COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL ȘI COMITETUL REGIUNILOR privind Parteneriatul european pentru inovare în domeniul apei /* COM/2012/0216 final */





COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL ȘI COMITETUL REGIUNILOR privind Parteneriatul european pentru inovare în domeniul apei 1. Introducere Inundațiile, deficitul de apă și seceta au un enorm impact de mediu, social și economic. Nivelurile insuficiente de calitate a apei generează amenințări la adresa sănătății publice și a biodiversității, iar alimentarea cu apă potabilă și asigurarea salubrității se confruntă în continuare cu probleme, atât în Europa, cât și în afara ei. Pentru gestionarea în mod durabil a presiunilor din ce în ce mai mari exercitate asupra resurselor de apă, sunt necesare abordări noi și inovatoare. Parteneriatele europene pentru inovare (EIP-uri) propuse în cadrul inițiativei emblematice „O Uniune a inovării” a strategiei Europa 2020[1] oferă o abordare și un cadru strategic pentru soluționarea punctelor slabe ale sistemului european de cercetare și inovare, în vederea accelerării inovațiilor care aduc o contribuție semnificativă la rezolvarea provocărilor societale. Odată îndeplinite aceste deziderate, competitivitatea Europei ar trebui să se îmbunătățească, contribuind la crearea de locuri de muncă și la creșterea economică. EIP-urile sunt un mijloc de a pune în comun expertiza și resursele în domeniul priorităților politice cheie, prin mobilizarea și interconectarea tuturor părților interesate relevante indiferent de politici, sectoare sau frontiere, pentru a pune mai rapid la dispoziția oamenilor beneficiile rezultate în urma progreselor și inovațiilor realizate. Statele membre ale UE recunosc importanța inovării în domeniul gospodăririi apelor. La 21 iunie 2011, Consiliul Uniunii Europene a invitat Comisia „să investigheze un parteneriat de inovare privind apa, în strânsă colaborare cu statele membre, în vederea unei utilizări durabile și eficiente a apei”[2]. Inițiativa emblematică „O Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor” din cadrul strategiei Europa 2020[3] subliniază importanța angajării Europei în gospodărirea durabilă a apelor ca resursă cheie. Foaia de parcurs către o Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor[4] evidențiază ameliorările care pot fi realizate în ceea ce privește eficiența. Un plan de salvgardare a apelor Europei, o etapă importantă referitoare la apă din Foaia de parcurs privind eficiența utilizării resurselor, se află în curs de elaborare de către Comisie. Planul va prezenta, până la sfârșitul anului 2012, răspunsul strategic pentru provocările legate de aspectele de implementare, precum și pentru lacunele din cadrul actual al politicii UE de gospodărire a resurselor de apă. Planul și EIP-ul vor fi elaborate în strânsă coordonare, pentru a asigura integrarea abordărilor inovatoare și a măsurilor care țin de componenta de cerere a inovării în cadrul dezvoltării și realizării politicii UE de gospodărire a resurselor de apă. Mai mult, EIP-ul se va baza pe Planul de acțiune privind ecoinovarea[5], care se concentrează pe stimularea inovării ce are drept rezultat sau obiectiv reducerea presiunilor asupra mediului și eliminarea lacunelor existente între inovare și piață. 