Recomandare de

RECOMANDARE A CONSILIULUI

privind politica economică a zonei euro

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 136, coroborat cu articolul 121 alineatul (2),

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice, în special articolul 5 alineatul (2),

având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice, în special articolul 6 alineatul (1),

având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

având în vedere concluziile Consiliului European,

având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

întrucât:

(1)Ca urmare a pandemiei de COVID-19, economia zonei euro a cunoscut o recesiune bruscă și profundă în prima jumătate a anului 2020 și rămâne vulnerabilă la criza sanitară care încă mai persistă. Criza provocată de pandemia de COVID-19 a generat o serie de șocuri derivate de anvergură în ceea ce privește cererea și oferta, care s-au tradus printr-o scădere așteptată a PIB-ului cu 7,8 % în 2020. În prezent, se estimează că redresarea din 2021 va fi mai lentă decât se preconiza anterior, iar deviația PIB semnificativă, de aproximativ -7,0 % din PIB-ul potențial în 2020, nu va dispărea până la sfârșitul anului 2021. Există un grad ridicat de incertitudine în ceea ce privește perspectivele economice, din cauza evoluției pandemiei și a schimbărilor de comportament ale agenților economici. Acțiunea promptă la nivel național și la nivelul Uniunii, inclusiv prin intermediul pachetului Next Generation EU (NGEU), a contribuit în mod decisiv la compensarea unora dintre consecințele negative ale șocului și la stabilizarea piețelor. Atât consumul privat, cât și investițiile au fost grav afectate, ceea ce a influențat și prețurile și salariile. De asemenea, perspectivele de pe piața muncii au luat o turnură nefavorabilă, întrerupând ameliorările înregistrate în ultimii șapte ani. Cu toate acestea, datorită punerii în aplicare cu succes a unor măsuri strategice ambițioase în toate statele membre – cum ar fi schemele de lucru cu program redus și alte politici de sprijin pentru a evita concedierile în masă și pierderile mari de venit – creșterea șomajului a fost atenuată printr-o scădere a ratelor de participare pe piața muncii, deoarece lucrătorii descurajați au părăsit piața forței de muncă, combinată cu o scădere a numărului total de ore lucrate.

(2)Criza provocată de pandemia de COVID-19 accentuează divergențele economice dintre statele membre din zona euro. Aceste divergențe au la origine mai mulți factori, printre care: intensitatea și momentul șocului inițial al COVID-19; dimensiunea și importanța economică relativă a sectoarelor cu o intensitate mare a contactelor (de exemplu, turismul și ospitalitatea) și diferențele de marjă de manevră bugetară disponibilă. Aceste diferențe au un impact asupra încrederii, investițiilor și perspectivelor de creștere, precum și asupra disparităților regionale care existau înainte, dar care este posibil să fi fost exacerbate. Pe termen mai lung, actuala criză provocată de pandemia de COVID-19 riscă să aibă efecte negative permanente asupra potențialelor diferențe de creștere și de venituri, cauzate de diminuarea capitalului uman și fizic (atât material, cât și imaterial). Aceasta s-ar putea traduce printr-o creștere și mai redusă a productivității muncii și a veniturilor.

(3)Reacția rapidă și fermă din partea Uniunii, inclusiv prin intermediul pachetului Next Generation EU (NGEU), care cuprinde Mecanismul de redresare și reziliență (MRR), a crescut încrederea pieței și a arătat unitatea statelor membre pentru un efort coordonat de relansare a creșterii economice și de consolidare a rezilienței economice și sociale. De asemenea, o serie de noi instrumente pentru Uniune și zona euro au fost deja adoptate imediat. Aceste instrumente oferă deja o plasă de siguranță pentru lucrători (prin Instrumentul european de sprijin temporar pentru atenuarea riscurilor de șomaj într-o situație de urgență - SURE), pentru întreprinderi (printr-un regim al Băncii Europene de Investiții) și pentru statele membre, în vederea stabilizării costurilor de finanțare ale datoriei suverane, inclusiv prin intermediul Mecanismul european de stabilizare financiară al Instrumentului de sprijin în contextul crizei provocate de pandemie. Răspunsul politic al Uniunii a inclus, de asemenea, activarea clauzei derogatorii generale din Pactul de stabilitate și de creștere și un cadru temporar pentru a utiliza flexibilitatea normelor UE privind ajutoarele de stat. Fondurile aferente politicii de coeziune au fost redirecționate înspre necesitățile cele mai acute prin Inițiativa plus pentru investiții în răspunsul la coronavirus (CRII și CRII+).

