Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind semnarea Acordului dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor (PNR) către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite /* COM/2011/0805 final - 2011/0383 (NLE) */





EXPUNERE DE MOTIVE Conform legislației Statelor Unite ale Americii, Departamentul pentru Securitate Internă (Department of Homeland Security, DHS) este autorizat să solicite fiecărui transportator aerian care operează zboruri de pasageri către și dinspre Statele Unite să îi acorde acces electronic la datele din registrul cu numele pasagerilor (PNR) înainte ca pasagerii să ajungă în SUA sau să părăsească teritoriul SUA. Cerințele autorităților americane se bazează pe titlul 49, secțiunea 44909c alineatul (3) din Codul Statelor Unite și pe regulamentele de aplicare a acestuia (titlul 19, secțiunea 122.49b din Codul regulamentelor federale). Scopul acestei legislații este de a obține pe cale electronică date PNR înainte de sosirea unui zbor și, astfel, de a consolida în mod semnificativ capacitatea DHS de a efectua evaluări anticipate eficiente și eficace ale riscurilor pe care le prezintă pasagerii și de a facilita călătoriile de bună credință, sporind astfel nivelul de securitate al Statelor Unite. Acordul va promova, de asemenea, cooperarea polițienească și judiciară la nivel internațional, prin transferul de către Statele Unite de informații analitice care decurg din datele PNR către autoritățile competente ale statelor membre, precum și către Europol și Eurojust, în limita competențelor acestora. PNR este o evidență a cerințelor de călătorie ale fiecărui pasager, care conține toate informațiile necesare pentru a permite prelucrarea și controlul rezervărilor de către transportatorii aerieni. Transportatorii aerieni au obligația de a asigura accesul DHS la anumite date PNR conținute în sistemele lor automatizate de rezervare și de control al plecărilor. Legislația UE în materie de protecție a datelor nu permite transportatorilor europeni și altor transportatori care operează zboruri din UE să transmită date PNR ale pasagerilor lor către țări terțe care nu asigură un nivel adecvat de protecție a datelor cu caracter personal fără să prezinte garanții corespunzătoare. Este necesar să se găsească o soluție care să ofere temeiul juridic pentru transferul de date PNR din UE către SUA, ca o recunoaștere a necesității și a importanței utilizării de date PNR în lupta împotriva terorismului și a altor infracțiuni transnaționale grave, evitându-se în același timp incertitudinea juridică pentru transportatorii aerieni. În plus, această soluție ar trebui aplicată uniform în întreaga Uniune Europeană, pentru a asigura securitate juridică pentru transportatorii aerieni și respectarea dreptului persoanelor la protecția datelor cu caracter personal, precum și a securității lor fizice. În 2007, Uniunea Europeană a semnat un acord cu Statele Unite privind transferul și prelucrarea de date PNR în temeiul unui set de angajamente asumate de DHS în legătură cu aplicarea programului său PNR[1]. În urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona și în așteptarea încheierii acordului, Consiliul a trimis acordul din 2007 cu SUA Parlamentului European, pentru obținerea aprobării acestuia în vederea încheierii acordului. Parlamentul European a adoptat o rezoluție[2] în care decidea amânarea votului cu privire la aprobare și solicita o renegociere a acordului pe baza anumitor criterii. În așteptarea renegocierii, acordul din 2007 se aplică cu titlu provizoriu. La 21 septembrie 2010, Consiliul a primit o recomandare din partea Comisiei de autorizare a începerii negocierilor pentru un acord între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii privind utilizarea și transferul de date din registrul cu numele pasagerilor (PNR) în scopul prevenirii și combaterii terorismului și a altor infracțiuni transnaționale grave. La 11 noiembrie 2010, Parlamentul European a adoptat o rezoluție privind Recomandarea Comisiei către Consiliu de a autoriza începerea negocierilor. La 2 decembrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie, precum și o directivă de negociere, prin care autoriza Comisia să înceapă negocierile în numele Uniunii Europene. În urma negocierilor dintre părți, acordul a fost parafat la 17 noiembrie 2011. Prezentul acord ia în considerare și respectă criteriile generale prevăzute în Comunicarea Comisiei privind o abordare globală referitoare la transferul de date din registrul cu numele pasagerilor (PNR) către țări terțe[3] și în directivele de negociere ale Consiliului. PNR s-a dovedit a fi un instrument foarte important în lupta împotriva terorismului și a infracțiunilor grave. Acordul prevede o serie de garanții importante pentru persoanele ale căror date vor fi transferate și utilizate. În special, scopul prelucrării datelor PNR este strict limitat la prevenirea, depistarea, cercetarea și urmărirea penală a infracțiunilor teroriste și a infracțiunilor transnaționale grave. Durata de păstrare a datelor PNR este limitată, datele urmând să fie păstrate pentru o perioadă mai scurtă în cazul combaterii infracțiunilor transfrontaliere grave și pentru o perioadă mai lungă în cazul infracțiunilor teroriste. În plus, datele vor fi depersonalizate după o perioadă de 6 luni. Persoanele beneficiază de dreptul de acces, de rectificare, de introducere a unei căi de atac și de informare. Metoda „push” este recunoscută ca modalitatea standard de transfer, toți transportatorii aerieni fiind obligați să o aplice în termen de 2 ani de la încheierea acordului. Datele sensibile nu trebuie utilizate decât în cazuri cu totul excepționale și trebuie șterse după o perioadă foarte scurtă. Respectarea acestor reguli face obiectul unei examinări și supravegheri independente din partea mai multor ofițeri responsabili pe probleme de confidențialitate din cadrul DHS, precum și din partea Biroului inspectorului general (Office of Inspector General) al DHS, a Corpului de Control al Administrației (Government Accountability Office) și a Congresului Statelor Unite. . În conformitate cu articolul 218 alineatul (5) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Consiliul autorizează semnarea acordurilor internaționale. Prin urmare, Comisia propune Consiliului adoptarea unei