[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 10.11.2010

COM(2010) 658 final

2010/0324 (NLE)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de stabilire, pentru anul 2011, a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește, aplicabile în apele UE și, pentru navele din UE, în apele din afara UE

EXPUNERE DE MOTIVE

1. Contextul propunerii |

Motivele și obiectivele propunerii În fiecare an, Consiliul de Miniștri are obligația să ia o decizie cu privire la posibilitățile de pescuit pentru stocurile de pește din Atlantic, din Marea Nordului și din zonele internaționale de pescuit la care participă navele Uniunii Europene. Ca număr de stocuri reglementate, acesta este principalul regulament de stabilire a posibilităților de pescuit. Împreună cu regulamentele care stabilesc posibilitățile de pescuit pentru Marea Baltică, Marea Neagră şi stocurile de adâncime (acestea din urmă fiind reglementate o dată la doi ani), acest regulament limitează exploatarea stocurilor la niveluri care trebuie să fie conforme cu obiectivele generale ale politicii comune în domeniul pescuitului. În acest sens, Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului[1] stabileşte obiectivele propunerilor anuale cu privire la limitarea capturilor şi a efortului de pescuit pentru a garanta că activităţile de pescuit desfăşurate în UE sunt ecologice şi durabile din punct de vedere economic şi social. Posibilităţile de pescuit fixate în aceste regulamente reflectă gradul de succes al politicii în ansamblu. Diferitele instrumente pe care Uniunea le utilizează pentru a atinge obiectivele PCP ar trebui să garanteze împreună o exploatare adecvată şi neexcesivă a resurselor fundamentale ale pescuitului european. O astfel de gestiune nu este numai rezultatul unor posibilităţi de pescuit limitate. Politica în materie de flotă şi controlul activităţilor de pescuit, pentru a cita numai două din celelalte domenii în care PCP elaborează regulat măsuri de reglementare, pot fi determinante în acest sens. Principala caracteristică a exercițiului anual de stabilire a posibilităților de pescuit este de fapt natura sa tranzitorie. Această caracteristică are la bază îndeosebi motive istorice, legate de modul în care PCP prevede împărțirea spațiului maritim și resursele aferente acestuia între flotele naționale ale UE. Pentru acest pact, încheiat la nivelul UE și temelie a PCP, este important ca procesul să fie actualizat în fiecare an. Totuşi, această frecvenţă anuală nu împiedică introducerea unor abordări de gestionare a resurselor pe termen lung. Uniunea a făcut progrese importante în acest sens, iar stocurile-cheie de interes comercial fac acum obiectul unor planuri de gestionare multianuale, care trebuie respectate atunci când se stabilesc TAC și plafoanele de efort anuale. Evaluarea generală arată că planurile multianuale funcționează, întrucât stocurile astfel reglementate obțin, în general, rezultate mai bune decât celelalte. O politică plină de sens, care să aibă într-adevăr șansa să își atingă obiectivele, nu poate fi implementată decât dintr-o perspectivă pe termen lung, mai ales într-o perioadă de criză. În acest context, Comisia a publicat acum cinci ani o comunicare în care evalua situația la care trebuie să se adapteze propunerile în materie de posibilităţi de pescuit. În acest an, comunicarea Comisiei referitoare la consultarea privind posibilităţile de pescuit pentru 2011 [COM(2010)241 final] aduce câteva veşti bune, întrucât situaţia unora dintre stocuri s-a ameliorat. Cu toate acestea, numeroase stocuri de pește fac încă obiectul unei recomandări de reducere la maximum sau de interzicere a capturilor. Multe stocuri se află în afara limitelor biologice de siguranță. În pofida măsurilor de conservare impuse în cadrul PCP, prea multe stocuri intră în aceste categorii vulnerabile și mult prea puține sunt cele care au cunoscut o ameliorare. Analiza confirmă că sunt necesare măsuri consolidate de conservare pentru stocurile de pește supraexploatate. Pentru 2011, în avizul Consiliului Internațional pentru Exploatarea Apelor Maritime (ICES) și a Consiliului științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP) s-a subliniat încă o dată situația gravă a resurselor halieutice din apele UE. În aviz se observă însă o ameliorare la nivelul anumitor stocuri importante, cum sunt cele de merluciu, de limbă-de-mare și de pește-pescar. Ca răspuns la cererea Comisiei, ICES a prezentat un aviz cu privire la strategia care trebuie adoptată pentru ca gestionarea resurselor să fie compatibilă cu obiectivele de randament maxim sustenabil (Maximum Sustainable Yield – MSY) fixate pentru 2015. Uniunea s-a angajat să atingă acest obiectiv când a subscris la concluziile Reuniunii la nivel mondial privind dezvoltarea durabilă desfășurate la Johannesburg în 2002 și la planul de implementare aferent. |

Contextul general Stabilirea și repartizarea posibilităților de pescuit intră în sfera competenței exclusive a Uniunii. Obligațiile UE în ceea ce privește exploatarea durabilă a resurselor acvatice vii decurg din obligațiile prevăzute la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002. Posibilitățile de pescuit stabilite de Uniune pentru stocurile transzonale și stocurile cu migraţiune importantă trebuie să fie conforme cu acordurile internaționale, printre altele cu Acordul Organizației Națiunilor Unite din 1995 privind conservarea și gestionarea populațiilor transzonale de pești și a rezervelor de pești mari migratori. Prezenta propunere transpune în legislația UE măsurile de conservare convenite de Uniune și partenerii săi internaționali în privința respectivelor stocuri, atunci când acestea se traduc în posibilități de pescuit, indiferent dacă este vorba de limite de captură sau de limite ale efortului de pescuit. În ceea ce privește stocurile a căror gestionare revine exclusiv Uniunii, posibilitățile de pescuit propuse iau în calcul avizele științifice primite de Comisie cu privire la situația stocurilor, în funcție de care se stabilesc limite de captură care corespund planurilor multianuale de gestionare. Pentru stocurile care nu fac obiectul acestor planuri, TAC propuse iau în calcul avizele științifice conform Comunicării [COM(2010)241 final]. Comunicarea expune într-adevăr o serie de posibilităţi de gestionare considerate adecvate pentru fiecare dintre diversele scenarii care pot rezulta din avizele ştiinţifice, în funcţie de situaţia stocurilor (de la „exploatat în mod durabil” şi până la „epuizat”) sau de tendinţele observate, dacă nu este posibil să se facă o estimare exactă pe baza datelor disponibile. Stocurile sunt împărţite în categorii. Regulile care trebuie urmate pentru a stabili limitele de captură/efort sunt atribuite fiecăreia dintre aceste categorii. Avizele ştiinţifice au la bază în principal datele disponibile. Numai stocurile pentru care există date suficiente și fiabile pot fi evaluate pentru a emite estimări legate de dimensiunea lor și previziuni cu privire la modul în care vor reacționa la diversele scenarii de exploatare (așa-numitele „tabele de opțiuni de captură”). Dar acesta este cazul unui număr limitat de stocuri reglementate. Pentru restul stocurilor, gestionarea trebuie să se bazeze pe tendinţele observate cu ajutorul unor indicatori precum capturile raportate, care sunt mai mult sau mai puţin fiabili. În unele cazuri, lipsa de date fiabile împiedică oamenii de ştiinţă să emită avize chiar şi în ceea ce priveşte tendinţele. În toate aceste cazuri, Consiliul trebuie să stabilească posibilităţile de pescuit pe baza abordării de precauţie, punând astfel în aplicare măsuri de conservare. Această abordare este uneori greu de urmat, date fiind diversele interese aflate în joc. Cu toate acestea, Comisia are obligația să prezinte propuneri în conformitate cu acest principiu. Este esențial mai ales să aplice strict regula conform căreia nu trebuie să se înregistreze nicio creştere a presiunii exercitate de pescuit cu excepţia cazului în care avizele științifice arată că această creștere poate avea loc fără a afecta stocul în cauză. |

Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii Dispozițiile existente în domeniul propunerii sunt aplicabile până la 31 decembrie 2010, cu excepția anumitor limitări ale eforturilor de pescuit care sunt aplicabile până la 31 ianuarie 2011. |

Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii Măsurile propuse sunt concepute în conformitate cu obiectivele și normele politicii comune în domeniul pescuitului și cu politica de dezvoltare durabilă a Uniunii. |

2. Consultarea părților interesate și evaluarea impactului |

Consultarea părților interesate |

Metodele de consultare, principalele sectoare vizate și profilul general al respondenților Propunerea ia în considerare consultările desfășurate în cadrul Comitetului consultativ pentru pescuit și acvacultură (CCPA este format din delegați ai organizațiilor profesionale reprezentând sectorul de producție, industria de prelucrare și societățile de comercializare a produselor de pescuit și acvacultură, precum și din reprezentanți ai organizațiilor neprofesionale active în domeniul protecției mediului și al dezvoltării, care reprezintă interesele consumatorilor), precum și în cadrul consiliilor consultative regionale (CCR) care manifestă interes față de activitățile de pescuit vizate de propunere. Consultările s-au desfășurat pe baza comunicării Comisiei către Consiliu și către Parlamentul European referitoare la îmbunătățirea consultării în materie de gestionare a pescuitului comunitar [COM(2006)246 final], care stabilește principiile de bază ale așa-numitului proces de „anticipare”. În acest context, Comisia a elaborat patru documente de consultare pe marginea unor subiecte specifice legate de prezenta propunere, și anume: gestionarea structurată pe baza unor criterii spațiale a stocurilor de langustină din zona VII; separarea zonelor cu TAC pentru cambulă de Baltica în diviziunile VIId și VIIe; gestionarea efortului în zona VIIfg: o abordare ecosistemică; decizii de gestionare pentru soluționarea incertitudinilor legate de stocurile din categoria 11. În primele două documente sunt dezbătute ajustările tehnice pentru punerea în aplicare spațială a limitelor de captură și calculele necesare pentru a stabili, în consecinţă, partea din cote a statelor membre. Al treilea document discută introducerea unui plafon de efort ca răspuns la avizul general cu privire la îngheţarea sau reducerea efortului de pescuit pentru stocurile din marea Celtică. Ultimul document dezbate o posibilă abordare în ceea ce privește luarea deciziilor referitoare la stocurile pentru care nu se pot emite avize din lipsă de date adecvate și este discutat în vederea unei propuneri pentru 2012, deoarece implementarea abordării propuse va trebui în primul rând supusă atenţiei comunităţii ştiinţifice în prima jumătate a anului 2011 în vederea unui aviz. Aceste documente anticipative au fost prezentate statelor membre şi transmise şi CCR, pentru a le da ocazia să formuleze observaţii. La 14 octombrie, Comisia a organizat o reuniune comună cu CCPA şi cu CCR, precedată de un seminar deschis (la care au participat statele membre, membri ai Parlamentului European, experți în domeniul pescuitului, părți interesate, presa și publicul) organizat la 14 septembrie, la care au fost prezentate și discutate rezultatele avizelor științifice și principalele consecințe ale acestora. Procesul de consultare s-a bazat, de asemenea, pe comunicarea Comisiei referitoare la consultarea privind posibilitățile de pescuit pentru 2011 [COM(2010)241 final], care expune, în așteptarea avizelor științifice pentru 2011 asupra situației stocurilor, punctele de vedere și intenţiile Comisiei în ceea ce privește propunerile sale în materie de posibilităţi de pescuit. |

