RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 76/58

Avizul Comitetului Regiunilor privind îmbunătățirea competențelor pentru secolul XXI: Un program de cooperare europeană pe plan școlar

(2009/C 76/12)

COMITETUL REGIUNILOR

— accentuează că cel mai important obiectiv al măsurilor care depășesc cadrul național trebuie să fie crearea unei valori adăugate europene. De aceea, Comitetul se alătură solicitării Comisiei de a se profita mai bine de diversitatea sistemelor școlare din Europa, bazate pe valori comune și caracterizate de un număr mare de metode excelente și inovatoare;

— amintește că diferitele grade de descentralizare din statele membre trebuie respectate în continuare. În multe state membre, învățământul ține de competența autorităților locale și regionale. De aceea, este important să existe o bună coordonare pe plan politic și administrativ între toate nivelurile. Învățământul se poate îmbunătăți cel mai bine dacă autoritățile locale și regionale sunt parteneri activi și preiau răspunderea dezvoltării învățământului;

— consideră că nu trebuie uitat că educația nu are loc doar în cadrul școlii, ci și în instituțiile preșcolare, ca și în activitățile de zi cu zi din afara cadrului școlii, de exemplu în familie, în cadrul activităților din timpul liber împreună cu copii de aceeași vârstă, prin mediile digitale, precum și prin mass-media. Factorii răspunzători de educația școlară ar trebui să ia în considerare toate aspectele vieții tinerilor de care au grijă și, în consecință, în măsura posibilului, să integreze în reflecțiile lor procesele educative extrașcolare și atitudinile față de educația școlară care rezultă din aceste procese;

— constată că învățământul preșcolar din întreaga Europă este în mare parte finanțat de autoritățile locale și regionale și este de mulți ani extins și îmbunătățit în mod continuu, în măsura posibilităților acestora. Totuși, multe proiecte au putut și ar putea fi inițiate numai cu sprijinul programelor europene, de exemplu, promovarea cunoașterii mai multor limbi la vârste fragede, mai ales în regiunile de frontieră. Comitetul consideră că, în astfel de cazuri, măsurile de finanțare ale Uniunii Europene ar trebui să ofere mai multă continuitate, pentru a împiedica oprirea proiectelor bune după câțiva ani, din lipsa fondurilor, și pierderea experienței acumulate. În vederea continuării acestor proiecte, este necesar să se prevadă un sprijin financiar din partea UE;

— speră că din acest punct de vedere noul program Comenius Regio va oferi libertate mai mare de decizie autorităților locale și regionale în stabilirea priorităților la finanțarea proiectelor;

— îi oferă Comisiei sprijinul în cooperarea propusă de aceasta. Comitetul subliniază încă o dată că această cooperare ar trebui să constea în primul rând în schimbul de experiență nemijlocit între autorităților răspunzătoare de politica de educație ale statelor membre.

Raportor : Dna Helma KUHN-THEIS (DE/PPE), membru al Parlamentului landului Saarland

Document de referință

Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor „Îmbunătățirea competențelor pentru secolul XXI: un program de cooperare europeană pe plan școlar”

COM(2008) 425 final

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL REGIUNILOR

1. salută Comunicarea Comisiei Europene „Îmbunătățirea competențelor pentru secolul XXI”. În comunicare sunt enumerate provocările majore cu care se confruntă sistemele școlare din Europa. Comitetul este în mare parte de acord cu modul în care Comisia a analizat această problemă și cu concluziile care rezultă din această analiză. Comitetul împărtășește pe deplin în special opinia Comisiei, conform căreia investițiile destinate tinerilor, în special în domeniul educației, au cea mai mare prioritate;

2. consideră că în acest context ar fi fost foarte utilă evaluarea de către Comisie a volumului angajamentului financiar al autorităților locale și regionale pe care l-ar presupune punerea în aplicare a propunerii sale;

3. consideră că rezolvarea problemelor examinate de Comisie se află deja, în multe locuri, în centrul eforturilor nu doar ale statelor membre, ci și ale autorităților locale și regionale. În această privință, Comitetul regretă că, în analiza sa, Comisia nu detaliază contribuția, în termeni de resurse financiare și expertiză, pe care autoritățile locale și regionale, datorită diverselor competențe pe care le dețin în materie de educație, ca și a cunoașterii exacte a situației locale și regionale, o aduc deja și vor continua să o aducă la rezolvarea problemelor ridicate;