decizii de autorizare a semnării Acordului dintre Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii privind utilizarea și transferul de date din registrul cu numele pasagerilor (PNR) către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite. 2011/0383 (NLE) Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind semnarea Acordului dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor (PNR) către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 82 alineatul (1) litera (d) și articolul 87 alineatul (2) litera (a), coroborate cu articolul 218 alineatul (5), având în vedere propunerea Comisiei Europene, întrucât: (1) La 2 decembrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie, precum și directive de negociere, de autorizare a Comisiei să înceapă negocieri, în numele Uniunii Europene, între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii cu privire la transferul și utilizarea de date din registrele cu numele pasagerilor (PNR) în scopul prevenirii și combaterii terorismului și a altor infracțiuni transnaționale grave. (2) Acordul a fost negociat. Negocierile s-au încheiat cu succes prin parafarea acordului. (3) Acordul ar trebui semnat sub rezerva încheierii la o dată ulterioară. (4) Prezentul acord respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, mai ales dreptul la viața privată și de familie, recunoscut de articolul 7 din Cartă, dreptul la protecția datelor cu caracter personal, recunoscut de articolul 8 din Cartă, și dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, recunoscut de articolul 47 din Cartă. Prezentul acord ar trebui aplicat în conformitate cu aceste drepturi și principii. (5) [În conformitate cu articolul 3 din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Regatul Unit și Irlanda participă la adoptarea prezentei decizii.] (6) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acordului și nu face obiectul aplicării acestuia, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Se aprobă semnarea Acordului dintre Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor (PNR) către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite, sub rezerva încheierii acestuia la o dată ulterioară. Textul acordului care trebuie semnat este anexat la prezenta decizie. Comisia este autorizată să desemneze persoanele împuternicite să semneze acordul, sub rezerva încheierii acestuia. Articolul 2 Se aprobă declarația UE referitoare la Acordul privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul de Securitate Internă al Statelor Unite („Acordul”) în ceea ce privește obligațiile sale în temeiul articolelor 17 și 23 din acord. Textul declarației se anexează la prezenta decizie. Articolul 3 Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele ANEXA I ACORD ÎNTRE UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI STATELE UNITE ALE AMERICII PRIVIND UTILIZAREA ȘI TRANSFERUL DE DATE DIN REGISTRELE CU NUMELE PASAGERILOR (PNR) CĂTRE DEPARTAMENTUL DE SECURITATE INTERNĂ AL STATELOR UNITE ALE AMERICII STATELE UNITE ALE AMERICII și UNIUNEA EUROPEANĂ, denumite în continuare „părțile”, DORIND să prevină și să combată, în mod eficient, terorismul și infracțiunile transnaționale grave, ca mijloc de protejare a societăților lor democratice și a valorilor lor comune; CĂUTÂND să îmbunătățească și să încurajeze cooperarea dintre părți în spiritul parteneriatului transatlantic; RECUNOSCÂND dreptul și responsabilitatea statelor de a asigura securitatea cetățenilor lor și protecția frontierelor lor și având în vedere responsabilitatea tuturor națiunilor de a proteja viața și siguranța persoanelor, inclusiv a utilizatorilor sistemelor de transport internațional; CONVINSE că schimbul de informații este o componentă esențială a luptei împotriva terorismului și a infracțiunilor transnaționale grave și că, în acest context, prelucrarea și utilizarea datelor din registrele cu numele pasagerilor (PNR) reprezintă un instrument necesar, care furnizează informații care nu pot fi obținute prin alte mijloace; HOTĂRÂTE să prevină și să combată infracțiunile teroriste și infracțiunile transnaționale, respectând totodată drepturile și libertățile fundamentale și recunoscând importanța dreptului la viața privată și a protecției datelor și informațiilor cu caracter personal; LUÂND ÎN CONSIDERARE instrumentele internaționale, legile și regulamentele Statelor Unite ale Americii, conform cărora fiecare transportator aerian care efectuează curse internaționale de pasageri către și dinspre Statele Unite are obligația de a pune la dispoziția Departamentului de Securitate Internă (DHS) date PNR, în măsura în care acestea sunt colectate și stocate în sistemele automatizate de control al rezervărilor și plecărilor ale transportatorilor aerieni, precum și cerințele comparabile care sunt sau ar putea fi puse în aplicare în UE; LUÂND NOTĂ de faptul că DHS prelucrează și utilizează date PNR în scopul prevenirii, depistării, cercetării și urmăririi penale a infracțiunilor teroriste și a infracțiunilor transnaționale, cu respectarea garanțiilor privind viața privată și protecția datelor și a informațiilor cu caracter personal, astfel cum sunt stabilite în prezentul acord; SUBLINIIND importanța schimbului de date PNR și informații analitice pertinente și adecvate obținute din datele PNR de către Statele Unite împreună cu autoritățile polițienești și judiciare competente ale statelor membre, precum și cu Europol sau Eurojust, ca modalitate de promovare a cooperării internaționale în materie polițienească și judiciară și; REAMINTIND îndelungata tradiție a ambelor părți în privința respectării vieții private a persoanelor, reflectată în legile și actele lor fondatoare; ȚINÂND SEAMA de angajamentele asumate de UE în temeiul articolului 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană în legătură cu respectarea drepturilor fundamentale, dreptul la viața privată în contextul prelucrării datelor cu caracter personal, astfel cum este prevăzut la articolul 16 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, principiul proporționalității și al necesității în ceea ce privește dreptul la viața privată și de familie, respectarea vieții private și protecția datelor cu caracter personal în temeiul articolului 8 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, al Convenției Consiliului