Raportul special Modul în care instituțiile 
și organele UE calculează, 
reduc și compensează 
emisiile lor de gaze 
cu efect de serăRO 2014  nr. 14
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ
CURTEA DE CONTURI EUROPEANĂ  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel. +352 4398-1
E-mail: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Numeroase alte informații despre Uniunea Europeană sunt disponibile pe internet pe serverul Europa (http://europa.eu).
Luxemburg: Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2014
ISBN 978-92-872-0876-7
doi:10.2865/69831
© Uniunea Europeană, 2014
Reproducerea textului este autorizată cu condiția menționării sursei.
Printed in Luxembourg
RO 2014  nr. 14
Raportul special Modul în care instituțiile 
și organele UE calculează, 
reduc și compensează 
emisiile lor de gaze 
cu efect de seră
[prezentat în temeiul articolului 287 alineatul (4)  
al doilea paragraf TFUE]
02
 Cuprins
Puncte
 Glosar
I-VII  Sinteză
1-7 Introducere
1-2 Politica Uniunii Europene în domeniul mediului urmărește să asigure  
un nivel ridicat de protecție
3-4 Prevenirea schimbărilor climatice periculoase este o prioritate  
a Uniunii Europene
5-7 Administrațiile publice joacă un rol important în atingerea obiectivelor  
în materie de climă
8 -11  Sfera și abordarea auditului
12-101  Observații 
12-61  Instituțiile și organele UE nu au politici comune de monitorizare și reducere  
a emisiilor lor de gaze cu efect de seră
12-29  Amprenta completă de carbon a instituțiilor și organelor UE nu este cunoscută,  
iar informațiile fragmentare disponibile riscă să submineze credibilitatea raportării
30-43  Există dovezi că emisiile generate de instituțiile și organele UE, per ansamblu, s-au redus  
de-a lungul timpului, dar numai în ceea ce privește consumul de energie în clădiri
44-51  Mai mult de jumătate dintre instituțiile și organele UE auditate nu stabiliseră  
niveluri-țintă cuantificate pentru reducerea emisiilor lor și doar două dintre ele  
aveau niveluri-țintă cuantificate pentru 2020
52-61  Compensarea emisiilor reziduale este utilizată într-o măsură limitată, iar instituțiile  
și organele UE nu au o abordare comună
62-101  Instituțiile și organele UE nu utilizează pe deplin potențialul instrumentelor  
de management de mediu promovate de Comisie
62-76  Progresele realizate în ceea ce privește introducerea sistemului de management  
de mediu și audit EMAS sunt lente
77-89  Achizițiile ecologice reprezintă o opțiune mai degrabă decât o obligație în temeiul  
normelor actuale și doar câteva instituții și organe le-au utilizat în mod sistematic
90-101  Standardele de construcție ecologice referitoare la performanța energetică nu sunt  
utilizate în mod sistematic pentru clădirile noi și pentru proiectele de renovare majoră
03 Cuprins
102-114  Concluzii și recomandări
 Anexă  – Abordarea auditului utilizată pentru evaluarea achizițiilor publice ecologice
 Răspunsurile
 – Consiliului European și ale Consiliului Uniunii Europene
 – Comisiei Europene
 – Curții de Justiție a Uniunii Europene
 – Băncii Centrale Europene
 – Curții de Conturi Europene
 – Serviciului European de Acțiune Externă
 –  Comitetului Economic și Social European și ale Comitetului Regiunilor al 
Uniunii Europene
 – Băncii Europene de Investiții
 – Agenției Europene de Siguranță a Aviației
 – Agenției Europene de Mediu
 – Agenției Europene pentru Medicamente
 –  Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și 
modele industriale)
04
 Glosar
Achiziții publice ecologice (APE) : proces prin care autoritățile publice doresc să achiziționeze bunuri, servicii și 
lucrări cu un impact redus asupra mediului, pe durata întregului ciclu de viață al acestora, în comparație cu bunurile, 
serviciile și lucrările cu aceeași funcție primară achiziționate altfel decât prin APE.
Amprenta de carbon : termen informal care desemnează cantitatea totală a emisiilor de CO2 și de alte gaze cu efect 
de seră generate în mod direct sau indirect de un produs ori de o activitate sau asociate activităților desfășurate de 
o persoană sau de o organizație. Nu există norme obligatorii la nivelul UE pentru calcularea amprentei de carbon.
CO2 echivalent (CO2e): unitate de măsură universală pentru emisiile de gaze cu efect de seră, care reflectă 
potențialul de încălzire globală corespunzător diferitelor tipuri de emisii.
Codul european de conduită privind eficiența energetică a centrelor de date : un cod de conduită voluntar, 
promovat de Comisia Europeană ca răspuns la problema consumului de energie în centrele de date și la nevoia de 
a reduce impactul aferent asupra mediului, a situației economice și a securității aprovizionării cu energie.
Compensare : compensarea emisiilor de dioxid de carbon este un mecanism prin care persoane sau organizații 
pot compensa pentru emisiile lor de gaze cu efect de seră sau pentru o parte din ele plătind pentru o reducere 
echivalentă de astfel de emisii operată în alte părți ale lumii (de exemplu: reducerile de emisii realizate prin parcuri 
eoliene care înlocuiesc centrale electrice pe bază de cărbune). Compensările sunt calculate în funcție de o situație 
de referință care reprezintă un scenariu ipotetic referitor la volumul pe care l-ar fi atins emisiile în lipsa proiectului 
de atenuare care generează compensările.
Clădire al cărei consum de energie este aproape egal cu zero : definită în Directiva 2010/31/UE privind 
performanța energetică a clădirilor ca fiind o clădire cu o performanță energetică foarte ridicată. Necesarul de 
energie aproape egal cu zero sau foarte scăzut ar trebui să fie acoperit, într-o foarte mare măsură, de energie din 
surse regenerabile, inclusiv de energie din surse regenerabile produsă la fața locului sau în apropiere.
Dezvoltare durabilă : Potrivit Raportului Brundlandt elaborat în 1987 pentru Adunarea Generală a Organizației 
Națiunilor Unite, dezvoltarea durabilă este dezvoltarea care satisface nevoile prezentului fără a compromite 
capacitatea generațiilor viitoare de a răspunde propriilor nevoi.
Dioxid de carbon (CO2): un gaz care apare în mod natural sau ca produs secundar rezultat în urma arderii 
combustibililor fosili, cum ar fi petrolul, gazul și cărbunele, în urma arderii de biomasă, în urma modificării 
utilizării terenurilor sau a proceselor industriale (de exemplu, producția de ciment). Este principalul gaz de natură 
antropogenă cu efect de seră și reprezintă gazul de referință în raport cu care se măsoară impactul altor gaze cu 
efect de seră.
Echivalent normă întreagă : o unitate care măsoară numărul de persoane în așa fel încât acestea să poată fi 
comparate, chiar dacă lucrează un număr diferit de ore pe săptămână.
Efectul de seră : acumularea de căldură în atmosferă aproape de suprafața planetei (troposferă). Această acumulare 
este cauzată de gazele cu efect de seră. În același mod în care pereții din sticlă ai unei sere determină o creștere 
a temperaturii din interior, efectul de seră încălzește suprafața planetei. În absența acestui efect, temperatura s-ar 
situa sub punctul de îngheț. Activitățile desfășurate de om au intensificat însă foarte mult efectul de seră natural, 
cauzând încălzirea planetei și declanșând schimbări climatice.
05 Glosar
Eficiența energetică : un anumit lucru este mai eficient din punct de vedere energetic în cazul în care oferă 
rezultate mai bune pentru același aport de energie sau produce același rezultat folosind cantități mai reduse de 
energie. Îmbunătățirea eficienței energetice reprezintă o modalitate de reducere a consumului de energie sau de 
limitare a creșterii acestui consum.
EMAS : sistemul voluntar de management de mediu și audit al Uniunii Europene. Acest sistem este compatibil cu 
ISO 14001, dar merge mai departe decât acesta în ceea ce privește cerințele care trebuie îndeplinite.
Emisii în amonte : conform Protocolului privind gazele cu efect de seră, emisiile în amonte sunt emisii indirecte de 
gaze cu efect de seră legate de bunuri și servicii cumpărate sau achiziționate. Ele sunt produse până în momentul 
recepționării de către organizația de raportare și, prin urmare, sunt denumite și emisii de tip cradle-to-gate  („de la 
fabricare până la recepționare”).
Energia din surse regenerabile : este definită în Directiva 2009/28/CE privind promovarea utilizării energiei 
din surse regenerabile ca fiind energia din surse regenerabile nefosile, respectiv eoliană, solară, aerotermală, 
geotermală, hidrotermală și energia oceanelor, energia hidroelectrică și energia obținută din surse precum biomasa, 
gazul de fermentare a deșeurilor, gazul provenit din instalațiile de epurare a apelor uzate și biogazul.
Gaze cu efect de seră : dioxidul de carbon (CO2), metanul (CH4), protoxidul de azot (N2O) și hidrofluorocarburile sunt 
exemple de gaze cu efect de seră care absorb radiațiile solare, generând astfel efectul de seră. Ținându-se seama de 
potențialul lor diferit de încălzire globală, emisiile de gaze cu efect de seră sunt, de obicei, calculate și raportate sub 
formă de dioxid de carbon echivalent (CO2e).
Instrumentarul de formare privind achizițiile publice ecologice : îndrumări practice furnizate de către Direcția 
Generală Mediu a Comisiei Europene cu privire la modul în care cerințele de mediu pot fi incluse în documentația de 
atribuire ca parte a caietului de sarcini, a criteriilor de selecție și/sau de atribuire și a clauzelor de executare.
ISO 14001 : acest standard, elaborat de Organizația Internațională de Standardizare, definește criteriile aferente unui 
sistem de management de mediu și permite obținerea unei certificări de conformitate cu standardul. ISO 14001 nu 
impune cerințe referitoare la performanța de mediu, ci schițează un cadru pe care o societate sau o organizație îl 
poate aplica pentru a institui un sistem eficace de management de mediu.
Măsuri de atenuare : eforturi de reducere a emisiilor sau de dezvoltare a mijloacelor de absorbție a gazelor cu efect 
de seră. Acestea includ utilizarea mai eficientă a combustibililor fosili, trecerea la energie din surse regenerabile, 
îmbunătățirea izolării termice a clădirilor și extinderea absorbanților precum pădurile, cu scopul de a elimina 
cantități mai mari de dioxid de carbon din atmosferă.
Metoda privind amprenta de mediu a organizațiilor ( OEF – Organisation environmental footprint ): metodă 
recomandată de Comisia Europeană pentru măsurarea și comunicarea performanței de mediu a unei organizații 
pe durata ciclului său de viață. Metoda include raportarea cu privire la emisiile de gaze cu efect de seră, dar nu se 
limitează la aceasta.
Neutralitate din punctul de vedere al emisiilor de dioxid de carbon : situație în care emisiile nete de dioxid de 
carbon legate de un produs sau de o activitate sunt egale cu zero în urma compensării efectuate pentru emisiile 
care nu au putut fi evitate.
06 Glosar
Potențial de încălzire globală : definește impactul pe care un gaz cu efect de seră îl va avea asupra încălzirii 
globale pe o anumită perioadă de timp, în comparație cu impactul dioxidului de carbon.
Protocolul privind gazele cu efect de seră : standard voluntar de contabilizare și de raportare pentru emisiile 
de gaze cu efect de seră, folosit pe scară largă. Acest standard a fost elaborat de Inițiativa pentru protocolul 
privind gazele cu efect de seră, care constă într-un parteneriat al mai multor părți interesate, reprezentând mediul 
de afaceri, organizații neguvernamentale, guverne și alte părți reunite de World Resources Institute  (un ONG din 
domeniul mediului, cu sediul la Washington) și de Consiliul mondial de afaceri pentru dezvoltare durabilă (o 
asociație a unor companii internaționale, care își are sediul la Geneva).
Programul GreenBuilding : un program voluntar al Comisiei Europene destinat să sprijine măsuri eficace sub 
aspectul costurilor în vederea îmbunătățirii eficienței energetice și a introducerii surselor regenerabile de energie în 
clădiri nerezidențiale.
Relocarea emisiilor de dioxid de carbon : partea corespunzătoare reducerilor emisiilor de gaze cu efect de seră 
înregistrate în țări ce încearcă să respecte limite obligatorii, care poate reapărea în alte țări care nu sunt obligate să 
respecte aceste limite. De exemplu, întreprinderile pot deplasa producția din țările dezvoltate către țările în curs de 
dezvoltare pentru a nu fi nevoite să se conformeze restricțiilor asupra emisiilor.
Schimbările climatice : în conformitate cu Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor 
climatice, este vorba de schimbări de climat care sunt atribuite direct sau indirect unei activități umane care 
alterează compoziția atmosferei la nivel global și care se adaugă variabilității naturale a climatului observate pe 
parcursul unor perioade de timp comparabile.
07
I
Pentru ca politica Uniunii Europene privind schimbă -
rile climatice să fie credibilă, instituțiile și organele 
UE, în calitatea lor de administrații publice, trebuie 
să integreze cele mai recente evoluții din domeniu 
în conceperea și punerea în aplicare a politicilor de 
reducere a emisiilor lor de gaze cu efect de seră (redu -
cerea „amprentei de carbon”). Ulterior anului 2005, 
instituțiile și organele UE au reușit să inverseze 
tendința de creștere a emisiilor legate de clădirile lor. 
Ele au ratat însă ocazia de a elabora și a pune în apli -
care o politică comună pentru a contribui la obiectivul 
Uniunii de a reduce emisiile cu 20 % până în 2020, față 
de nivelul din 1990.
II
Șase dintre cele 15 instituții și organe ale UE auditate 
nu au raportat nivelurile de emisii din 2012, iar cele 
care le-au raportat nu au calculat sau nu au pre -
zentat nivelul total al acestor emisii. În consecință, 
amprenta completă de carbon rămâne o necunos -
cută, iar informațiile fragmentare disponibile riscă să 
submineze credibilitatea eforturilor de raportare și de 
atenuare.
III
Dovezi că emisiile generate de instituțiile și organele 
UE, per ansamblu, s-au redus de-a lungul timpului 
există numai în ceea ce privește consumul de ener -
gie în clădiri. Datele disponibile privind alte tipuri de 
emisii, în special cele cauzate de mobilitate, nu permit 
identificarea unei tendințe clare de evoluție.
IV
Reducerile totale realizate până în prezent se dato -
rează în mare măsură achiziționării de energie elec -
trică din surse regenerabile, care echivalează cu zero 
emisii la calcularea amprentei de carbon.V
Instituțiile și organele UE nu utilizează pe deplin 
potențialul instrumentelor de management de mediu 
promovate de Comisie. Progresele înregistrate în 
introducerea Sistemului european de management 
de mediu și audit (EMAS) sunt lente. Înregistrarea 
administrațiilor publice în EMAS a devenit posibilă 
în 2001. În iunie 2014, șapte dintre cele 15 instituții și 
organe ale UE auditate erau înregistrate. Achizițiile 
ecologice sunt considerate o simplă opțiune și nu 
o obligație. Doar câteva instituții și organe au utilizat 
în mod sistematic achizițiile ecologice.
VI
Viitorul obiectiv fixat de Uniune pentru 2030 în mate -
rie de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră 
oferă instituțiilor și organelor UE o nouă oportunitate 
de a elabora și a pune în aplicare o politică comună.
VII
Curtea recomandă Comisiei să propună o politică 
comună pentru reducerea amprentei de carbon 
a instituțiilor și a organelor UE. O astfel de politică ar 
trebui să includă un nivel-țintă de reducere globală 
cuantificată a emisiilor de gaze cu efect de seră până 
în 2030. Instituțiile și organele UE ar trebui:
(a) să introducă o abordare armonizată pentru rapor -
tarea emisiilor lor, incluzând toate emisiile indirec -
te relevante;
(b) să dezvolte o abordare comună pentru a compen -
sa, pe bază voluntară, emisiile de gaze cu efect de 
seră care nu pot fi evitate;
(c) să utilizeze pe deplin potențialul instrumentelor 
de management de mediu promovate de Comisie, 
în special în ceea ce privește achizițiile publice 
ecologice.Sinteză
08
 Introducere
Politica Uniunii Europene 
în domeniul mediului 
urmărește să asigure un 
nivel ridicat de protecție
01 
Articolul 11 din Tratatul privind 
funcționarea Uniunii Europene (TFUE) 
prevede că cerințele de protecție 
a mediului trebuie integrate în defini -
rea și punerea în aplicare a politicilor 
și acțiunilor Uniunii, în special pentru 
promovarea dezvoltării durabile.
02 
Politica Uniunii în domeniul mediului 
urmărește să asigure un nivel ridicat de 
protecție. Ea se bazează pe principiile 
precauției și acțiunii preventive, pe 
principiul remedierii, cu prioritate la 
sursă, a daunelor provocate mediului și 
pe principiul „poluatorul plătește”1.
Prevenirea schimbărilor 
climatice periculoase este 
o prioritate a Uniunii 
Europene
03 
Pentru 2020, UE și-a luat angajamentul 
ferm2 de a realiza o reducere cu cel 
puțin 20 % a emisiilor de gaze cu efect 
de seră față de nivelul din 19903 .
04 
Pentru 2030, Comisia Europeană a pro -
pus să se stabilească un obiectiv de 
reducere a emisiilor de gaze cu efect 
de seră ale UE cu 40 % în comparație 
cu emisiile din 19904. Parlamentul 
European a solicitat o reducere de cel 
puțin 40 %5.Administrațiile publice 
joacă un rol important în 
atingerea obiectivelor în 
materie de climă
05 
Din punctul de vedere al importanței 
lor, primele două surse de emisii de 
gaze cu efect de seră în Europa sunt 
producția de energie prin arderea 
combustibililor și transporturile6. 
Administrațiile publice de la toate 
nivelurile pot influența nivelul acestor 
emisii, și nu numai, prin schimbarea 
modului în care își desfășoară activita -
tea. Prin intermediul achizițiilor publi -
ce, ele pot promova soluții sustenabile 
din punctul de vedere al mediului 
pentru lucrările, bunurile și serviciile 
de care au nevoie.
06 
Pentru ca politica Uniunii Europene pri -
vind schimbările climatice să fie credibi -
lă, este important ca instituțiile, orga -
nele, oficiile și agențiile UE (denumite în 
continuare „instituțiile și organele UE”) 
să servească drept model de urmat și 
să integreze cele mai recente evoluții 
din domeniu în conceperea și punerea 
în aplicare a strategiilor de reducere 
a amprentei de carbon a administrațiilor 
publice. Caseta 1  oferă unele informații 
privind modul în care se calculează am -
prenta de carbon a unei organizații.
07 
Ținând seama de principiile stabilite în 
tratat, există două modalități com -
plementare pentru a atenua impactul 
pe care îl au asupra mediului emisiile 
de gaze cu efect de seră generate de 
instituțiile și organele UE:
(a) în mod prioritar, reducerea acestor 
emisii;
(b) „neutralizarea” emisiilor reziduale 
produse, pe baza unui mecanism 
de compensare.1 A se vedea articolul 191 TFUE.
2 A se vedea punctul 32 din 
Concluziile președinției 
Consiliului European din  
8 și 9 martie 2007.
3 Consiliul European s-a oferit să 
mărească la 30 % acest 
procentaj de reducere în 
termeni absoluți a emisiilor, cu 
condiția ca și alte țări 
dezvoltate să se angajeze să 
participe în mod echitabil la 
efortul mondial de reducere 
a emisiilor.
4 COM(2014) 15 final din 
22 ianuarie 2014 – Un cadru 
pentru politica privind clima și 
energia în 
perioada 2020-2030.
5 Rezoluția Parlamentului 
European din 5 februarie 2014 
referitoare la un cadru pentru 
2030 pentru politici în 
domeniul climei și al energiei 
[2013/2135(INI)].
6 Seria „Pocketbook” a Eurostat, 
Energy, transport and 
environment indicators  
(Indicatori privind energia, 
transporturile și mediul), 
ediția 2013.
09 Introducere
Calcularea amprentei de carbon a unei organizații
Amprenta de carbon corespunde cantității totale de emisii de gaze cu efect de seră asociate direct și indirect 
cu activitățile unei organizații. Sursele acestor emisii pot fi, de exemplu, producția de energie electrică în cen -
trale electrice, încălzirea cu combustibili fosili sau operațiunile de transport.
Gazele cu efect de seră precum dioxidul de carbon (CO2), metanul (CH4), protoxidul de azot (N2O) și hidroflu -
orocarburile au un potențial diferit de încălzire globală. De exemplu, o tonă de metan este echivalentă cu 
25 de tone de CO2. Pentru a se ține seama de acest aspect, cantitatea de emisii pentru fiecare gaz este trans -
formată în dioxid de carbon echivalent (CO2e), astfel încât impactul total din toate sursele să poată fi agregat 
într-o singură cifră.
Protocolul privind gazele cu efect de seră folosit pe scară largă face distincție între trei categorii de surse 
de emisii („sfere”). Diagrama de mai jos prezintă unele dintre sursele de emisii cele mai relevante pentru 
administrațiile publice.
Inițial, organizațiile au pus accentul pe raportarea emisiilor încadrate în sferele 1 și 2. Emisiile din sfera 3 sunt 
însă luate în considerare într-o măsură din ce în ce mai mare, cu scopul de a se asigura o gestionare cuprinză -
toare a riscurilor și a oportunităților legate de emisiile de gaze cu efect de seră.
Sursa : Curtea de Conturi Europeană.Caseta 1
Gazele cu efect de seră
Sfera 2 – emisii indirecte Sfera 3 – emisii indirecte
Achiziţionarea
de energie electrică
Reţeaua urbană
de încălzire și de răcireDeplasările între
domiciliu și locul de muncă
Deplasări în
interes profesional
Bunuri și servicii
Active imobilizateSfera 1 – emisii directe
Arderea de combustibili
(proces pe plan intern)
Vehicule deţinute
10
 Sfera și  
abordarea auditului
08 
Sfera auditului a inclus toate instituțiile 
și organele UE cu peste 500 de angajați 
în anul 2012. Pe lângă acestea, Agenția 
Europeană de Mediu a fost inclusă din 
cauza sarcinilor sale specifice legate 
în mod direct de subiectul auditu -
lui. Tabelul 1  conține o listă a celor 
15 instituții și organe ale UE care au 
făcut obiectul auditului. În scopul 
auditului, Consiliul European și Con -
siliul Uniunii Europene (denumite în 
continuare și „Consiliul”) au fost tratate 
ca o singură entitate, întrucât Consiliul 
European nu are un secretariat pro -
priu, ci este asistat de Secretariatul Ge -
neral al Consiliului UE. De asemenea, 
Comitetul Economic și Social European 
și Comitetul Regiunilor (denumite în 
continuare și „comitetele”) au fost tra -
tate ca o singură entitate, deoarece își 
au sediul în aceleași clădiri și folosesc 
același serviciu de logistică și același 
serviciu de traduceri, acestea fiind 
gestionate în comun. În cadrul audi -
tului, s-a acordat o atenție deosebită 
Comisiei Europene nu numai din cauza 
dimensiunii sale, ci și datorită rolu -
lui său de instituție a UE care deține 
competența de inițiativă legislativă.
09 
În cadrul auditului său, Curtea a ur -
mărit să evalueze dacă instituțiile și 
organele UE dispuneau de politici de 
reducere a impactului operațiunilor lor 
administrative asupra mediului și dacă 
aceste politici au fost puse în aplicare 
în mod eficace. Curtea a examinat dacă 
instituțiile și organele UE:
(a) și-au calculat emisiile de gaze cu 
efect de seră, au redus aceste emi -
sii și au folosit un sistem de com -
pensare pentru emisiile reziduale;
(b) au utilizat pe deplin potențialul 
instrumentelor de management 
de mediu promovate de Comisie 
pentru a reduce emisiile.10 
Auditul s-a bazat pe chestionare, 
interviuri și o analiză a documentelor 
și a statisticilor publicate sau puse 
la dispoziție de către instituțiile și orga -
nele UE auditate. De asemenea, auditul 
a inclus examinarea unui eșantion de 
proceduri de achiziții.
11 
Auditul nu a fost un audit al emisii -
lor de dioxid de carbon – altfel spus, 
obiectivul său nu a fost acela de a efec -
tua sau de a reefectua calculul emisii -
lor de CO2 ale instituțiilor și organelor 
UE auditate și nici acela de a verifica 
exactitatea datelor subiacente. Dacă 
nu se indică altfel, datele citate în pre -
zentul raport se referă la anul 2012.
11 Sfera și abordarea auditului Tabelul 1Cele 15 instituții și organe ale UE care au făcut obiectul auditului
Numărul de posturi prevăzute 
în schema de personal  
pentru 2012 (2014)Sedii
Comisia Europeană25 065  
(24 901)Bruxelles, Luxemburg, Ispra, Geel, Karlsruhe, Petten, Sevilia, 
Grange, reprezentanțe în statele membre
Parlamentul European6 684  
(6 773)Bruxelles, Luxemburg, Strasbourg, birouri de informare în statele 
membre
Consiliul European13 153  
(3 101)Bruxelles
Consiliul Uniunii Europene Bruxelles, Luxemburg
Banca Europeană de Investiții2 2 1853 
(2 369)3 Luxemburg
Curtea de Justiție a Uniunii Europene1 952  
(1 991)Luxemburg
Serviciul European de Acțiune Externă1 670  
(1 661)Bruxelles4
Banca Centrală Europeană1 448  
(2 602)Frankfurt pe Main
Comitetul Economic și Social European51 255  
(1 252)BruxellesComitetul Regiunilor al Uniunii Europene5
Curtea de Conturi Europeană6 887 
(882)Luxemburg
Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne775 
(861)Alicante
Agenția Europeană de Siguranță a Aviației634 
(685)Köln
Agenția Europeană pentru Medicamente590 
(599)Londra
Agenția Europeană de Mediu136 
(135)Copenhaga
1 Consiliul European este asistat de Secretariatul General al Consiliului UE.
2 BEI a participat la audit în mod voluntar.
3 Numărul de posturi se referă la sfârșitul anului 2012 și la sfârșitul anului 2013.
4 Sediul central.
5  Comitetele își au sediul în aceleași clădiri și folosesc același serviciu de logistică și același serviciu de traduceri, acestea fiind gestionate în comun.
6 Constatările referitoare la Curtea de Conturi Europeană nu au făcut obiectul unei verificări externe.
12
 Observații
Instituțiile și organele UE 
nu au politici comune de 
monitorizare și reducere 
a emisiilor lor de gaze cu 
efect de seră
Amprenta completă de car -
bon a instituțiilor și organe -
lor UE nu este cunoscută, iar 
informațiile fragmentare dis -
ponibile riscă să submineze 
credibilitatea raportării
12 
În opinia Curții, existența unor 
informații fiabile și exhaustive privind 
dimensiunea reală a amprentei de 
carbon a instituțiilor și organelor UE 
este o condiție prealabilă esențială 
pentru elaborarea și implementarea 
unor strategii eficace de atenuare, care 
să fie exemplu demn de urmat, credibil 
și convingător. În prezent, pentru ma -
joritatea instituțiilor și organelor UE, 
nu sunt disponibile astfel de informații.