Sinteza răspunsurilor și modul în care acestea au fost luate în considerare Deși procesul de anticipare se axează în principal pe aspecte tehnice, reacția la consultarea lansată de Comisie cu privire la posibilitățile de pescuit reflectă opiniile statelor membre și ale părților interesate asupra evaluării efectuate de Comisie în ceea ce privește situația resurselor și modul în care acestea pot fi gestionate cel mai bine. În acest sens, patru state membre şi patru consilii consultative regionale și-au exprimat opinia ca răspuns la comunicarea Comisiei. Observațiile formulate de fiecare din cele patru CCR se pot rezuma după cum urmează: CCR pentru apele de sud-vest: Sprijină obiectivul MSY şi regretă că Comisia nu a acţionat mai devreme în această direcţie. Consideră că acest obiectiv trebuie aplicat într-un context piscicol ecosistemic mixt. Regretă însă că această abordare va conduce la reduceri de TAC mai mari pentru stocurile din categoriile 2 şi 3. În ceea ce priveşte delegarea, către statele membre, a deciziilor legate de TAC pentru un singur stat membru, CCR pentru apele de sud-vest consideră că ar trebui creat un mecanism de consultare a sectorului, nu doar o simplă delegare a statelor membre. Este în favoarea planurilor multianuale, dar acestea ar trebui să includă și măsuri tehnice, limitări ale capacităţilor şi ale efortului etc. şi să fie dezvoltate într-un cadru regional. Subliniază problema lipsei de informaţii ştiinţifice. Pune sub semnul întrebării datele referitoare la efortul de pescuit pentru stocul de bacalier albastru. Se opune trecerii la niveluri medii de captură pentru categoriile 6 şi 9. CCR pentru apele de nord-vest: Observă obligaţia legală a UE de a atinge obiectivul MSY. Cu toate acestea, ţinând seama de incertitudinile ştiinţifice şi de lipsa datelor, Comisia va fi nevoită să se orienteze, în opţiunile sale, către abordarea de precauţie. Ca şi consiliul consultativ regional pentru apele de sud-vest, el se teme că acest lucru va conduce la reduceri de TAC mai mari decât în anii precedenţi pentru stocurile din categoriile 2 şi 3. Membrii din sector ai CCR recunosc că este practic imposibil să se facă o evaluare a efectelor socioeconomice pe care le-ar avea propunerile pentru 2011 elaborate, conform noului principiu, pentru fiecare stoc asupra tuturor zonelor de pescuit. Membrii subliniază totuși că o astfel de evaluare ar trebui făcută înainte să se impună o schimbare semnificativă în orientarea politicii aplicate. În ceea ce privește gestionarea Mării Celtice, CCR pentru apele de nord-vest este mai degrabă în favoarea unui plafon al capacității de pescuit decât în favoarea unui plafon al efortului de pescuit. În ceea ce privește gestionarea cambulei de Baltica în subdiviziunile VIId și VIIe, el nu este de acord cu divizarea TAC propusă, din motive legate de amestecarea celor două stocuri, și consideră că statele membre implicate în aceste sectoare sunt cele mai în măsură să gestioneze TAC pentru a-și atinge obiectivele de dezvoltare durabilă. CCR pentru apele de nord-vest propune elaborarea unui plan integrat de gestionare a pescuitului de langustină în zona VIIa, care să vizeze și conservarea stocurilor de putasu și de limbă-de-mare, care sunt în general capturi accidentale în aceste zone. CCR pentru stocurile pelagice: Ar fi dorit ca Comisia să prezinte o imagine mai pozitivă a stocurilor pelagice. Sprijină cadrul MSY al ICES. Ar fi dorit să se recunoască faptul că TAC pentru speciile pelagice sunt stabilite pe baza avizelor științifice. Dorește în continuare o ameliorare a calității datelor. Ar dori să se elaboreze un plan pe termen lung pentru stocul de hering din vestul mării Baltice. Regretă întârzierea în adoptarea planului multianual pentru stavridul negru din vest. Observă necesitatea unui proces de revizuire a estimărilor referitoare la ratele mortalității cauzate de pescuit în conformitate cu MSY (Fmsy). Regretă lipsa analizelor sociale şi economice. CCR pentru Marea Nordului Preferă o abordare care să aibă în vedere mai multe specii, bazată pe ecosistem. Se opune reducerii de 25% pentru stocurile din categoriile 2 și 10 și recomandă o reducere de numai 15%. Consideră că e mai bine să se păstreze o anumită flexibilitate, decât să se treacă la Fmsy (nivelul maxim de randament sustenabil al pescuitului ) în patru etape până în 2015. Îşi exprimă îngrijorarea faţă de numărul mare de stocuri pentru care există date insuficiente şi încurajează utilizarea informaţiilor provenite de la pescari. Afirmă că reducerile continue ale efortului de pescuit conduc la aruncarea peștilor înapoi în mare. Regretă lipsa unor analize sociale şi economice pentru deciziile adoptate în cursul anului. Ar dori ca toate iniţiativele vizând delegarea de responsabilităţi să includă şi părţile interesate. Adaugă o clarificare cu privire la plafoanele de efort pentru speciile de adâncime, indicând că plafoanele sunt stabilite în funcţie de istoricul fiecărui stat membru separat. Se opune reducerilor pentru stocurile din categoria 11. * * * Părţile interesate insistă asupra principiului conform căruia orice modificare a TAC și a cotelor anuale trebuie să se realizeze progresiv, pentru a reduce la minimum perturbarea pe termen scurt a activităților economice. După cum reiese din explicaţia detaliată a propunerii în cele ce urmează, principiul adaptării și limitării progresive a modificărilor anuale ale posibilităților de pescuit a fost inclus în propunere ori de câte ori acest lucru a putut fi realizat fără a cauza deteriorarea situației resurselor vulnerabile. De asemenea, părțile interesate au reacționat și cu privire la obiectivul de reconstituire a stocurilor până la nivelul maxim de randament sustenabil conform angajamentului pe care Uniunea și l-a asumat la Reuniunea la nivel mondial privind dezvoltarea durabilă desfășurată la Johannesburg în 2002. Părțile interesate sunt în general de acord cu obiectivul, dar regretă că urmărirea progresivă a acestui obiectiv până în 2015 s-ar putea dovedi dureroasă pentru sector, întrucât nu au mai rămas decât 5 ani pentru a acționa. Părțile estimează că ajustările necesare le vor reduce așteptările în materie de capturi pentru stocurile care se află într-o stare de conservare relativ satisfăcătoare. Într-adevăr, pentru astfel de stocuri, obiectivul MSY poate să necesite reducerea capturilor pentru a maximiza avantajele care decurg din buna lor stare, în comparație cu alte niveluri de captură care urmăresc doar menținerea stocurilor în limitele biologice de siguranță. Pentru stocurile în privința cărora baza tehnică este suficientă pentru a continua această strategie, abordarea urmată a fost cea sugerată de ICES, care propune într-adevăr o abordare progresivă pentru a atinge obiectivul MSY, dar prevede aplicarea unor măsuri suplimentare de salvgardare în privința stocurilor care se află la niveluri scăzute. Concretizarea opiniilor CCR în ceea ce privește stocurile care se află într-o stare relativ satisfăcătoare ar însemna să se renunţe la obiectivul de la Johannesburg tocmai pentru resursele pentru care acest obiectiv pare cel mai fezabil. Părțile interesate sunt în principal de acord în ceea ce privește necesitatea de a delega responsabilități sectorului. Toate răspunsurile subliniază nevoia unor date de calitate mai bună și propun ca sectorul pescuitului să joace un rol mai activ în furnizarea de informaţii oamenilor de ştiinţă. Delegarea de responsabilităţi presupune însă asumarea consecinţelor lipsei de acţiune. Astfel de consecinţe sunt clar indicate de evoluţia situaţiei stocurilor. Dacă situaţia nu se ameliorează, posibilităţile de pescuit trebuie să rămână la un nivel scăzut sau chiar să fie reduse în continuare. |

Obținerea și utilizarea expertizei |

Domenii științifice/de expertiză vizate Biologia și economia pescuitului. |

Metodologia utilizată Comisia a consultat ICES, un organism ştiinţific internaţional independent, şi a organizat reuniunea plenară a CSTEP. Avizele ICES se bazează pe un cadru de evaluare elaborat de ICES şi utilizat în conformitate cu solicitările clienţilor săi, printre care figurează şi Comisia. CSTEP formulează avize ca urmare a mandatului primit de la Comisie. |

Principalele organizații consultate/principalii experți consultați - Consiliul Internațional pentru Exploatarea Apelor Maritime (ICES). - Consiliul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP). |

Sinteza avizelor primite și luate în considerare Pentru prima dată în 2010, ICES a propus în avizul său trei opţiuni legate de: aplicarea „abordării de precauţie”, prin care se asigură continuitatea istorică; aplicarea imediată a cadrului MSY al ICES; aplicarea progresivă a cadrului MSY al ICES, care va conduce la aplicarea integrală a acestuia până în 2015 (conform celor stabilite la Reuniunea la nivel mondial de la Johannesburg). Aceste opţiuni sunt prezentate în completarea informaţiilor necesare pentru a aplica regulile expuse în Comunicarea COM(2010)241 final, inclusiv trecerea progresivă de la rata actuală a mortalităţii cauzate de pescuit la rate conforme cu randamentul maxim sustenabil (Fmsy) până în 2015. Pe zone, punctele cele mai importante care reies din avizul primit pot fi rezumate după cum urmează: Marea Nordului, Skagerrak şi Kattegat [zonele ICES IIa (ape UE), III, IV] Posibilitatea unor mici creşteri pentru stocurile de cambulă de Baltica. Sunt necesare mici reduceri pentru stocurile de limbă-de-mare, hering, langustină, eglefin, merlan şi cod saithe. Rata mortalității la cod este în creștere din 2007, iar stocul se află încă sub punctul limită de referință pentru biomasă, chiar cu aplicarea măsurilor de reducere a numărului de pești aruncați înapoi în mare. Capturile estimate sunt aproximativ de trei ori mai mari decât cota. Heringul şi eglefinul sunt în continuare pescuiţi conform MSY. Apele la vest de Scoţia şi la nord de Irlanda (zona ICES VI) Activităţile de pescuit demersal desfăşurate în această zonă aproape au epuizat stocul de păstrăv argintiu şi se axează în prezent pe langustină, peşte-pescar şi cardină. Pește-pescar: Noi studii arată înregistrarea unei scăderi în abundenţă după 2007 şi de biomasă după 2009, ceea ce indică nevoia aplicării categoriei 7 şi a unei reduceri de 15% a TAC. Situaţia păstrăvului argintiu rămâne problematică. În ciuda noilor măsuri tehnice (foarte contestate) aplicate în vestul Scoţiei, numărul de eglefini aruncaţi înapoi în mare se ridica încă la 66% în 2009. Eglefinul se află încă mult sub Blim, stocul de merlan este aproape epuizat, stocul de cod arată o creştere foarte mică, dar şi el se află încă mult sub Blim. Avizul privind langustina este din nou restrictiv şi implică o reducere de 15%. Baza de cunoştinţe este săracă, din cauza declaraţiilor de captură nefiabile. Planul pentru cod implică o reducere suplimentară de 25% a TAC şi a efortului. Marea Irlandei (zona ICES VIIa) Situaţia rămâne neschimbată faţă de anul trecut. Există probleme constante cu declaraţiile de captură. Nu s-a găsit nicio soluţie la problema epuizării stocurilor de merlan sau de limbă-de-mare. Planul pentru cod implică cel puţin o reducere suplimentară de 25% a TAC şi a efortului. Toate stocurile sunt epuizate, cu excepţia celor de cambulă de Baltica şi de hering. Este necesar să se ia în considerare o evaluare aprofundată a stocurilor din această zonă. Marea Celtică (zona ICES VIIb - k) Starea gravă a stocului de langustină din Porcupine Bank a fost confirmată, dar închiderea sezonieră aplicată în 2010 pare să fi condus la rezultate încurajatoare. Rata de aruncare înapoi în mare a langustinei este estimată la 20 – 25%. Evaluarea şi avizul pentru limba-de-mare din zona VIIe au fost restabilite: planul multianual este din nou operaţional. Este posibilă o creştere a TAC pentru peştele-pescar, însă această recomandare nu ia în calcul creşterea deja aprobată anul trecut de Consiliu. Golful Biscaya și zona iberico-atlantică Stocul de hamsie din apele din vestul Peninsulei Iberice dă semne de diminuare. Este posibilă o creştere a TAC pentru peştele-pescar. Aplicarea planului pentru bacalierul albastru nu a avut succes: mortalitatea cauzată de pescuit nu a scăzut, iar TAC au fost depăşite. Mică scădere a TAC pentru cardine. Langustină: diminuare cu 10% în zonele VIII şi IXa; situaţie neschimbată în zona VIIIab. Pentru limba-de-mare din Golful Biscaya este necesară o scădere a TAC. Stocuri de adâncime (toate zonele) Unii indicatori de abundenţă arată o tendință ascendentă pentru mihalțul-de-mare, brosme şi mihalțul-de-mare albastru, dar din informaţiile disponibile nu se pot desprinde concluzii cu privire la dimensiunea stocurilor. Oamenii de știință continuă să recomande limitarea efortului ca instrument principal de gestionare, precum și continuarea sau intensificarea măsurilor destinate să împiedice epuizarea grupărilor locale de anumite specii (pionul portocaliu, mihalțul-de-mare albastru). |

CSTEP confirmă și, în anumite cazuri, dezvoltă avizul ICES. |

Mijloacele utilizate pentru a face publice avizele experților După adoptarea oficială de către Comisie, toate rapoartele CSTEP sunt disponibile la adresa de internet a Direcției Generale Afaceri Maritime și Pescuit. Toate rapoartele ICES sunt disponibile pe site-ul său. |

