RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU ȘI COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN RAPORTUL ANUAL PE 2011 PRIVIND ASISTENȚA FINANCIARĂ PENTRU EXTINDERE (IPA, PHARE, CARDS, INSTRUMENTUL DE PREADERARE PENTRU TURCIA, FACILITATEA DE TRANZIȚIE) /* COM/2012/0678 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU ȘI COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN RAPORTUL ANUAL PE 2011 PRIVIND ASISTENȚA FINANCIARĂ PENTRU EXTINDERE (IPA, PHARE, CARDS, INSTRUMENTUL DE PREADERARE PENTRU TURCIA, FACILITATEA DE TRANZIȚIE) Rezumat Prezentul raport cuprinde cele mai importante evoluții în ceea ce privește implementarea asistenței pentru preaderare în 2011[1], inclusiv considerații privind perspectivele viitoare. Detalii privind activitățile specifice efectuate în decursul perioadei de raportare se găsesc în documentul tehnic de lucru al serviciilor Comisiei care completează prezentul raport[2], tratând într-un singur document atât IPA[3], cât și instrumentele anterioare de preaderare și pentru Balcanii de Vest (și anume PHARE, CARDS[4], Instrumentul de preaderare pentru Turcia și Facilitatea de tranziție). Publicat într-un moment crucial pentru perspectivele financiare 2007-2013, raportul anual pe 2011 reprezintă o ocazie de a examina reușitele actuale și lecțiile învățate, pentru ca în următorul cadru financiar multianual, aflat în prezent în discuție, să avem un instrument chiar mai performant. Raportul prezintă succint contextul politic și economic în care au avut loc activitățile finanțate de UE și evidențiază progresele realizate în vederea îmbunătățirii planificării strategice și a documentelor de programare, oferind rapoarte de sinteză privind implementarea proiectelor, rezultatele acestora și îmbunătățirea permanentă a coordonării donatorilor. Analiza experienței anterioare, realizată inclusiv pe baza evaluărilor și a concluziilor conferinței IPA din 2011, este utilizată pentru a formula recomandări vizând îmbunătățirea în continuare a impactului fondurilor IPA până în 2013, precum și după această perioadă. *** 1. Retrospectiva anului:contextul politic și economic În cursul anului trecut, în țările implicate în procesul de aderare s-au înregistrat noi evoluții pozitive, inclusiv progrese în ceea ce privește reformele legate de UE în majoritatea țărilor candidate[5] și potențial candidate[6]. În 2011, procesul de extindere a continuat să avanseze. Tratatul de aderare a Croației a fost semnat în decembrie. Negocierile de aderare cu Islanda au continuat să avanseze. Comisia a anunțat o nouă agendă pozitivă pentru Turcia. În Muntenegru, procesul de reformă a continuat, ceea ce a permis Comisiei să propună deschiderea negocierilor de aderare[7]. În octombrie, Comisia și-a prezentat avizul cu privire la candidatura Serbiei de aderare la UE, recomandând să se acorde Serbiei statutul de țară candidată de către Consiliul European și să se deschidă negocieri de aderare de îndată ce se realizează progrese suplimentare în vederea soluționării unei priorități cheie referitoare la Kosovo. Au fost luate măsuri suplimentare în ceea ce privește perspectiva europeană a Kosovo, inclusiv în legătură cu aspectele comerciale și cele legate de vize. S-au înregistrat progrese în cadrul dialogului Belgrad-Priștina. În urma crizei economice mondiale, în anul 2011 toate țările implicate în procesul de aderare au manifestat o tendință de redresare a economiei, însă numai Turcia a reușit să se redreseze într-o măsură considerabilă. Țările din Balcanii de Vest se confruntă cu un nivel al ratei șomajului ridicat și în creștere, în timp ce consolidarea fiscală și reforma piețelor muncii rămân prioritățile economice cele mai urgente. Într-o serie de țări, reforme importante au fost amânate. Asigurarea bunei guvernanțe, a statului de drept și capacității administrative continuă să reprezinte provocări politice majore. 2. Către o asistență mai eficientă și mai eficace: legături mai strânse între asistență și prioritățile politicii de extindere și abordarea sectorială Către un nou Regulament IPA pentru perioada 2014-2020 La nivel strategic, 2011 a fost marcat de pregătirile pentru noul instrument de asistență pentru preaderare aferent perioadei de după 2013. Rezultatele consultării ample a părților interesate, lansată odată cu Conferința IPA din 2010, au fost utilizate în cadrul unei evaluări ex ante privind viitorul instrument de asistență pentru preaderare și au contribuit în mod substanțial la conturarea propunerii de regulament IPA II adoptate de Comisie la 7 decembrie 2011 ca parte a unui pachet de instrumente de acțiune externă. În conformitate cu contribuția părților interesate în cadrul conferinței IPA 2011, propunerea Comisiei a reflectat viziunea unui instrument IPA reînnoit, care ar trebui să asigure o asistență financiară pentru preaderare mai strategică și mai orientată spre rezultate, bazată pe planificare și programare pe termen mai lung, în conformitate cu strategia privind extinderea și prioritățile în materie de extindere; mai coerentă în ceea ce privește sprijinul acordat în cadrul componentelor actuale; mai flexibilă și mai bine adaptată pentru a răspunde nevoilor și capacităților țărilor beneficiare în contextul extinderii; mai eficientă, mai eficace și mai simplă, integrată într-o abordare comună care să se aplice tuturor instrumentelor de acțiune internă și externă ale UE în următorul cadru financiar multianual pentru perioada 2014-2020[8]. Reforma administrației publice, buna guvernanță, statul de drept și lupta împotriva corupției și a criminalității organizate, precum și dezvoltarea socioeconomică și cooperarea regională vor continua să reprezinte deziderate esențiale ale viitoarei asistențe pentru preaderare. Lucrările privind noul instrument vor continua în 2012 și în 2013. În timpul în care propunerea de regulament IPA II este supusă discuțiilor și negocierilor în Parlament și în Consiliu, în vederea adoptării prin procedură legislativă ordinară până la sfârșitul anului 2012 sau începutul anului 2013, Comisia va pregăti proiectul regulamentului de punere în