Criteriile comune se aplică declarațiilor sub formă de texte, denumiri, mărci, imagini și semne figurative sau de alt tip care transmit în mod explicit sau implicit caracteristici sau funcții ale produsului și care sunt utilizate la etichetarea, punerea la dispoziție pe piață și promovarea produselor cosmetice. Ele se aplică oricărei declarații, indiferent de calea de comunicare sau de tipul de instrument de comercializare utilizat, de funcțiile declarate ale produsului și de publicul țintă.

Cu toate acestea, articolul 20 nu acoperă toate declarațiile elaborate în legătură cu comercializarea produselor cosmetice. De exemplu, declarațiile care nu se referă la caracteristicile sau funcțiile produsului și care nu intră sub incidența Regulamentului privind produsele cosmetice (de exemplu, declarații referitoare la ambalaj sau la prețuri) sunt incluse în alte reglementări UE, cum ar fi Directiva 2005/29/CE privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori („Directiva privind practicile comerciale neloiale” – „DPCN”) ) și Directiva 2006/114/CE privind publicitatea înșelătoare și comparativă („DPIC”).

În acest scop, autoritățile competente responsabile pentru supravegherea pieței trebuie să fie în măsură să verifice cu ușurință toate declarațiile pe baza unor criterii comune armonizate la nivelul UE. Comisia a adoptat criterii comune prin Regulamentul (UE) nr. 655/2013 („Regulamentul privind declarațiile”) criterii comune pentru justificarea declarațiilor utilizate în legătură cu produsele cosmetice. În plus, Regulamentul (CE) nr. 1223/2009 („Regulamentul privind produsele cosmetice”) prevede că, până la 11 iulie 2016, Comisia trebuie să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport privind utilizarea declarațiilor pe baza criteriilor comune adoptate.

Industria europeană a produselor cosmetice este un sector dinamic și competitiv. În fiecare an, aproximativ 25 % dintre produsele cosmetice introduse pe piața europeană sunt noi. Europa este lider mondial în domeniul produselor cosmetice, sectorul vânzărilor cu amănuntul fiind evaluat la 77 de miliarde de euro. Europa exportă o treime din cantitatea totală de produse cosmetice vândute la nivel mondial.

Directiva 2006/114/CE privind publicitatea înșelătoare și comparativă are ca scop protejarea comercianților împotriva publicității înșelătoare și stabilirea condițiilor în care publicitatea comparativă este permisă. Deși DPIC poate, în anumite cazuri, să reglementeze practici similare celor abordate în DPCN, evaluarea în conformitate cu DPIC a practicilor în cauză se concentrează pe impactul acestora asupra concurenților.

Pentru a obține date corecte care urmau să fie introduse în raportul său, Comisia a solicitat ca autoritățile de supraveghere a pieței din statele membre să aibă în vedere următoarele principii:

1. Obiectivul

Acțiunea de supraveghere a pieței trebuie să se desfășoare în conformitate cu dispozițiile articolului 20 din Regulamentul privind produsele cosmetice și trebuie să se concentreze asupra utilizării declarațiilor pe baza criteriilor comune. Acțiunea ar trebui să se aplice produselor cosmetice după clarificarea eventualelor cazuri-limită referitoare la dispozitivele medicale sau produse medicinale.

Având în vedere domeniul larg de aplicare al articolului 20, în raportul Comisiei vor avea prioritate declarațiile privind produsele cosmetice neconforme cu criteriile comune care ar putea avea un impact negativ asupra sănătății consumatorilor.

Autoritățile competente din fiecare stat membru trebuie să fi integrat criteriile comune și orientările aferente în practicile de control și trebuie să le utilizeze ca un instrument pentru a verifica dacă declarațiile ar putea induce în eroare consumatorii.

2. Domeniul de aplicare

Declarațiile verificate ar trebui să includă toate formele (text, semne, simboluri, etc.) și mijloacele (etichete pe ambalaj, publicitate tipărită sau la televizor, etc.) de comunicare a declarațiilor. Ele nu ar trebui să se limiteze la declarațiile sub formă de text de pe ambalaje.

3. Intervalul de timp

Controalele pe piață legate de acțiunea de supraveghere a pieței ar trebui să fie efectuate în cursul unui an calendaristic (pentru a permite acoperirea produselor sezoniere).

4. Metodologia

Autoritățile competente ar trebui să raporteze Comisiei numărul total al controalelor, precum și numărul de cereri neconforme.

În cazul declarațiilor de pe ambalaj care nu respectă criteriile comune, ar trebui să se verifice dacă criteriile comune erau aplicabile la momentul în care produsul a fost introdus pe piață, și anume dacă produsul a fost introdus pe piață înainte sau după 11 iulie 2013.

În cazurile în care există suspiciuni de neconformitate, persoana responsabilă ar trebui să fie contactată pentru a oferi explicații și ar trebui să se furnizeze un raport relevant.

Au fost primite contribuții din partea a 21 de state membre, care demonstrează faptul că autoritățile naționale din domeniul sănătății publice au folosit criteriile comune și orientările aferente pentru a evalua conformitatea declarațiilor referitoare la produsele cosmetice. Din momentul punerii în aplicare a Regulamentului privind produsele cosmetice, criteriile comune sunt folosite în mod regulat pentru supravegherea pieței, inclusiv atunci când persoana responsabilă sau distribuitorul introduce un produs pe piață. Unele state membre au utilizat, de asemenea, orientări suplimentare ale UE.

Pe lângă orientările UE cu privire la declarațiile referitoare la produsele cosmetice, unele state membre au introdus orientări naționale suplimentare, cu instrucțiuni și interpretări mai detaliate pentru a lua în considerare contextul social, cultural și lingvistic specific, în cadrul stabilit la nivelul UE.

Necesitatea luării în considerare a contextului național este deosebit de relevantă pentru evaluarea gradului de înțelegere de către consumatorul mediu a mesajelor comunicate prin intermediul unor declarații referitoare la produse. În plus, criteriile etice privind bunul-gust și decența nu sunt incluse în cadrul juridic al UE și sunt abordate exclusiv în conformitate cu legislația statelor membre, iar evaluarea acestora depinde de contextul lingvistic, social și cultural specific fiecărui stat membru.

Unele țări s-au concentrat mai mult pe anumite criterii comune, cum ar fi „conformitatea juridică”, „veridicitatea”, „elementele probatorii” și „onestitatea”. Alte state și-au concentrat atenția doar pe criteriile „conformitate juridică”, „echitate” și „alegerea în cunoștință de cauză”. Din cauza dificultăților întâmpinate în anumite cazuri în ceea ce privește accesul la fișierele cu informații referitoare la produse primite de la persoanele responsabile care nu erau în aceeași țară, anumite criterii, cum ar fi „veridicitatea”, „elementele probatorii” și „onestitatea”, au fost verificate doar parțial.

Toate statele membre s-au concentrat pe mențiunile de sănătate, în conformitate cu recomandările Comisiei, potrivit cărora acestea trebuiau să acorde atenție mențiunilor care ar fi putut constitui un risc pentru sănătatea consumatorilor, în cazul în care erau neconforme și înșelătoare, având astfel un impact negativ asupra sănătății consumatorilor.

3.2.Metodologia utilizată de autoritățile statelor membre

Organismele de supraveghere a pieței din statele membre s-au concentrat în principal pe evaluarea produselor disponibile pe piețele lor naționale.