2. Valorificarea oportunităților de inovare Cetățenii, societățile, agricultura și sectoarele industriale vor avea din ce în ce mai multă nevoie de soluții inovatoare pentru a satisface necesitatea de a utiliza apa într-un mod mai eficient și mai eficace. Gândirea inovatoare și utilizarea mai inteligentă a inovațiilor au potențialul de a aduce pe piață noi soluții în mod rapid și eficient, răspunzând în același timp necesităților utilizatorilor finali din zonele urbane, rurale și industriale. Deblocarea potențialului de inovare din domeniul gospodăririi apelor poate contribui în mod semnificativ la crearea de locuri de muncă, la creșterea economică și la competitivitatea din Europa. O sporire cu 1 % a ratei de creștere a industriei apei din Europa ar putea însemna între 10 000 și 20 000 de noi locuri de muncă[6]. Valorificând noi oportunități de piață semnificative, Europa își sporește capacitatea de a se poziționa ca lider mondial în ceea ce privește inovarea și tehnologia în domeniul apei. Există un potențial semnificativ de stimulare a competitivității și dezvoltării sectorului european al apei, care include 9 000 de IMM-uri active și oferă 600 000 de locuri de muncă directe doar în domeniul serviciilor de utilități din domeniu6. Acest potențial există și în cazul altor sectoare legate de apă (industriile consumatoare de apă, dezvoltarea tehnologică în domeniul apei etc.), unde inovarea poate genera niveluri mai mari de eficiență în exploatare. În domeniul apei există o piață mondială în creștere rapidă, care se estimează că va crește la 1 000 miliarde USD până în 2020[7]. Sectoarele europene care au legătură cu domeniul apei activează deja la nivel mondial în ceea ce privește dezvoltarea de soluții inovatoare în domeniul apei, însă adeseori nu obțin beneficiile aferente comercializării acestora. Eliminarea obstacolelor în calea pătrunderii pe piață și promovarea avantajelor comparative ale Europei în cadrul lanțului valoric al inovării va facilita aducerea pe piață a unor soluții de către companiile europene, contribuind astfel la realizarea întregului potențial economic al acestora. Soluțiile inovatoare la provocările legate de apă pot contribui în mod direct la îndeplinirea unor obiective de mediu de ordin general, de exemplu protejarea capitalului nostru natural și a ecosistemelor, precum și a biodiversității care le sprijină. Pe lângă aceasta, de pe urma soluțiilor privind apa potabilă și tratarea apelor uzate beneficiază sănătatea publică, ceea ce, la rândul său, va genera economii importante. Mai mult, soluțiile pentru îmbunătățirea protecției zonelor inundabile și în cadrul zonelor inundabile vor spori siguranța publică și vor împiedica apariția unor potențiale pierderi economice. 3. Provocările societale În lipsa unei politici eficace de stimulare a inovării, Europa riscă să nu își poată valorifica potențialul pe piețele globale în domeniul inovațiilor legate de apă și, prin urmare, ar putea fi obligată să recurgă în mod nejustificat la achiziționarea de tehnologie din altă parte pentru a soluționa problemele cu care se confruntă în domeniul apei[8]. Studii recente arată că cererile concurente pentru resursele limitate de apă ar putea duce până în 2030 la un deficit de apă global estimat la aproximativ 40 %, care ar afecta, de asemenea, suprafețe mari din Europa[9]. Concurența pentru apa curată este de așteptat să conducă din ce în ce mai mult la apariția unor consecințe sociale, economice, de mediu și de geopolitică mondială. Provocările în ceea ce privește calitatea și cantitatea apei sunt semnificative. O parte substanțială a apelor dulci din Europa riscă să nu îndeplinească până în 2015 obiectivele Directivei-cadru a UE privind apa. Conform analizei preliminare din 2009, 30 % din apele de suprafață și 38 % din apele subterane sunt expuse riscului de a nu atinge o stare bună[10]. Aceasta are efecte negative asupra biodiversității și a sănătății publice și îngreunează furnizarea serviciilor ecosistemice. Din punct de vedere cantitativ, deficitul de apă și seceta afectează deja o treime din teritoriul UE, la diferite latitudini. O comparație a efectelor secetei în UE în perioadele 1976-1990 și 1991-2006 arată o dublare atât la nivelul suprafeței, cât și la nivelul populației afectate[11]. În plus, în ultimii zece ani Europa a suferit peste 175 de inundații majore, care s-au soldat cu decese, evacuări de persoane și pierderi economice importante11. Se