aplicare specific IPA și documentele de planificare strategică, finalizând astfel cadrul pentru programarea și acordarea asistenței IPA II. Cadrul de planificare strategică va fi inspirat de metodele utilizate în UE pentru fondurile structurale, cu un cadru strategic comun al IPA, cu caracter general, care stabilește politica generală de asistență, și documente de strategie pentru fiecare țară sau pentru mai multe țări, care acoperă întreaga perioadă a următorului cadru financiar multianual. Va urma apoi pregătirea programelor operaționale sectoriale (multianuale) pentru implementarea documentelor de strategie. Cele de mai sus vor impune țărilor implicate în procesul de aderare obligația de a elabora strategii naționale cuprinzătoare pe care IPA II să le poată sprijini. În țările beneficiare ale IPA, accentul ar trebui pus în primul rând pe asigurarea asumării ferme a responsabilității la nivel local și a consensului larg în ceea ce privește strategiile care trebuie adoptate, precum și pe ameliorarea capacității necesare pentru a planifica, implementa și monitoriza implementarea acestora și pentru a integra aceste cerințe în pregătirile mai vaste care au loc în vederea aderării la UE. 3. CĂTRE UN PROCES MAI EFICIENT AL ACORDĂRII DE ASISTENȚĂ: PUNEREA ÎN APLICARE TREPTATĂ A ABORDĂRII SECTORIALE ÎN CEEA CE PRIVEȘTE PRIORITĂȚILE POLITICII DE EXTINDERE Abordarea sectorială În 2011, Comisia a continuat să depună eforturi pentru introducerea unei abordări mai cuprinzătoare și să o extindă treptat la toate prioritățile de politică ale asistenței pentru preaderare. În luna iunie, Comisia a organizat, cu sprijinul Fundației Europene de Formare, un curs de formare-pilot cu durata de trei zile privind sprijinul sectorial, conceput pentru contextul extinderii și menit să ofere personalului din sediul central și din delegațiile UE în țările implicate în procesul de aderare o înțelegere mai aprofundată a modului în care sprijinul acordat prin programe sectoriale sau prin abordări mai sistematice pe bază de programe poate contribui la o asistență pentru preaderare mai durabilă și mai orientată spre rezultate. Au fost utilizate studii de caz și exemple de aplicații practice și de experiențe, inclusiv din Kosovo (dezvoltarea unei abordări sectoriale în domeniul educației), Turcia (evaluarea gestionării finanțelor publice) și Serbia (stabilirea indicatorului privind sectorul justiției). Obiectivul a fost acela de a-i ajuta pe participanți să dezvolte o abordare a programării bazată pe politicile sectoriale naționale și pe planurile de acțiune naționale, precum și pe o mai bună evaluare a nevoilor și o analiză îmbunătățită a riscurilor. Aceasta ar permite în ultimă instanță alinierea sistemelor și instituțiilor țărilor beneficiare, consolidându-se astfel capacitățile și îmbunătățindu-se absorbția ajutoarelor. Reacțiile primite cu privire la formare au fost în mare parte pozitive. Cunoștințele și angajamentele au fost consolidate prin discuții intense și pozitive. Concluzia generală în urma formării a fost aceea că trecerea de la o abordare pe bază de proiecte la o abordare sectorială necesită timp și nu poate avea loc decât treptat. Nu există o „rețetă” prestabilită pentru punerea în aplicare a abordării sectoriale și nici un model unic aplicabil pentru toate țările. Ca urmare a acestei formări, Comisia a instituit un „grup operativ” special, care să aplice abordarea sectorială în toate prioritățile de politică ale țărilor implicate în procesul de aderare. Alte măsuri avute în vedere au inclus revizuirea ghidului de programare al IPA și a modelelor de programare, în vederea programării pe o bază multianuală deja din perioada 2012-2013, ulterior introducându-se treptat o abordare sectorială. O primă revizuire a modelelor de programare a fost finalizată înainte de sfârșitul anului 2011; ca urmare, țările beneficiare urmează să elaboreze fișe de identificare sectoriale, ca o etapă preliminară a elaborării programelor și, dacă este necesar, fișe de identificare a proiectului. Revizuirea suplimentară a modelelor de programare va continua în 2012, împreună cu o revizuire generală a ghidului de programare. De asemenea, în 2012 Comisia va continua să organizeze seminarii și ateliere privind abordările sectoriale pentru personalul din delegațiile UE și pentru beneficiari. Tot în 2012 ar trebui să demareze și un proiect implementat în comun de Comisie și de Banca Mondială privind monitorizarea, indicatorii și evaluarea în Balcanii de Vest și în Turcia, pentru care discuțiile au început în 2011. Relevanța acestui proiect și, în general, a activității de monitorizare și evaluare în contextul mai larg al implementării abordării sectoriale se bazează pe presupunerea conform căreia cadrele de evaluare a performanțelor care stabilesc obiective mai clare și indicatori măsurabili pentru un anumit sector vor permite cuantificarea progreselor, iar monitorizarea periodică va contribui la asigurarea faptului că, în cazul în care un program dintr-un anumit sector nu își îndeplinește obiectivele, se poate interveni pentru a relansa implementarea acestuia. Principalele învățăminte desprinse din evaluări O evaluare efectuată pentru a sprijini activitatea de pregătire a instrumentelor financiare de preaderare în perioada de după 2013 a constatat că nu există argumente solide în favoarea unui viitor instrument financiar de preaderare. Opțiunea preferată de evaluatori a fost continuarea programului actual, cu niveluri similare de finanțare din partea UE. Evaluarea a concluzionat, de asemenea, că beneficiile economice și cele de ordin general pentru extinderea UE, care implică beneficiarii actuali, ar compensa în proporție de peste 100 % costurile pe care le-ar presupune pentru UE un nou instrument financiar. Prima parte a unei evaluări tematice a sprijinului acordat de UE societății civile din Balcanii de Vest și din Turcia a cuprins o analiză a logicii de intervenție și a concluzionat că intervențiile sunt relevante pentru obiectivele identificate în DIPM[9]. Cu toate acestea, măsurarea progreselor înregistrate este subminată de lipsa unor