Europei nr. 108 pentru protejarea persoanelor față de prelucrarea automatizată a datelor cu caracter personal și al protocolului adițional 181 la aceasta, precum și al articolelor 7 și 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene; ȚINÂND SEAMA de faptul că DHS utilizează în prezent mecanisme solide de protecție a vieții private a persoanelor și de asigurare a integrității datelor, care includ securitatea fizică, controlul accesului, separarea și criptarea datelor, capacități de audit și măsuri eficace de control al îndeplinirii funcțiilor; RECUNOSCÂND importanța asigurării calității, exactității, integrității și securității datelor și a instituirii unor măsuri corespunzătoare de control al îndeplinirii funcțiilor pentru a garanta respectarea acestor principii; LUÂND NOTĂ, în special, de principiul transparenței și de diferitele metode prin care Statele Unite asigură informarea pasagerilor ale căror date PNR sunt colectate de DHS cu privire la necesitatea și utilizarea acestor date; RECUNOSCÂND ÎN EGALĂ MĂSURĂ că activitățile de colectare și analizare a datelor PNR sunt necesare pentru îndeplinirea misiunii DHS în materie de securitate a frontierelor, asigurând în același timp menținerea relevanței și a necesității colectării și utilizării datelor PNR în scopul atingerii obiectivelor pentru care au fost colectate; RECUNOSCÂND că, în contextul prezentului acord și a punerii sale în aplicare, se consideră că DHS va asigura un nivel adecvat de protecție a datelor în scopul prelucrării și utilizării datelor PNR care i-au fost transferate; ȚINÂND SEAMA de faptul că Statele Unite și Uniunea Europeană se angajează să asigure un nivel ridicat de protecție a informațiilor cu caracter personal în contextul combaterii criminalității și a terorismului și că sunt hotărâte să încheie fără întârziere un acord care să asigure protecția informațiilor cu caracter personal comunicate în contextul combaterii criminalității și terorismului, într-o manieră globală, care să permită îndeplinirea obiectivelor ambelor părți; REAMINTIND că acordurile privind transferul de date PNR încheiate între părți în 2004 și 2007 au fost revizuite în comun cu succes în 2005 și, respectiv, în 2010; LUÂND NOTĂ de interesul părților, precum și al statelor membre ale UE, de a face schimb de informații cu privire la metoda de efectuare a transferului de date PNR și la transferul ulterior de date PNR, prevăzute la articolele relevante din prezentul acord și luând notă, de asemenea, de interesul UE de a realiza un astfel de schimb de informații în contextul mecanismului de consultare și revizuire prevăzut de prezentul acord; DECLARÂND că prezentul acord nu constituie un precedent pentru niciun fel de înțelegeri viitoare între părți sau între oricare dintre părți și o terță parte în ceea ce privește prelucrarea, utilizarea sau transferul de date PNR sau al oricărui alt tip de date sau în ceea ce privește protecția datelor; RECUNOSCÂND principiile asociate de proporționalitate, precum și de relevanță și necesitate pe care se întemeiază prezentul acord și punerea sa în aplicare de către Uniunea Europeană și Statele Unite; și AVÂND ÎN VEDERE posibilitatea ca părțile să discute în continuare cu privire la transferul de date PNR în contextului transportului maritim; CONVIN: Capitolul I Dispoziții generale Articolul 1 Scop 1. Scopul prezentului acord este de a asigura securitatea și de a proteja viața și siguranța cetățenilor. 2. În acest scop, prezentul acord stabilește responsabilitățile părților în ceea ce privește condițiile în care datele PNR pot fi transferate, prelucrate, utilizate și protejate. Articolul 2 Domeniul de aplicare 1. Astfel cum s-a stabilit în orientările Organizației Aviației Civile Internaționale, PNR înseamnă evidențele ținute de transportatorii aerieni sau de reprezentanții autorizați ai acestora pentru fiecare călătorie rezervată de către orice pasager sau în numele acestuia și stocate în sistemele de rezervare și de control al plecărilor ale transportatorilor sau în sisteme echivalente cu funcții similare (denumite în mod colectiv în prezentul acord „sisteme de rezervare”). În mod specific, în scopul prezentului acord, datele PNR constau în tipurile de date menționate în anexa la prezentul acord. 2. Prezentul acord se aplică transportatorilor aerieni care operează zboruri de pasageri între Uniunea Europeană și Statele Unite. 3. Prezentul acord se aplică, de asemenea, transportatorilor înregistrați ca persoane juridice în Uniunea Europeană sau care stochează date pe teritoriul Uniunii Europene și care operează zboruri de pasageri către sau dinspre Statele Unite. Articolul 3 Furnizarea de date PNR Părțile convin ca transportatorii să furnizeze DHS date PNR stocate în sistemele lor de rezervare, astfel cum se prevede în standardele DHS și în conformitate cu acestea și cu respectarea prezentului acord. În cazurile în care datele PNR transferate de către transportatori includ alte informații decât cele incluse în anexa la prezentul acord, DHS șterge aceste date în momentul primirii lor. Articolul 4 Utilizarea de date PNR 1. Statele Unite colectează, utilizează și prelucrează date PNR în scopul prevenirii, depistării, cercetării și urmăririi penale a: (a) infracțiunilor teroriste și a infracțiunilor asociate terorismului, inclusiv i. comportamentul care – 1. implică un act de violență sau un act care pune în pericol viața umană, bunurile sau infrastructura; și 2. pare să aibă ca scop – (a) intimidarea sau constrângerea unei populații civile; (b) influențarea politicii unui guvern prin intimidare sau constrângere; sau (c) influențarea comportamentului unui guvern prin distrugeri în masă, asasinate, răpiri sau luări de ostatici. ii. activitățile care constituie infracțiune în sensul și conform definițiilor din convențiile și protocoalele internaționale aplicabile în materie de terorism; iii. acordarea sau colectarea de fonduri, prin orice mijloace, direct sau indirect, cu intenția ca acestea să fie utilizate sau știind că acestea vor fi utilizate, integral sau parțial, pentru comiterea oricăreia dintre faptele descrise la punctele (i) sau (ii); iv. tentativa de comitere a oricăreia dintre faptele menționate la punctele (i), (ii) sau (iii); v. participarea în calitate de complice la comiterea oricăreia dintre faptele