele decât cele care nu sunt destinate plantării; (b) fructele, din punct de vedere botanic; (c) legumele; (d) tuberculii, cormii, bulbii, rizomii, rădăcinile, portaltoaiele, stolonii; (e) lăstarii, tulpinile, stolonii aerieni; (f) florile tăiate; (g) ramurile cu frunze; (h) copacii tăiați care își păstrează foliajul; (i) frunzele, foliajul; (j) culturile de țesuturi de plante, inclusiv culturile celulare, germoplasma, meristemele, clonele himerice, materialul micropropagat; (k) polenul viu; (l) mugurii, butașii, ramurile cu grefe, grefonii, grefele; (2) „produse vegetale” înseamnă produsele de origine vegetală neprelucrate sau care au fost supuse unei simple pregătiri, în măsura în care acestea nu sunt plante. Cu excepția cazului în care se prevede altfel, lemnul trebuie considerat un „produs vegetal” doar dacă nu a fost supus prelucrării în vederea eliminării riscurilor fitosanitare și dacă îndeplinește unul sau mai multe dintre următoarele aspecte: (a) își păstrează total sau parțial suprafața rotundă naturală, cu sau fără scoarță; (b) nu și-a păstrat suprafața rotundă naturală din cauza tăierii cu ferăstrăul, a tăierii sau a scindării; (c) este sub formă de așchii, particule, rumeguș, deșeuri de lemn, talaș sau resturi și nu a fost supus prelucrării care implică utilizarea cleiului, a căldurii sau a presiunii sau a unei combinații din acestea pentru a produce peletă, brichete, placaj sau plăci aglomerate; (d) este utilizat, sau este destinat a fi utilizat ca material de ambalaj sau dunaj, indiferent dacă este sau nu efectiv utilizat pentru transportul de mărfuri. (3) „plante destinate plantării” înseamnă plante care pot produce și sunt destinate să producă plante întregi și care sunt destinate pentru a fi plantate, replantate sau pentru a rămâne plantate; (4) „alt obiect” înseamnă orice material sau obiect, altul decât plantele sau produsele vegetale, susceptibil de a purta sau de a răspândi organisme dăunătoare, inclusiv pământul sau mediul de cultură; (5) „autoritate competentă” înseamnă o autoritate competentă în sensul articolului 2 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind controalele oficiale]; (6) „lot” înseamnă un ansamblu de unități ale aceluiași produs, care poate fi identificat în scopuri fitosanitare prin omogenitatea compoziției și a originii sale și care face parte dintr-un transport; (7) „operator profesionist” înseamnă orice persoană, de drept public sau de drept privat, implicată profesional în una sau mai multe din activitățile următoare privind plantele, produsele vegetale și alte obiecte: (a) plantare; (b) cultivare; (c) producție; (d) introducerea și circulația în interiorul și în afara teritoriului Uniunii; (e) punerea pe piață; (8) „utilizator final” înseamnă orice persoană, acționând în scopuri care se află în afara activității sale comerciale sau profesionale, care dobândește pentru uzul său propriu plante sau produse vegetale; (9) „test” înseamnă o examinare oficială, alta decât cea vizuală, pentru a determina dacă sunt prezente organisme dăunătoare sau pentru a le identifica; (10) „tratare” înseamnă o procedură de ucidere, inactivare sau îndepărtare a organismelor dăunătoare, sau de sterilizare sau devitalizare a acestora. Capitolul II Organisme dăunătoare de carantină Secțiunea 1 Organisme dăunătoare de carantină Articolul 3 Definiția organismelor dăunătoare de carantină Un organism dăunător este numit „organism dăunător de carantină” într-un teritoriu definit dacă îndeplinește toate condițiile următoare: (a) identitatea sa este stabilită, în sensul punctului (1) din secțiunea 1 din anexa II; (b) nu este prezent pe respectivul teritoriu, în sensul punctului (2) litera (a) din secțiunea 1 din anexa II, sau, dacă este prezent, răspândirea sa este foarte limitată pe teritoriul respectiv, în sensul punctului (2) literele (b) și (c) din secțiunea 1 din anexa II; (c) poate intra pe teritoriul respectiv, își poate perpetua apoi existența pe teritoriul respectiv într‑un viitor apropiat (denumit în continuare: a se stabili) și se poate răspândi în respectivul teritoriu sau, dacă este prezent, în acele zone restrânse de răspândire, în conformitate cu punctul 3 din secțiunea 1 