RO    RO 
 
 
 COMISIA  
EUROPEANĂ  ÎNALTUL REPREZENTANT AL  
UNIUNII PENTRU AFACERI  
EXTERNE ȘI POLITICA  
DE SECURITATE  
Bruxelles, 13.9.2017  
JOIN(2017) 450 final  
  
COMUNICARE COMUNĂ CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIU  
Reziliență, prevenire și apărare: construirea unei securități cibernetice puternice pentru 
UE  
 
2 
 1. INTRODUCERE  
Securitatea cibernetică este esențială atât pentru prosperitatea noastră, cât și pentru siguranța 
noastră. Întrucât viața noastră cotidiană și economiile noastre depind tot mai mult de 
tehnologiile digitale, suntem din ce în ce mai expuși. Incidentele de securitate cibernetică se 
diversifică în ceea ce privește atât entitatea responsab ilă, cât și scopul urmărit. Activitățile 
cibernetice răuvoitoare ne amenință nu numai economiile și realizarea unei piețe unice 
digitale, ci și funcționarea democrațiilor, libertatea și valorile noastre. Securitatea noastră 
viitoare depinde de transformare a capacității noastre de a proteja UE împotriva amenințărilor 
cibernetice: atât infrastructura civilă, cât și capacitatea militară se bazează pe sisteme digitale 
securizate. Acest lucru a fost recunoscut în cadrul Consiliului European din iunie 20171, 
precum și în Strategia globală pentru politica externă și de securitate a Uniunii Europene2. 
Riscurile cresc exponențial. Studiile sugerează că impactul economic al criminalității 
cibernetice a crescut de cinci ori în perioada 2013 - 2017 și ar putea crește de  încă patru ori 
până în 20193. Programele de șantaj digital ( ransomware)4 s-au dezvoltat în special, cele mai 
recente atacuri5 reflectând o creștere dramatică a activităților de criminalitate cibernetică. Cu 
toate acestea, programele de șantaj digital nu s unt singura amenințare.  
Amenințările cibernetice vin atât din partea actorilor statali, cât și din partea actorilor 
nestatali: acestea sunt, în general, motivate de profit, însă pot fi, de asemenea, politice și 
strategice. Amenințarea infracțională este i ntensificată prin estomparea graniței dintre 
criminalitatea cibernetică și criminalitatea „tradițională”, întrucât infractorii utilizează 
internetul atât ca o modalitate de a -și intensifica activitățile, cât și ca o sursă pentru a găsi noi 
metode și instru mente în scopul de a săvârși infracțiuni6. Cu toate acestea, în marea majoritate 
a cazurilor, șansele de a identifica infractorul sunt minime, iar șansele de a -l urmări penal sunt 
chiar mai mici.  
În același timp, actorii statali își îndeplinesc din ce în ce mai mult obiectivele geopolitice nu 
numai prin instrumentele tradiționale, cum ar fi forța armată, ci și prin intermediul unor 
instrumente cibernetice mai discrete, care includ influențarea proceselor democratice la nivel 
intern. Utilizarea spațiului ci bernetic ca un câmp de război, fie în întregime, fie ca parte a unei 
abordări hibride, este recunoscută în prezent la scară largă. Campaniile de dezinformare, 
știrile false și operațiunile cibernetice care vizează infrastructurile critice sunt din ce în ce  mai 
răspândite și necesită un răspuns. Din acest motiv, în documentul său de reflecție privind 
viitorul apărării europene7, Comisia a subliniat importanța cooperării în domeniul apărării 
cibernetice.  
Dacă nu ne vom îmbunătăți în mod considerabil securitat ea cibernetică, atunci riscul va crește 
proporțional cu transformarea digitală. Zeci de miliarde de dispozitive care fac parte din 
                                                            
1 http://www.consilium.europa.eu/ro/press/press -releases/2017/06/23 -euco -conclusions/ .  
2 http://europa.e u/globalstrategy/ .  
3 A se vedea, de exemplu, McAfee & Centrul pentru studii strategice și internaționale Net losses:  Estimating 
the Global Cost of Cybercrime  (Pierderile nete: estimarea costului global al criminalității cibernetice), 2014.  
4 „Programul d e șantaj digital” este un tip de program malware care împiedică sau limitează accesul 
utilizatorilor la sistemul lor, fie prin blocarea ecranului sistemului, fie prin blocarea fișierelor utilizatorilor, 
până când se plătește o răscumpărare.  
5 În mai 2017,  atacul cibernetic  „WannaCry” care a utilizat un program de șantaj digital a afectat peste 
400 000 de calculatoare din peste 150 de  țări. O lună mai târziu, atacul cibernetic „Petya”, care a utilizat un 
program de șantaj digital, a lovit Ucraina și o serie de societăți din întreaga lume.  
6 Europol, Serious and Organised Crime Threat Assessment  (Evaluarea amenințării pe care o reprezintă  
formele grave de criminalitate și criminalitatea organizată), 2017.  
7 https://ec.europa.eu/commission/sites/beta -political/files/reflection -paper -defence_ro.pdf .  
 
3 
 „internetul obiectelor” vor fi conectate la internet până în 2020, însă securitatea cibernetică nu 
reprezintă încă o priorita te în procesul de concepere a acestora8. Incapacitatea de a proteja 
dispozitivele care vor controla rețelele electrice, mașinile și rețelele de transport, fabricile, 
finanțele, spitalele și locuințele noastre ar putea avea consecințe devastatoare și ar put ea 
afecta profund încrederea consumatorilor în tehnologiile emergente. Riscul de atacuri 
motivate politic asupra țintelor civile și deficiențele în ceea ce privește apărarea militară 
împotriva criminalității cibernetice sporesc și mai mult pericolul.  
Abordarea stabilită în prezenta comunicare comună va plasa UE într -o poziție mai bună 
pentru a face față acestor amenințări. Aceasta ar consolida o mai mare reziliență și autonomie 
strategică, contribuind la sporirea capacităților în materie de tehnologie și de competențe, 
precum și la construirea unei piețe unice puternice. Acest lucru necesită structuri adecvate 
care să consolideze securitatea cibernetică și să reacționeze în caz de necesitate, cu implicarea 
deplină a tuturor actorilor principali. De asem enea, abordarea ar descuraja cu mai mare succes 
atacurile cibernetice, prin intensificarea activităților pentru a detecta, a depista și a trage la 
răspundere persoanele responsabile de atacuri. Aceasta ar recunoaște, de asemenea, 
dimensiunea globală a secu rității cibernetice prin dezvoltarea cooperării internaționale ca o 
platformă pentru poziția de lider a UE în ceea ce privește securitatea cibernetică. Aceste 
măsuri se bazează pe abordările privind piața unică digitală, strategia globală, Agenda 
europeană  privind securitatea9, Cadrul comun privind contracararea amenințărilor hibride10 și 
Comunicarea privind lansarea Fondului european de apărare1112. 
UE abordează deja în activitatea sa multe dintre aceste aspecte: este momentul de a reuni 
diversele fluxuri de activități. În 2013, UE a stabilit o strategie de securitate cibernetică prin 
care lansează o serie de fluxuri de activități principale în vederea îmbunătățirii rezilienței 
cibernetice13. Principalele sale obiective și principii, de a promova un ecosistem c ibernetic 
fiabil, sigur și deschis, rămân valabile. Cu toate acestea, amenințările aflate în continuă 
evoluție și intensificare solicită luarea mai multor măsuri pentru a rezista în fața atacurilor și a 
le descuraja în viitor14.  
UE este în măsură să aborde ze securitatea cibernetică, având în vedere domeniul de aplicare a 
politicilor sale și instrumentele, structurile și capacitățile de care dispune. În timp ce statele 
membre rămân responsabile de securitatea națională, amploarea și caracterul transfrontalie r al 
amenințării reprezintă argumente puternice pentru ca acțiunea UE să furnizeze stimulente și 
sprijin statelor membre pentru a dezvolta și a menține capacități naționale sporite și 
îmbunătățite în domeniul securității cibernetice, construind, în același  timp, capacități la 
nivelul UE. Această abordare are scopul de a mobiliza toți actorii – UE, statele membre, 
industria și cetățenii – în scopul de a acorda securității cibernetice prioritatea necesară pentru 
a consolida reziliența și a furniza un răspuns mai bun din partea UE la atacurile cibernetice. 
                                                            
8 Soluții IDC și TXT (2014), SMART 2013/0037 Cloud and IoT combination  (Combinația cloud și internetul 
obiectelor), studiu efectuat pentru Comisia Europeană.  
9 COM (2015) 185 final.  
10 JOIN(2016) 18 final.  
11 COM(2017) 295.  
12 De asemenea, abordarea este susținută de consilierea științifică independentă furnizată de mecanismul de 
consi liere științifică format din grupul la nivel înalt de consilieri științifici  al Comisiei Europene (a se vedea 
referințele de mai jos).  
13 JOIN(2013) 1 final. O evaluare a strategiei este disponibilă în documentul de lucru al serviciilor Comisiei 
SWD (2017) 295.  
14 Cu excepția cazului în care se precizează altfel, propunerile din prezenta Comunicare sunt neutre din punct 
de vedere bugetar. Orice inițiativă care are implicații bugetare va urma în mod corespunzător procedurile 
bugetare anuale și nu poate aduce atingere următorului cadru financiar multianual post -2020.  
 
4 
 Aceasta va introduce măsuri concrete pentru a contribui la depistarea și investigarea oricăror 
forme de incidente cibernetice împotriva UE și împotriva statelor sale membre, precum și 
pentru a răspunde în mod  adecvat, inclusiv prin urmărirea penală a infractorilor. Abordarea va 
permite luarea unor măsuri de către UE la nivel extern pentru a promova în mod eficace 
securitatea cibernetică la nivel mondial. Rezultatul va fi o trecere pentru UE de la o abordare 
reactivă la una proactivă pentru protejarea prosperității, a societății și a valorilor europene, 
precum și a drepturilor și libertăților fundamentale, răspunzând atât la amenințările existente, 
cât și la cele viitoare.  
2. CONSOLIDAREA REZILIENȚEI UE LA ATAC URILE CIBERNETICE  
O reziliență cibernetică puternică necesită o abordare cuprinzătoare și colectivă. Aceasta 
necesită structuri mai solide și mai eficace pentru a promova securitatea cibernetică și a 
răspunde la atacurile cibernetice în statele membre, pre cum și la nivelul instituțiilor, agențiilor 
și organismelor UE. De asemenea, aceasta necesită o abordare mai cuprinzătoare și trans -
sectorială privind consolidarea rezilienței cibernetice și a autonomiei strategice, cu o piață 
unică puternică, progrese maj ore în ceea ce privește capacitatea tehnologică a UE și un număr 
mult mai mare de experți calificați. În centrul acestei abordări se află o mai largă acceptare a 
faptului că securitatea cibernetică este o provocare societală comună, astfel încât este neces ară 
implicarea pe mai multe niveluri a guvernului, a economiei și a societății.  
2.1 Consolidarea Agenției Uniunii Europene pentru Securitatea Rețelelor și a 
Informațiilor  
Agenția Uniunii Europene pentru Securitatea Rețelelor și a Informațiilor  (ENISA) 
îndeplinește un rol esențial în consolidarea rezilienței cibernetice și a reacției la atacurile 
cibernetice, însă aceasta este limitată de mandatul său actual. Prin urmare, Comisia prezintă o 
propunere de reformă ambițioasă, care include un mandat permanent p entru agenție15. 
Aceasta va asigura că ENISA poate oferi sprijin statelor membre, instituțiilor UE și 
întreprinderilor din domeniile -cheie, inclusiv punerea în aplicare a Directivei privind 
securitatea rețelelor și a sistemelor informatice16 („Directiva NIS” ) și a cadrului de certificare 
propus în materie de securitate cibernetică.  
ENISA reformată va avea un puternic rol de consiliere cu privire la elaborarea și punerea în 
aplicare a politicilor, inclusiv prin promovarea coerenței între inițiativele sectoriale și 
Directiva NIS și prin sprijinirea instituirii centrelor de schimb și analiză de informații în 
sectoare critice. ENISA va viza obiective tot mai ambițioase și va îmbunătăți pregătirea la 
nivel european prin organizarea de exerciții paneuropene  anuale privind securitatea 
cibernetică care combină răspunsul la diferite niveluri. De asemenea, aceasta va sprijini 
elaborarea politicii UE privind certificarea securității cibernetice a tehnologiei informației și 
comunicațiilor (TIC) și va îndeplini un rol important în intensificarea cooperării operaționale 
și a gestionării crizelor la nivelul UE. De asemenea, agenția va constitui un punct de contact 
pentru informații și cunoștințe în comunitatea din domeniul securității cibernetice.  
O înțelegere rapidă și comună a amenințărilor și incidentelor pe măsură ce apar acestea 
reprezintă o condiție prealabilă pentru a decide dacă este necesară o măsură comună de 
atenuare sau de răspuns sprijinită de UE. Un astfel de schimb de informații necesită 
implicarea tutur or actorilor relevanți – organismele și agențiile UE, precum și statele membre 
                                                            