Evaluarea impactului Regulamentul de stabilire a posibilităților de pescuit nu mai este un instrument care permite Consiliului să adopte singur pachete de măsuri complexe și trebuie să se limiteze la domeniile prevăzute la articolul 43 alineatul (3) din TFUE. Prin urmare, este bine adaptat la o abordare bazată pe gestionarea în funcție de rezultate. Dacă politica, în ansamblul ei, funcționează mai bine, atunci posibilitățile anuale de pescuit se vor îmbunătăți. Aici se numără mai ales gestionarea flotei, sprijinul structural, controlul și executarea, reglementarea piețelor și integrarea instrumentelor de gestionare într-o politică maritimă globală. Continuă însă să fie necesară utilizarea acestui instrument pentru a efectua ajustările indispensabile pentru conservarea resurselor de bază ale sectorului european al pescuitului și ale industriei de prelucrare şi pentru prevenirea sau corectarea efectelor negative ale unei mortalităţi prea ridicate asupra mediului marin. Uniunea a adoptat o serie de planuri multianuale de gestionare a stocurilor de importantă economică majoră, printre care cele de merluciu, de cod sau de pești plați. Înainte să fie adoptate, aceste planuri trebuie să facă obiectul unei evaluări a impactului. Odată în vigoare, planurile stabilesc nivelurile TAC care trebuie fixate pentru un anumit an pentru a-și atinge obiectivele pe termen lung. Comisia are obligația să își elaboreze propunerea de TAC conform acestor planuri. Drept urmare, numeroase TAC esențiale incluse în propunere sunt rezultatul evaluării impactului efectuate pentru planul care stă la baza acestora. În rest, chiar și pentru stocurile pentru care nu s-au elaborat planuri multianuale, propunerea încearcă să evite abordările pe termen scurt în favoarea deciziilor pe termen mai lung în vederea promovării durabilității. În multe cazuri, acest lucru permite o reducere mai progresivă a posibilităților de pescuit. În consecință, TAC reduse pe termen scurt vor conduce, pe măsură ce stocurile supraexploatate se refac, la posibilități de capturare mai mari. Se estimează că efectele pe termen mediu și chiar lung ale abordării vor consta în reducerea impactului asupra mediului, ca o consecință a diminuării efortului de pescuit, în scăderea numărului de nave și/sau a efortului de pescuit mediu per navă în ceea ce privește capturile și în stabilizarea sau creșterea cantităților debarcate. |

3. Elementele juridice ale propunerii |

Rezumatul acțiunii propuse Propunerea stabilește limite de captură și limite ale efortului de pescuit aplicabile activităților de pescuit în UE, precum și celor internaționale la care participă navele din UE, în scopul îndeplinirii obiectivului politicii comune în domeniul pescuitului de a garanta o exploatare a resurselor halieutice ale Uniunii durabilă din punct de vedere biologic, economic și social. |

Temeiul juridic Articolul 43 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. |

Principiul subsidiarității Propunerea este de competența exclusivă a Uniunii, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (d) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică. |

Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive. |

Politica comună în domeniul pescuitului este o politică comună. În conformitate cu articolul 43 alineatul (3) din TFUE, Consiliului îi revine obligația de a adopta măsuri în ceea ce privește stabilirea și repartizarea posibilităților de pescuit. Regulamentul Consiliului propus alocă posibilități de pescuit statelor membre. În conformitate cu articolul 20 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, statele membre au, la rândul lor, libertatea de a repartiza aceste posibilități între regiuni și operatori, după cum consideră adecvat. Prin urmare, statele membre au o libertate mare de manevră în luarea deciziilor legate de modelul socioeconomic pe care îl aleg pentru exploatarea posibilităților de pescuit care le sunt alocate. |

Propunerea nu are noi implicații financiare pentru statele membre. Prezentul Regulamentul este adoptat anual de Consiliu, iar mijloacele publice și private de punere în aplicare a acestuia există deja. |

Alegerea instrumentelor |

Instrumente propuse: regulament. |

Prezentul document este o propunere de gestionare a activităților de pescuit în baza articolului 43 alineatul (3) din TFUE și în conformitate cu articolul 20 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului. |

4. Implicațiile bugetare |

Propunerea nu are implicații asupra bugetului UE. |

5. Informații suplimentare |

Simplificare |

Propunerea vizează simplificarea procedurilor administrative din sarcina autorităților publice (ale UE sau naționale), în special în ceea ce privește cerințele referitoare la gestionarea efortului de pescuit. |

Clauza de reexaminare/revizuire/caducitate |

Întrucât propunerea se referă la un regulament anual pentru anul 2011, aceasta nu conține o clauză de revizuire. |

Explicarea detaliată a propunerii Tratatul de la Lisabona prevede codecizia ca fiind procedura ordinară de luare a deciziilor pentru domeniile care țin de PCP. La articolul 43 alineatul (3) din Tratat este prevăzută o excepție referitoare la măsurile „privind stabilirea și repartizarea posibilităților de pescuit”. Aceste măsuri trebuie adoptate de Consiliu, la propunerea Comisiei, fără implicarea Parlamentului. Prin urmare, propunerea se limitează la stabilirea și repartizarea posibilităţilor de pescuit şi la condiţiile legate, din punct de vedere funcţional, de utilizarea acestor posibilităţi. În ceea ce privește limitările de captură și gestionarea efortului de pescuit, propunerea respectă principiile așa-numitului proces de „anticipare” (front-loading) enunțate în Comunicarea Comisiei către Consiliu și către Parlamentul European referitoare la îmbunătățirea consultării în materie de gestionare a pescuitului comunitar [COM(2006)246 final], precum și în Comunicarea Comisiei către Consiliu privind posibilitățile de pescuit pentru 2011 [COM(2010)241 final], care expune, în așteptarea avizelor științifice pentru 2011 asupra situaţiei stocurilor, punctele de vedere și intențiile Comisiei în ceea ce priveşte propunerile sale în materie de posibilități de pescuit. Conform acestei comunicări, în cazul unui număr tot mai mare de stocuri, cum sunt cele de merluciu, limbă-de-mare, cambulă de Baltica și langustină, posibilitățile de pescuit s-au stabilit pe baza regulilor prevăzute în planurile multianuale corespunzătoare. În cazul stocurilor pentru care s-au propus noi planuri multianuale (stocurile vestice de stavrid negru), precum și în cazul celor pentru care Consiliul și Comisia s-au angajat, printr-o declarație adoptată la Consiliul din decembrie 2009 (stocurile de hering din Marea Celtică și cele de eglefin din zonele Vb și VIa), propunerea respectă regulile prevăzute de acestea. Trebuie subliniată situaţia specială a stocurilor de cod. În apele vestice (Marea Irlandei, apele din vestul Scoţiei şi Kattegat), aceste stocuri se află sub pragul de 5% al biomasei virgine şi, prin urmare, sunt în pragul colapsului. Împreună cu stocurile prezente în Marea Nordului, Skagerrak şi estul Canalului Mânecii, aceste stocuri fac obiectul unui plan multianual de gestionare [Regulamentul (CE) nr. 1342/2008 din 18 decembrie 2008], care, conform opiniei științifice, nu este aplicat corespunzător. În loc să se îmbunătăţească, situaţia stocurilor continuă să se deterioreze. Se estimează că numărul capturilor depăşeşte cu mult nivelurile autorizate, semn al lipsei unui control adecvat al activităţilor de pescuit şi a unor date fiabile, inclusiv în ceea ce priveşte aruncările înapoi în mare. Pentru trei stocuri din Marea Irlandei, apele din vestul Scoției și Kattegat, rezultatul este, încă o dată, o lipsă acută de date și absența oricărui semn de inversare a tendințelor care au adus aceste stocuri în situația de epuizare în care se află în prezent. În ceea ce privește codul din Marea Nordului, situația trebuie discutată cu Norvegia, întrucât stocul de cod este un stoc comun. Totuși, pentru stocurile aflate în responsabilitatea exclusivă Uniunii, articolul 10 alineatul (2) din planul de gestionare prevede obligația Consiliului de a adopta măsuri mai stricte decât cele aplicabile în mod normal dacă CSTEP indică, în avizul său, că stocurile nu se refac corespunzător. În avizul primit există suficiente informații pentru a concluziona că această dispoziție se poate aplica, după cum menționează în mod expres chiar ICES și CSTEP. Pare adecvat ca pescuitul acestor stocuri să fie suprimat progresiv, dat fiind colapsul în care se află. Propunerea stabileşte astfel o reducere cu 50% a TAC, şi nu cu 25% cum ar fi fost cazul în mod normal. Reducerea de 25% a efortului se va aplica în orice caz. Prin urmare, pentru sezonul de pescuit 2012, se va propune un TAC egal cu zero. În paralel, Comisia va solicita statelor membre să ia măsurile necesare pentru a controla cu rigurozitate punerea în aplicare a acestor măsuri. În plus, propunerea este coerentă şi cu Comunicarea Comisiei către Consiliu și către Parlamentul European privind aplicarea principiului durabilității în activitățile de pescuit din Uniunea Europeană prin intermediul randamentului maxim durabil [COM(2006)360 final], prin faptul că posibilităţile de pescuit propuse nu conduc la creșterea mortalității cauzate de pescuit la nivelul stocurilor respective. O astfel de creștere ar fi contrară angajamentului pe care Uniunea Europeană și statele membre şi l-au luat în cadrul Reuniunii la nivel mondial privind dezvoltarea durabilă de la Johannesburg de a menține sau de a readuce stocurile la niveluri care să permită obţinerea randamentului maxim durabil (MSY), cu scopul de a atinge aceste obiective urgent şi, dacă este posibil, până în anul 2015, pentru stocurile epuizate. În ceea ce priveşte posibilitatea introdusă anul trecut cu privire la capturile suplimentare de cod de până la 5% peste cota alocată pescuitului de cod cu evidențe complete, ea rămâne în prezenta propunere, dar între paranteze, deoarece trebuie să facă obiectul unui acord cu Norvegia. Orice inițiative de acest gen trebuie, în orice caz, să fie supuse unei evaluări științifice ex-ante efectuate mai ales de CSTEP. În această bază, propunerea prevede un stimulent sub forma unei cote de captură pentru TAC aplicabil stocului de limbă-de-mare din zona VIIe. Propunerea cuprinde limitări ale capturilor convenite în contextul anumitor organizații regionale de gestionare a pescuitului. Limitarea capturilor și alte recomandări din partea Organizației regionale pentru gestionarea pescuitului în sudul Pacificului (SPRFMO), a Comisiei pentru conservarea tonului roșu din sud (CCSBT), a Comisiei pentru conservarea resurselor marine vii ale Antarcticii (CCAMLR), a Comisiei pentru pescuitul în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC), a Organizației de Pescuit în Atlanticul de Sud-Est (SEAFO), a Convenției privind pescuitul în Pacificul Central și de Vest (WCPFC), a Comisiei tonului din Oceanul Indian (IOTC) şi a Comisiei internaționale pentru conservarea tonului de Atlantic (ICCAT) vor fi formulate după reuniunile anuale ale acestor organizații în perioada octombrie - decembrie 2010. TAC pentru stocurile din apele din Groenlanda, precum și pentru stocurile utilizate împreună cu Norvegia și cu Insulele Feroe nu sunt disponibile deocamdată, în așteptarea concluziilor consultărilor care vor avea loc în noiembrie și decembrie 2010. Prin urmare, aceste TAC sunt prezentate pro memoria (pm). În ceea ce privește gestionarea efortului de pescuit, pentru pescuitul de cod se aplică, din 2009, un sistem bazat pe kilowați/zile, care va continua să se aplice și în 2011. În ceea ce privește gestionarea efortului de pescuit pentru stocurile de limbă-de-mare din vestul Canalului Mânecii și pentru stocurile de bacalier albastru și de langustină, sistemul de gestionare a zilelor pe mare pe tip de navă având un istoric în respectiva activitate de pescuit va continua să se aplice și în 2011, însă regulamentul propus va permite în continuare statelor membre să aplice un sistem bazat pe kilowați/zile pentru a utiliza mai eficient posibilitățile de pescuit și pentru a stimula practicile de conservare în acord cu sectorul pescuitului. În ceea ce priveşte în mod special regulile aplicabile efortului de pescuit pentru bacalierul albastru şi langustină, propunerea va raționaliza sistemul pentru a stabili plafoanele de efort corespunzătoare fiecărui stat membru. Începând din 2011, cifra fixată pentru fiecare stat membru va fi prevăzută în regulament. Astfel, procesul de realocare a zilelor pe mare recuperate de la navele dezmembrate din acest sector de pescuit va fi mai transparent şi se va traduce în cifre concrete pentru fiecare stat membru în funcție de activitatea sa de dezmembrare. Efortul de pescuit maxim admisibil stabilit pentru diferitele stocuri din anexa II, indiferent dacă este măsurat în zile pe mare pe tip de navă sau în kilowați/zile pe grup de efort, este indicat în prezent provizoriu şi ar putea fi nevoie să fie actualizat în lumina avizului final al CSTEP adoptat la reuniunea sa plenară din noiembrie 2010. Metodologia de stabilire a efortului final de pescuit de uvă în apele UE din zonele IIa, IIIa și IV se află, de asemenea, în curs de examinare. Propunerea pentru 2011 cuprinde pentru prima dată măsuri cu privire la limitarea efortului de pescuit în Marea Celtică. Aceste măsuri constau în stabilirea unui plafon al efortului de pescuit în această zonă, care să se aplice tuturor activităţilor de pescuit, indiferent de natura stocurilor. Se propune ca plafonul să corespundă unei reduceri cu 10% a nivelurilor de efort înregistrate în anul de referință 2007. Acest an de referință a fost ales pentru a nu penaliza statele membre care au aplicat reduceri în ultimii ani faţă de cele care, în aceeaşi perioadă, au ridicat nivelul efortului de pescuit în această zonă. Măsura se justifică prin faptul că opinia ştiinţifică pentru majoritatea stocurilor din această zonă recomandă reducerea sau stabilizarea efortului de pescuit. Dată fiind natura mixtă a acestor activităţi de pescuit, este necesar să se aplice o măsură generală de plafonare care să fie mai simplu de aplicat şi de urmărit. Această măsură s-ar aplica subdiviziunilor f şi g ale zonei ICES VII, unde se înregistrează cel mai mare efort de pescuit. Impactul estimat asupra flotei este neglijabil, întrucât măsura ar trebui să stabilizeze situaţia actuală din zonele de pescuit. În ceea ce priveşte stocurile, ar fi bine să se împiedice devierea efortului către această zonă dinspre regiunile vecine unde stocurile sunt afectate şi mai grav, cum este, de exemplu, Marea Irlandei (subdiviziunea VIIa). În ceea ce privește gestionarea efortului pentru stocurile de adâncime, Comisia pentru pescuitul în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC) recomandase în 2002 o înghețare a efortului timp de doi ani. Prin urmare, efortul maxim admis a fost redus progresiv prin intermediul unei convenții anuale a NEAFC și prin transpunerea de către Consiliu, atingând, în 2008 și 2009, un nivel de 75% și respectiv 65% din efortul de pescuit înregistrat în anul de referință 2003. Pentru anii 2010, 2011 și 2012, NEAFC a recomandat menținerea plafonului efortului de pescuit la cel mult 65%. Este necesară limitarea în continuare a efortului de pescuit atât în vederea îndeplinirii obligațiilor internaționale ale UE, cât și în vederea protejării stocurilor care, conform semnalelor transmise de ICES de mai mulți ani, sunt deosebit de fragile și necesită o protecție urgentă din cauza potențialului reproductiv extrem de scăzut. Sunt menținute sistemele de gestionare pe parcursul anului în cazul speciilor cu durată scurtă de viață, precum uva, merluciul norvegian și șprotul din Marea Nordului. În aceste cazuri, posibilitățile de pescuit propuse pentru prima parte a anului 2011 pot fi revizuite pe parcursul anului în funcție de avizele științifice actualizate, prin intermediul unor regulamente ale Comisiei care vor permite implementarea rapidă a măsurilor de gestionate preconizate. Cu toate acestea, metodologia de gestionare a stocului de uvă este în curs de revizuire, iar acest proces ar putea duce la crearea unui sistem în care revizuirile pe parcursul anului nu ar mai fi necesare. Eventualele modificări vor trebui discutate şi convenite cu Norvegia în toamnă, iar anexa IID ar putea fi modificată în mod substanţial sau chiar eliminată, în funcţie de rezultatele acestor discuţii. Nu în ultimul rând, regulamentul prevede, pentru prima dată în exerciţiul anual de stabilire a posibilităţilor de pescuit, adoptarea unor anumite TAC direct de către statele membre. Această propunere vizează 7 TAC pentru care numai un singur stat membru dispune de posibilități de pescuit. În aceste cazuri nu există o repartizare în adevăratul sens al cuvântului, deoarece TAC se află în esență „în posesia” și în administrarea unui singur stat membru. În acest sens, regulamentul ar trebui simplificat, astfel că se propune ca responsabilitatea în aceste cazuri să îi revină statului membru interesat, care are totuși obligația să acționeze în conformitate cu obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului. |