din anexa II; (d) introducerea, stabilirea și răspândirea sa ar avea, în sensul punctului (4) din secțiunea 1 din anexa II, un impact economic, de mediu sau social inacceptabil asupra teritoriului respectiv, sau, dacă este prezent, asupra acelor părți restrânse în care este răspândit; precum și (e) sunt disponibile măsuri fezabile și eficiente pentru a împiedica intrarea, stabilirea sau răspândirea respectivului organism dăunător pe teritoriul respectiv, precum și pentru atenuarea riscurilor și impacturilor fitosanitare. Secțiunea 2 organisme dăunătoare de carantină pentru UE Articolul 4 Definiția organismelor dăunătoare de carantină pentru UE Un organism de carantină este numit organism dăunător de carantină pentru UE dacă teritoriul delimitat menționat în teza introductivă de la articolul 3 este teritoriu al Uniunii și dacă se găsește în lista la care se face referire în articolul 5 alineatul (2). Articolul 5 Interzicerea introducerii și circulației organismelor dăunătoare de carantină pentru UE 1. Organismele dăunătoare de carantină pentru UE nu se introduc și nu se pun în circulație pe teritoriul Uniunii. Nu se iau mod intenționat măsuri care pot contribui la introducerea, stabilirea și răspândirea pe teritoriul Uniunii a unui organism dăunător de carantină pentru UE. 2. Comisia întocmește, prin intermediul unui act de punere în aplicare, o listă de organisme dăunătoare care îndeplinesc condițiile menționate la articolul 3 literele (b), (c) și (d) în ceea ce privește teritoriul Uniunii care este numită „lista organismelor dăunătoare de carantină pentru UE”. Lista respectivă cuprinde organismele dăunătoare enumerate în partea A din anexa I la Directiva 2000/29/CE și secțiunea I din partea A din anexa II la directiva menționată anterior. Organismele dăunătoare care sunt indigene oricărei părți din teritoriul Uniunii, fie în mod natural, fie datorită introducerii lor din afara teritoriului Uniunii, trebuie marcate în respectiva listă ca organisme dăunătoare despre care se știe că sunt prezente pe teritoriul Uniunii. Organismele dăunătoare care nu sunt indigene niciunei părți din teritoriul Uniunii trebuie marcate în această listă ca organisme dăunătoare despre care nu se știe că sunt prezente pe teritoriul Uniunii. Actul de punere în aplicare respectiv se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 99 alineatul (2). 3. Comisia modifică actul de punere în aplicare menționat la alineatul (2), dacă o evaluare demonstrează că un organism dăunător care nu figurează în acest act îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 3 literele (b), (c) și (d), în ceea ce privește teritoriul Uniunii, sau că un organism dăunător care figurează în actul respectiv nu mai îndeplinește una sau mai multe dintre condițiile respective. În primul caz, Comisia adaugă organismul dăunător în cauză pe lista la care se face referire la punctul 2, iar în cel de-al doilea caz, Comisia elimină organismul dăunător în cauză de pe lista respectivă. Comisia pune evaluările respective la dispoziția statelor membre. Actele de punere în aplicare care modifică actul de punere în aplicare prevăzut la alineatul (2) se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 99 alineatul (3). Aceeași procedură se aplică și unei abrogări sau unei înlocuiri a actului de punere în aplicare menționat la alineatul (2). 4. Comisia modifică actul de punere în aplicare menționat la alineatul (2) prin modificarea denumirii științifice a unui organism dăunător, în cazul în care o astfel de modificare este justificată de evoluția cunoștințelor științifice. Aceste acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura consultativă menționată la articolul 99 alineatul (2). Articolul 6 Organisme dăunătoare prioritare 1. Un organism dăunător de carantină pentru UE este un organism dăunător prioritar dacă îndeplinește toate condițiile următoare: (a) îndeplinește, în ceea ce privește teritoriul Uniunii, condiția stabilită la litera (a) sau la litera (b) de la punctul (2) din secțiunea 1 din anexa II; (b) impactul său economic, de mediu sau social potențial este foarte grav pentru teritoriul Uniunii, astfel cum se prevede în secțiunea 2 din anexa II; (c) figurează în lista prevăzută la alineatul (2). 