indicatori care să îndeplinească într-o măsură suficientă criteriile SMART[10] și de definiția largă dată obiectivelor strategice. O evaluare a programelor de înfrățire instituțională din Turcia a dus la concluzia că marea majoritate a acestora și-au atins obiectivele, iar prezența unor sinergii între proiectele de înfrățire instituțională și alte proiecte finanțate de UE și/sau de donatori a fost un factor esențial în sprijinul acestor succese. Printre motivele cele mai frecvente pentru care unele proiecte nu și-au îndeplinit obiectivele s-au numărat: lipsa de angajament politic, problemele legate de achizițiile publice, mobilizarea inadecvată a experților din cadrul instituțiilor din statele membre și o evaluare a necesităților perimată. O evaluare intermediară strategică a cooperării regionale în Balcanii de Vest și în Turcia a constatat că programarea ar putea fi îmbunătățită prin asumarea mai fermă a responsabilității de către beneficiari în cadrul programelor regionale și printr-o mai bună interacțiune cu părțile interesate. Evaluarea a constatat, de asemenea, că trebuie ameliorată coerența între programele IPA regionale și naționale printr-un schimb de informații mai sistematic în timpul fazei de programare. Obiectivele generale ar trebui legate mai strâns de obiectivele proiectelor și ar trebui să fie măsurabile prin intermediul indicatorilor SMART. Evaluarea a concluzionat că s-a înregistrat o îmbunătățire lentă a eficienței și eficacității. O evaluare tematică a activităților de informare și de comunicare finanțate prin IPA a concluzionat că, în timp ce obiectivele generale ale acestor activități sunt clare și coerente atât la nivelul sediului central, cât și la nivelul delegațiilor, obiectivele specifice sunt prea vaste și nu îndeplinesc criteriile SMART. În general, fondurile IPA pentru informare și comunicare au fost utilizate într-un mod eficient. Totuși, eficiența ar putea fi îmbunătățită printr-o restrângere a activităților cu eficacitate limitată și o concentrare mai mare a resurselor pe un număr mai mic de activități. Activitățile de informare și comunicare sunt, în mod clar, vizibile și eficace pentru publicul care prezintă un interes în ceea ce privește extinderea, dar mai puțin pentru „publicul neinformat” și pentru publicul larg. În plus, a fost finalizată și o evaluare tematică a asistenței UE pentru preaderare cu beneficiari multipli care se adresează Balcanilor de Vest și Turciei în domeniul protecției mediului și al reducerii riscului de producere a dezastrelor. Aceasta a constatat că obiectivele sunt prea vaste și nu sunt interconectate suficient în cadrul diferitelor etape de programare. De asemenea, o contribuție esențială a programelor cu beneficiari multipli a fost promovarea schimbărilor instituționale la nivelul beneficiarilor în vederea colaborării pe probleme de mediu și de reducere a riscului de dezastre, prin încurajarea creării de rețele și a schimbului de experiență. Impactul și sustenabilitatea programelor sunt îngreunate de un nivel neuniform în ceea ce privește implicarea și asumarea responsabilității în țările beneficiare, care adeseori alocă resurse umane și financiare limitate și, uneori, nu planifică acțiuni subsecvente, în plus față de asistența din partea UE. Proiectele multianuale pe termen lung s-au dovedit a fi eficace în ceea ce privește crearea de legături durabile între participanți, dincolo de implementarea proiectelor. Cu toate acestea, evaluarea a constatat, de asemenea, că activitățile de diseminare și vizibilitate nu sunt pe deplin eficace pentru a promova sustenabilitatea. Cooperarea cu comunitatea donatorilor privind eficacitatea ajutoarelor În 2011, Comisia a continuat să depună eforturi pentru a asigura coordonarea donatorilor cu privire la diverse aspecte. Printre acestea s-au numărat maximizarea eficacității ajutoarelor și demonstrarea rezultatelor și a impactului. În timpul unei reuniuni-cheie găzduite de OCDE în februarie 2011, au reieșit o serie de aspecte clare. Această reuniune a concluzionat că sunt necesare sisteme de măsurare inițiate de donatori, care să contribuie la consolidarea sistemelor conexe în țările beneficiare și să sprijine o colectare a datelor riguroasă, pe termen lung, care să corespundă nevoilor mai multor părți. Practica viitoare ar trebui să promoveze o mai mare convergență între punctul de vedere al cererii și al ofertei în ceea ce privește raportarea rezultatelor. Monitorizarea și evaluarea comune ar putea contribui la depășirea problemelor de atribuire întâmpinate la evaluarea eficacității programelor și a strategiilor, precum și a complementarității eforturilor susținute de parteneri diferiți. Chestiunea rezultatelor a fost un subiect cheie și la cel de al patrulea forum la nivel înalt privind eficacitatea ajutoarelor, care a avut loc la Busan în noiembrie 2011. Comisia a continuat să urmărească problema „rezultatelor” printr-un grup de experți specializat al UE privind rezultatele, creat în noiembrie 2011 cu participarea unor experți din statele membre și din partea altor donatori. Unul dintre obiectivele grupului, care trebuie urmărit în 2012, este elaborarea unei abordări comune a UE cu privire la rezultate, astfel cum se arată în concluziile Consiliului din 14 mai 2012 privind Comunicarea „O agendă a schimbării”. În 2012, Comisia va examina posibilitatea dezvoltării unui cadru comun al rezultatelor la nivelul UE, care să poată reprezenta și un cadru de referință pentru măsurarea și comunicarea rezultatelor viitoarei asistențe pentru preaderare. În 2012, Comisia va continua, de asemenea, să depună eforturi pentru a face disponibile datele privind asistența financiară pentru preaderare conform standardului IATI[11] pentru publicarea informațiilor privind ajutoarele. Importanța unei comunicări mai bune a rezultatelor și a adoptării unei abordări mai orientate spre rezultate la elaborarea programelor a fost semnalată de membri ai Direcției Dezvoltare și Cooperare din cadrul Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică, inclusiv în cadrul discuțiilor privind Evaluarea inter pares a UE în perioada 