Rezoluția Parlamentului European

din 10 mai 2011

referitoare la rapoartele speciale ale Curții de Conturi în contextul descărcării de gestiune a Comisiei pentru exercițiul financiar 2009

PARLAMENTUL EUROPEAN,

având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009 [1],

având în vedere conturile anuale ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009 [SEC(2010) 963 – C7-0211/2010] [2],

având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile instituțiilor [3], precum și rapoartele speciale ale Curții de Conturi,

având în vedere Declarația de asigurare privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene [4],

având în vedere Decizia sa din 10 mai 2011 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009, Secțiunea III – Comisia [5] și Rezoluția sa conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia respectivă;

având în vedere rapoartele speciale ale Curții de Conturi întocmite în conformitate cu articolul 287 alineatul (4) al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 privind descărcarea de gestiune care trebuie acordată Comisiei cu privire la execuția bugetului pentru exercițiul financiar 2009 (05891/2011 – C7-0053/2011),

având în vedere articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, precum și articolele 179a și 180b din Tratatul Euratom,

având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene [6], în special articolele 145, 146 și 147,

având în vedere articolul 76 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizele celorlalte comisii interesate (A7-0135/2011),

A. întrucât, în conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, Comisia execută bugetul și gestionează programe, iar potrivit articolului 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia face acest lucru în cooperare cu statele membre pe propria răspundere și în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare;

B. întrucât rapoartele speciale ale Curții de Conturi oferă informații privind unele motive de îngrijorare legate de execuția fondurilor, utile Parlamentului pentru exercitarea rolului său de autoritate care acordă descărcarea de gestiune;

C. întrucât observațiile sale privind rapoartele speciale ale Curții de Conturi fac parte integrantă din Decizia sa din 10 mai 2011 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009, Secțiunea III – Comisia,

OBSERVAȚII GENERALE

1. salută faptul că Curtea de Conturi a reușit să elaboreze în fiecare an mai multe rapoarte speciale, de mai bună calitate; regretă însă că, din cauza normelor aplicabile în Parlament, aceste rapoarte nu se bucură întotdeauna de atenția politică pe care o merită;

2. subliniază faptul că aceste rapoarte speciale sunt extrem de importante pentru elaborarea și modificarea și/sau adaptarea programelor și proiectelor pentru că pot contribui la o utilizare mai eficientă a resurselor umane și bugetare; apreciază atitudinea pozitivă a Comisiei față de aceste procese și disponibilitatea sa de a lua măsuri prompte pentru a remedia cele mai multe dintre deficiențele constatate de Curtea de Conturi în aceste rapoarte;

3. își reiterează solicitarea adresată organelor sale competente de a adapta normele astfel încât comisia competentă să poată decide dacă, pe baza importanței constatărilor Curții de Conturi, este necesar să fie redactate rapoarte din proprie inițiativă pentru sesiunea plenară în afara cotei stabilite pentru acest tip de rapoarte;

OBSERVAȚII SPECIFICE

Partea I: Raportul special nr. 15/2009 al Curții de Conturi intitulat "Asistența comunitară implementată prin organizații ONU: procesul decizional și de monitorizare"

4. constată că fondurile de dezvoltare ale Uniunii canalizate prin organizațiile ONU și-au dublat valoarea între 2002 și 2008, ajungând la peste 1 miliard EUR;

5. consideră că activitățile desfășurate prin organizațiile ONU pot genera economii de scară, precum și o mai mare eficacitate a ajutorului, datorată unei mai bune coordonări între donatori, dar subliniază că acest lucru nu este întotdeauna valabil, întrucât organizațiile societății civile dispun adesea de cunoștințe prețioase asupra situației de la fața locului, iar implicarea lor poate contribui la asumarea într-o mai mare măsură a procesului de către țările în curs de dezvoltare partenere;

6. este preocupat de constatarea Curții de Conturi conform căreia există dificultăți la nivelul transpunerii cerințelor legale stricte privind selectarea obiectivă și transparentă a partenerilor în criterii practice care să sprijine procesul decizional;

7. invită, prin urmare, Comisia să elaboreze criterii și procese clare de selecție care să garanteze alegerea celor mai eficiente și eficace mecanisme de acordare a ajutorului în fiecare caz;

8. invită Comisia să monitorizeze cu mai mare rigurozitate proiectele de ajutor implementate prin organizațiile ONU pentru a evalua impactul efectiv și raportul cost-eficacitate al acestor proiecte;

9. este de părere că propunerea Comisiei referitoare la fondurile fiduciare cu donatori multipli ar trebui să combine capacitățile Comisiei de a crea, gestiona și coordona astfel de fonduri cu un control democratic și bugetar corespunzător;

10. consideră că cooperarea cu sistemul ONU ar trebui să depindă de progresul satisfăcător al procesului de reformă a ONU, de statutul Comisiei în cadrul sistemului ONU și de evoluția procedurilor și practicilor privind urmărirea în justiție a faptelor penale comise de personalul din organizații internaționale; consideră, de asemenea, că trebuie instituit un sistem de stabilire a faptelor și de recuperare a fondurilor UE utilizate în mod necorespunzător;

11. remarcă necesitatea de a completa cadrul de control actual, acordând acces la rapoartele de audit intern ale ONU ordonatorilor de credite delegați competenți ai Comisei, Serviciului de Audit Intern al Comisiei și Curții de Conturi;

12. consideră că Parlamentului ar trebui să i se furnizeze dovezi de asigurare sub forma unei declarații de asigurare din partea organizației internaționale, similară cu cea pe care ordonatorii de credite delegați competenți ai Comisiei trebuie să o furnizeze și similară cu declarațiile de gestiune naționale solicitate de Parlament statelor membre;

