Raportul special Prioritatea pe care și‑a 
stabilit‑o UE de a promova 
o economie rurală bazată 
pe cunoaștere a fost 
afectată de gestionarea 
defectuoasă a măsurilor 
de transfer de cunoștințe 
și a măsurilor de consiliereRO 2015  nr. 12
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ

CURTEA DE CONTURI EUROPEANĂ  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel. +352 4398-1
E-mail: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Numeroase alte informații despre Uniunea Europeană sunt disponibile pe internet pe serverul Europa (http://europa.eu).
Luxemburg: Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2015
Print ISBN 978-92-872-2970-0 ISSN 1831-0966 doi:10.2865/65181 QJ-AB-15-013-RO-C
PDF ISBN 978-92-872-2959-5 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/231148 QJ-AB-15-013-RO-N
EPUB ISBN 978-92-872-3023-2 ISSN 1977-5806 doi:10.2865/589726 QJ-AB-15-013-RO-E
© Uniunea Europeană, 2015
Reproducerea textului este autorizată cu condiția menționării sursei.
Pentru utilizarea sau reproducerea în orice fel a fotografiilor intitulate „Formare pentru femeile fermier” și „Grup de lucru 
al fermierilor (vizită pe teren)” de la pagina 10, trebuie să se solicite acordul direct de la deținătorul drepturilor de autor.
Printed in Luxembourg
Prioritatea pe care și‑a  
stabilit‑o UE de 
a promova o economie 
rurală bazată pe 
cunoaștere a fost 
afectată de gestionarea 
defectuoasă a măsurilor 
de transfer de cunoștințe 
și a măsurilor de 
consiliere
[prezentat în temeiul articolului 287 alineatul (4) 
al doilea paragraf TFUE]Raportul specialRO 2015  nr. 12
02
 Echipa de audit
Rapoartele speciale ale Curții de Conturi Europene prezintă rezultatele auditurilor de conformitate sau ale auditurilor 
performanței care au ca obiect domenii specifice ale bugetului UE sau aspecte specifice legate de gestiune. Curtea 
selectează și concepe aceste sarcini de audit astfel încât impactul lor să fie maxim, luând în considerare riscurile existente 
la adresa performanței sau a conformității, nivelul de venituri sau de cheltuieli implicat, schimbările preconizate și 
interesul existent în mediul politic și în rândul publicului larg.
Acest audit al performanței a fost efectuat de Camera de audit I – condusă de domnul Augustyn Kubik, membru al 
Curții de Conturi Europene  –, cameră specializată pe domeniile de cheltuieli aferente conservării și gestionării resurselor 
naturale. Auditul a fost condus de domnul Jan Kinšt, membru al Curții de Conturi Europene, acesta fiind sprijinit de 
o echipă formată din: Alejandro Ballester Gallardo, șef de cabinet; Michael Bain, șef de unitate; Klaus Stern, coordonator 
al echipei de audit, și Els Brems, coordonatoare adjunctă a echipei de audit. Echipa de audit a fost formată din Stuart 
Ballantine, Malgorzata Frydel, Athanasios Koustoulidis, Lorenzo Pirelli, Maria Eulàlia Reverté i Casas, Michael Spang și 
Diana Voinea. Asistența în materie de secretariat a fost furnizată de Terje Teppan‑Niesen, iar sprijinul lingvistic de Milosz 
Aponowicz, Cathryn Lindsay, Michał Machowski, Paulina Pruszko și Charlotta Törneling.
03
 Cuprins
Puncte
 Glosar
I-XI Sinteză
1-15  Introducere
1-3 Investițiile în dezvoltarea cunoașterii și a competențelor în Uniunea Europeană
4-12  Sprijinul acordat în cadrul dezvoltării rurale pentru servicii de consiliere și pentru transfer de 
cunoștințe
13-15  Coordonarea cu alte măsuri de sprijin acordat de UE pentru transfer de cunoștințe și servicii de 
consiliere
16-21  Sfera și abordarea auditului
22-88  Observații
22-51  Partea I – Procedurile de identificare și selectare a celor mai relevante măsuri de transfer de 
cunoștințe și de consiliere
23-29  Statele membre au identificat nevoile în materie de competențe ale actorilor din mediul rural în termeni 
atât de generali încât aproape orice tip de activitate se putea califica pentru finanțare
30-34  Statele membre nu verifică întotdeauna calificările și experiența prestatorilor
35-46  Selectarea activităților și a prestatorilor este afectată de lipsa de concurență echitabilă și transparentă
47-51  Orientările oferite de Comisie statelor membre cu privire la măsurile de transfer de cunoștințe și la măsurile 
de consiliere au fost limitate
52-65  Partea II – Procedurile prin care se asigură o furnizare de servicii de consiliere și de transfer de 
cunoștințe care să fie coordonată și eficientă din punctul de vedere al costurilor
52-53  Statele membre au aprobat activități de formare fără a efectua controale eficace cu privire la caracterul 
rezonabil al costurilor...
54-55  ... și există indicii că uneori au plătit costuri prea mari pentru servicii de formare sau de consiliere, costuri 
care nu erau justificate suficient
56-57  Gradul de acoperire al auditurilor Comisiei nu a permis obținerea unor informații suficiente privind 
deficiențele detectate de Curte
58-65  Fondurile din partea Uniunii Europene și fondurile din alte surse nu sunt coordonate pentru a se asigura 
o furnizare eficientă a serviciilor de transfer de cunoștințe și de consiliere
04 Cuprins
66-88 Partea III – Procedurile de monitorizare și de evaluare a rezultatelor activităților de transfer de 
cunoștințe și a activităților de consiliere
69-73  Prestatorii activităților de formare colectează adeseori feedback direct din partea participanților la formare, 
dar acest feedback este rareori utilizat de autoritățile statelor membre pentru a aduce îmbunătățiri 
acțiunilor ulterioare
74-78  Există câteva exemple de bune practici, în care statele membre depun eforturi pentru a colecta informații 
utile referitoare la impactul activităților de transfer de cunoștințe și de consiliere
79-88  Datele colectate în scopul prezentării unor rezultate agregate, la nivelul UE, ale acțiunilor de transfer de 
cunoștințe și ale serviciilor de consiliere nu sunt fiabile
89-102  Concluzii și recomandări
 Anexa  I —  Punerea în aplicare a măsurilor de transfer de cunoștințe și a măsurilor de consiliere 
în statele membre auditate
 Anexa  II — Cele patru niveluri de evaluare ale modelului Kirkpatrick
 Răspunsul Comisiei
05
 Glosar
Achiziții publice : proces de atribuire a contractelor pe care organismele publice trebuie să îl respecte atunci când 
achiziționează bunuri, lucrări și servicii a căror valoare depășește un anumit prag. Scopul urmărit este acela de a se 
obține cel mai bun raport calitate‑preț, prin crearea unui mediu concurențial suficient între furnizori, și de a se 
asigura atribuirea corectă, transparentă și nediscriminatorie a contractelor. Directivele 2004/18/CE și 2004/17/CE 
stabilesc cadrul juridic aplicabil achizițiilor publice care trebuie să fie pus în aplicare de autoritățile naționale.
Acord‑cadru : un acord încheiat între una sau mai multe autorități contractante și unul sau mai mulți operatori 
economici, având ca obiect stabilirea condițiilor pentru contractele care urmează să fie atribuite în decursul unei 
perioade determinate, în special în ceea ce privește prețurile și, după caz, cantitățile prevăzute1.
Actori din mediul rural : în sensul prezentului raport, fermierii, silvicultorii și alte întreprinderi rurale și părți 
interesate din mediul rural sunt denumite „actori din mediul rural”, cu excepția cazului în care se specifică altfel.
Autoritate de management : un organism național sau regional desemnat de statul membru pentru a gestiona un 
program de dezvoltare rurală (PDR).
Cadrul comun de monitorizare și evaluare : cadru comun de monitorizare și evaluare la nivelul UE pentru 
dezvoltarea rurală în perioada de programare 2007 ‑2013.
Efect de balast (efect deadweight ): situația în care un proiect sau o activitate subvenționate ar fi fost integral sau 
parțial realizate chiar și fără finanțarea acordată.
Fondurile structurale și de investiții europene (fondurile ESI) : un nou termen pentru cele cinci fonduri ale UE 
care acordă sprijin în cadrul politicii de coeziune în perioada de programare 2014 ‑2020.  
Cele cinci fonduri sunt: Fondul european de dezvoltare regională (FEDR), Fondul social european (FSE), Fondul de 
coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și Fondul european pentru pescuit și afaceri 
maritime (FEPAM).
Gestiune partajată : modalitate de execuție a bugetului UE în cadrul căreia sarcinile de execuție sunt delegate 
statelor membre2. În acest scop, autoritățile statelor membre desemnează organisme responsabile de gestiunea și 
controlul fondurilor Uniunii.
Măsură : o schemă de ajutoare pentru punerea în aplicare a unei politici. Fiecare măsură stabilește norme specifice 
pe care proiectele sau acțiunile finanțabile trebuie să le respecte. Există două tipuri principale de măsuri: măsuri de 
investiții și ajutorul pe suprafață.
PAC : politica agricolă comună  – ansamblul de acte legislative și de practici adoptate de Uniunea Europeană pentru 
a aplica o politică comună și unitară în domeniul agriculturii.
Perioadă de programare : cadru multianual de planificare și de punere în aplicare a politicilor UE, cum ar fi politica 
de dezvoltare rurală.
Program de dezvoltare rurală (PDR) : un document elaborat de un stat membru sau de o regiune și aprobat de 
Comisie, prin care se planifică și se monitorizează punerea în aplicare a politicii de dezvoltare rurală.
Sistemul comun de monitorizare și evaluare : sistem comun de monitorizare și evaluare la nivelul UE pentru 
dezvoltarea rurală în perioada de programare 2014 ‑2020.
1 Articolul 1 alineatul (5) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de 
atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, 30.4.2004, p. 114).
2 Articolul 59 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare 
aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, 26.10.2012, p. 1).
06
 Sinteză
I
Activitățile de transfer de cunoștințe și de consiliere 
au fost ridicate la un nivel ridicat de prioritate, atât 
pentru UE în ansamblu, cât și pentru dezvoltarea 
rurală, în special. Importanța educației și a formării 
profesionale, a dezvoltării competențelor, a învățării 
pe tot parcursul vieții și a transferului de cunoștințe 
a fost subliniată de Parlamentul European și de diferiții 
comisari europeni pentru agricultură și este reflectată 
în cadrul juridic al UE.
II
În cadrul acestui audit, a fost examinată furnizarea 
activităților de transfer de cunoștințe și a activităților 
de consiliere cofinanțate din bugetul alocat de UE 
pentru dezvoltarea rurală (FEADR) și din bugetele pro ‑
prii ale statelor membre pentru perioada 2007 ‑2013. 
Finanțarea totală alocată de UE acestor activități în 
perioada respectivă se ridică la 1,3 miliarde de euro, iar 
dacă se ia în calcul cofinanțarea, sprijinul public total 
se ridică la 2,2 miliarde de euro.
III
Pentru a fi eficace și pentru a avea impactul scontat, 
fondurile alocate activităților de transfer de cunoștințe 
și celor de consiliere trebuie să fie cheltuite în așa fel 
încât să se răspundă nevoilor identificate, iar activită ‑
țile aferente trebuie să fie furnizate la un cost rezo ‑
nabil și de către prestatori calificați și cu experiență 
corespunzătoare. Rezultatele ar trebui să fie măsura ‑
bile și ar trebui să fie evaluate pentru a se obține infor ‑
mații cu privire la realizările efective. Auditul Curții 
a arătat însă că situația este cu totul alta, și aceasta din 
cauza deficiențelor în gestionarea activităților de către 
statele membre și de către Comisie.
IV
Auditul a relevat că modul în care au fost puse la 
dispoziție activitățile de transfer de cunoștințe și cele 
de consiliere nu a fost suficient de adecvat în raport cu 
importanța care se atribuie măsurilor și cu rezultatele 
care erau preconizate pentru activitățile respective. 
În mod foarte frecvent, statele membre se bazau pe 
propunerile prestatorilor și orice tip de formare era 
considerat „satisfăcător” și eligibil pentru a beneficia 
de sprijin public. Rareori se proceda la o analiză adec ‑
vată pentru a se determina dacă activitățile de formare 
propuse puteau avea un impact real.
Sinteză 07
V
Procedurile instituite nu au asigurat întotdeauna 
o concurență echitabilă și transparentă astfel încât 
să se promoveze selectarea unor prestatori de înaltă 
calitate și a unor activități de transfer de cunoștințe și 
de consiliere la cel mai bun preț.
VI
Un bun raport costuri‑eficacitate în furnizarea servi ‑
ciilor de transfer de cunoștințe și de consiliere este 
esențial pentru protecția resurselor financiare publice, 
fie că provin de la bugetul UE, fie că provin de la buge ‑
tele naționale. Curtea a detectat deficiențe în verifi ‑
cările pe care trebuie să le efectueze statele membre, 
atât în etapa depunerii cererii de finanțare, cât și în 
etapa efectuării plății. Există indicii că statele membre 
au plătit tarife prea mari pentru anumite servicii și că 
costurile aferente nu erau suficient de justificate.
VII
În plus, auditul a pus în lumină faptul că un număr 
semnificativ de servicii similare sunt finanțate de mai 
multe fonduri ale UE (de exemplu, FSE, precum și 
FEADR). O astfel de situație implică riscul dublei finan ‑
țări și impune duplicarea unor structuri administrative 
care sunt costisitoare, lucru care, în opinia Curții, nu 
este economic. În perioada de programare 2014 ‑2020, 
se pune un accent mai puternic pe complementari ‑
tatea dintre fondurile UE decât pe politica anterioară 
de demarcare, lucru care presupune intensificarea 
coordonării, astfel încât să se evite riscurile subliniate 
mai sus.
VIII
Nu se proceda la evaluări detaliate cu privire la reali ‑
zările efectiv obținute cu ajutorul fondurilor publice 
și se colectau numai indicatori relativ simpliști, cum ar 
fi numărul persoanelor care au beneficiat de formare 
sau numărul zilelor de formare finanțate. În plus, 
Curtea a identificat probleme în legătură cu fiabilita ‑
tea datelor colectate.IX
Deficiențele relevate în cadrul acestui raport sunt 
legate în principal de gestionarea de către statele 
membre a măsurilor. Cu toate acestea, dată fiind 
importanța care se acordă activităților de transfer de 
cunoștințe și activităților de consiliere, s‑a constatat 
că și rolul Comisiei în ceea ce privește îndrumarea 
și monitorizarea statelor membre nu este îndeplinit 
într‑un mod adecvat, fiind necesar să se aducă îmbu ‑
nătățiri în acest sens.
X
Pe baza acestor constatări, Curtea formulează o serie 
de recomandări vizând îmbunătățirea situației în peri ‑
oada aferentă actualului program de dezvoltare rurală 
(2014 ‑2020) și garantarea realizării obiectivelor ambiți ‑
oase stabilite cu privire la activități.
XI
Mai concret, Curtea recomandă următoarele:
 ο Statele membre ar trebui să instituie proceduri 
pentru a analiza nevoile în materie de cunoștințe 
și de competențe ale actorilor din mediul rural 
într‑un mod mai detaliat, care să meargă mai 
departe decât definirea unor teme generale, în 
special pentru cererile de propuneri sau proceduri ‑
le de achiziții publice. Statele membre ar trebui să 
se asigure, în cadrul procedurilor lor recurente, că 
serviciile de transfer de cunoștințe și de consiliere 
relevante sunt specificate și selectate pe baza unei 
astfel de analize și că se evită riscul ca procesul să 
fie determinat de prestatorul de servicii.
 ο Comisia ar trebui să furnizeze orientări suplimenta ‑
re privind modul în care statele membre ar trebui 
să efectueze astfel de analize recurente și ar trebui 
să încurajeze statele membre să formuleze aceste 
analize în termeni preciși și nu generali.
 ο Statele membre ar trebui să se asigure că sprijinul 
pentru înființarea unor servicii de consiliere noi se 
acordă numai dacă există un deficit demonstrat 
la nivelul serviciilor relevante din zonele vizate și 
dacă există o nevoie de finanțare pentru personal, 
spații și/sau dotări noi.
08 Sinteză
 ο Statele membre ar trebui să selecteze prestatorii 
de servicii în vederea acordării de fonduri publice 
asigurând o concurență echitabilă și transparentă, 
indiferent că recurg la cereri de propuneri sau la 
proceduri de achiziții publice oficiale. În special, 
statele membre ar trebui să se asigure că criteriile 
lor de selecție sau de atribuire nu favorizează anu ‑
miți prestatori sau anumite tipuri de prestatori.
 ο Comisia ar trebui să furnizeze orientări specifice 
suplimentare referitoare la furnizarea serviciilor 
pe plan intern, la subcontractare și la evaluarea 
furnizării serviciilor de către consorții. În plus, 
Comisia ar trebui să monitorizeze în mod adecvat 
procedurile statelor membre pentru a se asigura 
că selectarea activităților de transfer de cunoștin ‑
țe și de consiliere este competitivă, echitabilă și 
transparentă.
 ο În ceea ce privește eficacitatea verificărilor cu 
privire la caracterul rezonabil al costurilor, Comisia 
și statele membre ar trebui să pună în aplicare re ‑
comandările formulate în raportul special al Curții 
pe această temă3. În special în ceea ce privește 
activitățile de transfer de cunoștințe și activitățile 
de consiliere, statele membre ar trebui să evalueze 
în ce măsură este necesară sprijinirea unor activi ‑
tăți care sunt deja disponibile pe piață la un preț 
rezonabil. Dacă există într‑adevăr o necesitate jus ‑
tificată în acest sens, statele membre ar trebui să 
se asigure că costurile activităților pentru care se 
acordă sprijin nu depășesc costurile unor activități 
similare oferite pe piață.
 ο Comisia ar trebui să se sprijine pe primele măsuri 
luate pentru a asigura complementaritatea fondu ‑
rilor UE, de exemplu, prin intermediul grupurilor 
de lucru interservicii înființate pentru a aborda 
probleme specifice, cu scopul de a efectua o eva ‑
luare aprofundată a complementarității dintre 
diferitele fonduri ale UE propuse de statele mem ‑
bre pentru perioada de programare 2014 ‑2020. 
Această evaluare ar trebui să conducă la o aborda ‑
re coordonată cu privire la sprijinirea activităților 
de transfer de cunoștințe, astfel încât să se reducă 
riscul dublei finanțări și duplicarea eforturilor 
administrative din statele membre. ο Statele membre ar trebui să instituie sisteme de 
feedback care să utilizeze informațiile obținute în 
urma monitorizării și a evaluării în scopul îmbună ‑
tățirii cererilor de propuneri sau a procedurilor de 
achiziții publice viitoare. Aceste sisteme ar trebui 
să impună prestatorilor de servicii nu numai să 
furnizeze informații privind gradul de satisfacție 
al participanților cu privire la serviciile prestate, ci 
și să testeze dacă aceștia au învățat ce trebuiau să 
învețe.
 ο Comisia ar trebui să ofere orientări privind modul 
în care statele membre ar putea pune în aplicare 
astfel de proceduri recurente de obținere a feed ‑
backului și ar trebui să verifice dacă statele mem ‑
bre au instituit proceduri de acest tip. Rezultatele 
unui astfel de feedback pot fi folosite și de evalua ‑
tori, pentru a le permite să își concentreze activi ‑
tatea de evaluare pe analiza activităților la nivelul 
rezultatelor și al impactului.
 ο Nu în ultimul rând, Comisia ar trebui să crească, 
fără întârziere, profilul de risc al măsurilor de 
transfer de cunoștințe și al măsurilor de consiliere 
și să își îmbunătățească în consecință monitori ‑
zarea și gestionarea, pentru a oferi o mai mare 
asigurare că statele membre furnizează serviciile 
respective într‑un mod eficace.
3 A se vedea Raportul special nr. 22/2014: „Obținerea de 
economii: menținerea sub control a costurilor aferente finanțărilor 
acordate de UE pentru proiectele de dezvoltare rurală”  
(http://eca.europa.eu ).
09
 Introducere
Investițiile în dezvoltarea 
cunoașterii și 
a competențelor în 
Uniunea Europeană
01 
Importanța educației și a formării pro ‑
fesionale, a dezvoltării competențelor, 
a învățării pe tot parcursul vieții și 
a transferului de cunoștințe a fost pro ‑
movată de numeroși politicieni și a fost 
subliniată în mai multe documente la 
nivel înalt, inclusiv în Strategia Euro ‑
pa 2020 pentru o creștere inteligentă, 
durabilă și favorabilă incluziunii4.
Boosting the knowledge base of our 
farm sector is an important aspect of 
the Rural Development Programmes  
(Consolidarea bazei de cunoștințe 
a sectorului nostru agricol reprezin ‑
tă un aspect important al programe ‑
lor de dezvoltare rurală)5
Phil Hogan (comisarul european pentru 
agricultură și dezvoltare rurală)
The agriculture of the future has to 
be knowledge‑based (Agricultura 
viitorului trebuie să se bazeze pe 
cunoaștere)6
Dacian Cioloș (fostul comisar european 
pentru agricultură și dezvoltare rurală)
02 
Tratatul privind funcționarea Uniunii 
Europene (TFUE) face trimitere în mod 
explicit la „o coordonare eficientă 
a eforturilor întreprinse în domeniile 
formării profesionale, cercetării și po ‑
pularizării cunoștințelor agronomice” 
pentru realizarea obiectivelor prevăzu ‑
te de politica agricolă comună (PAC)7.03 
Legislația UE pentru perioada de pro ‑
gramare 2014 ‑20208 pune un accent 
deosebit pe serviciile de consiliere și 
pe transferul de cunoștințe ca activități 
esențiale pentru atingerea obiectivelor 
unei dezvoltări durabile în zonele rura ‑
le. „Încurajarea transferului de cunoș ‑
tințe și a inovării în agricultură, în silvi ‑
cultură și în zonele rurale” reprezintă 
o prioritate orizontală în domeniul 
dezvoltării rurale, cu alte cuvinte, este 
considerată un instrument important 
pentru îmbunătățirea punerii în aplica ‑
re a altor priorități și măsuri în sectorul 
dezvoltării rurale.
Sprijinul acordat în cadrul 
dezvoltării rurale pentru 
servicii de consiliere și 
pentru transfer de 
cunoștințe
04 
Sprijin financiar pentru servicii de 
consiliere și pentru transfer de cunoș ‑
tințe în zonele rurale se acordă prin 
intermediul Fondului european agricol 
pentru dezvoltare rurală (FEADR). În 
perioada de programare 2007 ‑2013, 
acest tip de sprijin a fost acordat prin 
intermediul următoarelor măsuri9:
 ο măsura 111 – Formare profesională 
și acțiuni de informare;
 ο măsura 114 – Utilizarea serviciilor 
de consiliere;
 ο măsura 115 – Înființarea serviciilor 
de gestionare, de înlocuire și de 
consiliere;
 ο măsura 331 – Formare și informare.4 COM(2010) 2020 final din 
3 martie 2010: „Europa 
2020 – O strategie europeană 
pentru o creștere inteligentă, 
durabilă și favorabilă 
incluziunii”.