2010/0324 (NLE)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de stabilire, pentru anul 2011, a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește, aplicabile în apele UE și, pentru navele din UE, în apele din afara UE

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (3),

având în vedere propunerea Comisiei[2],

întrucât:

(1) În conformitate cu articolul 43 alineatul (3) din tratat, Consiliul adoptă, la propunerea Comisiei, măsuri de stabilire și de repartizare a posibilităților de pescuit.

(2) Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului[3] impune stabilirea măsurilor aplicabile accesului la ape și la resurse și exercitarea durabilă a activităților de pescuit, ținând seama de avizele științifice, tehnice și economice disponibile și în special de rapoartele întocmite de Consiliul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP).

(3) Consiliului îi revine obligaţia să adopte măsuri privind fixarea şi repartizarea posibilităţilor de pescuit pe zone de pescuit sau pe grup de zone de pescuit, inclusiv anumite condiţii legate funcţional de acestea, după caz. Posibilitățile de pescuit trebuie distribuite între statele membre într-un mod care să asigure fiecărui stat membru o anumită stabilitate în activitățile de pescuit pentru fiecare stoc sau zonă de pescuit și ținând cont în mod adecvat de obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului stabilite prin Regulamentul (CE) nr. 2371/2002.

(4) Atunci când un TAC este alocat unui singur stat membru, respectivului stat membru trebuie să i se atribuie competențe, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, pentru a stabili nivelul acestui TAC. Cu toate acestea, trebuie să se adopte dispoziții prin care să se garanteze că, atunci când stabilește nivelul unui astfel de TAC, statul membru respectiv acționează în deplină conformitate cu principiile și normele politicii comune în domeniul pescuitului și se asigură că nivelurile de exploatare a stocului în cauză produc un randament maxim durabil, inclusiv prin adoptarea măsurilor necesare pentru colectarea datelor pertinente, pentru evaluarea stocului în cauză și pentru determinarea nivelurilor de randament maxim durabil.

(5) TAC trebuie stabilite pe baza avizelor științifice disponibile, ținând seama de aspectele biologice și socio-economice și asigurând totodată un tratament echitabil al sectoarelor de pescuit, precum şi pe baza opiniilor exprimate în cadrul consultărilor cu părțile interesate, în special la reuniunile la care au participat Comitetul consultativ pentru pescuit și acvacultură și consiliile consultative regionale

(6) Pentru stocurile care fac obiectul unor planuri multianuale, TAC trebuie stabilite în conformitate cu regulile prevăzute în planurile respective. Prin urmare, TAC pentru stocurile de merluciu, langustină, limbă-de-mare din Golful Biscaya, din vestul Canalului Mânecii și din Marea Nordului, stocurile de carambulă de Baltica din Marea Nordului, stocurile de hering din vestul Scoției și de cod din Kattegat, Marea Nordului, Skagerrak, estul Canalului Mânecii, apele la vest de Scoția și din Marea Irlandei trebuie stabilite în conformitate cu normele prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 811/2004 al Consiliului din 21 aprilie 2004 de stabilire a unor măsuri de refacere a stocului de merluciu din regiunile nordice[4], de Regulamentul (CE) nr. 2166/2005 al Consiliului din 20 decembrie 2005 de stabilire a unor măsuri pentru redresarea stocurilor de Urophycis floridana și de langustină în Marea Cantabrică și vestul Peninsulei Iberice[5], de Regulamentul (CE) nr. 388/2006 al Consiliului din 23 februarie 2006 de stabilire a unui plan multianual pentru exploatarea durabilă a stocului de limbă de mare din Golful Biscaya[6], de Regulamentul (CE) nr. 509/2007 al Consiliului din 7 mai 2007 de stabilire a unui plan multianual de exploatare durabilă a rezervelor de limbă de mare în Canalul de Vest[7], de Regulamentul (CE) nr. 676/2007 al Consiliului din 11 iunie 2007 de stabilire a unui plan multianual pentru zonele piscicole în care se exploatează rezerve de cambulă și limbă-de-mare din Marea Nordului[8], de Regulamentul (CE) nr. 1300/2008 al Consiliului din 18 decembrie 2008 de stabilire a unui plan multianual pentru stocurile de hering prezente în vestul Scoției și pentru unitățile piscicole care exploatează aceste stocuri[9], de Regulamentul (CE) nr. 1342/2008 și respectiv de Regulamentul (CE) nr. 302/2009 al Consiliului din 6 aprilie 2009 privind un plan multianual de refacere a stocurilor de ton roșu din Atlanticul de Est și din Marea Mediterană[10].

(7) În conformitate cu articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 din 6 mai 1996 privind introducerea unor condiții suplimentare pentru gestionarea interanuală a totalurilor admise de captură (TAC) și a cotelor de pescuit[11], trebuie identificate stocurile care fac obiectul diferitelor măsuri prevăzute de respectivul regulament.

(8) Pentru anumite specii, cum ar fi anumite specii de rechini, chiar și o activitate de pescuit limitată ar putea crea un risc grav pentru conservarea acestora. Posibilitățile de pescuit pentru astfel de specii ar trebui, prin urmare, să fie eliminate printr-o interdicție generală de pescuit pentru speciile respective.

(9) Langustinele sunt capturate în zone cu specii demersale mixte împreună cu diferite alte specii. Într-o zonă din vestul Irlandei, cunoscută sub numele de Porcupine Bank, trebuie reduse de urgență capturile de langustină pentru ca acestea să poată fi conservate. Prin urmare, posibilitățile de pescuit în respectiva zonă trebuie să se limiteze numai la capturarea de specii pelagice, astfel încât să se evite capturarea langustinelor.

(10) Este necesar să se stabilească plafoanele efortului de pescuit pentru 2011 în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 2166/2005, cu articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 509/2007, cu articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 676/2007, cu articolele 11 și 12 din Regulamentul (CE) nr. 1342/2008 și cu articolele 5 și 9 din Regulamentul (CE) nr. 302/2009, ținând totodată seama de Regulamentul (CE) nr. 754/2009 al Consiliului din 27 iulie 2009 de excludere a anumitor grupuri de nave din regimul efortului de pescuit prevăzut la capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 1342/2008[12].

[(11) În urma avizului ICES, este necesar să se mențină și să se revizuiască sistemul de gestionare a efortului de pescuit pentru uvă în apele UE din zonele ICES IIa, IIIa și IV.]

(12) În lumina celor mai recente avize științifice cu privire la situația stocurilor de pește din Marea Celtică și dat fiind caracterul mixt al speciilor de pește din această zonă, ar trebui adoptate măsuri pentru a limita efortul de pescuit în cadrul activităților de pescuit care au loc în subdiviziunile f și g ale zonei statistice ICES VII.

(13) În lumina celor mai recente avize științifice ale ICES și în conformitate cu angajamentele internaționale luate în contextul Convenției privind pescuitul în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC), este necesară limitarea efortului de pescuit pentru anumite specii de adâncime.

(14) În conformitate cu procedura prevăzută în acordurile sau protocoalele privind relațiile în domeniul pescuitului cu Norvegia[13], Insulele Feroe[14] și Groenlanda[15], Uniunea a avut consultări privind drepturile de pescuit cu partenerii respectivi.

(15) Uniunea este parte contractantă în cadrul mai multor organizații de pescuit și participă în cadrul altor organizații în calitate de parte cooperantă necontractantă. În plus, în temeiul Actului de aderare din 2003, acordurile din domeniul pescuitului încheiate anterior de Republica Polonă, cum ar fi Convenția privind conservarea și gestionarea resurselor de cod negru în Marea Bering centrală, sunt gestionate de Uniune de la data aderării Poloniei la Uniunea Europeană. Organizațiile de pescuit menționate au recomandat introducerea, pentru 2011, a mai multor măsuri, printre care posibilități de pescuit pentru navele din UE. Aceste posibilități de pescuit trebuie puse în aplicare de către Uniune.

(16) La reuniunea sa anuală din 2010, Comisia interamericană pentru tonul tropical (CITT) nu a reușit să ajungă la un consens cu privire la adoptarea unor măsuri de conservare pentru tonul cu aripioare galbene, tonul obez și tonul dungat. Cu toate acestea, majoritatea părților contractante, inclusiv Uniunea Europeană, a considerat că posibilitățile de pescuit pentru aceste trei stocuri ar trebui reglementate, pentru a garanta gestionarea durabilă a acestora. Prin urmare, este necesar ca Uniunea să adopte măsuri în acest sens.

(17) La reuniunea sa anuală din 2010, Comisia tonului din Oceanul Indian (IOTC) a revizuit capacitatea globală a flotei dedicate tonului tropical în perioada 2006-2008 și peștelui-spadă și tonului alb în perioada 2007-2008. IOTC a aprobat și aplicarea unor planuri de dezvoltare a flotei. În plus, IOTC a aprobat o rezoluție cu privire la conservarea rechinilor-vulpe (familia Alopiidae ) capturați în cadrul activităților de pescuit desfășurate în zona sa de competență.

(18) În cursul celei de-a treia reuniuni internaționale, desfășurate în mai 2007, pentru crearea unei organizații regionale pentru gestionarea pescuitului (SPRFMO) în largul Pacificul de Sud, participanții au adoptat măsuri tranzitorii, inclusiv referitor la posibilitățile de pescuit, destinate reglementării activităților de pescuit pelagic, precum și a pescuitului de fund în regiunea respectivă până în momentul constituirii respectivei organizații regionale. Aceste măsuri au fost revizuite în noiembrie 2009, cu ocazia celei de-a opta consultări internaționale pentru crearea SPRFMO, și vor fi revizuite din nou la a doua conferinţă pregătitoare a Comisiei SPRFMO, ce va avea loc în ianuarie 2011. Măsurile tranzitorii actuale vor rămâne astfel în vigoare până la adoptarea noilor măsuri. În conformitate cu acordul la care au ajuns participanții, respectivele măsuri tranzitorii sunt voluntare și nu au forță juridică obligatorie în temeiul dreptului internațional. Cu toate acestea, este recomandabil, din perspectiva dispozițiilor aferente ale Acordului Organizației Națiunilor Unite privind resursele halieutice, ca aceste măsuri să fie încorporate în legislația Uniunii.

(19) La reuniunea sa anuală din 2010, Organizația de Pescuit în Atlanticul de Sud-Est (SEAFO) a adoptat limite de captură pentru patru stocuri de pește din zona reglementată de Convenția SEAFO. Este necesar ca aceste limite de captură să fie introduse în legislația Uniunii.