Nu există o abordare comună 
pentru a calcula amprenta 
de carbon a instituțiilor și 
organelor UE
13 
La nivelul UE, nu există o legislație cu 
caracter obligatoriu privind calcularea 
amprentei de carbon a administrațiilor 
publice. În principiu, instituțiile și 
organele UE sunt, prin urmare, libere 
să decidă dacă doresc să raporteze sau 
nu emisiile generate de activitățile lor. 
În caz afirmativ, ele pot decide asupra modului de calculare și de monitoriza -
re a emisiilor. Instituțiile și organele UE 
pot fi însă supuse anumitor obligații de 
raportare în țările lor gazdă, de exem -
plu în ceea ce privește performanța 
energetică a clădirilor lor. Aceste 
obligații de raportare nu sunt, totuși, 
armonizate la nivelul UE.
14 
Spre deosebire de o practică din ce 
în ce mai utilizată în sectorul privat7, 
Regulamentul financiar al UE8 nu 
impune includerea informațiilor cu 
relevanță pentru mediu în rapoartele 
care trebuie transmise în conformitate 
cu titlul IX din acest regulament („Pre -
zentarea conturilor și contabilitatea”)9. 
Nu există în acest sens nici acorduri 
interinstituționale.
15 
Organizațiile participante la EMAS10, 
sistemul facultativ al UE de manage -
ment de mediu și audit, au obligația 
de a raporta cu privire la un indicator 
principal „emisii”, care include emisi -
ile totale anuale de gaze cu efect de 
seră, exprimate în tone CO2 echivalent. 
Cu toate acestea, în conformitate cu 
decizia Comisiei privind Ghidul utiliza -
torului care stabilește etapele nece -
sare participării la EMAS11, abordarea 
utilizată pentru cuantificarea emisiilor 
încă trebuie clarificată. În orice caz, 
ghidul recomandă ca organizațiile să 
raporteze nu numai cu privire la emisii -
le directe de gaze cu efect de seră, ci și 
cu privire la emisiile indirecte semnifi -
cative (a se vedea caseta 1 ).7 A patra directivă 78/660/CEE 
a Consiliului din 25 iulie 1978 în 
temeiul articolului 54 
alineatul (3) litera (g) din tratat, 
privind conturile anuale ale 
anumitor forme de societăți 
comerciale (JO L 222, 14.8.1978, 
p. 11) prevede că, dacă este 
adecvat și în măsura în care 
este necesar pentru 
înțelegerea evoluției 
activităților, rezultatelor și 
situației societății, raportul 
anual trebuie să conțină, de 
asemenea, informații de natură 
nefinanciară, inclusiv informații 
legate de chestiunile de mediu. 
În aprilie 2013, Comisia 
a prezentat o propunere 
legislativă – 
COM(2013) 207 final din 
16 aprilie 2013 – care prevede 
obligativitatea acestei raportări 
pentru societățile al căror 
număr mediu de angajați este 
mai mare de 500.
8 Regulamentul (UE, Euratom) 
nr. 966/2012 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
25 octombrie 2012 privind 
normele financiare aplicabile 
bugetului general al Uniunii și 
de abrogare a Regulamentului 
(CE, Euratom) nr. 1605/2002 al 
Consiliului (JO L 298, 
26.10.2012, p. 1). Regulamentul 
nu se aplică în cazul Băncii 
Centrale Europene și nici al 
Băncii Europene de Investiții. 
Agențiile UE au norme 
financiare care respectă 
normele aplicabile bugetului 
general al Uniunii.
9 Raportul anual al Băncii 
Centrale Europene include 
o secțiune referitoare la 
aspectele de mediu. Banca 
Europeană de Investiții 
prezintă informații cu privire la 
aspectele de mediu în raportul 
său privind responsabilitate 
corporativă, care este inclus în 
raportul anual al Grupului BEI. 
10 Pentru mai multe detalii cu 
privire la EMAS, a se vedea 
punctele 62-76.
11 A se vedea paginile 25 și 26 
din Decizia 2013/131/UE 
a Comisiei din 4 martie 2013 
de instituire a ghidului 
utilizatorului care stabilește 
etapele necesare participării la 
EMAS, în temeiul 
Regulamentului (CE) 
nr. 1221/2009 al Parlamentului 
European și al Consiliului 
privind participarea voluntară 
a organizațiilor la un sistem 
comunitar de management de 
mediu și de audit (EMAS) 
(JO L 76, 19.3.2013, p. 1).
13 Observații
16 
Într-o recomandare adoptată la 
9 aprilie 201312, Comisia încurajează 
utilizarea metodei OEF privind am -
prenta de mediu a organizațiilor (OEF – 
Organisation environmental footprint ) 
pentru măsurarea și comunicarea 
performanței de mediu a organizațiilor 
publice pe durata ciclului lor de viață. 
Această metodă include raportarea cu 
privire la emisiile de gaze cu efect de 
seră. Metoda OEF a fost elaborată de 
Centrul Comun de Cercetare al Comisi -
ei, luând în considerare recomandările 
unor metode și documente orientative 
similare, recunoscute la scară largă, în 
materie de contabilitate de mediu pen -
tru organizații.
17 
Potrivit Comisiei, la baza dezvoltării 
metodei OEF stă faptul că „[a]ctuala 
proliferare a unor metode și inițiative 
diferite privind evaluarea și comuni -
carea performanței de mediu produce 
confuzie și neîncredere în informațiile 
referitoare la performanța de me -
diu”13. După cum reiese din auditul 
Curții, această analiză este valabilă și 
cu privire la modul în care instituțiile 
și organele UE raportează cu privire la 
amprentele proprii de carbon.Șase dintre cele 15 instituții 
și organe ale UE auditate nu 
și-au raportat emisiile de gaze 
cu efect de seră din 2012, iar 
cele care le-au raportat nu au 
calculat sau nu au prezentat 
toate elementele
18 
În cadrul auditului, au fost examina -
te informațiile disponibile în cadrul 
instituțiilor și al organelor UE cu privire 
la emisiile lor respective de gaze cu 
efect de seră din 2012. Consiliul Eu -
ropean și Consiliul Uniunii Europene, 
Curtea de Conturi Europeană, Serviciul 
European de Acțiune Externă, Agenția 
Europeană de Siguranță a Aviației 
și Agenția Europeană pentru Medi -
camente nu au publicat informații 
privind emisiile lor din 2012. Celelalte 
instituții sau organe au raportat doar 
informații incomplete.
19 
În lipsa unor norme obligatorii privind 
modul de calculare a amprentei de 
carbon a unei organizații, raportul Par -
lamentului European privind amprenta 
sa de carbon a fost utilizat ca referință 
în cadrul auditului, datorită sferei sale 
ample. Tabelul 2  prezintă o defalcare 
comparativă a surselor de emisii luate 
sau nu în considerare, precum și nive -
lul emisiilor raportate.12 Recomandarea 2013/179/UE 
a Comisiei din 9 aprilie 2013 
privind utilizarea unor metode 
comune pentru măsurarea și 
comunicarea performanței de 
mediu pe durata ciclului de 
viață a produselor și 
organizațiilor (JO L 124, 
4.5.2013, p. 1). 
13 A se vedea considerentul 2 al 
Recomandării 2013/179/UE 
a Comisiei.
14 Observații Tabelul 2
Parlamentul EuropeanCurtea de JustițieBanca Europeană de 
InvestițiiBanca Centrală EuropeanăOficiul pentru Armonizare 
în cadrul Pieței InterneAgenția Europeană de 
MediuComisia EuropeanăComitete (CESE și CoR)Consiliul European și  
Consiliul Uniunii EuropeneCurtea de Conturi 
EuropeanăServiciul European de 
Acțiune ExternăAgenția Europeană de 
Siguranță a AviațieiAgenția Europeană pentru 
Medicamente
Emisii în 2012 (tone de CO2e) 91 893 18 801 16 441 17 793 2 145 704 42 911 1 066 N/A N/A N/A N/A N/A
SFERA DE RAPORTARE include emisiile 
generate de:
Consumul de energie în clădiri1 2 2x x x x x
Scurgeri de gaze de refrigerare x x x x x x x x x x
Transportul de bunuri () x x x x x x x x x x x
Transportul de persoane
Naveta între domiciliu și locul de muncă x x x x x x x x x x
Deplasările în interes profesional3 4x x x x x x
Vizitatori x x x x x x x x x
Achiziționarea de bunuri și servicii ()5 5x x x x x x x x x
Deșeuri x x x x x x x x x x
Active imobilizate6
Construirea de clădiri () x x x x x x x x x x x
Mobilier de birou () x x x x x x x x x x x
Echipamente IT () x x x x x x x x x x x
Alte echipamente () x x x x x x x x x x x
1 Nu a fost publicată o cifră anuală, ci doar valoarea totală pentru perioada 2010-2012.
2 Doar clădirile incluse în sfera sistemului de management de mediu EMAS.
3 Deplasările deputaților din Parlamentul European pentru a participa la reuniuni la Bruxelles și Strasbourg nu sunt incluse.
4 Sunt incluse numai vehiculele de serviciu.
5 Este inclusă numai hârtia.
6 Emisiile generate în timpul construcției sau al fabricării bunurilor de folosință îndelungată.
Notă : Cea mai mare parte a datelor privind emisiile provin din diferitele declarații anuale de mediu ale instituțiilor și organelor UE care au raportat emisii  
În cazul Curții de Justiție, datele provin dintr-un studiu extern cu privire la amprenta de carbon.  
În cazul BEI, datele provin din raportul acesteia privind amprenta de carbon pentru anul 2012.Raportarea privind emisiile de CO2e aferente anului 2012 (doar informații publicate 
sau care urmează să fie publicate; sfera de raportare aleasă de Parlamentul European 
este utilizată ca referință)
Legendă:
 sursă inclusă
() contribuție estimată
 sursă inclusă parțial
x sursă neinclusă 
N/A Nu sunt disponibile informații
15 Observații
20 
Așa cum reiese din tabelul 2 , Parla -
mentul European a luat în considerare 
o gamă variată de surse de emisii în 
vederea raportării emisiilor sale totale 
anuale. Din cauza acestei sfere largi, 
valoarea emisiilor raportate de Par -
lament este aproape la fel de mare 
ca cea a emisiilor raportate de toate 
celelalte instituții și organe ale UE luate 
împreună. Deși categoriile de surse de 
emisii luate în considerare de Parla -
ment sunt, în principiu, exhaustive, 
acesta a decis să nu raporteze emi -
siile generate de deplasările pe care 
deputații săi le efectuează din țările 
din care provin pentru a participa la 
reuniunile de la Bruxelles și Strasbourg.
21 
Informațiile prezentate de Comisie în 
declarația sa anuală de mediu din 2013 
cu privire la emisiile de gaze cu efect 
de seră exprimate sub formă de CO2 
echivalent s-au limitat la informații 
privind emisiile generate de consumul 
de energie în clădirile din Bruxelles, Lu -
xemburg și Petten14 care intră în sfera 
sistemului de management de mediu 
EMAS și la informații privind emisiile 
generate de vehiculele de serviciu care 
sunt utilizate în aceste locații.
22 
Comitetul Economic și Social European 
și Comitetul Regiunilor au comunicat 
doar emisiile generate de consumul 
de energie în clădiri. Comitetele au ex -
plicat că sunt dispuse să reexamineze 
posibilitatea de a calcula o amprentă 
de mediu exhaustivă odată ce va fi 
disponibilă o metodologie armonizată 
elaborată în conformitate cu un stan -
dard al UE, pe baza abordării OEF.Trei instituții și organe ale 
UE au depus eforturi pentru 
a îmbunătăți raportarea
23 
Sfera de raportare utilizată de Banca 
Centrală Europeană a fost extinsă trep -
tat începând din 2008. Totuși, emisiile 
generate de personalul care face nave -
ta între locul de muncă și domiciliu și 
emisiile generate de construirea noului 
sediu al BCE nu au fost calculate.
24 
Începând din exercițiul 2012, Banca 
Europeană de Investiții aplică me -
todologia din cadrul Protocolului 
privind gazele cu efect de seră15. 
Emisiile generate de fabricarea pro -
duselor achiziționate (altele decât 
hârtia), emisiile generate de serviciile 
achiziționate și cele generate în cursul 
fabricării bunurilor de capital (cum ar 
fi echipamentele și vehiculele) nu sunt 
însă incluse în sfera de raportare.
25 
Oficiul pentru Armonizare în cadrul 
Pieței Interne preconizează să își 
extindă sfera de raportare începând 
din 2013, pe baza unui studiu realizat 
de un consultant extern. Sfera aces -
tui studiu nu a inclus însă emisiile în 
amonte generate de bunurile și ser -
viciile achiziționate și de bunurile de 
capital. În plus, studiul acoperă doar 
emisiile generate de zboruri, dar nu și 
pe acelea generate de alte deplasări 
în scop profesional sau de deplasările 
personalului autorităților naționale 
care vizitează oficiul.14 A se vedea tabelul 6 .
15 Consiliul mondial de afaceri 
pentru dezvoltare durabilă/ 
World Resources Institute, 
GHG Protocol Corporate 
Standard.
16 Observații
Trei instituții ale UE trebuie 
să se pregătească pentru 
raportarea cu privire la emisii 
întrucât au demarat procesul de 
aderare la EMAS
26 
Secretariatul General al Consiliului 
(SGC) intenționează să comande un 
studiu în vederea determinării ampren -
tei de carbon a Consiliului. Studiul va 
include numai activitățile de la Bruxe-  
lles. Emisiile generate de deplasările 
reprezentanților statelor membre care 
fac naveta dinspre și înspre țările lor de 
origine pentru a participa la reuniu -
nile organizate de către SGC nu sunt 
incluse în sfera studiului planificat. 
Reuniunile Consiliului de la Luxemburg 
sau din statele membre nu vor fi nici 
ele incluse.
27 
Curtea de Justiție a primit rezultatele 
unui studiu extern cuprinzător asupra 
amprentei sale de carbon aferente 
anului 2010. Abordarea utilizată pentru 
calcularea amprentei de carbon a fost 
aceeași ca cea folosită de Parlament. 
Au fost efectuate actualizări pen -
tru sursele majore de emisii în 2011 
și 2012. Datele au fost publicate în 
iunie 2014.
28 
În noiembrie 2013, Curtea de Conturi 
Europeană a încheiat un contract cu un 
consultant extern pentru a se pregăti 
pentru aderarea la EMAS. O decizie 
privind modul în care se va proceda 
în legătură cu raportarea emisiilor 
era în curs de adoptare la momentul 
auditului.Comisia nu a decis încă dacă 
va utiliza metoda OEF pentru 
raportarea cu privire la emisii
29 
Un studiu privind metoda OEF realizat 
la sediul de la Ispra al Centrului Comun 
de Cercetare a arătat că metoda poate 
fi aplicată pentru administrațiile publi -
ce. Totuși, Comisia nu a demarat încă 
un proces de elaborare a unor norme 
OEF sectoriale mai detaliate pentru 
administrațiile publice. Mai mult, potri -
vit Comisiei, o posibilă implementare 
a metodei face obiectul unei analize 
suplimentare, care ține seama în spe -
cial de resursele de care este nevoie 
pentru a aplica metoda.
Există dovezi că emisiile 
generate de instituțiile și 
organele UE, per ansamblu, 
s-au redus de-a lungul tim -
pului, dar numai în ceea ce 
privește consumul de energie 
în clădiri
30 
În lipsa unor informații complete și 
fiabile referitoare la dimensiunea reală 
a amprentei de carbon a instituțiilor și 
organelor UE, este dificil să se identi -
fice care sunt tendințele generale în 
ceea ce privește emisiile lor de gaze 
cu efect de seră. În scopul identificării 
acestor tendințe, Curtea a fost nevoită 
uneori să se bazeze pe ipoteze care 
sunt plauzibile, dar care sunt susținute 
numai de dovezi limitate.
17 Observații
16 De exemplu, în 2005, 
consumul total de energie în 
clădirile din Bruxelles ale 
Comisiei a fost cu aproximativ 
60 % mai mare decât nivelul 
atins în 2000, primul an pentru 
care Curții i-au fost 
comunicate date.
17 Nivelul global al consumului 
de energie în clădiri este 
influențat de diferiți factori, cei 
mai importanți fiind următorii: 
numărul și dimensiunea 
clădirilor, intensitatea ocupării 
acestora din perspectiva 
numărului de ocupanți și 
a perioadelor de utilizare, 
performanța energetică 
a clădirilor din punct de 
vedere tehnic, eficiența în 
gestionarea clădirilor, 
comportamentul personalului 
și fluctuațiile climatice.
18 Energia electrică ecologică 
trebuie să respecte criteriile 
privind garanțiile de origine 
stabilite în Directiva 
2009/28/CE a Parlamentului 
European și a Consiliului din 
23 aprilie 2009 privind 
promovarea utilizării energiei 
din surse regenerabile, de 
modificare și ulterior de 
abrogare a Directivelor 
2001/77/CE și 2003/30/CE 
(JO L 140, 5.6.2009, p. 16).
19 Energia electrică ecologică nu 
este raportată cu emisii zero în 
declarația anuală de mediu 
a Comisiei pentru clădiri din 
Bruxelles.31 
Deciziile UE adoptate sau propuse în 
vederea reducerii emisiilor utilizează 
anul 1990 ca an de referință (a se vedea 
punctele 3 și 4). Trebuie remarcat însă 
că nu există date specifice privind emi -
siile generate de instituțiile și organele 
UE care să acopere perioada începând 
din 1990. În consecință, performanțele 
lor actuale nu pot fi evaluate în raport 
cu emisiile lor efective din 1990.
32 
Cu toate acestea, există o serie de 
dovezi care sugerează că nivelul ge -
neral al emisiilor lor a crescut în mod 
considerabil după 1990, cel puțin până 
în 200516. Această creștere a fost cauza -
tă de extinderea UE, de intensificarea 
activităților desfășurate de instituțiile 
și organele existente și de înființarea 
altora noi.
33 
Eforturile de reducere a emisiilor de 
gaze cu efect de seră au fost demarate 
la o scară mai largă în 2006. Schim -
barea de abordare s-a concentrat pe 
emisiile generate de consumul de 
energie în clădiri. Nivelul acestor emisii 
depinde de nivelul global al consumu -
lui de energie pentru încălzire, răcire, 
iluminat, gătit, aparate electrice și 
electronice și centre de date17, precum 
și de ponderea energiei consumate 
care este produsă cu un nivel scăzut 
sau zero de emisii de gaze cu efect de 
seră.Utilizarea energiei electrice 
ecologice a contribuit la 
inversarea tendinței de 
creștere a emisiilor generate 
de consumul de energie în 
clădiri ...
34 
În 2007, instituțiile și organele UE au 
început să achiziționeze energie elec -
trică din surse regenerabile (denumită 
în continuare „energie electrică eco -
logică”18) pentru a acoperi partea din 
necesarul lor de energie electrică care 
nu provenea din producție proprie. În 
prezent, toate instituțiile și organele 
UE auditate își acoperă întregul nece -
sar de energie produsă extern, sau cel 
puțin o parte din acesta, cu energie 
electrică ecologică.
35 
În contextul calculării amprentei de 
carbon, energia electrică ecologică 
este, în general, contabilizată cu zero 
emisii19. Efectul de atenuare pe care 
îl are energia electrică ecologică în 
calculul amprentei globale de carbon 
este estimat la aproximativ 20 %, cu 
condiția ca întreaga cantitate de ener -
gie să provină din surse regenerabile 
și să fie aplicată o sferă exhaustivă 
pentru raportarea emisiilor de gaze cu 
efect de seră. Prin urmare, trecerea la 
energie electrică ecologică are efectul 
de a reduce nivelul total al emisiilor, 
cu excepția cazului în care are loc în 
paralel o creștere atât de importantă 
a consumului global de energie din 
surse neregenerabile încât aceasta nu 
poate fi atenuată prin recursul la ener -
gia electrică ecologică. În instituțiile și 
organele UE auditate, nu a fost obser -
vat însă un astfel de scenariu.
18 Observații
... dar energia electrică ecologi -
că achiziționată de la furnizori 
externi își are limitele sale ca 
instrument de reducere a emisii -
lor de gaze cu efect de seră
36 
Cea mai mare parte a energiei electrice 
ecologice consumate de instituțiile și 
organele UE este achiziționată de la 
furnizori externi, la Bruxelles și Luxem -
burg, prin intermediul unor contracte 
interinstituționale. Acest tip de energie 
electrică provenită de la furnizori ex -
terni prezintă însă două limitări impor -
tante din perspectiva reducerii emisi -
ilor de gaze cu efect de seră: energia 
electrică ecologică nu este disponibilă 
în acest moment la scară generală și 
nu reprezintă un instrument capabil 
să asigure o îmbunătățire continuă 
a performanței energetice.
37 
În prezent, cantitatea de energie 
electrică ecologică de pe piață este 
limitată. Prin urmare, achiziționarea de 
energie electrică ecologică contribuie 
la reducerea emisiilor globale de gaze 
cu efect de seră numai dacă, datorită 
unor astfel de achiziții, energia elec -
trică produsă pe bază de combustibili 
fosili este înlocuită de producția pro -
venită din noi instalații suplimentare 
de producție de energie electrică din 
surse regenerabile. Trebuie remarcat 
însă că o cerere crescută de energie 
ecologică va determina probabil 
o creștere a producției de acest tip de 
energie, cel puțin pe termen mai lung.
38 
Recursul la energia electrică ecologică 
este o măsură punctuală, utilă pentru 
a obține o reducere rapidă și vizibilă 
a emisiilor, dar nu poate fi un instru -
ment capabil să asigure o îmbunătățire 
continuă. Trecerea la energia electrică 
ecologică permite câștigarea unui timp 
suplimentar înainte de introducerea altor măsuri în vederea reducerii cererii 
globale de energie.
Datele disponibile privind 
emisiile generate de mobilitate 
nu permit identificarea unei 
tendințe clare
39 
Datorită naturii specifice a instituțiilor 
și organelor UE, emisiile generate 
de mobilitate tind să fie mai im -
portante decât în cazul majorității 
administrațiilor din statele membre. 
Pentru a putea efectua un calcul exha -
ustiv al emisiilor generate de mobili -
tate, trebuie să fie luate în considerare 
următoarele surse:
(a) naveta înspre și dinspre locul de 
muncă;
(b) deplasări în scopuri profesionale;
(c) vizitatorii și participanții externi la 
conferințele și reuniunile organiza -
te de instituții și organe.
40 
Dacă aceste surse ar fi incluse, emisiile 
generate de mobilitate ar reprezenta 
cel puțin jumătate din nivelul total al 
emisiilor raportate de către instituțiile 
și organele UE. Cu toate acestea, cele 
mai multe dintre datele disponibile 
privind emisiile generate de mobilitate 
sunt în prezent mai puțin complete și 
fiabile decât datele privind consumul 
de energie în clădiri. De exemplu, 
în ceea ce privește personalul care 
face naveta între domiciliu și locul de 
muncă, datele care servesc drept bază 
pentru calcule prezintă, de obicei, 
o marjă ridicată de eroare. Doar datele 
furnizate de Parlamentul European și 
de Banca Europeană de Investiții au 
permis evaluarea unei tendințe de-a 
lungul unei perioade mai mari de timp. 
Rezultatele respective obținute, în ter -
meni absoluți, indică evoluții diferite.
19 Observații
20 Au fost luate în considerare 
numai deplasările finanțate de 
Parlament.
21 Pentru 2012, Parlamentul 
a declarat că deplasările 
personalului între cele trei 
locuri principale de 
desfășurare a activității au 
reprezentat 2,5 % din 
amprenta de carbon. 
Deplasările personalului către 
alte destinații (în mare parte 
cu avionul) au reprezentat 
6,9 % din amprenta de carbon.
22 În interpretarea Parlamentului, 
conceptul de „echivalent 
normă întreagă” (a se vedea 
glosarul) include nu numai 
deputații și personalul, ci și 
vizitatorii.
Mai puține emisii generate de deplasările între Bruxelles, Luxemburg și Strasbourg
Emisiile de gaze cu efect de seră generate de deplasările personalului Parlamentului European între Bruxelles, 
Luxemburg și Strasbourg au scăzut cu 34 % în 2012 față de 2006. Această reducere se explică în principal prin 
faptul că deplasarea cu trenul a înlocuit în mare măsură călătoriile cu avionul.
Kilometri  
(milioane)2006 2012 Evoluție
Cu mașina 10,4 9,3 - 10 %
Cu trenul 3,0 7,1 + 139 %
Cu avionul 4,8 0,5 - 90 %
Total 18,1 16,9 - 7 %
Sursa : Calculele Curții de Conturi Europene, bazate pe datele furnizate de Parlament.
Notă : Din cauza rotunjirilor efectuate, este posibil ca totalul să nu corespundă sumei componentelor.Caseta 241 
Emisiile generate de mobilitate rapor -
tate de Parlamentul European au fost, 
în termeni absoluți, cu aproximativ 
20 % mai mari în 2012 decât în 2006. 
Această creștere s-a datorat, în mare 
parte, nivelului mai mare al emisiilor 
generate de deplasările vizitatorilor20 
Parlamentului la Bruxelles și la Stras -
bourg, dar și faptului că reducerile 
obținute în ceea ce privește depla -
sările personalului între Bruxelles, 
Luxemburg și Strasbourg (a se vedea 
caseta 2 ) au fost contrabalansate 
de creșterile observate în legătură 
cu deplasările în interes profesional 
efectuate în afara acestor trei locații21. 
Totuși, în termeni relativi, Parlamentul 
a obținut o reducere de 3,3 % a emi -
siilor sale legate de mobilitate per 
echivalent normă întreagă22.42 
Banca Europeană de Investiții a decla -
rat că, în cazul său, emisiile generate 
de mobilitate în 2012 au fost cu 6 % 
mai mici decât în 2007. Emisiile lega -
te de mobilitate per capita  au scăzut 
cu 36 %.
20 Observații
Activele imobilizate și bunurile 
și serviciile tind să nu fie luate 
în considerare ca surse de 
emisii, în pofida importanței lor
43 
Bunurile (cum ar fi alimentele sau ma -
terialele de birou) sau serviciile (cum ar 
fi cele de curățenie sau de alimentație) 
generează emisii care au fost rareori 
evaluate, cu excepția emisiilor legate 
de hârtie. Același lucru este valabil 
și pentru emisiile generate în cursul 
producției de bunuri de folosință 
îndelungată (precum echipamentele 
informatice) și în cursul construcției 
sau al renovării clădirilor. Numai Parla -
mentul European a calculat impactul 
total al activelor imobilizate și al bu -
nurilor și serviciilor asupra amprentei 
sale de carbon, acesta ridicându-se la 
aproximativ 30 % din totalul raportat 
pentru 2012. În cazul Curții de Justiție, 
impactul acestora a fost estimat pe 
baza cifrelor pentru 2010.