5 Comisia Europeană  – 
Comunicat de presă: A further 
18 Rural Development 
Programmes get green light  
(Alte 18 programe de 
dezvoltare rurală vor primi 
undă verde), Bruxelles, 
13 februarie 2015 ( http://
europa.eu/rapid/
press‑release_IP ‑15‑4424_
en.htm ).
6 Declarație privind agricultura 
bazată pe cunoaștere, 
12 octombrie 2011 ( https://
www.youtube.com/
watch?v=QqOqVed_atA ).
7 Articolul 41 TFUE.
8 Regulamentul (UE) 
nr. 1305/2013 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
17 decembrie 2013 privind 
sprijinul pentru dezvoltare 
rurală acordat din Fondul 
european agricol pentru 
dezvoltare rurală (FEADR) și de 
abrogare a Regulamentului 
(CE) nr. 1698/2005 al 
Consiliului (JO L 347, 
20.12.2013, p. 487).
9 Măsura 341 (Dobândire de 
competențe, animare și 
implementarea strategiilor de 
dezvoltare locală) și 
măsura 431 (Funcționarea 
grupurilor de acțiune locală, 
dobândirea de competențe și 
animarea teritoriului) includ și 
activități de formare, dar ele 
prezintă relevanță numai 
pentru inițiativa LEADER și 
pentru grupuri similare 
prevăzute în cadrul axei 3, 
obiectivul lor fiind de a sprijini 
aceste grupuri în vederea 
punerii în aplicare a strategiilor 
lor locale. Prin urmare, aceste 
măsuri nu mai sunt luate în 
considerare în contextul 
prezentului audit.
10 Introducere
05 
Obiectivul primelor trei măsuri era de 
a se îmbunătăți competitivitatea fer ‑
mierilor și a silvicultorilor. Măsura 331 
se adresa altor întreprinderi rurale și 
părți interesate, în vederea creșterii 
capacității lor de a contribui la diversi ‑
ficarea economiei rurale și la îmbună ‑
tățirea calității vieții în zonele rurale. 
Măsurile 111 și 331 includeau cursuri de 
formare, ateliere de lucru, vizite la ex ‑
ploatații, servicii de îndrumare perso ‑
nalizată etc. și sunt considerate măsuri 
de transfer de cunoștințe. Măsurile 114 
și 115 erau măsuri de consiliere, al 
căror obiectiv era de a oferi îndrumări, 
personalizate sau în grup, fermierilor 
și silvicultorilor. Diferitele activități de 
consiliere și de transfer de cunoștințe 
erau oferite participanților gratuit sau 
la preț redus.Fermierii, silvicultorii și alte între ‑
prinderi rurale și părți interesate sunt 
denumite în continuare „actori din 
mediul rural”.
Exemple de transfer de cunoștințe și de servicii de consiliere finanțate prin FEADRCaseta 1
© ZAMm/Gerald LechnerFormare pentru femeile fermier
© CCEFormare pentru fermieri
© BMLFUW/LFI/weinfranz 
Grup de lucru al fermierilor  
(vizită pe teren)
11 Introducere
06 
În cadrul politicii de dezvoltare rurală, 
măsurile de transfer de cunoștințe și 
de consiliere fac obiectul gestiunii par ‑
tajate între Comisie și statele membre. 
Programele de dezvoltare rurală sunt 
propuse de statele membre și aproba ‑
te de Comisie. Statele membre selec ‑
tează apoi proiectele pentru care se acordă finanțare pe baza programelor 
prezentate. Figura 1  prezintă modul 
în care se alocă finanțare proiectelor 
relevante în conformitate cu cadrul de 
reglementare.Figura 1Cadrul de reglementare pentru alocarea către proiecte a finanțărilor din partea 
FEADR
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.
€Propusă de 
Comisie și 
aprobată de 
Consiliu
Propusă de statul 
membru și 
aprobată de 
Comisie
Selectarea 
proiectelorNorme și proceduri detaliate la nivelul statelor membre Programare strategică la nivelul statelor membrePolitica de dezvoltare rurală instituită la nivelul UE
Finanţare alocată proiectelor de transfer de cunoștinţe 
și de consiliere(legislaţie naţională sau regională, proceduri, documente de 
orientare)(plan naţional strategic, program de dezvoltare rurală)(orientările strategice ale UE, regulamente ale Consiliului)
12 Introducere
07 
În ceea ce privește perioada 2007 ‑2013, 
măsurilor de transfer de cunoștințe și 
de consiliere le‑au fost alocate apro ‑
ximativ 1,3 miliarde de euro, ceea ce 
reprezintă 1,4 % din finanțarea acordată 
prin FEADR. Până la 31 decembrie 2013, 
statele membre cheltuiseră aproxima ‑
tiv 744 de milioane de euro, respectiv 
57 % din finanțarea planificată a fi 
acordată prin FEADR. Toate măsurile 
sunt cofinanțate de statele membre 
(pentru detalii, a se vedea tabelul 1 ). Cu 
toate acestea, așa cum s‑a precizat deja, 
importanța generală care se acordă 
măsurilor de transfer de cunoștințe și de 
consiliere depășește cu mult valoarea 
lor în termeni pur monetari.
08 
Statele membre nu implementează în 
mod automat toate cele patru măsuri 
de transfer de cunoștințe și de consi ‑
liere finanțate prin FEADR. O analiză 
a datelor referitoare la exercițiul 2012 
comunicate de Comisie a indicat că, 
din totalul de 88 de programe de 
dezvoltare rurală, măsurile 111, 114, 331 
și 115 nu au fost utilizate în 19 %, 52 %, 
66 % și, respectiv, 74 % din programele 
de dezvoltare rurală.09 
Pentru noua perioadă de programare 
aferentă dezvoltării rurale, și anume 
2014 ‑2020, cele patru măsuri individua ‑
le au fost regrupate în două măsuri:
 ο măsura 01 – Transfer de cunoștințe 
și acțiuni de informare;
 ο măsura 02 – Servicii de consiliere, 
servicii de gestionare a exploatați ‑
ei și servicii de înlocuire în cadrul 
exploatației.
10 
Cheltuielile FEADR planificate pentru 
măsura 01 se ridică la 1,16 miliarde 
de euro, iar cele planificate pentru 
măsura 02 se ridică la 742 de milioane 
de euro, ceea ce înseamnă un total de 
1,9 miliarde de euro10. Atunci când sunt 
combinate cu cofinanțarea națională, 
cheltuielile publice totale pot depăși 
4 miliarde de euro, ceea ce reprezin ‑
tă o creștere cu aproximativ 46 % în 
comparație cu cheltuielile planifica ‑
te pentru perioada de programare 
precedentă.Tabelul 1Total cheltuieli publice (FEADR plus cofinanțare națională) și cheltuieli FEADR pentru 
fiecare măsură
Măsură Descrierea măsuriiPlanificate pentru perioada 2007-2013 Efectuate în perioada  2007-2013
FEADR (în euro)Total cheltuieli 
publice (în euro)FEADR (în euro)Total cheltuieli 
publice (în euro)
111Formare profesională și acțiuni de 
informare947 013 157 1 599 928 390 556 561 212 974 023 090 
114 Utilizarea serviciilor de consiliere 197 958 811 338 640 512 98 320 876 169 488 261 
115Înființarea serviciilor de gestiona -
re, de înlocuire și de consiliere50 307 450 76 068 793 26 540 966 43 419 212 
331 Formare și informare 115 516 980 226 388 227 62 498 154 122 427 257 
Măsuri de transfer de cunoștințe și măsuri 
de consiliere1 310 796 398 2 241 025 922 743 921 208 1 309 357 820 
Sursa:  Date furnizate de Rețeaua europeană pentru dezvoltare rurală (actualizate în februarie 2014).10 Cifrele se bazează pe 
informații furnizate de Comisia 
Europeană. Ele includ atât 
cifrele comunicate în 
programele de dezvoltare 
rurală aprobate (56 din 118), 
cât și cifrele din programele 
care fac încă obiectul 
dezbaterii. Prin urmare, cifrele 
sunt orientative la data actuală 
(10/07/2015).
13 Introducere
11 
În timp ce, în perioada de progra ‑
mare 2007 ‑2013, atât participanții la 
cursuri de formare și beneficiarii de 
servicii de consiliere, cât și prestatorii 
de servicii puteau constitui benefici ‑
ari potențiali ai măsurilor, situația s‑a 
schimbat în noua perioadă de progra ‑
mare. În perioada 2014 ‑2020, bene ‑
ficiarii de sprijin financiar acordat în 
cadrul măsurilor 01 și 02 vor fi presta ‑
torii de servicii, mai precis entitățile 
care furnizează servicii de consiliere și 
cursuri de formare destinatarilor finali 
(actorii din mediul rural).
12 
Deși nu exista nicio obligație în acest 
sens, unele state membre utilizau deja, 
în perioada de programare 2007 ‑2013, 
proceduri de achiziții publice pentru 
selectarea prestatorilor de servicii de 
transfer de cunoștințe și de servicii 
de consiliere. În temeiul noii legislații, 
pentru măsura 02, este obligatorie 
aplicarea normelor în materie de 
achiziții publice înainte de încheierea 
contractelor de achiziții publice de 
servicii cu prestatorii acestora. În cazul 
măsurii 01, achizițiile publice nu sunt 
obligatorii pentru selectarea prestato ‑
rilor de servicii.Coordonarea cu alte 
măsuri de sprijin acordat 
de UE pentru transfer de 
cunoștințe și servicii de 
consiliere
13 
Sprijinul pe care îl acordă UE pentru 
transfer de cunoștințe și pentru ser ‑
vicii de consiliere nu se limitează la 
domeniul politicii de dezvoltare rurală. 
La un nivel foarte general și în funcție 
de mandatul fiecărui fond, proiectele 
de formare primesc sprijin din partea 
Fondului social european (FSE) și a Fon ‑
dului european de dezvoltare regională 
(FEDR), fonduri care au drept obiectiv 
să contribuie la creșterea economică și 
la crearea de locuri de muncă. Aceste 
fonduri, împreună cu FEADR și alte două 
fonduri, sunt denumite în mod gene ‑
ral fondurile structurale și de investiții 
europene (fondurile ESI). Cadrul legisla ‑
tiv pentru perioada 2014 ‑2020 prevede 
obligația de a se asigura o mai bună 
coordonare între fondurile ESI decât 
a fost cazul anterior, atât la nivelul UE, 
cât și la nivelul statelor membre. Noul 
cadru este prezentat în figura 2 .
14 
Fondurile ESI reprezintă un mijloc de 
punere în aplicare a Strategiei Europa 
2020. Pentru a putea acorda un sprijin 
eficace, fondurile ESI ar trebui să își 
concentreze contribuția pe îndeplinirea 
a 11 obiective tematice11. În regulamen ‑
tele specifice diferitelor fonduri, aceste 
obiective sunt defalcate mai departe în 
priorități de investiții.
15 
Obiectivul tematic care prezintă rele ‑
vanță pentru acest audit este obiecti ‑
vul nr. 10, care include „investițiile în 
educație, formare și formare profesio ‑
nală pentru competențe și învățare pe 
tot parcursul vieții”. Alte priorități de 
investiții detaliate sunt stabilite în regu ‑
lamentele specifice fiecărui fond: FSE, 
FEDR și FEADR12 (a se vedea  figura  2).11 Stabilite la articolul 9 din 
Regulamentul (UE) 
nr. 1303/2013 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
17 decembrie 2013 de stabilire 
a unor dispoziții comune 
privind Fondul european de 
dezvoltare regională, Fondul 
social european, Fondul de 
coeziune, Fondul european 
agricol pentru dezvoltare 
rurală și Fondul european 
pentru pescuit și afaceri 
maritime, precum și de 
stabilire a unor dispoziții 
generale privind Fondul 
european de dezvoltare 
regională, Fondul social 
european, Fondul de coeziune 
și Fondul european pentru 
pescuit și afaceri maritime și 
de abrogare a Regulamentului 
(CE) nr. 1083/2006 al 
Consiliului (JO L 347, 
20.12.2013, p. 320).
12 Prioritățile de investiții 
specifice diferitelor fonduri 
sunt stabilite în următoarele 
documente:  
– FSE: articolul 3 din 
Regulamentul (UE) 
nr. 1303/2013;  
– FEDR: articolul 5 din 
Regulamentul (UE) 
nr. 1301/2013 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 
17 decembrie 2013 privind 
Fondul european de 
dezvoltare regională și 
dispozițiile specifice aplicabile 
obiectivului referitor la 
investițiile pentru creștere 
economică și locuri de muncă 
și de abrogare 
a Regulamentului (CE) 
nr. 1080/2006 (JO L 347, 
20.12.2013, p. 289);  
– FEADR: articolul 5 din 
Regulamentul (UE) 
nr. 1305/2013.
14 Introducere Figura 2Cadrul juridic pentru perioada de programare 2014 ‑2020
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.
Strategia Europa 2020
Iniţiativă de promovare a unei creșteri    
inteligente, durabile și favorabile incluziunii
Acord de parteneriat 
Priorităţi de investiţii speciﬁce diferitelor fonduri, 
reﬂectând obiectivele tematiceReﬂectarea Strategiei Europa 2020 prin intermediul 
a 11 obiective tematice comune
(EAFRD, ESF , ERDF)(10) investiţiile în educaţie, formare și formare 
profesională pentru competenţe și învăţare pe tot parcursul vieţii; 
Programe operaţionalePrograme de dezvoltare ruralăDocument care precizează utilizarea 
preconizată a fondurilor ESI
Fondurile ESI – Regulamente speciﬁce 
ﬁecărui fond             Fondurile ESI - cadru strategic comun             
15
 Sfera și abordarea auditului
16 
Curtea a efectuat un audit al procedu ‑
rilor de gestiune și de control al chel ‑
tuielilor pentru măsurile de transfer 
de cunoștințe și măsurile de consiliere 
din perioada de programare 2007 ‑2013 
(a se vedea și punctul 4), în vederea 
prezentării unor recomandări perti ‑
nente referitoare la noua perioadă de 
programare. Astfel, statele membre 
pot lua în considerare aceste recoman ‑
dări atunci când elaborează normele și 
procedurile de punere în aplicare pen ‑
tru programele lor, iar Comisia le poate 
utiliza în special pentru a îmbunătăți 
monitorizarea sistemelor de gestiune 
și de control ale statelor membre.
17 
Auditul a pus accentul pe furnizarea 
unui răspuns la următoarea întrebare:
Sunt instituite sisteme de gestiune 
și de control capabile să pună în 
aplicare în mod eficace măsurile de 
transfer de cunoștințe și măsurile 
de consiliere din domeniul dezvol ‑
tării rurale?
18 
În acest context, raportul Curții oferă 
răspunsuri la următoarele întrebări 
subordonate:
 ο Sunt instituite proceduri care să 
permită identificarea și selectarea 
acelor acțiuni de transfer de cunoș ‑
tințe și a acelor acțiuni de furnizare 
de servicii de consiliere care prezin ‑
tă cea mai mare relevanță pentru 
actorii din mediul rural?
 ο Sunt instituite proceduri prin care 
să se asigure că acțiunile de transfer 
de cunoștințe și serviciile de con ‑
siliere sunt furnizate de manieră 
coordonată și eficientă din punctul 
de vedere al costurilor?
 ο Sunt instituite proceduri de moni ‑
torizare și de evaluare a rezultatelor 
obținute prin activitățile de transfer 
de cunoștințe și de consiliere?19 
Auditul a acoperit perioada de progra ‑
mare 2007 ‑2013 și a făcut legătura, în 
măsura în care acest lucru a fost posi ‑
bil, cu următoarea perioadă de progra ‑
mare, în cursul căreia numai entitățile 
care vor oferi activități de formare și 
servicii de consiliere destinatarilor 
finali (actorii din mediul rural) vor be ‑
neficia de aceste măsuri. Prin urmare, 
auditul s‑a concentrat pe acest tip de 
beneficiari pentru perioada 2007 ‑2013.
20 
Auditul a fost efectuat în perioada 
iulie 2014 ‑februarie 2015. Probele de 
audit au fost colectate prin interme ‑
diul examinărilor documentare și al 
vizitelor de audit efectuate la autorități 
de management și la prestatori de 
servicii din cinci state membre13: Spa ‑
nia (Galicia), Austria, Polonia, Suedia și 
Regatul Unit (Anglia), precum și prin 
intermediul unui sondaj14. Situația pri ‑
vind diversele măsuri implementate de 
statele membre care au făcut obiectul 
vizitelor este prezentată în anexa 1 .13 În scopul prezentului raport, 
termenul de „stat membru” 
poate însemna țara sau 
o regiune ori comunitate 
autonomă din țara respectivă.
14 Curtea a efectuat un sondaj în 
rândul a 19 state membre, 
acoperind un eșantion de 
25 de programe de dezvoltare 
rurală, cu scopul de 
a determina motivele pentru 
care statele membre nu au 
utilizat pe deplin toate 
măsurile disponibile.
16 Sfera și abordarea auditului
21 
Cheltuielile planificate și efectuate în 
legătură cu măsurile de transfer de cu ‑
noștințe și măsurile de consiliere aveau 
un volum important în aceste state 
membre (a se vedea  figura 3 ). Curtea 
a ales statele membre în funcție de 
obiectivul său de a acoperi toate cele 
patru măsuri (a se vedea punctul 4) și 
de a obține o distribuție geografică 
echilibrată. Vizitele de audit și sonda ‑
jul au acoperit statele membre care, 
împreună, sunt responsabile de mai 
mult de 65 % din cheltuielile efectuate 
pentru măsuri de transfer de cunoștin ‑
țe și măsuri de consiliere. Figura 3Perioada 2007 ‑2013 aferentă dezvoltării rurale – Măsuri de transfer de cunoștințe 
și măsuri de consiliere: cele 20 de programe de dezvoltare rurală cu cele mai mari 
cheltuieli, situația din luna decembrie 2012
Sursa:  Date furnizate de Rețeaua europeană pentru dezvoltare rurală.0 10 20 30 40 50 60 70 80
...................................................................................................................................................... ................ ................ ................ ............ .... ................ ..........................................................................................................................................................................................
........................ ................ ................ ................ ............ .... ................ ........................................................................................................................ .... ................ ........................................ ........ .... ...... ....
.................... ................ .... ................ .................................................... .............. ........ .... ................ .... ................ .................... ................ ........ .... ....
................................................................................................ .................. ..
.... ............................................................................
Măsuri de consiliere Măsuri de transfer de cunoștinţeîn milioane de euro
Suedia
Regatul Unit - Anglia
Austria
Ungaria
Franţa - Réunion
Danemarca
Franţa - Hexagon
Polonia
Finlanda continentală
Slovacia
Portugalia continentală
Spania - Galicia
Spania - Andaluzia
Belgia - Flandra
Republica Cehă
Regatul Unit - Ţara Galilor
Lituania
România
Italia - Piemonte
Franţa - Guadelupa
17
 Observații
Partea I – Procedurile de 
identificare și selectare 
a celor mai relevante 
măsuri de transfer de 
cunoștințe și de consiliere
22 
Pentru a stabili dacă au fost selectate 
cele mai relevante activități de transfer 
de cunoștințe și de consiliere, Curtea 
a aplicat următoarele criterii:
 ο sprijinul din partea FEADR ar trebui 
utilizat numai pentru finanțarea 
activităților care contribuie la 
realizarea obiectivelor specifice 
pe care statul membru le‑a stabilit 
pentru aceste măsuri, astfel încât 
să se evite finanțarea arbitrară 
a oricărui tip de formare sau de 
consiliere vizând actorii din mediul 
rural. O condiție prealabilă în acest 
context este realizarea unei analize 
a nevoilor în materie de cunoștințe 
și de competențe ale actorilor din 
mediul rural care să fie suficient 
de specifică pentru a le permite 
statelor membre să direcționeze 
sprijinul către activități concrete;
 ο FEADR ar trebui să finanțeze numai 
activități de formare și de consi ‑
liere de înaltă calitate. Calitatea 
prestatorilor de servicii este de 
o importanță primordială și auto ‑
ritățile statelor membre ar trebui, 
prin urmare, să stabilească cerințe 
și proceduri relevante;
 ο prestatorii și activitățile ar trebui să 
fie selectate prin intermediul unui 
concurs echitabil și transparent;
 ο Comisia ar trebui să aprobe numai 
programele de dezvoltare rurală 
care identifică în mod clar nevoile 
în materie de cunoștințe și de com ‑
petențe ale actorilor din mediul 
rural. Dacă este necesar, Comisia ar 
trebui să ofere îndrumări state ‑
lor membre pentru a le ajuta să 
instituie proceduri îmbunătățite de 
evaluare a nevoilor.Statele membre au 
identificat nevoile în 
materie de competențe ale 
actorilor din mediul rural 
în termeni atât de generali 
încât aproape orice tip de 
activitate se putea califica 
pentru finanțare
23 
Pentru selecția și implementarea unor 
activități care să fie axate pe anu ‑
mite nevoi exprimate, este necesar 
ca statele membre să analizeze și să 
stabilească preferințele individuale ale 
actorilor din mediul rural, precum și să 
identifice nevoile obiective în materie 
de cunoștințe și de competențe ale 
economiei și ale societății rurale înain ‑
te de a iniția planificarea și/sau selec ‑
tarea activităților de formare. Aceste 
nevoi se pot schimba pe termen scurt 
sau mediu. Prin urmare, procedurile 
analitice și de planificare ar trebui să 
fie suficient de flexibile pentru a putea 
reacționa la aceste schimbări.
24 
Prin urmare, Curtea se așteaptă ca 
statele membre să analizeze nevoile în 
materie de cunoștințe și de competen ‑
țe pe o perioadă mai lungă, în scopuri 
strategice (din motive practice, această 
perioadă ar putea fi întreaga perioadă 
de programare), și să pună în aplicare 
proceduri recurente pentru identifica ‑
rea nevoilor pe termen scurt și mediu. 
În urma acestor analize, statele mem ‑
bre ar trebui să aibă la dispoziție infor ‑
mații suficiente care să le permită să 
precizeze serviciile solicitate în cadrul 
cererilor de propuneri sau al procedu ‑
rilor de atribuire a contractelor. Astfel 
de analize sunt ilustrate în figura 4 .