15 COM(2017) 477.  
16 Directiva (UE) 2016/1148 a Parlamentului European și a Consiliului din 6  iulie 2016 privind măsuri pentru 
un nivel comun ridicat de securitate a rețelelor și a sistemelor inform atice în Uniune.  
 
5 
 – la nivel tehnic, operațional și strategic. ENISA, în colaborare cu organismele competente ale 
statelor membre și la nivelul UE, în special rețeaua de echipe de intervenție în caz de 
incidente de securitate cibernetică17, CERT -EU, Europol și Centrul de analiză a informațiilor 
al UE (INTCEN), vor contribui, de asemenea, la cunoașterea situației existente la nivelul UE. 
Aceasta poate contribui la informațiile cu privire la amenință ri și la procesul de elaborare a 
politicilor în contextul monitorizării periodice a peisajului de amenințări și al unei cooperări 
operaționale eficace, precum și ca răspuns la incidentele transfrontaliere de mare amploare.  
2.2 Către o piață unică a securit ății cibernetice  
Creșterea pieței securității cibernetice în UE – în ceea ce privește produsele, serviciile și 
procesele – este împiedicată în mai multe moduri. Un aspect fundamental îl reprezintă lipsa 
unor sisteme de certificare în materie de securitate cibernetică recunoscute la nivelul UE în 
vederea elaborării unor standarde mai ridicate în materie de reziliență pentru produse și a 
menținerii încrederii pieței pe întreg teritoriul UE. Prin urmare, Comisia înaintează o 
propunere de instituire a unui cadr u de certificare în materie de securitate cibernetică la 
nivelul UE18. Cadrul ar stabili procedura pentru crearea unor sisteme de certificare în materie 
de securitate cibernetică la nivelul UE, vizând produse, servicii și/sau sisteme, care să 
adapteze nivel ul de asigurare la utilizarea implicată (fie că este vorba despre infrastructuri 
critice sau dispozitive pentru consumatori)19. Acesta ar aduce avantaje clare pentru 
întreprinderi, eliminând necesitatea de a trece prin mai multe procese de certificare în ca zul 
activităților transfrontaliere și reducând astfel costurile administrative și financiare. Utilizarea 
de sisteme elaborate în temeiul prezentului cadru ar contribui, de asemenea, la consolidarea 
încrederii consumatorilor, prin intermediul unui certifica t de conformitate care să informeze și 
să ofere asigurări cumpărătorilor și utilizatorilor cu privire la securitatea produselor și a 
serviciilor pe care le cumpără și le utilizează. Aceasta ar face ca standardele ridicate în 
materie de securitate ciberneti că să devină o sursă de avantaj concurențial. Rezultatul ar 
consolida reziliența sporită, întrucât produsele și serviciile TIC ar fi evaluate în mod oficial pe 
baza unui set definit de standarde în materie de securitate cibernetică, care ar putea fi 
elabor ate în strânsă legătură cu activitățile în curs privind standardele TIC20.  
Sistemele cadrului ar urma să fie voluntare și nu ar crea obligații de reglementare imediate 
vânzătorilor sau furnizorilor de servicii. Sistemele nu ar contraveni cerințelor legale 
aplicabile, cum ar fi legislația UE în materie de protecție a datelor.  
De îndată ce cadrul este stabilit, Comisia va invita părțile interesate să se concentreze pe 
trei domenii prioritare:  
 securitatea în aplicații critice sau cu risc ridicat21: sistemele de  care depindem în 
activitățile noastre cotidiene, de la autoturismele noastre la echipamentul din fabrici, de la 
cel mai mari sisteme, cum ar fi avioanele sau centralele electrice, la cele mai mici sisteme, 
cum ar fi dispozitivele medicale, care devin din ce în ce mai digitale și interconectate. Prin 
urmare, componentele TIC esențiale din astfel de produse și sisteme ar necesita evaluări 
riguroase de securitate.  
                                                            
17 Astfel cum se prevede la articolul  9 din Directiva NIS.  
18 COM(2017) 477.   
19 Un nivel de asigurare indică gradul de rigurozitate al evaluării de securitate și este proporțional, în general, 
cu nivelul de risc asociat acestor domenii de ap licare sau funcții (și anume, un nivel de asigurare mai ridicat 
necesar pentru produsele sau serviciile TIC utilizate în domeniile de aplicare sau funcțiile cu grad ridicat de 
risc).  
20 COM(2016) 176.  
21 Cu excepția cazului în care certificarea obligatorie sau voluntară este reglementată de alte acte ale Uniunii.  
 
6 
  securitatea cibernetică pentru produsele digitale, rețelele, sistemele și serviciile utilizate l a 
scară largă de sectorul public și privat pentru a se apăra împotriva atacurilor și a aplica 
obligațiile de reglementare22 – cum ar fi criptarea e -mailurilor, dispozitive de tip firewall 
și rețele private virtuale; este esențial ca utilizarea răspândită a unor astfel de instrumente 
să nu conducă la noi surse de risc sau noi vulnerabilități.  
 utilizarea metodelor de tip „securitate din stadiul conceperii” pentru dispozitivele digitale 
interconectate de larg consum cu costuri reduse care alcătuiesc internetul  obiectelor: 
sistemele prevăzute de cadru ar putea fi utilizate pentru a semnala că produsele sunt 
dezvoltate cu ajutorul celor mai recente metodele de dezvoltare securizate, că au făcut 
obiectul unor teste de securitate adecvate și că vânzătorii s -au anga jat să își actualizeze 
programele informatice în cazul unor amenințări sau vulnerabilități nou -descoperite.  
Aceste priorități ar trebui să aibă în vedere, în special, evoluția peisajului de amenințări la 
adresa securității cibernetice, precum și importanț a unor servicii esențiale precum transportul, 
furnizarea de energie, serviciile de sănătate, serviciile bancare, infrastructurile piețelor 
financiare, apa potabilă și infrastructura digitală23. 
În timp ce nu se poate garanta că un produs, un serviciu sau un  sistem TIC este „100  %” sigur, 
există mai multe defecte bine cunoscute și bine documentate în proiectarea produselor TIC 
care pot fi exploatate pentru atacuri. O abordare de tip „securitate din stadiul conceperii” 
adoptată de producătorii de dispozitive c onectate, programe și echipamente informatice ar 
garanta faptul că securitatea cibernetică este luată în considerare înainte de punerea pe piață a 
noilor produse. Această abordare ar putea fi parte a „obligației de diligență”, care urmează a fi 
elaborată î mpreună cu industria și care ar putea reduce vulnerabilitățile programelor 
informatice/produselor prin aplicarea unei serii de metode de la etapa de proiectare la etapa de 
testare și de verificare, inclusiv verificarea oficială, dacă este cazul, întreținer ea pe termen 
lung și utilizarea unor procese de dezvoltare securizate de -a lungul ciclului de viață, precum și 
actualizările și corecțiile pe parcurs pentru a aborda vulnerabilitățile nedescoperite anterior și 
actualizări și reparații rapide24. De asemenea,  această abordare ar spori încrederea 
consumatorilor în produsele digitale.  
În plus, trebuie să fie recunoscut rolul important al cercetătorilor terți în domeniul securității 
în descoperirea vulnerabilităților din produsele și serviciile existente și ar tr ebui create 
condiții care să permită divulgarea coordonată a vulnerabilității25 în toate statele membre, pe 
baza celor mai bune practici26 și a standardelor relevante27. 
În același timp, anumite sectoare  se confruntă cu probleme specifice și ar trebui să fie 
încurajate să își dezvolte propria abordare. În acest mod, strategiile generale privind 
                                                            
22 De exemplu, Directiva (UE) 2016/1148, Regulamentul (UE) 2016/679, Directiva (UE) 2015/2366  și alte acte 
legislative propuse, cum ar fi Codul european al comunicațiilor electronice, prevăd fiecare ca organizațiile să 
pună în aplicare măsuri de securitate adecvate pentru a aborda riscurile de securitate cibernetică relevante.  
23 Sectoarele care intră în domeniul de aplicare a Directivei 2016/1148 a Parlamentului European și a 
Consiliului din 6 iulie 2016 privind măsuri de asigurare a unui nivel comun ridicat de securitate a rețelelor și 
a sistemelor informatice în Uniune.  
24 Securitatea cibernetică pe piața unică digi tală europeană, grupul la nivel înalt de consilieri științifici, martie 
2017  
25 Divulgarea coordonată a vulnerabilității este o formă de cooperare care facilitează și permite cercetătorilor în 
domeniul securității să raporteze vulnerabilitățile către propri etarul sau vânzătorul de sistem de informații, 
oferind organizației posibilitatea de a determina și a remedia vulnerabilitatea în mod corect și în timp util 
înainte ca informațiile detaliate privind vulnerabilitatea să fie divulgate unor părți terțe sau pu blicului.  
26 De exemplu, Ghidul de bune practici privind divulgarea vulnerabilității. De la provocări la recomandări, 
ENISA, 2016  
27 ISO/IEC 29147:2014, Tehnologia informației -- Tehnici de securitate -- Divulgarea vulnerabilității.  
 