(20) În conformitate cu articolul 291 din tratat, măsurile necesare pentru stabilirea limitelor de captură pentru anumite stocuri de pește cu durată scurtă de viață ar trebui adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei[16], din motive de urgență.

(21) Anumite măsuri internaționale care creează sau restricționează posibilitățile de pescuit pentru UE sunt adoptate de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului relevante la sfârșitul anului și devin aplicabile înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament. Prin urmare, este necesar ca dispozițiile de punere în aplicare a respectivelor măsuri să se aplice retroactiv.

(22) Utilizarea posibilităților de pescuit prevăzute de prezentul regulament se face în condițiile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului[17], în special articolele 33 și 34 referitoare la înregistrarea capturilor și a efortului de pescuit și la transmiterea datelor privind epuizarea posibilităților de pescuit. Prin urmare, este necesar să se precizeze codurile care trebuie utilizate de statele membre atunci cânt transmit Comisiei date cu privire la debarcarea stocurilor care fac obiectul prezentului regulament.

(23) Posibilitățile de pescuit trebuie utilizate în deplină conformitate cu legislația Uniunii aplicabilă în acest domeniu,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

TITLUL I

DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII

ARTICOLUL 1

Obiect

Prezentul regulament stabilește posibilitățile de pescuit și condițiile funcțional legate de utilizarea acestor posibilități de pescuit după cum urmează:

(a) pentru anul 2011, limite de captură pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește și

(b) pentru perioada 1 februarie 2011 – 31 ianuarie 2012, anumite limite ale efortului,

(c) pentru perioadele stabilite la articolele 18-20 şi în anexele IE şi V, posibilităţile de pescuit pentru anumite stocuri din zona Convenţiei privind conservarea resurselor marine vii ale Antarcticii (CCAMLR);

[(d) pentru perioadele stabilite la articolul 26, posibilităţile de pescuit pentru anumite stocuri din zona Convenţiei interamericane pentru tonul tropical (CITT).]

Articolul 2

Domeniu de aplicare

Cu excepţia cazului în care se prevede altfel, prezentul regulament se aplică:

(a) navelor din UE și

(b) navelor ţărilor terţe aflate în apele UE.

Articolul 3

Definiții

În sensul prezentului regulament se aplică următoarele definiții:

(a) „navă din UE” înseamnă o navă de pescuit care arborează pavilionul unui stat membru și este înmatriculată în Uniunea Europeană;

(b) „nave ale țărilor terțe” înseamnă navele de pescuit care arborează pavilionul unor țări terțe și sunt înregistrate în respectivele țări terțe;

(c) „ape ale UE” înseamnă apele aflate sub suveranitatea sau sub jurisdicția statelor membre, cu excepția apelor adiacente teritoriilor prevăzute în anexa II la tratat;

(d) „captură totală admisibilă” (TAC) înseamnă cantitatea din fiecare stoc care poate fi pescuită și debarcată în fiecare an;

(e) „cotă” înseamnă o proporție din TAC alocată UE, statelor membre sau unei țări terțe;

(f) „ape internaționale” înseamnă apele care se găsesc în afara suveranității sau jurisdicției vreunui stat;

(g) „dimensiunea ochiului de plasă” înseamnă dimensiunea ochiului de plasă determinată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 517/2008 al Comisiei din 10 iunie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 850/98 al Consiliului în ceea ce privește determinarea dimensiunii ochiurilor de plasă și evaluarea grosimii firului plaselor de pescuit[18];

(h) „registrul UE al flotei de pescuit” înseamnă registrul creat de Comisie în conformitate cu articolul 15 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002;

(i) „jurnal de pescuit” înseamnă jurnalul menționat la articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009.

Articolul 4

Zone de pescuit

În sensul prezentului regulament se aplică următoarele definiții ale zonelor:

(a) zonele ICES (Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime) sunt cele definite de Regulamentul (CE) nr. 218/2009 al Parlamentului European şi al Consiliului[19];

(b) „Skagerrak” înseamnă zona delimitată la vest de o linie trasată de la farul Hanstholm la farul Lindesnes și la sud de o linie trasată de la farul Skagen la farul Tistlarna și de la acest punct la cel mai apropiat punct pe coasta suedeză;

(c) „Kattegat” înseamnă zona delimitată la nord de o linie trasată de la farul Skagen la farul Tistlarna și de la acest punct la punctul cel mai apropiat pe coasta suedeză și la sud de o linie trasată de la Hasenøre la Gnibens Spids, de la Korshage la Spodsbjerg și de la Gilbjerg Hoved la Kullen;

(d) „VII (Marea Irlandei orientale – unitatea 14)” înseamnă zona delimitată de

(i) o loxodromă care uneşte secvenţial următoarele poziţii:

- punctul de intersecție a meridianului de 5° V și coasta insulei Marii Britanii, lângă Portpatrick;

- 54°30’ N 5° V;

- 54°30’ N 4° V;

- punctul de intersecţie a meridianului de 4° V și coasta insulei Marii Britanii, lângă Llanfairfechan;

(ii) coasta insulei Marii Britanii.

(e) „VII (Marea Irlandei occidentale – unitatea 15)” înseamnă zona delimitată de:

(i) o loxodromă care uneşte secvenţial următoarele poziţii:

- punctul de intersecție a paralelei de 55° N și coasta insulei Irlandei, lângă Camlough;

- punctul de intersecție a paralelei de 55° N și coasta insulei Marii Britanii, lângă Stranraer;

(ii) coasta insulei Marii Britanii, între punctul de intersecție a paralelei de 55° N cu coasta, lângă Stranraer, şi punctul de intersecţie a meridianului de 5° V cu coasta, lângă Portpatrick;

(iii) o loxodromă care uneşte secvenţial următoarele poziţii:

- punctul de intersecție a meridianului de 5° V și coasta insulei Marii Britanii, lângă Portpatrick;

- 54°30’ N 5° V;

- 54°30’ N 4° V;

- punctul de intersecţie a meridianului de 4° V și coasta insulei Marii Britanii, lângă Llanfairfechan;

(iv) coasta insulei Marii Britanii, între punctul de intersecție a meridianului de 4° V cu coasta, lângă Llanfairfechan, şi punctul de intersecţia a paralelei de 53° N cu coasta, lângă peninsula Llyn;

(v) o loxodromă care uneşte secvenţial următoarele poziţii:

- punctul de intersecție a paralelei de 53° N și coasta insulei Marii Britanii, pe peninsula Llyn;

- punctul de intersecție a paralelei de 53° N și coasta insulei Irlandei, lângă Wicklow;

- coasta de est a insulei Irlandei, între paralelele de 53° 00’ N şi 55° 00’ N.

(f) „VII (Porcupine Bank – unitatea 16)” înseamnă zona delimitată de loxodromele care unesc secvenţial următoarele poziţii:

- 53° 30’ N 15°00’ V;

- 53° 30’ N 11°00’ V;

- 51°30’ N 11°00’ V;

- 51°30’ N 13°00’ V;

- 51°00’ N 13°00’ V;

- 51°00’ N 15°00’ V;

- 53° 30’ N 15°00’ V.

(g) „VII (Aran Grounds – unitatea 17)” înseamnă zona delimitată de:

(i) coasta de vest a insulei Irlandei;

(ii) paralela de 53°30’ N;

(iii) meridianul de 11°00’ V;

(iv) paralela de 52°30’ N;

(h) „VII (sudul şi sud-vestul Irlandei – unitatea 19)” înseamnă zona delimitată de:

(i) loxodromele care unesc secvenţial următoarele poziţii:

- punctul de intersecţie a paralelei de 52°30’ N şi coasta de vest a insulei Irlandei

- 52°30’ N 11°00’ V;

- 51°00’ N 11°00’ V;

- 51°00’ N 8°00’ V;

- 51°30’ N 8°00’ V;

- 51°30’ N 7°00’ V;

- 52°00’ N 7°00’ V;

- 52°00’ N 6°00’ V;

- 52°30’ N 6°00’ V;

- punctul de intersecţie a paralelei de 52°30’ N şi

(ii) coasta de est a insulei Irlandei, la sud de 52°30’ N.

(i) „VII (Marea Celtică – unităţile 20-22)” înseamnă zona delimitată de loxodromele care unesc secvenţial următoarele poziţii:

- 51°00’ N 9°00’ V;

- 51°00’ N 8°00’ V;

- 51°30’ N 8°00’ V;

- 51°30’ N 7°00’ V;

- 52°00’ N 7°00’ V;

- 52°00’ N 6°00’ V;

- 51°30’ N 6°00’ V;

- 51°30’ N 5°00’ V;

- 51°00’ N 5°00’ V;

- 51°00’ N 6°00’ V;

- 50°30’ N 6°00’ V;

- 50°30’ N 7°00’ V;

- 49°30’ N 7°00’ V;

- 49°30’ N 9°00’ V;

- 51°00’ N 9°00’ V

(j) „VII (nord-vestul Irlandei şi alte zone – unitatea 18)” înseamnă partea din zona VII neinclusă în zonele definite la literele (d) – (i) de mai sus.

(k) „Golful Cadiz” înseamnă zona ICES IXa la est de longitudinea 7°23’48” V;

(l) zonele CECAF (Atlanticul est-central sau zona principală de pescuit FAO 34) sunt cele definite de Regulamentul (CE) nr. 216/2009 al Parlamentului European şi al Consiliului[20];

(m) zonele NAFO (Organizația de pescuit în Atlanticul de Nord-Vest) sunt cele definite de Regulamentul (CE) nr. 217/2009 al Parlamentului European şi al Consiliului[21];

(n) zona Convenției SEAFO (Organizația de pescuit în Atlanticul de Sud-Est) este cea definită în Convenția privind conservarea și gestionarea resurselor piscicole din sud-estul Oceanului Atlantic[22];

(o) zona Convenției ICCAT (Comisia internațională pentru conservarea tonului de Atlantic) este cea definită în Convenția internațională pentru conservarea tonului de Atlantic[23];

(p) zona Convenției CCAMLR (Convenția privind conservarea resurselor marine vii ale Antarcticii) este definită de Regulamentul (CE) nr. 601/2004 al Consiliului din 22 martie 2004 de stabilire a unor măsuri de control aplicabile activităților de pescuit în zona care face obiectul Convenției privind conservarea resurselor marine vii ale Antarcticii[24];

(q) zona Convenției CITT (Convenția interamericană pentru tonul tropical) este cea definită în Convenția pentru întărirea Comisiei interamericane pentru tonul tropical instituite prin Convenția din 1949 între Statele Unite ale Americii și Republica Costa Rica[25];

(r) zona IOTC (Comisia tonului din Oceanul Indian) este cea definită în Acordul de instituire a Comisiei tonului din Oceanul Indian[26];

(s) zona Convenției SPRFMO (Organizația regională pentru gestionarea pescuitului în sudul Pacificului)” este zona de mare liberă situată la sud de 10° N, la nord de zona Convenției CCAMLR, la est de zona Convenției SIOFA, definită în Acordul privind pescuitul în sudul Oceanului Indian[27], și la vest de zonele de pescuit aflate sub jurisdicția statelor din America de Sud;

(t) zona Convenției WCPFC (Convenția privind pescuitul în Pacificul Central și de Vest) este cea definită în Convenția privind conservarea și gestionarea rezervelor de pești mari migratori din Oceanul Pacific de Vest și Central[28];

(u) „zona de mare liberă din Marea Bering” înseamnă zona de mare liberă din Marea Bering dincolo de 200 de mile marine de la liniile de bază de la care este măsurată lățimea mării teritoriale a statelor de coastă la Marea Bering.

TITLUL II

POSIBILITĂȚI DE PESCUIT PENTRU NAVELE DIN UE

CAPITOLUL I

DISPOZIțII GENERALE

ARTICOLUL 5

TAC şi repartizări

1. TAC pentru navele din UE în apele UE sau în anumite ape din afara UE, precum şi repartizarea acestor TAC între statele membre şi, după caz, condiţiile legate funcţional de acestea sunt stabilite în anexa I.

2. Navele din UE sunt autorizate să efectueze capturi, în cadrul limitelor de captură stabilite în anexa I, în apele care intră, în ceea ce privește pescuitul, sub jurisdicția Insulelor Feroe, a Groenlandei, a Islandei și a Norvegiei, precum și în zona de pescuit din jurul insulei Jan Mayen, sub rezerva condițiilor stabilite la articolul 13 şi în anexa III la prezentul regulament și în Regulamentul (CE) nr. 1006/2008 al Consiliului[29] și în dispozițiile de punere în aplicare a acestuia.

3. Comisia fixează limite de captură pentru capelin în apele Groenlandei din zonele ICES V şi XIV disponibile Uniunii pe baza TAC şi a alocării stabilite de Groenlanda pentru Uniune conform acordului cu această ţară.