descrise la punctele (i), (ii) sau (iii); vi. organizarea sau ordonarea comiterii oricăreia dintre faptele descrise la punctele (i), (ii) sau (iii); vii. contribuția prin orice alte mijloace la comiterea oricăreia dintre faptele descrise la punctele (i), (ii) sau (iii); viii. amenințarea privind comiterea oricăreia dintre faptele descrise la punctul (i) în circumstanțe care conferă credibilitate amenințării; (b) altor infracțiuni care pot fi sancționate cu pedepse cu închisoarea pentru trei ani sau mai mult și care au caracter transnațional. Se consideră că o infracțiune are caracter transnațional, în special în cazul în care: i. este comisă în mai multe țări; ii. este comisă într-o țară, dar pregătirea, planificarea, conducerea sau controlul său are loc, în mare parte, în altă țară; iii. este săvârșită într-o țară, dar implică un grup infracțional organizat care desfășoară activități infracționale în mai multe țări; iv. este comisă într-o țară, dar are efecte semnificative în altă țară; sau v. este comisă într-o țară, dar infractorul se află sau intenționează să călătorească în altă țară. 2. Datele PNR pot fi utilizate și prelucrate de la caz la caz, dacă este necesar, în situația în care există o amenințare gravă și pentru protejarea intereselor vitale ale oricărei persoane sau dacă s-a emis un ordin judecătoresc. 3. Datele PNR pot fi utilizate și prelucrate de către DHS în vederea identificării persoanelor care ar urma să fie supuse unui interogatoriu sau unei examinări mai riguroase în momentul sosirii sau plecării din Statele Unite sau care pot necesita o examinare suplimentară. 4. Alineatele (1), (2) și (3) ale prezentului articol nu aduc atingere aplicării dreptului intern și competențelor sau procedurilor judiciare naționale atunci când, în cursul utilizării și prelucrării datelor PNR, sunt identificate și alte încălcări sau indicii de încălcări ale legii. Capitolul II Garanții aplicabile în cazul utilizării de date PNR Articolul 5 Securitatea datelor 1. DHS se asigură că sunt adoptate măsuri tehnice și organizaționale adecvate pentru protejarea datelor și a informațiilor cu caracter personal stocate în PNR împotriva distrugerii, pierderii, divulgării, modificării, accesării, prelucrării sau utilizării accidentale, ilegale sau neautorizate. 2. DHS utilizează mijloace tehnice adecvate pentru asigurarea protecției, securității, confidențialității și integrității datelor. DHS se asigură, în special, că: (a) sunt aplicate proceduri de criptare, autorizare și documentare recunoscute de autoritățile competente. În special, accesul la datele PNR este securizat și limitat la funcționarii special autorizați în acest sens; (b) datele PNR sunt păstrate într-un mediu fizic sigur și protejat împotriva intruziunii fizice prin controale; și (c) există mecanisme care garantează că accesarea datelor PNR are loc în conformitate cu prevederile articolului 4. 3. În cazul unui incident de încălcare a vieții private (inclusiv accesul sau divulgarea neautorizate), DHS ia măsuri rezonabile pentru notificarea corespunzătoare a persoanelor afectate, pentru atenuarea riscului de apariție a unui prejudiciu în urma divulgării neautorizate a datelor și a informațiilor cu caracter personal și pentru instituirea măsurilor corective care sunt posibile din punct de vedere tehnic. 4. În aplicarea prezentului acord, DHS informează fără întârziere autoritățile europene competente în privința incidentelor semnificative de încălcare a vieții private care implică date PNR ale cetățenilor sau rezidenților UE, rezultate ca urmare a distrugerii accidentale sau ilegale, a pierderii accidentale, a modificării, divulgării sau accesului neautorizate sau a oricărei forme de prelucrare sau utilizare ilegală a datelor. 5. Statele Unite confirmă că legislația americană prevede sancțiuni administrative, civile și penale eficace în cazul incidentelor de încălcare a vieții private. DHS poate lua măsuri disciplinare împotriva persoanelor responsabile pentru orice astfel de incidente de încălcare a vieții private, inclusiv interzicerea accesului în sistem, avertismente oficiale, suspendare, retrogradare sau demitere. 6. DHS înregistrează sau documentează toate sesiunile de acces, prelucrare și utilizare a datelor PNR. Înregistrările sau documentația respectivă se utilizează exclusiv în scopuri de supraveghere și audit, de întreținere a sistemului sau în alte cazuri prevăzute de lege. Articolul 6 Date sensibile 1. În măsura în care datele PNR ale unui pasager, astfel cum au fost colectate, includ date sensibile (de exemplu, date și informații cu caracter personal care divulgă rasa sau originea etnică, convingerile politice, religioase sau filosofice, apartenența sindicală sau date privind sănătatea sau orientarea sexuală a persoanei), DHS utilizează sisteme automatizate de filtrare și mascare a datelor sensibile din PNR. De asemenea, DHS nu continuă prelucrarea sau utilizarea acestor date, cu excepția cazurilor prevăzute la alineatele (3) și (4) ale prezentului articol. 2. În termen de 90 de zile de la intrarea în vigoare a prezentului acord, DHS furnizează Comisiei Europene o listă de coduri și termeni de identificare a datelor sensibile care vor fi excluse prin filtrare. 3. Accesul la datele sensibile, precum și prelucrarea și utilizarea acestora sunt permise în circumstanțe excepționale, atunci când viața unei persoane ar putea fi pusă în pericol sau grav afectată. Aceste date pot fi accesate exclusiv prin utilizarea unor proceduri restrictive și de la caz la caz, cu aprobarea unui cadru superior al DHS. 4. Datele sensibile se șterg definitiv în termen de cel mult 30 de zile de la ultima primire de către DHS a unor PNR care conțin date de acest tip. Totuși, datele sensibile pot fi păstrate pentru perioada prevăzută de legislația Statelor Unite în scopul unor acțiuni specifice de cercetare, urmărire penală sau aplicare a legii. Articolul 7 Decizii individuale automatizate Statele Unite nu iau decizii care au urmări negative semnificative asupra intereselor juridice ale persoanelor bazându-se exclusiv pe prelucrarea și utilizarea automatizată a datelor PNR. Articolul 8 Păstrarea datelor 1. DHS păstrează datele PNR într-o bază activă de date pentru o perioadă de până la cinci ani. După primele șase luni din această perioadă, datele PNR sunt depersonalizate și mascate în conformitate cu alineatul (2) al prezentului articol. Cu excepția dispozițiilor contrare din prezentul acord, accesul la această bază de date activă este restricționat la un număr limitat de funcționari autorizați special în acest sens. 2. Pentru efectuarea depersonalizării, sunt mascate informațiile cu caracter personal identificabile, conținute în următoarele tipuri de date PNR: (a) numele; (b) alte nume care figurează în PNR; (c) toate informațiile de contact disponibile (inclusiv cu privire la sursa informației); (d) observații generale, inclusiv alte informații suplimentare (other supplementary information, OSI), informații privind serviciile speciale (special service information, SSI) și informații privind cereri ale serviciilor speciale (special service request, SSR); și (e) toate informațiile APIS colectate. 