18 Observații
25 
Curtea a examinat planurile strategice 
naționale și programele de dezvolta ‑
re rurală, precum și alte documente 
strategice, diverse studii disponibile, 
normele de punere în aplicare și spe ‑
cificațiile aferente serviciilor solicitate 
formulate în cadrul diverselor proce ‑
duri de achiziții ale acestor tipuri de 
activități. Curtea a constatat că statele 
membre auditate au identificat și au 
definit nevoile în materie de cunoștin ‑
țe și de competențe ale actorilor din 
mediul rural numai în termeni generali, 
ceea ce îndeplinește formal obiectivul 
strategic. Cu toate acestea, niciunul 
dintre statele membre auditate nu 
a mers mai departe pentru a identi ‑
fica activitățile (cursurile de formare 
concrete) care prezentau cea mai mare 
relevanță în aceste domenii. O astfel 
de situație atrage riscul de a se finan ‑
ța activități generice și determinate de prestatorii serviciilor (de exem ‑
plu, cursuri de informatică de bază), 
activități care nu sunt selectate pentru 
a răspunde anumitor nevoi identificate 
(a se vedea caseta 2 ).Figura 4Analiză recurentă a nevoilor în scopul selectării activităților de transfer de 
cunoștințe și de consiliere în domeniul dezvoltării rurale
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.Evaluare ﬁnalăAnaliza nevoilor pe termen lung și programarea
Perioada următoare
Anul 2Anul 7 Anul 3 Anul 1
Evaluare Analiza 
nevoilor pe 
termen scurtSelectarea
proiectelor
Implementarea 
proiectelor
Caiete de 
sarcini pentru 
achiziţii
19 Observații
Exemple de cazuri în care nevoile în materie de cunoștințe și de 
competențe sunt definite în termeni generali și nu sunt specificate mai 
detaliat în scopul organizării procedurilor de achiziții aferente
Regatul Unit (Anglia)
Regatul Unit (Anglia) a aplicat o serie de proceduri la mai multe niveluri de gestionare pentru a identifica ne ‑
voile în materie de cunoștințe și de competențe ale actorilor din mediul rural. Totuși, acestea nu s‑au concreti ‑
zat prin elaborarea unor specificații detaliate pentru serviciile de transfer de cunoștințe în vederea organizării 
procedurilor de achiziții publice. Prin urmare, autoritățile s‑au bazat pe propunerile detaliate primite din 
partea prestatorilor de servicii.
Programul de dezvoltare rurală face referire, în termeni generali, la deficitele de competențe din sectoarele 
agricol, alimentar și forestier și menționează activitățile de formare ca o prioritate menită să îmbunătățească 
competitivitatea acestor sectoare și să contribuie la îmbunătățirea mediului și la sănătatea și prosperitatea 
comunităților. Cu sprijinul unui grup format din părți interesate, a fost elaborat un cadru larg format din șase 
module de cursuri, care a reprezentat baza pentru toate procedurile de atribuire organizate de autorități. Ulte ‑
rior, au fost lansate o serie de miniconcursuri pentru achiziționarea activităților în sine. Curtea a constatat însă 
că specificațiile aferente serviciilor pentru care se organizaseră miniconcursurile erau în continuare exprimate 
în termeni foarte generali și că autoritățile s‑au bazat pe planurile prestatorilor pentru punerea la dispoziție 
a activităților de formare, care fuseseră transmise împreună cu fiecare ofertă.
Austria:
În mod similar, programul de dezvoltare rurală al Austriei făcea referire la prioritățile relevante ale UE și la 
nivelul scăzut de educație formală în sectorul primar. Ariile tematice pentru măsurile vizate au fost definite 
în normele relevante de punere în aplicare15, dar au rămas relativ vagi (de exemplu, ameliorarea eficienței 
și a competitivității întreprinderilor din sectoarele agriculturii și silviculturii). Normele de punere în aplicare 
prevedeau organizarea unei conferințe speciale în acest scop, în care să fie reprezentate inclusiv părțile intere ‑
sate și care urma să propună specificații și priorități mai detaliate Ministerului Agriculturii (BMLFUW), acestea 
trebuind să fie luate în considerare la selectarea proiectelor de către autoritățile responsabile de aprobare. În 
pofida organizării a zece reuniuni, nu au fost furnizate specificații detaliate și, prin urmare, selecția proiectelor 
s‑a realizat numai pe baza ariilor tematice largi menționate în normele de punere în aplicare.
15 Sonderrichtlinie des Bundesministers für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und  Wasserwirtschaft zur Umsetzung von Maßnahmen im Rahmen des 
Österreichischen Programms für die Entwicklung des ländlichen Raums 2007  – 2013 „Sonstige Maßnahmen“  (Directivă specială a Ministerului Federal 
al Agriculturii, Silviculturii, Mediului și Gospodăririi Apelor pentru punerea în aplicare a măsurilor din cadrul programului austriac pentru 
dezvoltare rurală 2007 ‑2013 „Alte măsuri”).Caseta 2

20 Observații
26 
Statele membre auditate au impli ‑
cat prestatorii și părțile interesate în 
procesul de definire a priorităților sau 
a ariilor tematice pentru transferul de 
cunoștințe și pentru serviciile de consi ‑
liere, fie prin intermediul reuniunilor și 
al grupurilor de lucru, fie prin punerea 
la dispoziție a posibilității de a transmi ‑
te propuneri scrise. Implicarea presta ‑
torilor și a părților interesate ar trebui 
să conducă la servicii care răspund mai 
bine nevoilor grupurilor‑țintă. Cu toate 
acestea, părțile interesate ar putea 
avea interesul de a promova servicii 
care sunt deja populare sau disponibi ‑
le în mod curent, în loc de a remedia 
deficitele reale în materie de cunoștin ‑
țe și de competențe existente la nivelul 
actorilor din mediul rural. Statele 
membre ar trebui deci să țină seama 
de poziții și propuneri venite din exte ‑
rior, dar, în ultimă instanță, ar trebui să 
ia o decizie imparțială pentru a stabili 
dacă activitățile propuse de prestatorii 
de servicii răspund efectiv nevoilor 
reale ale actorilor din mediul rural și 
dacă sunt deja disponibile pe piață la 
un preț rezonabil. Curtea nu a iden ‑
tificat probe care să vină în sprijinul 
unei astfel de concluzii. Drept rezultat, 
autoritățile s‑au bazat pe o procedură 
ascendentă (de la bază către vârf), în 
care prestatorii sunt cei care propun 
cursurile care ar trebui să fie de fapt 
achiziționate, în loc să răspundă unor 
nevoi clar definite și exprimate de 
autorități.27 
O analiză insuficientă a propunerilor 
depuse de prestatorii de servicii impli ‑
că nu numai riscul de finanțare a unor 
activități care nu prezintă relevanță, ci 
și riscul de duplicare a unor activități 
de formare care sunt deja disponibi ‑
le în mod curent pe piață, precum și 
riscul de a se plăti un preț mai mare 
decât prețul pieței (a se vedea puncte ‑
le 54 ‑55). Într‑un astfel de caz, se poate 
vorbi de cheltuieli publice inutile și 
există riscul de denaturare a piețelor 
de servicii existente.
21 Observații
28 
Un alt exemplu de analiză insuficientă 
din acest punct de vedere privește mă ‑
sura 115. Prin intermediul măsurii 115, 
FEADR ar trebui să finanțeze costurile 
suportate pentru înființarea servicii ‑
lor (cum ar fi costurile cu personalul, 
costurile pentru sediul nou, pentru 
dotări etc.)16. Cu toate acestea, Curtea 
a constatat că măsura 115 fusese une ‑
ori utilizată pentru a se finanța orga ‑
nisme de consiliere care erau înființate 
deja de mult timp, în vederea creării 
unor servicii care, de fapt, nu erau 
noi. Printre aceste servicii se numără 
includerea în consilierea oferită a unor 
subiecte noi (care decurg din noile 
cerințe de reglementare). În timp ce, 
în Regatul Unit (Anglia), prestatorii 
potențiali de servicii noi trebuiau să 
demonstreze existența unui deficit în 
furnizarea de consiliere adecvată într‑o 
arie specifică, nu la fel se întâmpla și în 
Spania (Galicia) (a se vedea caseta 3 ). 
În celelalte state membre auditate, 
măsura 115 nu a fost implementată.
Spania (Galicia) – Finanțare acordată pentru înființarea de servicii „noi” 
care, în realitate, nu erau noi
Spania (Galicia) acordă finanțare unor prestatori de servicii pentru înființarea de servicii de consiliere care 
erau, teoretic,„noi”, dar care, în realitate, existau deja înainte de punerea în aplicare a programului de dezvol ‑
tare rurală pentru perioada 2007 ‑2013. Finanțarea a fost acordată pentru consilierea pe teme considerate noi, 
indiferent dacă exista sau nu exista o nevoie sau o cerere exprimată de actorii din mediul rural și/sau indi ‑
ferent dacă structurile existente erau suficiente pentru a absorbi noile teme (cu alte cuvinte, fără a se stabili 
dacă furnizarea de consiliere cu privire la noile teme impunea recrutarea de personal nou, închirierea unor 
spații suplimentare și/sau achiziționarea de echipamente noi).
Având în vedere că, la finalul perioadei de finanțare de cinci ani, personalul a fost redus, prestatorul de servicii 
auditat pare să depindă de finanțarea din partea FEADR și pentru a‑și acoperi costurile de funcționare.
În afară de finanțarea unor prestatori de servicii deja existenți, un alt risc este și cel al suprafinanțării costurilor 
cu personalul ale prestatorilor. Cheltuielile de personal sunt acoperite de măsura 115, dar ele sunt finanțate și 
prin măsura 114, care subvenționează onorariile pe care fermierii le plătesc prestatorilor pentru consiliere.Caseta 3  
16 Articolul 25 din Regulamentul 
(CE) nr. 1698/2005 al 
Consiliului din 20 septembrie 
2005 privind sprijinul pentru 
dezvoltare rurală acordat din 
Fondul european agricol 
pentru dezvoltare rurală 
(FEADR) (JO L 277, 21.10.2005, 
p. 1): „Ajutorul [...] se acordă 
pentru a acoperi cheltuielile 
rezultate din înființarea 
serviciilor de ajutor pentru 
gestionarea agricolă, de 
înlocuire în exploatație și de 
consiliere agricolă, precum și 
a serviciilor de consiliere în 
sectorul forestier; acesta este 
degresiv pe o perioadă 
maximă de cinci ani de la 
înființare”.
22 Observații
29 
Auditul a pus în lumină și situații în 
care sunt cofinanțate prin FEADR și 
acțiuni de transfer de cunoștințe și de 
consiliere care prezintă relevanță, în 
pofida faptului că nu s‑a realizat o ana ‑
liză suficientă a nevoilor. Totuși, astfel 
de situații nu se datorează identifică ‑
rii nevoilor specifice și direcționării 
finanțării către acestea (a se vedea 
caseta 4 ).
Exemple de proiecte relevante și inovatoare finanțate
Suedia – „Generationsskifte”
„Generationsskifte” (schimbul de generații) se referă la transferul unei exploatații de la generația mai în vârstă 
la cea mai tânără. Acest aspect este din ce în ce mai important, având în vedere tendința de îmbătrânire a po ‑
pulației active din sectorul agricol (peste 50 % din fermierii din Suedia și din UE au peste 55 de ani17). Cursul de 
formare de o zi examinat în Suedia oferă în principal informații referitoare la aspecte economice și financiare 
(în special impozitarea) și la chestiuni de drept civil. Sunt abordate și aspectele psihologice și emoționale, care 
sunt, de asemenea, semnificative în cazul transferului unei exploatații familiale, însă ele sunt analizate mai în 
profunzime în sesiunile de îndrumare individuală care sunt puse la dispoziție.
Suedia – „Grön Arena”
„Grön Arena” este un proiect care vizează sprijinirea exploatațiilor ce furnizează servicii legate de asistența 
socială, educație, sănătate și recreere, de exemplu, furnizând activități în cadrul fermelor pentru persoanele în 
vârstă sau pentru copii după terminarea programului școlar, activități recreaționale în zonele rurale sau cu ani ‑
male etc. Acest proiect răspunde anumitor nevoi ale societății și asigură o diversificare potențială a veniturilor 
pentru fermieri. După ce a fost testat într‑o regiune, proiectul a fost extins la nivelul întregii țări.
Austria – curs de management pentru femeile din mediul rural
Obiectivul acestui curs de management era de a încuraja femeile și de a le oferi mijloacele pentru a‑și asuma 
poziții de responsabilitate în întreprinderi rurale și grupuri societale și, prin urmare, de a servi drept model și 
de a încuraja alte femei să devină mai active în domeniul dezvoltării rurale. Relevanța acestui curs reiese în 
mod clar din orientările strategice ale Comunității pentru perioada de programare 2007 ‑201318, care stabilesc 
în mod explicit obiectivul de a se încuraja participarea femeilor la piața muncii și de a se lua în considera ‑
re nevoile în materie de formare ale femeilor (pentru informații suplimentare despre acest curs, a se vedea 
caseta 9 ).
17 Comisia Europeană (2015): fișele informative ale statelor membre (Suedia, p. 13, și Uniunea Europeană, p. 17) ( http://ec.europa.eu/agriculture/
statistics/factsheets/index_en.htm ).
18 Decizia 2006/144/CE a Consiliului din 20 februarie 2006 privind orientările strategice ale Comunității pentru dezvoltare rurală (perioada de 
programare 2007 ‑2013) (JO L 55, 25.2.2006, p. 20).Caseta 4

23 Observații
Statele membre nu verifică 
întotdeauna calificările și 
experiența prestatorilor
30 
În vederea garantării calității și a efi ‑
cacității transferului de cunoștințe și 
a serviciilor de consiliere care sunt puse 
la dispoziție, organismele care prestează 
aceste servicii ar trebui să fie competen ‑
te atât din punctul de vedere al califi ‑
cărilor, experienței și pregătirii regulate 
a personalului, cât și al capacităților 
administrative și tehnice.
31 
În ceea ce privește serviciile de consili ‑
ere, Curtea a constatat că standardele 
vizate au fost atinse de toate statele 
membre19, dând posibilitatea fermierilor 
și silvicultorilor să aleagă dintr‑o listă 
de prestatori autorizați. În schimb, în 
Suedia, cerințele referitoare la calificări 
și la experiență nu se aplicau decât 
serviciilor de consiliere pe tema ecocon ‑
diționalității și a securității la locul de 
muncă, deoarece alte tipuri de consili ‑
ere destinate fermierilor au fost oferite 
în cadrul măsurii 111, pentru care nu 
fusese stabilită nicio astfel de cerință.32 
În absența unor norme europene în 
materie, Suedia nu definise nicio cerin ‑
ță referitoare la măsurile de transfer de 
cunoștințe. Alte state membre auditate 
stabiliseră criterii de eligibilitate sau 
de atribuire pertinente, cu toate că, 
în pofida identificării unui număr de 
bune practici, auditul a evidențiat că 
procedurile de evaluare a calificărilor 
prestatorilor erau relativ ineficace.
33 
Austria și Regatul Unit (Anglia) aplică 
cerințe stricte la nivelul prestatorilor. 
În Austria, prestatorii de servicii de 
transfer de cunoștințe sunt eligibili 
numai dacă dețin un certificat de 
asigurare a calității care este valabil 
pentru instituțiile de formare a adulți ‑
lor, iar în Regatul Unit (Anglia) presta ‑
torii de servicii interesați trebuie să își 
demonstreze capacitățile financiare, 
tehnice sau profesionale în cadrul 
primei etape din cadrul unei proceduri 
de achiziții structurate în trei etape. Cu 
toate acestea, în ambele cazuri, auditul 
a relevat că autoritățile nu verificau în 
mod sistematic calificările și experien ‑
ța firmelor care ofereau cursuri și ale 
formatorilor acestora (a se vedea, de 
asemenea, caseta 5 ).
Austria: certificate de asigurare a calității neverificate pentru organismele 
de formare
Pentru a verifica criteriul de eligibilitate privind deținerea unui certificat de asigurare a calității de către 
prestatorii serviciilor de transfer de cunoștințe, autoritățile austriece au inclus o serie de puncte pertinente de 
verificat în cadrul listelor lor de verificare. Curtea a constatat însă că, în 4 din 30 de cazuri, autoritățile au con ‑
firmat punctul respectiv pe lista lor de verificare chiar dacă nu exista niciun certificat de asigurare a calității.
Suma totală a fondurilor publice plătite acestor patru prestatori se ridica la 3,6 milioane de euro (1,8 milioane 
de euro din partea FEADR), din care aproximativ 3,1 milioane de euro (1,6 milioane de euro din partea FEADR) 
au fost acordate unui singur prestator. În octombrie 2014, prestatorul respectiv a anunțat că tocmai obținuse 
certificatul de asigurare a calității, deși oferea servicii de formare încă din 2007.Caseta 5
19 A se vedea articolul 15 
alineatul (2) din Regulamentul 
(CE) nr. 1974/2006 al Comisiei 
din 15 decembrie 2006 de 
stabilire a normelor de 
aplicare a Regulamentului (CE) 
nr. 1698/2005 al Consiliului 
privind sprijinul pentru 
dezvoltarea rurală acordat din 
Fondul european agricol 
pentru dezvoltare rurală 
(FEADR) (JO L 368, 23.12.2006, 
p. 15):  
„(2) Autoritățile și organismele 
selectate pentru furnizarea 
serviciilor de consiliere oferite 
agricultorilor dispun de 
resurse adecvate în materie de 
personal calificat și de 
echipament administrativ și 
tehnic și oferă experiența în 
domeniul consilierii și 
fiabilitatea cerute în ceea ce 
privește cerințele, condițiile și 
normele prevăzute la 
articolul 24 alineatul (1) al 
doilea paragraf literele (a) și (b) 
din Regulamentul (CE) 
nr. 1698/2005.”
24 Observații
34 
Probleme similare legate de insuficien ‑
ța verificărilor cu privire la calificările 
prestatorilor au fost identificate în 
Polonia și în Spania (Galicia). Autorită ‑
țile acordau credibilitate informațiilor 
primite de la prestatori, fără a le verifi ‑
ca pe baza unor documente justificati ‑
ve. În momentul în care autoritățile din 
Spania (Galicia) au început să acorde 
ele însele cursuri de formare, calificări ‑
le și experiența personalului său și ca ‑
pacitățile sale tehnice și administrative 
au fost considerate de la sine înțelese, 
neefectuându‑se nicio verificare în 
acest sens.
Selectarea activităților și 
a prestatorilor este afectată 
de lipsa de concurență 
echitabilă și transparentă
35 
Concurența încurajează prestatorii să 
își îmbunătățească calitatea servicii ‑
lor, să ofere prețuri avantajoase și să 
propună servicii orientate în funcție de 
nevoi. Astfel, aceasta ar trebui să ofere 
un mai bun raport costuri‑beneficii 
pentru banii contribuabililor europeni. 
Principiile de bază ale concurenței 
sunt corectitudinea și transparența. În 
plus, după cum s‑a menționat deja la 
punctul 24, autoritățile responsabile ar 
trebui să aibă o idee clară cu privire la 
serviciile de care este nevoie, pentru 
a putea specifica serviciile solicitate 
în cererile de propuneri sau în pro ‑
cedurile de atribuire a contractelor 
de achiziții ori pentru a stabili criterii 
pertinente pentru selectarea activități ‑
lor relevante.36 
În ceea ce privește măsurile de transfer 
de cunoștințe, statele membre audita ‑
te aplică metode diferite de selectare 
a prestatorilor și a serviciilor, variind 
de la neorganizarea niciunui concurs 
și asigurarea cursurilor pe plan intern 
de către autorități sau de către orga ‑
nismele afiliate la cereri de propuneri 
unice și aplicarea procedurilor de 
achiziții publice. Cu toate acestea, în 
pofida gamei largi de proceduri utiliza ‑
te, Curtea a constatat că, în general, au 
fost selectate cu regularitate propune ‑
rile prestatorilor de servicii de transfer 
de cunoștințe care erau consacrați și 
deja înființați de mult timp, aceștia 
beneficiind de proporția cea mai mare 
din finanțarea FEADR. Curtea conside ‑
ră că acest lucru se datorează lipsei de 
concurență și/sau absenței de corecti ‑
tudine și transparență.
37 
La punctele următoare, Curtea prezintă 
procedurile întâlnite în diferitele state 
membre auditate și anumite riscuri și 
constatări legate de aceste proceduri:
Inexistența unei selecții pe bază 
de concurs a prestatorilor și 
a serviciilor – Austria și Suedia
38 
Propunerile de proiecte pot fi solici ‑
tate sau depuse în orice moment pe 
parcursul perioadei de programare; 
prin urmare, nu există o perioadă sau 
termene prestabilite. În consecință, 
evaluarea și selecția pe bază de con ‑
curs a proiectelor și a prestatorilor nu 
sunt posibile, iar prestatorii nu au ni ‑
ciun interes de a propune servicii bine 
concepute și orientate în funcție de 
nevoi. Există deci un risc ridicat ca cea 
mai mare parte a sprijinului financiar 
să fie cheltuit pe servicii determinate 
de prestatori.
25 Observații
39 
Până la data efectuării auditului, un 
grup de institute publice de formare 
din Austria primiseră 77,3 % din finan ‑
țarea din partea FEADR disponibilă 
pentru măsura 111 și 54,3 % din cea 
disponibilă pentru măsura 331. Aces ‑
te institute de formare au un avantaj 
competitiv față de ceilalți prestatori, 
deoarece niciun alt prestator nu a avut 
posibilitatea de a participa la reuniuni 
oficiale organizate de autorități, în ca ‑
drul cărora au fost discutate noi cursuri 
și norme de punere în aplicare. Un 
raport de evaluare comandat de auto ‑
ritățile austriece a arătat că provinciile 
[Bundesländer ] au aprobat, aproape în 
exclusivitate, cursuri de formare care 
erau deja oferite de aceste institute, 
efectul de balast fiind potențial ridicat 
în aceste cazuri20.
Furnizarea pe plan intern 
a serviciilor – Spania (Galicia) și 
Suedia
40 
Furnizarea pe plan intern a serviciilor 
era foarte răspândită în Spania (Galicia) 
(89 % din buget pentru măsura 111) 
și în Suedia (61 % din buget pentru 
măsura 111 și 35 % din buget pentru 
măsura 331). Prestatorilor privați nu 
li s‑a oferit oportunitatea de a des ‑
fășura aceste proiecte, acestea fiind, 
în schimb, aprobate în mod direct de 
către autoritățile statelor membre. 
Curtea nu a identificat nicio procedu ‑
ră decizională documentată în care 
să se fi stabilit un plafon financiar și/
sau în care să se fi justificat furnizarea 
pe plan intern (de exemplu, prezența 
expertizei și a capacității pe plan in ‑
tern, cerințe în materie de competențe 
neacoperite de piață).41 
În Suedia, proiectele de pe plan intern 
beneficiau de același tratament ca și 
proiectele desfășurate de furnizori de 
formare externi, mai precis erau prelu ‑
crate de o unitate diferită organizatoric 
din cadrul aceleiași autorități care 
aprobase activitatea. Cu toate acestea, 
proiectele nu erau clasificate în niciun 
fel și Curtea a arătat că mai multe veri ‑
ficări se efectuau doar pro forma  (a se 
vedea punctul 53).
42 
Au existat, de asemenea, cazuri în care 
proiectele de pe plan intern au fost 
externalizate, dar costul activităților 
administrative conexe (de exemplu, re ‑
dactarea anunțului de participare, ve ‑
rificarea ofertelor primite), care făceau 
de fapt parte din obligațiile normale 
ale autorității, era trecut în sarcina pro ‑
iectului. În plus, auditul a relevat cazuri 
în care proiectele realizate pe plan 
intern de către autorități erau semni ‑
ficativ mai costisitoare decât serviciile 
deja disponibile pe piață fără sprijinul 
FEADR (a se vedea punctul 55).20 Mandl, C. și Kuttner, T.,  
Bildungsevaluierung Ländliche 
Entwicklung LE 07-13 – 
Endbericht , Viena, 2013, p. 107.  