2011-2012, efectuată de Comitetul de asistență pentru dezvoltare al OCDE, la care Comisia a contribuit. În ceea ce privește asistența pentru preaderare, Comisia a subliniat modul în care principiile eficacității ajutoarelor au fost încorporate în politica de extindere și în instrumentul financiar aferent (IPA): asumarea răspunderii și alinierea au un rol esențial în cadrul procesului de preaderare; abordarea sectorială se extinde treptat în ceea ce privește gestionarea asistenței IPA, în special în sectoarele cheie din țările implicate în procesul de aderare, cum ar fi justiția și afacerile interne; cooperarea cu alți donatori, inclusiv instituțiile financiare europene și internaționale (de exemplu, în cadrul CIBV[12]) și statele membre ale UE (printr-un program de înfrățire instituțională) este în creștere; sprijinul bugetar este deja considerat ca fiind o posibilă modalitate de ajutor și ar trebui să continue să fie considerat astfel și în cadrul IPA II, în cazul în care condițiile prealabile și garanțiile necesare sunt îndeplinite. Comisia a subliniat, de asemenea, efectul de levier politic puternic pe care îl exercită perspectiva aderării la UE pentru reforme, amintind, în același timp, că, în contextul pregătirii țărilor beneficiare pentru aderarea la UE, asistența pentru preaderare are și un obiectiv de dezvoltare [aceasta constituie asistență oficială pentru dezvoltare (AOD), cu excepția cazului Croației]. Era de așteptat ca IPA II să aducă evoluții suplimentare în conformitate cu o abordare orientată mai mult către rezultate, cu un accent sporit pe indicatorii de măsurare a rezultatelor și impactului, și pe posibilitatea ca bunele performanțe să fie recompensate prin suplimente financiare. În 2012 vor continua eforturile pentru a garanta că asistența pentru preaderare este conformă cu diversele inițiative din cadrul Comisiei, al statelor membre, precum și al comunității mai largi a donatorilor, pentru a îmbunătăți coordonarea donatorilor și eficacitatea ajutoarelor și pentru a demonstra rezultatele obținute. 4. Aspecte principale ale implementării și ale finalizării programelor în 2011 Modalități și structuri de punere în aplicare: În 2011 performanțele au demonstrat o îmbunătățire substanțială în comparație cu anii anteriori în ceea ce privește contractarea la majoritatea beneficiarilor, în special la cei care se îndreaptă către un sistem descentralizat de gestionare a asistenței. Pentru Croația, 2011 a marcat punctul culminant al negocierilor de aderare cu Uniunea Europeană, odată cu închiderea negocierilor de aderare la 30 iunie 2011, urmată de semnarea tratatului de aderare la 9 decembrie 2011. Punerea în aplicare a asistenței financiare a UE în 2011 în Croația, în conformitate și cu prioritățile selectate pentru DIPM 2011-2013, a însoțit aceste evoluții, oferind sprijin pentru finalizarea reformelor și dezvoltarea capacității în domeniile cheie necesare pentru asumarea obligațiilor asociate calității de stat membru, cum ar fi justiția și afacerile interne sau reforma administrației publice, precum și pentru continuarea eforturilor de pregătire a Croației pentru utilizarea fondurilor de postaderare. Programul IPA 2011, în valoare de 39,159 milioane EUR, este compatibil cu aceste priorități. Un raport special al Curții de Conturi, finalizat după o reuniune între Comisie și Curte care a avut loc în octombrie 2011, concluzionează că asistența UE pentru preaderare aduce o contribuție importantă la sprijinirea pregătirilor Croației pentru a gestiona fondurile structurale și de coeziune. Raportul a subliniat, de asemenea, că sunt necesare progrese suplimentare în vederea consolidării capacității de a gestiona fondurile UE. În 2011 s-au înregistrat evoluții pozitive în ceea ce privește gestionarea asistenței financiare în Turcia. Această țară îmbunătățește în permanență capacitatea principalelor sale instituții responsabile de programarea, punerea în aplicare și monitorizarea fondurilor UE. Implementarea proiectelor IPA, în cadrul tuturor componentelor IPA, este acum în plină desfășurare și începe să se vadă un impact substanțial, având în vedere că toate structurile de execuție necesare pentru gestionarea fondurilor IPA sunt pe punctul de primi delegarea competențelor de gestionare. Reforme importante au îmbunătățit programarea fondurilor, odată cu noul DIPM 2011-2013, adoptat în iunie 2011, în conformitate cu logica abordării sectoriale. Au fost făcuți primii pași către o abordare a programării mai strategică, mai bine focalizată și mai favorabilă incluziunii, iar programarea fondurilor din 2011 adresate asistenței pentru tranziție și consolidarea instituțiilor (componenta I) s-a axat pe un număr limitat de sectoare identificate în DIPM, proiectele de dimensiuni mai mari fiind axate pe prioritățile procesului de aderare și aliniate la prioritățile sectorului, iar contribuția UE având o valoare totală de 229,968 milioane EUR. După alegerile din iunie 2011, accentul s-a pus în special pe prioritățile din sectorul justiției, al afacerilor interne și al drepturilor fundamentale, vizând punerea în aplicare a reformelor necesare pentru a institui un sistem judiciar și servicii de punere în aplicare a legii independente și eficiente, precum și pentru a dezvolta dialogul cu societatea civilă. Au fost depuse eforturi și pentru a îmbunătăți monitorizarea fondurilor prin reformarea sistemului de monitorizare, stabilind rolurile și responsabilitățile fiecărei instituții și diferitele instrumente disponibile în acest scop, și consolidând capacitatea autorităților turce. Ca urmare a cererii Islandei de aderare la UE în iulie 2009 și din cauza nivelului de dezvoltare economică și socială a țării și a gradului său extins de aliniere la legislația UE [Islanda face parte din Spațiul Economic European (SEE) și din Schengen], sprijinul financiar IPA pentru Islanda trebuie să fie pus în aplicare exclusiv în cadrul componentei IPA I - asistență pentru tranziție și consolidarea instituțiilor. Documentul indicativ de planificare multianuală (DIPM) 2011-2013, care este principalul document de planificare