4. În lumina informaţiilor ştiinţifice colectate în primul semestru al anului 2011, Comisia poate revizui, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 30 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, TAC stabilite în anexa I pentru următoarele stocuri:

[a) stocul de uvă din apele UE din zonele ICES IIa, IIIa și IV, conform normelor prevăzute la punctul 6 din anexa IID;]

(b) stocul de merluciu norvegian din apele UE din zonele ICES IIa, IIIa şi IV şi stocul de şprot din apele UE din zonele ICES IIa şi IV;

(c) stocurile de merlan din apele UE din zonele ICES IIa, IIIa și IV și stocurile de eglefin din apele UE din zonele ICES IIa, III și IV, pentru a ține seama de capturile accidentale industriale din cadrul pescuitului de merluciu norvegian.

Articolul 6

Specii interzise

1. Se interzice navelor din UE să pescuiască, să rețină la bord, să transbordeze și să debarce următoarele specii:

(a) rechinul pelerin ( Cetorhinus maximus ) și rechin alb ( Carcharodon carcharias ) în toate apele UE și din afara UE;

(b) rechinul călugăr ( Squatina squatina ) în toate apele UE;

(c) vulpea neagră ( Dipturus batis ) în apele UE din zonele ICES IIa, III, IV, VI, VII, VIII, IX și X;

(d) pisica-de-mare marmorată ( Raja undulata ) și vulpea-de-mare albă ( Rostroraja alba ) în apele UE din zonele ICES VI, VII, VIII, IX și X;

(e) rechinul scrumbiilor ( Lamna nasus ) în apele internaționale şi

(f) Rhinobatidae în apele UE din zonele ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X şi XII.

2. Speciile menționate la alineatul (1) trebuie eliberate imediat, nevătămate, în măsura în care acest lucru este posibil.

Articolul 7

Dispoziții speciale privind repartizarea posibilităților de pescuit

1. Repartizarea posibilităților de pescuit între statele membre conform prezentului regulament nu aduce atingere:

(a) schimburilor efectuate în temeiul articolului 20 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002;

(b) realocărilor efectuate în temeiul articolului 37 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 sau în temeiul articolului 10 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1006/2008;

(c) debarcărilor suplimentare autorizate în temeiul articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96;

(d) cantităților reținute în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96;

(e) deducerilor efectuate în conformitate cu articolele 37, 105, 106, și 107 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009.

2. Cu excepția cazurilor în care există dispoziții contrare în anexa I la prezentul regulament, articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 se aplică stocurilor care fac obiectul unor TAC de precauție, iar articolul 3 alineatele (2) și (3) și articolul 4 din respectivul regulament se aplică stocurilor care fac obiectul unor TAC analitice.

Articolul 8

Limite ale efortului de pescuit

De la 1 februarie 2011 la 31 ianuarie 2012, măsurile privind efortul de pescuit prevăzute în:

(a) anexa IIA se aplică pentru gestionarea anumitor stocuri în Kattegat, Skagerrak, partea din zona ICES IIIa neacoperită de Skagerrak și Kattegat, în zonele ICES IV, VIa, VIIa, VIId, precum și în apele UE din zonele ICES IIa și Vb;

(b) anexa IIB se aplică pentru refacerea stocurilor de merluciu și de langustină în zonele ICES VIIIc și IXa, cu excepția Golfului Cadiz;

(c) anexa IIC se aplică pentru gestionarea stocurilor de limbă-de-mare în zona ICES VIIe;

[(d) anexa IID se aplică pentru gestionarea stocurilor de uvă în apele UE din zonele ICES IIa, IIIa și IV.]

(e) Anexa IIe se aplică pentru gestionarea anumitor stocuri în zonele ICES VIIf și g.

Articolul 9

TAC și limite ale efortului pentru pescuitul la mare adâncime

1. Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2347/2002[30] al Consiliului se aplică halibutului negru. Operațiunile de capturare, reținere la bord, transbordare și debarcare a halibutului negru se desfășoară în condițiile prevăzute la articolul respectiv.

2. Statele membre se asigură că, pentru 2011, nivelurile efortului de pescuit, măsurate în kW/zile de absență din port, ale navelor care dețin permise de pescuit de adâncime menţionate la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 nu depășesc 65% din efortul de pescuit anual mediu desfășurat de navele statului membru în cauză în 2003 cu ocazia ieșirilor pentru care navele dețineau permise de pescuit de adâncime și/sau în cursul cărora au fost capturate speciile de adâncime enumerate în anexele I și II la acelaşi regulament. Prezentul alineat se aplică numai ieșirilor de pescuit în care au fost capturate peste 100 kg de specii de adâncime, altele decât argentina mare.

Articolul 10

Condiții pentru debarcarea capturilor și a capturilor accidentale

Peștii din stocurile pentru care sunt fixate TAC sunt reținuți la bord sau debarcați numai în cazul în care:

(a) capturile au fost efectuate de nave ale unui stat membru care are o cotă, iar această cotă nu este epuizată sau

(b) capturile constau dintr-o fracțiune a unei cote a Uniunii care nu a fost alocată în cote statelor membre, iar această cotă a Uniunii nu a fost epuizată.

Articolul 11

Restricții privind utilizarea anumitor posibilități de pescuit

1. Posibilitățile de pescuit fixate în anexa I pentru brosme, cod, speciile de cardină, peștele-pescar, eglefin, merlan, merluciu, mihalț-de-mare albastru, mihalț-de-mare, langustină, cambulă de Baltica, polac, cod saithe, vulpi și pisici-de-mare, limbă-de-mare [şi câine-de-mare] în zona ICES VII sau în subzonele acesteia sunt restricţionate prin interdicţia de a pescui sau de a reţine la bord oricare dintre aceste specii în perioada cuprinsă între 1 mai și 31 iulie 2010 în Porcupine Bank. Rubricile relevante din anexa I sunt identificate prin trimiteri încrucișate la prezentul articol.

2. În sensul prezentului articol, Porcupine Bank cuprinde zona delimitată de loxodromele care unesc secvenţial următoarele poziţii:

Punct | Latitudine | Longitudine |

1 | 52º 27’ N | 12º 19’ V |

2 | 52º 40’ N | 12º 30’ V |

3 | 52º 47’ N | 12º 39,600’ V |

4 | 52º 47’ N | 12º 56’ V |

5 | 52º 13,5’ N | 13º 53,830’ V |

6 | 51º 22’ N | 14º 24’ V |

7 | 51º 22’ N | 14º 03’ V |

8 | 52º 10’ N | 13º 25’ V |

9 | 52º 32’ N | 13º 07,500’ V |

10 | 52º 43’ N | 12º 55’ V |

11 | 52º 43’ N | 12º 43’ V |

12 | 52º 38,800’ N | 12º 37’ V |

13 | 52º 27’ N | 12º 23’ V |

14 | 52º 27’ N | 12º 19’ V |

3. Articolul 50 alineatele (3), (4) şi (5) din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 se aplică în zona definită la alineatul (2).

Articolul 12

Transmiterea datelor

Atunci când, în conformitate cu articolele 33 și 34 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, statele membre transmit Comisiei date privind debarcările de stocuri capturate, acestea utilizează codurile stocurilor prevăzute în anexa I la prezentul regulament.

CAPITOLUL II

AUTORIZAREA PESCUITULUI ÎN APELE țăRILOR TERțE

ARTICOLUL 13

Autorizații de pescuit

1. Numărul maxim de autorizații de pescuit pentru navele din UE care pescuiesc în apele unei țări terțe este stabilit în anexa III.

2. În cazul în care un stat membru transferă o cotă altui stat membru (schimb de cote de pescuit) în zonele de pescuit stabilite în anexa III în baza articolului 20 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, transferul include un transfer corespunzător de autorizații de pescuit și este notificat Comisiei. Totuși, nu trebuie depășit numărul total de autorizații de pescuit pentru fiecare zonă de pescuit stabilit în anexa III.

CAPITOLUL III

POSIBILITățILE DE PESCUIT ÎN APELE ORGANIZAțIILOR REGIONALE DE GESTIONARE A PESCUITULUI

SECțIUNEA 1

ZONA CONVENțIEI INTERNAțIONALE PENTRU CONSERVAREA TONULUI DE ATLANTIC (ICCAT)

ARTICOLUL 14

Limitări ale capacității de pescuit, de creștere și de îngrășare a tonului roșu

1. Numărul navelor de pescuit din UE cu platformă și paragate autorizate să pescuiască activ ton roșu cu o greutate/lungime cuprinse între 8 kg/75 cm și 30 kg/115 cm în Atlanticul de Est este limitat conform anexei IV punctul 1.

2. Numărul navelor de pescuit artizanal de coastă din UE autorizate să pescuiască activ ton roșu cu o greutate/lungime cuprinse între 8 kg/75 cm și 30 kg/115 cm în Marea Mediterană este limitat conform anexei IV punctul 2.

3. Numărul navelor de pescuit din UE autorizate să pescuiască activ în Marea Adriatică ton roșu cu o greutate/lungime cuprinse între 8 kg/75 cm și 30 kg/115 cm în scopul creșterii este limitat conform anexei IV punctul 3.

4. Numărul și capacitatea totală, în tonaj brut, a navelor de pescuit autorizate să pescuiască, să păstreze la bord, să transbordeze, să transporte sau să debarce ton roșu în Atlanticul de Est și în Marea Mediterană este limitat conform anexei IV punctul 4.

5. Numărul de capcane utilizate pentru pescuitul de ton roșu în Atlanticul de Est și în Marea Mediterană este limitat conform anexei IV punctul 5.

6. Capacitatea de creștere şi de îngrăşare a tonului roșu și volumul maxim al intrărilor de ton roșu sălbatic capturat repartizat fermelor piscicole din Atlanticul de Est și din Marea Mediterană sunt limitate conform anexei IV punctul 6.

Articolul 15

Condiții suplimentare pentru cota de ton roșu alocată în anexa ID

Pe lângă perioada de interdicție prevăzută la articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 302/2009, pescuitul de ton roșu cu plase-pungă este interzis în Atlanticul de Est și în Marea Mediterană în perioada 15 aprilie - 15 mai 2011.

Articolul 16

Pescuitul sportiv și de divertisment

Statele membre alocă o cotă specifică pescuitului sportiv și de divertisment al tonului roșu din cotele care le-au fost repartizate conform anexei ID.

Articolul 17

Rechini

1. Reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de rechin-vulpe ( Alopias superciliosus ) în orice zonă de pescuit sunt interzise.

2. Pescuitul direcționat al speciilor de rechini-vulpe din genul Alopias este interzis.

Secțiunea 2

ZONA CONVENțIEI PRIVIND CONSERVAREA RESURSELOR MARINE VII ALE ANTARCTICII (CCAMLR)

ARTICOLUL 18

Interdicții și limitări ale capturilor

1. Pescuitul direcționat al speciilor enumerate în anexa V partea A este interzis în zonele și în perioadele prevăzute în respectiva anexă.

2. Pentru pescuitul nou și experimental, TAC și limitele capturilor accidentale stabilite în anexa V partea B se aplică în subzonele stabilite în respectiva parte.

Articolul 19

Pescuitul experimental

1. Navele de pescuit care au fost notificate la CCAMLR în conformitate cu dispozițiile articolelor 7 și 7a din Regulamentul (CE) nr. 601/2004 pot participa la pescuitul experimental cu paragate de Dissostichus spp. în subzonele FAO 88.1 și 88.2, precum și în diviziunile 58.4.1 și 58.4.2 în afara zonelor de jurisdicție națională.

2. În ceea ce privește subzonele FAO 88.1 și 88.2 și diviziunile 58.4.1 și 58.4.2, TAC și limitele capturilor accidentale pe subzonă și diviziune, precum și distribuția acestora între unitățile de cercetare la scară mică (SSRU) în fiecare dintre acestea sunt stabilite în anexa V partea B. Pescuitul în orice SSRU trebuie să înceteze atunci când captura raportată atinge TAC specificat, iar această SSRU este închisă pentru pescuit pentru restul sezonului.

3. Pescuitul trebuie să aibă loc într-o zonă geografică și batimetrică cât se poate de întinsă pentru a obține informațiile necesare în vederea determinării potențialului de pescuit și pentru a evita concentrarea excesivă a capturilor și a efortului de pescuit. Cu toate acestea, pescuitul în subzonele FAO 88.1 și 88.2, precum și în diviziunile 58.4.1 și 58.4.2 este interzis la adâncimi mai mici de 550 m.

Articolul 20

Pescuitul de krill în sezonul de pescuit 2011/2012

1. Numai statele membre care sunt membre ale Comisiei CCAMLR pot pescui krill ( Euphausia superba ) în zona CCAMLR în sezonul de pescuit 2011/2012. În cazul în care unul dintre aceste state membre intenționează să pescuiască krill în zona Convenției CCAMLR, acesta notifică Secretariatului CCAMLR și Comisiei, în conformitate cu articolul 5a din Regulamentul (CE) nr. 601/2004 şi până la 1 iunie 2011 cel târziu:

(a) intenția sa de a pescui krill, utilizând în acest scop modelul prevăzut în anexa V partea C;

(b) formularul privind configurația plasei, utilizând modelul prevăzut în anexa V partea D.

2. Notificarea menționată la alineatul (1) trebuie să includă informațiile prevăzute la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 601/2004 pentru fiecare navă care urmează să fie autorizată de statul membru să participe la pescuitul de krill.