Efect de balast (efect 
deadweight ): situația în care un 
proiect sau o activitate 
subvenționate ar fi fost 
integral sau parțial realizate 
chiar și fără finanțarea 
acordată.
26 Observații
Cereri de propuneri – Spania 
(Galicia)
43 
În Spania (Galicia), doar 11 % din buge ‑
tul aferent măsurii 111 a fost executat 
prin intermediul unei proceduri de se ‑
lecție competitive, respectiv, cerere de 
propuneri anuală. Propunerile primite 
au fost evaluate pe baza unui sistem 
de puncte de merit acordate pentru 
diferite criterii, punctajul obținut fiind 
comunicat prestatorilor potențiali. 
Cu toate acestea, auditul a relevat că 
nu exista nicio metodă obiectivă de 
atribuire a punctelor de merit. Drept 
rezultat, diverselor propuneri li se 
acordau 0 puncte (dacă informații ‑
le solicitate în formular lipseau) sau 
numărul maxim de puncte (dacă erau 
completate câmpurile corespunzătoa ‑
re, chiar și cu informații neprecise). Prin 
urmare, procedura de selecție nu era 
transparentă și nu oferea nicio certi ‑
tudine că s‑au selectat prestatorii și 
serviciile cele mai bune.
Achiziții publice – Regatul Unit 
(Anglia) și Polonia
44 
Achizițiile publice reprezintă o pro ‑
cedură de selecție competitivă care 
urmează o serie de norme formalizate. 
Dacă sunt puse în aplicare corect, achi ‑
zițiile publice ar trebui să ofere o asi ‑
gurare rezonabilă în ceea ce privește 
corectitudinea și transparența, precum 
și rezultate bune în ceea ce privește 
selectarea prestatorilor și a proiectelor. 
Cu toate acestea, Curtea a identificat 
câteva probleme care dau naștere unor 
preocupări.45 
O problemă întâmpinată în Regatul 
Unit (Anglia) este legată de subcon ‑
tractare. Procedura de achiziții în mai 
multe etape și dimensiunea loturilor 
favorizează prestatorii mari. Prestatorii 
mai mici nu pot face parte din structu ‑
ra de furnizare decât prin intermediul 
subcontractării. Autoritățile engleze 
solicită ofertanților să furnizeze infor ‑
mații relevante, de exemplu, acordu ‑
rile lor încheiate cu subcontractanții, 
administrarea contractelor și comu ‑
nicarea prevăzută pentru a se putea 
asigura obținerea rezultatelor dorite. 
În schimb, autoritățile nu au niciun 
control direct asupra subcontractării și 
depind de prestatorul principal în ceea 
ce privește selectarea subcontractan ‑
ților și facturarea serviciilor prestate. 
Această situație a condus la finanțarea 
de către autorități a unor profituri 
excesive ale contractantului principal, 
aspect care este analizat mai în detaliu 
în partea II din prezentul raport (a se 
vedea caseta 8 ).
46 
În Polonia, procedura de achiziții a fost 
subminată de un sistem de atribuire 
conceput necorespunzător, care favori ‑
zează consorțiile consacrate în dome ‑
niu, în defavoarea noilor prestatori. 
Potrivit constatărilor Curții, nu este 
suficient ca autoritățile să procedeze la 
o evaluare globală a consorțiilor care 
depun oferte, ci trebuie, de asemenea, 
evaluate capacitățile și rolurile diverși ‑
lor membri din cadrul acestor consorții 
(a se vedea caseta 6 ).
27 Observații
Orientările oferite de Comisie 
statelor membre cu privire 
la măsurile de transfer de 
cunoștințe și la măsurile de 
consiliere au fost limitate
47 
Comisia a aprobat programele de 
dezvoltare rurală la începutul peri ‑
oadei de programare și nu a solicitat 
statelor membre să identifice în mod 
clar, în documentele lor de programa ‑
re, nevoile în materie de cunoștințe și 
de competențe ale actorilor din mediul 
rural și nici să descrie procedurile de 
selecție pe care urmau să le aplice. 
În plus, Comisia nu a oferit, pentru 
perioada de programare 2007 ‑2013, 
orientări adecvate care să fi putut 
ajuta statele membre să instituie pro ‑
ceduri mai bune. În ceea ce privește 
noua perioadă de programare, Comisia 
a elaborat orientări mai cuprinzătoare 
aplicabile măsurilor, fără a aborda însă în detaliu aspectul identificării nevoilor 
în materie de cunoștințe și competențe 
(de exemplu, prin proceduri analitice și 
de planificare flexibile). În urma anali ‑
zei documentelor de programare care 
erau disponibile la momentul efectu ‑
ării auditului, Curtea nu a identificat 
probe care să demonstreze că statele 
membre au analizat mai bine nevoile 
în materie de cunoștințe și de compe ‑
tențe (a se vedea punctele 23 ‑29).Sistemul de atribuire din Polonia este prost conceput și pus în aplicare în 
mod necorespunzător
Prestatorii nou înființați care au mai puțin de doi ani de experiență nu pot obține niciodată numărul minim de 
puncte pentru experiența organizațională și sunt excluși a priori  de la sprijinul financiar, indiferent de calitatea 
activităților propuse.
În plus, normele poloneze de punere în aplicare permit acordarea a trei puncte pentru „împărtășirea experi ‑
enței în materie de organizare de formări [...]” în cazurile în care o organizație agricolă face parte dintr‑un con ‑
sorțiu care depune o ofertă. Curtea a constatat că autoritățile au acordat trei puncte unui astfel de consorțiu, 
deși rolul organizației agricole respective în furnizarea serviciului era neglijabil și nici măcar nu a determinat 
efectuarea unei plăți. Analiza mai multor oferte câștigătoare a demonstrat că aceste trei puncte pot fi esenția ‑
le pentru a câștiga un concurs de selecție.Caseta 6  

28 Observații
48 
În afară de prevederile juridice în 
vigoare pentru serviciile de consiliere 
aplicabile perioadei 2007 ‑2013, Comi ‑
sia nu a emis îndrumări pentru statele 
membre în ceea ce privește obținerea 
asigurării că prestatorii de servicii de 
consiliere și de transfer de cunoștințe 
sunt fiabili, calificați și experimentați și 
dispun de capacitățile administrative 
și tehnice necesare. În ceea ce privește 
perioada de programare 2014 ‑2020, este 
posibil să se materializeze anumite îm ‑
bunătățiri, în special datorită faptului că 
dispozițiile UE referitoare la capacitățile 
și calificările prestatorilor au fost extinse 
pentru a acoperi serviciile de transfer de 
cunoștințe21 (a se vedea punctele 30 ‑34).
49 
Pentru perioada de programare 2007 ‑
2013, Comisia nu era conștientă în ‑
totdeauna de problemele legate de 
procedurile instituite pentru selectarea 
prestatorilor și a serviciilor și, prin urma ‑
re, nu a putut solicita statelor membre 
să aplice acțiuni corective (a se vedea 
punctele 35 ‑46).
50 
În ceea ce privește perioada de progra ‑
mare 2014 ‑2020, legislația prevede ca 
procedura de selectare a prestatorilor 
de servicii de consiliere să fie regle ‑
mentată de legislația privind achizițiile 
publice22. Prin urmare, există riscul ca, în 
urma organizării unei proceduri de achi ‑
ziții, să fie selectat un singur câștigător 
pentru o arie geografică și/sau tematică, 
ceea ce limitează opțiunile disponibile 
pentru actorii din mediul rural. Riscul 
ar putea fi atenuat grație posibilității 
acordate statelor membre de a semna 
acorduri‑cadru cu mai mulți prestatori23, 
ceea ce le‑ar permite actorilor din me ‑
diul rural să aleagă dintr‑un număr de 
prestatori de servicii.
51 
În ceea ce privește selectarea serviciilor 
de transfer de cunoștințe și a presta ‑
torilor de astfel de servicii, nu există dispoziții specifice în legislația relevan ‑
tă, dar statele membre pot alege între 
diverse proceduri, în funcție de legisla ‑
ția lor națională, inclusiv proceduri de 
achiziții publice și proceduri interne24. 
În absența unor orientări specifice 
suplimentare din partea Comisiei, este 
posibil să persiste problemele identifi ‑
cate de Curte cu privire la perioada de 
programare 2007 ‑2013, cum ar fi furni ‑
zarea pe plan intern a serviciilor fără un 
proces decizional transparent sau fără 
o justificare a acestei soluții, subcon ‑
tractarea serviciilor fără a face obiectul 
verificărilor administrative și fără a se 
supune acelorași standarde ca în cazul 
contractelor normale și proceduri de 
atribuire care nu sunt transparente și/
sau echitabile.
Partea II – Procedurile 
prin care se asigură 
o furnizare de servicii de 
consiliere și de transfer de 
cunoștințe care să fie 
coordonată și eficientă 
din punctul de vedere al 
costurilor
Statele membre au aprobat 
activități de formare fără 
a efectua controale eficace cu 
privire la caracterul rezonabil 
al costurilor...
52 
Menținerea sub control a costurilor 
aferente finanțărilor pentru dezvoltare 
rurală reprezintă un element esențial al 
„bunei gestiuni financiare” impuse de 
reglementările financiare ale UE, care 
prevede ca toate persoanele implicate 
în gestiunea bugetului UE să aplice 
principiul economiei, adică să acorde 
finanțare pentru activitățile adecvate la 
cel mai bun preț. Acest lucru ar trebui 
realizat prin verificarea ex ante  a costuri ‑
lor, adică înainte de aprobarea finanțării 
și înainte de efectuarea plății.21 Articolul 14 alineatul (3) 
și articolul 15 alineatul (3) din 
Regulamentul (UE) 
nr. 1305/2013.
22 Articolul 15 alineatul (3) din 
Regulamentul (UE) 
nr. 1305/2013.
23 În conformitate cu articolul 32 
din Directiva 2004/18/CE.
24 Fișa măsurii „Transferul de 
cunoștințe și acțiuni de 
informare”, versiunea din 
octombrie 2014.
29 Observații
53 
Așa cum a subliniat Curtea în Rapor ‑
tul special nr. 22/201425, autoritățile 
statelor membre nu depun suficiente 
eforturi pentru a se asigura de carac ‑
terul rezonabil al costurilor care sunt 
aprobate pentru finanțările din dome ‑
niul dezvoltării rurale. În cazul măsu ‑
rilor privind transferul de cunoștințe, 
cererile de finanțare a proiectelor nu 
conțin, de multe ori, detalii suficiente 
pentru a permite evaluarea pertinentă 
a costurilor aferente activităților plani ‑
ficate. Cu toate acestea, autoritățile din 
Austria și din Suedia au aprobat astfel 
de cereri de finanțare formulate într‑un 
mod general, indicând, în listele lor de 
verificare, că caracterul rezonabil al 
costurilor fusese efectiv verificat. Alte 
exemple care ilustrează deficiențe la 
nivelul verificărilor ex ante  din statele 
membre sunt prezentate în caseta 7 .... și există indicii că uneori 
au plătit costuri prea mari 
pentru servicii de formare 
sau de consiliere, costuri care 
nu erau justificate suficient
54 
Așa cum s‑a menționat la punctele an ‑
terioare, autoritățile statelor membre 
au obligația să verifice că finanțările pe 
care le aprobă se bazează pe costuri 
rezonabile. Cu toate acestea, nu este 
neobișnuit să existe o diferență între 
costurile suportate și cele aprobate în 
etapa depunerii cererilor: atât specifi ‑
cațiile, cât și prețurile pot suferi modi ‑
ficări. Prin urmare, autoritățile statelor 
membre trebuie să instituie norme și 
sisteme pentru a identifica abaterile 
semnificative față de costurile apro ‑
bate ale proiectelor și pentru a veri ‑
fica, înainte de plata finanțării, dacă 
costurile modificate sunt în continuare 
rezonabile.25 A se vedea Raportul special 
nr. 22/2014: „Obținerea de 
economii: menținerea sub 
control a costurilor aferente 
finanțărilor acordate de UE 
pentru proiectele de 
dezvoltare rurală”  
(http://eca.europa.eu ).
Exemple care ilustrează deficiențe la nivelul verificărilor ex ante  cu privire 
la caracterul rezonabil al costurilor
Regatul Unit (Anglia):
Ca răspuns la o procedură de achiziții publice, autoritățile au primit o singură ofertă din partea unui furnizor 
de formare. Autoritățile au acceptat oferta fără a compara prețurile cu costurile istorice sau cu alte criterii de 
referință. Curtea a constatat că prețul per cursant care trebuia plătit de autorități era de două până la de opt 
ori mai mare decât prețul standard anunțat în broșura furnizorului.
Spania (Galicia):
O majorare a bugetului unui proiect de formare a fost acceptată fără a se fi solicitat niciun document justifica ‑
tiv prin care să se justifice majorarea propusă.
Austria:
Bugetul unui proiect de amploare a fost majorat de două ori, ceea ce a condus la un cuantum total al finanță ‑
rii de 2,7 milioane de euro. Autoritățile au aprobat majorarea bugetului argumentând că calculele costurilor 
transmise s‑au bazat pe plăți reale efectuate pentru activități similare în anii precedenți. Cu toate acestea, 
Curtea nu a identificat nicio probă care să ateste efectuarea verificărilor corespunzătoare în acest sens.Caseta 7

30 Observații
55 
Curtea a detectat mai multe deficiențe 
la nivelul procedurilor aplicate în etapa 
efectuării plății, deficiențe care au con ‑
dus la plăți incorecte, la plăți în exces 
sau la incertitudini cu privire la corec ‑
titudinea sumei plătite, după cum se 
prezintă în continuare:
 ο o serie de cursuri de formare 
obligatorii pentru fermieri, de 
exemplu, cu privire la gestiona ‑
rea produselor fitosanitare și la 
bunăstarea animalelor, care au fost 
furnizate direct de către autorită ‑
țile regionale pentru un tarif de 
2 680 și, respectiv, 2 030 de euro, 
erau disponibile în regiunea 
respectivă la un preț mult mai 
mic (150 și, respectiv, 200 de euro) 
(Spania – Galicia);
 ο plățile nu au fost ajustate în 
funcție de participarea efectivă 
a participanților la formare, chiar 
dacă costurile proiectului trebuiau 
să fie facturate pe acest principiu 
(Spania – Galicia);
 ο listele de prezență la cursurile de 
formare nu erau fiabile: acestea 
erau semnate în prealabil, pre ‑
zentau indicii privind modificarea 
lor de către o altă persoană decât 
participantul sau nu puteau fi 
interpretate din cauza diferitelor 
semne și coduri utilizate (Polonia, 
Spania – Galicia);
 ο costurile reclamate de la autori ‑
tatea din statul membru pentru 
cursurile de formare erau mult 
mai ridicate decât sumele plătite 
efectiv subcontractanților (Regatul 
Unit – Anglia; a se vedea caseta 8 ); ο în cazul proiectelor implementate 
de către chiar autoritățile statului 
membru, nu a fost posibil să se sta ‑
bilească legătura dintre costurile 
unei anumite activități de formare 
și cererea de plată corespunză ‑
toare depusă la agenția de plăți 
într‑un termen rezonabil (Suedia);
 ο fie nu exista nicio obligație de 
a avea fișe de pontaj, fie regulile 
de înregistrare a timpului de lucru 
nu erau clare sau nu permiteau 
contabilizarea corectă a timpului 
consacrat efectiv activităților de 
formare de către prestatorii de 
servicii sau de către autoritățile 
publice (Suedia, Polonia, Spania). 
În cazul autorităților publice, acest 
lucru înseamnă că există riscul ca 
anumite activități care țin în mod 
normal de competența autorități ‑
lor să fie trecute în sarcina financi ‑
ară a proiectelor cofinanțate prin 
FEADR (a se vedea și punctul 42);
 ο o parte din serviciile de consiliere 
au fost finanțate în proporție de 
100 % (Suedia), contrar dispozițiilor 
legale, care limitează rata de finan ‑
țare la 80 %;
 ο nu există întotdeauna acorduri 
clare cu formatorii sau cu lectorii 
externi, iar facturile acestora nu 
sunt suficient de detaliate pen ‑
tru a determina corectitudinea și 
caracterul rezonabil al costurilor 
și pentru a permite stabilirea unei 
legături cu proiectul (Austria, 
Suedia).
31 Observații
Profituri excesiv de ridicate în Regatul Unit (Anglia)
În Regatul Unit (Anglia), în pofida organizării unei proceduri de achiziții publice, autoritățile statului membru 
au plătit prețuri excesiv de ridicate pentru mai multe cursuri de formare. O cerere de plată pentru trei cursuri 
depusă de un prestator prezenta costuri care erau de 13,8 mai mari decât costurile directe de formare pe care 
prestatorul respectiv le plătise subcontractanților. Faptul că acest contract nu era avantajos a fost subliniat și 
de un inspector din partea agenției de plăți (înainte de auditul Curții), dar aceasta nu a avut nicio consecință 
asupra plății efectuate. Prin urmare, autoritățile din Regatul Unit prevăd instituirea unui regim mai riguros 
pentru monitorizarea planului de furnizare a serviciilor.
1 Alte câteva costuri ar fi cheltuielile de publicitate și cele administrative.  
2 Conform cererii de plată.
Sursa:  Curtea de Conturi Europeană.Caseta 8
Total plăţi ²
(taxe de participare
 și ﬁnanţare publică)
13 %8 %9 %
CBA
87 %92 %91 %Curs
9 420 £16 540 £5 536 £
Proﬁt brutCosturi directe de formare plătite subcontractanţilor1
32 Observații
Gradul de acoperire al 
auditurilor Comisiei nu 
a permis obținerea unor 
informații suficiente privind 
deficiențele detectate de 
Curte
56 
Comisia trebuie să monitorizeze, prin 
intermediul auditurilor pe care le 
efectuează, sistemele de gestiune și de 
control instituite de statele membre26. 
Transferul de cunoștințe și serviciile 
de consiliere sunt considerate extrem 
de importante pentru dezvoltarea 
viitoare a societății rurale și a econo ‑
miei acesteia. Cu toate acestea, gradul 
de acoperire al auditurilor efectuate de 
Comisie pentru a monitoriza gestiona ‑
rea acestor măsuri nu a permis obține ‑
rea de suficiente informații relevante 
privind implementarea de către statele 
membre și privind procedurile de con ‑
trol ale acestora și nici identificarea sau 
remedierea vreuneia dintre deficiențe ‑
le puse în lumină mai sus.
57 
Comisia nu a desfășurat niciun audit 
specific privind măsurile de transfer de 
cunoștințe sau măsurile de consiliere 
în perioada 2007 ‑2013, invocând faptul 
că valoarea totală a finanțărilor impli ‑
cate era relativ scăzută. Un audit mai 
amplu desfășurat în 2010 a inclus în 
sfera sa măsura 111 și a identificat mai 
multe deficiențe în ceea ce privește 
sistemul de gestiune și de control (con ‑
troalele‑cheie), conducând la aplicarea 
unei corecții financiare27.Fondurile din partea Uniunii 
Europene și fondurile 
din alte surse nu sunt 
coordonate pentru a se 
asigura o furnizare eficientă 
a serviciilor de transfer de 
cunoștințe și de consiliere
58 
După cum s‑a indicat deja la punc ‑
tul 13, activitățile de transfer de cunoș ‑
tințe și de consiliere destinate actorilor 
din mediul rural pot fi finanțate și din 
alte surse decât FEADR. În urma vizite ‑
lor de audit efectuate și a sondajului 
pe care l‑a realizat (a se vedea punc ‑
tul 20), Curtea a constatat că există și 
alte mecanisme de finanțare ale UE (în 
special FSE), precum și surse de finan ‑
țare naționale și regionale care acordă 
finanțare în aceleași scopuri.
59 
Pentru a se evita dubla finanțare a ace ‑
lorași activități din fonduri diferite, 
statele membre au obligația de a sta ‑
bili linii de demarcare între diferitele 
fonduri în programele lor de dezvol ‑
tare rurală28 și de a pune în aplicare 
proceduri de gestiune eficace29.
60 
Demarcarea între diferitele fonduri ale 
UE nu era însă doar responsabilitatea 
statelor membre. Aceasta ar fi trebu ‑
it să înceapă la nivelul Comisiei, cu 
o coordonare adecvată între direcțiile 
generale responsabile de diferitele 
fonduri. Comisia ar fi trebuit să evalu ‑
eze pertinența liniilor de demarcare 
și să le aprobe în cadrul planurilor 
strategice naționale pentru dezvoltare 
rurală, să emită orientări și să verifice 
punerea în aplicare a măsurilor în sta ‑
tele membre.26 Articolul 59 alineatul (2) din 
Regulamentul (UE, Euratom) 
nr. 966/2012.
27 Comisia poate proceda la 
corecții financiare în cazul în 
care cheltuielile, operațiunile 
sau practicile nu sunt 
conforme cu reglementările și 
nu au fost corectate de statul 
membru. Corecții financiare se 
pot aplica, de asemenea, dacă 
există o deficiență gravă în 
ceea ce privește sistemul de 
gestiune și de control, care 
a pus în pericol contribuția 
vărsată deja de UE unui 
program, sau dacă un stat 
membru nu a investigat 
neregulile și a nu a efectuat 
corecțiile necesare.
28 Articolul 60 din 
Regulamentul (CE) 
nr. 1698/2005.
29 Articolul 24 alineatul (5) din 
Regulamentul (UE) nr. 65/2011 
al Comisiei din 27 ianuarie 
2011 de stabilire a normelor de 
punere în aplicare 
a Regulamentului (CE) 
nr. 1698/2005 al Consiliului în 
ceea ce privește punerea în 
aplicare a procedurilor de 
control și a ecocondiționalității 
în cazul măsurilor de sprijin 
pentru dezvoltare rurală 
(JO L 25, 28.1.2011, p. 8).
33 Observații
61 
În ceea ce privește perioada de pro ‑
gramare 2007 ‑2013, Comisia nu a emis 
nicio orientare referitoare la demar ‑
care sau la evitarea riscului de dublă 
finanțare și a aprobat programele de 
dezvoltare rurală ale statelor membre 
fără să solicite detalii suplimentare 
cu privire la mecanismele aplicate 
pentru evitarea dublei finanțări. Curtea 
a identificat mai multe cazuri în care 
activități similare au fost finanțate prin 
diferite fonduri și în care demarcarea 
dintre fonduri era vagă. Dezavantajul 
evident al acestei situații este faptul 
că structurile de gestionare pot fi 
duplicate. Cu cât este mai mare lipsa 
de claritate a demarcării, combinată cu 
proceduri de gestiune care nu funcțio ‑
nează corespunzător, cu atât este mai 
ridicat riscul dublei finanțări.