strategică pentru asistența financiară acordată în Islanda prin intermediul IPA, a fost adoptat la 8 aprilie 2011. Pe baza priorităților stabilite în DIPM 2011-2013, la 2 decembrie 2011 a fost adoptat un program național IPA pe 2011 pentru Islanda. DIPM stabilește două obiective strategice care urmează să fie finanțate în cadrul asistenței IPA: pe de o parte, acela de a spori capacitatea Islandei de a-și asuma obligațiile care decurg din calitatea de stat membru prin sprijinirea consolidării capacității instituționale pentru transpunerea și punerea în aplicare a acquis-ului și, pe de altă parte, de a consolida capacitatea instituțională a Islandei în pregătirile sale pentru participarea la fondurile structurale și alte fonduri UE și pentru punerea în aplicare a acestora. Programul pentru anul 2011 va sprijini șapte proiecte. Bugetul este de 12 milioane EUR și s-a ținut cont de echilibrul între cele două axe prioritare stabilite în DIPM. Fosta Republică iugoslavă a Macedoniei a continuat reformele legate de aderare cu sprijinul IPA, deși o serie de provocări cruciale au persistat în 2011. Pentru prima dată, punerea în aplicare a tuturor componentelor IPA, cu excepția componentei II - cooperarea transfrontalieră, a avut loc în cadrul gestionării descentralizate, ceea ce implică faptul că gestionarea programelor este efectuată de către autoritățile naționale relevante, care fac în prezent obiectul unor controale ex ante efectuate de către Comisia Europeană. Eficiența administrației publice a fost scăzută, din cauza procedurilor complexe, a deficiențelor în ceea ce privește personalul și a gradului ridicat de rotație a funcționarilor. În comparație cu anii anteriori, s-au depus eforturi mai mari de către țara beneficiară în vederea utilizării fondurilor disponibile din toate componentele IPA, deși au existat întârzieri evidente în ceea ce privește achizițiile publice. Disponibilitatea limitată a unor experți adecvați pentru elaborarea documentației de licitație sau evaluarea propunerilor a îngreunat procesul de achiziții publice, afectând în principal componentele IPA I, III și IV. Nivelul implicării și al capacității a variat de la un minister de resort la altul. Este necesar să se asigure o mai bună sensibilizare și un grad mai ridicat de implicare în vederea consolidării capacităților pentru a absorbi cu succes fondurile IPA. În plus, acest lucru presupune și asumarea mai fermă a responsabilității în domeniul programării strategice și a pregătirii proiectelor în viitor. Programul național din 2011 pentru componenta I, cu o contribuție a UE de 28,903 milioane EUR, a fost aprobat în cadrul unei regrupări fluidizate, pe sectoare, a proiectelor, în funcție de principalele priorități de reformă ale țării. Sprijinul UE programat anterior în cadrul IPA 2007-2008 și gestionat de delegația UE a fost contractat integral. Muntenegru a continuat, pe parcursul anului 2011, eforturile de a aborda principalele domenii prioritare evidențiate în avizul Comisiei din 2010. Progresele înregistrate de această țară au fost confirmate de recomandarea Comisiei Europene din octombrie 2011 de deschidere a negocierilor de aderare. Asistența acordată Muntenegru în cadrul IPA în 2011 a sprijinit în continuare progresele și eforturile de reformă ale autorităților naționale, așa cum evidențiază activitatea de monitorizare și de raportare desfășurată în prezent de Comisie. Cea mai mare parte din asistența IPA a fost programată în cadrul componentei I a IPA – asistență pentru tranziție și programul național de consolidare a instituțiilor, cu o contribuție globală din partea UE de 26,494 milioane EUR. Punerea în aplicare a fondurilor IPA a continuat să fie în primul rând responsabilitatea delegației UE din Podgorica. În paralel, autoritățile din Muntenegru au început pregătirile pentru trecerea la gestionarea descentralizată. În lumina primirii statutului de țară candidată în decembrie 2010, în Muntenegru fondurile IPA au sprijinit și autoritățile naționale în efectuarea pregătirilor necesare pentru gestionarea asistenței în cadrul componentelor IPA privind dezvoltarea regională, dezvoltarea resurselor umane, precum și agricultura și dezvoltarea rurală. Asistența financiară a UE pentru Albania a jucat un rol important în 2011 în sprijinirea în continuare a acestei țări pe drumul spre integrarea europeană. Proiectele aflate în desfășurare în domeniul justiției și afacerilor interne, al reformei administrației publice și al luptei împotriva corupției au avansat în continuare și au oferit rezultate concrete. Acest sprijin a fost important pentru Albania în vederea îndeplinirii priorităților-cheie relevante enumerate în avizul Comisiei din 2010 cu privire la cererea Albaniei de aderare la Uniunea Europeană. S-au înregistrat progrese generale în ceea ce privește proiectele de infrastructură, în special în sectorul transporturilor (construcția de drumuri rurale), în timp ce progresele din sectorul apei (construcția de stații de tratare a apei) au fost mai lente, în parte din cauza unor aspecte nerezolvate legate de dreptul de proprietate. Autoritățile albaneze trebuie să se concentreze, de asemenea, asupra întreținerii pe termen lung a proiectelor de infrastructură. Multe proiecte de asistență tehnică au continuat să sprijine diferite ministere de resort și instituții ale statului, având drept rezultat faptul că au fost elaborate numeroase texte legislative relevante pentru alinierea la acquis. Cu toate acestea, în 2011 impasul politic între coaliția aflată la guvernare și opoziție, depășit în noiembrie printr-o înțelegere politică, a împiedicat înregistrarea de progrese substanțiale în ceea ce privește adoptarea unor acte legislative esențiale. Ponderea fondurilor contractate în cadrul programelor IPA din 2007, 2008, 2009 și 2010 este foarte ridicată, continuând tendința pozitivă care a început în 2009. În ceea ce privește pregătirea pentru gestionarea descentralizată a fondurilor IPA, au fost realizate progrese suplimentare. În cadrul componentei IPA I, au fost puse în aplicare principalele structuri și sisteme și Albania și-a prezentat