2. Prin intermediul unui act de punere în aplicare, Comisia întocmește și modifică o listă a organismelor dăunătoare prioritare, denumită în continuare: „lista organismelor dăunătoare prioritare”. Dacă rezultatele unei evaluări arată că un organism dăunător de carantină pentru UE îndeplinește condițiile prevăzute la alineatul (1), sau că un organism dăunător nu mai îndeplinește una sau mai multe dintre aceste condiții, Comisia modifică actul de punere în aplicare menționat la primul paragraf prin adăugarea sau eliminarea organismului dăunător în cauză din lista respectivă. Comisia pune evaluările respective la dispoziția statelor membre. Numărul de organisme dăunătoare prioritare nu trebuie să depășească 10 % din numărul de organisme dăunătoare de carantină pentru UE enumerate în conformitate cu articolul 5 alineatele (2) și (3). Dacă numărul de organisme dăunătoare prioritare a depășit 10 % din numărul de organisme dăunătoare de carantină pentru UE enumerate în conformitate cu articolul 5 alineatele (2) și (3), Comisia modifică actul de punere în aplicare menționat la primul paragraf adaptând în mod corespunzător numărul de organisme dăunătoare din lista respectivă, pe baza impactului lor economic, de mediu sau social potențial, conform secțiunii 2 din anexa II. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 99 alineatul (3) Din motive imperioase de urgență justificate în mod corespunzător cu privire la un risc fitosanitar grav, Comisia adoptă acte de punere în aplicare imediat aplicabile, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 99 alineatul (4), care enumeră organismele dăunătoare de carantină pentru UE ca organisme dăunătoare prioritare. Articolul 7 Modificarea secțiunii 1 și a secțiunii 2 din Anexa II 1. Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 98 privind modificarea secțiunii 1 din anexa II care stipulează criteriile pentru identificarea organismelor dăunătoare care pot fi considerate organisme dăunătoare de carantină, în ceea ce privește identitatea organismelor dăunătoare, prezența acestora, capacitatea lor de intrare, stabilire și răspândire, precum și impactul lor economic, social și de mediu potențial, luând în considerare evoluția cunoștințelor științifice și tehnice. 2. Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 98 privind modificarea secțiunii 2 din anexa II care stipulează criteriile pentru identificarea organismelor dăunătoare de carantină pentru UE care se califică drept organisme dăunătoare prioritare, în ceea ce privește impactul lor economic, social și de mediu potențial, luând în considerare evoluția cunoștințelor științifice și tehnice. Articolul 8 Organisme dăunătoare de carantină pentru UE utilizate în scopuri științifice, pentru teste, pentru selecții de soiuri de plante, reproducere sau expoziții 1. Prin derogare de la articolul 5 alineatul (1), statele membre pot, la cerere, să autorizeze introducerea și circulația pe teritoriul lor a organismelor dăunătoare de carantină pentru UE utilizate în scopuri științifice, pentru teste, selecții de soiuri, reproducere sau expoziții dacă sunt îndeplinite toate condițiile următoare : (a) introducerea, circulația și utilizarea organismului dăunător în cauză nu duc la instalarea sau răspândirea respectivului organism dăunător în interiorul teritoriului Uniunii dacă sunt impuse restricții adecvate; (b) unitățile de depozitare în care este păstrat organismul dăunător și unitățile de carantină, astfel cum se menționează la articolul 56, în care urmează să fie utilizat organismul dăunător sunt adecvate; (c) calificările științifice și tehnice ale personalului care trebuie să efectueze activitățile ce implică respectivul organism dăunător sunt adecvate. 