4. consideră totuși, pe de altă parte, că sunt absolute necesare acțiuni suplimentare, având în vedere rolul-cheie pe care educația îl are pentru creșterea economică și bunăstarea în Europa, ca și importanța covârșitoare a educației școlare pentru învățarea pe tot parcursul vieții. De aceea, Comitetul susține din principiu propunerea de întărire a cooperării europene pe plan școlar;

5. accentuează totodată că cel mai important obiectiv al măsurilor care depășesc cadrul național trebuie să fie crearea unei valori adăugate europene. De aceea, Comitetul se alătură solicitării Comisiei de a se profita mai bine de diversitatea sistemelor școlare din Europa, bazate pe valori comune și caracterizate de un număr mare de metode excelente și inovatoare. Este vorba în special de abordarea susținută de Comisie de a acorda sprijin autorităților răspunzătoare de orientarea și conținutul sistemelor de învățământ — la nivel local și regional, ca și la nivel național — prin facilitarea schimbului de bune practici;

6. amintește că diferitele grade de descentralizare din statele membre trebuie respectate în continuare. În multe state membre, învățământul ține de competența autorităților locale și regionale. De aceea, este important să existe o bună coordonare pe plan politic și administrativ între toate nivelurile și să se elaboreze politici comune. Învățământul se poate îmbunătăți cel mai bine dacă autoritățile locale și regionale sunt parteneri activi și preiau răspunderea dezvoltării învățământului pe teritoriul lor;

7. consideră că limitarea comunicării la structurarea cooperării europene pe plan școlar este o abordare legitimă și aplicabilă. Totuși, nu trebuie uitat că educația nu are loc doar în cadrul școlii, ci și în instituțiile preșcolare, ca și în activitățile de zi cu zi din afara cadrului școlii, de exemplu în familie, în cadrul activităților din timpul liber împreună cu copii de aceeași vârstă, prin mediile digitale, precum și prin mass-media. Factorii răspunzători cu educația sau cu politica pentru tineret ar trebui să ia în considerare toate aspectele vieții tinerilor de care au grijă și, în consecință, în măsura posibilului, să integreze în reflecțiile lor procesele educative extrașcolare și influența asupra educației școlare și a educației informale;

Referitor la subiectul „Prioritatea acordată competențelor” (Capitolul 2)

8. subliniază constatarea Comisiei potrivit căreia dobândirea de competențe este decisă în mod esență chiar de către persoanele care învață, „reflectând critic asupra scopurilor procesului lor de învățare, gestionând acest proces cu o disciplină autoimpusă, lucrând în mod autonom sau în echipă, căutând informații sau sprijin atunci când este necesar și utilizând toate posibilitățile oferite de tehnologiile informației și comunicațiilor” (a se vedea punctul 2.3). În special într-o societate în care capacitatea de învățare pe tot parcursul vieții devine din ce în ce mai importantă, „a învăța să învățăm” și învățarea independentă sunt de o importanță capitală și trebuie încurajate ca aptitudini esențiale;

9. consideră, prin urmare, că este important ca școlile să dispună de o concepție coerentă asupra educației astfel încât elevii să înțeleagă structura instituției de învățământ pe care o frecventează și ce se așteaptă de la ei. Învățământul pentru copii și tineri trebuie să se caracterizeze prin așteptări pozitive, acceptare, stimulare și orientare;

10. se alătură opiniei potrivit căreia reformele programelor de învățământ necesită o abordare globală și „o deplină implicare a cadrelor didactice, a elevilor și a celorlalți participanți” orientată spre dezvoltarea competențelor (punctul 2.5), deosebit de importantă fiind implicarea factorilor răspunzători de creșterea copiilor. În acest sens ar trebui stabilite cerințe ridicate pentru sistemul școlar, dar ar trebui, în același timp, să fim conștienți că școala poate realiza multe lucruri, însă depinde în mare măsură de condițiile-cadru sociale. Două exemple sunt ilustrative în acest sens: eforturile școlii dau roade mai mari dacă deja în familie și în instituțiile de învățământ preșcolare se pun bazele unei atitudini pozitive față de învățare. Către sfârșitul perioadei de școală, semnalele care vin din partea economiei și a pieței forței de muncă sunt, de asemenea, foarte importante pentru motivația tinerilor de a învăța. În ceea ce privește școala, aceasta poate sprijini o nouă cultură civică prin: — construirea unei rețele educative locale care, pe baza principiului subsidiarității, recunoaște contribuția instituțiilor educative, fie ele formale sau nu; — luarea în considerare a patrimoniului cultural, științific și economic al comunităților locale și a tradițiilor acestora; — un curriculum în cadrul căruia activitatea educativă este împărțită cu familiile și care ține seama de roluri și de diferențe, dar și de obligațiile reciproce;