Mai mult de jumătate din -
tre instituțiile și organele 
UE auditate nu stabiliseră 
niveluri-țintă cuantificate 
pentru reducerea emisiilor 
lor și doar două dintre ele 
aveau niveluri-țintă cuantifi -
cate pentru 2020
44 
În opinia Curții, stabilirea de 
niveluri -țintă cuantificate pentru redu -
cerea emisiilor este un element impor -
tant în cadrul planificării și al asigurării 
sustenabilității managementului de 
mediu al unei organizații. Publicarea 
acestor niveluri-țintă și respectarea 
lor sunt aspecte importante pentru 
credibilitatea eforturilor de reducere 
a emisiilor de gaze cu efect de seră.45 
În 2013, mai mult de jumătate dintre 
instituțiile și organele UE auditate nu 
stabiliseră niveluri-țintă cuantificate 
pentru reducerea emisiilor lor de gaze 
cu efect de seră. Restul stabiliseră 
niveluri-țintă legate de activități speci -
fice ori de anumite surse de emisii sau 
ținte globale. Parlamentul European 
stabilise niveluri-țintă atât specifice, 
cât și globale (a se vedea tabelul 3 ).
Au fost preferate 
nivelurile -țintă cu un orizont de 
timp scurt ...
46 
În majoritatea cazurilor, nivelurile-țintă 
pe termen scurt acoperă un orizont de 
timp cuprins între un an și trei ani. În 
urma auditului, s-a constatat că astfel 
de niveluri-țintă pe termen scurt se 
pot dovedi utile în măsura în care sunt 
posibile „câștiguri rapide”, de exemplu 
în cazul reducerii emisiilor în urma 
trecerii la energia electrică ecologică. 
Riscul major asociat cu nivelurile-țintă 
pe termen scurt este că acestea nu ofe -
ră un orizont de timp adecvat pentru 
măsurile care necesită o pregătire mai 
îndelungată și care conduc la o redu -
cere a emisiilor doar după câțiva ani de 
la decizia inițială (în special proiectele 
imobiliare). În plus, Curtea a constatat 
că nivelurile-țintă pe termen scurt fixa -
te de la un an la altul pentru consumul 
de energie în clădiri riscă să fie denatu -
rate de fluctuațiile climatice.
21 Observații Tabelul 3Niveluri-țintă cuantificate stabilite pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră
Niveluri-țintă 
sectoriale
Niveluri-țintă  
globale
Niveluri-țintă 
absolute
Niveluri-țintă  
relative
Niveluri-țintă pe 
termen scurt (de la 
unu la trei ani)
Nivel-țintă pe termen 
mediu (2020)
Nivel-țintă pe termen 
lung (2030)
Parlamentul European x x1x
Comisia Europeană x x x
Banca Centrală Europeană x x x x
Comitete (CESE și CoR) x x x x
Banca Europeană de Investiții x x x x
Agenția Europeană de Mediu x x x
Consiliul European și Consiliul UE x x x x x x x
Curtea de Justiție x x x x x x x
Curtea de Conturi Europeană x x x x x x x
Serviciul European de Acțiune Externă x x x x x x x
Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne x x x x x x x
Agenția Europeană de Siguranță a Aviației x x x x x x x
Agenția Europeană pentru Medicamente x x x x x x x
1 Au fost stabilite în plus, pentru anul 2016, unele niveluri-țintă intermediare de reducere pentru energie, hârtie și deșeuri.
Nivelurile-țintă cuantificate  stabilesc valoarea reducerii emisiilor care trebuie obținută de-a lungul timpului. Pot fi identificate patru tipuri de 
niveluri-țintă cuantificate:
 ο Nivelurile-țintă sectoriale  se aplică emisiilor generate de anumite activități (emisiile generate de încălzirea și răcirea clădirilor, de 
exemplu).
 ο Un nivel-țintă global  se aplică totalității emisiilor generate de activitățile unei instituții sau ale unui organ.
 ο Nivelurile-țintă absolute  vizează reducerea emisiilor cauzate de anumite activități sau de o instituție/un organ per ansamblu, în 
comparație cu valoarea (valorile) emisiilor dintr-un an de referință.
 ο Nivelurile-țintă relative  vizează reducerea emisiilor per capita  sau pe metru pătrat, în comparație cu un an de referință.Legendă:
 da
x nu
47 
Nivelurile-țintă de reducere au fost 
stabilite fie în termeni absoluți (re -
ducerea emisiilor totale), fie în ter -
meni relativi (reducerea emisiilor 
per capita  sau pe metru pătrat) sau ca 
o combinație a acestor indicatori. Sta -
bilirea unor niveluri-țintă absolute este 
mai conformă cu politica UE privind 
schimbările climatice, care urmărește 
să reducă emisiile globale. Mai mult, urmărirea unor niveluri-țintă absolute 
de reducere presupune o îmbunătățire 
a performanței și în termeni relativi, 
cu excepția cazului în care o instituție 
sau un organ înregistrează o scădere 
a activității.
22 Observații
... iar, în cazurile în care au fost 
fixate niveluri-țintă pentru 2020, 
acestea sunt relative
48 
Parlamentul European și Banca 
Europeană de Investiții au stabilit 
niveluri -țintă pentru 2020. Acestea 
sunt declarate ca niveluri-țintă relative.49 
În declarația de mediu a Parlamentului, 
obiectivul este de a reduce emisiile 
per echivalent normă întreagă cu 30 % 
între 2006 și 2020. Tabelul 4  compară 
emisiile din 200623 cu emisiile din 2012, 
atât în termeni absoluți, cât și în 
termeni relativi, per echivalent normă 
întreagă24.23 2006 a fost primul an pentru 
care a fost raportată amprenta 
de carbon a Parlamentului.
24 Emisii nete (energia electrică 
ecologică contabilizată cu zero 
emisii). În interpretarea 
Parlamentului, conceptul de 
„echivalent normă întreagă” 
(a se vedea glosarul) include 
nu numai deputații și 
personalul Parlamentului,  
ci și vizitatorii.
25 Emisii nete (energia electrică 
ecologică este contabilizată cu 
zero emisii). Ar trebui subliniat 
faptul că cifrele prezentate de 
BEI cu privire la emisii nu pot fi 
comparate cu cifrele 
Parlamentului, deoarece 
conceptele metodologice 
subiacente diferă.Reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră ale Parlamen -
tului, în termeni absoluți și în termeni relativi
2006 2012 Reducere
Emisii totale (în tone de CO2 echivalent) 100 138 91 893 - 8,2 %
Emisii per echivalent normă întreagă 9,37 6,89 - 26,4 %
Sursa : Declarația de mediu din 2013 a Parlamentului European.Tabelul 4 Tabelul 550 
În raportul BEI privind amprenta de 
carbon pentru 2012, un nivel-țintă 
de reducere a amprentei de carbon 
per capita  cu cel puțin 20 % până 
în 2020 este utilizat pentru monito -
rizarea și raportarea realizărilor în 
comparație cu anul de referință 2007. 
Tabelul 5  compară emisiile din 2007 cu 
cele din 2012, atât în termeni absoluți, 
cât și în termeni relativi, per angajat25.
Reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră ale BEI, în 
termeni absoluți și în termeni relativi
2007 2012 Reducere
Emisii totale (în tone de CO2 echivalent) 17 932 16 441 - 8,3 %
Emisii per angajat 11,9 7, 5 - 37 ,0 %
Sursa : Raportul Băncii Europene de Investiții privind amprenta de carbon în 2012.
23 Observații
Nu au fost stabilite obiective pe 
termen lung pentru perioada 
de după 2020
51 
Niciuna dintre instituțiile și organele 
UE nu a stabilit obiective pe termen 
lung pentru perioada de după 2020. 
Propunerea Comisiei din ianuarie 2014 
cu privire la un nivel-țintă obligatoriu 
de reducere a emisiilor de gaze cu 
efect de seră din UE până în 2030 (a se 
vedea punctul 4) oferă o oportunitate 
pentru instituțiile și organele UE de 
a dezvolta și a pune în aplicare o abor -
dare comună pe termen lung.
Compensarea emisiilor 
reziduale este utilizată 
într-o măsură limitată, iar 
instituțiile și organele UE nu 
au o abordare comună
52 
Compensarea emisiilor de dioxid de 
carbon26 este un mecanism prin care 
o organizație realizează o „neutraliza -
re” a propriilor sale emisii de gaze cu 
efect de seră sau a unei părți a aces -
tora, plătind pentru o economie de 
dioxid de carbon echivalent realizată 
în altă parte a lumii, de exemplu, 
o economie obținută prin reducerea 
emisiilor cu ajutorul parcurilor eoliene 
care înlocuiesc centralele electrice pe 
bază de cărbune. Compensările de 
înaltă calitate ar trebui să fie verificate 
în cadrul unui sistem recunoscut pen -
tru a se asigura faptul că reducerile de 
emisii sunt adiționale (adică sunt exclu -
se reducerile care ar fi avut loc oricum) 
și permanente și nu sunt contabilizate 
de două ori, iar relocările sunt evita -
te. Dacă toate emisiile care nu pot fi 
evitate sunt compensate, o activitate 
poate fi considerată „neutră din punc -
tul de vedere al emisiilor de dioxid de 
carbon”27.53 
Instituțiile și organele UE nu sunt 
obligate să recurgă la compensarea 
emisiilor de dioxid de carbon. Cu toate 
acestea, unele dintre ele au început să 
utilizeze un astfel de mecanism, deși, 
adesea, într-o măsură limitată. În urma 
auditului, s-a constatat că prețurile plă -
tite de ele pentru compensare variau 
între 3,45 și 24,5 euro pe tonă de CO2e, 
situându-se astfel cu mult sub prețul 
maxim de 40 de euro (la prețurile 
din 2007), stabilit de Parlamentul Euro -
pean și de Consiliu în Directiva privind 
vehiculele nepoluante28.
O mică parte dintre instituțiile 
și organele UE au utilizat în 
mod voluntar un sistem de 
compensare
54 
Primul organ care a aplicat un sistem 
de compensare a fost Agenția Euro -
peană de Mediu (AEM). În 2006, a fost 
introdus un sistem de compensare 
a emisiilor de dioxid de carbon legate 
de deplasările în scop profesional. 
Agenția de voiaj a AEM calculează 
emisiile generate și se recurge la com -
pensările relevante pentru a susține 
proiecte de eficiență energetică în 
Africa care respectă așa-numitul „Gold 
Standard”29. În 2012, costurile totale 
ale compensării pentru 745 de tone 
s-au ridicat la 11 286 de euro, la un preț 
de 15,15 euro pe tonă. Pe lângă aceas -
ta, în iulie 2013, s-a decis că emisiile le -
gate de sistemul de încălzire din 2010, 
2011 și 2012 vor fi compensate, pentru 
o sumă de 2 420 de euro, la un preț 
de 10 euro pe tonă, destinatarul fiind 
un proiect de parc eolian din Turcia.26 Compensarea emisiilor de 
dioxid de carbon nu trebuie 
confundată cu schema UE de 
comercializare a certificatelor 
de emisii (EU ETS), care este un 
sistem obligatoriu de limitare 
și comercializare a cotelor de 
emisii de gaze cu efect de seră 
pentru activitățile mari 
consumatoare de energie. A se 
vedea Directiva 2003/87/CE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 
13 octombrie 2003 de stabilire 
a unui sistem de 
comercializare a cotelor de 
emisie de gaze cu efect de 
seră în cadrul Comunității și de 
modificare a Directivei 
96/61/CE a Consiliului 
(JO L 275, 25.10.2003, p. 32).
27 A se vedea definiția dată de 
Ministerul Energiei și 
Schimbărilor Climatice din 
Regatul Unit în documentul 
său intitulat A guide to carbon 
offsetting for the public sector  
(Ghid cu privire la 
compensarea emisiilor de 
dioxid de carbon pentru 
sectorul public), versiunea 2, 
2011, p. 11: „Neutru din punctul 
de vedere al emisiilor de 
dioxid de carbon înseamnă că, 
prin intermediul unui proces 
transparent de calculare 
a emisiilor, de reducere 
a acestora și de compensare 
a emisiilor reziduale, emisiile 
nete de dioxid de carbon sunt 
egale cu zero.” 
28 A se vedea anexa (tabelul 2) 
la Directiva 2009/33/CE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 23 aprilie 2009 
privind promovarea 
vehiculelor de transport rutier 
nepoluante și eficiente din 
punct de vedere energetic 
(JO L 120, 15.5.2009, p. 5).
29 „Gold Standard”, lansat în 2003 
de un grup de organizații 
neguvernamentale, este un 
standard voluntar de 
certificare, utilizat pe scară 
largă, pentru proiectele de 
compensare a emisiilor de 
dioxid de carbon.
24 Observații
55 
Oficiul pentru Armonizare în cadrul 
Pieței Interne utilizează un sistem de 
compensare din 2010, urmărind să de -
vină o organizație neutră din punctul 
de vedere al emisiilor de dioxid de car -
bon treptat, ținând seama de faptul că 
sfera utilizată pentru raportarea emisi -
ilor sale de CO2 se va mări în următorii 
ani. Pentru cele 2 145 de tone de emisii 
raportate în 2012, compensarea a fost 
utilizată la un cost de 52 549 de euro, 
ceea ce înseamnă 24,5 euro pe tonă, 
destinatarul fiind un proiect de distri -
buire, în Nigeria, a unor sobe alimen -
tate cu lemn, eficiente din punctul de 
vedere al utilizării combustibilului.
56 
Parlamentul European a folosit un 
sistem de compensare a emisiilor de 
dioxid de carbon pentru prima dată 
în 2012. Biroul Parlamentului a decis să 
compenseze anumite categorii de emi -
sii (în special cele legate de consumul 
de energie în clădiri și de deplasările 
în scop profesional ale funcționarilor), 
care reprezentau aproximativ 27 % 
din amprenta de carbon a Parlamen -
tului raportată pentru 2011. Ca urmare 
a scăderii prețurilor pieței la creditele 
de compensare a emisiilor de dioxid 
de carbon, în timp ce prețul inițial 
era estimat la 705 000 de euro, prețul 
efectiv plătit de Parlament a fost de 
89 558 de euro30 (3,45 euro pe tonă) 
pentru un proiect de eficiență energe -
tică desfășurat la o oțelărie din China, 
proiect care respecta standardul de 
calitate „Gold Standard”31.
57 
Banca Centrală Europeană a utilizat un 
sistem de compensare pentru depla -
sările în scop profesional efectuate 
cu trenul. Reprezentând 30,9 tone de 
CO2e în 2012, acestea au constituit nu -
mai o mică parte din emisiile generate 
de deplasările în scop profesional. În 
ceea ce privește achizițiile de servi -
cii pentru deplasările profesionale internaționale, Orientarea BCE privind 
achizițiile sustenabile32, elaborată în 
decembrie 2012, recomandă include -
rea unei cerințe potrivit căreia ofertan -
tul câștigător trebuie să compenseze 
în totalitate (100 %) emisiile de gaze 
cu efect de seră cauzate de deplasări -
le profesionale. Orientarea propune, 
de asemenea, ca proiectele legate 
de realizarea de compensări pentru 
emisiile de dioxid de carbon să respec -
te criteriile privind adiționalitatea și 
permanența, ca relocările emisiilor de 
dioxid de carbon și dubla lor contabili -
zare să fie evitate și ca operațiunile de 
compensare să fie verificate de către 
un organism terț independent. La 
momentul auditului, recomandarea nu 
fusese încă implementată.
Două organe ale UE au decis 
să utilizeze un sistem de 
compensare, dar au amânat sau 
au suspendat implementarea 
acestuia
58 
În 2007, Comitetul de direcție al Băncii 
Europene de Investiții a aprobat princi -
piul neutralității din punctul de vedere 
al emisiilor de dioxid de carbon și 
a decis că „după ce au fost luate măsuri 
pentru reducerea emisiilor, banca își 
va compensa emisiile reziduale prin 
intermediul unor credite de compen -
sare a emisiilor de calitate ridicată”. 
Totuși, la momentul auditului, această 
decizie nu fusese încă pusă în aplicare. 
BEI a decis că punerea în aplicare va 
începe în 2014, prin compensarea am -
prentei de carbon reziduale din 2013.
59 
În 2008, Agenția Europeană de 
Siguranță a Aviației (AESA) a semnat 
un contract-cadru pentru prestarea de 
servicii de compensare a emisiilor de 
dioxid de carbon generate de deplasă -
rile cu avionul. Conform AESA, contrac -
tul a fost suspendat în 2010, după ce 30 Această sumă reprezenta mai 
puțin de 10 % din suma 
disponibilă în cadrul 
articolului 239 din bugetul 
Parlamentului pentru 
cheltuielile legate de 
compensarea emisiilor de 
dioxid de carbon  
(950 000 de euro). Cu toate 
acestea, suma rămasă în 
cadrul acestui post bugetar nu 
a fost utilizată pentru 
a cumpăra mai multe credite 
de compensare.
31 În ceea ce privește țările de 
origine ale creditelor de 
compensare, nu existau niciun 
fel de cerințe incluse în 
specificațiile tehnice, deși 
consultantul extern al 
Parlamentului recomandase 
să se acorde preferință statelor 
membre ale UE sau țărilor cel 
mai puțin dezvoltate.
32 A se vedea, de asemenea, 
punctul 88.
25 Observații
au fost anunțate reduceri ale bugetului 
pentru deplasări. În 2012, AESA a uti -
lizat un sistem de compensare pentru 
deplasările în scop profesional efectu -
ate cu trenul.
Comisia nu utilizează un sistem 
de compensare
60 
Pe site-ul internet al Comisiei33, 
comisarul pentru politici climatice 
sugerează cetățenilor UE să aibă în 
vedere posibilitatea compensării, pe 
bază voluntară, a emisiilor generate 
de deplasările cu avionul (a se vedea 
caseta 3 ).
61 
În pofida acestei recomandări, la fel 
ca majoritatea instituțiilor și organelor 
UE, Comisia nu compensează în pre -
zent emisiile pe care le generează, nici 
măcar pe cele generate de deplasările 
cu avionul ale membrilor și persona -
lului său. Cadrele de conducere din 
instituțiile și organele care nu folosesc 
în prezent un sistem de compensare 
a emisiilor lor invocă diverse argu -
mente, care pot fi rezumate după cum 
urmează:
(a) Compensarea nu este percepută 
ca un mecanism complementar în 
raport cu reducerea emisiilor pro -
prii, ci mai degrabă ca o opțiune alternativă care este mai puțin cre -
dibilă decât eforturile de reducere 
a emisiilor. În consecință, toate 
creditele bugetare disponibile ar 
trebui să fie investite în măsuri 
vizând eficiența energetică.
(b) Compensarea este considerată 
prematură atât timp cât toate ce -
lelalte posibilități de eliminare sau 
de reducere a emisiilor existente 
nu au fost epuizate.
(c) O politică vizând neutralitatea 
din punctul de vedere al emisiilor 
de dioxid de carbon cu ajutorul 
compensării ar necesita un cadru 
juridic și financiar adecvat, care 
să fie comun tuturor instituțiilor și 
organelor UE.
(d) Calitatea compensărilor pentru 
emisiile de dioxid de carbon 
nu este întotdeauna garantată 
suficient.
În opinia Curții, utilizarea unor com -
pensări de înaltă calitate, pe lângă 
măsurile de reducere a emisiilor (și nu 
în locul acestor măsuri de reducere), ar 
constitui un răspuns adecvat la aceste 
probleme invocate.33 Ways you can fight climate 
change  (Cum puteți contribui 
la combaterea schimbărilor 
climatice), ianuarie 2014 
(http://ec.europa.eu/clima/
citizens/tips/tips_04_en.htm ).
Comisarul european pentru politici climatice sugerează să se aibă în vedere posibi -
litatea compensării emisiilor pentru zborurile care nu pot fi evitate
„Deplasările cu avionul reprezintă sursa de emisii de CO2 cu cea mai rapidă creștere din lume. Dacă obișnuiți 
să călătoriți cu avionul, atunci gândiți-vă să „compensați” emisiile de dioxid de carbon generate de aceste 
zboruri. Există organizații care calculează emisiile generate de călătoria dumneavoastră și investesc apoi în 
energie din surse regenerabile.”Caseta 3
26 Observații
Instituțiile și organele UE 
nu utilizează pe deplin 
potențialul instrumente -
lor de management de 
mediu promovate de 
Comisie
Progresele realizate în ceea 
ce privește introducerea 
sistemului de management 
de mediu și audit EMAS sunt 
lente
62 
Comisia sprijină promovarea Siste -
mului UE de management de mediu 
și audit în toate statele membre. 
Obiectivul EMAS este îmbunătățirea 
continuă a performanței de mediu 
a organizațiilor, printr-o evaluare siste -
matică și periodică a modului în care 
ele gestionează totalitatea aspectelor 
de mediu ale activităților lor. Prin ur -
mare, sistemul nu vizează doar emisiile 
de gaze cu efect de seră. Verificatorii 
de mediu, externi și acreditați, trebuie 
să valideze conformitatea organizației 
cu dispozițiile regulamentului EMAS, 
înainte ca aceasta să poată fi înregis -
trată de organismele competente din 
statele membre și, ulterior, în mod re -
gulat, înainte ca această înregistrare să 
poată fi reînnoită34. Potrivit Comisiei, 
„EMAS este cel mai credibil și mai solid 
instrument de management de mediu 
de pe piață”35. Sistemul este deschis și 
pentru organizațiile din afara UE.63 
Participarea la EMAS este voluntară, iar 
organizațiile participante au „posibi -
litatea […] să obțină astfel avantaje 
suplimentare în ceea ce privește con -
trolul normativ, economiile de costuri 
și imaginea publică, cu condiția […] 
să poată demonstra o îmbunătățire 
a performanței lor de mediu”36. Regu -
lamentul EMAS oferă participanților 
posibilitatea de a înregistra doar părți 
ale unei organizații.
Începând din 2001, și 
administrațiile publice se 
pot înregistra în EMAS; în 
iunie 2014, șapte dintre 
instituțiile și organele UE 
auditate erau înregistrate
64 
Primul regulament EMAS, adoptat 
în 1993, se limita la întreprinderile din 
sectorul industrial. Odată cu prima 
revizuire a Regulamentului EMAS 
în 2001 (EMAS II), sistemul a deve -
nit accesibil pentru toate sectoarele 
economice, inclusiv pentru serviciile 
publice și private. Instituțiile UE au fost 
invitate „să depună toate eforturile 
pentru a adopta principiile enunțate 
de [...] regulament”37. A doua revizuire 
(EMAS III), adoptată în 2009, a sporit 
gradul de atractivitate a sistemului 
pentru organizațiile mici, inclusiv pen -
tru autoritățile publice cu mai puțin 
de 250 de angajați.34 În ianuarie 2014, peste 
4 500 de organizații și 
aproximativ 7 800 de situri 
erau înregistrate în EMAS.
35 A se vedea fișa EMAS intitulată 
EMAS and ISO 14001: 
complementarities and 
differences  (EMAS și ISO 14001: 
complementarități și 
diferențe) (http://ec.europa.
eu/environment/emas/pdf/
factsheet/EMASiso14001_
high.pdf).
36 A se vedea considerentul 8 al 
Regulamentului (CE) 
nr. 1221/2009 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
25 noiembrie 009 privind 
participarea voluntară 
a organizațiilor la un sistem 
comunitar de management de 
mediu și audit (EMAS) și de 
abrogare a Regulamentului 
(CE) nr. 761/2001 și 
a Deciziilor 2001/681/CE și 
2006/193/CE ale Comisiei (JO 
L 342, 22.12.2009, p. 1).
37 A se vedea considerentul 21 al 
Regulamentului (CE) 
nr. 761/2001 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
19 martie 2001 privind 
participarea voluntară 
a organizațiilor la un sistem 
comunitar de management de 
mediu și audit (EMAS) 
(JO L 114, 24.4.2001, p. 1).
27 Observații
65 
În iunie 2014, șapte dintre instituțiile și 
organele UE auditate erau înregistrate 
în EMAS, iar altele cinci se pregăteau 
pentru înregistrare. Tabelul 6  oferă 
o privire de ansamblu asupra situației.66 
Trei dintre instituțiile și organele UE 
certificate EMAS au utilizat opțiunea 
de a înregistra în sistem numai anu -
mite părți din siturile sau clădirile 
lor. Aceste limitări ale domeniului de 
aplicare sunt, în majoritatea cazurilor, 
temporare și se referă la clădirile care 
nu sunt încă conforme cu EMAS sau la 
clădirile care urmează să fie eliberate 
în următorii ani.
Înregistrarea în sistemul UE de management de mediu și audit
Instituție/organData înregistrării în EMAS sau  
data planificată pentru înregistrareSuprafața clădirilor acoperită în 2013
Agenția Europeană de Mediu Din 2005 100 %
Comisia Europeană Din 2005 Bruxelles 85 %
Luxemburg 31 %
Petten (Centrul Comun de Cercetare) 100 %
Alte sedii ale Centrului Comun de 
Cercetare0 %
Oficiul pentru Publicații (LUX) 0 %
Grange 0 %
Agenții executive 0 %
Reprezentanțe în statele membre 0 %
Suprafața totală acoperită 57 %
Parlamentul European Din 2007Trei locații principale 85 %
Birouri în statele membre 0 %
Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne Din 2008 77 % (o clădire închiriată nu este inclusă)
Banca Centrală Europeană Din 2010100 %  
(excluzând spațiul dintr-un centru de date extern)
Comitetul Economic și Social European 
Din 2011100 % din cele cinci clădiri  
ocupate exclusiv de comitete
0 % din clădirile utilizate în comun cu Comisia Comitetul Regiunilor al Uniunii Europene
Consiliul European În curs de pregătire; înregistrarea este planificată 
pentru 2015Nu sunt disponibile informațiiConsiliul Uniunii Europene
Agenția Europeană pentru MedicamenteÎn curs de pregătire; înregistrarea este planificată 
pentru 2015Nu sunt disponibile informații
Curtea de Justiție a Uniunii EuropeneÎn curs de pregătire; înregistrarea este planificată 
pentru 2016Nu sunt disponibile informații
Curtea de Conturi EuropeanăÎn curs de pregătire; înregistrarea este planificată 
pentru 2016Nu sunt disponibile informații
Banca Europeană de InvestițiiPregătire pentru un sistem de management de mediu
Nu există o decizie de adoptare a EMAS  
(se are în vedere, ca alternativă, ISO 14001)Nu sunt disponibile informații
Agenția Europeană de Siguranță a Aviației Nu există o decizie privind pregătirea pentru EMAS Nu sunt disponibile informații
Serviciul European de Acțiune Externă Nu există o decizie privind pregătirea pentru EMAS Nu sunt disponibile informațiiTabelul 6
28 Observații
În cazul Comisiei, există în 
prezent limitări importante ale 
domeniului de aplicare al EMAS
67 
În cazul Comisiei, limitările din prezent 
ale domeniului de aplicare al EMAS 
sunt mai importante decât în alte 
instituții și organe. Acest lucru poate 
fi parțial explicat prin dimensiunea 
Comisiei, în special având în vedere 
numeroasele sale situri din diferite 
state membre, precum și prin numărul 
mare de clădiri care trebuie acoperite. 