3. Statele membre care intenționează să pescuiască krill în zona Convenției CCAMLR notifică numai navele autorizate care arborează pavilionul lor în momentul notificării.

4. Statele membre pot autoriza participarea la pescuitul de krill a unei alte nave decât cele notificate CCAMLR în conformitate cu alineatele (1), (2) și (3), dacă o navă autorizată nu poate participa la pescuit din motive operaționale întemeiate sau în caz de forță majoră. În astfel de circumstanțe, statele membre în cauză informează de îndată Secretariatul CCAMLR și Comisia, furnizând:

(a) toate detaliile legate de nava/navele de înlocuire, inclusiv informațiile prevăzute la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 601/2004;

(b) o relatare completă a motivelor care justifică înlocuirea și orice dovadă sau referințe justificative pertinente.

5. Statele membre nu autorizează în vederea participării la pescuitul de krill navele incluse pe listele de nave IUU ale CCAMLR.

Secțiunea 3

ZONA COMISIEI TONULUI DIN OCEANUL INDIAN (IOTC)

ARTICOLUL 21

Limitarea capacității de pescuit a navelor care pescuiesc în zona IOTC

1. Numărul maxim de nave din UE care pescuiesc ton tropical în zona IOTC și capacitatea corespondentă, exprimată în masă brută (GT), se stabilesc conform anexei VI punctul 1.

2. Numărul maxim de nave din UE care pescuiesc pește-spadă ( Xiphias gladius ) și ton alb ( Thunnus alalunga ) în zona IOTC și capacitatea corespondentă în GT se stabilesc conform anexei VI punctul 2.

3. Statele membre pot reafecta navele autorizate să desfășoare una din activitățile de pescuit menționate la alineatele (1) și (2) celeilalte activități de pescuit, cu condiția să poată demonstra Comisiei că schimbarea nu duce la o creștere a efortului de pescuit în ceea ce priveşte stocurile de pește în cauză.

4. Statele membre se asigură că, în cazul unei propuneri de transfer de capacitate către flota lor, navele care vor fi transferate sunt incluse în registrul IOTC al navelor sau în registrul navelor altor organizații regionale pentru pescuitul de ton. Nu pot fi transferate nave care figurează pe lista navelor care desfășoară activități de pescuit ilegal, nedeclarat și nereglementat (navele IUU) a oricărei organizații regionale de gestionare a pescuitului.

Pentru a lua în considerare punerea în aplicare a planurilor de dezvoltare transmise către IOTC, statele membre pot majora limitele capacităților de pescuit menţionate în prezentul articol numai în limitele stabilite în planurile respective.

Articolul 22

Rechini

1. Reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de orice specie din familia Alopiidae în orice zonă de pescuit sunt interzise.

2. Speciile menționate la alineatul (1) trebuie eliberate imediat, nevătămate, în măsura în care acest lucru este posibil.

Secțiunea 4

ZONA ORGANIZAțIEI REGIONALE PENTRU GESTIONAREA PESCUITULUI ÎN SUDUL PACIFICULUI (SPRFMO)

ARTICOLUL 23

Pescuitul pelagic – limitarea capacităților

Statele membre care au desfăşurat în mod activ activități de pescuit pelagic în zona Convenției SPRFMO în 2007, 2008 sau 2009 vor limita, în 2011, nivelul total al masei brute (GT) a navelor aflate sub pavilionul lor și care pescuiesc stocuri pelagice la niveluri al căror total este de 78 610 GT în respectiva zonă, astfel încât să se asigure exploatarea durabilă a resurselor de pești pelagici din Pacificul de Sud.

Articolul 2 4

Specii pelagice - TAC

1. Numai statele membre care au desfășurat în mod activ activități de pescuit pelagic în zona Convenției SPRFMO în 2007, 2008 sau 2009, în conformitate cu articolul 23, pot pescui stocuri pelagice în această zonă în conformitate cu TAC stabilite în anexa IJ.

2. Statele membre comunică lunar Comisiei denumirile și caracteristicile, inclusiv masa brută (GT), ale navelor lor implicate în pescuitul care face obiectul prezentului articol.

3. În scopul monitorizării pescuitului care face obiectul prezentului articol, statele membre trimit Comisiei, în vederea transmiterii către secretariatul interimar al SPRFMO, înregistrările sistemelor de monitorizare a navelor de pescuit (VMS), declaraţiile lunare de captură și, dacă sunt disponibile, datele privind escalele, până cel târziu în a 15-a zi a lunii următoare.

Articolul 25

Pescuitul de fund

Statele membre limitează efortul sau capturile aferente pescuitului de fund în zona Convenției SPRFMO la nivelurile anuale medii înregistrate în perioada 1 ianuarie 2002 - 31 decembrie 2006 în ceea ce privește numărul navelor de pescuit și alți parametri care indică nivelul capturilor, efortul de pescuit și capacitatea de pescuit și numai la acele părți din zona Convenției SPRFMO unde s-au desfășurat activități de pescuit de fund în sezonul de pescuit anterior.

Secțiunea 5

ZONA CONVENțIEI INTERAMERICANE PENTRU TONUL TROPICAL (CITT)

ARTICOLUL 26

Pescuitul cu plasa-pungă

1. Pescuitul de ton cu aripioare galbene ( Thunnus albacares ), de ton obez ( Thunnus obesus ) și de ton dungat ( Katsuwonus pelamis ) de către navele de pescuit cu plase-pungă este interzis:

(a) în perioada 29 iulie – 28 septembrie 2011 sau în perioada 18 noiembrie 2011 – 18 ianuarie 2012 în zona definită de următoarele limite:

coastele pacifice ale Americilor,

longitudinea 150° V,

latitudinea 40° N,

latitudinea 40° S;

(b) în perioada 29 septembrie – 29 octombrie 2011 în zona definită de următoarele limite:

longitudinea 96° V,

longitudinea 110° V,

latitudinea 4° N,

latitudinea 3° S.

2. Statele membre în cauză informează Comisia cu privire la perioada de închidere menționată la alineatul (1) litera (a) înainte de 1 aprilie 2011. Toate navele de pescuit cu plasă-pungă ale statelor membre în cauză trebuie să înceteze pescuitul cu plase-pungă în zona definită în perioada aleasă.

3. Navele de pescuit cu plasă-pungă care pescuiesc ton în zona reglementată de CITT păstrează la bord și apoi debarcă toate cantitățile de ton cu aripioare galbene, ton obez și ton dungat capturate, cu excepția peștelui considerat impropriu pentru consum uman din alte motive decât dimensiunea. O singură excepție este posibilă în ultima parte a unei ieșiri în larg atunci când spațiul poate fi insuficient pentru stocarea întregii cantități de ton capturate în acea parte a ieșirii.

Secțiunea 6

ZONA ORGANIZAțIEI DE PESCUIT ÎN ATLANTICUL DE SUD-EST (SEAFO)

ARTICOLUL 27

Măsuri pentru protecția rechinilor de adâncime

În zona Convenției SEAFO este interzis pescuitul direcționat al următorilor rechini de adâncime:

- vulpi-de-mare ( Rajidae ),

- câini de mare cu spini ( Squalus acanthias ),

- Etmopterus bigelowi ,

- Etmopterus brachyurus ,

- marele rechin lanternă ( Etmopterus princeps ),

- micul rechin lanternă ( Etmopterus pusillus ),

- Apristurus manis ,

- Scymnodon squamulosus

- și rechinii de adâncime din ordinul superior Selachimorpha .

Secțiunea 7

ZONA CONVENțIEI PRIVIND PESCUITUL ÎN PACIFICUL CENTRAL șI DE VEST (WCPFC)

ARTICOLUL 28

Limitări ale efortului de pescuit pentru tonul obez, tonul cu aripioare galbene, tonul dungat și tonul alb din Pacificul de Sud

Statele membre trebuie să se asigure că efortul total de pescuit pentru tonul obez ( Thunnus obesus ), tonul cu aripioare galbene ( Thunnus albacares ), tonul dungat ( Katsuwonus pelamis ) și tonul alb ( Thunnus alalunga ) în zona Convenției WCPFC se limitează la efortul de pescuit prevăzut în acordurile de parteneriat în domeniul pescuitului încheiate între Uniune și statele de coastă din regiune.

Articolul 29

Zonă închisă pentru pescuitul cu FAD

1. În partea din zona Convenției WCPFC situată între 20° N și 20° S, activitățile de pescuit ale navelor cu plasă-pungă care utilizează dispozitive de concentrare a peștilor (FAD) sunt interzise în perioada 1 iulie 2011 ora 00:00 – 30 septembrie 2011 ora 24:00. În cursul acestei perioade, navele cu plasă-pungă pot desfășura operațiuni de pescuit în partea respectivă a zonei Convenției WCPFC numai dacă la bordul acestora este prezent un observator care monitorizează faptul că nava nu desfășoară, în niciun moment, următoarele activități:

(a) lansarea sau utilizarea FAD sau a unui dispozitiv electronic conex;

(b) pescuirea bancurilor de pești în asociere cu FAD.

2. Toate navele cu plasă-pungă care pescuiesc în partea din zona Convenției WCPFC menționată la alineatul (1) păstrează la bord și debarcă sau transbordează toate cantitățile de ton obez, ton cu aripioare galbene și ton dungat capturate.

3. Alineatul (2) nu se aplică în următoarele cazuri:

(a) în ultima parte a unei ieșiri, atunci când spațiul este insuficient pentru stocarea întregii cantități;

(b) atunci când peștele este considerat impropriu pentru consum uman din alte motive decât cele legate de dimensiune sau

(c) în cazul unei defecțiuni grave a echipamentului de congelare.

Articolul 30

Zone închise pentru pescuitul cu plasă-pungă

Pescuitul de ton obez și de ton cu aripioare galbene de către navele cu plasă-pungă este interzis în următoarele zone de mare liberă:

(a) apele internaționale cuprinse între limitele zonelor economice exclusive ale următoarelor state: Indonezia, Palau, Micronezia și Papua Noua Guinee;

(b) apele internaționale cuprinse între limitele zonelor economice exclusive ale următoarelor state: Micronezia, Insulele Marshall, Nauru, Kiribati, Tuvalu, Fiji, Insulele Solomon și Papua Noua Guinee.

Articolul 31

Limitarea numărului de nave autorizate să pescuiască pește-spadă

Numărul maxim de nave din UE autorizate să pescuiască pește-spadă ( Xiphias gladius ) în părțile din zona Convenției WCPFC situate la sud de 20° S este indicat în anexa VII.

Secțiunea 8

MAREA BERING

ARTICOLUL 32

Interdicție de pescuit în zona de mare liberă din Marea Bering

Se interzice pescuitul de cod negru ( Theragra chalcogramma ) în zona de mare liberă din Marea Bering.

TITLUL III

POSIBILITĂȚI DE PESCUIT PENTRU NAVELE ȚĂRILOR TERȚE ÎN APELE UE

ARTICOLUL 33

TAC

Navele de pescuit care arborează pavilionul Norvegiei și navele de pescuit înmatriculate în Insulele Feroe sunt autorizate să efectueze capturi în apele UE, în limitele TAC stabilite în anexa I și sub rezerva condițiilor prevăzute la capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 1006/2008, precum și în prezentul titlu.

Articolul 34

Autorizații de pescuit

1. Numărul maxim de autorizații de pescuit pentru navele țărilor terțe care pescuiesc în apele UE este stabilit în anexa VIII.

2. Peștele din stocurile pentru care sunt fixate TAC nu este reținut la bord sau debarcat, cu excepția cazului în care capturile au fost preluate de navele de pescuit ale unei țări terțe care are o cotă, iar respectiva cotă nu este epuizată.

Articolul 35

Specii interzise

1. Sunt interzise pescuitul, reținerea la bord, transbordarea și debarcarea următoarelor specii de către navele țărilor terțe:

(a) rechinul pelerin ( Cetorhinus maximus ) și rechinul alb ( Carcharodon carcharias ) în toate apele UE;

(b) rechinul călugăr ( Squatina squatina ) în toate apele UE;

(c) vulpea neagră ( Dipturus batis ) în apele UE din zonele ICES IIa, III, IV, VI, VII, VIII, IX și X; și

(d) pisica-de-mare marmorată ( Raja undulata ) și vulpea de mare albă ( Rostroraja alba ) în apele UE din zonele ICES VI, VII, VIII, IX și X.

2. Speciile menționate la alineatul (1) trebuie eliberate imediat, nevătămate, în măsura în care acest lucru este posibil.

TITLUL IV

DISPOZIȚII FINALE

ARTICOLUL 36

Intrare în vigoare și aplicare

Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Se aplică de la 1 ianuarie 2011.

În cazul în care se stabilesc posibilități de pescuit pentru zona Convenției CCAMLR pentru perioade care încep înainte de 1 ianuarie 2011, articolele 18 – 20 și anexele IE și V se aplică de la începutul perioadelor respective de aplicare ale posibilităților de pescuit în cauză.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles,

Pentru Consiliu,

Preşedintele

ANEXA I

Limite de captură aplicabile navelor din UE în zonele în care există TAC, precum și navelor țărilor terțe care pescuiesc în apele UE, defalcate pe specii și pe zone (în tone greutate în viu, dacă nu se specifică altfel)

În următoarele tabele sunt stabilite TAC și cotele de pescuit (în tone de greutate în viu, dacă nu se specifică altfel) pentru fiecare stoc, precum și, după caz, condițiile legate funcțional de acestea.