13. este de părere că înființarea Serviciului European de Acțiune Externă și a structurii sale complicate, care permite funcționarilor săi să gestioneze fondurile Comisiei în acțiunile externe, face ca problemele legate de gestiune și control să fie și mai presante; consideră, în consecință, că este esențial pentru Uniune să obțină o poziție de egalitate cu statele membre în cadrul ONU pentru a realiza un progres vizibil în ceea ce privește controlul și, în funcție de situație, monitorizarea recuperărilor de fonduri sau a altor responsabilități;

14. îndeamnă Comisia să ofere mai multe informații privind punerea în aplicare a FED la nivel național și regional în țările ACP și să asigure o vizibilitate mai bună a tuturor activităților finanțate de Uniune pe alte continente;

Partea II: Raportul special nr. 17/2009 al Curții de Conturi intitulat "Acțiunile de formare profesională destinate femeilor și cofinanțate de Fondul social european"

15. reamintește Curții de Conturi și Comisiei că, în conformitate cu articolul 8 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, promovarea egalității dintre bărbați și femei este un principiu fundamental al Uniunii Europene în toate activitățile sale; prin urmare, aspectele de gen trebuie luate în considerare în toate etapele procedurii bugetare, inclusiv la pregătirea, executarea și auditarea bugetului Uniunii Europene;

16. reamintește Curții de Conturi și Comisiei concluziile și recomandările studiului de fezabilitate referitor la integrarea dimensiunii de gen în procedura bugetară;

17. salută raportul bazat pe evaluările efectuate la nivel de Comisie și în cinci state membre (Germania, Spania, Franța, Italia și Regatul Unit), reprezentând în total 76 % din cheltuielile aferente acțiunilor de formare profesională destinate femeilor și cofinanțate de Fondul social european în cursul perioadei de programare 2000-2006; cu toate acestea, remarcă faptul că raportul a identificat o serie de deficiențe în stabilirea măsurilor și selectarea proiectelor auditate de Curtea de Conturi și ia act de neajunsurile legate de monitorizarea performanței programelor;

18. constată că acțiunile de formare din cadrul programelor auditate nu au fost stabilite ca răspuns direct la analizele cerințelor pieței muncii, iar măsurile instituite au tins să lase o marjă de libertate privind modul de implementare a acțiunilor, nefiind axate suficient de mult pe grupurile-țintă specifice; regretă neluarea în considerare de către Curtea de Conturi a unor aspecte mai vaste care cuprind reîncadrarea femeilor în muncă sau ameliorarea competențelor acestora;

19. înțelege faptul că viitoarele programe operaționale trebuie să ia în considerare analiza pieței muncii, astfel încât activitățile de formare să poată răspunde la concluziile acestei analize; cu toate acestea, continuă să considere că formarea profesională destinată femeilor trebuie să le sporească competențele, dar și să țină seama de nevoile specifice ale femeilor, cum ar fi condițiile pentru îngrijirea copilului și un program de lucru flexibil; susține, în plus, instituirea unei proceduri eficace de selecție a proiectelor pentru a aproba proiecte care abordează problema inegalității și răspund la problemele evidențiate în analiză;

20. constată că, prin utilizarea indicatorilor actuali, criteriile de selecție a proiectelor stabilite de statele membre auditate nu au luat suficient în seamă analizele pieței muncii și nici nu au asigurat conformitatea proiectelor selectate cu obiectivele generale ale programului; recomandă ca, în viitor, indicatorii să se concentreze mai mult asupra egalității de gen, să se stabilească obiective clare și să se îmbunătățească fiabilitatea informațiilor pentru a se asigura desfășurarea eficace a evaluărilor de către autoritățile de punere în aplicare, statele membre și Comisie;

21. solicită Comisiei să continue să verifice stabilirea de către statele membre a unor indicatori corespunzători și practicabili, pentru a asigura colectarea unor date fiabile, facilitând astfel formularea unor concluzii pertinente privind eficiența și randamentul acțiunilor cofinanțate; solicită să fie informat în mod regulat cu privire la progresele realizate, asigurându-se totodată faptul că obligațiile ce le revin promotorilor proiectelor nu devin prea împovărătoare;

22. solicită Curții de Conturi să țină seama de nota referitoare la capitolele 4 și 13 din Raportul anual al Comisiei privind execuția bugetară, conform căreia acestea au o sferă mai amplă și acoperă, printre altele, politica privind egalitatea de gen;

23. având în vedere persistența diferenței de salarizare dintre femei și bărbați în Europa, invită Comisia să continue să promoveze acțiuni de formare profesională destinate femeilor, în scopul dobândirii sau ameliorării de către acestea din urmă a competențelor necesare pentru a elimina aceste diferențe;

24. regretă observațiile din Raportul anual al Curții de Conturi referitoare la plățile nejustificate efectuate în cadrul programului Daphne II; îndeamnă Comisia să monitorizeze situația și, pe viitor, să asigure realizarea adecvată a programului Daphne;

25. solicită din nou Comisiei și Curții de Conturi ca rapoartele de descărcare de gestiune să includă informații privind politicile de integrare a dimensiunii de gen și date defalcate pe sexe;

Partea III: Raportul special nr. 1/2010 al Curții de Conturi intitulat "Sunt controlate în mod eficace procedurile de vămuire simplificate pentru importuri?"

26. salută publicarea raportului Curții de Conturi și analiza detaliată efectuată de Curte;

27. apreciază rolul-cheie al procedurilor vamale simplificate pentru importuri pentru agenții economici în ceea ce privește facilitarea comerțului, dar își manifestă regretul că astfel de proceduri au condus la niveluri nejustificate de pierderi pentru bugetul Uniunii și la încălcarea politicii comerciale a Uniunii;

28. salută cadrul de reglementare îmbunătățit privind procedurile simplificate pentru importuri introdus de la începutul anului 2009 și dorește ca orientările Comisiei pentru auditurile ex post să fie finalizate cât mai repede, cel târziu până la sfârșitul anului 2011;

29. invită statele membre să pună în aplicare acest cadru cât de curând și solicită Comisiei să monitorizeze atent progresul înregistrat;