Cu toate acestea, întârzierile sunt, de 
asemenea, imputabile unui proces de -
cizional lent și faptului că s-a acordat 
o prioritate scăzută în ceea ce privește 
resursele de personal disponibile.
68 
După finalizarea cu succes, în 2005, 
a proiectului-pilot EMAS pentru unele 
servicii din opt clădiri de la Bruxe-  
lles, Comisia a decis abia în septem -
brie 2009 să extindă domeniul de 
aplicare al înregistrării EMAS la toate 
activitățile și clădirile sale din Bruxelles 
și Luxemburg. Nu a fost stabilit un ter -
men pentru atingerea acestui obiectiv.
69 
În 2010, sistemele de management ale 
celor cinci situri ale Centrului Comun 
de Cercetare au fost certificate ca fiind 
conforme cu ISO 14001. A fost ratată 
însă ocazia de a se obține înregistrarea 
EMAS în același timp38.
70 
În noiembrie 2013, Comisia a decis să 
aplice EMAS „pentru toate activitățile 
și clădirile sale de pe teritoriul Uniunii Europene în timp util”39. Extinderea în -
registrării EMAS la activități și instalații 
ale Centrului Comun de Cercetare, 
precum și la Oficiul Alimentar și Vete -
rinar din Grange este menționată în 
mod explicit în decizie. Nu se face însă 
nicio mențiune cu privire la agențiile 
executive și la reprezentanțele Comisi -
ei în statele membre (instalate în peste 
35 de clădiri, cu o suprafață totală de 
aproximativ 38 000 de metri pătrați). 
Utilizarea sistemului în reprezentanțe 
ar constitui o ocazie de a promova 
EMAS în mod activ în statele membre 
și de a demonstra că acest sistem poa -
te fi util și pentru organizațiile mici40.
71 
Aceste observații sunt valabile și în 
cazul delegațiilor UE (prezente în pes -
te 140 de țări, în clădiri cu o suprafață 
totală de aproximativ 250 000 de metri 
pătrați), care sunt în prezent gestiona -
te de Serviciul European de Acțiune 
Externă. Serviciul nu s-a angajat deo -
camdată să adopte EMAS.
EMAS presupune anumite 
costuri, dar determină în 
același timp îmbunătățiri ale 
performanței de mediu și 
economii financiare
72 
Conform constatărilor auditului, cos -
turile presupuse de EMAS au variat în -
tre 50 000 de euro și un milion de euro 
pe an, în funcție de mărimea instituției 
sau a organului UE respectiv și de 
nivelul de ambiție în ceea ce privește 
performanțele sistemului. Această esti -
mare include cheltuielile cu personalul, 
precum și cheltuielile cu serviciile de 
verificare și de audit intern, dar nu și 
investițiile determinate de EMAS.38 EMAS include toate cerințele 
standardului ISO 14001 și 
merge dincolo de acestea. 
Ambele sisteme pot fi validate 
și certificate într-o singură 
operațiune. Astfel, certificarea 
pentru ambele sisteme în 
același timp presupune doar 
puține costuri suplimentare 
sau nu implică niciun cost 
suplimentar.
39 Decizia C(2013) 7708 final din 
18 noiembrie 2013 privind 
aplicarea de către serviciile 
Comisiei a sistemului 
comunitar de management de 
mediu și audit (EMAS).
40 Comisia a publicat „Ghidul 
EMAS pentru organizațiile 
mici” ( EMAS toolkit for small 
organisations ) și promovează 
o metodologie standardizată 
denumită „EMAS Easy”.
29 Observații
73 
În general, introducerea EMAS deter -
mină îmbunătățiri ale performanței 
care încep să apară în timpul fazei 
de pregătire pentru înregistrarea 
inițială în EMAS. De exemplu, pentru 
anul 2012, atât Banca Centrală Euro -
peană (înregistrată în EMAS din 2010), 
cât și comitetele (înregistrate în 
EMAS din 2011) au raportat o redu -
cere per capit a de aproximativ 20 % 
a consumului de energie electrică, în 
comparație cu 2008, în ambele cazuri 
înregistrându-se o scădere constantă 
începând din 2009.
74 
Aceste economii au un impact pozitiv 
nu doar din punct de vedere ecologic, 
ci și din punct de vedere financiar. În 
general, instituțiile și organele UE care 
au adoptat EMAS nu monitorizează 
în mod specific economiile financiare 
realizate datorită sistemului. EMAS are 
însă un impact financiar pozitiv ime-  
diat, dat fiind că economiile înregis -
trate la nivelul consumului de energie 
și de alte resurse sunt obținute fără 
investiții prealabile, în special printr-o 
mai bună gestionare a clădirilor (de 
exemplu, prin ajustarea perioadelor 
de încălzire și a temperaturii medii) 
sau prin schimbări în comportamentul 
personalului (de exemplu, închiderea 
dispozitivelor electronice înainte de 
a părăsi biroul).
75 
În cazul în care sunt necesare investiții 
pentru a se obține îmbunătățiri ale 
performanței, va fi nevoie de mai mult 
timp pentru ca economiile finan -
ciare să apară. De exemplu, Oficiul 
pentru Armonizare în cadrul Pieței 
Interne a evaluat la aproximativ 2,5 
milioane de euro impactul financiar al investițiilor sale determinate de 
adoptarea EMAS, care vizau spori -
rea eficienței energetice a clădirii 
oficiului (panouri solare, renovare 
interioară, instalație de răcire) în pe -
rioada 2010 -2012. Conform oficiului, 
economiile preconizate la nivelul cos -
turilor cu energia sugerează că perioa -
da de amortizare a investiției este de 
aproximativ șapte ani.
76 
Comisia a calculat economii brute 
de aproximativ 7 milioane de euro, 
obținute în 2012 datorită măsurilor 
EMAS de reducere a consumului de 
energie și de apă în clădirile sale din 
Bruxelles41. În 2012, consumul total 
de energie în clădirile Comisiei de la 
Bruxelles42 a fost cu aproximativ 15 % 
mai mic decât în 2005.
Achizițiile ecologice repre -
zintă o opțiune mai degrabă 
decât o obligație în teme -
iul normelor actuale și 
doar câteva instituții și 
organe le-au utilizat în mod 
sistematic
77 
Achizițiile publice ecologice (APE) 
sunt definite în Comunicarea Co -
misiei intitulată „Achiziții publice 
pentru îmbunătățirea condițiilor 
de mediu”43 ca fiind „un proces prin 
care autoritățile publice doresc să 
achiziționeze bunuri, servicii și lucrări 
cu un impact redus asupra mediului 
pe durata întregului ciclu de viață al 
acestora, în comparație cu bunurile, 
serviciile și lucrările cu aceeași funcție 
primară achiziționate altfel decât prin 
APE”.41 În metodologia aplicată, 2005 
a fost anul de referință. Pe 
baza indicatorului privind 
consumul de energie 
(kWh/m²) din 2005 și 
a suprafețelor efective din 
2012, a fost calculat un 
„consum virtual” pentru 
anul 2012 (care ar fi fost 
înregistrat dacă nu ar fi fost 
implementate măsurile EMAS 
de reducere a consumului de 
energie și de apă). „Consumul 
virtual” din 2012 a fost 
comparat cu consumul real 
din același an. Pentru a se 
calcula valoarea economiilor 
financiare realizate, costul 
acestui „consum virtual”, la 
prețurile din 2012, a fost apoi 
comparat cu costurile reale 
suportate în 2012.
42 Datele se referă la clădirile 
ocupate de Comisie și incluse 
în portofoliul de proprietăți 
imobiliare în fiecare an. 
Agențiile executive nu au fost 
incluse în calcul.
43 COM(2008) 400 final din 
16 iulie 2008.
30 Observații
78 
Normele care se aplică în prezent în 
cazul achizițiilor publice desfășurate 
de instituțiile și organele UE nu 
prevăd obligația de a se achiziționa 
bunuri, servicii și lucrări cu un impact 
redus asupra mediului, cu o singură 
excepție44. Achizițiile publice ecologice 
sunt tratate ca o opțiune și nu sunt 
obligatorii.
79 
Regulamentul financiar al UE nu 
menționează utilizarea achizițiilor 
publice ecologice45. Normele sale 
de aplicare46 permit utilizarea unor 
considerente de mediu în achizițiile 
publice și stabilesc reguli privind 
modul în care trebuie procedat în 
cazul în care astfel de considerente 
sunt utilizate în specificațiile tehnice, 
în criteriile de selecție ori de atribuire 
sau în clauzele de executare a contrac -
tului. Dispozițiile normelor de aplicare 
sunt conforme cu fosta Directivă a UE 
privind achizițiile publice47.
80 
Totuși, dispozițiile Directivei privind 
promovarea vehiculelor de transport 
rutier nepoluante și eficiente din punct 
de vedere energetic48, care impun 
autorităților publice să țină seama de 
impactul energetic și de mediu pe 
întreaga durată de viață, nu au fost in -
tegrate în normele de aplicare. Același 
lucru este valabil și pentru Directiva 
privind etichetarea energetică49, care a impus autorităților contractante să 
depună eforturi să achiziționeze numai 
acele produse care îndeplinesc criteri -
ile de a avea nivelurile de performanță 
cele mai ridicate și de a aparține clasei 
cele mai ridicate de eficiență energe -
tică50. În cele din urmă, dispozițiile re -
levante ale Directivei privind eficiența 
energetică51 nu au fost luate nici ele 
în considerare deocamdată în cadrul 
normelor de aplicare a Regulamentului 
financiar. Astfel, obligațiile legale apli -
cabile în prezent tuturor instituțiilor și 
organelor UE în legătură cu achizițiile 
ecologice sunt mai puțin stricte decât 
cele impuse autorităților din statele 
membre.
Comisia promovează în mod 
voluntar achizițiile ecologice
81 
„Vademecumul privind achizițiile 
publice” ( Vade-mecum on public pro -
curement )52 emis de Direcția Generală 
Buget a Comisiei și „Circulara privind 
includerea unor considerente de me -
diu în contractele de achiziții publice 
atribuite de instituțiile UE” ( Circular on 
the inclusion of environmental consi -
derations in public contracts awarded 
by the EU Institutions )53 trimit cititorul 
la recomandările fără caracter obliga -
toriu privind achizițiile ecologice54 și 
la „Instrumentarul de formare privind 
achizițiile publice ecologice” publicate 
de Direcția Generală Mediu a Comisiei 
(denumită în continuare „DG Mediu”).44 În prezent, achizițiile ecologice 
sunt obligatorii pentru 
instituțiile UE într-un singur 
domeniu, și anume 
echipamentele de birou 
eficiente din punct de vedere 
energetic care intră în 
domeniul de aplicare al 
programului Energy Star. A se 
vedea articolul 6 din 
Regulamentul (CE) 
nr. 106/2008 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
15 ianuarie 2008 privind un 
program al Uniunii de 
etichetare referitoare la 
eficiența energetică 
a echipamentelor de birou 
(JO L 39, 13.2.2008, p. 1).
45 În general, Regulamentul 
financiar nu menționează nici 
noțiunile de „mediu”, 
„dezvoltare durabilă” sau 
„sustenabilitate”.
46 Regulamentul delegat (UE) 
nr. 1268/2012 al Comisiei din 
29 octombrie 2012 privind 
normele de aplicare 
a Regulamentului (UE, 
Euratom) nr. 966/2012 al 
Parlamentului European și al 
Consiliului privind normele 
financiare aplicabile bugetului 
general al Uniunii (JO L 362, 
31.12.2012, p. 1).
47 Directiva 2004/18/CE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 
31 martie 2004 privind 
coordonarea procedurilor de 
atribuire a contractelor de 
achiziții publice de lucrări, de 
bunuri și de servicii (JO L 134, 
30.4.2004, p. 114).
48 Directiva 2009/33/CE.
49 Directiva 2010/30/UE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 19 mai 2010 
privind indicarea, prin 
etichetare și informații 
standard despre produs, 
a consumului de energie și de 
alte resurse al produselor cu 
impact energetic (JO L 153, 
18.6.2010, p. 1).
50 A se vedea articolul 9 din 
Directiva 2010/30/UE.
51 Directiva 2012/27/UE 
a Parlamentului European și 
a Consiliului din 
25 octombrie 2012 privind 
eficiența energetică, de 
modificare a Directivelor 
2009/125/CE și 2010/30/UE și 
de abrogare a Directivelor 
2004/8/CE și 2006/32/CE 
(JO L 315, 14.11.2012, p. 1).
31 Observații
82 
Instrumentarul de formare privind 
achizițiile publice ecologice propu -
ne includerea unor cerințe de mediu 
în specificațiile tehnice, în criteriile 
de selecție și/sau de atribuire și în 
clauzele de executare stabilite în 
documentația de atribuire. La data la 
care a început auditul Curții, criterii -
le pentru APE promovate prin acest 
instrumentar acopereau 19 grupuri de 
bunuri/servicii55. Pentru fiecare dintre 
aceste grupuri de bunuri/servicii, sunt 
propuse două tipuri de criterii APE. 
Potrivit DG Mediu:
(a) criteriile de bază sunt cele care 
pot fi utilizate de orice autoritate 
contractantă și care abordează as -
pecte esențiale de mediu. Ele sunt 
concepute pentru a fi utilizate cu 
un efort suplimentar de verificare 
minim sau cu costuri suplimentare 
minime, astfel încât să permită 
o aplicare simplă a APE;
(b) criteriile exhaustive sunt des -
tinate instituțiilor care doresc 
să achiziționeze cele mai bune 
produse disponibile pe piață din 
punctul de vedere al impactului 
asupra mediului. Acestea pot 
necesita un efort suplimentar de 
verificare și/sau costuri mai mari 
față de alte produse având aceeași 
funcționalitate.Majoritatea instituțiilor și 
organelor au utilizat achizițiile 
publice ecologice, dar puține 
dintre ele au recurs în mod 
sistematic la această soluție
83 
În urma auditului, s-a constatat că 
Agenția Europeană de Mediu și Banca 
Centrală Europeană56 au introdus 
de facto  obligativitatea achizițiilor 
publice ecologice în toate cazurile rele -
vante, prin intermediul instrucțiunilor 
interne și al unei monitorizări sistema -
tice. În cazul Comitetului Regiunilor 
și al Comitetului Economic și Social 
European, achizițiile ecologice erau 
obligatorii numai pentru procedurile 
de ofertare organizate de serviciile 
lor comune. Serviciul European de 
Acțiune Externă a informat Curtea că 
nu utilizează deocamdată achizițiile 
ecologice. Toate celelalte instituții și 
organe utilizează achizițiile ecologice, 
dar nu în mod sistematic.
84 
În cadrul auditului, au fost examinate 
documentațiile de atribuire pentru 
160 de proceduri de achiziții organi -
zate de diferitele instituții și organe 
ale UE (proceduri relevante pentru 
achizițiile ecologice), urmărind să se 
verifice dacă Instrumentarul privind 
APE sau alte criterii ecologice fusese -
ră incluse în documentele legate de 
procedurile de ofertare. Majoritatea 
acestor proceduri fuseseră lansate și/
sau finalizate în 2012. Tabelul 7  sinte -
tizează rezultatele acestei examinări. 
Mai multe detalii privind abordarea 
auditului sunt prezentate în anexă .52 Versiunea din aprilie 2013.
53 Mai 2007, actualizată în 
ianuarie 2013.
54 Comisia Europeană, Buying 
green! A handbook on green 
public procurement  (Achiziții 
ecologice. Manual privind 
achizițiile publice ecologice), 
a doua ediție, 2011. Este vorba 
de un „document cu caracter 
orientativ al serviciilor 
Comisiei”, care „nu poate fi 
considerat în niciun caz ca 
având caracter obligatoriu 
pentru această instituție”.
55 1. Hârtie de copiat și hârtie 
grafică; 2. Produse și servicii de 
curățenie; 3. Echipamente IT 
de birou; 4. Construcții;  
5. Transport; 6. Mobilier;  
7. Energie electrică; 
8. Alimente și servicii de 
catering; 9. Textile; 10. Produse 
și servicii de grădinărit; 
11. Ferestre, uși cu geam și 
lucarne; 12. Izolații termice;  
13. Îmbrăcăminți de 
pardoseală rezistente; 
14. Panouri de perete;  
15. Cogenerare (CHP);  
16. Construcții de drumuri și 
semne de circulație;  
17. Iluminat stradal și 
semnalizare rutieră;  
18. Telefoane mobile;  
19. Iluminat interior.
56 În cazul BCE, era prea devreme 
să se evalueze dacă 
instrucțiunile au fost 
respectate întru totul, deși era 
clar că au fost înregistrate 
progrese.
32 Observații
85 
Mai mult de jumătate din proceduri 
au fost evaluate ca fiind „neecologice” 
sau doar „moderat ecologice” pentru 
unul dintre următoarele motive:
(a) Documentația de atribuire nu 
includea criterii de mediu sau 
exista doar obligația ca ofertantul 
să respecte legislația de mediu 
aplicabilă (categoria „proceduri 
neecologice”).
(b) Criteriile de bază recomandate în 
Instrumentarul de formare privind 
achizițiile publice ecologice nu 
au fost deloc utilizate (categoria 
„proceduri neecologice”) sau au 
fost utilizate numai într-o măsură 
limitată (categoria „proceduri mo -
derat ecologice”).
(c) Criteriile de atribuire care țin de 
mediu aveau o pondere relativă 
scăzută, un eventual impact asupra 
rezultatului procedurii fiind deci 
puțin probabil atât timp cât aceste 
criterii nu erau însoțite de cerințe 
de mediu incluse în specificațiile 
tehnice sau în criteriile de selecție 
(„proceduri moderat ecologice”).Criteriile pentru APE ale 
Comisiei nu acoperă toate 
domeniile relevante de achiziții, 
iar criteriile de bază sunt uneori 
lipsite de ambiție
86 
Începând cu 2008, Comisia a publi -
cat 22 de seturi de criterii pentru APE. 
Cu toate acestea, o serie de domenii 
relevante pentru achiziții nu sunt încă 
incluse. Programul de activitate al DG 
Mediu în domeniul APE pentru 201457 
nu prevede orientări în instrumentar 
pentru următoarele domenii: centrele 
de date58, întreținerea și reparațiile 
clădirilor și deplasările în scop profesi -
onal (de exemplu, hoteluri ecologice, 
transport aerian sau leasing de vehicu -
le). Criteriile existente pentru hârtia de 
copiat și hârtia grafică nu includ criterii 
privind serviciile de imprimare.57 Programele de activitate sunt 
publicate pe site-ul internet al 
DG Mediu: http://ec.europa.
eu/environment/gpp/
gpp_criteria_wp.htm
58 Acest domeniu este totuși 
acoperit de Codul european 
de conduită al UE privind 
eficiența energetică 
a centrelor de date (a se vedea 
punctul 101).Tabelul 7Utilizarea criteriilor ecologice în documentația de atribuire
Categorie Număr Proporție din total
Proceduri ecologice prin natura lor 8 5 %
Foarte ecologice 21 13 %
Ecologice 32 20 %
Moderat ecologice 57 36 %
Neecologice 42 26 %
Număr total de proceduri examinate 160 100 %
33 Observații
87 
În unele cazuri, Curtea a constatat 
că criteriile de bază pentru APE erau 
lipsite de ambiție și erau foarte ușor de 
respectat sau nu depășeau cerințele 
deja prevăzute de legislația aplicabi -
lă59. Pe de altă parte, unii ordonatori 
de credite au explicat că ezitau să 
utilizeze criteriile exhaustive din cauza 
riscului ca acestea să restrângă numă -
rul potențialilor ofertanți, dat fiind că 
nu toți ofertanții pot fi capabili să înde -
plinească criteriile exhaustive.
88 
Bazându-se în mare măsură pe reco -
mandările Comisiei privind APE, Banca 
Centrală Europeană a elaborat un 
document intern de orientare privind 
achizițiile sustenabile. Orientarea BCE 
nu oferă posibilitatea de a se alege 
între criterii de bază sau criterii mai 
ambițioase, ci propune un singur set 
de criterii pentru fiecare categorie de 
bunuri sau servicii care urmează să 
fie achiziționate. Criteriile BCE sunt, în 
general, mai stricte decât criteriile de 
bază din Instrumentarul privind APE, 
fără să egaleze însă întru totul criteriile 
exhaustive. În cazul echipamentelor 
informatice, criteriile BCE depășesc 
însă criteriile exhaustive prevăzute de 
instrumentar. Mai mult, orientarea aco -
peră anumite domenii pentru care nu 
sunt incluse criterii în Instrumentarul 
APE, și anume furnituri/materiale de 
birou și deplasările internaționale.Calcularea costurilor pe ciclu de 
viață nu este abordată în mod 
exhaustiv
89 
Calcularea costurilor pe ciclu de viață 
este o abordare inclusă într-o oare -
care măsură în actualul set de criterii 
din Instrumentarul privind APE. Noua 
directivă din februarie 2014 privind 
achizițiile publice60 stabilește însă 
cerințe stricte în acest sens. Potrivit 
dispozițiilor directivei, calcularea 
costurilor pe ciclu de viață acoperă, în 
măsura în care sunt pertinente, toate 
sau o parte dintre următoarele costuri 
pe parcursul ciclului de viață al unui 
produs, al unui serviciu sau al unei 
lucrări:
(a) costurile suportate de autoritatea 
contractantă sau de alți utilizatori, 
cum ar fi costuri legate de achiziție, 
costuri de utilizare precum consu -
mul de energie și de alte resurse, 
costuri de întreținere, costuri de la 
sfârșitul ciclului de viață, cum ar fi 
costurile de colectare și reciclare;
(b) costuri determinate de efectele 
externe asupra mediului legate 
de produs, serviciu sau lucrări pe 
parcursul ciclului lor de viață, cu 
condiția ca valoarea monetară 
a acestora să poată fi determinată 
și verificată. Astfel de costuri pot 
include costul emisiilor de gaze 
cu efect de seră și al altor emisii 
poluante și alte costuri de atenuare 
a efectelor schimbărilor climatice.
Un astfel de calcul exhaustiv al costu -
rilor pe ciclu de viață nu este acoperit, 
în prezent, de Instrumentarul privind 
APE.59 A se vedea Criterii de bază 
pentru APE aplicabile în ceea 
ce privește încărcătoarele de 
telefoane mobile (surse 
externe de alimentare) în 
legătură cu randamentul 
mediu în regim activ, care 
repetă pur și simplu cerințele 
prevăzute de Regulamentul 
(CE) nr. 278/2009 al Comisiei 
din 6 aprilie 2009 de punere în 
aplicare a Directivei 
2005/32/CE a Parlamentului 
European și a Consiliului în 
ceea ce privește cerințele în 
materie de proiectare 
ecologică pentru puterea 
absorbită în regim fără sarcină 
și pentru randamentul mediu 
în regim activ al surselor 
externe de alimentare (JO L 93, 
7.4.2009, p. 3).
60 A se vedea articolul 68 
(Calcularea costurilor pe ciclu 
de viață) din Directiva 
2014/24/UE a Parlamentului 
European și a Consiliului 
privind achizițiile publice și de 
abrogare a Directivei 
2004/18/CE (JO L 94, 28.3.2014, 
p. 65).
34 Observații
Standardele de construcție 
ecologice referitoare la 
performanța energetică nu 
sunt utilizate în mod siste -
matic pentru clădirile noi și 
pentru proiectele de reno -
vare majoră
Îmbunătățirea performanței 
energetice a clădirilor va fi 
o provocare majoră în anii 
următori
90 
Clădirile sunt responsabile pentru 
aproximativ 40 % din consumul total 
de energie din Uniune. Îmbunătățirea 
performanței energetice a clădiri -
lor este, prin urmare, un instrument 
important de reducere a emisiilor de 
gaze cu efect de seră. Cel mai mare 
impact asupra performanței energeti -
ce viitoare a unei clădiri poate fi adus 
prin intermediul procesului de proiec -
tare a unei clădiri noi sau a renovărilor 
majore. Prin urmare, este important ca 
instituțiile și organele UE să stabilească 
obiective ambițioase pentru propri -
ile clădiri dacă doresc să își reducă 
emisiile.
91 
Pentru a îndeplini cele mai înalte 
standarde de performanță energetică, 
instituțiile și organele UE ar trebui să 
depună eforturi pentru a se asigura că 
clădirile lor respectă criteriile exhausti -
ve din domeniul construcțiilor prevă -
zute de Instrumentarul APE. Aceste 
criterii facultative recomandă două 
opțiuni:
(a) performanța energetică a unei 
clădiri trebuie să respecte cri -
teriile prevăzute de standar -
dul construcțiilor pasive sau al 
construcțiilor cu consum redus de 
energie;(b) ca alternativă, trebuie să fie dispo -
nibile la fața locului surse regene -
rabile de energie (aflate pe situl 
propriu-zis al construcției, cum ar fi 
panouri solare, cazane pe bază de 
biomasă, turbine eoliene etc.), în 
combinație cu un necesar maxim 
total de energie care să fie în mod 
semnificativ mai mic decât valoa -
rea maximă prevăzută în legislația 
națională relevantă.
92 
Criteriile de bază mai puțin stricte din 
Instrumentarul privind APE recoman -
dă stabilirea unor standarde privind 
consumul total de energie care să fie 
semnificativ mai scăzute decât maxi -
mul specificat în legislația relevantă. 
Această abordare este utilizată în 
programul GreenBuilding lansat de 
Centrul Comun de Cercetare al Comi -
siei în 2005. Este vorba de un program 
facultativ, în cadrul căruia proprietarii 
de clădiri nerezidențiale sunt încurajați 
să ia măsuri eficace sub aspectul cos -
turilor care să sporească eficiența ener -
getică a clădirilor lor61. Un „partener 
în cadrul programului GreenBuilding” 
trebuie să îndeplinească următoarele 
condiții:
(a) noile clădiri trebuie să aibă un 
consum total de energie primară 
cu 25 % mai redus, dacă acest lucru 
este viabil din punct de vedere 
economic, decât consumul prevă -
zut în standardul de construcție în 
vigoare;
(b) după renovare, clădirile existen -
te ar trebui să consume cu cel 
puțin 25 % mai puțină energie 
primară totală, în măsura în care 
acest lucru este viabil din punct de 
vedere economic.61 Numărul de clădiri înregistrate 
în cadrul programului: 936 
(situația la 24 februarie 2014).
35 Observații
Politica imobiliară aplicată 
de instituțiile UE la Bruxelles 
nu a fost ambițioasă în ceea 
ce privește performanța 
energetică
93 
Până la data auditului, niciuna dintre 
instituțiile UE auditate nu adoptase 
abordarea promovată în Instrumen -
tarul privind APE sau în Programul 
GreenBuilding pentru proiectele imo -
biliare din Bruxelles.