62 
Cu toate acestea, Curtea a constatat că 
anumite state membre au aplicat bune 
practici pentru a atenua riscul dublei 
finanțări, cum ar fi ștampilarea facturi ‑
lor (Spania – Galicia, Austria, Polonia), 
solicitarea unor declarații pe proprie 
răspundere din partea beneficiarilor 
(Spania – Galicia), consultări între auto ‑
ritățile competente și verificări obliga ‑
torii în etapa de depunere a cererilor 
de finanțare (Suedia).63 
În ceea ce privește demarcarea dintre 
diferitele fonduri ale UE, Curtea a veri ‑
ficat planurile strategice naționale ale 
statelor membre și programele lor de 
dezvoltare rurală pentru perioada de 
programare 2007 ‑2013 și a constatat 
următoarele deficiențe:
 ο în Spania (Galicia), acțiunile de 
formare din afara sferei „educației 
normale” în zonele rurale puteau 
primi sprijin prin FEADR, prin FSE 
sau prin FEDR. Cu toate acestea, nu 
a fost definit niciun criteriu perti ‑
nent de demarcare. Au fost iden ‑
tificate exemple de cursuri infor ‑
matice în mediul rural și de cursuri 
pentru antreprenoriat cooperativ 
în mediul rural care au fost finanța ‑
te fie prin FEADR (măsura 111), fie 
prin FEDR sau FSE;
 ο în Regatul Unit (Anglia), cursurile 
finanțate prin FSE pentru asumarea 
unui rol de lider și management, 
precum și pentru dezvoltarea 
competențelor informatice și ad ‑
ministrative erau deschise tuturor 
întreprinderilor, inclusiv întreprin ‑
derilor rurale, chiar dacă criteriile 
de demarcare păreau să le excludă 
pe acestea din urmă;
 ο în Polonia, o serie de activități de 
formare similare au fost finanțate 
atât în cadrul Programului opera ‑
țional „Capital uman” aferent FSE, 
cât și în cadrul măsurii 111;
 ο în Belgia (Regiunea Valonă), acti ‑
vități similare puteau fi finanțate 
atât în cadrul măsurii 331, cât și 
în cadrul FSE. Măsura respectivă 
a fost lansată cu finanțare pentru 
dezvoltare rurală, dar această 
soluție a fost apoi abandonată. 
Autoritățile belgiene au explicat 
că furnizorii de formare preferau 
finanțarea prin FSE, deoarece nor ‑
mele privind rambursarea costu ‑
rilor din cadrul FSE sunt, în opinia 
lor, mai puțin stricte decât normele 
aplicabile FEADR.
34 Observații
64 
În Spania (Galicia), auditul a pus în 
evidență că sistemul prezenta riscul 
dublei finanțări prin măsura 115 și 
prin FSE, în sensul că costurile afe ‑
rente personalului nou recrutat erau 
acoperite de ambele fonduri. A fost 
detectat un caz în care un prestator 
de servicii beneficiase atât de o finan ‑
țare din partea FSE (122 400 de euro) 
pentru crearea de locuri de muncă, cât 
și de o finanțare în cadrul măsurii 115 
(124 700 de euro).
65 
În noua perioadă de programare 2014 ‑
2020, reglementările aplicabile sublini ‑
ază importanța unei mai bune coeren ‑
țe între fondurile UE. Noua abordare 
pune accent mai puțin pe demarcare 
și mai mult pe complementaritate. 
Lipseau însă orientările de ordin ope ‑
rațional din partea Comisiei. Curtea 
a analizat acordurile de parteneriat și, 
în cazul mai multor state membre, nu 
este clar modul în care vor fi depășite, 
în noua perioadă, deficiențele care au 
fost observate la nivelul coordonării în 
perioada de programare 2007 ‑2013.Partea III – Procedurile de 
monitorizare și de 
evaluare a rezultatelor 
activităților de transfer de 
cunoștințe și 
a activităților de 
consiliere
66 
Monitorizarea și evaluarea sunt instru ‑
mente esențiale pentru garantarea 
unei utilizări adecvate a bugetului 
UE30. Așa cum se ilustrează în figu ‑
ra 4  și la punctul 1, monitorizarea și 
evaluarea pot contribui la analizele pe 
termen scurt și la specificațiile pro ‑
gramului în perioada de programare 
de șapte ani, precum și la elaborarea 
unor programe pe termen mai lung pe 
viitor.
67 
În absența unui model care să fie uti ‑
lizat de Comisie în acest sens, Curtea 
recurge la un model recunoscut, „mo ‑
delul Kirkpatrick de evaluare pe patru 
niveluri” pentru evaluarea programelor 
de formare. Principiile acestui mo ‑
del se aplică tuturor programelor de 
formare (a se vedea anexa II ). Modelul 
Kirkpatrick de evaluare pe patru ni ‑
veluri este conceput ca o secvență de 
metode pentru evaluarea programelor 
de formare. Pe măsură ce se trece de 
la un nivel la altul, procesul devine tot 
mai dificil și necesită mai mult timp, 
dar fiecare nivel subsecvent oferă toto ‑
dată mai multe informații valoroase31.30 Monitorizarea constă în 
examinarea periodică 
a cheltuielilor, a realizărilor și 
a rezultatelor și oferă 
informații actualizate cu 
privire la progresele 
înregistrate de programe în 
direcția dorită. Evaluarea 
constă în colectarea și analiza 
periodică a probelor – inclusiv 
a unor informații generate în 
scopul monitorizării  – cu 
scopul de a formula concluzii 
cu privire la eficacitatea și la 
eficiența unui program sau 
a unei politici.
31 Kirkpatrick, Donald L., 
Kirkpatrick, James D., 
Evaluating Training Programs: 
The Four Levels , ediția a 3 ‑a, 
2006, p. 21.
35 Observații
68 
Informațiile obținute la nivelurile 1 și 2 
(reacție și învățare) sunt în principal 
utile pentru identificarea eventualelor 
probleme legate de calitatea servi ‑
ciului prestat, de sfera activității etc. 
Aceste informații pot fi folosite pentru 
redefinirea specificațiilor acțiunilor 
ulterioare sau pentru îmbunătățirea se ‑
lectării prestatorilor în cadrul procedu ‑
rilor de achiziții publice sau a cererilor 
de propuneri ulterioare. Nivelurile 3 
și 4 (comportament și rezultate) pot 
fi utilizate pentru a evalua efectele și 
rezultatele acțiunilor și pot servi unor 
scopuri mai strategice precum reeva ‑
luarea nevoilor, identificarea nevoilor 
noi etc.
Prestatorii activităților de 
formare colectează adeseori 
feedback direct din partea 
participanților la formare, 
dar acest feedback este 
rareori utilizat de autoritățile 
statelor membre pentru 
a aduce îmbunătățiri 
acțiunilor ulterioare
69 
Curtea a constatat că, în ceea ce 
privește măsurile privind transferul de 
cunoștințe finanțate prin FEADR, ma ‑
joritatea statelor membre colectează 
imediat feedback din partea partici ‑
panților la formare, dar nu îl utilizea ‑
ză în cea mai mare măsură posibilă 
pentru evaluarea calității formării sau 
pentru modificarea cursurilor. Puține 
state membre monitorizează informa ‑
țiile privind nivelul efectiv de învățare 
(nivelul 2).70 
În majoritatea statelor membre audita ‑
te, participanții la formare completea ‑
ză formulare de feedback (denumite și 
„formulare privind nivelul de satisfac ‑
ție”) imediat după terminarea cursului 
de formare. Acest demers se realizează 
în principal la inițiativa prestatorului 
de servicii, dar unele autorități din sta ‑
tele membre au elaborat orientări sau 
formulare de feedback standardizate (a 
se vedea, de asemenea, caseta 9 ).
71 
Cu toate acestea, în numeroase cazuri, 
autoritățile din statele membre nu 
folosesc pe deplin informațiile colec ‑
tate. În Polonia, autorităților nu li se 
comunică, în raportul final din etapa 
de efectuare a plății, decât rezultatele 
consolidate ale unei singure întrebări 
calitative. În Austria, nu sunt transmise 
autorităților nici formularele de feed ‑
back, nici analizele acestora. În Spania 
(Galicia), în cazul acțiunilor de formare 
gestionate prin intermediul interven ‑
țiilor directe, serviciile centrale ale 
autorităților nu primesc formularele 
completate din partea coordonatorilor 
proiectelor.
36 Observații
72 
Majoritatea autorităților din statele 
membre vizitate în cursul auditului nu 
monitorizează măsura în care partici ‑
panții dobândesc efectiv cunoștințele, 
competențele și atitudinile vizate în 
urma participării lor la acțiunea de 
formare (echivalentul nivelului 2 de 
învățare din modelul Kirkpatrick). De 
exemplu, în Spania, autoritățile nu 
monitorizau numărul de participanți la 
formare care se prezentau la examenul 
aferent cursului pregătitor oferit. În 
Regatul Unit (Anglia), autoritățile nu 
monitorizează ratele de promovare în cazul cursurilor de certificare, iar 
Curtea a identificat exemple în care 
nici măcar contractantul principal nu 
cunoștea ratele de promovare în cazul 
cursurilor furnizate de subcontractan ‑
tul său. În Polonia, nu se organizează 
niciun test sau interviu înainte sau 
după acțiunea de formare pentru a se 
evalua ce anume a învățat participan ‑
tul. Certificatul pe care participanții îl 
primesc la sfârșitul acțiunii de formare 
reprezintă doar o confirmare a partici ‑
pării lor, și nu o confirmare a faptului 
că au reușit examenul.Exemple de bune practici în colectarea de informații pentru evaluarea 
proiectelor
Autoritățile poloneze  pun la dispoziția prestatorilor de servicii formulare de feedback standardizate, care 
conțin 11 întrebări calitative.
Autoritățile din Regatul Unit (Anglia)  le permit prestatorilor să recurgă la propriile formulare de evaluare, dar 
se asigură, prin intermediul unor orientări, că formularele în cauză respectă cerințele minime. Cursanților li se 
oferă posibilitatea de a alege între cel puțin trei opțiuni [foarte mulțumit(ă), mulțumit(ă) sau nemulțumit(ă)] 
cu privire la șase elemente diferite: ritmul și conținutul cursului, materiale, loc și facilități, nivelul de sprijin 
acordat de formator, calitatea per ansamblu și relevanța competențelor. În plus, participanții sunt invitați să 
confirme pertinența competențelor și să indice probabilitatea ca acestea să fie puse în practică. De asemenea, 
sunt prevăzute câmpuri în care participanții să își exprime observațiile și sugestiile de îmbunătățire.
Tot în Regatul Unit (Anglia) , autoritățile efectuează sondaje telefonice în rândul unor cursanți care sunt se ‑
lectați aleatoriu. Obiectivul principal al acestui tip de sondaj este de a se verifica participarea la formare, însă 
el constituie și un mecanism util pentru obținerea de feedback.
În Austria , Curtea a identificat un exemplu pozitiv în care evaluarea era integrată în conceptul unui curs ino ‑
vator de management pentru femei care sunt active în domeniul dezvoltării rurale. Cursul includea o evaluare 
a elementelor calitative pentru fiecare modul, cum ar fi atmosfera de învățare, conținutul cursului și relevanța 
practică, precum și calitatea formatorilor și a documentelor de formare. Formatorii erau invitați să completeze 
un formular de autoevaluare, care era apoi comparat cu evaluarea realizată de participanți și, în cele din urmă, 
feedbackul era discutat de prestatorul de servicii cu autoritățile austriece. De asemenea, participanții erau in ‑
vitați să prezinte un document de examinare, pe care îl completau pe tot parcursul cursului, iar prestatorul de 
servicii prevedea efectuarea unui sondaj după trecerea a 1 ‑2 ani de la terminarea cursului pentru a afla dacă 
participanții foloseau în continuare cunoștințele și competențele dobândite. În plus, pe internet sunt publica ‑
te interviuri cu participanții la formare, care confirmă rezultatele pozitive ale evaluării.Caseta 9

37 Observații
73 
În schimb, în Austria, în cazul cursurilor 
de certificare, participanții au obligația 
de a da un examen. Prestatorii trebuie 
să monitorizeze și să evalueze cursurile 
în conformitate cu anumite criterii și 
să transmită un rezumat al rezultatelor 
camerei agricole naționale. Conform 
datelor comunicate, peste 850 de 
certificate sunt eliberate în fiecare an, 
reprezentând o rată de promovare de 
aproximativ 95 %.
Există câteva exemple de 
bune practici, în care statele 
membre depun eforturi 
pentru a colecta informații 
utile referitoare la impactul 
activităților de transfer de 
cunoștințe și de consiliere
74 
Așa cum s‑a indicat în secțiunea prece ‑
dentă, statele membre nu exploatează 
la maximum posibilitățile de evaluare 
a proiectelor. Unele state membre au 
comandat efectuarea unor anchete sau 
a unor studii de evaluare la nivelul pro ‑
gramelor de formare, în vederea obți ‑
nerii de informații privind schimbările 
comportamentale (nivelul 3 din mo ‑
delul Kirkpatrick) și impactul (nivelul 4 
din modelul Kirkpatrick). Aceste studii 
trebuie să înceapă prin colectarea unor 
date de evaluare de bază, uneori după 
trecerea unei perioade lungi de timp 
de la terminarea cursurilor, ceea ce 
îngreunează și prelungește și mai mult 
procesul de redactare a unor concluzii 
pertinente.75 
În Suedia, au loc anchete periodice 
prin poștă la nivel național, realizate 
de biroul statistic suedez, anchete 
care oferă feedback cu privire la toate 
cele patru niveluri de evaluare. Ultima 
anchetă a fost efectuată în primăvara 
anului 2010 pe un eșantion de 8 000 de 
persoane care au participat la activități 
de transfer de cunoștințe și de consi ‑
liere derulate în domeniul dezvoltării 
rurale. În 1999 și în 2006 au fost efectu ‑
ate studii similare, iar în 2015 urmează 
să fie organizată o nouă anchetă32.
76 
În Austria, autoritățile au comandat 
o evaluare specifică a măsurilor 111 și 
331. Autorii studiului utilizează urmă ‑
toarele patru metode: analiza unor 
studii și rapoarte naționale și interna ‑
ționale și a altor documente; sondaje 
realizate online în rândul actorilor din 
mediul rural (atât participanți la măsu ‑
rile de formare, cât și neparticipanți), 
al prestatorilor de servicii de formare 
și al reprezentanților autorităților pu ‑
blice; „interviuri în dialog” de 1 ‑2 ore; 
„cafenele de evaluare”. Autorii oferă 
multe informații detaliate, de exem ‑
plu, cu privire la beneficiile estimate 
ale măsurilor de formare în general și 
ale diferitelor tipuri de acțiuni sau la 
obstacolele în calea participării. Pe de 
altă parte, autorii subliniază și defici ‑
ențele din cadrul sistemului austriac și 
sugerează introducerea unei proceduri 
competitive de selectare a proiecte ‑
lor prin utilizarea unor indicatori ai 
reușitei specifici pentru fiecare proiect 
în parte33.
77 
Datele colectate grație unor studii ex ‑
terne în Regatul Unit (Anglia) și în Sue ‑
dia permit, în egală măsură, obținerea 
unor concluzii cu privire la beneficiile 
activităților de formare și de consiliere 
(a se vedea caseta 10 ).32 Jordbruksverket: 
Kompetensutveckling inom 
landsbygdsprogrammet 
— Rapport från en statistisk 
undersökning genomförd . 
Rapport 2010:30 . 
Jordbruksverket: Analys av 
kompetensutvecklingen inom 
landsbygdsprogrammet 
— Fördjupning av rapport 
2010:30.  Rapport 201 1:39 .
33 Mandl, C. și Kuttner, T., 
Bildungsevaluierung Ländliche 
Entwicklung LE 07-13 – 
Endbericht , Viena, 2013.
38 Observații
78 
În Suedia, o inițiativă intitulată Greppa 
Näringen (Accent pe nutrienți)35 oferă, 
începând cu 2001, consiliere gratuită 
în materie de mediu pentru ferme cu 
suprafețe mai mari de 50 de hecta ‑
re și/sau cu peste 25 de unități vită 
mare. Finanțarea provine de la FEADR 
și din taxele de mediu reinvestite. 
Printre altele, inițiativa oferă cursuri 
pentru fermieri și pentru consilieri și 
pune la dispoziție instrumente pentru calcularea bilanțului nutrienților. Evalu ‑
area calității serviciilor de consiliere 
destinate exploatațiilor este integrată 
prin intermediul vizitelor de moni ‑
torizare și al anchetelor trimestriale. 
Gradul de satisfacție al fermierilor cu 
privire la vizitele de consiliere este 
destul de ridicat, iar un alt indiciu și 
mai important al succesului inițiativei 
este faptul că excedentul de azot și 
de fosfor și emisiile de amoniac per 
exploatație au înregistrat o scădere.Exemple de studii referitoare la impactul acțiunilor de transfer de cunoștințe și de 
consiliere finanțate în cadrul dezvoltării rurale
Regatul Unit (Anglia)
În 2013, un institut din cadrul Universității din Gloucestershire – Countryside and Community Re -
search Institute  (Institutul de cercetare comunitar și pentru zonele rurale) – a finalizat un raport34 
în care a încercat să evalueze randamentul social al investițiilor realizate în cadrul axelor 1 și 3 din programul 
de dezvoltare rurală al Angliei, folosind patru domenii pentru studii de caz.
Printre altele, concluzia raportului a fost că beneficiile constatate (de exemplu, sustenabilitatea îmbunătățită 
a exploatației, implicarea sectorului zootehnic în ceea ce privește sănătatea animalelor și competențele, îmbună ‑
tățirile aduse practicilor de gestionare a solurilor și a terenurilor, dezvoltarea capacității locale pe planul valorii 
adăugate în cadrul axei 1) reflectă, într‑o mare măsură, nivelul investițiilor în acțiunile de formare și de consiliere.
Suedia
Un studiu de monitorizare a pesticidelor într‑o zonă agricolă de captare, cu o suprafață mică, din 
sudul Suediei (râul Vemmenhög), inițiat în 1990, indică faptul că prezența reziduurilor de pesti ‑
cide în cursurile de apă a scăzut cu 90 %, în condițiile în care cantitățile de produse fitosanitare 
au rămas practic neschimbate. Analiza din acest studiu argumentează că această situație este, în mare parte, 
rezultatul creșterii gradului de conștientizare în rândul fermierilor cu privire la manipularea în condiții de sigu ‑
ranță a pesticidelor în urma demarării serviciilor de consiliere în acest domeniu în 1994.
34 An assessment of the Social Return on Investment of Axes 1 and 3 of the Rural Development Programme for England , raport final, realizat de Institutul 
de cercetare comunitar și pentru zonele rurale în numele Ministerului Mediului, Alimentației și Afacerilor Rurale, 1 noiembrie 2013.Caseta 10
35 http://www.greppa.nu
39 Observații
Datele colectate în scopul 
prezentării unor rezultate 
agregate, la nivelul UE, ale 
acțiunilor de transfer de 
cunoștințe și ale serviciilor 
de consiliere nu sunt fiabile
79 
Secțiunile precedente au acoperit mo ‑
nitorizarea și evaluarea în calitatea lor 
de instrumente vizând îmbunătățirea 
specificațiilor și a implementării acțiu ‑
nilor de transfer de cunoștințe și a ser ‑
viciilor de consiliere la nivelul statelor 
membre. La nivelul UE, regulamentul 
privind dezvoltarea rurală a instituit 
un „cadru comun de monitorizare și 
evaluare” pentru perioada 2007 ‑201336. 
Acesta era un sistem nou, introdus 
în 2007, care cuprindea indicatori 
comuni al căror scop era de a reflecta 
stadiul progreselor înregistrate în atin ‑
gerea obiectivelor de dezvoltare rurală 
într‑un mod care să permită compara ‑
rea tuturor programelor de dezvoltare 
rurală și agregarea datelor. Un regu ‑
lament al Comisiei37 stabilește cerințe 
mai specifice și enumeră indicatorii 
comuni de referință, de realizare, de 
rezultat și de impact. Întrucât indica ‑
torii comuni nu pot reflecta pe deplin 
toate efectele diferitelor programe 
de dezvoltare rurală, statele membre 
aveau, de asemenea, posibilitatea de 
a stabili un număr limitat de indicatori 
suplimentari. Cu toate acestea, niciu ‑
nul dintre statele membre auditate nu 
a definit indicatori suplimentari pentru 
măsurile de transfer de cunoștințe și 
de consiliere.
80 
Auditul Curții a confirmat deficiențele 
grave de la nivelul disponibilității și al 
calității informațiilor de monitorizare 
și evaluare cu privire la cheltuielile din 
domeniul dezvoltării rurale, deficiențe 
care fuseseră subliniate în Raportul 
special nr. 12/201338.81 
Pe parcursul auditului, Curtea a identi ‑
ficat următoarele deficiențe:
 ο în Polonia, metoda de calcul utili ‑
zată nu a respectat orientările pri ‑
vind cadrul comun de monitorizare 
și evaluare, ceea ce a condus la 
diferențe uriașe în ceea ce privește 
numărul real de zile de formare39;
 ο Regatul Unit (Anglia) și Spania (Ga ‑
licia) nu au putut furniza în integra ‑
litate datele solicitate, iar Austria 
a încadrat anumite proiecte la ti ‑
puri incorecte din cadrul comun de 
monitorizare și evaluare (ceea ce 
a condus la cifre nefiabile pentru 
numărul de participanți și pentru 
numărul de zile de formare pentru 
diferitele tipuri de activități).
82 
Pentru a ilustra și o perspectivă poziti ‑
vă, în Suedia, prestatorii și autoritățile 
trebuie să înregistreze participanții 
la fiecare activitate de formare sau 
activitate de consiliere într‑o bază de 
date comună disponibilă online. Datele 
și informațiile financiare referitoare la 
verificările administrative cu privire la 
proiecte sunt înregistrate într‑o bază 
de date diferită. În vederea comunicării 
datelor privind monitorizarea către 
Comisie, ambele baze de date trebuie 
să fie conectate prin intermediul nu ‑
mărului de proiect. Cu toate acestea, 
separarea dintre cele două baze de 
date face ca nicio informație financiară 
privind activitățile de formare sau de 
consiliere individuale să nu poată fi 
pusă la dispoziție, de exemplu, costu ‑
rile pe participant și/sau pe zi de for ‑
mare. În plus, conexiunile dintre bazele 
de date sunt problematice, iar Curtea 
a identificat probleme în legătură cu 
fiabilitatea datelor.36 Articolul 80 din 
Regulamentul (CE) 
nr. 1698/2005.
37 Regulamentul (CE) 
nr. 1974/2006. Lista completă 
a indicatorilor comuni este 
disponibilă în anexa VIII.
38 Raportul special nr. 12/2013: 
„Pot demonstra Comisia și 
statele membre că bugetul UE 
alocat politicii de dezvoltare 
rurală este cheltuit în mod 
corespunzător?”  
(http://www.eca.europa.eu ).