30. consideră inacceptabilă lipsa unor controale eficace ale procedurilor simplificate pentru importuri în statele membre, situație evidențiată în raport, și invită Comisia să continue evaluarea eficacității controalelor asupra procedurilor simplificate în statele membre și, în special, să examineze progresul înregistrat de către statele membre în realizarea de audituri ex post (de exemplu, frecvența, metodologia, utilizarea analizei riscurilor și organizarea) și să prezinte rezultatele acestor evaluări Parlamentului până la sfârșitul anului 2011 pentru cel puțin jumătate dintre statele membre și până la sfârșitul lui 2012 pentru restul statelor membre;

31. consideră că statele membre ar trebui să depună mai multe eforturi în vederea garantării colectării eficiente a taxelor vamale, mai ales având în vedere că ele rețin 25 % din aceste taxe drept compensație pentru costurile aferente colectării acestora;

32. solicită Curții de Conturi să ia în calcul elaborarea unui alt raport în urma prezentului raport special după introducerea orientărilor pentru auditurile ex post și invită Comisia să ofere Parlamentului estimările privind pierderile de resurse proprii tradiționale datorate ineficacității controalelor actuale ale procedurilor simplificate din statele membre;

33. invită Comisia să analizeze conceptul olandez privind auditurile prealabile autorizării, care, cu toate că nu se aplică întotdeauna în Țările de Jos, a fost declarat de Curtea de Conturi ca fiind compatibil în întregime cu modelul de control al Curții, și să recomande utilizarea modelului respectiv în alte state membre, precum și să ofere Parlamentului informații, până în septembrie 2011, cu privire la progresul înregistrat;

34. îndeamnă Comisia să investigheze mai amănunțit chestiunea abuzului de "supersimplificări" (scutirile de obligația de a notifica autoritățile vamale) și să pună la dispoziția Parlamentului cifre detaliate privind frecvența supersimplificărilor pentru fiecare stat membru până la sfârșitul procedurii de descărcare de gestiune pentru 2009; invită Comisia să definească mai detaliat circumstanțele speciale în care operatorii pot fi scutiți de obligația de a notifica autoritățile vamale;

35. invită Comisia să examineze până în februarie 2011 cazul Belgiei, al Franței, al Irlandei, al Suediei și al Regatului Unit, unde operatorii nu au furnizat documentele vamale solicitate în cadrul auditurilor ex post, și să ofere informații Parlamentului cu privire la acțiunile întreprinse de statele membre în vederea remedierii situației înainte de încheierea procedurii de descărcare de gestiune pentru 2009;

36. regretă lipsa unei politici coerente a Uniunii privind sancțiunile care pot fi impuse de către statele membre operatorilor care încalcă normele privind procedurile simplificate, introduse pentru a le facilita acestora operațiunile economice; solicită Comisiei să informeze Parlamentul cu privire la măsurile luate pentru a remedia această situație;

37. invită statele membre să atragă atenția agenților economici asupra responsabilităților pe care aceștia le au în momentul în care utilizează procedurile simplificate, inclusiv printr-o formare obligatorie;

Partea IV: Raportul special nr. 2/2010 al Curții de Conturi intitulat "Eficacitatea acțiunilor de sprijin "Studii de proiectare" și "Construirea de noi infrastructuri" aferente celui de al șaselea program-cadru pentru cercetare"

38. constată concurența din ce în ce mai mare cu care se confruntă Uniunea Europeană din partea concurenților tradiționali și a țărilor emergente în domeniul cercetării, dezvoltării și inovării; subliniază, în consecință, că cercetarea și mai ales noua infrastructură de cercetare sunt esențiale pentru ca Uniunea să poată realiza obiectivele stabilite în Strategia UE 2020: o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii;

39. subliniază faptul că Comisia Europeană ar trebui să analizeze cu atenție toate elementele pentru ca banii să fie utilizați în mod eficient; observă, cu toate acestea, că nu există dovezi explicite prezentate în acest raport special sau în răspunsul Comisiei care ar putea duce la concluzia că, într-adevăr, Comisia a utilizat banii într-un mod eficient;

40. subliniază importanța concluziei analizei efectuate de Comisie în 2000, în care se constată lipsa unei mase critice de dezvoltare tehnologică în ceea ce privește infrastructurile; constată faptul că nici din raportul special, nici din răspunsul Comisiei nu se poate trage concluzia că specificitatea și numărul proiectelor finanțate (28 în total) ating obiectivul acestei mase critice; invită, prin urmare, Comisia să ofere, pentru acest caz concret, mai multe explicații referitoare la obiectivul privind obținerea unei mase critice și la modalitatea în care acesta a fost promovat;

41. observă faptul că, în ceea ce privește studiile de proiectare, nu este evident faptul că Curtea de Conturi, atunci când a chestionat beneficiarii, reprezentanții organizațiilor de cercetare, reprezentanții comunității de cercetare și reprezentanții statelor membre și ai statelor asociate, a luat în considerare faptul că aceste părți au, prin natura lor, o predispoziție favorabilă față de studiile implementate; în plus, încurajează Curtea de Conturi să facă apel la dovezi suplimentare pentru a analiza mai bine eficacitatea proiectelor în cauză;

42. observă că, potrivit răspunsului Comisiei, "finanțarea UE în cadrul acțiunii CNI nu a avut ca scop luarea unei decizii privind construirea de noi infrastructuri, ci a vizat mai curând consolidarea dimensiunii europene"; observă, cu toate acestea, că nu există o definiție satisfăcătoare a termenilor "dimensiune europeană" și "valoare adăugată europeană" [7] și, în termeni mai specifici, a modului în care acestea sunt măsurate și nici a modului în care fondurile cheltuite pentru aceste proiecte corespund cu termenii "dimensiune europeană" și "valoare adăugată europeană"; invită, în consecință, Comisia să ofere mai multe explicații privind acești termeni, într-o manieră specifică și măsurabilă;