94 
Oficiul pentru Infrastructură și Lo -
gistică din Bruxelles (OIB) din cadrul 
Comisiei a utilizat „Manualul privind 
normele aplicabile imobilului-tip”  
(Manual of standard building specifi -
cations ) din decembrie 2011 ca do -
cument de referință pentru a defini 
performanța tehnică și caracteristicile 
clădirilor în care vor fi găzduite servicii 
ale Comisiei62. Conform manualului, 
era suficient ca clădirile să respecte 
cerințele minime legale regionale în 
ceea ce privește consumul de energie 
primară.
95 
Comisia estimează că, până în 2025, 
va înlocui sau va renova 50 % din 
suprafața totală pe care o ocupă 
la Bruxelles. OIB nu a evaluat încă 
impactul pe care îl vor avea asupra 
acestui proiect dispozițiile Directi -
vei 2010/31/UE privind performanța 
energetică a clădirilor (reformare). Di -
rectiva prevede că, după 2018, clădirile 
noi ocupate și deținute de autoritățile 
publice trebuie să fie clădiri al căror 
consum de energie este aproape egal 
cu zero și că toate celelalte clădiri noi 
trebuie să atingă acest standard până 
la sfârșitul anului 2020.96 
Atunci când Parlamentul European 
a prospectat piața imobiliară locală din 
Bruxelles în 2010, criteriul de selecție 
referitor la performanța de mediu so -
licita să fie furnizate informații privind 
performanța proiectelor propuse, dar 
nu stabilea niciun fel de cerințe mi -
nime legate de această performanță. 
În ceea ce privește proiectul selectat 
„Trebel”, promotorul și-a asumat un 
angajament potrivit căruia această 
nouă clădire va respecta nivelul maxim 
autorizat pentru consumul de energie 
primară în conformitate cu legislația 
aplicabilă în Bruxelles.
97 
În următorii ani, Parlamentul va trebui 
să își renoveze principalele clădiri din 
Bruxelles. Prima clădire care va fi re -
novată este clădirea Paul Henri Spaak. 
Administrația Parlamentului a propus 
patru opțiuni, cel mai ambițios proiect 
constând într-o clădire cu un consum 
de energie aproape egal cu zero. În 
septembrie 2012, Grupul de lucru pen -
tru clădiri, transport și măsurile ecolo -
gice din cadrul Parlamentului a optat 
pentru opțiunea situată pe locul doi 
din punctul de vedere al performanței 
de mediu. Decizia Biroului Parlamentu -
lui era în curs de adoptare la momen -
tul auditului.62 Manualul se aplică clădirilor 
noi sau clădirilor care au fost 
supuse unor renovări de 
amploare.
36 Observații
98 
Consiliul consideră că Programul 
GreenBuilding nu este relevant pentru 
clădirea sa Europa, aflată în prezent 
în construcție. Părți importante din 
clădire, care trebuie să fie integrate în 
proiect, au fost construite între 1922 
și 1927 și fac parte din patrimoniul 
clasat. Potrivit Consiliului, aceasta 
reprezintă o constrângere tehnică 
importantă, cu un impact considerabil 
asupra performanței energetice a clă -
dirii. Deciziile privind renovarea clădirii 
Justus Lipsius erau în curs de adoptare. 
Consiliul intenționează să demareze 
procesul de reînnoire a autorizației de 
mediu a clădirii în 2015.
În alte locații, au fost lansate 
noi proiecte imobiliare, care 
sunt ambițioase din punctul 
de vedere al performanței 
energetice
99 
În urma auditului, s-a constatat că 
majoritatea proiectelor imobilia -
re în curs de execuție în alte locații 
ale instituțiilor și organelor UE erau 
ambițioase din punctul de vedere al 
standardelor de performanță ener -
getică vizate, fiind astfel conforme cu 
abordarea promovată de Instrumenta -
rul privind APE sau de Programul Gre -
enBuilding. Banca Centrală Europeană 
rămâne însă singura instituție care și-a 
înregistrat oficial în Programul Green -
Building noul său sediu aflat pe situl 
fostei Grossmarkthalle din Frankfurt.100  
Unele cadre de conducere susțin că 
este preferabil și/sau suficient să se 
utilizeze metoda BREEAM (Metoda 
BRE de evaluare a performanței de 
mediu)63 sau sisteme comerciale de 
evaluare similare, cum ar fi DGNB64. 
Trebuie remarcat însă că Programul 
GreenBuilding se concentrează în mai 
mare măsură pe eficiența energetică 
a unui proiect imobiliar decât acest tip 
de sisteme de evaluare și că aderarea 
la program poate avea loc în paralel cu 
aceste sisteme.
Niciuna dintre instituțiile 
și organele UE auditate nu 
aderase la Codul european 
voluntar de conduită privind 
eficiența energetică a centrelor 
de date
101  
Centrele de date sunt o cauză impor -
tantă a cererii tot mai mari de energie 
din clădirile administrative. Începând 
din 2008, Comisia promovează Codul 
european de conduită privind eficiența 
energetică a centrelor de date. Acest 
cod voluntar a fost creat ca răspuns 
la creșterea consumului de energie 
în centrele de date65 și din nevoia de 
a reduce impactul acestei creșteri asu -
pra mediului, a situației economice și 
a securității aprovizionării cu energie. 
Scopul său este de a informa operatorii 
și proprietarii de centre de date și de 
a-i încuraja să își reducă consumul de 
energie într-un mod eficient din punct 
de vedere economic. Se poate adera la 
acest cod în calitate de participant și/
sau de susținător. Până la momentul 
auditului, niciuna dintre instituțiile și 
organele UE nu aderase la acest cod.63 Building Research Establishment  
(BRE) este o fostă instituție 
publică din Regatul Unit 
(devenită, între timp, 
organizație privată) care oferă 
servicii de cercetare, 
consultanță și testare pentru 
sectorul construcțiilor și al 
mediului construit.
64 Deutsches Gütesiegel 
Nachhaltiges Bauen,  
DGNB GmbH.
65 În sensul Codului de conduită, 
noțiunea de „centre de date” 
include toate clădirile, 
instalațiile și încăperile care 
conțin servere de 
întreprindere, echipamente de 
comunicare cu serverele, 
echipamente de răcire și 
echipamente electrice și care 
furnizează o formă sau alta de 
serviciu de date (de exemplu, 
de la instalații critice pentru 
misiuni de amploare până la 
sălile de mici dimensiuni 
destinate serverelor și situate 
în clădiri de birouri).
37
 Concluzii  
și recomandări
102  
Pentru ca politica Uniunii Europene 
privind schimbările climatice să fie 
credibilă, este important ca instituțiile 
și organele UE să servească drept mo -
del de urmat. Ele trebuie să integreze 
cele mai recente evoluții din domeniu 
în conceperea și punerea în aplicare 
a politicilor de reducere a amprentei 
de carbon a administrațiilor publice.
103  
Instituțiile și organele UE nu dispun de 
o abordare comună pentru a face față 
acestei provocări și au ratat ocazia de 
a elabora și a pune în aplicare o po -
litică comună pentru a contribui la 
obiectivul Uniunii de a reduce cu 20 % 
emisiile de gaze cu efect de seră până 
în 2020, față de nivelul din 1990.
104  
Comisia nu a propus norme obligatorii 
specifice pentru activitățile adminis -
trative ale instituțiilor și organelor 
UE, care să țină seama de principiul 
dezvoltării durabile, astfel cum este 
prevăzut la articolul 11 din Tratatul 
privind funcționarea Uniunii Europene.
105  
Eforturile de a reduce emisiile au pro -
dus rezultate tangibile. Ulterior anu -
lui 2005, instituțiile și organele UE au 
reușit să inverseze tendința de creștere 
a emisiilor legate de clădirile lor. Cu 
toate acestea, lipsa unor norme obli -
gatorii a fost o cauză majoră pentru 
întârzierile înregistrate, pentru lipsa de 
acțiune sau pentru caracterul limitat al 
măsurilor întreprinse.
106  
Viitorul obiectiv fixat pentru 2030 în 
materie de reducere a emisiilor de 
gaze cu efect de seră oferă instituțiilor 
și organelor UE o nouă oportunitate de a elabora și a pune în aplicare o politi -
că comună.
Recomandare  
O politică comună  
de reducere a emisiilor  
de gaze cu efect de seră
1.  Comisia ar trebui să propună o po -
litică comună pentru reducerea 
amprentei de carbon a operațiunilor 
administrative ale instituțiilor și 
organelor UE. O astfel de politică ar 
trebui:
(a) să includă un obiectiv cuantificat 
de reducere globală a emisiilor 
de gaze cu efect de seră pentru 
anul 2030, precum și, de preferat, 
obiective intermediare pentru fie -
care perioadă de cinci ani din acest 
interval;
(b) să fie conformă cu abordarea ur -
mată de UE în cadrul negocierilor 
internaționale privind schimbările 
climatice; prin urmare, obiectivul 
de reducere ar trebui să fie stabilit 
sub forma unui nivel-țintă absolut.
107  
Cele 15 instituții și organe ale UE audi -
tate nu dispun de o abordare comună 
pentru monitorizarea emisiilor lor 
de gaze cu efect de seră. Șase dintre 
acestea nu și-au raportat emisiile, iar 
cele care le-au raportat nu au calculat 
sau nu au prezentat nivelul total al 
acestor emisii. În consecință, amprenta 
completă de carbon a instituțiilor și 
organelor UE nu este cunoscută, iar 
informațiile fragmentare disponibi -
le riscă să submineze credibilitatea 
eforturilor de reducere și de raportare 
a emisiilor.
38 Concluzii și recomandări 
108  
Dovezi că emisiile de gaze cu efect de 
seră generate de instituțiile și organe -
le UE, per ansamblu, s-au redus de-a 
lungul timpului există numai în ceea ce 
privește consumul de energie în clădiri. 
Datele disponibile privind emisiile 
generate de mobilitate nu permit iden -
tificarea unei tendințe clare. Emisiile 
în amonte generate de procesul de 
fabricare a bunurilor cumpărate, de 
serviciile achiziționate și de construcția 
de clădiri sunt deseori ignorate.
109  
Reducerile realizate până în pre -
zent se datorează în mare măsură 
achiziționării de energie electrică din 
surse regenerabile, care echivalează, 
în general, cu zero emisii la calcularea 
amprentei de carbon.
Recomandare  
Armonizarea modului  
de calculare și de  
raportare a emisiilor
2.  Instituțiile și organele UE ar trebui 
să introducă o abordare armoniza -
tă pentru calcularea și raportarea 
emisiilor lor directe și indirecte de 
gaze cu efect de seră. Raportarea ar 
trebui:
(a) să includă toate emisiile indirec -
te relevante, ținând seama de 
evoluția metodei Comisiei Euro -
pene privind amprenta de mediu 
a organizațiilor;
(b) să permită măsurarea progresului 
obținut în ceea ce privește atinge -
rea nivelurilor-țintă de reducere în 
diferitele instituții și organe ale UE.110  
Mecanismele voluntare de compen -
sare a emisiilor reziduale au fost puțin 
utilizate, iar instituțiile și organele UE 
nu au o abordare comună legată de 
acest aspect.
Recomandări  
O abordare comună în  
ceea ce privește 
compensarea voluntară
3.  Instituțiile și organele UE ar trebui 
să dezvolte o abordare comună prin 
intermediul EMAS pentru compensa -
rea, pe bază voluntară, a emisiilor lor 
reziduale de gaze cu efect de seră.
4.  Atunci când se recurge la compen -
sări, acestea ar trebui să fie de înaltă 
calitate și să fie verificate în cadrul 
unor sisteme recunoscute.
5.  Atunci când se recurge la com -
pensări, acestea ar trebui să fie 
direcționate către proiectele care 
contribuie nu numai la reducerea 
emisiilor, ci și la dezvoltarea durabilă 
din perspectiva beneficiilor pentru 
populația locală vizată de proiecte.
111 
Instituțiile și organele UE nu utilizează 
pe deplin potențialul instrumentelor 
de management de mediu promova -
te de Comisie. Această situație riscă 
să submineze atât credibilitatea lor 
proprie, cât și credibilitatea acestor 
instrumente.
39 Concluzii și recomandări 
112  
Progresele înregistrate în introduce -
rea sistemului european de manage -
ment de mediu și audit au fost lente. 
Începând din 2001, și administrațiile 
publice se pot înregistra în EMAS. În 
iunie 2014, șapte dintre instituțiile și 
organele auditate erau înregistrate. În 
cazul Comisiei, existau limitări semni -
ficative ale domeniului de aplicare al 
EMAS.
113  
În contextul actualelor norme finan -
ciare ale UE, achizițiile ecologice sunt 
considerate o simplă opțiune și nu 
o obligație. Doar câteva instituții și or -
gane ale UE au utilizat în mod sistema -
tic achizițiile ecologice. Curtea a con -
statat că, din cele 160 de proceduri 
relevante examinate, peste jumătate 
fie nu includeau niciun fel de criterii de 
mediu, fie utilizau numai criterii slabe, 
care nu erau de natură să aibă vreun 
impact asupra rezultatului procedurii. 
Standardele voluntare GreenBuilding 
ale Comisiei referitoare la performanța 
energetică nu sunt utilizate în mod 
sistematic pentru clădirile noi și pentru 
proiectele de renovare majoră.114  
Până la momentul auditului, niciuna 
dintre instituțiile și organele UE nu 
aderase la Codul european voluntar de 
conduită privind eficiența energetică 
a centrelor de date.
Recomandări  
Implementarea în 
integralitate a EMAS  
și a achizițiilor  
publice ecologice
6.  Toate instituțiile și organele UE ar 
trebui să se înregistreze în Sistemul 
european de management de mediu 
și audit (EMAS) și să implementeze 
acest sistem, reducând progresiv 
limitările domeniului de aplicare. De 
asemenea, ele ar trebui să analizeze 
posibilitatea aderării la Codul euro -
pean de conduită privind eficiența 
energetică a centrelor de date.
7.  Achizițiile publice ecologice ar trebui 
să fie utilizate de către instituțiile 
și organele UE ori de câte ori este 
posibil. Normele financiare și/sau 
normele privind achizițiile publice 
aplicabile instituțiilor și organelor 
UE ar trebui să pună la dispoziție 
instrumentele necesare pentru a se 
contribui la protecția mediului și la 
dezvoltarea durabilă, garantând în 
același timp obținerea celui mai bun 
raport costuri beneficii în cadrul con -
tractelor lor.
Prezentul raport a fost adoptat de Camera IV, condusă de domnul Milan Martin 
CVIKL, membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 24 iunie 2014.
 Pentru Curtea de Conturi
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA  
 Președinte
40
 Anexă
Abordarea auditului utilizată pentru evaluarea achizițiilor publice ecologice
În cadrul auditului, au fost evaluate 160 de proceduri de achiziții publice a căror valoare depășea pragul de 
60 000 de euro și care erau relevante pentru achizițiile publice ecologice, urmărind să se verifice dacă documen -
tele referitoare la procedurile de achiziții includeau criterii de mediu. Ofertele primite și deciziile de atribuire în 
legătură cu aceste proceduri nu au făcut obiectul evaluării.
Criteriile de evaluare a documentației de atribuire
Achizițiile publice ecologice (APE) sunt definite de Comisie ca fiind „un proces prin care autoritățile publice doresc să 
achiziționeze bunuri, servicii și lucrări cu un impact redus asupra mediului pe durata întregului ciclu de viață al aces -
tora, în comparație cu bunurile, serviciile și lucrările cu aceeași funcție primară achiziționate altfel decât prin APE”1.
Comisia a furnizat orientări privind achizițiile publice ecologice2 și a elaborat un instrumentar pentru pregătirea 
procedurilor de achiziții. La momentul auditului, acest instrumentar acoperea 19 grupuri de produse/servicii3. 
Pentru fiecare dintre aceste grupuri, sunt propuse două tipuri de criterii: criterii „de bază” și criterii „exhaustive” 
mai ambițioase. Conform DG Mediu:
(a) criteriile de bază  sunt cele care pot fi utilizate de orice autoritate contractantă și care abordează aspecte 
esențiale de mediu. Ele sunt concepute pentru a fi utilizate cu un efort suplimentar de verificare minim sau 
cu costuri suplimentare minime, astfel încât să permită o aplicare simplă a APE;
(b) criteriile exhaustive  sunt destinate instituțiilor care doresc să achiziționeze cele mai bune produse disponi -
bile pe piață din punctul de vedere al impactului asupra mediului. Acestea pot necesita un efort suplimentar 
de verificare și/sau costuri mai mari față de alte produse având aceeași funcționalitate.
Exemplu de criterii de bază comparate cu criterii exhaustive pentru hârtia de copiat și hârtia grafică
Achiziționarea de hârtie de birou reciclată produsă exclusiv din fibre de hârtie recuperată
Criterii de bază Criterii exhaustive
Hârtia trebuie să fie produsă exclusiv din fibre de hârtie recuperată. 
Fibrele din hârtie recuperată includ atât fibre reciclate după etapa 
de consum, cât și fibre reciclate înainte de etapa de consum, din 
fabricile de hârtie, cunoscute și sub numele de brac. Fibrele reciclate 
după etapa de consum pot proveni de la consumatori, din birouri, 
din imprimerii, legătorii sau din surse similare.Hârtia trebuie să fie produsă exclusiv din fibre de hârtie recuperată, minimum 65 % 
din fibre fiind reciclate după etapa de consum. 
Fibrele din hârtie recuperată includ atât fibre reciclate după etapa de consum, cât și 
fibre reciclate înainte de etapa de consum, din fabricile de hârtie, cunoscute și sub 
numele de brac. Fibrele reciclate după etapa de consum pot proveni de la consumatori, 
din birouri, din imprimerii, legătorii sau din surse similare.
Hârtia trebuie, cel puțin, să nu conțină clor elementar. Este acceptată 
și hârtia care nu conține deloc clor elementar.Trebuie îndeplinite criteriile ecologice aferente etichetei ecologice a UE sau ale 
altor etichete ecologice naționale de tip I, care să fie asociate direct producției de 
hârtie (și nu practicilor de management ale fabricii). Documentele integrale privind 
criteriile sunt disponibile la adresa: 
Eticheta ecologică a UE: http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/product/
pg_copyingpaper_en.htm 
Sursa:  „Hârtie de copiat și hârtie grafică - Fișa produsului pentru achiziții publice ecologice (APE)”, Instrumentarul de formare privind APE 
elaborat de Comisia Europeană - Modulul 3: Recomandări privind achiziţiile, Bruxelles 2008. ( http://ec.europa.eu/environment/gpp/pdf/toolkit/
paper_GPP_product_sheet_ro.pdf )
1 COM(2008) 400 final, p. 4.
2 Achiziții ecologice. Manual privind achizițiile publice ecologice, a doua ediție, 2011.
3 1. Hârtie de copiat și hârtie grafică; 2. Produse și servicii de curățenie; 3. Echipamente IT de birou; 4. Construcții; 5. Transport; 6. Mobilier;  
7. Energie electrică; 8. Alimente și servicii de catering; 9. Textile; 10. Produse și servicii de grădinărit; 11. Ferestre, uși cu geam și lucarne;  
12. Izolații termice; 13. Îmbrăcăminți de pardoseală rezistente; 14. Panouri de perete; 15. Cogenerare (CHP); 16. Construcții de drumuri și semne 
de circulație; 17. Iluminat stradal și semnalizare rutieră; 18. Telefoane mobile; 19. Iluminat interior.Anexă
41 Anexă
Ori de câte ori a fost posibil, Curtea a examinat documentațiile de atribuire în raport cu recomandările din 
instrumentar. În cazul în care instrumentarul nu acoperea domeniul relevant, echipa de audit a recurs la criteriile 
prevăzute pentru alte grupe de produse/servicii, prin analogie. Exemple: instrumentarul nu prevede criterii pen -
tru fotocopiatoare, dar unele criterii referitoare la echipamentele IT pot fi aplicate prin analogie; instrumentarul 
nu prevede criterii pentru închirierea sau luarea în chirie a unei clădiri, dar pot fi utilizate în acest caz anumite 
criterii din fișa produsului prevăzută în instrumentar pentru construcții.
Cinci categorii de clasificare a procedurilor
Următoarele cinci categorii au fost utilizate pentru a clasifica procedurile examinate.
Procedură neecologică
Documentația de atribuire nu include nicio referire la considerații de mediu sau include numai clauze fără im -
pact asupra abordării de cumpărare. Exemple: este inclusă o copie a politicii generale de mediu a instituției ori o 
trimitere la aceasta sau este necesară respectarea legislației de mediu aplicabile.
Procedură moderat ecologică
(a) În cazul în care se poate aplica instrumentarul : criteriile de bază sunt respectate doar parțial. În cazul în care 
principalul accent „ecologic” al procedurii vizează criteriile de atribuire, procentul reprezentat de criteriile de 
mediu din ponderea totală (pentru preț și calitate) este mai mic de 10 %.
(b) În cazul în care nu se poate aplica instrumentarul : documentația de atribuire include unele clauze de mediu, 
dar acestea se referă numai la o caracteristică secundară/caracteristici secundare ale contractului propus. În 
cazul în care principalul accent „ecologic” al procedurii vizează criteriile de atribuire, procentul reprezentat de 
criteriile de mediu din ponderea totală (pentru preț și calitate) este mai mic de 10 %.
Procedură ecologică
(a) În cazul în care se poate aplica instrumentarul : criteriile de bază sunt respectate în întregime sau în mare mă -
sură și/sau criteriile exhaustive sunt respectate parțial. În cazul în care principalul accent „ecologic” vizează 
criteriile de atribuire, procentul reprezentat de criteriile de mediu din ponderea totală este de cel puțin 10 %.
(b) În cazul în care nu se poate aplica instrumentarul : documentația de atribuire include clauze de mediu impor -
tante, care privesc funcția principală a bunurilor, a serviciilor sau a lucrărilor care urmează să fie achiziționate. 
În cazul în care principalul accent „ecologic” vizează criteriile de atribuire, procentul reprezentat de criteriile 
de mediu din ponderea totală este de cel puțin 10 %.Anexă
42 Anexă
Proceduri foarte ecologice
(a) În cazul în care se poate aplica instrumentarul : criteriile exhaustive sunt respectate în întregime sau în mare 
măsură. Aceasta înseamnă includerea de criterii de selecție care privesc aspecte ecologice, de cerințe stricte 
în materie de mediu în specificațiile tehnice și/sau un accent puternic pe aspectele de mediu în criteriile de 
atribuire (o pondere de cel puțin 25 %).
(b) În cazul în care nu se poate aplica instrumentarul : documentația de atribuire se bazează, în mare parte, pe cele 
mai bune practici de mediu. Aceasta înseamnă includerea de criterii de selecție care privesc aspecte ecolo -
gice, de cerințe stricte în materie de mediu în specificațiile tehnice și/sau un accent puternic pe aspectele de 
mediu în criteriile de atribuire (o pondere de cel puțin 25 %).
Proceduri ecologice prin natura lor
Este vorba de o categorie în care funcția primară a bunurilor, a serviciilor sau a lucrărilor care urmează să fie 
achiziționate este una ecologică; de exemplu, construirea unui acoperiș ecologic sau achiziția de servicii de 
consultanță în scopul îmbunătățirii performanțelor de mediu. 
Eșantionul selectat
A fost examinat un total de 160 de proceduri de achiziții publice, din cadrul tuturor instituțiilor și organelor UE 
auditate, cu excepția Serviciului European de Acțiune Externă4.
Eșantionul a inclus proceduri lansate și/sau finalizate în perioada cuprinsă între ianuarie 2012 și februarie 2013. 
Unele proceduri lansate înainte sau după această perioadă au fost de asemenea incluse, cu scopul de a se obține 
o imagine mai completă, în special pentru instituțiile și organele UE de dimensiuni mai mici, care desfășoară 
puține proceduri de achiziții publice.
4 Serviciul European de Acțiune Externă a informat Curtea că nu aplică încă procedurile de achiziții publice ecologice promovate de Comisie.Anexă
43
Comisia Europeană
Rezumat
I
Uniunea Europeană este lider în conceperea și pune -
rea în aplicare proactivă a politicii în domeniul climei 
la nivel internațional. În opinia Comisiei, EMAS este 
instrumentul de politică adecvat pentru reducerea 
amprentei de carbon a instituțiilor și organismelor UE. 
De asemenea, există numeroase cazuri în care politi -
cile puse în aplicare în legătură cu atingerea obiecti -
vului de reducere a emisiilor cu 20 % pentru 2020 se 
aplică, de asemenea, administrațiilor publice, inclusiv 
instituțiilor UE și personalului acestora. Acest lucru 
va fi valabil în continuare în ceea ce privește noile 
obiective pentru 2030 (inclusiv obiectivul propus de 
reducere cu 40 % a emisiilor de gaze cu efect de seră).
Comisia are o politică de mediu pentru activitățile pro -
prii, care acordă prioritate prevenirii poluării, eficienței 
resurselor naturale, reducerii emisiilor de CO2, reduce -
rii producției de deșeuri, promovării reciclării, include -
rii criteriilor de mediu în cererile de oferte, respectării 
legislației de mediu și unui comportament mai durabil 
al personalului și al părților interesate etc.
Prin urmare, strategia Comisiei este să reducă impac -
tul real asupra mediului al activităților sale zilnice 
și administrative prin sistemul de management de 
mediu EMAS.
Prin intermediul EMAS, Comisia își propune să obțină 
reduceri reale ale impactului, mai degrabă decât ate -
nuarea (în special, compensarea) emisiilor de CO2.
Având în vedere dimensiunea și organizarea Comi -
siei, sistemul EMAS a fost pus în aplicare mai întâi 
într-un număr mic dintre clădirile sale din Bruxelles, iar 
domeniul său de aplicare a fost extins treptat. În 2013, 
înregistrarea EMAS a acoperit 89 % din personal și 
57 % din suprafața la sol în toate locațiile.Consiliul European și Consiliul 
Uniunii Europene
Secretariatul General al Consiliului (SGC), conștient de 
amploarea din ce în ce mai mare a chestiunilor legate 
de mediu, întreprinde de mai mulți ani măsuri în vede -
rea îmbunătățirii performanței de mediu a activităților 
sale. Recunoscând contribuția pozitivă pe care o poate 
avea pentru dezvoltarea durabilă a societății, SGC 
urmărește să integreze principiile bunei gestionări 
a mediului în activitatea sa cotidiană. SGC dezvoltă un 
program de gestionare a mediului pentru a permite 
punerea în aplicare a sistemului comunitar de mana -
gement de mediu și audit (EMAS), astfel cum a fost 
definit în Regulamentul (CE) nr. 1221/2009 al Parla -
mentului European și al Consiliului.