7 
 securitatea cibernetică ar fi completate de strategii privind securitatea cibernetică la nivel de 
sector în dome nii precum serviciile financiare28, sectorul energiei electrice, transporturi și 
servicii de sănătate29. 
Comisia a evidențiat deja probleme specifice referitoare la răspundere  generate de noile 
tehnologii digitale30 iar activitățile sunt curs de desfășurare p entru a analiza implicațiile; 
următoarele etape vor fi finalizate până în iunie 2018. Securitatea cibernetică ridică probleme 
legate de atribuirea daunelor pentru întreprinderi și lanțuri de aprovizionare, iar incapacitatea 
de a soluționa aceste probleme v a constitui un obstacol în calea dezvoltării unei piețe unice 
puternice pentru produsese și serviciile din domeniul securității cibernetice.  
În cele din urmă, dezvoltarea pieței unice a UE depinde, de asemenea, de includerea 
securității cibernetice în pol itica privind comerțul și investițiile. Efectul achizițiilor străine 
asupra tehnologiilor critice – printre care securitatea cibernetică este un exemplu important – 
este un aspect esențial al cadrului privind verificarea investițiilor străine directe în ca drul 
Uniunii Europene31, care urmărește să permită verificarea investițiilor din țările terțe pe 
motive de siguranță și ordine publică. În aceeași ordine de idei, cerințele în materie de 
securitate cibernetică au creat deja bariere comerciale pentru bunuril e și serviciile UE din 
sectoarele importante într -o serie de economii ale țărilor terțe. Cadrul UE de certificare în 
materie de securitate cibernetică va consolida și mai mult poziția Europei pe plan internațional 
și ar trebui să fie completat de eforturi continue în vederea elaborării unor standarde globale 
de înaltă securitate și de acorduri de recunoaștere reciprocă.  
2.3 Punerea în aplicare pe deplin a Directivei privind securitatea rețelelor și a 
sistemelor informatice  
Având în vedere faptul că principalele instrumente pentru combaterea securității cibernetice în 
prezent se regăsesc la nivel național, UE a recunoscut necesitatea de crea standarde la un nivel 
mai înalt. Incidentele de securitate cibernetică la scară largă  afectează rareori numai un singur 
stat membru din cauza naturii din ce în ce mai globalizate, dependente de mediul digital și 
interconectate a unor sectoare -cheie, cum ar fi sectorul bancar, al energiei și al transporturilor.  
Directiva privind securitate a rețelelor și a sistemelor informatice („Directiva NIS”) este 
primul act legislativ în materie de securitate cibernetică la nivelul UE32. Aceasta este 
concepută pentru a consolida reziliența prin îmbunătățirea capacităților naționale în domeniul 
securități i cibernetice, prin încurajarea unei mai bune cooperări între statele membre și prin 
impunerea obligației ca întreprinderile din sectoarele economice importante să adopte practici 
eficace de gestionare a riscurilor și să raporteze autorităților naționale i ncidentele grave. 
Aceste obligații se aplică, de asemenea, pentru trei tipuri de furnizori de servicii esențiale de 
acces la internet: cloud computing, motoare de căutare și piețe online. Acestea vizează o 
abordare mai sistematică și mai solidă și un flux mai bun de informații.  
Punerea în aplicare pe deplin a directivei de către toate statele membre până în mai 2018 este 
esențială pentru reziliența cibernetică a UE. Procesul este sprijinit de activitățile colective 
                                                            
28 Activitățile viitoare ale Comisiei în legătură cu tehnologiile financiare vor viza securitatea cibernetică pentru 
sectorul financiar.  
29 În sectorul energetic, de exemplu, combinarea tehnologiilor informației foarte vechi cu tehnologiile de vârf, 
în special cerințele în timp rea l ale rețelei electrice.  
30 COM(2017) 228.  
31 COM(2017) 478.  
32 Directiva (UE) 2016/1148 a Parlamentului European și a Consiliului din 6  iulie 2016 privind măsuri pentru 
un nivel comun ridicat de securitate a rețelelor și a sistemelor informatice în Uniune.  
 
8 
 desfășurate de statele membre, care vor c onduce, până în toamna anului 2017, la elaborarea 
unor orientări pentru a sprijini o punere în aplicare mai armonizată, în special în ceea ce 
privește operatorii de servicii esențiale. De asemenea, Comisia emite o comunicare33 ca parte 
a acestui pachet de m ăsuri în materie de securitate cibernetică, pentru a sprijini eforturile 
acestora prin prezentarea celor mai bune practici din statele membre relevante pentru punerea 
în aplicare a directivei și prin furnizarea de orientări privind modul în care directiva ar trebui 
să funcționeze în practică.  
Un domeniu în care directiva va trebui să fie completată este fluxul de informații. 
De exemplu, directiva vizează numai anumite sectoare strategice importante – însă, în mod 
logic, o abordare similară adoptată de toat e părțile interesate afectate de atacurile cibernetice 
ar fi necesară pentru a exista o evaluare sistematică a vulnerabilităților și a punctelor de 
intrare pentru atacatorii cibernetici. În plus, cooperarea și schimbul de informații între sectorul 
public ș i privat se confruntă cu o serie de obstacole. Guvernele și autoritățile publice sunt 
reticente în a împărtăși informații privind securitatea cibernetică din cauza riscului de 
compromitere a securității naționale sau a competitivității. Întreprinderile pri vate sunt 
reticente în a efectua schimburi de informații cu privire la vulnerabilitățile lor cibernetice și 
pierderile rezultate, de teamă de a compromite informațiile comerciale sensibile, de a -și risca 
reputația sau de a risca să încalce normele de prote cție a datelor34. Trebuie să fie consolidată 
încrederea pentru parteneriatele dintre sectorul public și cel privat în scopul de a sprijini 
cooperarea și schimbul de informații la scară mai largă între un număr mai mare de sectoare. 
Rolul centrelor de schimb  de informații și de analiză este deosebit de important în a crea 
încrederea necesară pentru realizarea schimbului de informații între sectorul privat și cel 
public. Au fost inițiate câteva prime demersuri în ceea ce privește anumite sectoare critice, 
cum ar fi sectorul aviației, prin crearea Centrului european pentru securitate cibernetică în 
sectorul aviației35, și sectorul energiei, prin instituirea centrelor de schimb de informații și de 
analiză36. Comisia va contribui pe deplin la această abordare cu spr ijinul ENISA, fiind 
necesară o accelerare în special în ceea ce privește sectoarele care furnizează servicii 
esențiale, astfel cum au fost identificate în Directiva NIS.  
2.4 Reziliență prin reacția rapidă în caz de urgență  
Atunci când are loc un atac cibernetic, o reacție rapidă și eficientă poate atenua impactul 
acestuia. De asemenea, o astfel de reacție poate demonstra că autoritățile publice nu sunt 
neputincioase în fața atacurilor cibernetice și poate contribui la crearea unui climat de 
încredere. În ceea ce privește propria reacție a instituțiilor UE, în primul rând, aspectele 
cibernetice ar trebui integrate în mecanismele UE existente de gestionare a crizelor: 
mecanismul integrat al UE pentru un răspuns politic la crize, coordonat de Președinția 
Consiliului37, și sistemele generale de alertă rapidă ale UE38. Necesitatea de a răspunde la un 
                                                            
33 COM(2017) 476.  
34 Securitatea cibernetică pe piața unică digitală europeană, grupul la nivel înalt de consilieri științifici, martie 
2017 . O problemă specifică se referă  la secretele comerciale, pentru care comunicarea din iulie 2016 
„Consolidarea sistemului de reziliență cibernetică al Europei” a remarcat reticența de a raporta furtul 
cibernetic de secrete comerciale și importanța canalelor de raportare de încredere care  să asigure 
confidențialitatea.  
35 https://www.easa.europa.eu/newsroom -and-events/news/implementation -european -centre -cyber -security -
aviationeccsa . 
36 Acestea sunt organizații fără scop lucrativ, a căror activitate este desfășurată de membri, formate din entități 
private și publice care efectuează schimburi de informații privind amenințările cibernetice, riscurile, 
prevenirea, atenuarea și reacția. A se vedea, de exemplu, centrele europene de schimb de informații și de 
analiză în domeniul energiei ( http://www.ee -isac.eu ). 
37 Acesta permite coordonarea răspunsurilor la crizele majore inter sectoriale la cel mai înalt nivel politic.  
 
9 
 incident sau un atac cibernetic deosebit de grav ar putea constitui un motiv suficient pentru ca 
un stat membru să invoce clauza de solidaritate a UE39.  
O reacție rapidă și eficace se bazează, de asemenea, pe un mecanism rapid de schimb de 
informații între toți actorii importanți la nivel național și la nivelul UE, care necesită, la rândul 
său, claritate cu privire la rolurile și responsabilitățile care revin fiecăr uia dintre aceștia. 
Comisia a consultat instituțiile și statele membre cu privire la un „plan de acțiune” pentru a 
asigura un proces eficace pentru un răspuns operațional la nivelul Uniunii și al statelor 
membre la un incident cibernetic la scară largă. Planul de acțiune  prezentat în cadrul unei 
recomandări40 din acest pachet explică modul în care securitatea cibernetică este integrată în 
mecanismele existente de gestionare a crizei la nivelul UE și stabilește obiectivele și 
modalitățile de cooperare între s tatele membre, precum și între statele membre și instituțiile, 
serviciile, agențiile și organismele UE relevante41 atunci când răspund incidentelor și crizelor 
de securitate cibernetică de mare amploare. De asemenea, recomandarea solicită statelor 
membre și  instituțiilor UE să instituie un cadru UE de răspuns la crizele de securitate 
cibernetică pentru a pune în aplicare planul de acțiune. Planul de acțiune va fi testat periodic 
în cadrul exercițiilor de gestionare a incidentelor cibernetice și a altor crize42 și va fi actualizat 
în funcție de necesități.  
Având în vedere că incidentele de securitate cibernetică ar putea avea un impact semnificativ 
asupra funcționării economiilor și asupra vieții cotidiene a cetățenilor, o opțiune ar fi 
examinarea posibilității  de a lansa un fond de răspuns la situații de urgență legate de 
securitatea cibernetică , urmând exemplul altor astfel de mecanisme de gestionare a crizei 
din alte domenii de politică ale UE. Acesta ar permite statelor membre să solicite ajutor la 
nivelul U E pe perioada sau în urma unui incident major, cu condiția ca statul membru să fi 
instituit un sistem prudent de securitate cibernetică înainte de incident, care să includă 
punerea în aplicare pe deplin a Directivei NIS, gestionarea pertinentă a riscului ș i cadre de 
supraveghere la nivel național. Un astfel de fond, care completează mecanismele existente de 
gestionare a crizei la nivelul UE, ar putea utiliza capacitatea de răspuns rapid în vederea 
solidarității și ar finanța acțiunile de răspuns la situații  de urgență specifice, cum ar fi 
înlocuirea echipamentelor compromise sau utilizarea instrumentelor de atenuare sau de 
răspuns, pe baza experiențelor naționale, după modelul mecanismului UE de protecție civilă.  
2.5 O rețea de competențe în materie de secu ritate cibernetică împreună cu centrul 
european de competențe și de cercetare în materie de securitate cibernetică  
Instrumentele tehnologice pentru securitatea cibernetică reprezintă avantaje strategice, precum 
și tehnologii esențiale pentru creșterea econ omică în viitor. Este în interesul strategic al UE să 
se asigure că Uniunea își menține și își dezvoltă capacitățile esențiale pentru a -și consolida 
economia digitală, societatea și democrația, pentru a proteja componentele hardware și 
programele informati ce critice și pentru a furniza servicii esențiale în materie de securitate 
cibernetică.  
                                                                                                                                                                                          
38 Acestea permit schimbul de informații și coordonarea la nivel intern în privința crizelor multisectoriale 
emergente sau a amenințărilor iminente ori previzibile care necesită o acțiune la nivelul UE.  
39 În temeiu l articolului  222 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.  
40 C(2017) 6100.  
41 Inclusiv Europol, ENISA, Centrul de răspuns la incidente de securitate cibernetică pentru instituțiile, 
organele și agențiile UE (CERT -UE) și Centrul de analiză a infor mațiilor al UE (INTCEN).  
42 De exemplu, cele desfășurate de ENISA: https://www.enisa.europa.eu/topics/cyber -exercises/cyber -europe -
programme .  
 