43. este de acord cu Curtea de Conturi și Comisia că beneficiile utilizării surselor de finanțare complementară ar trebui explicate în mod clar tuturor candidaților potențiali și promovate în continuare de către Comisie și autoritățile statelor membre, chiar dacă s-au înregistrat progrese majore în cadrul PC7;

44. constată că utilizarea surselor de finanțare complementară este un factor crucial pentru crearea de noi infrastructuri de cercetare în anii următori;

45. observă că ar fi necesară, de asemenea, luarea unor măsuri concrete de către Comisie în vederea unei gestionări corespunzătoare a aspectului privind complementaritatea, prin intermediul, inter alia, a unor controale pentru identificarea cazurilor de dublă finanțare sau de cofinanțare neeligibilă;

46. reamintește faptul că Comisia a publicat în 2008 Ghidul practic al oportunităților de finanțare cu fonduri UE pentru cercetare și inovare și a invitat statele membre să îmbunătățească mecanismele pentru utilizarea coordonată a finanțării;

47. solicită Curții de Conturi să realizeze o evaluare din perspectivă contabilă și bugetară a activităților de cercetare și dezvoltare din domeniul securității finanțate de Uniune, inclusiv PC6, Acțiunile pregătitoare din domeniul cercetării în materie de securitate (PASR) și PC7, în urma recomandării formulate în studiul realizat de Departamentul tematic C al Parlamentului în octombrie 2010, intitulat "Examinarea măsurilor de securitate din programul-cadru de cercetare";

Partea V: Raportul special nr. 3/2010 al Curții de Conturi intitulat "Evaluările de impact în cadrul instituțiilor UE: un instrument util în sprijinul procesului decizional?"

48. salută raportul Curții de Conturi și subscrie la observațiile și concluziile acesteia;

49. salută începutul bun și felicită Comisia pentru îmbunătățirile în curs ale sistemului său de evaluare a impactului (EI), în special pentru actualizarea constantă a orientărilor Comisiei privind EI și pentru consolidarea rolului Comitetului de evaluare a impactului (CEI);

50. ia act cu satisfacție de faptul că, potrivit constatărilor Curții de Conturi, procedurile de EI au devenit o parte integrantă a procesului de elaborare a politicilor și contribuie la îmbunătățirea propunerilor legislative ale Comisiei;

51. încurajează Comisia să instituie măsuri menite să sporească transparența procesului de planificare a EI; consideră că Comisia ar trebui nu numai să explice necesitatea unei EI, ci și să facă publice motivele de la baza deciziilor de a nu realiza o EI [în special în cazurile în care Comitetul său de evaluare a impactului (CEI) a constatat că este necesar să se realizeze o EI];

52. este de părere că, așa cum s-a afirmat în cel de al doilea raport intermediar referitor la activitățile legislative și relațiile interinstituționale al Grupului de lucru privind reforma parlamentară din 21 mai 2008, EI ar trebui să vizeze toate inițiativele legislative, inclusiv actele de simplificare și de comitologie; invită toate părțile implicate să redefinească sfera de aplicare a EI în cursul următoarelor tratative interinstituționale, ținând cont îndeosebi de modificările recente introduse de Tratatul de la Lisabona;

53. îndeamnă Comisia să implice părțile interesate nu numai în activitatea de pregătire a EI, ci și să consulte părțile interesate cu privire la proiectele de rapoarte de EI și, după modelul adoptat de unele țări din cadrul OCDE, să facă publice aceste proiecte de rapoarte;

54. încurajează Comisia să îmbunătățească planificarea procesului de EI cu scopul de a asigura timp suficient pentru controlul realizat de CEI;

55. este de părere că prezentarea și discutarea EI ar trebui să facă parte integrantă din activitatea legislativă a Parlamentului și încurajează comisiile sale să invite mai des reprezentanți ai Comisiei în acest scop;

56. atrage atenția Comisiei asupra observațiilor critice referitoare la dimensiunea și caracterul tehnic ale EI, precum și la limbajul complex utilizat; consideră că o îmbunătățire a acestor aspecte ar spori utilitatea EI pentru legislatori, părțile interesate și publicul larg;

57. constată însă că independența evaluărilor de impact, așa cum sunt realizate în prezent, poate fi pusă la îndoială, deoarece membrii Comitetului de evaluare a impactului (CEI), responsabil în cadrul Comisiei de realizarea evaluărilor de impact, sunt numiți de președintele Comisiei și primesc instrucțiuni de la acesta;

58. constată, de asemenea, că aceeași problemă afectează și evaluările ex post ale Comisiei, care prezintă o utilitate redusă pentru Parlament în activitatea sa de supraveghere a modului în care Comisia execută bugetul;

59. accentuează faptul că evaluările de impact nu ar trebui efectuate numai înaintea adoptării textelor legislative (ex ante), ci și după adoptarea lor (ex post); reamintește că acest lucru este necesar pentru a putea stabili cu mai multă exactitate dacă obiectivele unui act legislativ au fost cu adevărat atinse și în ce măsură este cazul ca un act legislativ să fie adaptat sau menținut;

60. își exprimă convingerea că evaluările de impact realizate în numele Parlamentului ar asigura o mai bună informare a publicului cu privire la valoarea politicilor Uniunii și ar contribui la participarea și dezbaterea publică;

61. subliniază că dreptul de inițiativă al Comisiei limitează rolul Parlamentului și este ferm convins că disponibilitatea unor evaluări de impact independente, libere și nerestricționate ar oferi deputaților în Parlamentul European posibilitatea de a avea un cuvânt mai important de spus în ceea ce privește evoluțiile viitoare ale politicilor europene;

Partea VI: Raportul special nr. 4/2010 al Curții de Conturi intitulat "Conceperea și gestionarea acțiunii de mobilitate din cadrul programului Leonardo da Vinci sunt de natură să producă rezultate eficace?"