prognozează că aceste provocări vor crește din cauza schimbărilor climatice, a evoluțiilor socio-economice și a cererii tot mai mari de apă în sectorul agricol, pentru producția de alimente și biomasă. Urbanizarea și industrializarea rapidă, combinate cu evoluțiile demografice, au accelerat problemele legate de apă, iar îmbătrânirea infrastructurii hidrologice generează noi provocări. Pe lângă acestea, îmbunătățirea eficienței și interacțiunile energie-apă vor fi din ce în ce mai importante în cadrul gospodăririi durabile a apelor. În ceea ce privește țările în curs de dezvoltare, realizarea Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului legate de salubritate și de apa potabilă este esențială pentru combaterea sărăciei și promovarea dezvoltării economice a milioane de persoane. 4. Reacția UE Protejarea resurselor de apă și promovarea creșterii economice durabile sunt interconectate și necesită o abordare integrată. Acest EIP va facilita căutarea de soluții inovatoare în sprijinul unei politici eficace a UE în domeniul apei, precum și deblocarea potențialului comercial și industrial de a inova și de a câștiga un avantaj competitiv. În plus față de noile abordări în domeniul cercetării și dezvoltării tehnologice vor fi necesare, de asemenea, noi abordări privind finanțarea, TIC, guvernanța, planificarea fizică, instituțiile, gestionarea și alte discipline sau interacțiunea dintre acestea. 4.1 Valoarea adăugată a UE Cunoștințele și tehnologia în sectorul european al apei sunt excelente, dar dispersate. EIP-ul poate crea o masă critică prin reunirea resurselor, indiferent de sector sau frontieră, și poate promova concurența și condiții egale de concurență. Acțiunea la nivel european poate facilita coordonarea eforturilor, prevenirea suprapunerii, definirea de obiective comune, extrapolarea inițiativelor și poate accelera furnizarea de soluții inovatoare. EIP-ul va valorifica cel mai bine resursele existente și va recomanda măsuri care necesită sprijin suplimentar. Mai mult, o abordare la nivelul UE va oferi economiile de scară necesare pentru elaborarea, implementarea și încurajarea diseminării de soluții inovatoare. Apa nu se limitează la granițele administrative. Caracteristicile transfrontaliere ale gospodăririi apelor necesită o abordare europeană integrată și unitară, aplicată la nivel de bazin hidrografic, astfel cum se reflectă în politica europeană în domeniul apei. Coordonarea la nivel regional și internațional este esențială pentru realizarea acestui lucru. Măsurile legate de cerere (achiziții, cadre de reglementare, standardizare etc.) sunt de o importanță crucială pentru lansarea și adoptarea inovațiilor privind apa și ar trebui să fie identificate de către EIP. Reglementarea la nivel european constituie o forță motrice importantă a inovării și mediului de afaceri. EIP-ul poate facilita traducerea în mod adecvat a soluțiilor inovatoare în evoluții politice și implementări. Achiziționarea de infrastructură hidrologică de către serviciile de utilități și de către autoritățile publice are potențialul de a fi o forță motrice esențială pentru dezvoltarea și adoptarea de soluții inovatoare. Alte cadre de reglementare, precum Directiva privind proiectarea ecologică, ar putea fi considerate relevante pentru îmbunătățirea adoptării de către piață a proiectelor inovatoare care sprijină obiective strategice. Ar putea fi necesară elaborarea sau actualizarea standardelor relevante. Instrumentele UE care se concentrează asupra ofertelor de inovații, de exemplu finanțarea pentru cercetare și dezvoltare, trebuie să fie legate în mod adecvat de acțiunile, măsurile și politicile privind componenta de cerere, necesare pentru stimularea inovațiilor. EIP-ul va combina o puternică dimensiune de cercetare și inovare cu măsuri legate de cerere în diferite domenii politice, pentru a accelera introducerea pe