10 
 Parteneriatul public -privat privind securitatea cibernetică43 creat în 2016 a fost un prim pas 
important, generând investiții de până la 1,8 miliarde EUR până în 2020. Cu toate acestea, 
amploarea investițiilor în curs în alte părți ale lumii44 sugerează că UE trebuie să depună mai 
multe eforturi în ceea ce privește investițiile și să contracareze fragmentarea capacităților în 
cadrul UE.  
UE are valoare adăugată pentru a furniza, având în vedere complexitatea tehnologiei în 
materie de securitate cibernetică, investițiile pe scară largă necesare, precum și nevoia de 
soluții care să funcționeze la nivelul întregii Uniuni. Pe baza activitățilo r desfășurate de statele 
membre și a parteneriatului public -privat, următorul pas ar consta în consolidarea capacității 
UE în materie de securitate cibernetică prin intermediul unei rețele de centre de competențe 
în materie de securitate cibernetică45, reun ită în jurul unui centru european de competențe 
și de cercetare în materie de securitate cibernetică . Această rețea și centrul său ar stimula 
dezvoltarea și utilizarea tehnologiei în domeniul securității cibernetice și ar completa 
eforturile de consolidare  a capacității în domeniu la nivelul UE și la nivel național. Comisia 
va lansa o evaluare a impactului pentru a examina opțiunile disponibile – inclusiv posibilitatea 
de a înființa o întreprindere comună – cu scopul de a institui această structură în 2018.  
Ca un prim pas și pentru a sta la baza viitoarelor idei, Comisia va propune lansarea unei etape 
pilot în cadrul programului Orizont 2020 pentru a sprijini reunirea centrelor naționale în 
cadrul unei rețele în scopul de a crea o nouă dinamică în domeniul s ecurității cibernetice și în 
dezvoltarea tehnologică. Comisia urmărește să propună o injecție pe termen scurt de fonduri 
în valoare de 50 de milioane EUR în acest scop. Activitatea va completa punerea în aplicare 
în curs a parteneriatului public -privat pri vind securitatea cibernetică.  
Punerea în comun și modelarea eforturilor de cercetare ar reprezenta nucleul rețelei și 
obiectivul inițial al centrului. Pentru a sprijini dezvoltarea capacităților industriale, centrul ar 
putea acționa în calitate de administ rator al proiectului în materie de capacitate, în măsură să 
gestioneze proiecte multinaționale. De asemenea, acest lucru ar da un nou impuls inovării și 
competitivității industriei UE pe scena globală în ceea ce privește dezvoltarea următoarei 
generații de  tehnologii digitale, inclusiv inteligența artificială, informatica cuantică, 
tehnologia blockchain și identitățile digitale securizate, precum și în asigurarea accesului la 
date în masă pentru societățile cu sediul în UE, toate acestea fiind esențiale pen tru securitatea 
cibernetică în viitor. Centrul se va baza, de asemenea, pe activitatea UE pentru a dezvolta 
infrastructură de calcul de înaltă performanță: aceasta este esențială pentru analiza unor 
cantități mari de date, criptarea și decriptarea rapidă a  datelor, verificarea identităților, 
simularea atacurilor cibernetice și analiza materialelor video46.  
De asemenea, rețeaua de centre de competențe ar putea dispune de capacitatea de a sprijini 
industria prin testare și simulare pentru a susține certificar ea în materie de securitate 
cibernetică descrisă în secțiunea 2.2. Implicarea rețelei în întreaga gamă de activități în 
domeniul securității cibernetice la nivelul UE ar asigura o permanentă actualizare a 
obiectivului acesteia în funcție de nevoi. Centrul ar avea drept obiectiv atingerea unor 
standarde ridicate de securitate cibernetică nu numai în cadrul sistemelor tehnologice și de 
securitate cibernetică, ci și în dezvoltarea de competențe de înaltă calitate pentru specialiști, 
                                                            
43 C(2016) 4400 final.  
44 SUA va investi 19 miliarde USD în securitatea cibernetică numai în 2017, cu o creștere de 35  % în 
comparație cu 2016. Secretarul Oficiului de Presă al Casei Albe: „Fișă informativă: Planul național de 
acțiune în domeniul securității cibernetice” , 9 februarie 2016.  
45 Rețeaua ar urma să includ ă centrele de securitate cibernetică existente și viitoare înființate în statele membre, 
ale căror membri ar fi, în general, organizații și laboratoare publice de cercetare.  
46 COM(2012) 45 final și COM(2016) 178 final.  
 
11 
 prin furnizarea de soluții și modele pentru eforturile naționale de extindere a competențelor 
digitale. În acest sens, centrul ar trebui, de asemenea, să consolideze capacitățile în 
domeniul  securității cibernetice la nivelul UE și să valorifice sinergiile, în special cu ENISA, 
CERT -UE, Europol, posibilul viitor fond de răspuns la situații de urgență legate de securitatea 
cibernetică și echipele CSIRT naționale.  
În activitatea desfășurată de rețeaua de competențe, o atenție deosebită trebuie acordată lipsei 
de capacitate europeană de  a evalua criptarea  produselor și a serviciilor utilizate de cetățeni, 
întreprinderi și administrații publice în cadrul pieței unice digitale. Un nivel ridicat de criptare 
reprezintă baza pentru sisteme de identificare digitală securizate, care au un rol -cheie în 
securitatea cibernetică eficace47; de asemenea, acesta menține în siguranță proprietatea 
intelectuală a oamenilor și permite protejarea drepturilor fundamentale, precum libertatea de 
exprimare și protecția datelor cu caracter personal, și asigură un  mediu sigur pentru comerțul 
online48.  
Întrucât piețele securității cibernetice civile și de apărare împărtășesc provocări comune49, iar 
tehnologiile cu dublă utilizare necesită o colaborare strânsă în domeniil critice, ar putea fi 
dezvoltată în continuare o a doua etapă a rețelei și a centrului său cu o dimensiune de apărare 
cibernetică, cu respectarea deplină a dispozițiilor tratatului referitoare la politica comună de 
securitate și apărare. La fel ca orientarea sa tehnologică, dimensiunea de apărare ar pu tea 
contribui la cooperarea între statele membre în domeniul apărării împotriva criminalității 
cibernetice, inclusiv prin schimbul de informații, cunoașterea situației, dobândirea de 
competențe și reacții coordonate, precum și sprijinirea dezvoltării de ca pacități comune de 
către statele membre. De asemenea, aceasta ar putea acționa ca o platformă, care le permite 
statelor membre să identifice prioritățile pentru apărarea UE împotriva criminalității 
cibernetice, să examineze soluții comune, să contribuie la  elaborarea de strategii comune, să 
faciliteze desfășurarea cursurilor, exercițiilor și testărilor comune de apărare împotriva 
criminalității cibernetice la nivel european, precum și să sprijine activitățile privind 
clasificările și standardele în materie de apărare cibernetică, centrul având un rol consultativ și 
de sprijin. Pentru a desfășura activitățile menționate mai sus, centrul ar trebui să colaboreze 
îndeaproape și în deplină complementaritate cu Agenția Europeană de Apărare în domeniul 
apărării cib ernetice, precum și cu ENISA în domeniul rezilienței cibernetice. Această 
dimensiune de apărare ar lua în considerare procesul lansat de Documentul de reflecție 
privind viitorul apărării europene.  
Nivelul ridicat de reziliență necesar în domeniul apărării împotriva criminalității cibernetice 
necesită o orientare specifică a eforturilor în materie de cercetare și de tehnologie. Proiectele 
de apărare împotriva criminalității cibernetice sau tehnologiile dezvoltate de întreprinderi ar 
putea beneficia de finanț are din partea Fondului european de apărare europeană în ceea ce 
privește atât cercetarea, cât și etapa de dezvoltare50. Domenii specifice cum ar fi sistemele de 
criptare bazate pe tehnologiile cuantice, cunoașterea situației cibernetice, sistemele de contr ol 
al accesului pe baza datelor biometrice, detectarea amenințărilor avansate persistente sau 
                                                            
47 Comisia va lansa, în cadrul progra mului Orizont 2020, o nouă provocare a Premiilor Orizont, prin care se va 
acorda un premiu în valoare de 4 milioane EUR pentru cea mai bună soluție inovatoare în ceea ce privește 
metodele de autentificare online fără dificultăți . 
48 Securitatea cibernetică pe piața unică digitală europeană, grupul la nivel înalt de consilieri științifici, martie 
2017 . 
49 „Studiu privind sinergiile între piețele securității cibernetice civile  și de apărare” (Optimity; SMART 
2014 ­0059).  
50 În prezent, Programul de dezvoltare a industriei de apărare europene va acorda deja prioritate proiectelor de 
apărare împotriva criminalității cibernetice, iar apărarea împotriva criminalității cibernetice va fi una dintre 
temele din cadrul cererii de propuneri care va fi lansată în 2018.  
 
12 
 extragerea de date ar putea fi deosebit de relevante în acest context. Înaltul Reprezentant, 
Agenția Europeană de Apărare și Comisia vor sprijini statele membre î n identificarea 
domeniilor în care ar putea fi luate în considerare proiecte comune în materie de securitate 
cibernetică pentru finanțări din partea Fondului european de apărare.  
2.6 Construirea unei baze de competențe cibernetice solide la nivelul UE  
Există o puternică dimensiune educațională în ceea ce privește securitatea cibernetică. 
Securitatea cibernetică eficace se bazează în mare măsură pe competențele persoanelor vizate. 
Cu toate acestea, lipsa de specialiști având competențe în materie de secu ritate cibernetică 
care să lucreze în sectorul privat în Europa va fi, conform estimărilor, de 350 000 până în 
202251. Educația în materie de securitate cibernetică ar trebui dezvoltată la toate nivelurile, 
pornind de la formarea periodică a unui forțe de m uncă din domeniul cibernetic, cursuri de 
formare suplimentare în materie de securitate cibernetică pentru toți specialiștii din domeniul 
TIC și noile programe specifice în materie de securitate cibernetică. Ar trebui stabilite centre 
de competențe academic e solide pentru a răspunde solicitărilor de educație și formare într -un 
ritm mai accelerat, care ar putea să se bazeze pe orientare din partea Centrului european de 
competențe și de cercetare în materie de securitate cibernetică și a ENISA. Obiectivul urmă rit 
este generalizarea unui proces de concepere a produselor și sistemelor TIC care integrează 
principii de securitate încă de la început. Educația în materie de securitate cibernetică nu ar 
trebui să fie limitată la specialiștii din domeniul informatic, c i ar trebui să fie inclusă în 
programele de studiu din alte domenii, cum ar fi ingineria, administrarea afacerilor sau 
dreptul, precum și în filierele educaționale sectoriale specifice. În final, cadrele didactice și 
elevii din învățământul primar și secun dar ar trebui să fie informați cu privire la criminalitatea 
cibernetică și securitatea cibernetică atunci când dobândesc competențe digitale în școli.  
De asemenea, UE, împreună cu statele membre, ar trebui să contribuie la această activitate 
pornind de la  activitatea Coaliției pentru competențe și locuri de muncă în sectorul digital52 și 
prin instituirea, de exemplu, a programelor de ucenicie în domeniul securității cibernetice 
pentru IMM -uri.  
2.7 Promovarea conștientizării și a igienei cibernetice  
Având în vedere faptul că aproximativ 95  % din incidente au loc ca urmare a unui „anumit tip 
de eroare umană – fie aceasta intenționată sau nu”53, este implicat un factor uman important. 
Prin urmare, securitatea cibernetică este o responsabilitate colectivă. Acea sta înseamnă că 
trebuie să fie modificat comportamentul persoanelor, al întreprinderilor și al administrației 
publice pentru a garanta faptul că fiecare conștientizează amenințarea și este echipat cu 
instrumentele și competențele necesare pentru a detecta rapid atacurile și a se proteja în mod 
activ împotriva acestora. Oamenii trebuie să dezvolte obiceiuri de igienă cibernetică, iar 
întreprinderile și organizațiile trebuie să adopte programe în materie de securitate cibernetică 
adecvate și bazate pe risc și  să le actualizeze periodic pentru a reflecta mediul de risc în 
continuă schimbare.  
Pe lângă faptul că Directiva NIS stabilește responsabilitățile statelor membre de a efectua 
schimburi de informații privind atacurile cibernetice la nivelul UE, aceasta pu ne în aplicare 
                                                            
51 Studiul global privind forța de muncă în domeniul securității informațiilor, 2017. Deficitul global este de 
1,8 milioane EUR.  
52 https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/digital -skills -jobs-coalition . 
53 IBM, „The Cybersecurity Intelligence Index” (Raport privind securitatea cibernetică) 2014, menționat în 
securitymagazine.com, 19 iunie 2014.  
 