Toate TAC stabilite în prezenta anexă sunt considerate cote în sensul prezentului regulament și, prin urmare, fac obiectul normelor prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, în special articolele 33 și 34. Trimiterile la zonele de pescuit sunt trimiteri la zonele ICES, dacă nu se specifică altfel.

În cadrul fiecărei zone, stocurile de peşte sunt indicate în ordinea alfabetică a denumirilor în limba latină ale speciilor. În scopul aplicării prezentului regulament, următorul tabel de corespondență indică denumirile în limba latină și denumirile comune:

Denumire științifică | Codul Alpha-3 | Denumire comună |

Amblyraja radiata | RJR | Pisică-de-mare stelată |

Ammodytes spp. | SAN | Specii de uvă |

Argentina silus | ARU | Argentină mare |

Beryx spp. | ALF | Beryx |

Brosme brosme | USK | Brosme |

Centrophorus squamosus | GUQ | Rechin catifelat |

Centroscymnus coelolepis | CYO | Rechin portughez |

Chaceon maritae | CGE | Chaceon spp. |

Champsocephalus gunnari | ANI | Champsocephalus gunnari |

Chionoecetes spp. | PCR | Chionoecetes spp. |

Clupea harengus | HER | Hering |

Coryphaenoides rupestris | RNG | Grenadier de piatră |

Dalatias licha | SCK | Rechin focă |

Deania calcea | DCA | Câine-de-mare abisal |

Dipturus batis | RJB | Dipturus Batis |

Dissostichus eleginoides | TOP | Bacalao |

Engraulis encrasicolus | ANE | Hamsie |

Etmopterus princeps | ETR | Marele rechin lanternă |

Etmopterus pusillus | ETP | Micul rechin lanternă |

Euphausia superba | KRI | Krill |

Gadus morhua | COD | Cod |

Galeorhinus galeus | GAG | Rechin neted |

Glyptocephalus cynoglossus | WIT | Cambulă cenușie |

Hippoglossoides platessoides | PLA | Cambulă americană |

Hippoglossus hippoglossus | HAL | Halibut de Atlantic |

Hoplostethus atlanticus | ORY | Pion portocaliu |

Illex illecebrosus | SQI | Calmar roșu nordic |

Lamna nasus | POR | Rechinul scrumbiilor |

Lepidonotothen squamifrons | NOS | Cod de piatră gri |

Lepidorhombus spp. | LEZ | Specii de cardină |

Leucoraja circularis | RJI | Leucoraja circularis |

Leucoraja fullonica | RJF | Vulpe-de-mare |

Leucoraja naevus | RJN | Leucoraja naevus |

Limanda ferruginea | YEL | Cambulă cu coada galbenă |

Limanda limanda | DAB | Limandă |

Lophiidae | ANF | Pește-pescar |

Macrourus spp. | GRV | Grenadieri |

Makaira nigricans | BUM | Marlin albastru |

Mallotus villosus | CAP | Capelin |

Martialia hyadesi | SQS | Calamar |

Melanogrammus aeglefinus | HAD | Eglefin |

Merlangius merlangus | WHG | Merlan |

Merluccius merluccius | HKE | Merluciu |

Micromesistius poutassou | WHB | Putasu |

Microstomus kitt | LEM | Limbă-roșie |

Molva dypterygia | BLI | Mihalț-de-mare albastru |

Molva molva | LIN | Mihalț-de-mare |

Nephrops norvegicus | NEP | Langustină |

Pandalus borealis | PRA | Crevete nordic |

Paralomis spp. | PAI | Crabi |

Penaeus spp. | PEN | Specii de peneide |

Platichthys flesus | FLE | Cambulă |

Pleuronectes platessa | PLE | Cambulă de Baltica |

Pleuronectiformes | FLX | Pești plați |

Pollachius pollachius | POL | Polac |

Pollachius virens | POK | Cod saithe |

Psetta maxima | TUR | Calcan |

Raja brachyura | RJH | Raja Bachyura |

Raja clavata | RJC | Vulpe-de-mare |

Raja (Dipturus) nidarosiensis | JAD | Raja (Dipturus) nidarosiensis |

Raja microocellata | RJE | Raja microocellata |

Raja montagui | RJM | Pisică-de-mare pătată |

Raja undulata | RJU | Pisica-de-mare marmorată |

Rajiformes - Rajidae | SRX-RAJ | Vulpi și pisici-de-mare |

Reinhardtius hippoglossoides | GHL | Halibut negru |

Rostroraja alba | RJA | Vulpe-de-mare albă |

Scomber scombrus | MAC | Macrou |

Scophthalmus rhombus | BLL | Calcan-neted |

Sebastes spp. | RED | Sebastă |

Solea solea | SOL | Limbă-de-mare comună |

Solea spp. | SOO | Limbă-de-mare |

Sprattus sprattus | SPR | Șprot |

Squalus acanthias | DGS | Câine-de-mare/Rechin de Marea Neagră |

Tetrapturus albidus | WHM | Marlin alb |

Thunnus maccoyii | SBF | Ton roșu din sud |

Thunnus obesus | BET | Ton obez |

Thunnus thynnus | BFT | Ton roșu |

Trachurus spp. | JAX | Specii de stavrid |

Trisopterus esmarkii | NOP | Merluciu norvegian |

Urophycis tenuis | HKW | Merluciu alb |

Xiphias gladius | SWO | Pește-spadă |

Tabelul de corespondență următor prezintă, exclusiv cu titlu explicativ, denumirile comune și denumirile latine ale speciilor:

Beryx | ALF | Beryx spp. |

Cambulă americană | PLA | Hippoglossoides platessoides |

Hamsie | ANE | Engraulis encrasicolus |

Pește-pescar | ANF | Lophiidae |

Champsocephalus gunnari | ANI | Champsocephalus gunnari |

Halibut de Atlantic | HAL | Hippoglossus hippoglossus |

Ton obez | BET | Thunnus obesus |

Câine-de-mare abisal | DCA | Deania calcea |

Raja brachyura | RJH | Raja brachyura |

Mihalț-de-mare albastru | BLI | Molva dypterygia |

Marlin albastru | BUM | Makaira nigricans |

Putasu | WHB | Micromesistius poutassou |

Ton roșu | BFT | Thunnus thynnus |

Calcan-neted | BLL | Scophthalmus rhombus |

Capelin | CAP | Mallotus villosus |

Cod | COD | Gadus morhua |

Dipturus Batis | RJB | Dipturus batis |

Limbă-de-mare comună | SOL | Solea solea |

Crabi | PAI | Paralomis spp. |

Leucoraja naevus | RJN | Leucoraja naevus |

Limandă | DAB | Limanda limanda |

Chaceon spp. | CGE | Chaceon maritae |

Pești plați | FLX | Pleuronectiformes |

Cambulă | FLE | Platichthys flesus |

Marele rechin lanternă | ETR | Etmopterus princeps |

Argentină mare | ARU | Argentina silus |

Halibut negru | GHL | Reinhardtius hippoglossoides |

Grenadieri | GRV | Macrourus spp. |

Cod de piatră gri | NOS | Lepidonotothen squamifrons |

Eglefin | HAD | Melanogrammus aeglefinus |

Merluciu | HKE | Merluccius merluccius |

Hering | HER | Clupea harengus |

Specii de stavrid | JAX | Trachurus spp. |

Rechin focă | SCK | Dalatias licha |

Krill | KRI | Euphausia superba |

Rechin catifelat | GUQ | Centrophorus squamosus |

Limbă-roșie | LEM | Microstomus kitt |

Mihalț-de-mare | LIN | Molva molva |

Macrou | MAC | Scomber scombrus |

Specii de cardină | LEZ | Lepidorhombus spp. |

Crevete nordic | PRA | Pandalus borealis |

Langustină | NEP | Nephrops norvegicus |

Merluciu norvegian | NOP | Trisopterus esmarkii |

Raja (Dipturus) nidarosiensis | JAD | Raja (Dipturus) nidarosiensis |

Pion portocaliu | ORY | Hoplostethus atlanticus |

Bacalao | TOP | Dissostichus eleginoides |

Specii de peneide | PEN | Penaeus spp. |

Cambulă de Baltica | PLE | Pleuronectes platessa |

Polac | POL | Pollachius pollachius |

Rechinul scrumbiilor | POR | Lamna nasus |

Rechin portughez | CYO | Centroscymnus coelolepis |

Sebastă | RED | Sebastes spp. |

Grenadier de piatră | RNG | Coryphaenoides rupestris |

Cod saithe | POK | Pollachius virens |

Specii de uva | SAN | Ammodytes spp. |

Leucoraja circularis | RJI | Leucoraja circularis |

Vulpe-de-mare | RJF | Leucoraja fullonica |

Calmar roşu nordic | SQI | Illex illecebrosus |

Vulpi și pisici-de-mare | SRX-RAJ | Rajiformes - Rajidae |

Raja microocellata | RJE | Raja microocellata |

Micul rechin lanternă | ETP | Etmopterus pusillus |

Chionoecetes spp. | PCR | Chionoecetes spp. |

Limbă-de-mare | SOX | Solea spp. |

Ton roșu din sud | SBF | Thunnus maccoyii |

Pisică-de-mare pătată | RJM | Raja montagui |

Şprot | SPR | Sprattus sprattus |

Câine-de-mare/Rechin de Marea Neagră | DGS | Squalus acanthias |

Calamar | SQS | Martialia hyadesi |

Pisică-de-mare stelată | RJR | Amblyraja radiata |

Peşte-spadă | SWO | Xiphias gladius |

Vulpe-de-mare | RJC | Raja clavata |

Rechin neted | GAG | Galeorhinus galeus |

Calcan | TUR | Psetta maxima |

Brosme | USK | Brosme brosme |

Pisică-de-mare ondulată | RJU | Raja undulata |

Merluciu alb | HKW | Urophycis tenuis |

Marlin alb | WHM | Tetrapturus albidus |

Vulpe-de-mare albă | RJA | Rostroraja alba |

Merlan | WHG | Merlangius merlangus |

Cambulă cenuşie | WIT | Glyptocephalus cynoglossus |

Cambulă cu coada galbenă | YEL | Limanda ferruginea |

ANEXA IA

Skagerrak, Kattegat, zonele ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII și XIV, apele UE din zona CECAF, apele Guyanei Franceze

Specie: | Uvă Ammodytes spp. | Zonă: | Apele norvegiene din zona IV (SAN/04-N.) |

Danemarca | pm | TAC analitică. Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 nu se aplică. Articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 nu se aplică. |

Regatul Unit | pm |

UE | pm |

TAC | Nu se aplică |

Specie: | Uvă Ammodytes spp. | Zonă: | Apele UE din zonele IIa, IIIa și IV(1) (SAN/2A3A4.) |

Danemarca | pm | TAC de precauție. |

Regatul Unit | pm |

Germania | pm |

Suedia | pm |

UE | pm |

Norvegia | pm |

Feroe | pm |

TAC | pm |

(1) Cu excepţia apelor situate în limita a șase mile maritime de la liniile de bază ale Regatului Unit la Shetland, Fair Isle și Foula. (2) Capturat în zona IV. |

Specie: | Argentină mare Argentina silus | Zonă: | Apele UE și apele internaționale din zonele I și II (ARU/1/2.) |

Germania | 25 | TAC de precauţie. |

Franţa | 8 |

Ţările de Jos | 20 |

Regatul Unit | 42 |

UE | 95 |

TAC | 95 |

Specie: | Argentină mare Argentina silus | Zonă: | Apele UE din zonele III și IV (ARU/3/4.) |

Danemarca | 963 | TAC de precauţie. |

Germania | 10 |

Franţa | 7 |

Irlanda | 7 |

Ţările de Jos | 45 |

Suedia | 37 |

Regatul Unit | 17 |

UE | 1 086 |

TAC | 1 086 |

Specie: | Argentină mare Argentina silus | Zonă: | Apele UE și apele internaționale din zonele V, VI și VII (ARU/567.) |

Germania | 360 | TAC de precauție. |

Franţa | 7 |

Irlanda | 306 |

Ţările de Jos | 3 449 |

Regatul Unit | 242 |

UE | 4 334 |

TAC | 4 334 |

Specie: | Brosme Brosme brosme | Zonă: | Apele UE și apele internaționale din zonele I, II și XIV (USK/1214EI.) |

Germania | 6 | (1) | TAC analitică. |

Franţa | 6 | (1) |

Regatul Unit | 6 | (1) |

Altele | 3 | (1) |

UE | 21 | (1) |

TAC | 21 |

(1) Exclusiv pentru capturi accidentale. Pescuitul direcționat nu este autorizat în cadrul acestei cote. |

Specie: | Brosme Brosme brosme | Zonă: | IIIa; apele UE din zonele IIIb, IIIc și subdiviziunile 22-32 (USK/03-C.) |

Danemarca | 12 | TAC analitică. |

Suedia | 6 |

Germania | 6 |

UE | 24 |

TAC | 24 |

Specie: | Brosme Brosme brosme | Zonă: | Apele