39 Conform orientărilor privind 
cadrul comun de monitorizare 
și evaluare, indicatorul „număr 
de zile de formare primite” se 
calculează ca suma numărului 
de ore de formare de care au 
beneficiat toți solicitanții 
împărțită la opt [ore]. Cu toate 
acestea, în statisticile pe care 
le‑au prezentat pentru cadrul 
comun de monitorizare și 
evaluare pentru 2013, 
autoritățile poloneze au 
indicat pur și simplu numărul 
de zile de formare care au 
avut loc.
40 Observații
83 
De asemenea, este evident că analiza 
datelor agregate pusă la dispoziție de 
Comisie poate induce în eroare în ceea 
ce privește mai multe state membre (a 
se vedea caseta 11 ).
84 
Comisia coordonează cadrul comun de 
monitorizare și evaluare, având în ve ‑
dere că personalul Comisiei examinea ‑
ză rapoartele anuale privind progrese ‑
le înregistrate și realizează agregarea 
datelor de monitorizare. Membrii 
personalului Comisiei pot lua parte, în 
calitate de observatori, la comitetele 
de monitorizare ale statelor membre 
și pot organiza o reuniune anuală cu 
autoritățile de management pentru 
a examina rezultatele principale obți ‑
nute de fiecare program de dezvoltare rurală în anul precedent. Comisia are, 
în plus, obligația de a prezenta o serie 
de rapoarte privind punerea în apli ‑
care a politicii de dezvoltare rurală și 
realizările acesteia.
85 
Cu toate acestea, Comisia nu este 
întotdeauna conștientă de anoma ‑
liile și de problemele care afectează 
colectarea datelor în statele membre 
și a publicat date agregate fără a asi ‑
gura consecvența acestora. În absența 
unor date fiabile, Comisia nu este deci 
în măsură să evalueze dacă fondurile 
alocate de la FEADR pentru acțiunile 
de transfer de cunoștințe și de consi ‑
liere sunt utilizate într‑un mod optim 
sau dacă țintele stabilite pentru aceste 
acțiuni sunt atinse.
Exemple de date incorecte privind indicatorii cadrului comun de monitorizare și 
evaluare
Măsura 111
 Conform constatărilor Curții, cadrul comun de monitorizare și evaluare indica cifre nerealist de ridicate pentru 
Danemarca . De exemplu, datele referitoare la realizări indicau o valoare de 7 770 de euro de fonduri FEADR 
pentru fiecare participant la formare și o valoare de 123 708 euro pentru fiecare zi de formare în perioada 2007 ‑
2011. Datele pentru perioada 2007 ‑2012 indică în continuare valori comparabile.
 În mod similar, datele referitoare la realizări pentru Franța (Martinica, Guadelupa și Réunion)  aferente perioa ‑
dei 2007 ‑2012 au condus la valori nerealist de ridicate pentru fondurile FEADR utilizate pentru fiecare zi de for ‑
mare sau pentru fiecare participant (de exemplu, 382 333 de euro/zi de formare în Martinica sau 31 498 de euro/
participant în Guadelupa), din cauza faptului că sumele monetare au fost înscrise pentru măsura în ansamblul 
ei, în timp ce zilele de formare sau participanții au fost înregistrați pentru fiecare submăsură în parte.
Măsura 115
 Datele referitoare la realizări indicau că 373 de servicii noi de consiliere au fost sprijinite prin intermediul măsu ‑
rii 115 în Spania  (respectiv, peste 50 % din totalitatea serviciilor noi de consiliere care au primit sprijin din partea 
UE). Se pare însă că toate plățile anuale efectuate către aceiași prestatori au fost considerate ca „servicii noi” și, 
prin urmare, cifrele nu corespund numărului real de servicii de consiliere nou înființate cu sprijinul măsurii, care 
este mult mai mic.Caseta 11

41 Observații
86 
Legislația prevede un nou sistem 
comun de monitorizare și evaluare 
pentru domeniul dezvoltării rurale în 
perioada 2014 ‑202040. Acesta compor ‑
tă o serie de modificări față de cadrul 
precedent, cum ar fi colectarea unei 
cantități mai mici de date și evaluarea 
intermediară în funcție de nevoile 
statelor membre. Noii indicatori de 
realizare sunt:
 ο măsura 01: numărul operațiunilor 
care beneficiază de sprijin, numă ‑
rul zilelor de formare furnizate, 
numărul participanților la formare;
 ο măsura 02: numărul operațiunilor 
care beneficiază de sprijin, numă ‑
rul beneficiarilor consiliați, numă ‑
rul consultanților formați41.
87 
În ceea ce privește măsura 01, rapor ‑
tarea se va realiza pentru fiecare tip 
de operațiune, ceea ce ar trebui să 
evite problema care apare atunci când 
activitățile cu un număr mic de partici ‑
panți sunt raportate la același indicator 
ca evenimentele cu un număr mare de 
participanți. În ceea ce privește măsu ‑
rile de transfer de cunoștințe și de con ‑
siliere, întrebarea de evaluare comună 
este formulată după cum urmează: „În 
ce măsură au sprijinit intervențiile PDR 
învățarea pe tot parcursul vieții și for ‑
marea profesională în sectorul agricol 
și în cel forestier?”4288 
În mod evident, Curtea nu a putut 
evalua, la momentul auditului, în ce 
măsură noul sistem comun de monito ‑
rizare și evaluare va remedia deficien ‑
țele relevate mai sus. Cu toate acestea, 
evaluarea succesului măsurilor numai 
pe baza numărului participanților sau 
a numărului zilelor de formare fur ‑
nizate sau pe baza unei întrebări de 
evaluare formulate în termeni generali 
nu va furniza un feedback detaliat cu 
privire la reușita sau la eșecul finanțării 
acestor măsuri.40 Articolele 14 ‑16 din 
Regulamentul de punere în 
aplicare (UE) nr. 808/2014 al 
Comisiei din 17 iulie 2014 de 
stabilire a normelor de 
aplicare a Regulamentului (UE) 
nr. 1305/2013 al Parlamentului 
European și al Consiliului 
privind sprijinul pentru 
dezvoltare rurală acordat din 
Fondul european agricol 
pentru dezvoltare rurală 
(FEADR) (JO L 227, 31.7.2014, 
p. 18).
41 Indicatorii de realizare 11 ‑14; 
a se vedea anexa IV la 
Regulamentul de punere în 
aplicare (UE) nr. 808/2014 al 
Comisiei.
42 A se vedea anexa V la 
Regulamentul de punere în 
aplicare (UE) nr. 808/2014 al 
Comisiei.
42
 Concluzii și recomandări
89 
Activitățile de transfer de cunoștințe și 
de consiliere au fost ridicate la un nivel 
înalt de prioritate pentru dezvoltarea 
rurală. Importanța educației și formării 
profesionale, a dezvoltării competen ‑
țelor, a învățării pe tot parcursul vieții 
și a transferului de cunoștințe a fost 
subliniată de Parlamentul European și 
de comisarii europeni pentru agricul ‑
tură și este reflectată în cadrul juridic 
al UE.
90 
Auditul Curții a adresat următoarea 
întrebare:
Sunt instituite sisteme de gestiune 
și de control capabile să pună în 
aplicare în mod eficace măsurile de 
transfer de cunoștințe și măsurile 
de consiliere din domeniul dezvol ‑
tării rurale?
91 
Pentru a fi eficace și pentru a avea 
impactul scontat, fondurile alocate 
măsurilor de formare și de transfer de 
cunoștințe trebuie să fie cheltuite în 
așa fel încât să se răspundă nevoilor 
identificate în materie de cunoștințe și 
de competențe, nevoi care pot evolua 
în cursul perioadei de programare. Ac ‑
tivitățile selectate pentru a se răspun ‑
de acestor nevoi trebuie să fie furniza ‑
te de prestatori calificați corespunzător 
și cu experiență, asigurându‑se un bun 
raport cost‑eficacitate, iar rezultatele 
trebuie să fie măsurabile și trebuie să 
fie evaluate pentru a se obține infor ‑
mații cu privire la realizările efective. 
Cu toate acestea, auditul Curții a arătat 
că aceste criterii nu au fost îndeplinite, 
din cauza deficiențelor care afectează 
sistemele de gestionare și de control 
ale statelor membre și monitorizarea 
măsurilor de către Comisie.92 
Per ansamblu, gestionarea și controlul 
activităților de transfer de cunoștințe 
și de consiliere nu au fost suficiente în 
raport cu importanța care se atribuie 
măsurilor și cu rezultatele care erau 
preconizate pentru activitățile respec ‑
tive. În mod foarte frecvent, orice tip 
de formare era considerat „satisfăcă ‑
tor” și eligibil pentru a beneficia de 
sprijin public. Rareori se proceda la 
o analiză adecvată și se direcționau ac ‑
tivitățile de formare către ariile în care 
acestea puteau avea un impact real. 
Deficiențele constatate în acest raport 
privesc în principal modul în care 
statele membre asigură gestionarea 
măsurilor. Cu toate acestea, nu ar tre ‑
bui să fie subestimat rolul pe care îl are 
Comisia în ceea ce privește îndrumarea 
și monitorizarea statelor membre.
43 Concluzii și recomandări
93 
Curtea a constatat că procedurile 
statelor membre pentru identificarea 
și selectarea prestatorilor relevanți de 
servicii erau afectate de deficiențe. 
Deși statele membre au aplicat proce ‑
duri de identificare a nevoilor în mate ‑
rie de cunoștințe și de competențe ale 
actorilor din mediul rural, nevoile iden ‑
tificate au fost definite în termeni prea 
generali. Statele membre nu au apro ‑
fundat analiza pentru a identifica ac ‑
tivitățile care prezentau cea mai mare 
relevanță (cu alte cuvinte, cursurile 
de formare concrete) în cadrul ariilor 
identificate, bazându‑se, în schimb,în 
foarte mare măsură pe propunerile 
prestatorilor. În opinia Curții, implica ‑
rea prestatorilor și a părților interesate 
se poate traduce printr‑o mai bună 
implementare a măsurilor, însă respon ‑
sabilitatea finală revine autorităților 
statelor membre (punctele 23 ‑27).
94 
În ceea ce privește sprijinul acordat 
prin FEADR pentru instituirea unor 
servicii de consiliere (fosta măsură 115), 
au existat cazuri în care s‑au acordat 
fonduri unor organisme de consiliere 
care erau înființate de mult timp pen ‑
tru a se finanța instituirea unor servicii 
care, în realitate, nu erau noi (punc ‑
tul 28 și caseta 3 ).Recomandarea 1  
Analiza nevoilor
(a) Statele membre ar trebui să in ‑
stituie proceduri pentru a analiza 
nevoile în materie de cunoștințe 
și de competențe ale actorilor 
din mediul rural într‑un mod 
mai detaliat, care să meargă mai 
departe decât definirea unor teme 
generale, în special pentru cererile 
de propuneri sau procedurile de 
achiziții publice. Statele membre 
ar trebui să se asigure, în cadrul 
procedurilor lor recurente (a se 
vedea punctul 24 și figura 4 ), că 
serviciile de transfer de cunoștin ‑
țe și de consiliere relevante sunt 
specificate și selectate pe baza 
unei astfel de analize și că se evită 
riscul ca procesul să fie determinat 
de prestatorul de servicii.
(b) Comisia ar trebui să furnizeze ori ‑
entări suplimentare privind modul 
în care statele membre ar trebui 
să efectueze astfel de analize 
recurente și ar trebui să încuraje ‑
ze statele membre să formuleze 
aceste analize în termeni preciși și 
nu generali.
(c) În ceea ce privește înființarea unor 
servicii de consiliere (fosta măsu ‑
ră 115), statele membre ar trebui 
să se asigure că, pentru perioada 
de programare 2014 ‑2020, sprijinul 
FEADR se acordă numai dacă există 
un deficit demonstrat la nivelul 
serviciilor relevante din zonele 
vizate și dacă există o nevoie de 
finanțare pentru personal, spații 
și/sau dotări noi.
(d) Comisia ar trebui să furnizeze, fără 
întârziere, orientări specifice supli ‑
mentare adresate statelor membre 
cu privire la înființarea serviciilor 
de consiliere și ar trebui să mo ‑
nitorizeze respectarea ulterioară 
a acestor orientări de către statele 
membre.
44 Concluzii și recomandări
95 
În perioada de programare 2007 ‑2013, 
statele membre aveau obligația, prin 
lege, de a se asigura că sunt selectați 
numai prestatori de înaltă calitate de 
servicii de consiliere43. În cazul furnizo ‑
rilor de formare, nu exista nicio preve ‑
dere legală similară, iar auditul a pus 
în lumină, în acest sens, mai multe 
deficiențe la nivelul gestionării asigu ‑
rate de statele membre. Introducerea 
unor cerințe legale, în noua perioadă 
de programare, privind o capacitate 
adecvată a furnizorilor de formare 
poate contribui la remedierea acestor 
probleme44 (punctele 30 ‑34).
96 
Curtea a constatat însă că statele 
membre nu au asigurat întotdeauna 
o concurență echitabilă și transparentă 
atunci când au selectat activitățile de 
transfer de cunoștințe și prestatorii 
de servicii. Simpla recurgere la pro ‑
ceduri de achiziții publice nu asigură 
o selecție prin concurs, deoarece nu 
există, în special, orientări clare privind 
furnizarea serviciilor pe plan intern, 
subcontractarea și evaluarea furnizării 
de servicii de către consorții, în pofida 
faptului că aceste practici sunt utiliza ‑
te pe scară largă. Majoritatea statelor 
membre auditate nu au asigurat un 
concurs echitabil și transparent atunci 
când au selectat prestatorii de servicii 
(punctele 35 ‑46).Recomandarea 2  
Selectarea prestatorilor
(a) Pentru noua perioadă de progra ‑
mare 2014 ‑2020, statele membre 
ar trebui să selecteze activități de 
transfer de cunoștințe și prestatori 
de servicii în vederea acordării de 
fonduri publice, asigurând o con ‑
curență echitabilă și transparentă, 
indiferent că recurg la cereri de 
propuneri sau la proceduri de 
achiziții publice oficiale. În special, 
statele membre ar trebui să aducă 
îmbunătățiri modului în care evalu ‑
ează calificările și experiența furni ‑
zorilor de formare, în conformitate 
cu noua legislație, și să se asigure 
că criteriile lor de selecție sau de 
atribuire nu favorizează anumiți 
prestatori sau tipuri de prestatori.
(b) Comisia ar trebui să furnizeze, 
fără întârziere, orientări specifice 
suplimentare referitoare la furniza ‑
rea acestor servicii pe plan intern, 
la subcontractare și la evaluarea 
furnizării serviciilor de către con ‑
sorții. În plus, Comisia ar trebui să 
se asigure că procedurile statelor 
membre sunt monitorizate în mod 
adecvat și că selectarea activități ‑
lor de transfer de cunoștințe și de 
consiliere este competitivă, echita ‑
bilă și transparentă.43 Articolul 15 alineatul (2) din 
Regulamentul (CE) 
nr. 1974/2006.
44 Articolul 14 alineatul (3) din 
Regulamentul (UE) 
nr. 1305/2013.
45 Concluzii și recomandări
97 
Curtea a constatat, de asemenea, că 
statele membre nu vegheau la obține ‑
rea unui bun raport costuri‑eficacitate 
de către activitățile finanțate și că 
acestea nu erau coordonate în mod 
corespunzător cu alte fonduri ale UE. 
Un bun raport costuri‑eficacitate în 
furnizarea serviciilor de transfer de 
cunoștințe și de consiliere este esențial 
pentru protecția resurselor financiare 
publice, fie că provin de la bugetul UE, 
fie că provin de la bugetele naționale. 
Curtea a detectat deficiențe în verifi ‑
cările pe care trebuie să le efectueze 
statele membre, atât în etapa depune ‑
rii cererii de finanțare, cât și în etapa 
efectuării plății. Există indicii că statele 
membre au plătit tarife prea mari 
pentru anumite servicii și că costurile 
aferente nu erau justificate suficient 
(punctele 52‑ 55).
98 
În plus, auditul a pus în lumină faptul 
că un număr semnificativ de servicii 
similare sunt finanțate din diferite fon ‑
duri ale UE (de exemplu, FSE, precum și 
FEADR). O astfel de situație implică ris ‑
cul dublei finanțări și impune duplica ‑
rea unor structuri administrative care 
sunt costisitoare, lucru care, în opinia 
Curții, nu este economic. În perioada 
de programare 2014 ‑2020, se pune un 
accent mai puternic pe complemen ‑
taritatea dintre fondurile UE decât pe 
politica anterioară de demarcare, lucru 
care presupune intensificarea coordo ‑
nării, astfel încât să se evite riscurile 
subliniate mai sus (punctele 58 ‑64).Recomandarea 3  
Raportul costuri‑eficacitate
(a) În ceea ce privește eficacitatea 
verificărilor cu privire la caracterul 
rezonabil al costurilor, Comisia și 
statele membre ar trebui să pună 
în aplicare recomandările formu ‑
late în raportul special al Curții pe 
această temă45. Mai concret, statele 
membre ar trebui să evalueze 
dacă este necesar să se acorde 
sprijin unor activități care sunt deja 
disponibile în mod curent pe piață 
la un preț rezonabil. Dacă există 
într‑adevăr o necesitate justificată 
în acest sens, statele membre ar 
trebui să se asigure că costurile 
activităților pentru care se acordă 
sprijin nu depășesc costurile unor 
activități similare oferite pe piață.
(b) Comisia ar trebui să se sprijine 
pe primele măsuri luate pentru 
a asigura complementaritatea 
fondurilor UE, de exemplu, prin in ‑
termediul grupurilor de lucru inter ‑
servicii înființate pentru a aborda 
probleme specifice, cu scopul de 
a efectua o evaluare aprofundată 
a complementarității dintre dife ‑
ritele fonduri ale UE propuse de 
statele membre pentru perioada 
de programare 2014 ‑2020. Această 
evaluare ar trebui să conducă la 
o abordare coordonată cu privire la 
sprijinirea activităților de transfer 
de cunoștințe, astfel încât să se 
reducă riscul dublei finanțări și du ‑
plicarea eforturilor administrative 
din statele membre.45 A se vedea Raportul special 
nr. 22/2014: „Obținerea de 
economii: menținerea sub 
control a costurilor aferente 
finanțărilor acordate de UE 
pentru proiectele de 
dezvoltare rurală”  
(http://eca.europa.eu ).
46 Concluzii și recomandări
99 
În ceea ce privește monitorizarea și 
evaluarea rezultatelor activităților de 
transfer de cunoștințe și de consiliere, 
Curtea concluzionează că statele mem ‑
bre și Comisia nu au instituit proceduri 
eficace și eficiente. Curtea nu a identi ‑
ficat niciun exemplu de sistem în cazul 
căruia rezultatele obținute în urma ce ‑
rerilor de propuneri sau a procedurilor 
de achiziții publice anterioare să fi fost 
luate în considerare în vederea analizei 
nevoilor în materie de cunoștințe și de 
competențe și, mai departe, în vederea 
conceperii procedurilor de selecție 
viitoare (punctele 66 ‑78).
100  
În plus, Curtea a obținut o confirma ‑
re suplimentară a faptului că datele 
cadrului comun de monitorizare și eva ‑
luare sunt lipsite de fiabilitate46. Modul 
în care sunt contabilizați beneficiarii 
furnizează, în opinia Curții, numai in ‑
formații privind gradul de popularitate 
al anumitor servicii, dar nu și privind 
calitatea și eficacitatea acestora. Re ‑
zultatul este că, în pofida milioanelor 
de euro cheltuite și a milioanelor de 
zile de formare organizate, Comisia și 
statele membre nu cunosc care este 
impactul măsurilor furnizate și nici 
care activități contribuie în cea mai 
mare măsură la realizarea obiectivelor 
stabilite (punctele 79 ‑83 și 86 ‑88).Recomandarea 4  
Monitorizare, evaluare și 
feedback
(a) Statele membre ar trebui să institu ‑
ie sisteme de feedback care să uti ‑
lizeze informațiile obținute în urma 
monitorizării și a evaluării în scopul 
îmbunătățirii cererilor de propu ‑
neri sau a procedurilor de achi ‑
ziții publice viitoare (a se vedea 
punctul 24 și figura 4 ). Prestatorii 
de servicii ar trebui nu numai să 
furnizeze informații privind gradul 
de satisfacție al participanților cu 
privire la serviciile prestate, ci și să 
testeze dacă aceștia au învățat ce 
trebuiau să învețe. Aceste rezultate 
pot fi folosite și de evaluatori, pen ‑
tru a le permite să își concentreze 
activitatea de evaluare pe analiza 
activităților la nivelul rezultatelor și 
al impactului.
(b) Comisia ar trebui să ofere orien ‑
tări privind modul în care statele 
membre ar putea pune în aplicare 
astfel de proceduri recurente de 
obținere a feedbackului și ar trebui 
să verifice dacă statele membre au 
instituit proceduri de acest tip. În 
plus, Comisia ar trebui să se asigu ‑
re că statele membre comunică in ‑
formații relevante și fiabile privind 
calitatea și eficacitatea serviciilor 
lor de transfer de cunoștințe și de 
consiliere.46 A se vedea, de asemenea, 
Raportul special nr. 12/2013: 
„Pot demonstra Comisia și 
statele membre că bugetul UE 
alocat politicii de dezvoltare 
rurală este cheltuit în mod 
corespunzător?”  
(http://www.eca.europa.eu ).
47 Concluzii și recomandări
101  
Modul în care Comisia gestionează 
aceste măsuri nu se ridică la înălțimea 
ambițiilor stabilite pentru aceste activi ‑
tăți sau pentru contribuția lor preconi ‑
zată la îndeplinirea priorităților UE. În 
opinia Curții, Comisia nu a îndeplinit în 
mod suficient toate responsabilitățile 
care îi revin în cadrul mecanismului de 
gestiune partajată, în special în ceea 
ce privește monitorizarea sistemelor 
de gestiune și de control instituite în 
statele membre (punctele 47 ‑51; punc ‑
tele 56 ‑57; punctul 65; punctele 84 ‑88).
102  
Nivelul cheltuielilor pentru măsurile 
de transfer de cunoștințe și pentru mă ‑
surile de consiliere nu este ridicat, în 
termeni relativi, în comparație cu alte 
măsuri de dezvoltare rurală. Cu toate 
acestea, având în vedere efectul mul ‑
tiplicator potențial al activităților de 
transfer de cunoștințe și de consiliere, 
acestea merită o gestionare și o moni ‑
torizare de mai bună calitate.Recomandarea 5  
Monitorizarea asigurată de 
Comisie
Comisia ar trebui să crească, fără în ‑
târziere, profilul de risc al măsurilor de 
transfer de cunoștințe și al măsurilor 
de consiliere și să își îmbunătățească în 
consecință monitorizarea și gestiona ‑
rea, pentru a oferi o mai mare asigura ‑
re că statele membre furnizează servi ‑
ciile respective într‑un mod eficace.
Prezentul raport a fost adoptat de Camera I, condusă de domnul Augustyn KUBIK, 
membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 22 iulie 2015.