piață, cu acțiuni de sprijin al inovării la nivelul UE și la nivel național (și anume, reexaminarea reglementărilor și propunerea de noi reguli, accelerarea omologării produselor și a standardizării, implementarea de strategii privind achizițiile publice etc.). În sfârșit, EIP-ul va crea pentru sectoarele industriale, în special pentru IMM-uri, posibilități transfrontaliere de găsire a unor parteneri pentru dezvoltarea de soluții inovatoare în întreaga UE. 4.2 Obiective și ținte În concordanță cu provocările și oportunitățile prezentate mai sus și având în vedere relevanța acțiunii la nivel european, EIP-ul privind apa ar trebui să contribuie la îndeplinirea obiectivelor generale ale politicii UE în domeniul apei, astfel cum au fost definite în Directiva‑cadru privind apa și în Foaia de parcurs privind eficiența utilizării resurselor, și la depășirea dificultăților de implementare. Mai exact, obiectivele strategice ale EIP-ului sunt ca, până în 2020: · să pună la dispoziția tuturor apă în condiții de siguranță, disponibilitate și accesibilitate, asigurând, în același timp, suficientă apă pentru mediu; · să realizeze decuplarea relativă a epuizării resurselor de apă de nivelul activității economice în sectoare-cheie ale UE (între care energia, agricultura și sectorul produselor chimice); · să mențină și să amelioreze starea ecologică bună a apelor din toate bazinele hidrografice ale UE – în ceea ce privește calitatea, cantitatea și utilizarea, în contextul presiunilor tot mai mari asupra resurselor de apă. Pentru a măsura progresul către atingerea acestor obiective strategice și pentru a crea un stimulent în vederea angajării active a părților interesate, s-au dezvoltat anumite ținte. Acestea reflectă diferitele domenii de acțiune incluse în obiectivul strategic și inerente EIP-ului. Țintele vor fi dezvoltate mai în detaliu în planul strategic de implementare care urmează să fie elaborat în toamna anului 2012 și vor fi strâns interrelaționate cu Planul pentru apele Europei, preconizat pentru noiembrie 2012. În aceste condiții, EIP-ul va avea ca scop următoarele ținte pentru 2020: · implementarea la timp, în 2015, a tuturor planurilor de management al bazinelor hidrografice. Pe măsură ce presiunea asupra apei continuă să crească, obiectivele continuă să fie îndeplinite prin reducerea la minimum a efectelor secetei și inundațiilor, prin adaptarea culturilor, creșterea capacității de stocare a apei în sol și eficiența sistemelor de irigație. Se recurge la opțiunile alternative de alimentare cu apă doar atunci când nu există posibilitatea de a realiza economii mai ieftine; · reducerea pierderilor de apă la un nivel sustenabil al resurselor pe întreg teritoriul UE, prin inovații care se concentrează asupra regiunilor în care aceste pierderi reprezintă problema cea mai acută; · atingerea unui nivel al captării apei de sub 20 % în raport cu resursele regenerabile de apă disponibile în toate regiunile. Acest lucru ar trebui să conducă la următoarele avantaje pentru inovare și competitivitate: · durata până la introducerea pe piață a inovațiilor în domeniul apei în Europa ar fi mai mică decât în cadrul economiilor cu un nivel similar de dezvoltare. Europa ar fi liderul global de piață în ceea ce privește soluțiile inovatoare care abordează efectiv problemele hidrologice; · până în 2030, industriile ecologice legate de gospodărirea apelor din UE și-ar spori cu 20 % cifra de afaceri în UE și cu 20 % oportunitățile de angajare de personal[12]; · practicile de gospodărire durabilă a apelor ar fi aduse pe piața mondială și integrate în cadrul cooperării UE și a statelor membre cu țările învecinate și cu cele în curs de dezvoltare în ceea ce privește aspecte legate de apă. EIP-ul însuși va avea următoarele ținte operaționale: · convenirea, până la sfârșitul anului 2012, asupra unui plan strategic de implementare; · atingerea, până