62. salută raportul elaborat de Curtea de Conturi și evaluarea solidă a conceperii și gestionării acțiunii de mobilitate din cadrul programului Leonardo de Vinci conținută în acesta;

63. ia act cu satisfacție de concluzia de ansamblu a Curții de Conturi, conform căreia modul de concepere și de gestionare a acțiunii de mobilitate din cadrul programului Leonardo da Vinci ar putea să conducă la rezultate eficace;

64. deși este pe deplin conștient de complexitatea sarcinii de a dezvolta indicatori adecvați pentru numeroasele obiective stabilite în cadrul programului și recunoscând progresele recente înregistrate în această privință, este preocupat de constatarea Curții de Conturi cu privire la lipsa unui sistem cuprinzător pentru măsurarea impactului programului și de incapacitatea Comisiei de a evalua modul în care obiectivele sunt îndeplinite după trei ani de implementare a programului, ceea ce reprezintă aproximativ jumătate din durata acestuia;

65. invită Comisia să informeze Parlamentul cu privire la progresele înregistrate în legătură cu instituirea unui nou instrument eficace și ușor de utilizat pentru căutarea de parteneri, care să elimine dificultățile întâmpinate de solicitanți în găsirea unor parteneri-gazdă în alte țări;

66. invită Comisia să asigure evaluarea corectă a cererilor prin elaborarea unui manual mai precis pentru evaluatori și prin integrarea verificărilor asupra evaluărilor cererilor în vizitele sale de monitorizare a impactului și de verificare a calității pe care le efectuează în țările participante, în cazul în care analiza valorii adăugate a acestor verificări se dovedește a fi pozitivă;

67. invită Comisia să pună în aplicare un sistem cuprinzător de măsurare a impactului programului și să îmbunătățească sistemul de raportare cu privire la rezultatele și efectele programului și, în special, să finalizeze, în cel mai scurt timp posibil, aplicația LLPLink pentru raportarea cu privire la măsurarea impactului și să țină Parlamentul la curent cu privire la progresele realizate în această privință;

68. invită Comisia să remedieze deficiențele controalelor identificate în raportul special al Curții de Conturi;

Partea VII: Raportul special nr. 5/2010 al Curții de Conturi intitulat "Implementarea abordării Leader pentru dezvoltarea rurală"

69. remarcă, după cum precizează Curtea de Conturi, că există o serie de domenii în care pot fi aduse îmbunătățiri semnificative pentru a garanta valoarea adăugată care este esențială pentru abordarea Leader; consideră foarte regretabil faptul că, la zece ani de la auditul precedent efectuat de Curtea de Conturi asupra programului Leader, persistă aceleași deficiențe grave;

70. sprijină recomandările Curții de Conturi 3, 4, 5 și 6;

71. este de acord cu recomandarea 1 potrivit căreia nu ar trebui să se acorde finanțare pentru proiectele care au fost finalizate, dar consideră că această situație nu ar trebui să împiedice finanțarea prin Leader a extinderii proiectelor existente; în consecință, salută intenția Comisiei de a prezenta propuneri care să permită extinderea proiectelor în cazul cărora a fost prezentată o nouă cerere de finanțare pentru fazele ulterioare;

72. observă că, potrivit recomandării 2, membrii grupurilor de acțiune locale (GAL) "nu ar trebui să participe la nicio discuție, evaluare sau decizie" atunci când au "vreun interes personal, politic, profesional sau comercial față de o propunere de proiect"; constată, în plus, că Regulamentul financiar interzice acțiunile care pot conduce la conflicte de interese; invită Comisia și statele membre să se asigure că Regulamentul financiar este aplicat integral de membrii comisiilor decizionale și de evaluare a proiectelor GAL; este de acord că ar trebui făcută o declarație scrisă de interese în funcție de caz și că declarațiile de interese ar trebui publicate în procesul-verbal al reuniunii;

73. invită Comisia să asigure o definiție clară a noțiunii de "interese într-un proiect" și consideră că procesele-verbale detaliate ale tuturor reuniunilor decizionale ar trebui să devină normă, pentru a tempera neliniștile legate de corectitudinea procesului de selecție a proiectelor și pentru a consolida transparența și neutralitatea procesului decizional;

74. consideră că, pentru a garanta elementul de "valoare adăugată" al programului Leader, Comisia ar trebui să încurajeze mai mult GAL-urile să desfășoare o activitate de proximitate în vederea identificării actorilor locali care pot dezvolta mai multe proiecte strategice, după cum se întâmplă în prezent în Mecklenburg-Vorpommern (Germania) și în Irlanda;

75. invită Comisia să introducă fără întârziere măsuri care sporesc transparența procesului de selecție a proiectelor, folosindu-se de exemplele Mecklenburg-Vorpommern (Germania) și Regiunea Loarei (Franța), și consideră că ar trebui introdus un sistem prin care GAL să publice procesele-verbale ale reuniunilor pentru selecția proiectelor pe site-urile lor de internet;

Partea VIII: Raportul special nr. 6/2010 al Curții de Conturi intitulat "Au fost îndeplinite obiectivele principale ale reformei pieței zahărului?"

76. ia act de faptul că, per ansamblu, reforma din 2006 a pieței zahărului din UE a avut succes și au fost îndeplinite obiectivele privind creșterea competitivității și atenuarea diferențelor de preț dintre piața internă a Uniunii și piața mondială;

77. constată faptul că Curtea de Conturi are rezerve în legătură cu măsurarea competitivității exclusiv la nivel de regiuni; subliniază faptul că Comisia nu a avut ocazia de a evalua competitivitatea efectivă a cultivatorilor și a producătorilor individuali; este îngrijorat că, în cazul în care competitivitatea unei regiuni nu s-a bazat pe potențialul său real, ci pe denaturarea pieței ca urmare a cotelor relativ ridicate stabilite în unele regiuni pe baza unor criterii politice, noua situație creată de reformă nu garantează un nivel optim în ceea ce privește potențialul real de competitivitate al acestor regiuni;

78. este de acord cu Curtea de Conturi că datele privind productivitatea și eficiența producătorilor de zahăr ar putea fi foarte utile pentru a evalua punerea în aplicare a reformei; în consecință, dorește să afle motivul pentru care Comisia nu a solicitat astfel de date ca o condiție preliminară pentru acordarea de asistență financiară;