(4)Punerea în aplicare a unor politici bine concepute în contextul NGEU și al instrumentului său principal, MRR, va ajuta statele membre să inițieze reforme care favorizează creșterea economică și să ridice nivelul și calitatea investițiilor, în concordanță cu realizarea obiectivelor de reziliență și dublă tranziție verde și digitală. Ele ar trebui să contribuie la consolidarea capitalului uman, să susțină tranzițiile profesionale reușite ale lucrătorilor, care, împreună cu fondurile politicii de coeziune, vor fi esențiale pentru a asigura coeziunea, pentru a încuraja productivitatea și pentru a consolida reziliența economică și socială. Obiectivele de creștere ale UE și dificultățile structurale naționale, inclusiv cele identificate în recomandările specifice fiecărei țări pentru 2019 și 2020, sunt esențiale. Strategia anuală privind creșterea durabilă (ASGS), care promovează aceste obiective, introduce șapte inițiative emblematice: (1) accelerarea, (2) renovarea, (3) reîncărcarea și realimentarea, (4) conectarea, (5) modernizarea, (6) dezvoltarea și (7) recalificarea și perfecționarea. Aceste inițiative emblematice reprezintă provocări comune care necesită investiții și reforme coordonate. Statele membre ar trebui să canalizeze investițiile, să pună în aplicare reforme și să integreze mai mult lanțurile lor de valoare în aceste domenii emblematice. Regulamentul propus privind Mecanismul de redresare și reziliență prevede, printre altele, că planurile de redresare și reziliență ale statelor membre din zona euro trebuie să fie în concordanță cu provocările și prioritățile identificate în recomandarea Consiliului privind politica economică a zonei euro. Această coerență trebuie luată în considerare la evaluarea planurilor de redresare și reziliență.

(5)Zona euro are nevoie de o combinație de politici care să aducă un sprijin, să fie coordonate, cuprinzătoare și coerente pentru a atenua impactul pandemiei de COVID-19. Scopul este să se limiteze orice impact negativ pe termen lung asupra pieței muncii, să se reducă divergențele economice și sociale semnificative, să se remedieze dezechilibrele și alte riscuri de importanță globală și, în sens mai larg, să se evite consecințele negative asupra creșterii economice potențiale pe termen mediu. Coerența între cele trei dimensiuni de bază ale mixului de politici privind zona euro – monetară, fiscală și structurală – este esențială pentru asigurarea unei orientări politice globale favorabile zonei euro.

(6)Intervențiile rapide ale Băncii Centrale Europene (BCE) în materie de politică monetară au vizat menținerea intactă a canalelor de transmisie monetară și protejarea stabilității prețurilor pe termen mediu. BCE a anunțat achiziții suplimentare substanțiale de active din sectoarele public și privat, care se vor ridica la 1 470 de miliarde EUR prin Programul de achiziționare de active (PAA, 120 de miliarde EUR până la sfârșitul anului 2020) și prin Programul de achiziții de urgență în contextul pandemiei (PEPP, 1 350 de miliarde EUR până cel puțin la jumătatea anului 2021).

(7)Se preconizează că orientarea fiscală va fi extrem de expansionistă în 2020 și va rămâne favorabilă în 2021 atât la nivelul zonei euro, cât și la nivel național. Coordonarea politicilor bugetare naționale, cu respectarea deplină a Pactului de stabilitate și de creștere, este esențială pentru a răspunde în mod eficace la șocul provocat de pandemia de COVID-19 și pentru a asigura buna funcționare a uniunii economice și monetare (UEM). La 20 martie 2020, Comisia a concluzionat că economia UE se confruntă cu o încetinire marcată a creșterii economice și că sunt îndeplinite condițiile pentru a activa clauza derogatorie generală din Pactul de stabilitate și de creștere. Această concluzie a fost aprobată de miniștrii de finanțe ai statelor membre. Statele membre au introdus măsuri bugetare considerabile pentru a stopa pandemia și pentru a oferi sprijin persoanelor fizice și întreprinderilor afectate în mod deosebit, inclusiv sprijin excepțional sub formă de lichidități, în principal prin intermediul garanțiilor oferite societăților și băncilor pentru a asigura fluxul de credit. La nivelul UE, va fi furnizat un sprijin bugetar coordonat suplimentar, în special prin intermediul MRR.