 Pentru Curtea de Conturi
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Președinte

48
 Anexe Anexa  IPunerea în aplicare a măsurilor de transfer de cunoștințe și a măsurilor de consiliere în 
statele membre auditate
Stat membru Măsura 111 Măsura 114 Măsura 115 Măsura 331
Austria pusă în aplicare nepusă în aplicare nepusă în aplicare pusă în aplicare
Spania (Galicia) pusă în aplicare pusă în aplicare pusă în aplicare nepusă în aplicare
Regatul Unit (Anglia) pusă în aplicare pusă în aplicare pusă în aplicare pusă în aplicare
Polonia pusă în aplicare pusă în aplicare nepusă în aplicare nepusă în aplicare
Suedia1pusă în aplicare pusă în aplicare nepusă în aplicare pusă în aplicare
1 În Suedia, serviciile de consiliere erau în general finanțate în cadrul măsurilor 111 și 331.  
În cadrul măsurii 114 a fost finanțată numai consilierea privind ecocondiționalitatea și securitatea în muncă.
49 Anexe Anexa  II„Cele patru niveluri de evaluare ale modelului Kirkpatrick”1
În absența unui model care să fie utilizat de Comisie sau de statele membre pentru a analiza nevoile în materie 
de cunoștințe și de competențe și pentru a evalua serviciile de transfer de cunoștințe și de consiliere, Curtea 
a apelat la expertiza din domeniu. În consecință, s‑a aplicat modelul „celor patru niveluri de evaluare ale lui 
Kirkpatrick”, o metodologie de evaluare a programelor de formare care se bucură de extrem de multă influență 
în rândul întreprinderilor. Modelul se poate aplica și în ordine inversă pentru a se obține îndrumări utile pentru 
analizarea nevoilor în materie de cunoștințe și de competențe ale cursanților („Sfârșitul este începutul”).
(a) Evaluare
Nivelul 1 – Reacție : în ce măsură reacționează participanții favorabil la acțiunea de formare? În general, acest 
nivel este evaluat prin intermediul formularelor de feedback, al reacției verbale, al sondajelor efectuate după 
finalizarea formării sau al chestionarelor.
Nivelul 2 – Învățare : în ce măsură dobândesc participanții cunoștințele, competențele și atitudinile viza ‑
te în urma participării lor la acțiunea de formare? În mod obișnuit, acest nivel este evaluat prin intermediul 
testelor organizate înainte și după acțiunea de formare. De asemenea, se poate folosi tehnica interviului sau 
a observației.
Nivelul 3 – Comportament : în ce măsură aplică participanții ceea ce au învățat pe parcursul formării atunci 
când se întorc la locul de muncă? Pentru a se evalua acest nivel, trebuie utilizate tehnicile observației și intervi ‑
urilor după trecerea unui anumit interval de timp, pentru a se evalua schimbările la nivelul comportamentului, 
precum și relevanța și sustenabilitatea acestora.
Nivelul 4 – Rezultate : în ce măsură apar rezultatele vizate, ca urmare a acțiunii (acțiunilor) de formare și a con ‑
solidării ulterioare? Pentru evaluarea acestui nivel, există, în general, măsuri deja instituite în cadrul sistemelor 
normale de gestiune și de raportare – provocarea constă în stabilirea unei legături între schimbările produse și 
participantul la formare.
(b) Analiza nevoilor și conceperea acțiunilor
Întrebarea 1 : Care sunt problemele și provocările specifice ale mediului rural din statele membre sau din regiu ‑
nile acestora și în ce măsură contribuie activitățile de transfer de cunoștințe și activitățile de consiliere la soluțio ‑
narea acestora – mai precis, cât de relevante sunt acestea?
Întrebarea 2 : În ce mod ar trebui să acționeze („să se comporte”) actorii din mediul rural pentru a contribui la 
soluționarea problemelor și a provocărilor identificate?
Întrebarea 3 : Care sunt acțiunile de învățare, cunoștințele și competențele concrete de care au nevoie actorii 
din mediul rural pentru a putea acționa în modul dorit, așa cum reiese acesta din răspunsul care se furnizează la 
întrebarea 2?
Întrebarea 4 : Care sunt preferințele actorilor din mediul rural în ceea ce privește mediul, condițiile, metodele și 
instrumentele de învățare?
50 Anexe
Principiile modelului lui Kirkpatrick merită să fie avute în vedere pentru analiza nevoilor în materie de cunoștin ‑
țe și de competențe ale actorilor din mediul rural, precum și pentru evaluarea serviciilor de transfer de cunoștin ‑
țe și a celor de consiliere. Curtea dorește însă să sublinieze faptul că nu favorizează și nici nu recomandă în mod 
explicit utilizarea exclusivă a acestui model. Există și alte modele de evaluare a programelor de formare, cum ar 
fi metodologia ROITM 2 a lui Phillips sau „Cadrul de elaborare și de analizare a serviciilor de consiliere agricolă”, 
publicat de Institutul Internațional de Cercetare în domeniul Politicii Alimentare (IFPRI)3.
1 Kirkpatrick, J. și Kirkpatrick, W. Kayser, The Kirkpatrick Four Levels: A Fresh Look After 50 Years (1959-2009) , aprilie 2009.
2 A se vedea http://www.roiinstitute.net/
3 Regina Birner, Kristin Davis, John Pender, Ephraim Nkonya, Ponniah Anandajayasekeram, Javier Ekboir, Adiel Mbabu, David J. Spielman, Daniela 
Horna, Samuel Benin și Marc Cohen (2006): From „Best Practice” to „Best Fit”: A Framework for Analyzing Pluralistic Agricultural Advisory Services 
Worldwide,  Washington DC (a se vedea http://www.ifpri.org/publication/best‑practice‑best‑fit ‑0).Anexa  II
51 Răspunsul  
Comisiei
Sinteză
III
Statele membre și regiunile aleg măsurile și acțiunile 
care trebuie puse în aplicare prin programele de 
dezvoltare rurală în funcție de nevoile identificate în 
zona vizată de program. Aceste nevoi ar trebui să fie 
detaliate și mai mult la nivelul acțiunilor concrete de 
formare care urmează să fie puse în aplicare. Comisia 
se asigură că programele de dezvoltare rurală sunt 
compatibile cu obiectivele de politică și cu cerințele 
legale, însă punerea efectivă în aplicare a programelor 
este în responsabilitatea statelor membre. Comisia 
este informată în cadrul întâlnirilor Comitetului de 
monitorizare și prin intermediul rapoartelor privind 
punerea în aplicare furnizate de statele membre.
IV
Activitățile de formare și de transfer de cunoștințe 
sunt necesare pentru îmbunătățirea competențelor 
tehnice și a celor netehnice ( soft skills ). În acest fel, 
aceste activități contribuie la îmbunătățirea perfor ‑
manței operatorilor din zonele rurale. Furnizorii de 
servicii răspund la cererile de oferte sau de propuneri, 
care sunt elaborate pe baza nevoilor identificate în 
urma analizei SWOT a statelor membre. Cu toate 
acestea, Comisia este de părere că există loc pentru 
îmbunătățiri în analiza ex ante  efectuată de statele 
membre.
V
Comisia recunoaște că, pentru a alege cei mai buni 
prestatori de servicii, selecția ar trebui să se bazeze pe 
o concurență deschisă și corectă, evaluată în funcție 
de raportul calitate/preț. Responsabilitatea asigurării 
punerii în aplicare a acestor proceduri revine statelor 
membre.
VI
Statele membre trebuie să asigure caracterul rezonabil 
al costurilor legate de punerea în aplicare a măsurilor 
din cadrul programelor de dezvoltare rurală. În cazul 
în care auditurile de conformitate detectează defici ‑
ențe, se aplică corecții financiare.VII
Problema demarcării a fost ridicată în cadrul progra ‑
melor de dezvoltare rurală. Pentru perioada 2014 ‑
2020, așa‑numitele „documente de poziție” ale servici ‑
ilor Comisiei întocmite pentru fiecare stat membru au 
furnizat orientări privind intervențiile coordonate ale 
fondurilor structurale și de investiții europene. Statele 
membre au trebuit să asigure un grad mai ridicat de 
complementaritate, de coerență și de conformitate cu 
celelalte instrumente ale UE, pentru a se evita dubla 
finanțare1.
Cadrul de reglementare pentru perioada de progra ‑
mare 2014 ‑2020 urmărește să asigure o mai mare 
complementaritate și o mai bună coordonare între 
fonduri în vederea evitării suprapunerii activităților 
prin intermediul acordurilor de parteneriat, iar în acest 
context statele membre trebuie să descrie utilizarea 
fondurilor ESI pentru a se asigura complementaritatea 
și sinergia activităților.
De asemenea, în domeniul dezvoltării rurale, pro ‑
blema complementarității a fost abordată în capito ‑
lul 14 din programele de dezvoltare rurală, intitulat 
„Informații privind complementaritatea”.
Mai mult decât atât, comitetele de monitorizare din 
statele membre sunt responsabile de asigurarea 
punerii corecte în aplicare a tuturor programelor și de 
complementaritatea tuturor fondurilor UE.
În cele din urmă, serviciile Comisiei cooperează pentru 
a asigura o abordare coordonată a problemei comple ‑
mentarității fondurilor ESI în cursul fazei de aprobare 
a programelor respective.
1 Articolul 5 din Regulamentul 1698/2005.
Răspunsul Comisiei 52
XI – A treia teză
Această recomandare se adresează statelor membre.
XI – A patra teză
Această recomandare se adresează statelor membre.
XI – A cincea teză
Comisia acceptă această recomandare și a demarat 
punerea ei în aplicare.
Un set de orientări referitoare la furnizarea pe plan 
intern, la subcontractare și la furnizarea de servicii a fost 
prevăzut sub formă de fișă a măsurii privind serviciile 
de consiliere, serviciile de gestionare a exploatației și 
de înlocuire în cadrul exploatației. Acest lucru a fost 
prezentat și discutat în mai multe rânduri cu statele 
membre în cadrul Comitetului pentru dezvoltare rurală. 
Mai mult decât atât, Comisia și Rețeaua europeană pen ‑
tru dezvoltare rurală au organizat o sesiune de formare 
specifică pentru autoritățile naționale și regionale cu 
privire la „Caracterul rezonabil al costurilor și al achizi ‑
țiilor publice”, care s‑a desfășurat la Bruxelles în martie 
2015.
În ceea ce privește monitorizarea procedurilor statelor 
membre, Comisia va ține seama în mod corespunzător 
de profilul de risc al măsurilor de consiliere și de transfer 
de cunoștințe în stabilirea planificării sale de audit.
XI – A șasea teză
Comisia acceptă această recomandare.
În prezent, Comisia pune în aplicare recomandările for ‑
mulate în Raportul special nr. 22/20142 prin organizarea 
unor cursuri de formare pentru autoritățile de manage ‑
ment și agențiile de plăți, prin furnizarea unei evalu ‑
ări mai bune a posibilității de verificare și de control 
a măsurilor și prin promovarea utilizării opțiunilor sim ‑
plificate în materie de costuri. De asemenea, sistemele 
instituite în scopul de a asigura caracterul rezonabil al 
costurilor proiectelor vor fi evaluate în cadrul auditurilor 
de conformitate. În caz de nerespectare, se vor aplica 
corecții financiare.
2 Raportul special nr. 22/2014: „Obținerea de economii: menținerea 
sub control a costurilor aferente finanțărilor acordate de UE pentru 
proiectele de dezvoltare rurală” ( http://eca.europa.eu ).VIII
Evaluarea programelor de dezvoltare rurală este în 
responsabilitatea statelor membre. Evaluarea eficacită ‑
ții măsurilor în raport cu obiectivele programelor este 
o sarcină complexă, care trebuie să fie proporțională 
cu funcția pe care o îndeplinește evaluarea. Această 
sarcină se efectuează de către evaluatori profesioniști 
independenți. Acești evaluatori formulează concluzii 
cu privire la o serie de factori și abordări metodolo ‑
gice și realizează și o evaluare amănunțită a logicii de 
intervenție a programelor, studii de caz și analiză pe 
teren, analiza interacțiunilor și a efectelor de propagare 
între diferitele măsuri etc. Setul de indicatori din cadrul 
comun de monitorizare și de evaluare reprezintă doar 
unul din instrumentele cu care se poate răspunde la 
întrebările din evaluare. Aceste întrebări au ca obiectiv 
structurarea rapoartelor de evaluare în mod uniform, 
abordând totodată, într‑un mod cuprinzător, prioritățile 
strategice la nivelul Uniunii. Comisia încurajează schim ‑
bul de bune practici în materie de evaluare, care se 
poate realiza prin intermediul Rețelei europene pentru 
dezvoltare rurală (REDR).
IX
Comisia și‑a asumat întotdeauna obligații în ceea ce 
privește monitorizarea sistemelor de gestiune și control 
instituite în statele membre. Comisia supraveghează 
punerea în aplicare a măsurilor prin intermediul proce ‑
sului de aprobare a programelor de dezvoltare rurală, 
în cadrul comitetelor de monitorizare care implică păr ‑
țile interesate și în cadrul reuniunilor bilaterale anuale 
de revizuire cu autoritățile de management.
XI – Prima teză
Această recomandare se adresează statelor membre.
XI – A doua teză
Comisia acceptă această recomandare.
Comisia este de acord că o analiză periodică a nevoii de 
activități de formare de către statele membre trebuie să 
fie încurajată cu titlu de exemplu de bune practici și va 
actualiza fișa măsurii privind transferul de cunoștințe, 
urmând să desfășoare activități de informare în acest 
sens. De asemenea, Comisia va promova schimbul de 
bune practici cu privire la abordările metodologice în 
contextul activităților de colaborare în rețea.
Răspunsul Comisiei 53
Observații
25
Activitățile de instruire și consiliere finanțate de 
FEADR răspund nevoilor identificate în zona vizată 
de program. Aceste nevoi sunt evaluate și descrise în 
programul de dezvoltare rurală, urmând ca apoi să tre ‑
buiască să fie planificate cursuri de formare specifice și 
activități de consiliere concrete în cadrul măsurilor de 
punere în aplicare.
Ținând seama de faptul că necesitățile de formare 
evoluează, autoritățile de management și furnizorii de 
servicii ar trebui să își adapteze ofertele la nevoile în 
schimbare ale operatorilor din zonele rurale.
26
În conformitate cu principiul parteneriatului, urmează 
să se desfășoare consultări strânse cu partenerii eco ‑
nomici și sociali și cu alte părți interesate, în special cu 
operatorii din zonele rurale, cu privire la elaborarea 
și la punerea în aplicare a programelor de dezvoltare 
rurală. În cadrul Comitetelor de monitorizare, precum 
și prin mecanisme informale de consultare și partici ‑
pare, operatorii din zonele rurale au posibilitatea să 
își facă cunoscute nevoile, care ar trebui să fie luate 
în considerare de către autoritățile de management. 
Acestea sunt în cele din urmă responsabile pentru 
definirea strategiei și pentru punerea în aplicare 
a programului, inclusiv pentru selecția activităților 
relevante care îndeplinesc obiectivele strategice ale 
acestuia.
28
Înființarea unui serviciu de consiliere trebuie să răs ‑
pundă unei nevoi specifice identificate în zona vizată 
de program.
Un nou serviciu poate fi înțeles ca un organism/enti ‑
tate creat(ă) ex novo  pentru a furniza servicii cu privire 
la anumite teme/domenii de competență necesare în 
regiune. Cu toate acestea, înființarea unui nou orga ‑
nism/departament în cadrul unui serviciu de consiliere 
preexistent, care conduce la extinderea domeniului 
de aplicare al serviciilor furnizate anterior, poate fi 
considerată, de asemenea, ca reprezentând înființarea 
unui nou serviciu. Premisa este că acest nou serviciu ar 
trebui să fie în măsură să ofere consiliere în zonele în 
care nu ar exista competență fără crearea respectivului 
serviciu.XI – A șaptea teză
Comisia acceptă această recomandare și a demarat 
punerea ei în aplicare.
Comisia a stabilit deja proceduri de lucru și grupuri 
interservicii relevante pentru a evalua problemele 
legate de dubla finanțare și de complementaritatea 
dintre diferitele fonduri ale UE (de exemplu, rețeaua 
de interpretare a fondurilor ESI, alte rețele privind ele ‑
mente specifice ale regulamentului, cum ar fi Grupul 
de lucru în materie de costuri simplificate, rețelele 
tematice sau platforma de consiliere pentru utilizarea 
instrumentelor financiare – Fi-Compass ).
Comisia va reflecta în continuare dacă o altă struc ‑
tură (de exemplu, un grup interservicii specific) este 
necesară.
XI – A opta teză
Această recomandare se adresează statelor membre.
XI – A noua teză
Comisia acceptă parțial această recomandare.
Comisia va continua să furnizeze orientări cu privire la 
punerea în aplicare a sistemului comun de monitori ‑
zare și evaluare stabilit în regulamentele relevante.
Există metodologii standard pentru a garanta utili ‑
zarea unor proceduri de feedback , monitorizarea și 
evaluarea rezultatelor, precum și impactul activităților 
de formare. Comisia va încuraja schimbul de bune 
practici în cadrul Rețelei europene pentru dezvoltare 
rurală (REDR).
Cu toate acestea, conform cadrului juridic existent, 
Comisia nu este responsabilă de monitorizarea institu ‑
irii unor astfel de proceduri de feedback .
XI ‑ A zecea liniuță
Comisia acceptă această recomandare.
Comisia va ține seama în mod corespunzător de pro ‑
filul de risc al măsurilor de consiliere și de transfer de 
cunoștințe în stabilirea planificării sale de audit.
Răspunsul Comisiei 54
Obligația de a efectua o analiză SWOT a situației și de 
a identifica nevoile care trebuie abordate în zona geo ‑
grafică acoperită de program este integrată în legisla ‑
ția privind dezvoltarea rurală pentru ambele perioade 
de programare. Această analiză este completată de 
evaluarea ex ante  a programului și include cunoș ‑
tințele și competențele de care au nevoie operatorii 
rurali. Analiza SWOT și identificarea nevoilor din cadrul 
programelor, precum și orientarea strategică a progra ‑
melor către aceste nevoi sunt verificate amănunțit de 
Comisie în faza de aprobare a programelor.
Comisia a emis orientări de bază pentru perioada de 
programare 2007 ‑2013, pentru a ajuta statele membre 
să își pregătească programele de dezvoltare rurală.
În ceea ce privește perioada de programare 2014 ‑2020, 
Comisia a pregătit orientări consolidate și mai ample, 
precum și fișe de măsuri3 care au fost discutate în 
câteva rânduri cu statele membre, în cadrul Comite ‑
tului pentru dezvoltare rurală. De asemenea, Comisia 
a oferit răspunsuri la întrebările adresate de statele 
membre cu privire la pregătirea programelor.
49
Comisia este conștientă de faptul că achizițiile publice 
reprezintă una dintre principalele cauze ale ratelor de 
eroare. În acest context și în conformitate cu principiul 
subsidiarității, Comisia a luat măsuri pentru identifi ‑
carea, prevenirea sau corectarea riscurilor aferente. 
De exemplu, informații cu privire la riscurile legate de 
implementarea măsurii și acțiunile de atenuare trebuie 
să fie incluse în programul de dezvoltare rurală. Pentru 
perioada de programare 2014 ‑2020, atât dispozițiile 
legale, cât și orientările elaborate de Comisie cu privire 
la achizițiile publice au fost consolidate, în comparație 
cu perioada anterioară de programare.
3 Documentele de orientare privind: 1) Analiza SWOT, 
2) Achizițiile publice pentru dezvoltarea rurală 2014 ‑2020, 
3) Condițiile de eligibilitate și criteriile de selecție 2014 ‑2020, 
4) Elemente pentru programul strategic, 5) Caracterul verificabil 
și controlabil (articolul 62), 6) Fișa măsurii aferente articolului 14: 
„Transferul de cunoștințe”, 7) Fișa măsurii aferente articolului 15: 
„Servicii de consiliere”.Răspuns comun la punctele 35 și 36
Statele membre trebuie să asigure o selecție deschisă, 
corectă și transparentă a prestatorilor de servicii, în 
conformitate cu cadrele juridice europene și naționale. 
Cerința privind transparența sporită a fost consolidată 
în perioada de programare 2014 ‑2020. În mod special, 
articolul 15 din Regulamentul nr. 1305/2013 stabilește 
obligația organizării unei licitații pentru selectarea 
beneficiarilor. Selectarea beneficiarilor trebuie să se 
facă în conformitate cu criteriile definite. Organismele 
care furnizează servicii de informare și de transfer de 
cunoștințe trebuie să dispună de competențele cores ‑
punzătoare prin intermediul unui personal calificat și 
trebuie să desfășoare activități de formare periodică.
A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 40.
38
Acest aspect a fost, de asemenea, identificat ca fiind 
o deficiență de către Comisie. Orientările privind 
eligibilitatea și selecția recomandă în mod explicit să 
se evite depunerea de propuneri în orice moment pe 
parcursul perioadei de programare.
40
Statele membre au posibilitatea de a furniza servicii pe 
plan intern, cu condiția să îndeplinească condiția de 
eligibilitate stabilită pentru măsura respectivă. Situa ‑
țiile în care administrația este unicul beneficiar al unei 
măsuri trebuie să fie justificate în mod corespunzător.
În urma evaluării programelor de dezvoltare rurală 
pentru 2014 ‑2020, Comisia a trimis o scrisoare de 
observații în Galicia, solicitând informații cu pri ‑
vire la măsurile care urmau să fie puse în aplicare 
în mod direct de către administrație și cu privire la 
modul în care urma să fie asigurat cel mai bun raport 
calitate‑preț.
Răspuns comun la punctele 47 și 48
În conformitate cu legislația aplicabilă pentru perioada 
de programare 2007 ‑2013, programele de dezvoltare 
rurală aprobate de Comisie au inclus informații privind 
identificarea nevoilor și a procedurilor de selecție 
a beneficiarilor.
Răspunsul Comisiei 55
55 – A cincea teză
Consiliul pentru agricultură nu raportează cheltuielile 
la nivel de activitate. Toate cheltuielile ar trebui să fie 
asociate însă cu execuția proiectului pentru a putea 
fi considerate eligibile pentru sprijin. În cazul în care 
cheltuielile controlului administrativ nu sunt conside ‑
rate ca făcând parte din execuția proiectului, costurile 
respective sunt deduse.
55 – A șasea teză
În ceea ce privește controlul sporit al sprijinului UE 
pentru dezvoltare rurală în Suedia în 2013, Consiliul 
pentru agricultură a raportat îmbunătățiri ale controa ‑
lelor. Sunt prevăzute noi evoluții în ceea ce privește 
noua perioadă de programare.
Răspuns comun la punctele 56 și 57
În conformitate cu cerințele de la articolul 59 alinea ‑
tul (2) din Regulamentul financiar, Comisia monito ‑
rizează sistemele de gestiune și control instituite de 
statele membre, respectând principiul proporționali ‑
tății și având în vedere nivelul de risc evaluat. Pro ‑
gramul activităților de audit este determinat pe baza 
unei evaluări a riscurilor, elementul cel mai important 
fiind nivelul cheltuielilor. Întrucât cuantumul fonduri ‑
lor implicate este relativ mic, a fost efectuat doar un 
număr limitat de audituri de conformitate specifice 
cu privire la serviciile de consiliere și de transfer de 
cunoștințe.