În încheiere, SGC constată că obiectivele programului 
său de gestionare a mediului sunt coerente cu reco -
mandările formulate de Curte.Răspunsurile instituțiilor și 
ale organelor UE auditate
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 44
VII
Comisia acceptă parțial recomandarea. În opinia 
Comisiei, EMAS este un instrument de politică adecvat 
pentru reducerea amprentei de carbon a instituțiilor 
și organismelor UE. Prin urmare, Comisia va lua în 
considerare recomandarea prin implementarea în 
continuare a EMAS.
Cu toate acestea, stabilirea unui obiectiv de reducere 
globală a emisiilor de gaze cu efect de seră pentru 
anul 2030 nu ține seama de considerente mai ample, 
cum ar fi eficiența din punct de vedere a costurilor și 
specificitățile tuturor instituțiilor și organismelor UE.
De asemenea, Comisia va continua să dezvolte politici 
adecvate pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect 
de seră într -un mod rentabil și, pe cât posibil, holistic, 
inclusiv în perspectiva anului 2030, bazate pe evaluări 
detaliate ale impactului care oferă o evaluare com -
pletă a costurilor și a beneficiilor implicate, acolo unde 
este cazul.
Reducerea emisiilor acolo unde aceasta este cel mai 
puțin costisitoare constituie un aspect -cheie al politicii 
curente, acesta fiind motivul pentru care obiectivele 
de reducere obligatorii tind să fie stabilite numai la 
nivelul Uniunii Europene și al statelor membre, mai 
degrabă decât la nivel organizațional. Astfel se păs -
trează flexibilitatea pentru a îndeplini obiectivele în 
cel mai bun mod posibil.
Cu toate că legislația UE nu impune administrațiilor 
publice obiective specifice de reducere a emisiilor, 
se pot lua măsuri suplimentare la acest nivel, inclusiv 
prin continuarea implementării EMAS, care reprezintă 
o politică comună pentru reducerea amprentei de 
carbon a operațiunilor administrative ale instituțiilor și 
organismelor UE.
VII (a) 
Comisia acceptă recomandarea, sub rezerva dezvol -
tării cu succes a metodei privind amprenta de mediu 
a organizațiilor ( Organisation environmental footprint  – 
OEF) în legătură cu administrațiile publice. De aseme -
nea, Comisia consideră că, prin punerea în aplicare 
a EMAS, aceasta a stabilit o modalitate adecvată de 
identificare, măsurare și raportare cu privire la efectele 
cele mai semnificative asupra mediului, directe și indi -
recte, inclusiv emisiile sale de gaze cu efect de seră.În contextul bugetar actual, Comisia își extinde siste -
mul în mod progresiv, cu resursele disponibile. Comi -
sia este lider prin puterea exemplului, încurajând alte 
instituții și organisme să pună în aplicare EMAS prin 
prezidarea Grupului interinstituțional de management 
de mediu ( Groupe inter  institutionnel de management 
environnemental  – GIME).
II
Comisia continuă să extindă domeniul de aplicare 
a EMAS și rapoartele sale privind emisiile. Evoluția 
imensă a domeniului de aplicare a EMAS indică în mod 
clar angajamentul asumat de Comisie de a -și reduce 
impactul asupra mediului. Raportarea integrală con -
stituie în continuare obiectivul Comisiei atunci când 
EMAS va fi pus în aplicare integral.
IV
Începând din 2005, Comisia a realizat o reducere 
importantă a emisiilor de CO2 pe metru pătrat în 
Bruxelles, fără să asume faptul că electricitatea gene -
rată de surse regenerabile creează emisii zero (- 46,2 % 
în perioada 2005-2012 în clădirile de birouri ale EMAS).
V
În cadrul Comisiei, punerea în aplicare a EMAS și extin -
derea sa continuă a progresat în mod satisfăcător, 
având în vedere condițiile prevăzute de regulament 
și constrângerile bugetare. De asemenea, extinderea 
EMAS trebuie să fie considerată la fel de importantă în 
ceea ce privește dimensiunea sa, distribuția geografică 
și modelul de organizare.
Introducerea criteriilor de mediu în achizițiile publice 
constituie unul dintre obiectivele politicii de mediu 
a Comisiei.
VI
Comisia intenționează să continue implementarea 
EMAS, care constituie o politică comună de reducere 
a amprentei de carbon a operațiunilor administrative 
ale instituțiilor și organismelor UE.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 45
Introducere
01
Definiția clasică a dezvoltării durabile este dezvolta -
rea care satisface nevoile prezentului fără a periclita 
capacitatea generațiilor viitoare de a -și satisface pro -
priile nevoi. Prin urmare, aceasta adoptă conceptul de 
„limitări” pentru a garanta că mediul poate satisface 
atât nevoile prezente, cât și cele viitoare.
04
Uniunea Europeană este lider în conceperea și pune -
rea în aplicare proactivă a politicii în domeniul climei 
la nivel internațional. Există numeroase cazuri în care 
politicile puse în aplicare în legătură cu atingerea 
obiectivului de reducere a emisiilor cu 20 % pentru 
2020 se aplică, de asemenea, administrațiilor publice, 
inclusiv instituțiilor UE și personalului acestora. Acest 
lucru va fi valabil în continuare în ceea ce privește 
noile obiective pentru 2030 (inclusiv obiectivul propus 
de reducere cu 40 % a emisiilor de gaze cu efect de 
seră).
06
Comisia intenționează să continue abordarea sa 
proactivă în ceea ce privește stabilirea și punerea în 
aplicare a politicii a politicii în domeniul climei și va 
continua să dezvolte politici adecvate pentru a reduce 
emisiile de gaze cu efect de seră într -un mod rentabil 
și, pe cât posibil, holistic. Cu toate că legislația UE nu 
impune administrațiilor publice obiective specifice de 
reducere a emisiilor, se pot lua totuși măsuri suplimen -
tare la acest nivel, inclusiv prin continuarea implemen -
tării EMAS. Evoluția imensă a domeniului de aplicare 
a EMAS indică în mod clar angajamentul asumat de 
Comisie de a -și reduce impactul asupra mediului.
07
Comisia va continua să depună eforturi pentru 
a obține reduceri reale ale emisiilor prin intermediul 
politicilor existente, inclusiv EMAS, având în vedere în 
același timp alte opțiuni, cum ar fi compensarea.VII (b) 
Comisia acceptă recomandarea, subliniind, în același 
timp, abordarea voluntară și autonomia fiecărei 
instituții și a fiecărui organ UE de a decide caracterul 
adecvat al unor astfel de posibile compensări.
De asemenea, Comisia va continua să depună eforturi 
pentru a obține reduceri reale ale emisiilor prin inter -
mediul politicilor existente, inclusiv EMAS.
O astfel de abordare comună ar trebui, de asemenea, 
să țină seama de:
i) necesitatea de a evita descurajarea eforturilor su -
plimentare pentru obținerea de reduceri reale ale 
emisiilor;
ii) mecanismele existente, inclusiv comercializarea cer -
tificatelor de emisii și 
iii) disponibilitatea unor regimuri de raportare și a unor 
mecanisme de compensare cu un standard sufici -
ent de ridicat. Aceasta va necesita, de asemenea, 
o evaluare a efectelor asupra resurselor UE și asupra 
utilizării fondurilor publice.
VII (c) 
Comisia acceptă recomandarea și sprijină pe deplin 
promovarea sistemului EMAS. Limitările domeniului 
de aplicare fac parte din sistemul EMAS în sine, pentru 
a permite fiecărei organizații să abordeze cele mai 
importante aspecte de mediu.
Comisia va lua în considerare semnarea Codului 
european de conduită privind eficiența energetică 
a centrelor de date după evaluarea în continuare 
a compatibilității acestuia cu perspectivele financiare 
și, în special, pentru creditele administrative.
Actuala revizuire a regulamentului financiar și a nor -
melor de aplicare a acestuia (FR/RAP) stabilește 
cadrul de reglementare care încurajează continuarea 
achizițiilor publice ecologice, inclusiv calcularea cos -
turilor pe ciclu de viață, în conformitate cu Directiva 
2014/24/UE.
Comisia va elabora în continuare documente de 
orientare pentru achizițiile publice ecologice și le 
va promova în cadrul Grupului interinstituțional de 
management de mediu (GIME).
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 46
EMAS a acestora. În cazul în care organizațiile nu 
raportează deloc cu privire la unul dintre indicatorii 
principali EMAS, trebuie furnizată o explicație.
21
Extinderea domeniului de aplicare a activităților 
reglementate este deja abordată în planul de acțiune 
EMAS pentru anul 2014 și va conduce la un raport mai 
complet pentru 2013 și rezultatele ulterioare.
29
În conformitate cu recomandările Comisiei, metoda 
OEF face în prezent obiectul unui ample testări pilot 
până la sfârșitul anului 2016. Obiectivele fazei pilot 
includ definirea anumitor cerințe tehnice care vor fi 
esențiale pentru o aplicare pe scară largă a metodei în 
cadrul unei administrații organizate precum Comisia. 
De asemenea, rezultatele fazei pilot vor conduce, 
probabil, la o revizuire/îmbunătățire a metodei OEF. 
În cadrul acestui exercițiu, Comisia a acordat prioritate 
elaborării de norme sectoriale privind OEF (OEFSR) 
pentru sectoarele care reprezintă cea mai mare parte 
a impactului asupra mediului. Sectorul administrației 
publice nu face parte dintre acestea. După examina -
rea rezultatelor fazei pilot, odată ce va fi disponibilă 
versiunea revizuită a metodei OEF, Comisia va lua în 
considerare posibilitatea de a lansa o fază pilot internă 
pentru elaborarea de norme sectoriale specifice 
pentru calcularea și raportarea amprentei de mediu 
a Comisiei sau a administrațiilor publice similare.
31
Pentru majoritatea organizațiilor, nu se cunosc nivelu -
rile emisiilor utilizate în 1990. Evaluarea performanței 
lor actuale în raport cu emisiile reale din 1990 se reali -
zează, de regulă, prin estimări.
35
Comisia consideră că raportarea emisiilor ca fiind zero 
pe baza utilizării de energie electrică ecologică ar 
putea masca descreșterea (sau creșterea) reală a con -
sumului de energie.
37
Prin achiziționarea de energie electrică ecologică, 
instituțiile încurajează producătorii de energie 
electrică să opteze pentru instalații producătoare de 
energie din surse regenerabile.O astfel de analiză ar trebui, de asemenea, să țină 
seama de: 
i) necesitatea de a evita descurajarea eforturilor su -
plimentare pentru obținerea de reduceri reale ale 
emisiilor;
ii) mecanismele existente, inclusiv comercializarea cer -
tificatelor de emisii și 
iii) disponibilitatea unor regimuri de raportare și a unor 
mecanisme de compensare cu un standard sufici -
ent de ridicat. Aceasta va necesita, de asemenea, 
o evaluare a efectelor asupra resurselor UE și asupra 
utilizării fondurilor publice.
Observații
12
Informațiile complete și fiabile privind amprenta de 
carbon nu constituie o condiție prealabilă pentru 
elaborarea și punerea în aplicare a strategiilor de redu -
cere. În cadrul Comisiei au fost puse în aplicare măsuri 
de reducere a impactului asupra mediului, cu rezultate 
evidente.
16
Comisia consideră că ar trebui să fie încurajată utiliza -
rea metodei comune (OEF) pentru măsurarea și comu -
nicarea performanței de mediu pe durata ciclului de 
viață a organizațiilor, în conformitate cu recomandarea 
sa din 9 aprilie 2013, inclusiv de către organizațiile 
înregistrate în EMAS. După examinarea rezultatelor 
fazei -pilot, odată ce va fi disponibilă versiunea revizu -
ită a metodei OEF, Comisia va lua în considerare posi -
bilitatea de a lansa o fază pilot internă pentru elabora -
rea de norme sectoriale specifice pentru calcularea și 
raportarea amprentei de mediu la nivelul Comisiei ori 
al administrațiilor publice similare.
18
În ceea ce privește trimiterea la faptul că instituțiile și 
organismele UE nu au raportat toate elementele emi -
siilor lor de gaze cu efect de seră, Regulamentul EMAS 
precizează faptul că organizațiile trebuie să raporteze 
emisiile acolo unde este cazul și unde acestea sunt 
semnificative. Organizațiile au posibilitatea să rapor -
teze parțial emisiile lor directe și indirecte în funcție 
de, printre altele, domeniul de aplicare a înregistrării 
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 47
la nivel organizațional. Astfel se păstrează flexibilitatea 
pentru a îndeplini obiectivele în cel mai bun mod 
posibil.
Cu toate că legislația UE nu impune administrațiilor 
publice obiective specifice de reducere a emisiilor, se 
pot lua totuși măsuri suplimentare la acest nivel, inclu -
siv prin continuarea implementării EMAS.
52
Există o gamă foarte largă de posibile credite de com -
pensare de o calitate foarte variabilă.
Există norme care reglementează utilizarea 
compensațiilor pentru conformarea cu legislația UE 
în domeniul climei, legislație care, din motive de 
consecvență, ar trebui să se reflecte în orice utilizare 
a compensării de către instituțiile UE. Aceste norme se 
referă atât la cantitatea în raport cu propriile acțiuni, 
cât și la tipul considerat de o calitate suficientă. Este 
esențial, de exemplu, să se asigure că acțiunile utilizate 
pentru compensare sunt suplimentare, supuse unei 
monitorizări, raportări și verificări atente pentru reduce -
rea la minimum a posibilităților de fraudă și sunt supuse 
normelor contabile care evită riscul dublei contabilizări.
Comisia va continua să acorde prioritate, în primul 
rând, eforturilor pentru obținerea de reduceri reale ale 
emisiilor prin intermediul politicilor existente, inclusiv 
EMAS, luând în considerare în același timp alte opțiuni, 
cum ar fi compensarea.
O astfel de analiză ar trebui, de asemenea, să țină 
seama de: 
i) cerința de a evita descurajarea eforturilor suplimen -
tare pentru obținerea de reduceri reale ale emisiilor;
ii) mecanismele existente, inclusiv comercializarea cer -
tificatelor de emisii și 
iii) disponibilitatea unor regimuri de raportare și a unor 
mecanisme de compensare cu un standard sufici -
ent de ridicat. Aceasta va necesita, de asemenea, 
o evaluare a efectelor asupra resurselor UE și asupra 
utilizării fondurilor publice.
61 – Ultima liniuță
Comisia va continua să depună eforturi pentru 
a obține reduceri reale ale emisiilor prin interme -
diul politicilor existente, inclusiv EMAS, luând în 39 (c) 
Majoritatea vizitatorilor și participanților externi pot 
raporta cu privire la emisiile călătoriei lor prin interme -
diul propriei organizații, ceea ce ar putea conduce la 
o dublă contabilizare.
44
Cu toate că legislația UE nu impune administrațiilor 
publice obiective specifice de reducere a emisiilor, se 
pot lua totuși măsuri suplimentare la acest nivel, inclu -
siv prin continuarea implementării EMAS.
Reducerea emisiilor acolo unde aceasta este cel mai 
puțin costisitoare reprezintă un aspect -cheie al politicii 
curente, acesta fiind motivul pentru care obiectivele 
de reducere obligatorii tind să fie stabilite numai la 
nivelul Uniunii Europene și al statelor membre, mai 
degrabă decât la nivel organizațional. Astfel se păs -
trează flexibilitatea pentru îndeplinirea obiectivelor în 
cel mai bun mod posibil.
46
În cadrul Comitetului director EMAS din ianuarie 2014, 
Comisia a decis să stabilească obiective pe termen 
lung, în plus față de obiectivele anuale deja exis -
tente. S -a hotărât acest lucru pentru a oferi serviciilor 
sale o mai bună orientare în stabilirea obiectivelor și 
a acțiunilor anuale.
47
Întrucât personalul Comisiei este în scădere  
(- 5 % conform perspectivelor financiare actuale) și 
având în vedere că domeniul de aplicare al EMAS este 
în continuă evoluție, Comisia va continua să raporteze 
atât în termeni absoluți, cât și în termeni relativi.
51
Comisia va continua să elaboreze politici adecvate pen -
tru reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră într -un 
mod rentabil și, pe cât posibil, holistic, inclusiv în per -
spectiva anului 2030, pe baza unor evaluări ale impactu -
lui detaliate care oferă o evaluare completă a costurilor 
și beneficiilor implicate, acolo unde este cazul.
Reducerea emisiilor acolo unde aceasta este cel mai 
puțin costisitoare este un aspect -cheie al politicii 
curente, acesta fiind motivul pentru care obiectivele 
de reducere tind să fie stabilite numai la nivelul Uniu -
nii Europene și al statelor membre, mai degrabă decât 
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 48
director EMAS. Extinderea se realizează treptat, 
începând cu cele mai importante locații. În ceea ce 
privește suprafețele, reprezentanțele Comisiei în 
statele membre reprezintă aproximativ 2 % din totalul 
clădirilor Comisiei; unele dintre acestea sunt adminis -
trate de alte instituții.
76
Trebuie subliniat faptul că scăderea cu 15 %, între 
2005 și 2012, a consumului de energie în clădirile de la 
Bruxelles s -a realizat în condițiile în care, în contextul 
extinderii, personalul Comisiei a crescut cu 25 %.
79
Regulamentul financiar și normele de aplicare a aces -
tuia prevăd aceleași principii precum cele conținute în 
directive, astfel încât normele UE sunt coerente cu cele 
aplicate de statele membre.
Noul regulament financiar (FR) și normele de aplicare 
a acestuia (RAP), care fac în prezent obiectul proce -
durii de aprobare, ar trebui să încurajeze și mai mult 
utilizarea considerentelor de mediu, inclusiv calcularea 
costurilor pe ciclu de viață, ca o metodă de atribuire în 
conformitate cu Directiva 2014/24/UE.
80
FR/RAP este un regulament orizontal care nu este 
menit să menționeze obligațiile sectoriale pentru 
fiecare politică în parte, ci să ofere norme generale 
pentru punerea în aplicare a bugetului.
FR/RAP care fac în prezent obiectul procedurii de 
aprobare ar trebui să prevadă că, atunci când se 
folosește calcularea costurilor pe ciclu de viață, 
instituțiile UE trebuie să utilizeze metode adoptate 
la nivelul UE, ori de câte ori acestea sunt disponibile. 
Punerea în aplicare a acestei posibilități ar trebui să fie 
realizată de către serviciile relevante în cadrul politicii 
EMAS.
81
Comisia consideră oportun să se utilizeze vademecu -
mul și orientările specifice pentru a promova achizițiile 
publice ecologice, pe bază voluntară, asigurând în 
același timp difuzarea de bune practici care servesc, 
de asemenea, drept referință pentru statele membre.considerare în același timp recomandarea de a dez -
volta o abordare comună cu privire la compensare 
pentru instituțiile UE.
Este important să se aibă în vedere faptul că, începând 
din 2012, emisiile de CO2 provenite de la toate zbo -
rurile în interiorul țărilor din Spațiul Economic Euro -
pean (SEE) și între acestea fac obiectul schemei UE de 
comercializare a emisiilor (aceasta se aplică Croației 
începând cu 1 ianuarie 2014). Aceasta înseamnă că 
operatorii aerieni trebuie să dobândească și să resti -
tuie cotele pentru a acoperi toate emisiile respective. 
Prin urmare, zborurile în interiorul SEE sunt supuse 
prețului EU ETS al carbonului, iar acesta poate fi consi -
derat echivalent cu compensarea.
A se vedea observațiile de la punctul 52.
65
Comisia ar dori să sublinieze faptul că tabelul 6  nu 
reflectă suprafața reală acoperită în metri pătrați, ci 
numai procentajul suprafețelor de construcție.
67
Nu trebuie subestimate eforturile pentru conformarea 
cu cerințele EMAS. Comisia este de departe cea mai 
mare instituție. Comisia are o politică foarte clară de 
extindere treptată a aplicării EMAS la toate locațiile și 
activitățile sale, în limitele bugetului disponibil [a se 
vedea Decizia C(2013) 7708].
68
Extinderea EMAS la Bruxelles și Luxemburg a început 
imediat după decizia din 2009, toate activitățile fiind 
înregistrate în 2010 pentru Bruxelles și în 2012 pentru 
Luxemburg. Înregistrarea completă a clădirilor va fi 
realizată în 2015 la Bruxelles și progresiv în alte locații.
69
Decizia de a certifica conform ISO 14001 cele cinci 
locații ale Centrului Comun de Cercetare a fost luată 
înainte de decizia Comisiei de a extinde cadrul EMAS 
în 2009. În prezent, este în curs de desfășurare înregis -
trarea EMAS pentru locațiile respective.
70
Comisia a decis că extinderea EMAS trebuie să fie 
monitorizată la cel mai înalt nivel de către Comitetul 
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 49
87
Actualizarea criteriilor este un proces care implică 
foarte multe resurse. Comisia depune eforturi pentru 
a elimina lacunele existente și pentru a revizui grupele 
de produse în cadrul resurselor existente. Criteriile 
privind telefoanele mobile au fost eliminate de pe site, 
întrucât acestea efectiv nu mai erau ambițioase și, de 
asemenea, nu au fost identificate ca având o priori -
tate ridicată de către grupul consultativ în materie de 
achiziții publice ecologice.
89
Utilizarea abordării bazate pe calcularea costurilor pe 
ciclu de viață (CCV) nu este neapărat justificată pentru 
toate grupurile de produse. De exemplu, în cazul în 
care achizitorii doresc să cumpere hârtie ecologică, ar 
fi suficient ca aceștia să precizeze că hârtia ar trebui 
să fie „reciclată” sau „obținută din surse durabile”, 
întrucât, în ceea ce privește această grupă de produse, 
achizitorul nu ar avea costuri de întreținere sau de 
exploatare.
Comisia pregătește transpunerea directivei în regula -
mentul financiar. Cu toate acestea, aceasta nu impune 
utilizarea obligatorie a calculării costurilor pe ciclu de 
viață.
89 – Ultima liniuță
Comisia analizează în prezent furnizarea de docu -
mente de orientare pentru calcularea costurilor pe 
ciclu de viață.
90
Comisia are obiective energetice pentru clădiri și 
obține rezultate pozitive în cadrul sistemului EMAS. 
În Bruxelles, de exemplu, unde Directiva 2012/27/UE 
privind eficiența energetică conduce la economii 
anuale de energie de 0,13 %, Comisia a prevăzut în 
planul său economii anuale de energie de 1 %, de opt 
ori mai mari.
1 Utilizarea achizițiilor publice ecologice în UE-27, Centrul de Studii 
Politice Europene http://ec.europa.eu/environment/gpp/pdf/
CEPS -CoE -GPP%20MAIN%20REPORT.pdf
2 Concluziile Consiliului din 22 septembrie 2008, http://register.
consilium.europa.eu/doc/srv?l=EN&f=ST%2013067%202008%20INIT84
În ansamblu, în majoritatea cazurilor se utilizează un 
tip de achiziții publice ecologice (APE), deși nume -
roase procese nu sunt în întregime ecologice. Numai 
aproximativ un sfert dintre contracte nu includ criterii 
ecologice. Prin acest rezultat, instituțiile se situează 
mai bine decât media autorităților publice în Europa. 
Conform unui studiu1, bazat pe un sondaj realizat la 
nivelul UE, în medie, 54 % din autoritățile publice care 
au participat la sondajul la nivelul UE au inclus un tip 
de criteriu ecologic în ultima lor procedură de achiziții 
în perioada 2009-2010 pentru 10 grupuri de produse 
prioritare (construcții, energie electrică, produse 
și servicii de curățenie, textile, alimente și servicii 
de catering, mobilier, echipamente informatice de 
birou, hârtie, produse și dispozitive pentru grădinărit, 
transport).
85
În Comunicarea Comisiei „Achiziții publice pentru 
îmbunătățirea condițiilor de mediu” (a se vedea nota 
de subsol 43), Comisia a propus ca, până în anul 2010, 
50 % din toate procedurile de licitație să fie ecologice, 
„ecologic” însemnând „să respecte criteriile comune 
«de bază» aprobate în materie de achiziții publice eco -
logice”. Acest procentaj ar fi exprimat atât ca număr, 
cât și ca valoare a contractelor ecologice în raport cu 
numărul și valoarea totală a contractelor încheiate 
în sectoarele pentru care au fost identificate criterii 
comune „de bază” privind achizițiile publice ecologice. 
Obiectivul a fost ulterior aprobat de Consiliu2.
Întrucât Curtea a inclus, de asemenea, grupele de pro -
duse pentru care nu există criterii UE privind achizițiile 
publice ecologice, metodologiile de evaluare a realiză -
rii obiectivului privind achizițiile publice ecologice nu 
sunt pe deplin compatibile.
86
Împreună cu statele membre reprezentate în cadrul 
grupului consultativ informal în materie de achiziții 
publice ecologice, DG ENV a efectuat un exercițiu de 
prioritizare a achizițiilor publice ecologice în 2012/2013 
pentru identificarea nevoilor de dezvoltare a criteri -
ilor privind achizițiile publice ecologice. Centrele de 
date au beneficiat de un nivel ridicat de prioritate și în 
curând se va decide dacă se vor elabora criterii pentru 
centrele de date. Se preconizează că întreținerea clă -
dirilor va fi inclusă în viitoarele criterii privind clădirile 
de birouri. Călătoriile de afaceri nu au fost considerate 
a avea o prioritate specifică.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 50
101
Cerințele codului de conduită pentru centrele de 
date din clădirile Comisiei ar avea implicații bugetare 
foarte importante. Decizia de a merge mai departe 
ar implica, de asemenea, o revizuire serioasă a clădi -
rilor, iar unele cerințe nici nu pot fi puse în aplicare 
în clădirile Comisiei din cauza vechimii acestora. Cu 
toate acestea, organizarea internă a centrelor de date 
respectă recomandările din codul de conduită.
Pe lângă propriile centre de date, Comisia a închiriat 
instalații de centre de date în Luxemburg și Bruxelles. 
Proprietarii respectivelor facilități de centre de date au 
semnat codul de conduită.
Comisia reflectează în prezent asupra politicii sale 
privind centrele de date, inclusiv utilizarea serviciilor 
informatice dematerializate („cloud”).
Concluzii și recomandări
102
Uniunea Europeană este lider în conceperea și pune -
rea în aplicare proactivă a politicii în domeniul climei 
la nivel internațional și va continua această abordare 
în ceea ce privește noile obiective pentru 2030 și 
obiectivul propus de reducere cu 40 % a emisiilor de 
gaze cu efect de seră.
103
În opinia Comisiei, EMAS este instrumentul de poli -
tică adecvat pentru reducerea amprentei de carbon 
a instituțiilor și organismelor UE.