13 
 strategii naționale în domeniul securității cibernetice și cadre privind securitatea rețelelor și a 
sistemelor informatice bine stabilite. Administrațiile publice la nivelul UE și la nivel național 
ar trebui să joace un rol de lider în dezvo ltarea acestor eforturi.  
În primul rând, statele membre ar trebui să maximizeze disponibilitatea instrumentelor de 
securitate cibernetică pentru întreprinderi și persoane. În special, ar trebui depuse mai multe 
eforturi pentru a preveni și a atenua efectel e criminalității cibernetice asupra utilizatorilor 
finali. Un exemplu îl constituie deja activitatea desfășurată de Europol prin campania 
„NoMoreRansom”54, care se bazează pe o strânsă cooperare între autoritățile de aplicare a 
legii și întreprinderile din domeniul securității cibernetice pentru a sprijini utilizatorii să 
prevină infecțiile cu programe de șantaj digital să decripteze datele în cazul în care aceștia 
sunt victime ale unui atac cibernetic. Astfel de programe ar trebui să fie extinse la alte tip uri 
de programe rău -intenționate din alte domenii, iar UE ar trebui să creeze un portal unic 
pentru a reuni toate aceste instrumente într -un ghișeu unic , care să ofere consultanță 
utilizatorilor cu privire la prevenirea și detectarea programelor rău -intenț ionate și linkuri către 
mecanisme de raportare.  
În al doilea rând, statele membre ar trebui să accelereze utilizarea instrumentelor mai 
sigure din punct de vedere cibernetic în dezvoltarea guvernării electronice  și, de 
asemenea, să beneficieze pe deplin d e rețeaua de competențe. Ar trebui promovată adoptarea 
unor mijloace securizate de identificare, pe baza cadrului UE de identificare electronică și de 
servicii de asigurare a încrederii pentru tranzacțiile electronice pe piața internă care a intrat în 
vigoare în 2016 și prevede un mediu de reglementare previzibil pentru a permite interacțiuni 
electronice sigure și fără întreruperi între întreprinderi, persoane și autorități publice55. În plus, 
instituțiile publice, în special cele care furnizează servicii es ențiale, ar trebui să se asigure că 
personalul acestora este instruit în domenii legate de securitatea cibernetică.  
În al treilea rând, statele membre ar trebui să considere conștientizarea securității cibernetice 
ca fiind o prioritate în campaniile de con știentizare , inclusiv cele care vizează școlile, 
universitățile, comunitatea de afaceri și organismele de cercetare. Activitățile desfășurate pe 
parcursul lunii dedicate securității cibernetice, care are loc în fiecare an în octombrie sub 
coordonarea ENISA , vor fi intensificate pentru a obține o rază de acțiune mai mare ca un efort 
comun de comunicare la nivelul UE și la nivel național. Creșterea gradului de conștientizare 
cu privire la campaniile de dezinformare și știrile false  online pe platformele de co municare 
socială, care vizează în mod specific subminarea proceselor democratice și a valorilor 
europene, este la fel de importantă. Deși responsabilitatea principală rămâne la nivel național 
– inclusiv pentru alegerile din cadrul Parlamentului European – punerea în comun a 
cunoștințelor și schimbul de experiență la nivel european s -au dovedit a fi un instrument cu 
valoare adăugată în furnizarea unui obiectiv de acțiune56.  
De asemenea, un rol important revine sectorului industrial  în general, însă cu o aten ție 
deosebită acordată furnizorilor și producătorilor de servicii digitale. Aceasta trebuie să 
sprijine utilizatorii (persoane, întreprinderi și administrații publice) cu instrumente care le 
                                                            
54 https://www.nomoreransom.org/ .  
55 Regulamentul (UE) nr. 910/2014 privind identificarea electronică și serviciile de încredere pentru 
tranzacțiile  electronice pe piața internă (Regulamentul e IDAS), adoptat la 23 iulie 2014. De asemenea, 
Comisia Europeană oferă elemente constitutive și instrumente pentru interoperabilitatea identificării 
electronice și a semnăturii electronice (de exemplu, Trusted Lists Browsers  - Instrumente de navigare pentru  
listele sigure) prin intermediul mecanismului „Interconectarea Europei”.  
56 Un exemplu în acest sens este grupul operativ East StratCom , instituit în 2015 de statele membre și 
Înaltul Reprezentant pentru a aborda campaniile de dezinformare în curs ale Rusiei. Echipa este implicată în 
dezvoltarea de produse și campanii de comunicare axate pe explicarea politicilor UE în regiunea 
Parteneriatului estic.  
 
14 
 permit să își asume responsabilitatea pentru propriile acțiuni în  mediul online, clarificând 
faptul că menținerea igienei cibernetice este o parte indispensabilă a ofertei pentru 
consumatori57. Pentru a detecta și a elimina vulnerabilitățile, industria ar trebui să depună 
eforturi pentru a dispune de procese interne care  vizează investigarea, trierea și soluționarea 
vulnerabilităților, indiferent dacă sursa potențialei vulnerabilități provine din exteriorul sau 
interiorul întreprinderii în cauză.  
Acțiuni -cheie  
 
 punerea în aplicare pe deplin a Directivei privind securitat ea rețelelor și a sistemelor 
informatice;  
 adoptarea rapidă de Parlamentul European și Consiliu a regulamentului de stabilire a unui 
nou mandat pentru ENISA și a unui cadru european de certificare58; 
 o inițiativă comună a Comisiei/industriei pentru a defini principiul „obligației de 
diligență” în vederea reducerii vulnerabilităților produselor/programelor informatice și a 
promovării „securității din stadiul conceperii”;  
 punerea rapidă în aplicare a planului de acțiune pentru răspunsul în caz de incidente 
majo re la nivel transfrontalier;  
 lansarea unei evaluări a impactului pentru a studia posibilitatea prezentării de către 
Comisie în 2018 a unei propuneri privind instituirea unei rețele de centre de competențe în 
materie de securitate cibernetică și a unui cent ru european de competențe și de cercetare în 
materie de securitate cibernetică, pornind de la o etapă pilot imediată;  
 sprijinirea statelor membre în identificarea domeniilor în care proiectele comune în 
materie de securitate cibernetică ar putea fi luate î n considerare pentru a beneficia de 
sprijin din partea Fondului european de apărare;  
 un ghișeu unic la nivelul UE pentru a sprijini victimele atacurilor cibernetice, prin 
furnizarea de informații privind ultimele amenințări și punerea în comun de sfaturi 
practice și instrumente de securitate cibernetică;  
 măsuri luate de statele membre pentru a integra securitatea cibernetică în programele de 
dezvoltare a competențelor, guvernarea electronică și campaniile de informare;  
 acțiuni întreprinse de societățile din  domeniu pentru a intensifica formarea personalului 
propriu în aspecte legate de securitatea cibernetică și pentru a adopta o abordare de tip 
„securitate din stadiul conceperii” pentru produsele, serviciile și procesele lor.  
 
3. ELABORAREA UNOR MĂSURI EFI CACE DE DESCURAJARE A 
ATACURILOR CIBERNETICE LA NIVELUL UE  
O descurajare eficace a atacurilor înseamnă instituirea unui cadru de măsuri care sunt atât 
credibile, cât și disuasive pentru potențialii infractori și atacatori din spațiul cibernetic. Atât 
timp cât autorii atacurilor cibernetice – atât statali, cât și nestatali – nu se tem decât de eșec, 
aceștia nu vor fi motivați să înceteze atacurile. Un răspuns mai eficace al autorităților de 
aplicare a legii, care se concentrează pe detectarea, identificarea și urmărirea penală a 
infractorilor cibernetici, este esențial pentru consolidarea unei descurajări eficace. La acesta se 
adaugă necesitatea ca UE să sprijine statele sale membre în dezvoltarea capacităților cu dublă 
utilizare în materie de securitate cibe rnetică. Nu vom începe să schimbăm situația privind 
atacurile cibernetice decât atunci când vom mări șansele de a prinde și a sancționa infractorii 
                                                            
57 Unii producători sunt deja obișnuiți cu acest concept, deoarece unele acte legislative privind produsele (cum 
ar fi Directiva 2006/42/CE privind echipamentele tehnice) prevăd principii pentru „siguranța din stadiul 
conceperii”.  
58 COM(2017) 477.  
 
15 
 pentru comiterea acestora.  Atacurile cibernetice ar trebui să fie rapid cercetate, iar autorii să 
fie aduși în fața justiției, sau ar trebui luate măsuri pentru a permite un răspuns politic sau 
diplomatic adecvat. În cazul unei crizei majore cu o importantă dimensiune internațională și 
de apărare, Înaltul Reprezentant ar putea prezenta Consiliului o serie de opț iuni pentru un 
răspuns adecvat.  
Un pas către îmbunătățirea răspunsului în materie de drept penal la atacurile cibernetice a fost 
deja realizat odată cu adoptarea Directivei privind atacurile împotriva sistemelor informatice59 
în 2013 . Aceasta stabilește no rme minime privind definirea infracțiunilor și a sancțiunilor 
penale în domeniul atacurilor împotriva sistemelor informatice și prevede măsuri operaționale 
de îmbunătățire a cooperării între autorități. Directiva a condus la progrese semnificative în 
ceea ce privește incriminarea atacurilor cibernetice la un nivel comparabil în toate statele 
membre, ceea ce facilitează cooperarea transfrontalieră a autorităților de aplicare a legii care 
investighează aceste tipuri de infracțiuni. Cu toate acestea, există po sibilități încă neexploatate 
pentru ca directiva să își atingă potențialul maxim în cazul în care statele membre ar pune în 
aplicare pe deplin toate dispozițiile acesteia60. Comisia va continua să ofere sprijin statelor 
membre în punerea în aplicare a direc tivei și, în prezent, nu consideră necesar să propună 
modificări la aceasta.  
3.1 Identificarea actorilor răuvoitori  
Pentru a ne spori șansele de a aduce făptașii în fața justiției, trebuie să ne îmbunătățim 
capacitatea de a -i identifica pe cei responsabil i de atacurile cibernetice. Găsirea de informații 
utile pentru investigațiile privind criminalitatea cibernetică, în special sub formă de urme 
digitale, reprezintă o provocare majoră pentru autoritățile de aplicare a legii. Prin urmare, este 
necesar să ne sporim capacitatea tehnologică pentru a investiga în mod eficace, inclusiv prin 
consolidarea unității de combatere a criminalității cibernetice a Europol, formată din experți 
în securitate cibernetică.  Europol a devenit un actor cheie în sprijinirea invest igațiilor 
multijurisdicționale ale statelor membre. Acesta ar trebui să devină un centru de expertiză 
pentru aplicarea legii de către statele membre în ceea ce privește anchetele realizate în spațiul 
online și criminalistica cibernetică.  
Practica larg răsp ândită de a plasa mai mulți utilizatori – uneori mii – în spatele unei singure 
adrese IP îngreunează din punct de vedere tehnic investigarea comportamentului rău 
intenționat în spațiul online. De asemenea, aceasta face necesară, de exemplu pentru 
infracțiu nile grave precum abuzul sexual asupra copiilor, investigarea unui număr mare de 
utilizatori cu scopul de a identifica un singur actor răuvoitor. Prin urmare, UE va încuraja 
adoptarea noului protocol (IPv6), întrucât acesta permite alocarea unui singur uti lizator pe 
adresă IP, aducând astfel beneficii clare pentru autoritățile de aplicare a legii și anchetele în 
materie de securitate cibernetică. Ca un prim pas pentru încurajarea adoptării acestuia, 
Comisia va integra obligația de a trece la protocolul IPv6  în politicile acesteia, inclusiv 
cerințele privind finanțarea achizițiilor publice, a proiectelor și a cercetării, precum și 
sprijinirea materialelor necesare pentru formare. În plus, statele membre ar trebui să ia în 
considerare acorduri voluntare cu fur nizorii de servicii de internet pentru a stimula adoptarea 
protocolului IPv6.  
 