în 2013, a funcționării efective ca platformă pentru cooperarea eficientă a părților interesate din sectorul public și din cel privat în vederea dezvoltării de soluții inovatoare la provocările legate de apă; · crearea, până în 2013, a unei piețe online pentru inovațiile în domeniul apei, care să permită cooperarea actorilor din cadrul componentei de cerere și a celei de ofertă din întreaga UE; · prezentarea, până în 2015, a primelor rezultate ale acțiunilor de eliminare a obstacolelor majore în calea inovării la nivelul UE, la nivelul statelor membre și la nivel regional, și asigurarea faptului că legislația și instrumentele financiare sprijină inovațiile; · să prezinte, până în 2020, soluții încercate la 10 provocări majore legate de apă, care au fost diseminate și aplicate cu succes pe scară mai largă. 5. Domeniile prioritare pentru inovare Pentru a optimiza activitățile în ceea ce privește abordarea barierelor în calea inovării, dezvoltarea de soluții comercializabile și elaborarea de strategii de diseminare, se propun trei pachete de lucru: gospodărirea apelor urbane, gospodărirea apelor rurale și gospodărirea apelor industriale. În urma unor ample consultări, părțile interesate și-au exprimat sprijinul larg pentru această abordare. Utilizarea de pachete de lucru este o metodă pragmatică de organizare a activităților EIP-ului prin intermediul unui grup coerent de părți interesate care se ocupă cu provocări relativ similare. Următoarea descriere orientativă servește ca bază pentru elaborarea pachetelor de lucru. · Gospodărirea apelor urbane Gospodărirea apelor urbane este supusă unei presiuni din ce în ce mai mari ca urmare a continuării urbanizării (se preconizează că în 2050 peste 80 % din populația țărilor UE va locui în zone urbane[13]). Este nevoie de o abordare integrată, care să aibă în centru ciclul urban al apei și care să implice toate părțile interesate ce au un impact asupra provocărilor legate de apă sau trebuie să facă față unor astfel de provocări. Printre aceștia se numără profesioniștii interesați, precum și cetățenii și administrațiile locale, pentru a garanta acceptarea și adoptarea inovațiilor. Soluțiile inovatoare care să pună accentul pe relația dintre apă și energie, pe utilizarea cu eficiență a apei (menajere și industriale), pe calitatea apei, infrastructura din domeniul apei, recreere, sănătatea publică și conștientizarea în rândul utilizatorilor prin intermediul TIC vor avea o importanță majoră. Lucrările vor fi coordonate cu inițiativa „Orașe și comunități inteligente” a Comisiei Europene, în domeniile energiei, transporturilor și TIC. · Gospodărirea apelor rurale În zonele rurale, biodiversitatea, agricultura, amenajarea teritoriului și gestionarea utilizării terenurilor se influențează reciproc și pot să concureze între ele în ceea ce privește resursele de apă disponibile. În plus, zonele rurale pot juca un rol important în prevenirea inundațiilor și atenuarea efectelor deficitului de apă și a secetei. EIP-ul privind apa va aborda interfața dintre gospodărirea apelor la nivel de exploatație agricolă și alocarea de resurse de apă pentru agricultură la nivel de zonă de captare și corp de apă și, de asemenea, presiunile admise în ceea ce privește calitatea apei. EIP-ul se va coordona cu EIP-ul privind productivitatea și durabilitatea în agricultură, care va aborda aspecte legate de calitatea și cantitatea apei la nivelul exploatațiilor. · Gospodărirea apelor industriale Inovațiile în materie de procese industriale, aplicații TIC și noi tehnologii de tratare mai eficientă vor reduce costurile și necesarul de energie, precum și nivelul poluării. În sectoarele industriale care utilizează multă apă, precum producția de energie sau industria chimică, inovațiile ce vizează sporirea eficienței utilizării apei în procesele de producție vor avea efecte pozitive