2. Autoritatea competentă evaluează riscul de stabilire și de răspândire a organismului dăunător în cauză, astfel cum se menționează la alineatul (1) litera (a), luând în considerare identitatea, biologia și mijloacele de răspândire ale organismului dăunător, activitatea avută în vedere, interacțiunea cu mediul și alți factori relevanți cu privire la riscul prezentat de respectivul dăunător. Aceasta evaluează unitățile de depozitare în care trebuie păstrat organismul dăunător, astfel cum se specifică la alineatul (1) litera (b), precum și calificările științifice și tehnice ale personalului care trebuie să efectueze activitățile ce implică respectivul organism dăunător, astfel cum se specifică la alineatul (1) litera (c). Pe baza acestor evaluări, autoritatea competentă autorizează introducerea sau circulația organismului dăunător în interiorul teritoriului Uniunii dacă sunt îndeplinite cerințele prevăzute la alineatul (1). 3. Dacă se acordă o autorizație, aceasta include toate condițiile următoare: (a) organismul dăunător trebuie păstrat în unități de depozitare pe care autoritățile competente le-au considerat adecvate și le-au menționat în autorizație; (b) activitatea care implică organismul dăunător trebuie să se desfășoare într-o unitate de carantină desemnată în conformitate cu articolul 56 de autoritatea competentă și menționată în autorizație; (c) activitatea care implică organismul dăunător trebuie efectuată de personal ale cărui calificări tehnice și științifice sunt considerate adecvate de autoritatea competentă și menționate în autorizație; (d) organismul dăunător trebuie să fie însoțit de autorizație când este introdus sau deplasat în interiorul teritoriului Uniunii. 4. Autorizația se limitează la cantitatea care este adecvată pentru activitatea în cauză și nu depășește capacitatea unității de carantină desemnate. Aceasta trebuie să includă restricțiile necesare pentru a atenua în mod adecvat riscul de stabilire și răspândire a dăunătorului de carantină pentru UE în cauză. 5. Autoritatea competentă monitorizează respectarea condițiilor menționate la alineatul (3) și limitarea și restricțiile la care se face referire la alineatul (4) și ia măsurile necesare în cazul în care condițiile, limitarea sau restricțiile respective nu sunt respectate. Dacă este cazul, aceste măsuri presupun revocarea autorizației menționate la alineatul (1). 6. Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 98, de stabilire a unor norme detaliate privind: (a) schimbul de informații între statele membre și Comisie referitoare la introducerea și circulația în interiorul teritoriului Uniunii a organismului dăunător în cauză; (b) evaluările și autorizația la care se face referire la alineatul (2); și (c) monitorizarea conformității, măsuri în caz de nerespectare și notificarea acestora, astfel cum se prevede la alineatul (5). Articolul 9 Notificarea autorităților competente cu privire la organismele dăunătoare de carantină pentru UE 1. În cazul în care orice persoană constată prezența unui organism dăunător de carantină pentru UE sau are motive să suspecteze o asemenea prezență, persoana în cauză informează, în scris, autoritatea competentă cu privire la acest lucru în termen de zece zile calendaristice. 2. În cazul în care autoritatea competentă solicită acest lucru, persoana menționată la alineatul (1) furnizează acesteia informațiile de care dispune cu privire la prezența dăunătorului respectiv. Articolul 10 Măsuri în cazul suspectării prezenței unui organism dăunător de carantină pentru UE Dacă o autoritate competentă suspectează prezența unui organism dăunător de carantină pentru UE într-o parte din teritoriul statului membru respectiv unde prezența organismului dăunător respectiv nu a fost cunoscută până atunci, aceasta ia imediat măsurile necesare pentru a confirma oficial dacă respectivul dăunător este prezent sau nu. Articolul 11 Notificarea Comisiei și a celorlalte state membre cu privire la organismele dăunătoare de carantină pentru UE 1. Un stat membru informează Comisia și celelalte state membre, prin intermediul sistemului electronic de notificare menționat la articolul 97, dacă este îndeplinit unul din următoarele puncte: (a) autoritatea sa competentă a primit un diagnostic de la un laborator oficial, astfel cum se menționează la articolul 36 din Regulamentul (UE) nr..../.... [Oficiul pentru Publicații, vă rugăm să introduceți numărul Regulamentului privind controalele oficiale], care confirmă (denumit în continuare: „care confirmă oficial”) prezența pe teritoriul său a unui organism dăunător de carantină pentru UE despre care