 
                                                            
59 Directiva  2013/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 12  august 2013 privind atacurile 
împotriva sistemelor informatice.   
60 COM(2017)474.  
 
16 
 Belgia este pe primul loc în lume61 în ceea ce privește rata adoptării IPv6, datorită, de 
asemenea, cooperării dintre sectorul public și cel privat: părțile interesate relevante  au luat 
în considerare limitarea utilizării unei adrese IP la maximum 16 utilizatori, ca parte a unei 
măsuri de autoreglementare voluntară, care a stimulat tranziția către IPv662. 
 
La un nivel general, responsabilizarea în spațiul online ar trebui să fie promovată în 
continuare. Aceasta înseamnă promovarea unor măsuri pentru a preveni utilizarea abuzivă a 
numelor de domenii pentru distribuția de mesaje nesolicitate sau atacurile de tip phishing. În 
acest scop, Comisia va depune eforturi pentru a îmbunătăți  funcționarea, precum și 
disponibilitatea și exactitatea informațiilor în sistemele WHOIS63 de nume de domenii și IP în 
concordanță cu eforturile Corporației pentru alocarea de nume și numere de domenii internet - 
Internet Corporation for Assigned Names and  Numbers64.  
3.2 Intensificarea răspunsului autorităților de aplicare a legii  
Cercetarea  și urmărirea penală  eficace a infracțiunilor cibernetice reprezintă un mijloc 
important de descurajare a atacurilor cibernetice. Cu toate acestea, cadrul procedural actual 
trebuie să fie mai bine adaptat la era internetului65. Atacurile cibernetice pot depăși 
procedurile noas tre și conduc la crearea unor nevoi speciale de cooperare rapidă la nivel 
transfrontalier. În acest scop, astfel cum s -a anunțat în Agenda europeană privind securitatea, 
la începutul anului 2018 Comisia va prezenta propuneri pentru a facilita accesul 
trans frontalier la probele electronice . În paralel, Comisia pune în aplicare măsuri practice 
menite să îmbunătățească accesul transfrontalier la probele electronice pentru anchetele 
penale, inclusiv finanțarea pentru formarea privind cooperarea transfrontalieră , dezvoltarea 
unei platforme electronice pentru schimbul de informații în cadrul UE și standardizarea 
formularelor de cooperare judiciară utilizate între statele membre.  
Un alt obstacol în calea urmăririi penale eficace este reprezentat de diferitele proc eduri 
criminalistice pentru strângerea probelor electronice în cadrul anchetelor privind 
criminalitatea cibernetică din statele membre. Acesta ar putea fi atenuat prin acțiuni în 
vederea stabilirii unor standarde comune în materie de criminalistică. În plu s, pentru a sprijini 
trasabilitatea și atribuirea, capacitățile criminalistice trebuie să fie consolidate. Un pas ar fi 
dezvoltarea în continuare a capacității criminalistice în cadrul Europol, adaptând resursele 
bugetare și umane existente în cadrul Centr ului european de combatere a criminalității 
cibernetice al Europol pentru a satisface nevoia sporită de sprijin operațional în cadrul 
anchetelor transfrontaliere privind criminalitatea cibernetică. Un alt pas ar fi reflectarea 
orientării tehnologice stabil ite mai sus pentru procesul de criptare, prin analizarea modului în 
care utilizarea abuzivă a criptării de către infractori creează importante provocări în lupta 
împotriva formelor grave de criminalitate, inclusiv împotriva terorismului și criminalității 
                                                            
61 https://www.google.com/intl/en/ipv6/statistics.html#tab=per -country -ipv6-adoption&tab=per -country -ipv6-
adoption . 
62 http://bipt.be/public/files/ nl/22027/Raadpleging_ipv6.pdf .  
63 Un protocol de interogare și răspuns care este utilizat la scară largă pentru interogarea bazelor de date care 
conțin utilizatorii înregistrați sau deținătorii unei resurse a internetului.  
64 Corporația pentru alocarea de n ume și numere de domenii internet - Internet Corporation for Assigned 
Names and Numbers  (ICANN) este o organizație fără scop lucrativ, responsabilă de coordonarea procedurilor 
de întreținere a mai multor baze de date referitoare la spațiile de nume de pe i nternet.  
65 Pentru a oferi doar un exemplu, serverul central (virtual) de comandă și control al botnet -ului Avalanche a 
transferat serverele fizice și domeniile o dată la fiecare cinci minute.  
 
17 
 cibernetice. Comisia va prezenta rezultatele reflecțiilor actuale privind rolul criptării în 
anchetele penale66 până în octombrie 201767.  
Având în vedere caracterul „fără frontiere” al internetului, cadrul pentru cooperarea 
internațională prevăzut de Convenț ia de la Budapesta privind criminalitatea cibernetică68 
a Consiliului Europei oferă posibilitatea în cadrul unui grup divers de țări de a utiliza un 
standard juridic optim pentru diferitele legislații naționale care abordează criminalitatea 
cibernetică. În prezent, se ia în considerare posibilitatea de a adăuga un protocol la 
convenție69, ceea ce ar putea oferi, de asemenea, o oportunitate utilă de a aborda problema 
accesului transfrontalier la probele electronice în contextul internațional. În locul creării de 
noi instrumente juridice internaționale pentru aspectele legate de criminalitatea cibernetică, 
UE solicită tuturor țărilor să elaboreze legislații naționale corespunzătoare și să continue 
cooperarea în cadrul internațional existent.  
Disponibilitatea tot  mai mare a instrumentelor de asigurare a anonimatului facilitează 
ascunderea infractorilor. „ Darknet ”70 (internetul întunecat) a deschis noi căi pentru infractori, 
prin care aceștia pot avea acces la materiale conținând abuzuri sexuale asupra copiilor, 
droguri sau de arme de foc, adesea cu un risc scăzut de a fi descoperiți71. În prezent, acesta 
este, de asemenea, o sursă esențială de instrumente utilizate în criminalitatea cibernetică, cum 
ar fi instrumentele de tip malware și de piraterie. Comisia, împreun ă cu părțile interesate 
relevante, va analiza abordările naționale în scopul de a identifica noi soluții. Europol ar 
trebui să faciliteze și să sprijine investigațiile privind darknet -ul, să evalueze amenințările și 
să contribuie la stabilirea competenței și la prioritizarea cazurilor cu risc crescut, iar UE poate 
îndeplini un rol major în coordonarea acțiunii internaționale72. 
Un domeniu în creștere al activității de criminalitate cibernetică este utilizarea frauduloasă a 
detaliilor cărții de credit sau a a ltor mijloace electronice de plată. Elementele de plată obținute 
prin atacurile cibernetice asupra comercianților cu amănuntul din spațiul online sau asupra 
altor întreprinderi legitime sunt comercializate ulterior online și pot fi utilizate de infractori 
pentru a comite fraude73. Comisia prezintă o propunere care vizează sporirea acțiunilor de 
descurajare prin intermediul unei directive privind combaterea fraudei și a falsificării altor 
                                                            
66 Președinția Consiliului, „Rezultatele reuniunii Consiliului Ju stiție și Afaceri Interne din 8 și 
9 decembrie  2016”, nr. 15391/16.  
67 Al optulea raport referitor la progresele înregistrate pentru realizarea unei uniuni a securității efective și reale 
din 29 iunie 2017, COM(2017) 354 final.  
68 Convenția este primul trata t internațional privind infracțiunile săvârșite prin intermediul internetului și al 
altor rețele informatice, vizând în special încălcările drepturilor de autor, frauda informatică, pornografia 
infantilă și încălcările securității rețelei. https://www.coe.int/en/web/conventions/full -list/-
/conventions/treaty/185  În 2017, 55 de guverne au ratificat sau au aderat la Convenția Consiliului Europei 
privind criminalitatea  cibernetică.  
69 Mandat de pregătire a unui proiect al celui de al doilea protocol adițional la Convenția de la Budapesta 
privind criminalitatea cibernetică, T -CY (2017)3.  
70 Darknet -ul constă în conținut din rețele suprapuse care utilizează internetul, dar  necesită software specific, 
anumite configurații sau autorizație de acces. Darknet -ul reprezintă o mică parte a webului invizibil, o 
porțiune din web care nu este indexată de motoarele de căutare.  
71 O excepție notabilă o constituie închiderea recentă a do uă dintre cele mai mari piețe de bunuri ilegale de pe 
dark web, AlphaBay și Hansa: https://www.europol.europa.e u/newsroom/news/massive -blow -to-criminal -
dark-web-activities -after-globally -coordinated -operation . 
72 Europol îndeplinește deja un rol important în acest domeniu. Pentru un exemplu recent, a se vedea: 
https://www.europol.europa.eu/newsroom/news/massive -blow -to-criminal -dark-web-activities -after-
globally -coordinat ed-operation .  
73 Câștigurile realizate în urma fraudelor reprezintă o sursă importantă de venituri pentru criminalitatea 
organizată și, prin urmare, un factor favorizant pentru alte activități infracționale precum terorismul, traficul 
de droguri și traficu l de ființe umane.   
 