în ceea ce privește reducerea consumului total de apă (total water footprint). Unul dintre scopurile principale ale EIP-ului privind apa va fi să faciliteze posibilitatea ca industria și IMM‑urile să disemineze aceste inovații. Se vor investiga complementarități cu EIP-ul privind materiile prime. Se vor defini o serie de teme transversale care să trateze aspectele transversale ce sunt relevante pentru activitățile a două sau a tuturor celor trei pachete de lucru. Acestea ar putea include, de exemplu, managementul bazinelor hidrografice, schimbările climatice și apa, energia și legătura esențială dintre energie și apă, guvernanța în domeniul apei, cooperarea pentru dezvoltare legată de apă, ingineria financiară sau standardizarea. 6. Implementarea EIP Pentru ca EIP să dea rezultate, este nevoie de un plan strategic de implementare. Printr-o abordare ascendentă, planul strategic de implementare va stabili prioritățile pentru acțiunile din cadrul pachetelor de lucru și va determina temele transversale care trebuie abordate. Planul strategic de implementare va ține seama pe deplin de inițiativele și programele de finanțare relevante ale UE[14], pentru a optimiza impactul finanțării și a contribui la obiectivele EIP-ului. De asemenea, planul strategic de implementare va examina țintele EIP-ului, ținând seama de Planul de conservare a apelor europene. 6.1 Rezultate Implementarea EIP va conduce la următoarele rezultate: · Centre pentru inovare Un prim set de centre pentru inovare va fi lansat până în 2013, având ca scop identificarea barierelor în calea inovării, precum și dezvoltarea, încercarea și demonstrarea de activități, acțiuni, prototipuri și soluții concrete în conformitate cu planul strategic de implementare, în legătură cu o anumită provocare hidrologică. Acestea pot varia de la locuri fizice pentru demonstrații la proiecte de cooperare sau dezvoltarea de rețele. Centrele pentru inovare vor juca un rol cheie în implementarea EIP-ului. · Diseminarea soluțiilor inovatoare EIP-ul va facilita elaborarea unor strategii de diseminare a descoperirilor și a soluțiilor inovatoare pentru provocările majore legate de apă, accelerând adoptarea lor de către piață. · Abordarea obstacolelor în calea inovării în domeniul apei Dezvoltarea unor soluții care să aducă cu succes inovațiile pe piață și să le disemineze este afectată de o serie de obstacole (de reglementare, de ordin financiar, de standardizare, tehnice, sociale etc.). EIP-ul va identifica obstacolele principale care se află în calea inovării, realizând o analiză a măsurilor și acțiunilor necesare pentru a depăși blocajele și definind oportunități pentru accelerarea descoperirilor și a inovării în fiecare etapă a lanțului valoric, de la cercetare la piață. · „Piața” inovațiilor în domeniul apei Până în 2013 se va dezvolta și institui o piață online. Această piață va permite celor care dețin problemele și celor care pot furniza soluții să interacționeze, indiferent de situarea lor geografică. Piața va fi monitorizată prin structura de guvernanță a EIP-ului și va fi conectată la celelalte domenii de acțiune. 6.2 Finanțare EIP-ul va identifica modul în care diferitele programe de finanțare la nivelul UE, la nivel național și la nivel regional, precum și sursele private pot interacționa pentru a accelera dezvoltarea de soluții inovatoare, de exemplu prin utilizarea rețelei finanțatorilor în domeniul ecoinovării, instituită în temeiul Planului de acțiune privind ecoinovarea. CE va avea în vedere un sprijin adecvat pentru activitățile din cadrul EIP-ului, prin intermediul celui de-al șaptelea Program-cadru. Statele membre sunt încurajate să includă investiții pertinente în viitoarele programe din cadrul fondurilor structurale pentru perioada 2014-2020. 