79. dorește să afle motivul pentru care Comisia nu a solicitat marilor producători de zahăr care au renunțat la cote și au acceptat compensațiile oferite din fondul de restructurare ca stimulent financiar pentru a abandona sectorul să îi furnizeze informații referitoare la modul în care au fost utilizate aceste fonduri; constată, în plus, importanța colectării și prelucrării unor astfel de informații pentru a stimula o organizare mai eficace și mai eficientă a politicii agricole comune în viitor;

80. reamintește că unitățile de producție a zahărului ocupă un loc important în cadrul politicii agricole, iar prezența acestora la nivel local reprezintă o condiție prealabilă pentru producția de sfeclă de zahăr, deși acest lucru nu se aplică rafinăriilor tradiționale de trestie de zahăr, dat fiind faptul că trestia de zahăr este produsă în afara Uniunii; prin urmare, dorește să afle de la Comisie ce interes public a stat la baza acordării unui ajutor de tranziție sectorului trestiei de zahăr;

81. subliniază faptul că, în ceea ce privește cotele adiționale de izoglucoză, producția industrială de izoglucoză nu are legătură cu disponibilitatea la nivel local a porumbului și a altor materii prime și că, așa cum menționează Comisia, prețul porumbului și al altor materii prime utilizate pentru prelucrarea izoglucozei nu s-a modificat; în consecință, ia act de faptul că cererea și tendința consumului de izoglucoză sunt fundamental diferite de cele aferente consumului de zahăr; prin urmare, este de acord cu aprecierea Curții de Conturi că "motivul includerii acestor cote adiționale gratuite în reducerile ulterioare ale cotelor nu este absolut deloc clar" [8] și dorește să afle de la Comisie ce interes public a stat la baza alocărilor gratuite pentru producătorii de izoglucoză;

82. solicită Comisiei să verifice dacă fondurile alocate sistemului de restructurare au fost utilizate pentru relocalizarea unor unități de producție din UE în țări terțe care beneficiază de un tratament preferențial din partea UE, având în vedere că subvenționarea productivității în afara Europei nu a fost unul dintre obiectivele reformei sectorului zahărului;

83. atrage atenția Comisiei asupra faptului că beneficiile creșterii concentrării industriale în cadrul sectorului sunt asociate cu un transfer inexistent sau cu un transfer limitat către consumatori al reducerii prețurilor; prin urmare, dorește să afle dacă Comisia a luat măsuri sau dacă a întreprins inițiative cu ocazia sau în contextul reformei sectorului zahărului pentru a se asigura că reducerile prețului cu ridicata al zahărului vor fi transferate și consumatorului final;

84. remarcă faptul că, în conformitate cu raportul special al Curții de Conturi, există "variații foarte mari, de la un excedent net de 390 EUR per tona eliminată din cotă (excedent calculat în raport cu costurile nete pentru închidere) la un deficit net de 226 EUR pe tonă" [9] și se întreabă dacă reforma ar fi putut fi concepută în așa fel încât să se limiteze la minimum aceste variații;

85. este de acord cu Curtea de Conturi că "nu există date cuprinzătoare cu privire la impactul produs de renunțările la cote asupra economiilor locale, cu privire la numărul de locuri de muncă pierdute sau cu privire la situația ocupării în muncă a foștilor angajați ai fabricilor dezafectate" [10] și consideră că aceste date sunt foarte utile pentru a asigura o imagine de ansamblu a reformei în regiunile vizate; prin urmare, ia act de faptul că, atunci când există un flux de fonduri din partea Uniunii către un beneficiar, ar trebui să existe – în baza dreptului la informare al contribuabililor europeni – un flux invers de informații transparente privind modul în care au fost utilizate aceste fonduri, ceea ce nu aduce deloc atingere competențelor statelor membre;

86. este de acord cu Curtea de Conturi că statele membre care au decis să acorde ajutor pentru diversificare ar fi trebuit să elaboreze programe naționale de restructurare în cadrul cărora să se detalieze măsurile de diversificare care ar urma să fie aplicate în regiunile vizate și ar fi trebuit să informeze Comisia cu privire la aceste programe; prin urmare, solicită Comisiei să ofere o evaluare a impactului produs de ajutorul pentru diversificare în regiunile afectate;

87. este de acord cu Curtea de Conturi cu privire la faptul că Comisia ar trebui să propună o serie de măsuri care să vizeze "eliminarea rigidităților și a constrângerilor din sistemul actual de cote, care au un impact negativ asupra competitivității cultivatorilor și a producătorilor" [11];

88. în ceea ce privește aprecierea Curții de Conturi că Uniunea a devenit mai dependentă de importuri, nu se poate pronunța cu privire la răspunsul Comisiei, care afirmă că, per ansamblu, "nivelul autoaprovizionării în limita cotelor menținute după reformă (aproximativ 85 %) poate fi considerat satisfăcător" [12], având în vedere deschiderea pieței Uniunii către țările terțe; constată că discuția privind disponibilitatea aprovizionării nu este bine documentată sau argumentată, iar Parlamentul nu a avut acces la niciun studiu referitor la nivelul optim de aprovizionare cu zahăr sau la eventualele scenarii ale consecințelor lipsei acestuia și ale posibilelor reacții (alături de costurile relevante) în cazul unei perturbări majore a pieței mondiale a zahărului;

Partea IX: Raportul special nr. 8/2010 al Curții de Conturi intitulat "Îmbunătățirea performanței transporturilor pe axele feroviare transeuropene: Investițiile UE în infrastructura feroviară au fost eficace?"