11. este de acord cu Comisia că promovarea capacității de a citi reprezintă o sarcină centrală a școlii. Câteva dintre strategiile de promovare enunțate de Comisie sunt — mai ales în mediul școlar — sarcini tipice ale autorităților teritoriale, de exemplu promovarea competențelor lingvistice ale familiilor și îmbunătățirea infrastructurii pentru sprijinirea cititului. Și pentru dezvoltarea unei atitudini pozitive față de matematică, informatică, științele naturii și tehnică (MIST) dotarea școlilor, a mediatecilor și a instituțiilor destinate petrecerii timpului liber, dotare finanțată în primul rând de autoritățile teritoriale, reprezintă un factor important;

12. subliniază importanța dezvoltării, în cadrul școlii, nu doar a învățării cititului și a scrisului, ci și a competențelor în domeniul TIC (competențe digitale). Aceasta le permite copiilor și tinerilor să se pregătească într-un mod optimal pentru o viață autonomă și să își însușească tehnologiile moderne ale informației, care reprezintă o valoare adăugată suplimentară atât pentru propria lor dezvoltare, cât și pentru cea a întregii societăți;

13. împărtășește opinia Comisiei despre importanța metodelor de învățare individualizate, ca și a modalităților de evaluare. Evaluarea ar trebui să fie formativă, deci orientată spre viitor, în scopul profilării efective și individuale a învățării ulterioare. Totuși, evaluările sunt deseori sumative, deci cu rol de departajare, și sunt utilizate exclusiv pentru a încadra elevii la un nivel. Comitetul consideră că persistă încă o nevoie serioasă de îmbunătățire a educației profesionale și a formării cadrelor didactice, un lucru la care pot contribui și programele europene pentru răspândirea noilor cunoștințe, mai ales când se adresează cadrelor didactice aflate pe băncile școlii sau la cursuri de formare continuă;

14. consideră că formularea din al treilea punct al rezumatului, „adoptarea unei viziuni globale privind dezvoltarea competențelor, incluzând programele școlare, materialele didactice, formarea cadrelor didactice …” este nefericită, întrucât lipsește precizarea că în acest caz nu s-a avut în vedere o abordare armonizată în toată Europa, ci este vorba de o inițiativă a statelor membre și a celor răspunzători de învățământ din statele membre;

15. consideră că un comportament întreprinzător și dezvoltarea spiritului întreprinzător este strâns legată de principiul enunțat mai sus, potrivit căruia, în general, ar trebui promovată dezvoltarea personalităților independente, care sunt gata să dovedească inițiativă, nu doar în domeniul economic, ci și în cel al angajamentului cetățenesc, prin asumarea responsabilității față de societate. Școala trebuie, așadar, să favorizeze o învățare de înaltă calitate pentru toți elevii (capitolul 3), prezentându-se ca o comunitate care educă din punctul de vedere cognitiv, cultural și social, contribuind la o educație de natură atât științifică, dar și cetățenească. În acest context, este importantă colaborarea strânsă cu economia locală și regională;

Referitor la învățământul de calitate pentru toți elevii (Capitolul 3)

