Propunere de DECIZIE DE PUNERE ÎN APLICARE A CONSILIULUI de prelungire a perioadei de valabilitate a Deciziei 2012/232/UE de autorizare a României în vederea aplicării unei măsuri de derogare de la articolul 26 alineatul (1) litera (a) și de la articolul 168 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată /* COM/2014/0736 final - 2014/0352 (NLE) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII În conformitate cu articolul 395 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (denumită în continuare „Directiva TVA”), Consiliul, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei, poate autoriza orice stat membru să aplice măsuri speciale de derogare de la dispozițiile directivei respective, pentru a simplifica procedura de colectare a TVA sau pentru a preveni anumite forme de evaziune fiscală sau de fraudă. Prin scrisoarea înregistrată la Comisie în data de 13 februarie 2014, România a solicitat autorizarea de a continua aplicarea unei măsuri de derogare de la principiile generale care reglementează dreptul de deducere a TVA-ului în amonte în ceea ce privește anumite vehicule rutiere motorizate. Cererea a fost completată la 15 septembrie 2014 cu un raport referitor la aplicarea Deciziei 2012/232/UE. Contextul general Articolul 168 din Directiva TVA prevede că o persoană impozabilă are dreptul să deducă valoarea TVA percepută pentru achizițiile efectuate în scopul operațiunilor sale taxabile. În temeiul articolului 26 alineatul (1) litera (a) din directiva menționată anterior, utilizarea în folos personal a bunurilor care constituie o parte din activele comerciale ale unei societăți comerciale este asimilată unei prestări de servicii efectuată cu titlu oneros, atunci când TVA-ul pentru bunurile respective a fost eligibil pentru deducere. Acest sistem permite recuperarea TVA-ului dedus inițial pentru utilizarea în folos personal. În cazul autoturismelor, acest sistem este dificil de aplicat, în special deoarece este dificil să se facă distincția între utilizarea în folos personal și utilizarea în interes de serviciu. Atunci când există o evidență contabilă, aceasta impune, atât întreprinderii, cât și administrației, o sarcină suplimentară constând în păstrarea și verificarea respectivei evidențe, chiar și în cazul în care România ar face uz de opțiunea prevăzută la articolul 168a din Directiva TVA pentru a limita deducerea cheltuielilor aferente autoturismelor întreprinderilor proporțional cu utilizarea efectivă în interes de serviciu de către persoana impozabilă. În vederea simplificării colectării TVA și a combaterii evaziunii fiscale, în 2011, România a solicitat o derogare individuală care să-i permită să restricționeze la 50 % dreptul de deducere în ceea ce privește anumite vehicule rutiere motorizate. Cererea de derogare a fost aprobată de Consiliu prin Decizia 2012/232/UE din 26 aprilie 2012 și expiră la 31 decembrie 2014. Unele categorii de vehicule au fost excluse în mod expres de la această restricție, cum ar fi vehiculele utilizate exclusiv pentru serviciile de urgență, de securitate sau de curierat, vehiculele utilizate de agenți și taxiurile, vehiculele utilizate pentru instruire din cadrul școlilor de șoferi, pentru închiriere sau leasing sau utilizate ca mărfuri în scopuri comerciale. În același timp, întreprinderile ar fi scutite de declararea taxei aferente utilizării în folos personal. În conformitate cu articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf din decizia menționată anterior, România a prezentat un raport cu privire la aplicarea deciziei incluzând o reexaminare a limitării procentului. Reiese din informațiile furnizate de România că aceasta consideră că limitarea la 50 % ar continua să corespundă situației reale și că, prin urmare, această limită ar trebui să fie considerată încă adecvată. Cu toate acestea, orice prelungire ar trebui să fie limitată ca durată pentru a se putea evalua continuitatea valabilității condițiilor pe care se bazează derogarea. Prin urmare, se propune să se prelungească derogarea până la sfârșitul lui 2017 și să se solicite României prezentarea unui nou raport în cazul în care s-ar avea în vedere o nouă cerere de prelungire după termenul menționat. Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii Conform articolului 176 din Directiva TVA, Consiliul stabilește cheltuielile pentru care TVA-ul nu este deductibil. Până la adoptarea unor dispoziții în acest sens, statele membre sunt autorizate să mențină excluderile care erau în vigoare la 1 ianuarie 1979. Există așadar un număr de dispoziții de tip „statu-quo” care restricționează dreptul de deducere în ceea ce privește autoturismele. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Consultarea părților interesate Prezenta propunere se bazează pe cererea făcută de România și vizează doar acest stat membru. Obținerea și utilizarea expertizei Nu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă. Evaluarea impactului Propunerea de decizie vizează, în primul rând, simplificarea colectării TVA în ceea ce privește autoturismele utilizate parțial în alte scopuri decât în interes de serviciu și, prin urmare, poate avea un impact pozitiv. În același timp, se contracarează evaziunea fiscală generată prin ținerea incorectă a contabilității. Cu toate acestea, având în vedere sfera de aplicare restrânsă a derogării și aplicarea sa limitată în timp, impactul va fi, în orice caz, limitat. Aceasta nu va avea niciun impact negativ asupra resurselor proprii ale Uniunii provenind din TVA. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Autorizarea acordată României de a continua aplicarea unei măsuri derogatorii de la Directiva TVA pentru a limita la 50 % dreptul unei persoane impozabile de a deduce TVA pentru cheltuielile referitoare la vehiculele motorizate, atunci când vehiculul nu este utilizat în exclusivitate în interes de serviciu. În cazul limitării dreptului de deducere, persoana impozabilă este scutită de obligația de a declara TVA-ul aferent utilizării în folos personal a autovehiculului. Orice solicitare eventuală de prelungire a măsurii trebuie să fie însoțită de transmiterea unui raport referitor la aplicarea derogării, incluzând o reexaminare a limitării procentului. Temei juridic Articolul 395 din Directiva TVA. Principiul subsidiarității Având în vedere prevederea din Directiva TVA pe care se întemeiază propunerea, aceasta din urmă intră în sfera competenței exclusive a Uniunii. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică. Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din motivele prezentate în continuare. Decizia se referă la o autorizare acordată unui stat membru la solicitarea acestuia și nu constituie o obligație. Având în vedere domeniul de aplicare limitat al derogării, măsura specială este proporțională cu obiectivul urmărit, și anume combaterea evaziunii fiscale și simplificarea colectării TVA. Alegerea instrumentelor În conformitate cu articolul 395 din Directiva TVA, derogarea de la normele comune în materie de TVA este posibilă numai cu autorizarea Consiliului, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei. În plus, o decizie a Consiliului este cel mai adecvat instrument, deoarece poate fi adresată statelor membre în mod individual. 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE Propunerea nu are implicații asupra bugetului Uniunii. 5. ELEMENTE OPȚIONALE Propunerea include o clauză de încetare a efectelor. 2014/0352 (NLE) Propunere de DECIZIE DE PUNERE ÎN APLICARE A CONSILIULUI de prelungire a perioadei de valabilitate a Deciziei 2012/232/UE de autorizare a României în vederea aplicării unei măsuri de derogare de la articolul 26 alineatul (1) litera (a) și de la articolul 168 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată[1], în special articolul 395 alineatul (1), având în vedere propunerea Comisiei Europene, întrucât: (1) Printr-o scrisoare înregistrată de Comisie la 13 februarie 2014, România a solicitat autorizarea de prelungire a unei măsuri de derogare de la articolul 26 alineatul (1) litera (a) și de la articolul 168 din Directiva 2006/112/CE pentru a continua să limiteze dreptul de deducere în ceea ce privește cheltuielile legate de anumite vehicule rutiere motorizate care nu sunt utilizate exclusiv în interes de serviciu. Prin scrisoarea înregistrată la Comisie la 15 septembrie 2014, România și-a completat cererea cu un raport privind aplicarea Deciziei 2012/232/UE a Consiliului. (2) În conformitate cu articolul 395 alineatul (2) al doilea paragraf din Directiva 2006/112/CE, Comisia a informat celelalte state membre, printr-o scrisoare datată 12 noiembrie 2014, cu privire la cererea depusă de România. Printr-o scrisoare datată 13 noiembrie 2014, Comisia a informat România că dispune de toate informațiile necesare pentru a analiza solicitarea. (3) Articolul 168 din Directiva 2006/112/CE autorizează o persoană impozabilă să deducă TVA-ul perceput pentru furnizarea de bunuri și servicii primite de persoana respectivă în cazul în care bunurile și serviciile sunt utilizate în scopul operațiunilor sale impozabile. Articolul 26 alineatul (1) litera (a) din directiva menționată prevede obligația de a declara TVA atunci când un activ al unei societăți comerciale este utilizat în folos personal de către o persoană impozabilă sau de către personalul acesteia sau, mai general, este utilizat în alte scopuri decât pentru desfășurarea activității sale. (4) Decizia 2012/232/CE a autorizat România să aplice o măsură de derogare în conformitate cu articolul 395 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE pentru a pune în aplicare o măsură de limitare a dreptului de deducere a TVA-ului în amonte la 50 % în cazul cumpărării, al achiziționării intra-UE, al importului, închirierii sau leasingului de vehicule rutiere motorizate și a TVA-ului aferent cheltuielilor legate de vehiculele respective, inclusiv combustibilul, în cazul în care vehiculele nu sunt utilizate în mod exclusiv în interes de serviciu. (5) Decizia 2012/232/UE expiră la 31 decembrie 2014. (6) În conformitate cu articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf din Decizia 2012/232/UE, România a prezentat Comisiei un raport cu privire la aplicarea respectivei decizii incluzând o reexaminare a limitării procentului care se aplică dreptului de deducere. Astfel cum a fost cazul derogării anterioare, România continuă să susțină că o rată de 50 % este justificabilă. (7) Se consideră că derogarea va avea doar un efect neglijabil asupra valorii globale a încasărilor din impozite colectate în etapa de consum final și nu va avea niciun impact negativ asupra resurselor proprii ale Uniunii care provin din TVA. Prin urmare, România ar trebui să fie autorizată să aplice în continuare măsura respectivă pentru o perioadă limitată, și anume până la 31 decembrie 2017. (8) În cazul în care România ar solicita o prelungire suplimentară a măsurii de derogare după 2017, aceasta va trebui să transmită Comisiei, până la 31 martie 2017, un nou raport odată cu cererea sa de prelungire, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Decizia 2012/232/UE se modifică după cum urmează: 1. Articolul 4 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 4 Prezenta decizie expiră la 31 decembrie 2017. Orice cerere de prelungire a aplicării măsurilor prevăzute în prezenta decizie se transmite Comisiei până la 31 martie 2017. O astfel de cerere trebuie însoțită de un raport care să includă o reexaminare a limitării procentului care se aplică dreptului de deducere a TVA în baza prezentei decizii.” Articolul 2 Prezenta decizie se aplică de la data de 1 ianuarie 2015. Articolul 3 Prezenta decizie se adresează României. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele [1] JO L 347, 11.12.2006, p. 1.