89. salută publicarea raportului bine pregătit și constructiv al Curții de Conturi și analiza amănunțită efectuată de către Curte;

90. este de părere că îmbunătățirile în ceea ce privește definirea proiectelor prioritare ar putea spori și mai mult coordonarea și concentrarea resurselor financiare ale Uniunii; invită Comisia să stabilească definiția proiectelor prioritare în funcție de nevoile demonstrabile în ceea ce privește serviciile feroviare existente și anticipate;

91. invită Comisia să întreprindă acțiunile necesare în vederea adaptării infrastructurii feroviare pentru a asigura serviciile transeuropene, construind totodată legăturile lipsă în punctele transfrontaliere, eliminând blocajele de la joncțiunile principale și înlocuind sau modernizând infrastructura feroviară învechită;

92. salută efortul Comisiei de a progresa la nivel european în ceea ce privește legislația adoptată; consideră că Comisia ar trebui să intensifice în continuare cooperarea cu statele membre, pentru ca măsurile legislative privind siguranța feroviară și drepturile călătorilor, deschiderea pieței și interoperabilitatea la nivelul Uniunii să fie transpuse cu succes în legislația națională;

93. salută eforturile Comisiei de a continua să investească resurse considerabile care să contribuie la îmbunătățirea procesului de pregătire a proiectelor;

94. îndeamnă Comisia să consulte experți externi în domeniul infrastructurilor feroviare în vederea unei mai bune evaluări a aspectelor tehnice ale proiectelor propuse, înainte ca acestea să fie aprobate în cadrul Fondului de coeziune;

95. subliniază necesitatea promovării unei pregătiri mai bune a proiectelor viitoare, în vederea reducerii riscului creșterii costurilor cauzate de factori neprevăzuți, cum ar fi condiții geografice neașteptat de dificile și cerințe de protecție a mediului;

96. constată că există uneori întârzieri în darea în folosință a infrastructurii; solicită Comisiei să coopereze mai strâns cu statele membre pentru a face îmbunătățirile necesare în acțiunile viitoare de planificare;

97. salută performanța reală pe tronsoanele destinate serviciilor de transport de mare viteză pentru călători, care se dovedește a fi în conformitate cu așteptările;

98. ia act de observațiile Curții de Conturi privind diverse complicații, inclusiv diferențe privind ecartamentul, forța de tracțiune, sistemele de control feroviar (de semnalizare), lungimea trenurilor și normele de funcționare; solicită Comisiei să ofere mai mult sprijin statelor membre pentru ca acestea să progreseze în ceea ce privește atenuarea acestor complicații, fapt care ar facilita o mai bună dezvoltare a legăturilor de transport transeuropene; subliniază că Uniunea trebuie să joace un rol important în promovarea interoperabilității rețelelor naționale, împreună cu un sprijin financiar eficient;

99. remarcă faptul că desemnarea coordonatorilor europeni a îmbunătățit considerabil implementarea proiectelor TEN-T prin concentrarea investițiilor și facilitarea dezvoltării proiectelor prioritare; invită Comisia să mențină rolul pe care îl joacă în prezent coordonatorii și să evalueze posibilitatea de a desemna mai mulți coordonatori pentru secțiunile proiectelor prioritare care se confruntă cu unele complicații notabile;

100. este de părere că responsabilitățile Agenției Executive TEN-T ar trebui extinse, sub aspectul intensificării controlului efectiv și al procedurii de evaluare cu privire la cofinanțarea proiectelor prioritare;

101. remarcă faptul că, după 2006, concentrarea cofinanțării TEN-T în punctele transfrontaliere s-a ameliorat, dar că mai sunt multe de realizat, inclusiv eliminarea blocajelor și completarea legăturilor lipsă;

102. subliniază faptul că toate problemele și chestiunile rămase trebuie evaluate în contextul pregătirii pentru revizuirea orientărilor referitoare la TEN-T;

103. invită Comisia să revizuiască politica TEN-T pentru a răspunde viitoarelor provocări legate de obiectivele privind schimbările climatice, continuarea procesului de creștere economică, coeziunea economică și socială;

Partea X: Raportul special nr. 9/2010 al Curții de Conturi intitulat "Cheltuielile UE din cadrul măsurilor structurale privind alimentarea cu apă pentru consumul casnic sunt efectuate în mod optim?"

104. subliniază faptul că apa și, îndeosebi, apa potabilă reprezintă o resursă naturală strategică care este supusă, la fel ca alte resurse naturale, unei presiuni din ce în ce mai mari în secolul 21 din cauza creșterii continue a cererii și, prin urmare, este sarcina și obligația Parlamentului să acorde o atenție deosebită protecției apei și utilizării raționale și cu prudență a acesteia, în vederea garantării unei calități bune a apei și a alimentării cu apă potabilă suficientă a populației aflate în continuă creștere și a viitoarelor generații;

105. salută recomandările constructive ale Curții de Conturi și invită statele membre ca, în momentul pregătirii programelor și proiectelor acestora pentru cofinanțare europeană, să acorde o atenție sporită gospodăririi integrate a apei, care este atât în beneficiul mediului, cât și al economiei, și să vizeze maximizarea valorii adăugate a intervenției Uniunii;

106. subliniază necesitatea unei examinări mai riguroase a proiectelor în etapa de depunere a cererilor pentru a preveni deficiențele; prin urmare, invită Comisia să continue să îmbunătățească utilizarea orientărilor și a listelor de verificare, furnizând criterii mai clare pentru evaluarea cererilor de subvenționare, pentru a spori eficacitatea și uniformitatea procedurilor și a rezultatelor acestora, precum și să asigure adoptarea de măsuri adecvate în cazul în care nu sunt furnizate informațiile sau nu se iau măsurile solicitate;

107. este șocat de concluzia Curții de Conturi conform căreia, deși anumite proiecte au fost încheiate cu câțiva ani înainte de efectuarea auditului, acestea nu erau funcționale din cauza lipsei de infrastructuri complementare; îndeamnă, prin urmare, statele membre să depună eforturi pentru a planifica mai bine proiectele în vederea prevenirii situațiilor în care infrastructuri scumpe, precum cele din sectorul alimentării cu apă, nu pot funcționa din cauza lipsei unor elemente de rețea;