16. se alătură fără rezerve pledoariei Comisiei pentru un învățământ mai bun pentru copiii preșcolari. Comitetul sprijină categoric afirmația că „îmbunătățirea ofertei preșcolare și sporirea accesului la aceasta sunt, probabil, cele mai importante contribuții (…) pentru îmbunătățirea posibilităților pentru toți și atingerea Obiectivelor de la Lisabona”. În instituțiile de învățământ preșcolar se pun bazele esențiale pentru viitoarele rezultate bune la învățătură pe întreaga durată a procesului de învățământ. Acest lucru este valabil nu doar pentru copiii din grupele defavorizate; o educație preșcolară de calitate folosește tuturor. Frecventarea de către copii a instituțiilor preșcolare reprezintă o primă ocazie de a intra în contact cu cunoașterea în măsura în care prin acțiuni socio-educative se pun bazele pentru dezvoltarea, încă din primii ani de viață, a unor atitudini pozitive referitoare la viața în societate, la angajament, învățare, precum și pentru implicarea familiilor în formarea copiilor lor. Metodele pedagogice inovatoare, aplicate de către instituțiile preșcolare, pot fi utilizate, după ce sunt supuse unor modificări adecvate, în stadiile ulterioare ale educației. Cu titlu preventiv, Comitetul menționează că și în cazul unei formări optime în perioada preșcolară, cadrele didactice implicate în procesul educativ ulterior nu sunt scutite de răspunderea de a insufla și stimula școlarilor bucuria de a descoperi și plăcerea de a învăța;

17. constată că învățământul preșcolar din întreaga Europă este în mare parte finanțat de autoritățile locale și regionale și este de mulți ani extins și îmbunătățit în mod continuu, în măsura posibilităților acestora. Totuși, multe proiecte au putut și ar putea fi inițiate numai cu sprijinul programelor europene, de exemplu, promovarea cunoașterii mai multor limbi la vârste fragede, mai ales în regiunile de frontieră. Comitetul consideră că, în astfel de cazuri, măsurile de finanțare ale Uniunii Europene ar trebui să ofere mai multă continuitate, pentru a împiedica oprirea proiectelor bune după câțiva ani, din lipsa fondurilor, și pierderea experienței acumulate. În vederea continuării acestor proiecte, este necesar să se prevadă un sprijin financiar din partea UE;

18. speră că din acest punct de vedere noul program Comenius Regio va oferi libertate mai mare de decizie autorităților locale și regionale în stabilirea priorităților la finanțarea proiectelor;

19. sprijină cererea formulată de Comisie pentru mai multă echitate în sistemul de învățământ, însă nu se poate alătura afirmațiilor prea generale ale acesteia despre soluțiile divergente aplicate în statele membre. Acestea se referă de exemplu la întrebarea privind vârsta la care copii ar trebui orientați către școli care oferă programe diferite din punct de vedere calitativ. Dintr-un studiu McKinsey realizat în 2007 (1) reiese că pentru succesul învățământului este mult mai importantă structura cursurilor decât organizarea sistemului școlar. Așa cum afirmă Comisia în mod corect, în alt punct al comunicării (capitolul 4), ar trebui să se lucreze prin urmare la îmbunătățirea calității formării cadrelor didactice;

20. consideră că este important ca toate statele membre să depună eforturi pentru a asigura mai bine egalitatea de șanse în ceea ce privește accesul la educația școlară. Obiectivul este ca toți să poată avea acces la o educație școlară de înalt nivel calitativ și ca inegalitățile sociale și economice să nu joace un rol decisiv în succesul educației;

21. este conștient că elevii care provin din familii de migranți se văd în majoritatea cazurilor puși în fața unor probleme foarte complexe și că, de aceea, aceștia necesită o atenție deosebită. În acest context, Comitetul salută Cartea verde (2) prezentată de Comisie pe marginea acestei teme, care va face obiectul unui aviz propriu al Comitetului Regiunilor; astfel, trebuie sprijinit efortul școlii în vederea asigurării integrării copiilor și tinerilor de origine străină și a familiilor lor prin oferte de educație interculturală care să acorde tuturor persoanelor atenție și să respecte diversitatea. Buna înțelegere a legăturii profunde dintre limbă și cultură lasă să se întrevadă importanța majoră a învățării limbilor, plecând de la abilitățile de înțelegere orală și în scris a limbii țării de adopție, ca instrument de comunicare și de contact, și cultivarea limbii țării de origine, ca semn de recunoaștere a identității, cât și de respect pentru valorificarea diversității;