3. După această perioadă activă, datele PNR se transferă într-o bază de date pasivă, în care sunt păstrate timp de cel mult zece ani. Această bază de date pasivă face obiectul unor controale suplimentare, care includ restrângerea accesului la un număr mai mic de persoane autorizate, precum și necesitatea obținerii unei aprobări de la cadrele de supraveghere de la un nivel superior. Datele PNR din baza de date pasivă nu se repersonalizează, cu excepția situațiilor legate de operațiuni de aplicare a legii și în acest caz numai în contextul existenței unui caz, a unei amenințări sau unui risc identificabil. În ceea ce privește scopurile prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (b), datele PNR din această bază de date pasivă nu pot fi repersonalizate decât pentru o perioadă de cel mult cinci ani. 4. După expirarea perioadei pasive, datele PNR păstrate trebuie să fie complet anonimizate prin ștergerea tuturor tipurilor de date care ar putea conduce la identificarea pasagerului la care se referă, fără posibilitate de repersonalizare. 5. Datele asociate unui caz specific sau unei anchete specifice pot fi păstrate în baza de date PNR activă până la arhivarea cazului respectiv sau a anchetei respective. Prevederile prezentului alineat nu aduc atingere cerințelor privind păstrarea datelor în cazul dosarelor de cercetare sau de urmărire penală. 6. Părțile convin că, în cadrul evaluării prevăzute la articolul 23 alineatul (1), va fi analizată necesitatea unei perioade de păstrare pasivă de 10 ani. Articolul 9 Nediscriminare Statele Unite se asigură că garanțiile aferente prelucrării și utilizării datelor PNR în conformitate cu prezentul acord se aplică tuturor pasagerilor în mod egal, fără discriminare ilegală. Articolul 10 Transparență 1. DHS furnizează informații călătorilor în legătură cu utilizarea și prelucrarea datelor PNR prin: (a) publicări în Registrul federal; (b) publicări pe site-ul său; (c) anunțuri pe care transportatorii le pot include în termenii și condițiile de călătorie; (d) rapoarte care trebuie transmise Congresului Statelor Unite conform legii; și (e) alte metode adecvate care pot fi aplicate. 2. DHS publică și furnizează UE, spre eventuala publicare, procedurile și metodele sale privind accesul, corectarea sau rectificarea, precum și căile de atac. 3. Părțile cooperează cu industria aviatică pentru a încuraja o mai bună informare a pasagerilor, în momentul rezervării, cu privire la scopul colectării, prelucrării și utilizării datelor PNR de către DHS, precum și în privința modalităților de solicitare a accesului la date, a corectării acestora sau la modalitățile de formulare de căi de atac. Articolul 11 Accesul persoanelor 1. Conform dispozițiilor Legii privind accesul liber la informații (Freedom of Information Act), orice persoană, indiferent de naționalitate, țară de origine sau loc de reședință, are dreptul de a solicita DHS să îi prezinte datele sale PNR. DHS pune la dispoziție aceste date PNR în timp util, cu respectarea dispozițiilor de la alineatele (2) și (3) ale prezentului articol. 2. Divulgarea informațiilor conținute în datele PNR poate face obiectul unor restricții legale rezonabile, aplicabile în temeiul legislației SUA, inclusiv a oricăror restricții care pot fi necesare pentru a garanta protecția informațiilor sensibile legate de viața privată, securitatea națională și aplicarea legii. 3. Orice refuz sau limitare a accesului se comunică solicitantului în scris, în timp util. Această notificare include temeiul juridic al refuzului divulgării informațiilor și înștiințează persoana cu privire la căile de atac prevăzute de legislația SUA. 4. DHS nu comunică date PNR publicului, cu excepția persoanei ale cărei date PNR au fost prelucrate și utilizate sau a reprezentantului acesteia sau în condițiile prevăzute de legislația SUA. Articolul 12 Corectare sau rectificare în cazul persoanelor 1. Orice persoană, indiferent de naționalitate, țară de origine sau loc de reședință, poate solicita corectarea sau rectificarea, inclusiv eventuala ștergere sau blocare, a datelor sale PNR de către DHS, în conformitate cu procedurile descrise în prezentul acord. 2. DHS informează solicitantul în cel mai scurt timp, în scris, în privința deciziei sale de corectare sau rectificare a datelor PNR în cauză. 3. Orice refuz sau limitare a corectării sau a rectificării se notifică solicitantului în scris și se comunică acestuia în timp util. Notificarea include temeiul juridic al refuzului sau limitării și informează persoana cu privire la căile de atac prevăzute de legislația SUA. Articolul 13 Căi de atac aflate la dispoziția persoanelor 1. Orice persoană, indiferent de naționalitate, țară de origine sau loc de reședință, ale cărei date și informații cu caracter personal au fost prelucrate și utilizate într-o manieră care contravine prezentului acord poate formula căi de atac administrative și judiciare efective, în conformitate cu legislația SUA. 2. Orice persoană are dreptul de a contesta în contencios administrativ deciziile DHS privind utilizarea și prelucrarea datelor PNR. 3. Conform dispozițiilor Legii procedurii administrative (Administrative Procedure Act) și ale altor legi aplicabile, orice persoană are dreptul să solicite revizuirea judiciară a oricărei decizii a DHS de către o instanță federală americană. De asemenea, orice persoană are dreptul să solicite o revizuire judiciară în conformitate cu legislația aplicabilă și cu