18 
 modalități de plată decât numerarul74. Aceasta urmărește să actualizeze normele existente 
în domeniu și să consolideze capacitatea autorităților de aplicare a legii de a combate această 
formă de infracțiune.  
Capacitățile de investigare a criminalității cibernetice ale autorităților de aplicare a legii din 
statele membre trebu ie, de asemenea, să fie îmbunătățite, la fel ca înțelegerea infracțiunilor 
cibernetice și a opțiunilor de investigare de către procurori și sistemul judiciar. Eurojust și 
Europol contribuie la acest obiectiv și la o mai bună coordonare, în strânsă cooperar e cu 
grupurile consultative specializate din cadrul Centrului de combatere a criminalității 
informatice al Europol și cu rețelele de șefi ai unităților de combatere a criminalității 
cibernetice și de procurori specializați în criminalitatea cibernetică. Co misia va aloca un fond 
de 10,5 milioane EUR pentru combaterea criminalității cibernetice, în special în cadrul 
programului Fondul pentru securitate internă - Poliție . Formarea profesională este un 
element important și o serie de materiale utile au fost ela borate de Grupul european de 
formare și educație în materie de combatere a criminalității informatice. Acestea ar trebui 
utilizate la scară largă de către specialiștii responsabili de aplicarea legii, cu sprijinul 
Agenției  Uniunii Europene pentru Formare î n Materie de Aplicare a Legii (CEPOL).  
3.3 Cooperarea dintre sectorul public și cel privat împotriva criminalității cibernetice  
Eficacitatea mecanismelor tradiționale de aplicare a legii este pusă sub semnul întrebării de 
caracteristicile mediului digital,  care este format în cea mai mare parte din infrastructură 
privată și numeroși actori diferiți din diverse jurisdicții. Prin urmare, cooperarea cu sectorul 
privat, inclusiv industria și societatea civilă, este esențială pentru autoritățile publice în scopu l 
de a lupta eficace împotriva criminalității. În acest context, sectorul financiar este, de 
asemenea, esențial, iar cooperarea ar trebui intensificată. De exemplu, rolul unităților de 
informații financiare75 în contextul criminalității cibernetice ar trebu i să fie consolidat.  
Unele state membre au luat deja măsuri esențiale. În Țările de Jos, instituțiile financiare și 
autoritățile de aplicare a legii colaborează pentru a combate frauda în mediul online și 
criminalitatea cibernetică în cadrul grupului operativ privind criminalitatea electronică. 
Centrul de competențe pentru combaterea criminalității cibernetice din Germania oferă 
membrilor săi platforma operațională pentru a efectua schimburi de informații, în strânsă 
colaborare cu Biroul Federal al Pol iției germane, și pentru a elabora măsuri menite să 
asigure protecție împotriva criminalității cibernetice. 16 state membre76 au înființat centre de 
excelență pentru combaterea criminalității cibernetice în scopul de a facilita cooperarea între 
autoritățile  de aplicare a legii, mediul academic și partenerii privați în vederea elaborării și 
a schimbului de cele mai bune practici, a formării profesionale și a consolidării capacităților.  
Comisia sprijină stabilirea de parteneriate public -privat și de mecanisme de cooperare prin 
intermediul unor proiecte dedicate, cum ar fi Centrul cibernetic de combatere a fraudei 
online și Rețeaua de experți77, prin care este pus în aplicare modelul și standardul de 
                                                            
74 COM(2017) 489.  
75 Unitățile de informații financiare servesc drept centre naționale de primire și de analiză a rapoartelor privind 
tranzacțiile suspecte și a altor informații relevante privind cazurile de spălare a banilor, infracțiuni le 
principale asociate și finanțarea terorismului, precum și de comunicare a rezultatelor obținute în urma 
analizei.  
76 Austria, Belgia, Bulgaria, Cipru, Republica Cehă, Estonia, Franța, Germania, Grecia, Irlanda, Lituania, 
Polonia, România, Slovenia, Span ia și Regatul Unit.  
77 Inițiativa UE -OF2CEN urmărește realizarea unui schimbul sistematic la nivel comunitar de informații legate 
de frauda online între bănci și serviciile de aplicare a legii în scopul de a preveni efectuarea unor plăți către 
autorii fraud elor și persoanele care realizează transferuri de bani obținuți ilegal („money mules”) și de a 
investiga și urmări penal autorii implicați. Aceasta este cofinanțată de UE (Programul Fondul pentru 
securitate internă - Poliție).  
 
19 
 realizare a schimbului de informații pentru a analiza și a aten ua riscurile de infracțiuni 
electronice și de fraude online.   
 
În contextul criminalității cibernetice, întreprinderile private trebuie să fie capabile să 
realizeze schimburi de informații privind incidentele concrete cu autoritățile de aplicare a legii 
– inclusiv date cu caracter personal – cu respectarea deplină a normelor de protecție a datelor. 
Reforma UE în materie de protecție a datelor, care va intra în vigoare în mai 2018, prevede un 
set comun de norme cuprinzând condițiile în care autoritățile de aplicare a legii și entitățile 
private pot coopera. Comisia Europeană va colabora cu Comitetul european pentru protecția 
datelor și cu părțile interesate relevante pentru a identifica cele mai bune practici în acest 
domeniu și, după caz, pentru a furniza o rientări.  
3.4 Intensificarea răspunsului politic  
Cadrul pentru un răspuns diplomatic comun al UE la activitățile cibernetice ostile78 
adoptat recent („setul de instrumente pentru diplomație în domeniul cibernetic”) stabilește 
măsurile din cadrul politicii externe și de securitate comune, inclusiv măsuri restrictive care 
pot fi utilizate pentru a consolida răspunsul UE la activitățile care îi prejudiciază interesele 
politice, economice și de securitate. Cadrul constituie un pas important în dezvoltarea 
capac ităților de semnalizare și de reacție la nivelul UE și al statelor membre. Acesta va spori 
capacitatea noastră de a atribui activitățile cibernetice ostile, cu scopul de a influența 
comportamentul potențialilor agresori, luând în considerare în același tim p necesitatea de a se 
asigura răspunsuri proporționale. Atribuirea unei activități cibernetice ostile unui actor statal 
sau nestatal rămâne o decizie politică suverană pe baza informațiilor provenite din toate 
sursele. Activități de punere în aplicare a ca drului sunt, în prezent, în curs de desfășurare cu 
statele membre și, de asemenea, ar trebui continuate în strânsă coordonare cu planul de 
acțiune pentru a răspunde incidentelor cibernetice de mare amploare79. Procesul de cunoaștere 
a situației necesar pent ru utilizarea măsurilor prevăzute în cadrul menționat ar trebui să fie 
corelat, analizat și diseminat de INTCEN80, în strânsă colaborare cu statele membre și cu 
instituțiile UE.  
3.5 Consolidarea descurajării în domeniul securității cibernetice prin intermediul 
capacității de apărare a statelor membre  
Statele membre sunt deja implicate în dezvoltarea capacităților de apărare cibernetică. În plus, 
având în vedere estomparea delimitărilor dintre apărarea cibernetică și securitatea cibernetică 
și dubla u tilizare a unor instrumente și tehnologii cibernetice, precum și diferențele 
considerabile între abordările statelor membre, UE se află în poziția potrivită pentru a 
contribui la promovarea sinergiilor între eforturile militare și cele civile81.  
Statele me mbre care dispun de capacități mai avansate în materie de securitate cibernetică și 
doresc să le pună în comun ar putea lua în considerare, cu sprijin din partea Înaltului 
Reprezentant, al Comisiei și al Agenției Europene de Apărare, includerea apărării îm potriva 
criminalității cibernetice într -un cadru de „cooperare structurată permanentă” (PESCO).  Acest 
lucru ar putea fi sprijinit de activitățile menționate mai sus pentru a încuraja capacitățile 
industriale ale UE și autonomia strategică. De asemenea, UE poate promova 
                                                            
78 http://www.consilium.europa.eu/ro/press/press -releases/2017/06/19 -cyber -diplomacy -toolbox/ .  
79 C(2017) 6100.  
80 JOIN(2016) 018 final.  
81 În concepția UE, spațiul cibernetic este un spațiu de desfășurare a operațiunilor, la fel ca spațiul terestru, 
aerian și maritim. Eforturile în materie de apărare cibernetică includ, de asemenea, protecția și reziliența 
activelor spațiale și ale infrastructurilor de la  sol aferente.  
 
20 
 interoperabilitatea, inclusiv prin facilitarea dezvoltării capacităților, coordonarea formării 
profesionale și a educației, precum și eforturile de standardizare a dublei utilizări.  
În plus, cadrul comun ar trebui valorificat pe deplin pentru  a răspunde amenințărilor hibride 
care implică adesea atacuri cibernetice, în special prin intermediul celulei de fuziune a UE 
împotriva amenințărilor hibride și al centrului european pentru contracararea amenințărilor 
hibride din Helsinki, a cărui misiune  este de a încuraja dialogul strategic și de a desfășura 
activități de cercetare și de analiză.  
UE va plasa un accent reînnoit pe cadrul de politică al UE în domeniul apărării cibernetice din 
201482, ca instrument pentru o asigura mai bună integrare a securității și apărării cibernetice în 
politica de securitate și de apărare comună (PSAC). Reziliența cibernetică a misiunilor și 
operațiunilor PSAC este esențială: vor fi elaborate proceduri standardiz ate și capacități 
tehnice care ar putea sprijini misiunile și operațiunile civile și militare desfășurate, precum și 
structurile lor respective privind capacitățile de planificare și conducere și furnizorii 
serviciilor de tehnologia informațiilor ai SEAE. Pentru a spori cooperarea între statele 
membre și pentru a orienta mai bine eforturile UE în domeniu, Agenția Europeană de Apărare 
și SEAE, în cooperare cu serviciile Comisiei, va facilita implicarea comună la nivel strategic a 
factorilor de decizie politi că în materie de apărare cibernetică din statele membre. De 
asemenea, UE va sprijini elaborarea unor soluții de securitate cibernetică la nivel european ca 
parte a eforturilor sale de sprijinire a unei baze industriale și tehnologice de apărare 
europeană. Aceasta include, de asemenea, promovarea centrelor regionale de excelență în 
domeniul securității și apărării cibernetice.  
Serviciile Comisiei, în strânsă cooperare cu SEAE, statele membre și alte organisme relevante 
ale UE, vor institui până la 2018 o platformă de educație și formare în domeniul apărării 
cibernetice  pentru a aborda lacunele actuale în materie de competențe în domeniul apărării 
cibernetice.  Aceasta va veni în completarea activităților în domeniu desfășurate de Agenția 
Europeană de Apărare,  contribuind la abordarea actualelor lacune în materie de competențe în 
domeniul securității cibernetice și al apărării cibernetice.  
Acțiuni -cheie  
 o inițiativă a Comisiei pentru accesul transfrontalier la probele electronice (la începutul 
anului 2018);  
 adoptarea rapidă de către Parlamentul European și Consiliu a propunerii de directivă 
privind combaterea fraudei și a falsificării altor mijloace de plată decât numerarul;  
 introducerea unor cerințe privind protocolul IPv6 în ceea ce privește finanțarea de cătr e 
UE a achizițiilor publice, a cercetării și a proiectelor; acordurile voluntare între statele 
membre și furnizorii de servicii de internet pentru a mări gradul de adoptare a protocolului 
IPv6;  
 un accent reînnoit/extins în cadrul Europol în ceea ce priveșt e criminalistica cibernetică și 
monitorizarea darknet -ului; 
 punerea în aplicare a cadrului pentru un răspuns diplomatic comun al UE la activitățile 
cibernetice ostile;  
 intensificarea sprijinului financiar pentru proiectele naționale și transnaționale care 
urmăresc îmbunătățirea justiției penale în spațiul cibernetic;  
 o platformă educațională legată de securitatea cibernetică pentru a aborda lacunele actuale 
în materie de competențe în domeniul securității cibernetice și al apărării cibernetice în 
2018.  
                                                            
82 www.consilium.europa.eu/en/workarea/downloadasset.aspx?id=40802190515 . 
 