22. consideră că școala are o sarcină absolut esențială de a sprijini elevii defavorizați, de a le mări încrederea în sine, de a recunoaște progresele acestora și de a le arăta căile către succes, care să corespundă cât se poate de mult premizelor și nevoilor lor individuale. Nu trebuie însă uitat că și elevii care au bune premize și înclinații și aptitudini deosebite au, de asemenea, dreptul de a fi stimulați, susținuți și solicitați. Și acest lucru caracterizează un sistem școlar just. Modalitatea de a oferi sprijin individual tuturor elevilor astfel încât acesta să nu ducă la desolidarizare socială reprezintă misiunea pedagogică cea mai nobilă și cea mai dificilă. Trebuie menținut sentimentul de răspundere al fiecăruia față de colectivitate;

23. solicită intensificarea măsurilor școlare și extrașcolare pentru reducerea numărului de întrerupere prematură a studiilor școlare. Autoritățile locale și regionale au în această privință o mare răspundere și investesc fonduri considerabile. În acest context, Comitetul consideră că punerea la dispoziție a unor resurse din Fondurile Structurale europene reprezintă un ajutor esențial, însă ar fi de dorit ca autorităților teritoriale să li se acorde posibilități suplimentare de acces, în măsura posibilului în mod nebirocratic, la mijloacele de finanțare europene;

24. amintește, în legătură cu menționarea „școlilor celei de-a doua șanse”, importanța unui al doilea drum educațional nu doar pentru tineri, ci pe timpul întregii vieții. Pentru toți adulții, dar firește în special pentru cei care în copilărie și tinerețe au pierdut multe oportunități, trebuie să existe în continuare posibilități de dezvoltare;

25. consideră că stabilirea unor reguli generale cu privire la oferta educațională pentru elevii cu nevoi speciale nu este corespunzătoare. În primul rând, nevoile individuale ale acestor copii sunt foarte diferite și în al doilea rând sistemele de sprijinire a copiilor cu nevoi speciale sunt foarte diferite în statele membre. Obiectivul general al măsurilor pedagogice trebuie să fie ajutarea flexibilă și fără întârziere a școlarilor care au probleme de învățare și de adaptare, indiferent de tipul de școală pe care îl frecventează. De aceea, nu este corect să se limiteze evaluarea calității măsurilor pedagogice speciale la tipul de școală frecventat. Numeroși elevi au acces la educație doar datorită școlilor speciale; însă, mai ales pentru copiii cu eventuale nevoi speciale, este esențial ca aceste nevoi să fie sesizate și recunoscute în perioada preșcolară cât mai devreme posibil, astfel încât să se recurgă la măsuri de sprijinire. Astfel, tranziția școlară va fi mult mai ușoară pentru copiii respectivi și pentru familiile acestora;

26. subliniază importanța dezvoltării școlii pentru asigurarea caracterului durabil al reformelor inițiate în diferitele sisteme educaționale. În acest context, ar trebui examinat și rolul inspecției școlare, care ar trebui să favorizeze și să sprijine flexibilitatea și inovarea în școli. În același sens, Comitetul solicită Comisiei să dea dovadă de prudență cu orice măsură de coordonare și de asigurare a coerenței care, dacă devine un instrument de standardizare, ar putea contraveni obiectivelor generale de inovare și spirit antreprenorial la nivel școlar. Comitetul consideră că dezvoltarea școlii este un domeniu în care nu numai statele membre, ci și autoritățile locale și regionale, precum și școlile înseși ar putea profita de schimbul de experiență și recunoaște că programele europene, în special Comenius și programul anterior ARION, au fost și sunt foarte utile;

27. susține punctul de vedere al Consiliului (3) potrivit căruia școlile ar trebui să devină comunități ale învățării, care să se autoevalueze și să își stabilească noi obiective, angajându-se totodată în politica pentru educație a autorităților locale și regionale, în conformitate ci dispozițiile constituționale ale statului membru, și participând la elaborarea acesteia. Aceasta include îmbunătățirea posibilităților de formare continuă și dezvoltare profesională pentru cadrele didactice. În acest context, Comitetul consideră că este de dorit ca școlile și cadrele didactice să mențină contacte cu comunitatea din imediata lor apropiere. În opinia Comitetului, autoritățile locale și regionale au o importanță hotărâtoare pentru evoluția pozitivă a școlii;

Referitor la subiectul „Cadrele didactice și personalul din instituțiile școlare” (Capitolul 4)