dispozițiile relevante ale următoarelor legi: (a) Legea privind accesul liber la informații (Freedom of Information Act); (b) Legea privind fraudele și abuzurile informatice (Computer Fraud and Abuse Act); (c) Legea privind confidențialitatea comunicațiilor electronice (Electronic Communications Privacy Act); și (d) alte dispoziții aplicabile ale legislației SUA. 4. În special, DHS pune la dispoziția tuturor persoanelor un mijloc administrativ [în prezent, Programul TRIP (Traveler Redress Inquiry Program) al DHS - TRIP DHS] pentru a soluționa cererile de informații privind călătoriile, inclusiv cele privind utilizarea de date PNR. TRIP DHS permite formularea unei căi de atac de către persoanele care consideră că îmbarcarea într-o aeronavă comercială le-a fost amânată sau interzisă din cauză că au fost identificate în mod incorect ca reprezentând o amenințare. Conform Legii procedurii administrative și titlului 49 din Codul Statelor Unite, secțiunea 46110, orice persoana astfel prejudiciată poate prezenta unei instanțe din Statele Unite o cerere de revizuire judiciară a oricărei decizii finale a DHS care o privește. Articolul 14 Controlul 1. Respectarea garanțiilor privind protejarea vieții private din prezentul acord face obiectul examinării și controlului independent al inspectorilor pentru protecția confidențialității, precum inspectorul-șef pentru protecția confidențialității (Chief Privacy Officer), care: (a) și-au demonstrat independența; (b) exercită atribuții efective de control, cercetare, intervenție și reexaminare; și (c) au competența de a dispune urmărirea penală sau sancționarea disciplinară, după caz, a încălcărilor legii care au legătură cu prezentul acord. În special, inspectorii respectivi se asigură că plângerile privind încălcarea prezentului acord sunt primite, investigate, beneficiază de un răspuns și sunt soluționate în mod corespunzător. Aceste plângeri pot fi prezentate de orice persoană, indiferent de naționalitate, țară de origine sau reședință. 2. De asemenea, aplicarea prezentului acord de către Statele Unite face obiectul unei examinări și unei supravegheri independente din partea uneia sau mai multora dintre următoarele entități: (a) Biroul inspectorului general din cadrul DHS (DHS Office of Inspector General); (b) Corpul de Control al Administrației (Government Accountability Office), instituit de Congres; și (c) Congresul Statelor Unite. Această supraveghere se poate reflecta în constatările și recomandările conținute în rapoartele publice, în audierile publice și în analize. Capitolul III MODALITĂȚI DE EFECTUARE A TRANSFERURILOR Articolul 15 Metoda de efectuare a transferului de date PNR 1. În scopul prezentului acord, transportatorii au obligația să transfere date PNR către DHS prin metoda „push”, pentru a răspunde cerinței ca datele PNR să fie exacte, complete și furnizate în timp util. 2. Transportatorii au obligația să transfere date PNR către DHS prin mijloace electronice securizate, în conformitate cu cerințele tehnice ale DHS. 3. Transportatorii au obligația să transfere date PNR către DHS în conformitate cu alineatele (1) și (2) ale prezentului articol, inițial cu 96 de ore înainte de decolarea programată, apoi fie în timp real, fie prin intermediul unui număr fix de transferuri de rutină și programate, conform indicațiilor DHS. 4. În orice caz, părțile convin că toți transportatorii trebuie să dispună de capacitatea tehnică de a utiliza metoda „push” în termen de cel mult 24 de luni de la intrarea în vigoare a prezentului acord. 5. Dacă este necesar și de la caz la caz, DHS poate solicita unui transportator să comunice date PNR între sau după transferurile regulate menționate la alineatul (3). De fiecare dată când, din motive tehnice, transportatorii nu pot răspunde în timp util cererilor formulate în temeiul prezentului articol în conformitate cu standardele DHS sau în circumstanțe excepționale, pentru a face față unei amenințări specifice, urgente și grave, DHS poate solicita transportatorilor să permită accesul în alt mod. Articolul 16 Schimbul de date pe plan intern 1. DHS poate face schimb de date PNR numai după o evaluare atentă a următoarelor garanții: (a) schimbul se face exclusiv în conformitate cu articolul 4; (b) numai cu autorități guvernamentale interne, în contextul utilizărilor prevăzute la articolul 4; (c) autoritățile destinatare aplică în cazul datelor PNR garanții echivalente sau comparabile cu cele prevăzute în prezentul acord; și (d) schimbul de date PNR se efectuează numai pentru a susține cazurile în curs de analizare sau cercetare și în conformitate cu acordurile scrise și cu legislația americană privind schimbul de informații între autoritățile guvernamentale interne. 2. Atunci când sunt transferate informații analitice obținute pe baza datelor PNR în temeiul prezentului acord, se respectă garanțiile prevăzute la alineatul (1) al prezentului articol. Articolul 17 Transferul ulterior 1. Statele Unite pot transfera date PNR autorităților guvernamentale competente din țările terțe numai în condițiile prevăzute de prezentul acord și numai după ce se asigură că destinatarul intenționează să utilizeze datele în conformitate cu aceste condiții. 2. Cu excepția situațiilor de urgență, orice astfel de transfer de date se efectuează în temeiul unor acorduri explicite, care includ măsuri de protecție a vieții private comparabile cu cele aplicate pentru datele PNR de către DHS, astfel cum se prevede în prezentul acord. 3. Schimbul de date PNR se efectuează numai pentru a susține cazurile în curs de analizare sau cercetare. 4. În cazul în care DHS ia cunoștință de faptul că sunt transferate datele PNR ale unui cetățean sau ale unui rezident al unui stat membru al UE, autoritățile competente din statul membru în cauză sunt informate cu privire la aceasta cât mai curând posibil. 