21 
  
4. CONSOLIDAREA COOPERĂRII LA NIVEL INTERNAȚIONAL ÎN 
DOMENIUL SECURITĂȚII CIBERNETICE  
Ghidată de valorile fundamentale ale UE și de drepturile fundamentale, cum ar fi libertatea de 
exprimare și dreptul la viață privată și la protecția datelor cu caracter personal, precum și de 
promovarea unui spațiu cibernetic deschis, liber și sigur, polit ica internațională a UE în 
materie de securitate cibernetică este destinată să răspundă provocării aflate într -o evoluție 
continuă de a promova stabilitatea cibernetică la nivel mondial, precum și de a contribui la 
autonomia strategică a Europei în spațiul  cibernetic.  
4.1 Securitatea cibernetică în cadrul relațiilor externe  
Dovezile sugerează că persoane din întreaga lume identifică atacurile cibernetice lansate din 
alte țări ca fiind printre principalele amenințări la adresa securității naționale83. Având în 
vedere natura globală a amenințării, crearea și menținerea unor alianțe și parteneriate solide 
cu țările terțe sunt fundamentale pentru prevenirea și descurajarea atacurilor cibernetice – care 
sunt tot mai importante pentru stabilitatea și securi tatea internațională. UE va acorda prioritate 
instituirii unui cadru strategic pentru prevenirea conflictelor și asigurarea stabilității în spațiul 
cibernetic în cadrul angajamentelor sale bilaterale, regionale, multipartite și multilaterale.  
UE promoveaz ă cu fermitate poziția conform căreia dreptul internațional, în special 
Carta  Organizației Națiunilor Unite, se aplică spațiului cibernetic. Ca o completare la 
dispozițiile obligatorii de drept internațional, UE sprijină normele, reglementările și 
principi ile voluntare, fără caracter obligatoriu, privind comportamentul responsabil al statului, 
care au fost enunțate de Grupul de experți guvernamentali al ONU84; de asemenea, aceasta 
încurajează dezvoltarea și punerea în aplicare a unor măsuri de consolidare a încrederii la 
nivel regional, atât în cadrul Organizației pentru Securitate și Cooperare din Europa, cât și în 
alte regiuni.  
La nivel bilateral, dialogurile privind securitatea cibernetică85 vor fi dezvoltate în continuare 
și completate de eforturile de a facilita cooperarea cu țările terțe pentru a consolida principiile 
diligenței și responsabilității statului în spațiul cibernetic. UE va acorda prioritate aspectelor 
ce țin de securitatea internațională în spațiul cibernetic în angajamentele sale internați onale, 
asigurând, în același timp, că securitatea cibernetică nu va deveni un pretext pentru protecția 
pieței și limitarea drepturilor și libertăților fundamentale, inclusiv a libertății de exprimare și a 
accesului la informații. O abordare cuprinzătoare a  securității cibernetice necesită respectarea 
drepturilor omului, iar UE va continua să susțină valorile sale fundamentale la nivel global pe 
baza orientărilor UE în domeniul drepturilor omului privind libertatea în mediul online86. În 
această privință, UE subliniază importanța implicării tuturor părților interesate în guvernanța 
internetului.  
De asemenea, Comisia a prezentat o propunere87 de modernizare a controalelor exporturilor 
UE, inclusiv introducerea unor controale asupra exporturilor de tehnologii de supraveghere 
cibernetică critice care ar putea conduce la încălcări ale drepturilor omului sau care ar putea fi 
utilizate în mod abuziv împotriva securității proprii a UE, și își va intensifica dialogurile cu 
                                                            
83 Studiul global privind atitudinile, primăvara anului 2017, Centrul de  Cercetare Pew.  
84 A/68/98 și A/70/174.  
85 În septembrie 2017, UE a purtat dialoguri privind securitatea cibernetică cu SUA, China, Japonia, 
Republica  Coreea și India.  
86 Orientările UE în domeniul drepturilor omului privind libertatea de exprimare în mediul online și offline . 
87  COM(2016) 616.  
 
22 
 țările terțe pentru a promova convergența la ni vel mondial și comportamentul responsabil în 
acest domeniu.  
4.2 Consolidarea capacității în domeniul securității cibernetice  
Stabilitatea cibernetică globală se bazează pe capacitatea națională și locală a tuturor țărilor de 
a preveni și a reacționa la in cidentele cibernetice și de a ancheta și a urmări în instanță 
cazurile de criminalitate cibernetică. Sprijinirea eforturilor de a construi reziliența națională în 
țările terțe va crește nivelul securității cibernetice la nivel global, cu consecințe pozitiv e 
pentru UE. Combaterea amenințărilor cibernetice care evoluează rapid ar sugera necesitatea 
unor eforturi de dezvoltare a formării, a politicii și a legislației, precum și a unei funcționări 
eficiente a centrelor de răspuns la incidente de securitate cibe rnetică și a unităților de 
combatere a criminalității cibernetice în toate țările la nivel global.  
Începând cu 2013, UE a îndeplinit un rol principal în consolidarea capacităților internaționale 
în domeniul securității cibernetice și a corelat în mod siste matic aceste eforturi cu activitățile 
sale de cooperare pentru dezvoltare. UE va continua să promoveze un model de consolidare a 
capacității bazate pe drepturi, în conformitate cu abordarea Digital4Development88. 
Prioritățile pentru consolidarea capacitățil or vor fi reprezentate de vecinătatea UE și de țările 
în curs de dezvoltare care înregistrează o conectivitate în creștere rapidă și o dezvoltare rapidă 
a amenințărilor. Eforturile UE vor veni în completarea agendei de dezvoltare a UE, având în 
vedere Agen da 2030 pentru dezvoltare durabilă și eforturile globale pentru consolidarea 
capacității instituționale.  
În scopul de a îmbunătăți capacitatea UE de a mobiliza expertiza sa colectivă pentru a sprijini 
consolidarea capacităților, ar trebui să fie instituită  o rețea de consolidare a capacității 
cibernetice a UE, care să reunească SEAE, autoritățile din domeniul cibernetic ale statelor 
membre, agențiile UE, serviciile Comisiei, mediul academic și societatea civilă. Orientări 
privind consolidarea capacității ci bernetice a UE vor fi elaborate în scopul de a contribui la o 
mai bună orientare politică și prioritizare a eforturilor depuse de UE în asistarea țărilor terțe.  
De asemenea, UE va colabora cu alte părți interesate din acest domeniu pentru a evita 
suprapune rea eforturilor și a facilita o consolidare mai specifică a capacităților în diferite 
regiuni.  
4.3 Cooperarea între UE și NATO  
Pe baza progreselor semnificative deja înregistrate, UE va aprofunda cooperarea dintre UE și 
NATO privind securitatea cibernetică, amenințările hibride și apărarea, astfel cum se prevede 
în declarația comună din 8 iulie 201689. Prioritățile includ promovarea interoperabilității prin 
cerințe și standarde coerente în materie de apărare cibernetică, consolidarea cooperării în  
materie de instruire și exerciții, armonizarea cerințelor privind instruirea.  
De asemenea, UE și NATO vor încuraja cooperarea în materie de cercetare și inovare în 
domeniul apărării cibernetice și se vor baza pe actualul acord tehnic privind schimbul de 
informații legate de securitatea cibernetică între organismele lor respective din domeniul 
securității cibernetice90. Eforturile comune recente în ceea ce privește combaterea 
amenințărilor hibride, în special cooperarea între celula de fuziune a UE împotriv a 
amenințărilor hibride și departamentul de analiză a amenințărilor hibride al NATO, ar trebui 
                                                            
88 Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD (2017) 157.  
89 http://www.consilium.europa.eu/en/press/press -releases/2016/07/08 -eu-nato-joint-declaration/ .  
90 Capacitatea de răspuns la incidente informatice a CERT -UE și NATO (NCIRC).   
 
23 
 să fie exploatate în continuare în vederea consolidării rezilienței și a răspunsului la crizele 
cibernetice. Continuarea cooperării între UE și NATO va fi încura jată prin exerciții de apărare 
cibernetică, cu implicarea SEAE și a altor entități ale UE și omologi NATO relevanți, inclusiv 
Centrul de excelență NATO pentru cooperare în domeniul apărării cibernetice de la Tallinn. 
Pentru prima dată, NATO și UE vor efect ua exerciții coordonate și în paralel ca răspuns la un 
scenariu hibrid, în cadrul cărora rolul de lider va fi asumat de NATO în 2017 și, în mod 
similar, de UE în 2018. Următorul raport privind cooperarea între UE și NATO, care urmează 
să fie prezentat cons iliilor lor respective în decembrie 2017, va oferi oportunitatea de a lua în 
considerare posibilitățile de a extinde și mai mult cooperarea, în special prin asigurarea unor 
mijloace de comunicare comune, sigure și solide între toate instituțiile și organis mele 
relevante implicate, inclusiv ENISA.  
Acțiuni -cheie  
 consolidarea cadrului strategic pentru prevenirea conflictelor și asigurarea stabilității în 
spațiul cibernetic;  
 instituirea unei noi rețele de consolidare a capacității pentru a sprijini capacitatea țărilor 
terțe de abordare a amenințărilor cibernetice, precum și elaborarea de orientări UE privind 
consolidarea capacității în domeniul securității cibernetice pentru o  mai bună prioritizare a 
eforturilor UE;  
 continuarea cooperării între UE și NATO, inclusiv participarea la exerciții coordonate și 
în paralel, precum și creșterea interoperabilității standardelor în materie de securitate 
cibernetică.  
 
5. CONCLUZIE  
Pregăt irea UE în domeniul securității cibernetice este esențială atât pentru piața unică digitală, 
cât și pentru o uniune a securității și apărării. Consolidarea securității cibernetice europene și 
combaterea amenințărilor la adresa atât a obiectivelor civile, c ât și a celor militare sunt 
esențiale.  
Viitoarea reuniune la nivel înalt privind spațiul digital organizată de Președinția estoniană la 
vineri, 29 septembrie 2017 oferă o oportunitate de a demonstra voința comună de a poziționa 
securitatea cibernetică în centrul UE ca societate digitală. Ca parte a acestui angajament 
comun, Comisia invită statele membre să își asume angajamente cu privire la modul în care 
acestea intenționează să acționeze în domeniile în care dețin responsabilitatea principală. 
Aceasta ar  trebui să includă consolidarea securității cibernetice prin:  
 asigurarea punerii în aplicare depline și eficace a Directivei NIS până la 9 mai 2018, 
precum și a resurselor necesare pentru autoritățile publice responsabile de securitatea 
cibernetică în scop ul de a -și îndeplini efectiv sarcinile;  
 aplicarea acelorași norme pentru administrațiile publice, având în vedere rolul pe care 
acestea îl îndeplinesc în societate și în economie în ansamblu;  
 furnizarea de formare profesională în domeniul securității ciber netice în cadrul 
administrației publice;  
 prioritizarea conștientizării securității cibernetice în campaniile de informare și includerea 
securității cibernetice în cadrul programei de formare academică și profesională;  
 utilizarea inițiativelor de „cooperare  structurată permanentă” (PESCO) și Fondul european 
de apărare pentru a sprijini dezvoltarea de proiecte în domeniul apărării împotriva 
criminalității cibernetice.  
 
24 
 Prezenta comunicare comună a stabilit amploarea provocării și gama de măsuri pe care UE le 
poate adopta. Avem nevoie de o Europă rezilientă, care își poate proteja cetățenii în mod 
eficace prin anticiparea posibilelor incidente de securitate cibernetică, prin instituirea unei 
protecții puternice în structurile sale și în comportamentul său, prin refacerea rapidă în urma 
oricărui atac cibernetic și prin descurajarea celor responsabili de astfel de atacuri. Prezenta 
comunicare propune măsuri specifice care vor consolida în continuare structurile și 
capacitățile UE în materie de securitate cibernetic ă într -un mod coordonat, cu deplina 
cooperare a statelor membre și a diferitelor structuri vizate ale UE și respectând competențele 
și responsabilitățile acestora. Punerea sa în aplicare va demonstra în mod clar că UE și statele 
sale membre vor coopera pen tru a crea un standard în materie de securitate cibernetică 
proporțional cu provocările tot mai mari cu care se confruntă Europa în prezent.