De asemenea, există numeroase cazuri în care poli -
ticile puse în aplicare în ceea ce privește atingerea 
obiectivului de reducere a emisiilor cu 20 % pentru 
2020 se aplică, de asemenea, administrațiilor publice, 
inclusiv instituțiilor UE și personalului acestora. Acest 
lucru va fi valabil în continuare în ceea ce privește 
noile obiective pentru 2030 (inclusiv obiectivul propus 
de reducere cu 40 % a emisiilor de gaze cu efect 
de seră).93
În timp ce acest program este încă în desfășurare, 
prioritățile Oficiului pentru Infrastructură și Logistică 
din Bruxelles (OIB), ale Oficiului pentru Infrastructură și 
Logistică din Luxemburg (OIL) și ale Centrului Comun 
de Cercetare (JRC) au fost în conformitate cu standar -
dele naționale sau regionale aplicabile. Aceasta nu 
exclude posibilitatea ca unele dintre cele mai recente 
proiecte imobiliare ale Comisiei și, în special, cele 
în curs de desfășurare la situl JRC -Ispra, să respecte 
efectiv cerințele programului de construcție ecologică. 
OIB va adera la program în viitor, dacă există o valoare 
adăugată.
94
Manualul privind normele aplicabile unei clădiri 
standard (MIT) are obiectivul de a îndeplini cerințele 
de performanță privind clădirile pasive și stabilește 
următoarele cerințe minime aferente proiectului:
 — Directiva 2010/31/UE privind performanța energe -
tică a clădirilor;
 — cerințe minime legale la nivel regional.
De asemenea, MIT prevede efectuarea de audituri 
energetice și/sau studii în domeniul energetic, pentru 
a evalua punerea în aplicare a soluțiilor de eficiență 
energetică și introducerea energiilor din surse 
regenerabile.
95
Comisia s -a angajat să servească drept exemplu orga -
nismelor publice prin angajamentul său de a aplica 
dispozițiile Directivei 2012/27/UE privind eficiența 
energetică (articolele 4 și 5), iar OIB (Bruxelles) a eva -
luat impactul tehnic al directivei asupra clădirilor sale.
În orice caz (pentru clădirile noi sau cele renovate), 
ambițiile viitoarelor proiecte și impactul financiar 
asociat ar trebui să respecte creditele bugetare anuale 
disponibile în temeiul cadrului financiar multianual 
pentru perioada 2014-2020.
100
Comisia nu limitează modul său de abordare 
a eficienței energetice a unei clădiri și consideră că 
BREEAM sau sistemele similare sunt mai cuprinzătoare 
și mai bine armonizate cu politicile sale și cu impactul 
global de mediu al activităților sale.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 51
Cu toate că legislația UE nu impune administrațiilor 
publice obiective specifice de reducere a emisiilor, se 
pot lua totuși măsuri suplimentare la acest nivel, inclusiv 
prin continuarea implementării EMAS, care reprezintă 
o politică comună de reducere a amprentei de carbon 
a operațiunilor administrative ale instituțiilor și organis -
melor UE.
(a) și (b)  
Comisia nu acceptă această parte a recomandării, 
întrucât aceasta nu ține seama de considerente mai 
ample, cum ar fi eficiența din punct de vedere al 
costurilor și specificitățile tuturor instituțiilor și orga -
nismelor UE. O astfel de abordare ar necesita dovezi 
privind beneficiile prezumate.
107
Comisia intenționează să intensifice monitorizarea 
emisiilor sale de gaze cu efect de seră în cadrul siste -
mului EMAS.
108
Comisia și -a concentrat eforturile asupra consumului 
de energie al clădirilor sale deoarece aceasta era cea 
mai mare sursă de emisii de gaze cu efect de seră, cu 
cel mai bun randament al investițiilor. Comisia abor -
dează în prezent aspectul mobilității, care este a doua 
sursă majoră de emisii.
109
Comisia nu a utilizat, în mod obișnuit, o abordare de 
amprentă zero pentru calcularea emisiilor aferente 
consumului său de electricitate din surse regenerabile 
din Bruxelles. În clădirile de birouri înregistrate EMAS, 
consumul de energie s -a diminuat cu 40,5 % între 
2005 și 2012 (Bruxelles, kWh/m2).104
Politica Comisiei are ca obiectiv reducerea emisiilor 
de gaze cu efect de seră într -un mod rentabil și, pe cât 
posibil, holistic, în special prin intermediul pachetului 
energie/climă. Având în vedere procentul limitat al 
emisiilor generate de activitățile administrative ale 
instituțiilor UE, Comisia nu a considerat adecvat să sta -
bilească norme cu caracter obligatoriu pentru această 
gamă de activități. Emisiile acestora sunt, în orice caz, 
acoperite de obiectivele de reducere a emisiilor stabi -
lite la nivelul UE sau la nivel național.
105
Nu există niciun indiciu că impunerea unor norme 
obligatorii pentru toate instituțiile și organismele UE ar 
fi condus la rezultate mai bune.
106
Comisia intenționează să continue implementarea 
EMAS, care constituie o politică comună de reducere 
a amprentei de carbon a operațiunilor administrative 
ale instituțiilor și organismelor UE.
Recomandare – O politică comună de 
reducere a emisiilor de gaze cu efect de 
seră
1.  
Comisia acceptă parțial această recomandare. În opinia 
Comisiei, EMAS este un instrument de politică adecvat 
pentru reducerea amprentei de carbon a instituțiilor și 
organismelor UE. Prin urmare, Comisia va lua în con -
siderare această recomandare prin implementarea în 
continuare a EMAS.
De asemenea, Comisia va continua să dezvolte politici 
adecvate pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect de 
seră într -un mod rentabil și, pe cât posibil, holistic, inclu -
siv în perspectiva anului 2030, pe baza unor evaluări de 
impact detaliate care oferă o evaluare completă a costu -
rilor și beneficiilor implicate, acolo unde este cazul.
Reducerea emisiilor acolo unde aceasta este cel mai 
puțin costisitoare este un aspect -cheie al politicii 
curente, acesta fiind motivul pentru care obiectivele de 
reducere obligatorii tind să fie stabilite numai la nivelul 
Uniunii Europene și al statelor membre, mai degrabă 
decât la nivel organizațional. Astfel se păstrează flexibili -
tatea pentru a îndeplini obiectivele în cel mai bun mod 
posibil.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 52
Recomandări – O abordare comună în 
ceea ce privește compensarea voluntară
3.  
Comisia acceptă această recomandare, subliniind, în 
același timp, abordarea voluntară și autonomia fiecărei 
instituții și a fiecărui organ UE de a decide caracterul 
adecvat al unor astfel de posibile compensări.
De asemenea, legislația sau politica UE în domeniul 
climei nu prevede sisteme obligatorii pentru compen -
sarea emisiilor. Comisia va continua să depună eforturi 
pentru a obține reduceri reale ale emisiilor prin inter -
mediul politicilor existente, inclusiv EMAS.
O abordare comună pentru compensarea emisiilor va 
trebui, de asemenea, să țină seama de: 
i) necesitatea de a evita descurajarea eforturilor su -
plimentare pentru obținerea de reduceri reale ale 
emisiilor;
ii) mecanismele existente, inclusiv comercializarea cer -
tificatelor de emisii și 
iii) disponibilitatea unor regimuri de raportare și a unor 
mecanisme de compensare cu un standard sufici -
ent de ridicat. Aceasta va necesita, de asemenea, 
o evaluare a efectelor asupra resurselor UE și asupra 
utilizării fondurilor publice.
4.  
Comisia acceptă această recomandare. Există o gamă 
foarte largă de posibile credite de compensare de 
o calitate foarte variabilă.
Există norme care reglementează utilizarea 
compensațiilor pentru conformarea cu legislația UE 
în domeniul climei, care, din motive de consecvență, 
ar trebui să se reflecte în orice utilizare a compensării 
de către instituțiile UE. Aceste norme se referă atât la 
cantitatea în raport cu propriile acțiuni, cât și la tipul 
considerat de o calitate suficientă. Este esențial, de 
exemplu, să se asigure că acțiunile utilizate pentru 
compensare sunt suplimentare, supuse unei monito -
rizări, raportări și verificări atente pentru reducerea la 
minimum a posibilităților de fraudă și sunt supuse nor -
melor contabile care evită riscul dublei contabilizări.
Comisia va continua să acorde prioritate, în primul 
rând, eforturilor în vederea obținerii de reduceri reale 
ale emisiilor prin intermediul politicilor existente, 
inclusiv EMAS, luând în considerare în același timp alte 
opțiuni, cum ar fi compensarea.Recomandare – Armonizarea modului 
de calculare și de raportare a emisiilor
2.  
Comisia acceptă recomandarea, sub rezerva dezvoltă -
rii cu succes a metodologiei OEF pentru administrațiile 
publice. Comisia consideră că, prin punerea în aplicare 
a EMAS, aceasta a stabilit o modalitate adecvată de 
identificare, măsurare și raportare cu privire la efectele 
cele mai semnificative asupra mediului, directe și indi -
recte, inclusiv emisiile sale de gaze cu efect de seră. 
Prin intermediul EMAS și prin continuarea cooperării 
interinstituționale, instituțiile vor fi în poziția de a avea 
o abordare armonizată în calcularea emisiilor lor de 
gaze cu efect de seră.
(a)  
Metoda OEF, în conformitate cu recomandările 
Comisiei, face în prezent obiectul unui ample testări 
pilot până la sfârșitul anului 2016. Obiectivele fazei 
pilot includ definirea anumitor cerințe tehnice care 
vor fi esențiale pentru o aplicare largă a metodei 
într-o administrație complexă precum Comisia. De 
asemenea, rezultatele fazei pilot vor conduce, pro -
babil, la o revizuire/îmbunătățire a metodei OEF. În 
cadrul acestui exercițiu, Comisia a acordat prioritate 
elaborării de norme sectoriale privind OEF (OEFSR) 
pentru sectoarele care reprezintă cea mai mare parte 
a impactului asupra mediului. În mod evident, sectorul 
administrației publice nu face parte dintre acestea. 
După examinarea rezultatelor fazei pilot, odată ce va fi 
disponibilă versiunea revizuită a metodei OEF, Comisia 
va lua în considerare posibilitatea de a lansa o fază 
pilot internă pentru elaborarea de norme sectoriale 
specifice pentru calcularea și raportarea amprentei 
de mediu a Comisiei sau a administrațiilor publice 
similare.
110
Într-adevăr, legislația sau politica UE în domeniul cli -
mei nu prevede sisteme obligatorii pentru compensa -
rea emisiilor. Comisia a depus eforturi pentru a obține 
reduceri reale ale emisiilor prin intermediul politicilor 
existente, inclusiv EMAS.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 53
114
Comisia ia în considerare evaluarea în continuare 
a faptului dacă participarea la Codul european de 
conduită privind eficiența energetică a centrelor de 
date este compatibilă cu perspectivele financiare și, în 
special, pentru creditele administrative.
Recomandări – Implementarea în 
integralitate a EMAS și a achizițiilor 
publice ecologice
6.  
Comisia acceptă această recomandare și sprijină pe 
deplin promovarea sistemului EMAS. Limitările dome -
niului de aplicare fac parte din sistemul EMAS în sine, 
pentru a permite fiecărei organizații să abordeze cele 
mai importante aspecte de mediu.
Comisia va lua în considerare semnarea Codului euro -
pean de conduită privind eficiența energetică a cen -
trelor de date după evaluarea în continuare a faptului 
dacă acesta este compatibil cu perspectivele financi -
are și, în special, pentru creditele administrative.
7.  
Comisia acceptă această recomandare. Actuala revizu -
ire a regulamentului financiar și a normelor de aplicare 
a acestuia (FR/RAP) stabilește cadrul de reglementare 
care încurajează continuarea achizițiilor publice ecolo -
gice, inclusiv calcularea costurilor pe ciclu de viață, în 
conformitate cu Directiva 2014/24/UE.
Comisia va elabora în continuare documente de 
orientare pentru achizițiile publice ecologice și le 
va promova în cadrul Grupului interinstituțional de 
management de mediu (GIME).5.  
Comisia acceptă această recomandare, recunoscând, 
în același timp, că avantajele pentru populația locală 
reprezintă doar unul dintre motivele care ar trebui 
luate în considerare în evaluarea calității operațiunilor 
de compensare.
111
Comisia este de acord cu observația Curții conform 
căreia instituțiile ar trebui să adopte și/sau să utilizeze 
mai bine sistemul EMAS.
112
EMAS este un instrument de gestionare puternic 
și ambițios, iar o punere în aplicare rapidă nu este 
compatibilă cu limitările financiare ale majorității 
instituțiilor UE. Limitările domeniului de aplicare 
a EMAS fac parte din sistemul EMAS în sine. EMAS tre -
buie să fie pus în aplicare într -un mod cât mai eficient 
și, pe cât posibil, holistic.
113
În ansamblu, în majoritatea cazurilor, se utilizează un 
tip de achiziții publice ecologice, deși numeroase pro -
cese nu sunt în întregime ecologice. Numai aproxima -
tiv un sfert dintre contracte nu includ criterii ecolo -
gice. Prin acest rezultat, instituțiile se situează mai bine 
decât media autorităților publice în Europa. Conform 
unui studiu (a se vedea nota de subsol 1 din răspunsul 
Comisiei), bazat pe un sondaj realizat la nivelul UE, în 
medie, 54 % din autoritățile publice au inclus un tip 
de criteriu ecologic în ultima lor procedură de achiziții 
pentru 10 grupuri de produse prioritare (construcții, 
energie electrică, produse și servicii de curățenie, 
textile, alimente și servicii de catering, mobilier, 
echipamente informatice de birou, hârtie, produse și 
dispozitive pentru grădinărit, transport) în perioada 
2009-2010.
Pentru majoritatea lucrărilor sale de renovare a clădiri -
lor și/sau construcții noi, Comisia utilizează, în general, 
excelentul standard BREEAM, care nu se limitează doar 
la performanța energetică.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 54
Aceasta permite aprecierea la o mai justă valoare 
a importanţei progreselor realizate până în prezent, 
precum, printre altele:
 — demararea proiectului EMAS;
 — realizarea unui diagnostic exhaustiv al emisiilor 
de GES produse de activităţile Curţii de Justiţie în 
2010 şi actualizarea rubricilor esenţiale ale acestui 
bilanț al emisiilor de dioxid de carbon pentru anii 
2011  şi 2012;
 — reducerea semnificativă a emisiilor GES începând 
cu anul 2010 datorită punerii în aplicare a mai 
multor acţiuni de ameliorare;
 — intensificarea luării în considerare a criteriilor de 
mediu în cadrul cererilor de ofertă;
 — aplicarea standardului BREEAM pentru proiectul 
celei de a cincea extinderi a clădirilor Curţii.
Exhaustivitatea bilanțului emisiilor de 
dioxid de carbon al Curţii de Justiţie şi 
ameliorarea notabilă a amprentei sale 
de carbon (12-61)
Preocupată să ia măsuri concrete în vederea reducerii 
emisiilor sale de GES, administraţia Curţii de Justiţie 
a stabilit, din anul 2010, un prim diagnostic al emisiilor 
de GES produse de activităţile sale, rubricile esenţiale 
ale acestui bilanț al emisiilor de dioxid de carbon fiind 
actualizate în 2013 în ceea ce priveşte anii 2011 şi 2012.
În acest cadru, este important de subliniat că Curtea 
de Justiţie a ales să adopte un perimetru de diagnostic 
exhaustiv, rubrica „Deplasări” cuprinzând nu numai 
deplasările domiciliu -muncă, ci şi deplasările profesio -
nale şi cele ale vizitatorilor. Pe de altă parte, eforturile 
de ameliorare referitoare la amprenta de carbon a Cur -
ţii de Justiţie nu se concentrează numai pe aspectul 
„Energie”.Curtea de Justiție a Uniunii 
Europene
Introducere (01-11)
Aşa cum procedează de obicei în privinţa rapoartelor 
anuale sau a oricărui alt raport special, administraţia 
Curţii de Justiţie acordă observaţiilor Curţii de Conturi 
o foarte mare atenţie şi se străduieşte întotdeauna să 
ia măsurile necesare punerii în aplicare a recomandări -
lor eventual formulate.
Astfel cum indică prezentul raport special, Curtea de 
Justiţie acordă o mare importanţă protecţiei mediului 
şi s-a angajat ferm în acest domeniu, în special pe baza 
cadrului complet şi structurat EMAS ( Eco Management 
and Audit Scheme), şi aceasta în pofida restricţiilor 
în materie de resurse umane şi financiare care au fost 
impuse în ultimii ani. De altfel, acest angajament a dat 
deja rezultate apreciabile, după cum indică reducerile 
de emisii de gaze cu efect de seră (GES) obţinute.
Astfel, răspunsurile care urmează vizează în esenţă să 
aducă precizări utile având în vedere anumite obser -
vaţii şi recomandări ale Curţii de Conturi.
Observaţii (12-101)
În general, progresele în materie de politică de mediu 
ale diferitor instituţii europene ar avea de asemenea 
de câştigat dacă ar fi evaluate în lumina resurselor pe 
care le -au putut afecta în acest sens. Astfel, trebuie 
subliniat că eforturile şi acţiunile întreprinse de Curtea 
de Justiţie şi menţionate în prezentul raport special 
au fost realizate cu maximă economie de mijloace (în 
special crearea unui singur post nou acordat de autori -
tatea bugetară şi ocupat în 2012). 
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 55
În ceea ce priveşte neinstituirea unui sistem de 
compensare referitor la emisiile de GES, administraţia 
Curţii apreciază că finanţarea unor astfel de proiecte 
de compensare ar trebui avută în vedere numai atunci 
când sunt epuizate toate celelalte posibilităţi preala -
bile de eliminare şi de reducere a emisiilor existente, în 
special în scopul de a menţine o puternică mobilizare 
a tuturor actorilor în cadrul instituţiei şi de a încuraja 
mai bine iniţiativele necesare în acest domeniu. Pe de 
altă parte, administraţia Curţii consideră că finanţarea 
unor astfel de proiecte de compensare necesită în 
prealabil adoptarea unei abordări interinstituţionale 
comune, în special în ceea ce priveşte definirea unui 
cadru bugetar adaptat, criteriile şi tipurile de proiecte 
eligibile, precum şi bugetul care ar putea fi consacrat 
în acest sens.
Angajamentul ferm al Curţii de Justiţie 
în punerea în aplicare a proiectului 
EMAS (62-75)
Trebuie subliniat că punerea în aplicare a proiectu -
lui EMAS la Curtea de Justiţie a luat o turnură foarte 
activă în 2012, în special odată cu numirea coordona -
torului EMAS.
Într-o primă etapă, administraţia Curţii de Justiţie 
a pus accentul în special pe importanţa unor acţiuni 
regulate de comunicare şi de sensibilizare pe lângă 
servicii şi personal cu privire la chestiunile de mediu.
Ulterior a fost instituită o structură operaţională pe 
două paliere pentru a conduce proiectul EMAS în mod 
durabil.
În 2013, a fost realizat un studiu de orientare pentru 
stabilirea foii de parcurs a proiectului EMAS în cadrul 
instituţiei. În afara unui inventar al instituţiei la nivel 
de mediu din perspectiva cerinţelor regulamentului 
EMAS, acest studiu avea drept principal obiectiv stabi -
lirea etapelor de atins pentru obţinerea unei astfel de 
înregistrări, care, potrivit calendarului propus, ar trebui 
să aibă loc în 2016.Diagnosticele realizate succesiv au permis în mod 
obiectiv constatarea unei reduceri a emisiilor Curţii 
de Justiţie începând cu anul 2010, în special în cadrul 
următoarelor sectoare:
 — între 2011 şi 2012, emisiile de GES provenind din 
sectorul „Deplasări vizitatori” au fost reduse cu 
14 %;
 — între 2010 şi 2011 şi între 2011 şi 2012, emisiile de 
GES legate de consumul de energie electrică au 
fost reduse cu 98 % şi, respectiv, cu 6 %;
 — între 2011 şi 2013, costul tratării deşeurilor a fost 
redus cu 25 % şi cantitatea de deşeuri menajere 
a diminuat cu 10 % în aceeaşi perioadă.
Astfel de reduceri sunt în particular rezultatul urmă -
toarelor proiecte:
 — intrarea în vigoare a unui contract de energie ver -
de încheiat cu furnizorul de energie electrică,
 — introducerea de măsuri care permit ameliorarea 
izolării clădirilor,
 — optimizarea programării energetice a anumitor 
clădiri,
 — reducerea deşeurilor organice şi ameliorarea 
colectării selective a deşeurilor.
Pe de altă parte, o estimare mai precisă a emisiilor 
legate de „deplasările domiciliu -muncă” şi de „scurge -
rile de fluide frigorigene” a permis ameliorarea calităţii 
datelor privind aceste două rubrici ale bilanțului emi -
siilor de dioxid de carbon, reducând astfel gradul de 
incertitudine inerent unor asemenea rubrici.
Din raţiuni de transparenţă, rapoartele privind bilanțul 
emisiilor de dioxid de carbon al Curţii de Justiţie au 
fost publicate pe pagina de internet Curia şi sunt astfel 
la dispoziţia cetăţenilor europeni.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 56
Pertinenţa standardului BREEAM 
în vederea unei mai mari reduceri 
a impactului de mediu al parcului 
imobiliar al Curţii de Justiţie (90-101)
În vederea reducerii la minimum a impactului de 
mediu al parcului său imobiliar, administraţia Curţii de 
Justiţie a preferat, pentru proiectul celei de a cincea 
extinderi a clădirilor Curţii de Justiţie, standardul BRE -
EAM faţă de standardul GBP , menţionat ca referinţă 
de Curtea de Conturi. Astfel, standardul BREEAM nu 
se limitează doar la aspectul „economie de energie”, 
ci cuprinde şi altele cel puţin la fel de importante 
(precum consumul de apă, gestionarea deşeurilor şi 
mobilitatea durabilă), ceea ce reprezintă în mod cert 
motivul pentru care acest standard are cea mai mare 
aplicabilitate în cadrul instituţiilor europene.
Concluzii şi recomandări (102-114)
În ansamblu, Curtea de Justiţie salută observaţiile şi 
recomandările formulate în prezentul raport de Curtea 
de Conturi.
În acord cu concluziile Curţii de Conturi, Curtea de Jus -
tiţie recunoaşte importanţa aderării la sistemul EMAS 
şi s-a angajat activ în acest sens începând cu anul 2012, 
în special datorită numirii coordonatorului EMAS, 
permisă ca urmare a postului acordat de autoritatea 
bugetară. În pofida economiei de mijloace la care tre -
buie să facă faţă în contextul actualei crize bugetare, 
Curtea de Justiţie urmăreşte obţinerea înregistrării sale 
în cadrul EMAS în anul 2016.
În paralel, Curtea de Justiţie urmăreşte să continue 
ameliorarea bilanțului emisiilor de dioxid de carbon şi 
promovarea utilizării criteriilor de mediu în cadrul con -
tractelor de achiziţii publice care sunt de competenţa 
sa, cu respectarea normelor administrative aplicabile. 
Pe de altă parte, următoarea a cincea extindere a clădi -
rilor Curţii de Justiţie va contribui pe deplin la redu -
cerea impactului parcului imobiliar al Curţii asupra 
mediului datorită respectării celui mai înalt grad de 
exigenţă BREEAM în acest domeniu.În ceea ce priveşte obiectivele de mediu, în special 
reducerea emisiilor de GES, administraţia Curţii de Jus -
tiţie este mai degrabă favorabilă stabilirii de obiective 
relative (de exemplu, în raport cu suprafaţa clădirilor 
şi/sau numărul de persoane) măsurabile cu ajutorul 
indicatorilor prezentaţi în Regulamentul EMAS (CE) 
nr. 1221/2009. Astfel, stabilirea de obiective cuantifi -
cate absolute preconizate de Curtea de Conturi este 
pertinentă numai dacă baza de date subiacentă este 
suficient de puternică şi dacă evoluţia indicatorului 
ales poate să furnizeze o informaţie coerentă în timp. 
Cu toate acestea, dacă în acest stadiu nu sunt întrunite 
condiţiile necesare stabilirii unui indicator cuantificat 
suficient de fiabil, ele ar trebui să fie întrunite într -un 
viitor apropiat, în cadrul avansării proiectului EMAS.
Favorizarea integrării criteriilor de 
mediu în contractele de achiziţii 
publice (achiziţii verzi) (77-89)
Administraţia Curţii de Justiţie împărtăşeşte preocupa -
rea Curţii de Conturi de a favoriza integrarea criteriilor 
de mediu în contractele de achiziţii publice, partici -
pând astfel la o dezvoltare mai durabilă, în special prin 
utilizarea „Green public procurement toolkit” difuzat 
de Comisie. Acesta este motivul pentru care vade -
mecumul contractelor de achiziţii publice al Curţii de 
Justiţie cuprinde un alineat specific privind contractele 
de achiziţii publice ecologice care de altfel furnizează 
un link către informaţiile corespunzătoare ale Comisiei 
Europene. Cu toate acestea, administraţia Curţii de 
Justiţie consideră că serviciile ordonatoare ale fiecărei 
instituţii ar trebui să poată menţine o marjă de apre -
ciere suficientă în materie de criterii de mediu pentru 
a pondera în mod judicios diferitele criterii de evaluare 
în funcţie de specificităţile cererilor de ofertă lansate.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 57
Banca Centrală Europeană
Banca Centrală Europeană (BCE) îşi exprimă aprecierea 
cu privire la auditul Curţii de Conturi Europene privind 
modul în care instituţiile şi organele UE calculează, 
reduc şi compensează emisiile lor de gaze cu efect 
de seră şi întâmpină favorabil Raportul special al 
Curţii. BCE este ferm convinsă de importanţa unor 
politici sustenabile şi de forţa concertării eforturilor în 
vederea soluţionării dificultăţilor cu care se confruntă, 
în prezent, economia şi mediul. Prin urmare, BCE 
este deosebit de recunoscătoare pentru observaţiile 
generale ale Curţii referitoare la posibilităţile care pot 
fi create prin stabilirea unei abordări comune pentru 
instituţiile UE cu scopul de a contribui la realizarea 
obiectivului pe termen lung al Uniunii Europene de 
reducere a emisiilor.
În acest context, BCE ia notă, de asemenea, de 
recunoaşterea de către Curte a faptului că a adoptat 
măsuri de reducere a impactului negativ al operaţiuni -
lor sale administrative asupra mediului, astfel cum se 
indică în Raportul privind auditul gestionării de către 
Banca Centrală Europeană a amprentei sale de carbon, 
publicat la data de 28 aprilie 2014. Pe lângă răspunsu -
rile BCE la acest raport specific, mai jos sunt prezen -
tate comentariile BCE la observaţiile şi recomandările 
din raportul special:
Punctul 8 – Tabelul 1
Majorarea numărului de angajaţi ai BCE pe pos -
turi echivalente celor cu normă întreagă de 
la 1 448,5 în 2012 la 2 602 în 2014 se datorează, în prin -
cipal, instituirii Mecanismului unic de supraveghere.