5. Atunci când sunt transferate informații analitice obținute pe baza datelor PNR în temeiul prezentului acord, se respectă garanțiile prevăzute la alineatele (1)-(4) ale prezentului articol. Articolul 18 Cooperarea polițienească, judiciară și pentru aplicarea legii 1. În conformitate cu acordurile sau înțelegerile existente în materie de aplicare a legii sau privind alte schimburi de informații între Statele Unite și orice stat membru al UE sau Europol și Eurojust, DHS furnizează, în cel mai scurt timp posibil, autorităților competente de poliție, altor autorități specializate de aplicare a legii sau judiciare și Europol și Eurojust, în limitele competențelor respective ale acestora, informații analitice relevante și adecvate, obținute pe baza datelor PNR, necesare pentru cazurile în curs de analizare sau cercetare, în vederea prevenirii, depistării, cercetării sau urmăririi penale pe teritoriul Uniunii Europene a infracțiunilor transnaționale descrise la articolul 4 alineatul (1) litera (b) sau a comportamentului sau activităților asociate infracțiunilor teroriste. 2. O autoritate polițienească sau judiciară a unui stat membru al UE sau Europol sau Eurojust poate solicita, în limitele competențelor sale, accesul la datele PNR sau la informațiile analitice relevante obținute din datele PNR care sunt necesare într-un anumit caz pentru a preveni, a depista, a cerceta sau a urmări penal în Uniunea Europeană o infracțiune teroristă sau o infracțiune transnațională descrisă la articolul 4 alineatul (1) litera (b). DHS comunică aceste informații conformitate cu acordurile și înțelegerile prevăzute la alineatul (1) al prezentului articol. 3. În temeiul alineatelor (1) și (2) ale prezentului articol, DHS face schimb de date PNR numai după o evaluare atentă a următoarelor garanții: (a) schimbul se face exclusiv în conformitate cu articolul 4; (b) numai în contextul utilizărilor prevăzute la articolul 4; și (c) autoritățile destinatare aplică în cazul datelor PNR garanții echivalente sau comparabile celor prevăzute în prezentul acord. 4. Atunci când sunt transferate informații analitice obținute pe baza datelor PNR în temeiul prezentului acord, se respectă garanțiile prevăzute la alineatele (1)-(3) ale prezentului articol. Capitolul IV Dispoziții de punere în aplicare și dispoziții finale Articolul 19 Adecvare În contextul prezentului acord și a punerii sale în aplicare, se consideră că DHS asigură, în sensul legislației relevante a UE privind protecția datelor, un nivel adecvat de protecție a prelucrării și utilizării de date PNR. În această privință, se consideră că transportatorii care au transmis date PNR către DHS în conformitate cu prezentul acord au respectat cerințele legale aplicabile în UE cu privire la transferul acestor date din UE către Statele Unite. Articolul 20 Reciprocitate 1. Părțile încurajează în mod activ cooperarea transportatorilor din propriile jurisdicții cu orice sistem PNR care funcționează sau poate fi adoptat în jurisdicția celeilalte părți, în conformitate cu prezentul acord. 2. Deoarece instituirea unui sistem PNR al UE ar putea influența în mod semnificativ obligațiile care le revin părților în temeiul prezentului acord, în cazul în care și atunci când se adoptă un astfel de sistem, părțile se consultă pentru a stabili dacă prezentul acord trebuie să fie modificat în vederea asigurării unei reciprocități depline. Aceste consultări trebuie să analizeze, în special, dacă orice viitor sistem PNR al UE ar aplica standarde de protecție a datelor mai puțin stricte decât cele prevăzute de prezentul acord și dacă, prin urmare, acesta ar trebui să fie modificat. Articolul 21 Punere în aplicare și nederogare 1. Prezentul acord nu creează și nu conferă, în temeiul legislației Statelor Unite, drepturi sau beneficii niciunei persoane sau entități, publice sau private. Fiecare parte se asigură că dispozițiile prezentului acord sunt puse în aplicare în mod corespunzător. 2. Niciun element din prezentul acord nu constituie o derogare de la obligațiile existente ale Statelor Unite și ale statelor membre, inclusiv cele asumate în temeiul Acordului între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii din 25 iunie 2003 privind asistența judiciară reciprocă și al instrumentelor bilaterale de asistență judiciară reciprocă aferente dintre Statele Unite și statele membre. Articolul 22 Notificarea modificărilor de drept intern Părțile se consultă reciproc în privința adoptării oricărui act legislativ care influențează în mod semnificativ punerea în aplicare a prezentului acord. Articolul 23 Examinare și evaluare 1. Părțile examinează în comun punerea în aplicare a prezentului acord după o perioadă de un an de la intrarea în vigoare a acestuia și apoi periodic, conform unei înțelegeri reciproce. De asemenea, părțile evaluează în comun prezentul acord după o perioadă de patru ani de la intrarea sa în vigoare. 2. Părțile stabilesc în prealabil de comun acord modalitățile și condițiile de realizare a examinării comune și își comunică reciproc componența echipelor respective. În scopurile examinării comune, Uniunea Europeană este reprezentată de Comisia Europeană, iar Statele Unite sunt reprezentate de DHS. Din echipe pot face parte experți în materie de protecție a datelor și de aplicare a legii. În funcție de legislația în vigoare, toți participanții la examinarea comună au obligația de a deține certificate de securitate corespunzătoare și de a respecta confidențialitatea discuțiilor. În scopul examinării comune, DHS asigură accesul adecvat la documentația, sistemele și personalul relevante. 3. În urma examinării comune, Comisia Europeană prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului Uniunii Europene. Statele Unite au posibilitatea de a prezenta observații scrise, care sunt anexate la raport. Articolul 24 Soluționarea diferendelor și suspendarea acordului 1. Orice diferend care rezultă din punerea în aplicare a prezentului acord și orice aspecte conexe duc la o consultare între părți pentru a se ajunge la o soluție reciproc acceptabilă, inclusiv oferind posibilitatea ca oricare dintre părți să se conformeze într-un termen rezonabil. 2. În cazul în care consultările nu conduc la soluționarea diferendului, oricare dintre părți poate suspenda aplicarea prezentului acord printr-o notificare scrisă transmisă pe cale diplomatică, orice astfel de suspendare intrând în vigoare la 90 de zile de la data notificării, cu excepția cazului în care părțile convin asupra unei date diferite. 3. În pofida oricărei suspendări a prezentului acord, toate datele PNR obținute de DHS în temeiul prezentului acord anterior suspendării continuă să fie prelucrate și utilizate în conformitate cu garanțiile din prezentul acord. Articolul 25 Denunțare 1. Oricare dintre părți poate denunța prezentul acord în orice moment, printr-o notificare scrisă transmisă pe cale diplomatică. 