cererea privind delegarea competențelor de gestionare la începutul anului 2012. În prezent, auditorii Comisiei Europene analizează cererea. Au continuat, de asemenea, lucrările privind componentele IPA II-V, componenta V fiind mai avansată decât celelalte. În 2011 s-au înregistrat progrese suplimentare și în ceea ce privește trecerea la o programare sectorială. Rămân deschise unele întrebări privind implementarea practică a acesteia, în special necesitatea ca guvernul albanez să dezvolte o perspectivă bugetară realistă pe termen mediu pentru strategiile sectoriale în vigoare. În cursul anului 2011, Serbia a primit asistență financiară pentru preaderare prin IPA în cadrul primelor două componente IPA (asistență pentru tranziție și consolidarea instituțiilor și a cooperării transfrontaliere), care erau încă gestionate de delegația UE la Belgrad. Contribuția UE alocată în 2011 în ceea ce privește componenta IPA I a fost de 178,556 milioane EUR. Serbia a continuat pregătirile pentru gestionarea descentralizată a fondurilor UE pentru componentele I, II, III și IV, prin finalizarea fazei de acoperire a diferențelor în decembrie 2011. În consecință, asistența tehnică finanțată prin IPA pentru efectuarea evaluării conformității a început în ianuarie 2012. Programul național IPA 2011 a fost adoptat de Comisia Europeană la 8 iulie 2011. S-a acordat o atenție deosebită pregătirii pentru introducerea treptată a unei abordări sectoriale. Îmbunătățirea capacității de absorbție financiară a continuat. La sfârșitul anului 2011, delegația UE gestiona un portofoliu de 708 proiecte în derulare, inclusiv sume importante destinate unor sectoare precum reforma administrației publice (26,3 milioane EUR), justiția și afacerile interne (11,95 milioane EUR) și dezvoltarea socială (32,1 milioane EUR). Stabilirea sectoarelor prioritare a fost realizată de 8 grupuri de lucru sectoriale formate, pentru prima dată, din părți interesate guvernamentale și neguvernamentale, pe baza documentului indicativ de planificare multianuală (DIPM) pentru perioada 2011-2013, a raportului anual privind progresele înregistrate, a evaluării nevoilor Serbiei în ceea ce privește asistența internațională, precum și a unei evaluări a calității documentelor strategice existente. Pe parcursul anului 2011, asistența financiară acordată de UE Bosniei și Herțegovinei a jucat un rol important în sprijinirea acestei țări pe drumul spre integrarea europeană. IPA a continuat să sprijine eforturile țării de a se conforma cerințelor aferente procesului de aderare la UE și de a-și îndeplini obligațiile care îi revin în temeiul Acordului de stabilizare și de asociere și al Acordului interimar. Prioritățile din anul 2011 s-au axat foarte mult pe reforma administrației publice și pe consolidarea statului de drept, în plus față de reducerea consecințelor grave ale crizei economice și financiare. Contribuția UE alocată în 2011 a fost de 92,885 milioane EUR. Implementarea asistenței financiare a UE în 2011 a arătat rezultate concrete, inclusiv adoptarea planului de acțiune revizuit pentru strategia de reformă a administrației publice, introducerea publicării electronice a anunțurilor privind achizițiile publice, instalarea în întreaga țară a 34 de rețele de stații GPS permanente, care au facilitat măsurarea exactă la parcelarea terenurilor. Alte rezultate concrete au fost crearea unui consiliu al întreprinderilor mici și mijlocii (IMM), construcția unor sisteme de colectare a apelor uzate în Zivinice și implementarea cu succes a primei campanii de vaccinare antirabică la nivel național. Biroul Uniunii Europene în Kosovo (EUO) a continuat să gestioneze punerea în aplicare a asistenței UE în Kosovo. Acesta a reușit să-și depășească țintele financiare, atât în ceea ce privește contractele, cât și în ceea ce privește plățile. Pregătirea programului anual IPA 2011 (PA) pentru Kosovo a fost finalizată, fiind alocate 62,900 milioane EUR, și a început programarea pentru programele anuale 2012 și 2013. Participarea Kosovo în cadrul programului IPA de cooperare transfrontalieră (CTF) s-a desfășurat în condiții bune în 2011; au fost semnate primele acorduri de finanțare pentru programe, cu pregătirea programelor de cooperare transfrontalieră (CTF) cu Albania și fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, precum și un program suplimentar cu Muntenegru, care a fost finalizat și ulterior adoptat în decembrie 2011. În ceea ce privește proiectele, printre succesele importante se numără reconstrucția ultimelor cinci poduri de pe drumul M2, care leagă Kosovo de fosta Republică iugoslavă a Macedoniei. În plus, în cursul anului 2011 Kosovo a efectuat primul recensământ al populației și al locuințelor după aproape trei decenii, furnizând informații statistice valoroase referitoare la populație și la condițiile de viață, importante pentru planificarea politicilor în deceniul următor. Acesta din urmă a fost finanțat prin intermediul unui fond fiduciar cofinanțat prin IPA 2010. 5. TAIEX[13] ÎMPLINEȘTE CINCISPREZECE ANI Anul 2011 a marcat a cincisprezecea aniversare a TAIEX. Deși principiile de bază ale operațiunilor TAIEX rămân aceleași, instrumentul este actualizat în mod constant pentru a răspunde provocărilor actuale din regiunile implicate în procesul de aderare, cu aproape 10 milioane EUR cheltuite în țările beneficiare ale IPA. Principalele atuuri care au făcut și continuă să facă din TAIEX o poveste de succes sunt următoarele: – ASUMAREA RĂSPUNDERII: TAIEX este în primul rând un instrument bazat pe cerere; beneficiarii identifică și depun cereri de asistență specifică și personalizată. Activitățile sunt adaptate în funcție de cerințele beneficiarilor; – ACOPERIREA LACUNELOR: TAIEX poate fi complementar activităților de asistență mai vaste (înfrățire instituțională, asistență tehnică) și poate oferi cunoștințe de specialitate care să „compenseze lacunele” care nu sunt acoperite prin alte programe de sprijin; – CAPACITATEA DE REACȚIE: asistența este acordată, în general, cu rapiditate, în intervale de timp scurte; – INTER PARES: TAIEX se bazează pe activitatea