108. de asemenea, invită statele membre să asigure o planificare mai bună prin elaborarea de evaluări cuprinzătoare privind nevoile și să se asigure că, pe cât posibil, investițiile sunt eficiente și rentabile, luând, de asemenea, în considerare posibilitatea recuperării costurilor de la utilizatori și a sporirii eficienței utilizării apei în vederea protejării resurselor de apă, dar și vizând sporirea eficienței utilizării apei și reducerea pierderilor;

109. solicită statelor membre să garanteze o coordonare mai bună și să implice mai multe părți interesate în procesul de planificare a proiectelor pentru a evita situațiile în care într-o municipalitate se fac investiții care vizează sporirea capacității de alimentare cu apă fără a se ține cont de consumul redus rezultat în urma altor investiții realizate în aceeași municipalitate sau situațiile în care se fac investiții într-un sistem de alimentare supramunicipal fără ca municipalitățile să își ia angajamentul să îl folosească;

Partea XI: Raportul special nr. 10/2010 al Curții de Conturi intitulat "Măsurile specifice în favoarea agriculturii din regiunile ultraperiferice și insulele mici din Marea Egee"

110. salută raportul Curții de Conturi, precum și răspunsurile Comisiei;

111. subscrie la recomandarea 1 a Curții de Conturi; recunoaște, în legătură cu articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 247/2006 al Consiliului din 30 ianuarie 2006 privind măsurile specifice din domeniul agriculturii în favoarea regiunilor ultraperiferice ale Uniunii [13], aplicabilitatea principiului subsidiarității în cazul elaborării unor programe care sunt în conformitate cu orientările stabilite de Comisie; este conștient de necesitatea de a se lua la nivel național măsuri adecvate conforme orientărilor stabilite; salută rolul Comisiei de determinare a conformității programelor cu legislația Uniunii și de coordonare cu autoritățile naționale în faza de programare, rol care include transmiterea de orientări statelor membre; subliniază în special importanța dezvoltării cooperării dintre Comisie și statele membre în vederea ameliorării indicatorilor de control și a eficienței;

112. subscrie la recomandarea 2 a Curții de Conturi; salută modificarea articolului corespunzător din Regulamentul (CE) nr. 247/2006, astfel cum a fost propusă de Comisie, pentru a facilita examinarea anuală realizată de statele membre;

113. subscrie la recomandarea 3 a Curții de Conturi; recunoaște aplicabilitatea principiului subsidiarității în cazul definirii măsurilor; constată că o implicare mai puternică a participanților la programe și o analiză economică mai detaliată în statele membre în cauză pot duce la îmbunătățirea măsurilor; subliniază că, la definirea măsurilor la nivel național, trebuie avute în vedere obiective durabile pentru a se evita o axare pe măsuri superficiale; consideră că în anumite regiuni sunt necesare ajutoare forfetare și ajutoare bazate exclusiv pe producție, dar solicită abordări durabile care să garanteze viabilitatea viitoare a agriculturii în regiunile respective;

114. subscrie la recomandarea 4 a Curții de Conturi; invită, în plus, statele membre să elaboreze orientări pentru indicatori de control comuni; este conștient că situațiile diferite în funcție de țară din cadrul programelor individuale îngreunează elaborarea unor indicatori de control valabili la nivelul întregii Uniuni; consideră totuși că indicatorii de control comuni sunt indispensabili pentru o dezvoltare durabilă a agriculturii și a zonelor rurale; salută consultările Comisiei cu statele membre în vederea definirii unor indicatori de control comuni care urmează să se aplice în cazul programelor începând cu 2011; consideră că aceste consultări reprezintă o abordare ce ar putea servi drept model și pentru alte domenii ce beneficiază de finanțare din partea Uniunii;

115. subscrie la recomandarea 5 a Curții de Conturi; salută propunerea Curții de Conturi de a reduce intervalul pentru evaluarea programelor la mai puțin de cinci ani; ia act de răspunsurile Comisiei la propunerea Curții de Conturi; propune, alături de Curtea de Conturi, să fie redus intervalul de evaluare de la cinci ani la un an, în mod independent de rapoartele anuale privind punerea în aplicare prezentate Comisiei de către statele membre; solicită, în plus, instituirea unui sistem de gestionare a informațiilor care să monitorizeze datele colectate de statele membre pe baza unor indicatori de control reprezentativi și care să ducă la o utilizare mai eficace și mai durabilă a ajutorului financiar;

116. solicită Comisiei să eficientizeze colaborarea cu statele membre; ia act de faptul că Comisia nu poate obliga niciun stat membru să pună în aplicare modificările propuse menite să sporească durabilitatea programelor; consideră că o implicare mai puternică a Comisiei în domeniul controlului ar duce la sporirea eficienței programelor;

117. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, Curții de Justiție a Uniunii Europene, Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

[1] JO L 69, 13.3.2009.

[2] JO C 308, 12.11.2010, p. 1.

[3] JO C 303, 9.11.2010, p. 1.

[4] JO C 308, 12.11.2010, p. 129.

[5] Texte adoptate, P7_TA(2011)0194 (a se vedea pagina 31 din prezentul Jurnal Oficial).

[6] JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

[7] Raportul special nr. 2/2010, răspunsul Comisiei la punctele 25-26: "Obiectivul acțiunii CNI a fost optimizarea infrastructurilor europene prin asigurarea unui sprijin limitat destinat dezvoltării unui număr restrâns de proiecte pentru noi infrastructuri în cazuri justificate corespunzător în care un astfel de sprijin ar putea avea un efect catalizator esențial sub raportul valorii adăugate europene."

[8] Raportul special nr. 6/2010, punctul 43.

[9] Raportul special nr. 6/2010, punctul 72.

[10] Raportul special nr. 6/2010, punctul 73.

[11] Raportul special nr. 6/2010, recomandarea 2.

[12] Raportul special nr. 6/2010, răspunsul Comisiei, punctul 58.

[13] JO L 42, 14.2.2006, p. 1.

--------------------------------------------------