2. Denunțarea intră în vigoare la 120 de zile de la data notificării, cu excepția cazului în care părțile convin asupra unei date diferite. 3. Anterior oricărei denunțări a prezentului acord, părțile se consultă reciproc, într-o manieră care oferă suficient timp pentru ajungerea la o soluție reciproc acceptabilă. 4. În pofida oricărei denunțări a prezentului acord, toate datele PNR obținute de DHS în temeiul prezentului acord anterior denunțării continuă să fie prelucrate și utilizate în conformitate cu garanțiile din prezentul acord. Articolul 26 Durată 1. Sub rezerva articolului 25, prezentul acord rămâne în vigoare pentru o perioadă de șapte ani de la data intrării în vigoare. 2. La expirarea perioadei prevăzute la alineatul (1) al prezentului articol, precum și a oricărei perioade ulterioare de reînnoire în temeiul prezentului alineat, acordul se reînnoiește pentru o nouă perioadă de șapte ani, cu excepția cazului în care una dintre părți notifică celeilalte părți, în scris, pe cale diplomatică, cu cel puțin douăsprezece luni în avans, intenția sa de a nu reînnoi acordul. 3. În pofida expirării prezentului acord, toate datele PNR obținute de DHS în temeiul prezentului acord continuă să fie prelucrate și utilizate în conformitate cu garanțiile din prezentul acord. Tot astfel, toate datele PNR obținute de DHS în conformitate cu dispozițiile Acordului dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind prelucrarea și transferul de date din registrul cu numele pasagerilor (PNR), de către transportatorii aerieni, către Departamentul de Securitate Internă al Statelor Unite (DHS), semnat la Bruxelles și la Washington la 23 și, respectiv, la 26 iulie 2007 continuă să fie prelucrate și utilizate în conformitate cu garanțiile prevăzute în acordul respectiv. Articolul 27 Dispoziții finale 1. Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a lunii următoare datei la care părțile și-au transmis reciproc notificările prin care indică faptul că au finalizat procedurile interne în acest scop. 2. La data intrării sale în vigoare, prezentul acord înlocuiește acordul din 23 și 26 iulie 2007. 3. Prezentul acord se aplică teritoriului Danemarcei, Regatului Unit sau Irlandei numai în cazul în care Comisia Europeană notifică Statelor Unite în scris faptul că Danemarca, Regatul Unit sau Irlanda au consimțit să-și asume obligații în temeiul prezentului acord. 4. În cazul în care Comisia Europeană comunică Statelor Unite, înaintea intrării în vigoare a prezentului acord, că acesta se va aplica teritoriului Danemarcei, Regatului Unit sau Irlandei, acordul se aplică pe teritoriul statului respectiv din aceeași zi ca pentru celelalte state membre ale UE care își asumă obligații în temeiul prezentului acord. 5. În cazul în care Comisia Europeană comunică Statelor Unite, după intrarea în vigoare a prezentului acord, că acesta se aplică teritoriului Danemarcei, Regatului Unit sau Irlandei, acordul se aplică pe teritoriul statului respectiv din prima zi care urmează primirii notificării respective de către Statele Unite. Încheiat la …, la data de … 2011, în două exemplare originale. În conformitate cu legislația UE, prezentul acord este întocmit de către UE în limbile bulgară, cehă, daneză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză. ANEXĂ Tipuri de date PNR 1. Codul de localizare a dosarului PNR 2. Data rezervării/emiterii biletului 3. Data (datele) prevăzută (prevăzute) a(le) călătoriei 4. Numele 5. Informații disponibile privind programele de fidelitate și avantajele oferite (și anume bilete gratuite, transfer la o clasă superioară etc.) 6. Alte nume care figurează în PNR, inclusiv numărul de călători 7. Toate informațiile de contact disponibile (inclusiv cu privire la sursa informației); 8. Toate informațiile disponibile cu privire la plată/facturare (fără a include alte detalii ale tranzacției referitoare la cartea de credit sau la contul bancar, care nu au legătură cu tranzacția efectuată în vederea călătoriei); 9. Itinerariul de călătorie pentru anumite PNR; 10. Agenția/agentul de turism 11. Informații cu privire la schimbul de coduri 12. Informații scindate/divizate 13. Statutul de călătorie al pasagerului (inclusiv confirmările și stadiul îmbarcării); 14. Informații cu privire la bilet, inclusiv numărul biletului, biletele dus și costurile biletelor prelucrate automat 15. Toate informațiile cu privire la bagaje 16. Informații privind locul, inclusiv numărul locului 17. Observații generale, inclusiv informații OSI, SSI și SSR 18. Toate informațiile colectate din Sistemul de informații prealabile privind pasagerii (APIS) 19. Un istoric al tuturor modificărilor datelor PNR enumerate la punctele 1 - 18 ANEXA II Declarația UE referitoare la Acordul privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul de Securitate Internă al Statelor Unite („Acordul”) în ceea ce privește obligațiile sale în temeiul articolelor 17 și 23 din acord 1. În contextul mecanismului de examinare și evaluare comună prevăzut la articolul 23 din acord și fără a aduce atingere altor chestiuni care pot fi abordate prin intermediul acestui mecanism, Uniunea Europeană va solicita SUA, atunci când este cazul, informații cu privire la schimbul de informații referitoare la transferurile de date PNR ale cetățenilor și rezidenților Uniunii Europene către autorităților unor țări terțe, astfel cum se prevede la articolul 17 din acord. 2. În contextul mecanismului de consultare și examinare prevăzut la articolul 23 din acord, UE va solicita SUA toate informațiile pertinente referitoare la aplicarea condițiilor care reglementează aceste transferuri, în conformitate cu dispozițiile articolului 17. 3. În contextul mecanismului de consultare și examinare prevăzut la articolul 23 din acord, UE va acorda o atenție deosebită respectării tuturor garanțiilor privind punerea în aplicare a dispozițiilor articolului 17 alineatul (2), pentru a se asigura că țările terțe care primesc astfel de date au fost de acord să prevadă pentru datele respective măsuri de protecție a vieții private comparabile cu cele aplicate datelor PNR de DHS în temeiul acordului. [1] JO L 204, 4.8.2007, p. 16. [2] P7_TA-(2010)0144, 5.5.2010. [3] COM(2010)492.