58
Activitățile de consiliere și de transfer de cunoștințe 
pot fi sprijinite din diferite surse, în funcție de gru ‑
pul‑țintă și de temele acoperite. De exemplu, FEADR 
sprijină formarea profesională și consilierea persoane ‑
lor active în sectoarele agricole și forestiere și, înce ‑
pând cu 2014, se adresează și IMM‑urilor din zonele 
rurale, în timp ce sprijinul din cadrul FSE se concen ‑
trează asupra persoanelor aflate în șomaj.
Statele membre și regiunile trebuie să asigure comple ‑
mentaritatea instrumentelor, pentru a evita suprapu ‑
nerile și dubla finanțare.Comisia monitorizează procesul de punere în aplicare 
prin impunerea unor obligații de raportare, în cadrul 
reuniunilor de reexaminare anuală și al comitetelor de 
monitorizare. Atunci când se efectuează audituri de 
conformitate, se evaluează și alegerea furnizorilor.
A se vedea și răspunsurile Comisiei la punctele 38, 40 
și 43.
51
În perioada de programare 2014 ‑2020, fișa măsurii spe ‑
cifice privind transferul de cunoștințe este mult mai 
detaliată decât cea dezvoltată în cadrul perioadei de 
programare anterioare și include informații referitoare 
la procedurile de selecție a beneficiarilor. Aceasta este 
completată de o serie de documente de orientare 
cuprinzătoare și relevante, cu caracter orizontal (de 
exemplu, privind programarea și achizițiile publice).
De asemenea, Comisia a discutat pe larg această 
chestiune împreună cu statele membre, în cadrul 
Comitetului pentru dezvoltare rurală și la nivel bila ‑
teral și a oferit răspunsuri la întrebările adresate. Mai 
mult decât atât, Comisia și Rețeaua europeană pentru 
dezvoltare rurală a organizat o sesiune de formare 
specifică pentru autoritățile naționale și regionale 
cu privire la „Caracterul rezonabil al costurilor și al 
achizițiilor publice”, care s‑a desfășurat la Bruxelles în 
martie 2015.
În plus, chiar și în cazurile în care statele membre nu 
aplică proceduri de achiziții publice, ele trebuie să se 
asigure că alegerea beneficiarilor se realizează într‑un 
mod deschis, corect și transparent.
Furnizarea serviciului la nivel intern este o posibilitate 
prevăzută în cadrul legislației în materie de achiziții 
publice, în cazurile în care autoritatea contractantă 
are resursele adecvate pentru a realiza operațiunea pe 
plan intern.
A se vedea și răspunsurile Comisiei la punctele 47 ‑48, 
49 și 50.
55
A se vedea răspunsul la punctul 40.
Răspunsul Comisiei 56
Comisia a elaborat documente de orientare detaliate 
pentru programarea la ambele niveluri (parteneriat și 
programe). În acest sens, au fost, de asemenea, elabo ‑
rate o serie de prevederi legale comune (Regulamentul 
privind dispozițiile comune) și un cadru strategic comun 
pentru toate fondurile ESI, pentru a îmbunătăți coordo ‑
narea, complementaritatea și sinergiile dintre fonduri.
A se vedea și răspunsul Comisiei la punctele 60 și 61.
67
Evaluarea programelor de dezvoltare rurală este efectu ‑
ată de evaluatori externi, sub responsabilitatea statelor 
membre. Responsabilitatea propunerii celei mai bune 
metodologii de evaluare revine evaluatorului.
80
Cadrul comun de monitorizare și evaluare aferent 
perioadei 2007 ‑2013 a fost primul cadru integrat de 
monitorizare și evaluare. În ceea ce privește monitori ‑
zarea, cadrul a relevat anumite limitări. Sistemul comun 
de monitorizare și evaluare aferent perioadei 2014 ‑2020 
a fost îmbunătățit, de exemplu, prin introducerea unei 
separări clare între activitățile de formare și cele de 
comunicare.
Caseta 11  – Prima teză
În ceea ce privește Danemarca, măsura 111 include 
o submăsură care integrează măsurile 111 și 123 (pro ‑
iecte demonstrative). Prin urmare, o simplă împărțire 
a sprijinului total la numărul de persoane instruite nu 
poate fi utilizată pentru a calcula costul de formare pe 
persoană sau pe zi de formare.
85
Comisia, care rămâne în principal dependentă de datele 
colectate, reunite și prezentate de statele membre, este 
conștientă de limitările care rezultă din calitatea acestor 
date. În consecință, Comisia a îmbunătățit sistemul 
comun de monitorizare și evaluare aferent perioadei 
2014 ‑2020 prin introducerea unei separări clare între 
activitățile de formare și cele de comunicare, aspect 
care cauzase problemele de colectare a datelor.
Datele de monitorizare constituie unul din elementele 
utilizate în cadrul evaluării. Evaluarea care urmărește să 
determine dacă sprijinul FEADR a fost cheltuit în mod 
corespunzător va fi efectuată în cadrul evaluării ex post  
a programelor de dezvoltare rurală.Răspuns comun la punctele 60 și 61
Întrucât activitățile cu privire la transferul de cunoș ‑
tințe sunt eligibile în cadrul diferitelor fluxuri, respon ‑
sabilitatea pentru gestionarea unor astfel de activități 
ar trebui să rămână în cadrul autorității competente. 
Operațiuni similare pot fi sprijinite în mod comple ‑
mentar prin intermediul mai multor fonduri. Obiectivul 
demarcării este de a garanta că punerea în aplicare 
a diverselor politici generează sinergii, că sunt evitate 
suprapunerile și că este prevenită dubla finanțare. În 
cursul procesului de aprobare, al modificărilor pro ‑
gramelor și al reuniunilor bilaterale periodice, Comisia 
a solicitat mai multe informații privind demarcarea, 
acolo unde a fost cazul.
Comisia a evaluat caracterul adecvat al liniei de demar ‑
cație cu alte fonduri în timpul procesului de aprobare 
al programului și al evaluării modificărilor ulterioare 
ale acestuia. Toate programele de dezvoltare rurală 
au fost, de asemenea, evaluate cu ocazia consultărilor 
interservicii, în cadrul cărora direcțiile generale respon ‑
sabile de diferite fonduri urmăresc prevenirea eventu ‑
alelor incoerențe sau suprapuneri. Mai mult decât atât, 
Comitetul de monitorizare, care include reprezentanți 
ai altor fonduri UE, joacă un rol important în asigurarea 
demarcării.
A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 58.
64
Scrisoarea de observații a Comisiei trimisă în Galicia 
în urma evaluării programelor de dezvoltare rurală 
pentru 2014 ‑2020 a subliniat necesitatea evitării dublei 
finanțări. Acolo unde este cazul, trebuie identificat ris ‑
cul dublei finanțări în programul de dezvoltare rurală și 
trebuie propuse acțiuni de atenuare.
65
Legislația pentru perioada de programare 2014 ‑2020 
stabilește o serie de norme care să asigure coordona ‑
rea dintre intervențiile sprijinite de fondurile UE și cele 
sprijinite de resursele naționale.
Complementaritatea este în primul rând abordată în 
acordurile de parteneriat (AP), în cadrul cărora statele 
membre definesc mecanisme de coordonare a spriji ‑
nului primit din fonduri ESI. Acest lucru este specificat 
ulterior în programele de dezvoltare rurală, care includ 
o secțiune specifică privind complementaritatea (capi ‑
tolul 14 din PDR).
Răspunsul Comisiei 57
93
Comisia recunoaște că, pentru a alege cei mai buni 
prestatori de servicii, selecția ar trebui să se bazeze pe 
o concurență deschisă și corectă, evaluată în funcție de 
raportul calitate/preț. Statele membre sunt responsa ‑
bile să asigure faptul că aceste proceduri sunt puse în 
aplicare.
A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 92.
94
Înființarea unui serviciu de consiliere trebuie să răs ‑
pundă unei nevoi specifice identificate în zona vizată de 
program.
Un nou serviciu poate fi înțeles ca un organism/enti ‑
tate creat(ă) ex novo  pentru a furniza servicii cu privire 
la anumite teme/domenii de competență necesare în 
regiune. Cu toate acestea, înființarea unui nou orga ‑
nism/departament în cadrul unui serviciu de consiliere 
preexistent, care conduce la extinderea domeniului de 
aplicare al serviciilor furnizate anterior, poate fi conside ‑
rată, de asemenea, ca reprezentând înființarea unui nou 
serviciu. Premisa este că acest nou serviciu ar trebui să 
fie în măsură să ofere consiliere în zonele în care nu ar 
exista competență fără crearea respectivului serviciu.
Recomandarea 1 (a)
Această recomandare se adresează statelor membre.
Recomandarea 1 (b)
Comisia acceptă această recomandare.
Comisia este de acord că o analiză periodică a nevoii de 
activități de formare de către statele membre trebuie să 
fie încurajată cu titlu de exemplu de bune practici și va 
actualiza fișa măsurii privind transferul de cunoștințe, 
urmând să desfășoare activități de informare în acest 
sens. De asemenea, Comisia va promova schimbul de 
bune practici cu privire la abordările metodologice în 
contextul activităților de colaborare în rețea.
Recomandarea 1 (c)
Această recomandare se adresează statelor membre.88
Evaluarea programelor de dezvoltare rurală este în res ‑
ponsabilitatea statelor membre. Evaluarea eficacității 
măsurilor în raport cu obiectivele programelor este 
o sarcină complexă, care trebuie să fie proporțională 
cu funcția pe care o îndeplinește evaluarea. Această 
sarcină se efectuează de către evaluatori profesioniști 
independenți. Acești evaluatori formulează concluzii 
cu privire la o serie de factori și abordări metodologice 
și realizează inclusiv o evaluare amănunțită a logicii de 
intervenție a programelor, studii de caz și analiză pe 
teren, analiza interacțiunilor și a efectelor de propa ‑
gare între diferitele măsuri etc. Setul de indicatori din 
cadrul comun de monitorizare și de evaluare repre ‑
zintă doar unul din instrumentele cu care se poate 
răspunde la întrebările din evaluare. Aceste întrebări 
au ca obiectiv structurarea rapoartelor de evaluare în 
mod uniform, abordând, totodată, într‑un mod cuprin ‑
zător prioritățile strategice la nivelul Uniunii.
Concluzii și recomandări
91
Statele membre și regiunile aleg măsurile și acțiunile 
care urmează să fie puse în aplicare prin programele 
de dezvoltare rurală în funcție de nevoile identificate 
în zona vizată de program. Aceste nevoi ar trebui să 
fie detaliate și mai mult la nivel de acțiuni concrete de 
formare care urmează să fie puse în aplicare. Comisia se 
asigură că programele de dezvoltare rurală sunt com ‑
patibile cu obiectivele de politică și cu cerințele legale, 
însă punerea efectivă în aplicare a programelor este 
responsabilitatea statelor membre. Comisia este infor ‑
mată în cadrul întâlnirilor Comitetului de monitorizare și 
prin intermediul rapoartelor privind punerea în aplicare 
furnizate de statele membre.
92
Activitățile de formare și de transfer de cunoștințe sunt 
necesare pentru îmbunătățirea competențelor teh ‑
nice și a celor netehnice (soft skills). În acest fel, aceste 
activități contribuie la îmbunătățirea performanței 
operatorilor din zonele rurale. Furnizorii de servicii 
răspund la cererile de oferte sau la propuneri, care sunt 
elaborate pe baza nevoilor identificate în urma analizei 
SWOT a statelor membre. Cu toate acestea, Comisia este 
de părere că există loc pentru îmbunătățiri în analiza 
ex ante  efectuată de statele membre.
Răspunsul Comisiei 58
În ceea ce privește monitorizarea procedurilor statelor 
membre, Comisia va ține seama în mod corespunzător 
de profilul de risc al măsurilor de consiliere și de transfer 
de cunoștințe în stabilirea planificării sale de audit.
97
Statele membre trebuie să asigure caracterul rezonabil 
al costurilor legate de punerea în aplicare a măsurilor 
din cadrul programelor de dezvoltare rurală. În cazul 
în care auditurile de conformitate detectează defici ‑
ențe, se aplică corecții financiare.
98
Problema demarcării a fost ridicată în cadrul progra ‑
melor de dezvoltare rurală.
Pentru perioada 2014 ‑2020, așa‑numitele „documente 
de poziție” ale serviciilor Comisiei întocmite pentru 
fiecare stat membru au furnizat orientări privind inter ‑
vențiile coordonate ale fondurilor structurale și de 
investiții europene. Statele membre au fost nevoite să 
asigure un grad mai ridicat de complementaritate, de 
coerență și de conformitate cu celelalte instrumente 
ale UE, pentru a se evita dubla finanțare4.
Cadrul de reglementare pentru perioada de progra ‑
mare 2014 ‑2020 urmărește să asigure o mai mare 
complementaritate și o mai bună coordonare între 
fonduri în vederea evitării suprapunerii activităților 
prin intermediul acordurilor de parteneriat, iar în acest 
context statele membre trebuie să descrie utilizarea 
fondurilor ESI pentru a se asigura complementaritatea 
și sinergia activităților.
De asemenea, în domeniul dezvoltării rurale, pro ‑
blema complementarității a fost abordată în capitolul 
14 din programele de dezvoltare rurală „Informații 
privind complementaritatea”.
Mai mult decât atât, comitetele de monitorizare din 
statele membre sunt responsabile de asigurarea apli ‑
cării corecte a tuturor programelor și de complemen ‑
taritatea tuturor fondurilor UE.
4 Articolul 5 din Regulamentul 1698/2005.Recomandarea 1 (d)
Comisia acceptă această recomandare și a demarat 
punerea ei în aplicare.
Comisia a emis orientări cu privire la articolul 15 din 
Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, pentru a ajuta statele 
membre/regiunile să pună în aplicare măsurile respec ‑
tive. Cu toate acestea, aceste orientări nu sunt obligato ‑
rii din punct de vedere juridic, iar aplicarea lor depinde 
de statele membre. De asemenea, Comisia a oferit 
răspunsuri la numeroasele întrebări formulate de statele 
membre.
Punerea în aplicare a programelor de dezvoltare rurală, 
inclusiv crearea serviciilor de consiliere, este discutată 
în cadrul comitetelor de monitorizare, al reuniunilor 
de reexaminare anuală și al tuturor auditurilor de 
conformitate.
Dacă este necesar, Comisia va continua să actualizeze și 
să extindă orientările actuale.
96
Comisia a furnizat orientări privind achizițiile publice în 
contextul dezvoltării rurale. În mod special, orientările 
privind articolul 15 din Regulamentul 1305/2013 explică 
cerințele pentru furnizarea serviciului la nivel intern.
Recomandarea 2 (a)
Această recomandare se adresează statelor membre.
Recomandarea 2 (b)
Comisia acceptă această recomandare și a demarat 
punerea ei în aplicare.
Un set de orientări referitoare la furnizarea pe plan 
intern, la subcontractare și la furnizarea de servicii a fost 
prevăzut sub formă de fișă a măsurii privind serviciile 
de consiliere, serviciile de gestionare a exploatației și 
de înlocuire în cadrul exploatației. Acest lucru a fost 
prezentat și discutat în mai multe rânduri cu statele 
membre în cadrul Comitetului pentru dezvoltare rurală. 
Mai mult decât atât, Comisia și Rețeaua europeană pen ‑
tru dezvoltare rurală au organizat o sesiune de formare 
specifică pentru autoritățile naționale și regionale cu 
privire la caracterul rezonabil al costurilor și al achizițiilor 
publice, care s‑a desfășurat la Bruxelles în martie 2015.
Răspunsul Comisiei 59
Răspuns comun la punctele 99 și 100
Evaluarea programelor de dezvoltare rurală este în res ‑
ponsabilitatea statelor membre. Evaluarea eficacității 
măsurilor în raport cu obiectivele programelor este 
o sarcină complexă, care trebuie să fie proporțională 
cu funcția pe care o îndeplinește evaluarea. Această 
sarcină se efectuează de către evaluatori profesioniști 
independenți. Acești evaluatori formulează concluzii 
cu privire la o serie de factori și abordări metodologice 
și realizează și o evaluare amănunțită a logicii de inter ‑
venție a programelor, studii de caz și analiză pe teren, 
analiza interacțiunilor și a efectelor de propagare între 
diferitele măsuri etc. Setul de indicatori din cadrul 
comun de monitorizare și de evaluare reprezintă doar 
unul din instrumentele cu care se poate răspunde la 
întrebările din evaluare. Aceste întrebări au ca obiectiv 
structurarea rapoartelor de evaluare în mod uniform, 
abordând totodată, într‑un mod cuprinzător, priorită ‑
țile strategice la nivelul Uniunii. Comisia încurajează 
schimbul de bune practici în materie de evaluare, care 
se poate realiza prin intermediul REDR.
Recomandarea 4 (a)
Această recomandare se adresează statelor membre.
Recomandarea 4 (b)
Comisia acceptă parțial această recomandare.
Comisia va continua să furnizeze orientări cu privire la 
punerea în aplicare a sistemului comun de monitori ‑
zare și evaluare stabilit în regulamentele relevante.
Există metodologii standard pentru a garanta utili ‑
zarea unor proceduri de feedback , monitorizarea și 
evaluarea rezultatelor, precum și impactul activităților 
de formare. Comisia va încuraja schimbul de bune 
practici în cadrul Rețelei europene pentru dezvoltare 
rurală (REDR).
Cu toate acestea, conform cadrului juridic existent, 
Comisia nu este responsabilă de monitorizarea institu ‑
irii unor astfel de proceduri de feedback .În cele din urmă, serviciile Comisiei cooperează pentru 
a asigura o abordare coordonată a aspectului comple ‑
mentarității fondurilor ESI în cursul fazei de aprobare 
a programelor respective.
Recomandarea 3 (a)
Comisia acceptă această recomandare.
Comisia pune în aplicare recomandările formulate în 
Raportul special nr. 22/20145 prin organizarea unor 
cursuri de formare pentru autoritățile de management 
și agențiile de plăți, prin furnizarea unei evaluări mai 
bune a posibilității de verificare și de control a măsuri ‑
lor și prin promovarea utilizării opțiunilor simplificate 
în materie de costuri. De asemenea, sistemele institu ‑
ite în scopul de a asigura caracterul rezonabil al cos ‑
turilor proiectelor vor fi evaluate în cadrul auditurilor 
de conformitate. În caz de nerespectare, se vor aplica 
corecții financiare.
Recomandarea 3 (b)
Comisia acceptă această recomandare și a demarat 
punerea ei în aplicare.
Comisia a stabilit deja proceduri de lucru și grupuri 
interservicii relevante pentru a evalua problemele 
legate de dubla finanțare și de complementaritatea 
dintre diferitele fonduri ale UE (de exemplu, rețeaua 
de interpretare a fondurilor ESI, alte rețele privind ele ‑
mente specifice ale regulamentului, cum ar fi Grupul 
de lucru în materie de costuri simplificate, rețelele 
tematice sau platforma de consiliere pentru utilizarea 
instrumentelor financiare – Fi-Compass ).
Comisia va reflecta în continuare dacă o altă struc ‑
tură (de exemplu, un grup interservicii specific) este 
necesară.
5 A se vedea Raportul special nr. 22/2014: „Obținerea de economii: 
menținerea sub control a costurilor aferente finanțărilor acordate de 
UE pentru proiectele de dezvoltare rurală” ( http://eca.europa.eu ).
Răspunsul Comisiei 60
101
Comisia și‑a asumat întotdeauna obligații în ceea 
ce privește monitorizarea sistemelor de gestiune și 
control instituite în statele membre. Comisia supra ‑
veghează punerea în aplicare a măsurilor prin inter ‑
mediul procesului de aprobare a programelor de 
dezvoltare rurală, în cadrul comitetelor de monitori ‑
zare care implică părțile interesate și în cadrul reuni ‑
unilor bilaterale anuale de revizuire cu autoritățile de 
management.
Programul de lucrări de audit este determinat pe baza 
unei analize a riscurilor, elementul cel mai important 
fiind nivelul cheltuielilor. Întrucât cuantumul fondu ‑
rilor implicate este relativ mic, a fost realizat doar un 
număr limitat de audituri de conformitate specifice cu 
privire la cheltuielile efectuate cu serviciile de consili ‑
ere și de transfer de cunoștințe.
Recomandarea 5
Comisia acceptă această recomandare.
Comisia va ține seama în mod corespunzător de pro ‑
filul de risc al măsurilor de consiliere și de transfer de 
cunoștințe în stabilirea planificării sale de audit.
CUM VĂ PUTE/uni021AI PROCURA PUBLICA/uni021AIILE UNIUNII EUROPENE?
Publica/uni021Bii gratuite:
  un singur exemplar:  
pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  mai multe exemplare/postere/hăr/uni021Bi:  
de la reprezentan/uni021Bele Uniunii Europene (http://ec.europa.eu/represent_ro.htm),  
de la delega/uni021Biile din /uni021Bările care nu sunt membre ale UE (http://eeas.europa.eu/delegations/index_ro.htm)  
sau contactând re/uni021Beaua Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_ro.htm)  
la numărul 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratuit în toată UE) (*).
(*)  Informa/uni021Biile primite sunt gratuite, la fel ca și cea mai mare parte a apelurilor telefonice (unii operatori și unele cabine  
telefonice și hoteluri taxează totuși aceste apeluri).
Publica/uni021Bii contra cost:
 pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Curtea a examinat dacă eforturile depuse de Comisie și de 
statele membre pentru a oferi activități de transfer de 
cunoștințe și de consiliere de calitate s -au ridicat la înălțimea 
așteptărilor pe care le presupune importanța de care se 
bucură învățarea pe tot parcursul vieții și transferul de 
cunoștințe în cadrul politicii de dezvoltare rurală a UE. 
Auditul a relevat însă că acest lucru nu s -a întâmplat. În mod 
foarte frecvent, statele membre se bazau pe propunerile 
provenite de la prestatorii de servicii de formare și orice tip 
de formare era considerat „satisfăcător” și eligibil pentru 
a beneficia de sprijin public. Rareori se proceda la o analiză 
adecvată pentru a se determina dacă activitățile propuse 
puteau avea un impact real. Statele membre nu au asigurat 
întotdeauna o  concurență echitabilă și transparentă atunci 
când au selectat activitățile de formare și au plătit tarife prea 
mari pentru anumite servicii. În ceea ce privește 
monitorizarea, auditul a pus în lumină faptul că lipseau 
evaluări detaliate cu privire la realizările efectiv obținute cu 
ajutorul fondurilor publice. În recomandările pe care le -a 
formulat, Curtea încurajează, în special, ca activitățile de 
transfer de cunoștințe și activitățile de consiliere pe care le 
selectează statele membre să fie adaptate la nevoile în 
continuă evoluție ale actorilor din mediul rural, prin 
intermediul unor proceduri recurente de analiză și evaluare.
CURTEA DE
CONTURI
EUROPEANĂ