Punctul 23
Cu privire la emisiile generate de naveta personalului 
între domiciliu şi locul de muncă, BCE lucrează în pre -
zent la o metodă de calcul având drept scop include -
rea acestora în viitoarea raportare a amprentei sale de 
carbon.În sfârşit, Curtea de Justiţie susţine în mod deosebit 
recomandările Curţii de Conturi care pledează pentru 
o mai mare armonizare a abordărilor şi pentru o coo -
perare interinstituţională consolidată în domeniul 
auditat, în special datorită iniţiativelor lansate sau 
prevăzute de Comisie. În acest cadru, administraţia 
Curţii este dispusă să participe la lucrările care vor fi 
necesare pentru definirea unor mai bune abordări 
comune.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 58
Curtea de Conturi Europeană 
Secretariatul general al Curții de Conturi Europene 
salută observațiile formulate de Curtea de Conturi 
Europeană și își exprimă aprecierea față de recoman -
dările de îmbunătățire formulate de aceasta.
Recomandarea 2
Secretariatul general  acceptă recomandarea și va 
introduce măsurarea și raportarea emisiilor directe și 
indirecte de gaze cu efect de seră generate de Curte. 
De asemenea, vor fi stabilite niveluri -țintă de reducere 
a emisiilor. Exercițiul legat de amprenta de carbon și 
implementarea metodologiei privind gazele cu efect 
de seră vor deveni un obiectiv prioritar în progra -
mul de mediu, la sfârșitul proiectului EMAS aflat în 
desfășurare.
Recomandările 3-5
Secretariatul general  acceptă recomandările și va 
defini o politică de compensare a emisiilor reziduale 
de gaze cu efect de seră ale Curții. De asemenea, vor fi 
introduse compensări de înaltă calitate. Aceste acțiuni 
vor fi puse în aplicare imediat după finalizarea acțiunii 
descrise la punctul referitor la recomandarea 2.
Recomandarea 6
Secretariatul general acceptă recomandarea și Curtea 
se va înregistra în Sistemul european de management 
de mediu și audit (EMAS). Un sistem de management 
de mediu de tip EMAS este în curs de implementare în 
prezent. Evaluarea inițială de mediu și auditul cu pri -
vire la conformitatea clădirilor Curții cu reglementările 
în vigoare au demarat la 10 aprilie 2014.
De asemenea, Secretariatul general sprijină conceptul 
general și obiectivele Codului voluntar european de 
conduită privind eficiența energetică a centrelor de 
date „de a reduce consumul de energie al centrelor 
de date din întreaga Europă şi, implicit, de a reduce 
emisiile, a limita încălzirea globală și a economisi bani”. 
Prin urmare, Secretariatul general va lua în conside -
rare posibilitatea aderării la acest cod, după o analiză 
costuri -beneficii a implicațiilor și a riscurilor asociate. 
Serviciile Curții aplică deja numeroase bune practici în 
acest domeniu, cum ar fi cele legate de „demateriali -
zare” sau de achizițiile ecologice de echipamente IT.Punctele 83 şi 88
BCE apreciază recunoaşterea de către Curte a faptu -
lui că a instituit obligativitatea de facto  a achiziţiilor 
ecologice în toate cazurile relevante prin instrucţiuni 
interne şi printr -o monitorizare sistematică şi intenţio -
nează să înceapă să prezinte, în declaraţiile sale anuale 
de mediu, raportări cu privire la rezultatele obţinute în 
aplicarea orientării privind achiziţiile sustenabile.
Recomandările 1-7
BCE salută şi sprijină recomandările Curţii privind ela -
borarea de politici comune pentru reducerea emisiilor 
de gaze cu efect de seră şi armonizarea metodelor de 
calcul şi de raportare a emisiilor şi îşi asumă angaja -
mentul de a compensa emisiile reziduale. În plus, BCE 
sprijină în totalitate obiectivul Codului european de 
conduită privind eficiența energetică a centrelor de 
date, care are caracter voluntar, de a diminua con -
sumul de energie al centrelor de date din întreaga 
Europă şi, implicit, de a reduce emisiile, a limita 
încălzirea globală şi a economisi bani, şi va avea în 
vedere posibilitatea depunerii candidaturii în vederea 
obţinerii statutului de participant.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 59
Serviciul European de 
Acțiune Externă
SEAE a fost înființat la 1 ianuarie 2011 și a transferat 
majoritatea personalului său aflat în sediul central 
către o clădire nouă și modernă, conformă cu cele mai 
bune standarde în ceea ce privește consumul de ener -
gie și protecția mediului. De asemenea, SEAE a preluat 
de la Consiliu trei clădiri mai vechi. Contractul de închi -
riere a clădirilor respective expiră în 2018, astfel încât, 
în prezent, SEAE analizează cele mai bune modalități 
de a spori eficiența acestora și alternativele pe care le 
poate oferi piața imobiliară din Bruxelles.
Gestionarea proprietăților SEAE din Bruxelles este 
încredințată OIB prin intermediul unui acord privind 
nivelul serviciilor, iar SEAE se așteaptă ca OIB să pună 
în aplicare cele mai bune practici în domeniul gestio -
nării infrastructurii imobiliare.
În 2012, SEAE a semnat un contract pentru furnizarea 
de energie electrică ecologică de înaltă tensiune pen -
tru clădirile în care se află sediul său central (contractul 
EEAS  106 DIVA4-SUP -DIR). Acesta furnizează energie 
electrică 100 % ecologică (LGO) și, de asemenea, este 
conform cu licențele de aprovizionare la nivel regional 
și federal belgian.
În ceea ce privește participarea voluntară la sistemul 
EMAS, SEAE este interesat să afle mai multe despre 
gestionarea acestui program și despre domeniul de 
aplicare, astfel încât să îl pună în aplicare pe o bază 
neutră în ceea ce privește resursele. De asemenea, 
SEAE este deschis cu privire la introducerea principiilor 
în materie de „achiziții publice ecologice”, ori de câte 
ori acest lucru poate fi realizat (totuși, din păcate, acest 
lucru nu este întotdeauna valabil în cazul delegațiilor 
UE în țări terțe).
Cu toate acestea, avem unele exemple pozitive în 
delegații: instalarea de panouri solare este studiată în 
prezent sau pusă în aplicare la delegațiile din Cam -
bodgia, Capul Verde, Kosovo și Samoa. Recomandarea 7
Secretariatul general  acceptă recomandarea și va 
continua să utilizeze achizițiile publice ecologice 
într-un mod mai sistematic, integrându -le în sistemul 
de management de mediu al Curții – în special, prin 
elaborarea de proceduri interne și printr -o monitori -
zare sistematică.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 60
Comitetul Economic și Social 
European și Comitetul Regiu -
nilor al Uniunii Europene
65 – Tabelul 6
Cinci dintre cele şase clădiri ale Comitetelor se con -
formează pe deplin normelor EMAS. Cea de a șasea 
clădire este împărțită cu Comisia, în proprietatea 
căreia se află. Ca urmare, clădirea nu a fost inclusă în 
domeniul de aplicare al sistemului de management 
de mediu adoptat de Comitete, deși personalul care 
lucrează în această clădire trebuie să aplice procedu -
rile EMAS adecvate.
În prezent, Comitetele au în vedere să includă și 
această clădire în domeniul de aplicare al sistemului.
72
CESE și CoR consideră că ar trebui luate în considerare 
toate cerințele juridice (investiții) și controalele pe care 
le implică EMAS, care sunt importante.
83
În 2014, Comitetele au hotărât ca, în viitor, toate 
direcțiile lor să fie obligate să se consulte cu echipa 
EMAS cu privire la achizițiile publice ecologice în cazul 
în care valoarea contractului depășește 60 000 EUR.
91
CESE și CoR sunt de acord că instituțiile și organismele 
UE trebuie să depună eforturi pentru amenajarea 
unor clădiri care să îndeplinească toate criteriile de 
construcție din setul GPP .
Totuși, în zona urbană a Bruxelles -ului, unde sunt 
amplasate clădirile comitetelor, posibilitățile de a uti -
liza surse regenerabile de energie în limitele propri -
ilor clădiri sunt reduse. Prin urmare, Comitetele nu 
pot pune în aplicare pentru clădirile lor opțiunea (b) 
a setului GPP .În ceea ce privește noile proiecte de construcții din 
Burundi, Mexic și Niger, am solicitat arhitecților res -
ponsabili de proiect să elaboreze soluții de mediu, în 
scopul de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră 
și de a acorda atenție aspectelor legate de mediu ale 
proiectelor (și anume, materiale sustenabile, soluții 
bioclimatice, utilizarea de energii alternative etc.). Alte 
piețe imobiliare sunt mai dificile din acest punct de 
vedere.
SEAE este hotărât să își intensifice eforturile pentru 
a limita emisiile sale de gaze cu efect de seră în con -
textul constrângerilor operaționale de care trebuie să 
țină seama.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 61
Recomandarea 3
CESE și CoR sunt de acord cu recomandarea privind 
necesitatea ca instituțiile și organismele UE să adopte 
o abordare comună pe această temă.
Cu toate acestea, cheltuielile pentru compensarea 
emisiilor ar trebui efectuate numai după ce Comitetele 
au făcut toate investițiile posibile în reducerea impac -
tului asupra mediului.
111
Comitetele doresc să sublinieze că utilizează din plin 
instrumentele de management al mediului promovate 
de Comisie.
114
A se vedea răspunsul la punctul 101.
Recomandarea 6
A se vedea răspunsurile la punctele 65 și 101.
Recomandarea 7
CESE și CoR sunt de acord cu recomandarea. În 2014, 
Comitetele au hotărât ca toate direcțiile lor să fie 
obligate să se consulte cu echipa EMAS cu privire la 
achizițiile publice ecologice în cazul în care valoarea 
contractului depășește 60 000 EUR.Chiar dacă cele două comitete ar mări substanțial 
numărul de panouri solare de pe clădiri, acestea ar 
asigura un procent foarte scăzut din consumul total 
de energie electrică. Comitetele examinează opțiunea 
unei instalații de cogenerare pentru a -și reduce 
amprenta de mediu.
101
CESE și CoR au studiat codul de conduită și observă 
că aceste cod se concentrează în special pe centre de 
date create după 2011, în timp ce centrele de date ale 
Comitetului sunt din 2004.
Semnarea Codului de conduită ar impune Comitetelor 
o sarcină care nu este necesară, dat fiind că acestea 
au pus deja în aplicare multe dintre bunele practici în 
materie de echipamente și servicii IT promovate de 
cod.
105
În ciuda absenței unor dispoziții obligatorii pentru 
toate instituțiile, Comitetul a obținut rezultate tangi -
bile în materie de reducere a emisiilor prin intermediul 
EMAS:
în 2013, consumul de gaze naturale per capita a fost cu 
51 % mai scăzut decât în 2008, iar consumul de energie 
electrică per capita cu 21 % mai scăzut decât în 2008.
109
Comitetele doresc să sublinieze că, pe lângă faptul 
că achiziționează energie ecologică, au reușit să -și 
reducă consumul de energie cu ajutorul investițiilor în 
tehnologie (a se vedea și punctul 105).
Recomandarea 2
CESE și CoR sunt de acord cu recomandarea. De îndată 
ce va exista un standard armonizat, Comitetele vor 
avea în vedere calcularea emisiilor directe și indirecte 
de gaze cu efect de seră pe care le produc și elabora -
rea unui plan de acțiune specific. Câtă vreme nu există 
o metodologie armonizată pentru calcularea ampren -
tei de carbon, Comitetele își vor investi resursele 
pentru atenuarea acesteia.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 62
Recomandarea 1
BEI ar saluta o politică comună pentru reducerea 
amprentei de carbon a operaţiunilor administrative 
ale instituţiilor şi organismelor UE, aşa cum se suge -
rează în recomandare.
Recomandarea 2
O abordare armonizată privind calcularea şi raportarea 
emisiilor directe şi indirecte de gaze cu efect de seră 
pentru instituţiile şi organismele UE ar fi salutată de 
către BEI.
Recomandările 3-5
Începând din 2013, BEI îşi compensează emisiile 
reziduale de dioxid de carbon prin credite de carbon 
generate în cadrul unui proiect REDD+ care este 
validat în conformitate cu programele Verified Carbon 
Standard (VCS) şi Climate, Community and Biodiver -
sity Alliance (CCBA), nivelul „gold”, şi care contribuie 
nu numai la reducerea emisiilor, dar şi la dezvoltarea 
durabilă în materie de beneficii pentru populaţia 
locală implicată.
Recomandarea 6
BEI ia act de recomandarea CCE şi îi va acorda o atenţie 
deosebită în contextul punerii în aplicare a propriului 
sistem de management de mediu.
1 Iniţiativa Reducing emissions from deforestation and 
degradation (Reducerea emisiilor cauzate de despăduriri şi de 
degradarea pădurilor – REDD) a fost lansată de Naţiunile Unite 
pentru a contribui la oprirea distrugerii pădurilor la nivel global. 
„REDD+” vizează mai mult decât evitarea despăduririi, incluzând 
conservarea vieţii sălbatice, dezvoltarea comunităţilor şi crearea de 
locuri de muncă, precum şi creşterea stocurilor de carbon forestier, 
între alte beneficii de dezvoltare socială.Banca Europeană de Investiții
Observaţie generală
Banca Europeană de Investiţii (BEI) doreşte să aducă 
mulţumiri Curţii de Conturi Europene (CCE) pentru 
invitaţia adresată BEI de a participa în mod voluntar 
la auditul „Cum îşi calculează, reduc şi compensează 
instituţiile şi organismele UE emisiile de gaze cu efect 
de seră?”.
În calitate de bancă a Uniunii Europene, BEI pune res -
ponsabilitatea corporativă în centrul activităţilor sale 
şi are o experienţă dovedită în identificarea şi gestio -
narea impactului activităţilor sale asupra mediului. BEI 
apreciază constatările Curţii de Conturi, care reflectă 
rezultatele solide ale băncii în acest sens şi are plă -
cerea de a face comentarii suplimentare cu privire la 
observaţiile, după cum urmează:
19 şi 24
BEI revizuieşte continuu sursele emisiilor din Inven -
tarul GES al băncii şi va ajusta conţinutul raportării în 
funcţie de cerinţe şi posibilităţi.
42
BEI a redus emisiile din mobilitate raportate la numă -
rul angajaţilor de la 11,10 tCO2e în 2007 la 7,10 tCO2e în 
2012, o reducere de 36%.
45, 48 şi 50
BEI consideră că raportarea emisiilor de dioxid de 
carbon şi relativ la numărul angajaţilor reflectă mai 
bine efectele factorilor operaţionali, precum volumul 
activităţii şi numărul angajaţilor, asupra emisiilor de 
dioxid de carbon ale băncii. 
58
După ce a adoptat măsuri pe termen lung de reducere 
a dioxidului de carbon, care, în general, au devenit 
efective, BEI a decis să compenseze emisiile reziduale 
de dioxid de carbon începând cu emisiile din 2013 şi 
a selectat un proiect REDD+1 cu care să compenseze.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 63
18 şi 19
Proiectul GREEN vizează moduri de măsurare şi 
raportare a performanţei de mediu a AESA, inclusiv 
a emisiilor sale pentru 2014 şi pentru mai târziu, folo -
sind anul 2013 ca prag de referinţă. Proiectul va lua în 
considerare raportul Parlamentului European privind 
amprenta de carbon pentru a analiza cel mai bun mod 
de măsurare şi raportare a emisiilor sale.
45
Proiectul GREEN va stabili ţinte pentru reducerea 
emisiilor de GES, probabil folosind anul 2013 ca indice 
de referinţă.
59
În ceea ce priveşte compensarea emisiilor de CO2, 
în 2012 AESA a introdus compensarea emisiilor de 
CO2 pentru călătoriile de afaceri cu trenul. Mai mult, 
proiectul GREEN va încuraja mijloacele de transport 
„benefice pentru climă”, întrebuinţate pentru navetă, 
călătorii de afaceri şi de vizite. Va analiza compensarea 
călătoriilor sale de afaceri cu avionul, în condiţiile în 
care constrângerile bugetare o permit.
65
Proiectul GREEN va reexamina o posibilă punere în 
aplicare treptată a elementelor selectate din EMAS, 
luând în considerare mutarea sa în noul sediu în 2016. 
AESA va analiza modurile de recunoaştere a îmbună -
tăţirilor de mediu prin intermediul unor sisteme mai 
puţin formale decât EMAS.
Recomandarea 1
AESA salută o politică comună pentru reducerea 
emisiilor de gaze cu efect de seră. O asemenea politică 
trebuie să aibă în vedere o serie diversă de activităţi 
pe care le desfăşoară instituţiile şi organismele. Comi -
sia ar trebui să se consulte cu instituţiile şi organismele 
atunci când are un proiect de politică comună şi ar 
trebui să aibă în vedere subvenţionarea integrală sau 
parţială a costurilor conexe punerii în aplicare. De 
reţinut că se preconizează ca proiectul GREEN să stabi -
lească ţinte pentru reducerea emisiilor de GES.Agenția Europeană de 
Siguranță a Aviației
AESA admite pe deplin importanţa minimizării impac -
tului activităţilor sale asupra mediului şi a emisiilor de 
gaze cu efect de seră. În domeniul aviaţiei civile, pro -
tecţia mediului este într -adevăr o parte a mandatului 
său legal în calitate de autoritate de reglementare.
În faza de instituire, în 2003, AESA nu a fost în pozi -
ţia de a se dedica unor măsuri cuprinzătoare pentru 
a reduce emisiile de gaze cu efect de seră (GES). AESA 
se află acum într -o fază de stabilitate a dezvoltării sale, 
iar câteva decizii manageriale recente îi vor permite să 
îşi concentreze atenţia pe acest aspect:
1) lansarea în 2014 a unei iniţiative instituţionale de 
mediu proiectul GREEN promovată de directorul 
executiv;
2) mutarea AESA într -un nou sediu central, cu un sin -
gur ocupant, în 2016, ceea ce va oferi mai multe 
oportunităţi de diminuare a amprentei de carbon 
a AESA şi
3) centralizarea activităţilor operaţionale principale (de 
exemplu achiziţii, călătorii de afaceri şi gestionarea 
de conferinţe), toate fiind menţionate în proiectul 
GREEN.
Ambiţia proiectului GREEN este de a spori gradul de 
conştientizare a obligaţiilor AESA în ceea ce priveşte 
mediul şi a angajamentului acesteia de a fi un vecin 
atent. Sarcinile imediate ale proiectului vor fi:
1) să definească politica de mediu a AESA, luând în 
considerare natura şi impactul activităţilor sale;
2) să definească principalii indicatori de performanţă 
de mediu şi principalele ţinte progresive;
3) să stabilească procedurile pentru achiziţiile ecolo -
gice; şi
4) să se implice alături de comunitatea locală în pro -
iecte ecologice.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 64
Recomandarea 7
AESA salută amendamentul propus al normelor finan -
ciare şi/sau normelor privind achiziţiile pentru a pro -
mova şi facilita „achiziţiile ecologice”. Proiectul GREEN 
sprijină dezvoltarea prevederilor standard de „consi -
derare ecologică” în cadrul procedurilor de achiziţie 
ale AESA şi, odată acestea dezvoltate, va monitoriza 
punerea lor în aplicare. Prevederile instrumentelor de 
achiziții publice ecologice vor fi utilizate şi integrate în 
specificaţii (tehnice, criterii de selecţie/atribuire), după 
caz.Recomandarea 2
Proiectul GREEN va avea în vedere cea mai bună cale 
de punere în aplicare a metodei Comisiei referitoare 
la amprenta de mediu a organizațiilor în contextul 
activităţilor desfăşurate de AESA.
Recomandările 3, 4 şi 5
AESA salută oportunitatea de a lucra cu instituţiile 
şi organismele pentru dezvoltarea unei abordări 
comune de compensare voluntară bazată pe un 
registru de sisteme recunoscute în scopul oferirii de 
recompensări de înaltă calitate.
AESA admite că dezvoltarea unei abordări comune 
de recompensare ar trebui să contribuie nu numai 
la reducerea emisiilor, ci şi la dezvoltarea durabilă în 
beneficiul populaţiei locale afectate de proiect. Ar 
putea fi avute în vedere economii de scară dacă un 
sistem de recompensare ar fi organizat la nivelul insti -
tuţiilor UE şi ar fi pus la dispoziţia tuturor agenţiilor şi 
organismelor.
Recomandarea 6
Proiectul GREEN va reexamina o posibilă punere în 
aplicare treptată a elementelor selectate din EMAS, 
luând în considerare mutarea sa în noul sediu în 2016. 
AESA va avea în vedere beneficiile metodelor de recu -
noaştere a îmbunătăţirilor de mediu, prin intermediul 
unor sisteme mai puţin formale decât EMAS.
De asemenea, proiectul GREEN va avea în vedere 
beneficiile înscrierii AESA în Codul european de 
conduită privind eficiența energetică a centrelor de 
date, în special în contextul mutării sale în noul sediu 
în 2016.
Ar trebui reţinut că prin proiectul GREEN, AESA se 
angajează să fie un vecin atent prin implicarea alături 
de comunitatea locală.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 65
Agenția Europeană pentru 
Medicamente
12 şi 13
Agenţia Europeană pentru Medicamente a luat pri -
mele măsuri de reducere a amprentei sale de carbon, 
cea mai importantă fiind achiziţionarea de energie 
electrică generată din surse regenerabile. Energia 
electrică reprezintă cea mai mare sursă de emisii 
de carbon a agenţiei, iar achiziţionarea de energie 
electrică din surse 100% regenerabile i -a permis să -şi 
reducă emisiile la zero.
Agenţia nu deţine alte surse de ardere de combustibili 
în plus şi nu deţine vehicule.
Pentru a continua pregătirea introducerii unei abor -
dări armonizate pentru măsurarea amprentei de car -
bon, Agenţia urmăreşte şi emisiile generate de depla -
sările în interes profesional şi de deplasările la Agenţie 
ale vizitatorilor, atunci când călătoriile sunt organizate 
de Agenţie. Pentru a încuraja personalul să nu utilizeze 
maşina pentru a merge la serviciu, Agenţia a hotărât 
să nu mai închirieze spaţii de parcare începând cu 
2015, iar în orientările EMA privind achiziţiile publice 
vor fi introduse criterii „verzi”, în cadrul pregătirii unei 
abordări armonizate.
18
Ca urmare a adoptării în decembrie a strategiei de 
mediu a EMA, în care Agenţia se angajează să se 
conformeze cu legea din 2008 a Regatului Unit privind 
schimbările climatice, cât şi cu orientările Regatului 
Unit privind raportarea de mediu, adoptate în iunie 
2013, Agenţia Europeană pentru Medicamente va 
include în viitoarele sale rapoarte anuale informaţii de 
mediu.
19
Până când nu se armonizează instrucţiunile de rapor -
tare a informaţiilor de mediu, Agenţia Europeană 
pentru Medicamente poate opta pentru includerea 
unui număr limitat de indicatori cheie ai performanţei 
relevanţi în informaţiile sale nefinanciare cu privire la 
consumul de energie, la transport şi la deşeuri.Agenția Europeană de Mediu
19 – Tabelul 2
În 2012, ca şi în anii precedenţi, AEM a cumpărat ener -
gie electrică numai din surse regenerabile. Emisiile 
rezultate din încălzirea clădirii noastre principale, cu 
adresa Kongens Nytorv 6, în 2012, au atins 71 de tone 
de CO2. Aceste emisii au fost recompensate alături 
de emisiile rezultate din încălzirea clădirii în anii 
2010 şi 2011 (a se vedea alineatul 54 din raport).
Recomandări
AEM acceptă integral recomandările făcute de Curte.
Răspunsurile instituțiilor și ale organelor UE auditate 66
Oficiul pentru Armonizare în 
cadrul Pieței Interne (mărci, 
desene și modele industriale)
Referitor la observaţiile auditului “Cum calculează, 
reduc şi compensează instituţiile şi organismele UE 
emisiile de gaze cu efect de seră?”,  după analiza conţinu -
tului lor, efectuată de serviciile relevante ale Oficiului 
pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI), 
observaţiile nu ridică niciun comentariu special din 
partea OAPI.
Observaţiile care se referă în mod specific la OAPI 
reflectă corect realitatea managementului de 
mediu a OAPI, astfel cum era la momentul elaborării 
auditului.
Observaţiile generale, care se referă la toate instituţi -
ile şi agenţiile analizate, corespund datelor obiective 
conţinute în audit.
Concluziile şi recomandările rezultate din audit sunt 
bine fondate şi rezonabile. Ele indică calea de urmat 
pentru a consolida, cu ajutorul exemplului, credi -
bilitatea politicii de mediu promovate de Uniunea 
Europeană.45
Stabilirea de obiective în materie de emisii de gaze cu 
efect de seră va face parte dintr -un plan de acţiune pe 
care EMA îl va pregăti în cadrul sistemului de manage -
ment de mediu.
65
În cadrul angajamentului de mediu al EMA, Agenţia 
a iniţiat analiza de mediu, care va fi urmată de politica 
de mediu şi de înfiinţarea unui sistem de management 
de mediu. Înregistrarea finală în sistemul voluntar de 
management de mediu și audit al Uniunii Europene 
(EMAS) este prevăzută să aibă loc în cursul anului 2015.
99 şi 100
Agenţia Europeană pentru Medicamente a adus în 
atenţia proprietarului imobilului certificarea UE Green 
Building şi a fost informată că proprietarul a demarat 
înregistrarea în program.
101
Agenţia a pregătit aderarea la Codul european de con -
duită privind eficienţa energetică a centrelor de date.
CUM VĂ PUTEȚI PROCURA PUBLICAȚIILE UNIUNII EUROPENE?
Publicații gratuite:
•  un singur exemplar: 
pe site ‑ul EU Bookshop ( http://bookshop.europa.eu);
•  mai multe exemplare/postere/hărți: 
de la reprezentanțele Uniunii Europene ( http://ec.europa.eu/represent_ro.htm), 
de la delegațiile din țările care nu sunt membre ale UE ( http://eeas.europa.eu/delegations/index_ro.htm) 
sau contactând rețeaua Europe Direct ( http://europa.eu/europedirect/index_ro.htm) 
la numărul 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratuit în toată UE) (*).
(*)  Informațiile primite sunt gratuite, la fel ca și cea mai mare parte a apelurilor telefonice (unii operatori și unele cabine  
telefonice și hoteluri taxează totuși aceste apeluri).
Publicații contra cost:
• pe site ‑ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Abonamente:•  de la agenții de vânzări ai Oficiului pentru Publicații al Uniunii Europene  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_ro.htm).
QJ-AB-140-14-RO-C  ISSN 1831-0966
Pentru ca politica Uniunii Europene privind 
schimbările climatice să fie credibilă, 
instituțiile și organele UE trebuie să integreze 
cele mai recente evoluții din domeniu în 
conceperea și punerea în aplicare a politicilor 
de reducere a emisiilor lor de gaze cu efect de 
seră. Acest raport special examinează modul 
în care instituțiile și organele UE răspund 
provocării de a contribui la obiectivul Uniunii 
de a obține, până în 2020, o reducere cu cel 
puțin 20 % a emisiilor față de nivelul din 
1990, prin intermediul diminuării impactului 
operațiunilor lor administrative asupra 
mediului.
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