7. Guvernanță EIP-ul va necesita participarea și angajamentul tuturor părților interesate relevante, reprezentând întregul lanț valoric al inovării. EIP-ul va utiliza activitățile și rezultatele inițiativelor europene, naționale și regionale existente și se va coordona îndeaproape cu acestea. Printre ele se numără inițiativele de programare în comun pertinente, programe naționale și regionale de cercetare și inovare, platforme tehnologice europene, mecanisme financiare, alte EIP-uri și alte inițiative de inovare, scopul fiind de a se evita suprapunerile și a se promova sinergiile. Modelul de guvernanță va permite o abordare ascendentă pentru stabilirea priorității domeniilor în care acțiunile privind inovarea pot și ar trebui să fie realizate. În același timp, el va asigura angajamentul la cel mai înalt nivel decizional din partea tuturor părților interesate implicate. Figura 1: Prezentare vizuală a modelului de guvernanță Va fi înființat un Grup de coordonare la nivel înalt, la invitația Comisiei Europene. Grupul de coordonare la nivel înalt va fi prezidat de Comisarul pentru mediu și va fi format din alți comisari europeni, din reprezentanți ai statelor membre, ai Parlamentului European și ai unei game largi de părți interesate. Membrii vor fi invitați în nume propriu și vor reprezenta întregul lanț valoric al inovării. Grupul de coordonare la nivel înalt va stabili mandatul pentru EIP și va adopta planul strategic de implementare și o foaie de parcurs multianuală pentru perioada 2012-2020. Rolul grupului de coordonare la nivel înalt în etapa de implementare va fi reexaminat după adoptarea planului strategic de implementare. Grupul de coordonare la nivel înalt va numi un grup operativ care să reflecte componența grupului de coordonare la nivel înalt și care să facă legătura între nivelul operațional și cel decizional. Grupul operativ va fi responsabil cu redactarea planului strategic de implementare, garantând o abordare ascendentă. După adoptarea planului strategic de implementare, configurația grupului operativ poate fi revizuită, existând posibilitatea de a mări numărul părților interesate care sunt reprezentate în cursul etapei de implementare, păstrând în același timp o capacitate eficace de luare a deciziilor. În cursul etapei de implementare a EIP-ului, grupul operativ va fi util pentru monitorizarea progresului activităților bazate pe țintele care au fost stabilite. În plus, grupul operativ va asigura coordonarea și schimburile reciproce între activitățile EIP‑ului și va sprijini elaborarea unor strategii de diseminare. Se vor institui rețele operaționale pentru fiecare pachet de lucru, formate din toate părțile interesate relevante pentru fiecare pachet de lucru și din actorii care participă la centrele pentru inovare. Pentru a asigura un nivel maxim de schimb de cunoștințe și experiență și pentru a stimula extinderea activităților EIP, rețelele vor fi deschise și altor activități de inovare legate de apă din Europa. Toți membrii rețelelor vor trebui să semneze o declarație de angajament. Rețelele vor fi responsabile cu coordonarea între pachetele de lucru, asigurarea legăturii cu centrele pentru inovare și facilitarea acțiunilor productive ale EIP-ului (găsirea oportunităților de piață, soluționarea diverselor obstacole din calea inovării, identificarea de oportunități de finanțare și dezvoltarea de strategii de diseminare). Activitățile rețelelor vor fi coordonate și supervizate de grupul operativ. Se va organiza o reuniune anuală a EIP-ului privind apa, pentru ca toți actorii să se poată întâlni și discuta acțiunile productive ale EIP-ului. În cadrul acestei reuniuni, rețelele se vor reuni pentru a prezenta un raport de activitate, a monitoriza evoluțiile și a evalua progresul centrelor pentru inovare. După reuniunea rețelelor responsabile cu pachetele de lucru, temele transversale vor fi reunite pentru a se discuta progresele și domeniile în care sunt necesare acțiuni viitoare. După aceste