funcționarilor publici ai statelor membre care implementează în practică legislația UE și care sunt dispuși și în măsură să comunice cunoștințele lor tehnice omologilor din administrațiile beneficiare. Asistența tehnică pe termen mediu, o succesiune de intervenții pe termen scurt convenită în prealabil și apoi implementată, a cunoscut o creștere în sectoarele agriculturii și al siguranței alimentare. Pentru moment, această abordare este utilizată în ceea ce privește asistența TAIEX pentru Islanda și Kosovo. În afara activităților clasice ale TAIEX, programul interpersonal (People-to-People - P2P) și-a îmbunătățit contribuția la consolidarea rolului societății civile în procesul democratic în contextul extinderii. În 2011 a fost lansat un nou program, intitulat Instrumentul pentru administrația locală (Local Administration Facility – LAF ), cu scopul de a consolida capacitatea autorităților locale și regionale în vederea pregătirii pentru aderarea la UE. Pentru punerea în practică a activităților TAIEX, Comisia Europeană s-a bazat pe asistența externă a prestatorului de servicii „Gesellschaft für Internationale Zusammenarbeit” (GIZ). 6. COOPERAREA ȘI PROGRAMELE REGIONALE S-au înregistrat progrese în ceea ce privește cooperarea regională în Balcanii de Vest în domeniul justiției și afacerilor interne, al statisticii, al energiei, al protecției mediului și al protecției civile, al patrimoniului cultural și al returnării refugiaților. Școala regională de administrație publică (ReSPA) este acum pe deplin operațională. Noile acorduri bilaterale privind cooperarea polițienească și asistența judiciară reciprocă sunt semne încurajatoare pentru angajamentul asumat de mai multe țări din Balcanii de Vest de a consolida cooperarea judiciară. Eforturi similare de a promova și facilita cooperarea locală și regională la nivel guvernamental, precum și prin includerea organizațiilor neguvernamentale, au fost întreprinse în scopul de a avansa către reconcilierea durabilă, în special prin intermediul inițiativei Igman, al inițiativei RECOM privind reconcilierea și al procesului de la Sarajevo privind returnarea refugiaților. În iunie 2011, Comisia Europeană, în cooperare cu Ministerul norvegian al Afacerilor Externe, a organizat la Hamar, în Norvegia, a patra reuniune a comitetului director al Cadrului de investiții pentru Balcanii de Vest (CIBV). Acesta a aprobat granturi în valoare de peste 21 milioane EUR pentru 19 proiecte în regiune. Printre acestea se numără, de exemplu, un studiu de prefezabilitate pentru proiectul regional al gazoductului ionic-adriatic (cu o lungime totală de 520 km), care contribuie la construcția unui inel de gaze regional, un studiu de fezabilitate privind o linie electrică de interconexiune de 400 kV între Serbia, Muntenegru și Bosnia și Herțegovina și pregătirea pentru construcția și dezvoltarea în continuare a Centrului regional pentru învățare antreprenorială în Croația. La cea de-a cincea reuniune a comitetului director al CIBV, care a avut loc în decembrie 2011 în Luxemburg, au fost aprobate 22 de granturi în valoare totală de 59 milioane EUR. Se preconizează că aceste granturi ar putea mobiliza ulterior împrumuturi și fonduri din partea instituțiilor financiare internaționale (IFI) în valoare de peste 1 miliard EUR pentru investiții în infrastructură. Comitetul director a aprobat Instrumentul pentru dezvoltarea întreprinderilor și inovare în Balcanii de Vest (Enterprise Development and Innovation Facility - EDIF), finanțat în cadrul programului IPA 2011 cu beneficiari multipli, ca primă acțiune pentru dezvoltarea sectorului privat, care urmează să fie finanțată prin CIBV. În 2011, și de la crearea CIBV în decembrie 2009, rezerva de proiecte a ajuns să reprezinte 123 de granturi în valoare de 220 milioane EUR, care vor mobiliza împrumuturi în valoare de aproape 5 miliarde EUR și investiții potențiale în valoare totală de aproximativ 10 miliarde EUR în cele cinci sectoare cheie, respectiv energie, mediu, transport, aspecte sociale și dezvoltarea sectorului privat. Concluzii Anul 2011 a marcat o etapă importantă în acordarea asistenței pentru țările implicate în procesul de aderare într-un mod mai strategic, mai coerent și mai orientat spre rezultate, ca parte integrantă a strategiei de extindere. Cadrul juridic și strategic de planificare pe care Comisia l-a propus pentru punerea în aplicare a asistenței pentru preaderare începând cu anul 2014 va consolida legătura sa cu monitorizarea și raportarea politică și va pune în aplicare un cadru orientat spre obținerea de rezultate, concretizarea impactului și recompensarea performanței. Acesta va contribui la creșterea și mai accentuată a valorii adăugate a fondurilor UE alocate pentru țările implicate în procesul de aderare, prin crearea de stimulente mai puternice pentru transformarea societăților, a sistemelor juridice și a economiilor acestora, necesară pentru a deveni stat membru al Uniunii Europene, în beneficiul reciproc al Uniunii Europene și al țărilor beneficiare ale IPA, precum și al cetățenilor acestora. Stadiul punerii în aplicare a asistenței financiare IPA la 31 decembrie 2011, ca procent din totalul fondurilor angajate (2007 - 2011): La 31 decembrie 2011- componenta IPA I, pusă în aplicare de DG Extindere: Milioane EUR || Angajate || Contractate || Procent || Plătite || Procent Albania || 348,37 || 233,69 || 67,1 % || 102,45 || 29,4 % Bosnia și Herțegovina || 389,83 || 186,98 || 48,0 % || 103,26 || 26,5 % Croația || 206,06 || 100,62 || 48,8 % || 71,19 || 34,5 % fosta Republică iugoslavă a Macedoniei || 174,02 || 66,66 || 38,3 % || 48,53 || 27,9 % Islanda || 12,00 || 0,00 || 0,0 % || 0,00 || 0,0 % Kosovo || 475,10 || 341,42 || 71,9 % || 211,48 || 44,5 % Muntenegru || 134,24 || 89,83 || 66,9 % || 61,02 || 45,5 % Serbia || 857,39 || 593,38 || 69,2 % || 380,14 || 44,3 % Turcia || 1 164,66 || 597,40 || 51,3 % || 425,14 || 36,5 % Beneficiari multipli || 729,18 || 597,32 || 81,9 % || 431,30 || 59,1 % Total || 4 490,85 || 2 807,30 || 62,5 % || 1 834,51 || 40,8 % La 31 decembrie 2011 - componenta IPA II, pusă în aplicare de DG Extindere: Milioane EUR || Angajate || Contractate || Procent || Plătite || Procent Albania || 18,59 || 2,76 || 14,8 % || 2,16 || 11,6 % Bosnia și Herțegovina || 12,52 || 4,77 || 38,1 % || 3,12 || 24,9 % Croația || 12,52 || 4,42 || 35,3 % || 2,09 || 16,7 % fosta Republică iugoslavă a Macedoniei || 15,53 || 1,97 || 12,7 % || 1,05 || 6,7 % Kosovo || 3,00 || 0,06 || 2,0 % || 0,03 || 1,0 % Muntenegru || 14,94 || 5,45 || 36,5 % || 3,62 || 24,2 % Serbia || 16,37 || 6,57 || 40,1 % || 4,63 || 28,3 % Turcia || 7,00 || 1,13 || 16,2 % || 0,49 || 7,0 % Total || 100,47 || 27,13 || 27,0 % || 17,19 || 17,1 % La 31 decembrie 2011 - componenta IPA II, pusă în aplicare de DG Politica Regională: Milioane EUR || Angajate || Plătite || Procent Marea Adriatică || 166,49 || 45,22 || 27,2 % Slovenia-Croația || 28,95 || 11,28 || 39,0 % Ungaria-Croația || 35,54 || 12,57 || 35,4 % Ungaria-Serbia || 33,97 || 12,33 || 36,3 % România-Serbia || 36,01 || 10,17 || 28,3 % Bulgaria-Serbia || 21,26 || 5,78 || 27,2 % Bulgaria-fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei || 12,14 || 3,30 || 27,2 % Bulgaria-Turcia || 18,49 || 5,02 || 27,2 % Grecia-fosta Republică iugoslavă a Macedoniei || 10,20 || 3,93 || 38,5 % Grecia-Albania || 7,67 || 2,95 || 38,5 % Total || 370,72 || 112,54 || 30,4 % La 31 decembrie 2011 - componenta IPA III, pusă în aplicare de DG Politica Regională: Milioane EUR || Angajate || Plătite || Procent Croația || 257,35 || 78,03 || 30,3 % fosta Republică iugoslavă a Macedoniei || 109,20 || 26,96 || 24,7 % Turcia || 1 055,50 || 333,11 || 31,6 % Total || 1 422,05 || 438,09 || 30,8 % La 31 decembrie 2011 - componenta IPA IV, pusă în aplicare de DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune: Milioane EUR || Angajate || Plătite || Procent Croația || 69,98 || 22,20 || 31,7 % fosta Republică iugoslavă a Macedoniei || 33,50 || 9,61 || 28,7 % Turcia || 299,70 || 64,51 || 21,5 % Total || 403,18 || 96,32 || 23,9 % La 31 decembrie 2011 - componenta IPA V, pusă în aplicare de DG Agricultură și Dezvoltare Rurală: Milioane EUR || Angajate || Plătite || Procent Croația || 129,40 || 25,78 || 19,9 % fosta Republică iugoslavă a Macedoniei || 47,50 || 10,25 || 21,6 % Turcia || 463,00 || 80,94 || 17,5 % Total || 639,90 || 116,96 || 18,3 % [1] Aspecte mai detaliate privind raportarea administrativă, legate de aceste programe și cheltuieli – cum ar fi guvernanța și responsabilitatea, riscurile și controalele, legalitatea și corectitudinea, indicii de eroare și consecințele potențiale în ceea ce privește asigurarea rezonabilă se găsesc în Raportul anual de activitate pe 2011 al DG Extindere. În conformitate cu obligația Comisiei de a transmite informații detaliate Consiliului și Parlamentului European, aceasta publică anual un raport privind asistența pentru preaderare. Raportul precedent a fost publicat în anul 2011 pentru exercițiul bugetar 2010 și este pus la dispoziția publicului la următoarea adresă: http://ec.europa.eu/enlargement/instruments/how-does-it-work/index_en.htm. [2] Document de lucru al serviciilor Comisiei – care însoțește documentul „Raport al Comisiei către Parlamentul European, Consiliu și Comitetul Economic și Social European - Raport anual pe 2011 privind asistența financiară pentru extindere (IPA, PHARE, CARDS, Instrumentul de preaderare pentru Turcia și Facilitatea de tranziție). [3] Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA) dispune de un buget total de 11,5 miliarde EUR pentru perioada 2007-2013. Beneficiarii IPA sunt Albania, Bosnia și Herțegovina, Croația, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, Muntenegru, Serbia, Turcia, Islanda (din 2011), precum și Kosovo*. Această denumire nu aduce atingere pozițiilor privind statutul și este conformă RCSONU 1244 și Avizului CIJ privind declarația de independență a Kosovo. IPA sprijină reformele în țările beneficiare și alinierea progresivă a acestora la standardele și politicile Uniunii Europene și la acquis, în vederea pregătirii acestora pentru viitorul statut de membru al UE. [4] Creat inițial în 1989, sub forma programului „Polonia și Ungaria: Asistență pentru restructurarea economiilor acestor țări” (PHARE), programul Phare s-a extins dincolo de Polonia și Ungaria, acoperind, în prezent, zece țări. Programul sprijină opt dintre cele zece state membre care au aderat în 2004: Republica Cehă, Estonia, Ungaria, Letonia, Lituania, Polonia, Slovacia și Slovenia, precum și țările care au aderat în 2007 (Bulgaria și România), într-o perioadă de restructurări economice și de schimbări politice masive. Phare înseamnă far în limba franceză. Până în 2000 au beneficiat de Phare și țările din Balcanii de Vest (Albania, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei și Bosnia și Herțegovina). Cu toate acestea, începând din 2001 aceste țări au primit asistență financiară prin programul CARDS (asistență comunitară pentru reconstrucție, dezvoltare și stabilizare în Balcani). Regulamentul respectiv abrogă regulamentul OBNOVA, modifică regulamentul Phare și stabilește un cadru unic de asistență pentru țările din Europa de Sud-Est: programul CARDS (asistență comunitară pentru reconstrucție, dezvoltare și stabilizare). Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA) îl înlocuiește începând din 2007. [5] Croația, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, Islanda, Muntenegru și Turcia. Serbia a primit statutul de țară candidată în martie 2012. [6] Albania, Bosnia și Herțegovina și Kosovo. [7] Negocierile de aderare au fost inițiate la 29 iunie 2012. [8] A se vedea Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind Instrumentul de asistență pentru preaderare (IPA II), COM(2011) 838 final, 7.12.2011. [9] Documentele indicative de planificare multianuală. [10] Specifice, măsurabile, abordabile, relevante și încadrate în timp (SMART - Specific, Measurable, Achievable, Realistic and Time-bound). [11] Inițiativa internațională privind transparența ajutoarelor. [12] Cadrul de investiții pentru Balcanii de Vest, a se vedea mai jos. [13] Asistență tehnică și schimb de informații (Technical Assistance and Information Exchange).