28. este de acord cu opinia Comisiei potrivit căreia pentru realizarea Obiectivelor de la Lisabona, cadrelor didactice le revine un rol-cheie. Comitetul consideră că o formare inițială de înaltă calitate din punct de vedere pedagogic și al cunoștințelor de specialitate, incluzând perioade de practică, este prioritară;

29. solicită o mobilitate mai mare a cadrelor didactice în cadrul educației și formării continue. Cadrele didactice care au acumulat experiență în alte state europene vor putea transmite elevilor în mod concret diversitatea tradițiilor și culturilor europene, ca și recunoașterea valorilor comune;

30. consideră că există aspecte suplimentare care ar putea fi avute un vedere în cadrul educației, formării continue și perfecționării cadrelor didactice. De exemplu: modalitățile de învățare diferite bazate pe utilizarea internetului și inovațiile aferente. În această privință, imagina profesorului și percepția de sine a acestuia trebuie să se schimbe. Flexibilitatea este indispensabilă: cadrele didactice trebuie să recunoască la timp tendințele din educație și să se adapteze schimbărilor din sectorul educațional. Profesorii, asistenții sociali, educatorii și mulți alții din domeniul pedagogic trebuie să colaboreze și să încerce să înțeleagă mediul profesional al celorlalți. Lucrul în echipă ar trebui să fie un subiect central în educație, formare continuă și perfecționare. La fel de importante sunt crearea de rețele și cooperarea cu colegii din alte școli;

31. propune totodată să se analizeze rolul activităților auxiliare, eventual semiprofesionale. Astfel, s-a creat în unele regiuni funcția de asistent didactic (Learning Coach), pentru a se detalia nevoile individuale ale anumitor elevi. În acest caz ar putea exista modele demne de preluat pentru alte sisteme școlare;

32. consideră că propunerea Comisiei privind un mod de recrutare mai bun este o chestiune care merită atenție. Comitetul consideră că abordarea corectă este cea menționată de Comisie la punctul 4.4, anume atragerea candidaților competenți și asistarea continuă a acestora în educație și profesie;

33. împărtășește opinia Comisiei potrivit căreia cerințele pentru persoanele însărcinate cu conducerea unei școli au crescut enorm. Autoritățile locale și regionale au recunoscut acest lucru și, în efortul de a găsi persoanele competente pentru această sarcină, se străduiesc să facă astfel încât școlile să reprezinte un loc de muncă atractiv și pentru directorii de școli;

34. consideră importantă, în cadrul continuării colaborării, organizarea unei dezbateri generale privind rolul, sarcinile și competențele necesare directorilor de școli. În acest sens, este important și un schimb de experiență privind bunele practici în domeniul angajării directorilor de școli;

Referitor la concluziile propunerii Comisiei (Capitolul 5)

35. îi oferă Comisiei sprijinul în cooperarea propusă de aceasta. Comitetul subliniază încă o dată că această cooperare ar trebui să constea în primul rând în schimbul de experiență nemijlocit între autorităților răspunzătoare de politica de educație ale statelor membre. Comitetul consideră că axarea pe îmbunătățirea alfabetizării, pe mărirea accesului la oferta preșcolară și pe consolidarea formării cadrelor didactice, astfel cum s-a propus în concluziile propunerii, este într-adevăr de primă urgență. Comitetul pledează pentru extinderea și înlesnirea posibilităților de a susține cu mijloacele UE răspândirea și încercarea practicilor care s-au dovedit bune în comune și regiuni — respectându-se întotdeauna principiul conform căruia transmiterea modelelor de la o regiune la alta trebuie să aibă loc de fiecare dată cu foarte mare prudență, din cauza contextelor culturale și sociale diferite, și în final doar pe baza unei hotărâri în cunoștință de cauză, cu acordul expres al factorilor de răspundere locali;

36. mulțumește Comisiei pentru îndemnurile exprimate în comunicare și o invită să țină seama de observațiile precedente în derularea ulterioară a discuțiilor.

Bruxelles, 27 noiembrie 2008 Președintele Comitetului Regiunilor Luc VAN DEN BRANDE

(1) Michael Barber, Mona Mourshed: „How the world's best-performing school systems come out on top”, McKinsey & Company, septembrie 2007.

(2) COM(2008) 423 final.

(3) JO C 300, 12.12.2007, p. 7.