reuniuni va fi convocat grupul operativ, în cadrul căruia rețelele și temele transversale vor prezenta rapoarte și vor primi orientări strategice. În cursul acestor reuniuni se va măsura progresul înregistrat în direcția atingerii țintelor. Comisia Europeană va funcționa ca forță motrice și facilitator al procesului aferent EIP-ului. De asemenea, Comisia Europeană va institui un secretariat al EIP-ului, care va susține grupul operativ în dezvoltarea planului strategic de implementare și va oferi sprijin în etapa de implementare a EIP-ului. După adoptarea planului strategic de implementare, Comisia Europeană va evalua planul și va propune modul în care acesta va contribui la îndeplinirea obiectivelor EIP-ului. 8. Etapele următoare Comisia Europeană preconizează următoarele repere: · Analizarea comunicării privind EIP-ul de către Parlamentului European și Consiliu până în mai 2012. · Înființarea Grupului de coordonare la nivel înalt și realizarea reuniunii de inaugurare înainte de vara anului 2012. · Numirea membrilor grupului operativ și instituirea secretariatului EIP-ului până în septembrie 2012. · Elaborarea de către grupul operativ a planului strategic de implementare, înainte de luna decembrie 2012. · Adoptarea planului strategic de implementare de către grupul coordonare la nivel înalt în decembrie 2012. Comisia va prezenta acest plan Parlamentului European și Consiliului, împreună cu opiniile sale pe marginea planului. · De la începutul anului 2013, demararea implementării EIP-ului: de exemplu, selectarea primelor centre pentru inovare, instituirea rețelelor responsabile cu pachetele de lucru, implementarea de măsuri în privința cererii, crearea pieței online etc. · Comisia Europeană va organiza o analiză a EIP-urilor în cursul anului 2013, pentru a evalua progresele înregistrate. · Analize periodice privind progresul înregistrat în implementare și în raport cu țintele. [1] Comunicarea COM(2010) 546 final. [2] Concluziile Consiliului Uniunii Europene din 21 iunie 2011. (doc. 11308/11). [3] O Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, COM(2011) 21 final. [4] Foaie de parcurs către o Europă eficientă din punct de vedere al utilizării resurselor, COM(2011) 571 final. [5] COM(2011) 899 final. [6] Document de lucru al serviciilor Comisiei - Inițiativă de programare în comun privind cercetarea în domeniul apei [doc. SEC(2011) 1250 final]. [7] Raport de cercetare LUX „Water Cultivation: The Path to Profit in Meeting Water Needs”, 2008. [8] Global Water Intelligence, 2011. „Global Water Market 2011 - Meeting the world's water and wastewater needs until 2016”. [9] McKinsey & Company, 2009. Charting our Water Future: Economic frameworks to inform decision-making. [10] Notă pentru directorii din domeniul apei, „Preliminary analysis of the River Basin Management Plans in 2009”. Reuniunea directorilor din domeniul apei, Varșovia, 8-9 decembrie 2011. [11] Agenția Europeană de Mediu (AEM), 2010. „Water resources: quantity and flows - SOER 2010 thematic assessment”. [12] Industriile legate de apă reprezintă 33 % din piața mondială a industriilor ecologice, estimată la 1,15 mii de miliarde EUR ca cifră de afaceri anuală în 2010. Ocuparea forței de muncă în industriile legate de apă reprezintă 22 % din totalul ocupării forței de muncă în industriile ecologice din Europa în 2010. Studiu Ecorys privind numărul de locuri de muncă ce depinde de măsurile de ameliorare a mediului și a eficienței utilizării resurselor (februarie 2012). [13] Secția Populație a Departamentului pentru afaceri economice și sociale din cadrul Secretariatului Organizației Națiunilor Unite, World Population Prospects: The 2006 Revision și World Urbanization Prospects: The 2007 Revision, http://esa.un.org/unup [14] Inclusiv prin strategiile naționale și regionale de cercetare și inovare din cadrul viitoarei politici de coeziune a UE.