Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI de autorizare a Franței să aplice o rată redusă a anumitor taxe indirecte pentru romul „tradițional” produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion și de modificare a Deciziei 2007/659/CE /* COM/2013/0839 final - 2013/0413 (CNS) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Decizia 2007/659/CE a Consiliului din 9 octombrie 2007, adoptată în temeiul articolului 299 alineatul (2) din Tratatul CE (devenit articolul 349 din TFUE), modificată prin Decizia 896/2011/UE a Consiliului din 19 decembrie 2011 autorizează Franța să aplice, pentru romul „tradițional” produs în departamentele franceze de peste mări și comercializat pe teritoriul Franței metropolitane, un nivel redus al accizei care poate fi inferior ratei minime a accizei stabilite prin Directiva 92/84/CEE, dar care nu poate scădea cu mai mult de 50 % sub nivelul național standard al accizei la alcool. Nivelul redus al accizei este limitat la un contingent anual de 120 000 hectolitri de alcool pur. Derogarea expiră la 31 decembrie 2013. Scopul acestei măsuri este de oferi o compensație producătorilor din departamentele franceze de peste mări (DFM) pentru dezavantajul concurențial determinat de factori ca distanța, insularitatea, suprafața redusă, relieful și clima dificile, dependența economică de câteva produse, în special de lanțul valoric trestie-zahăr-rom, factori permanenți care, împreună, limitează drastic dezvoltarea. În data de 12 martie 2013, autoritățile franceze au solicitat Comisiei să prezinte o propunere de decizie a Consiliului de prelungire a Deciziei 2007/659/CE a Consiliului în aceleași condiții, pentru o perioadă de încă șapte ani, adică până la 31 decembrie 2020. Această solicitare a fost completată și modificată la 3 iulie și la 2 august 2013. Concret, autoritățile franceze au solicitat Comisiei să extindă domeniul de aplicare a deciziei Consiliului, astfel încât să se aplice și pentru „cotisation sur les boissons alcooliques” [cunoscută și sub denumirea de „Vignette Sécurité Sociale” (VSS)], o contribuție la Fondul național de asigurări de sănătate aplicată pentru băuturile alcoolice în scopul combaterii riscurilor asupra sănătății pe care le implică consumul excesiv al acestui produs și al modificării retroactive a Deciziei 2007/695/CE a Consiliului, și anume de la 1 ianuarie 2012, prin extinderea sferei sale de aplicare pentru a acoperi VSS, astfel încât să se poată aplica o rată mai scăzută pentru romul „tradițional” produs în cele patru regiuni ultraperiferice ale Franței enumerate în Decizia 2007/659/CE a Consiliului. 2. CARACTERISTICILE PIEȚEI FRANCEZE ȘI EUROPENE A ROMULUI ȘI SPECIFICUL DEROGĂRII Dimensiunea pieței europene a romului a fluctuat de-a lungul timpului, înregistrând o creștere globală de la aproximativ 250 000 - 300 000 de hectolitri de alcool pur (hlap) la sfârșitul anilor1980 la circa 800 000 hlap în prezent (tabelul 1). În timp ce dimensiunea pieței europene a romului a crescut de aproape trei ori de la sfârșitul anilor1980 până în prezent, volumele de rom din departamentele franceze de peste mări vândute pe piața europeană au crescut numai de două ori între începutul anilor 1990 și până în momentul de față, iar de la sfârșitul anilor 1980 și până în prezent au crescut cu numai 50 %. În consecință, cota romului din departamentele franceze de peste mări pe piața europeană în ansamblu a scăzut de la aproximativ 50 % la sfârșitul anilor 1980, la circa 25 % în prezent, nivel la care pare să se fi stabilizat. Fluctuațiile înregistrate de la un an la altul pe întreaga piață europeană s-au situat la un nivel de plus/minus 150 000 hlap sau plus/minus 20 % din valoarea anuală de piață, de exemplu în cursul perioadei cuprinse între 2002/2004 și 2007/2010. Aceste fluctuații s-au reflectat atât în volumele de vânzări de rom provenind din țări terțe, cât și de rom provenind din departamentele franceze de peste mări. În 2011, principalele țări de origine a romului importat din țări terțe au fost Cuba, Venezuela, Brazilia, Statele Unite și Mexic. Romul produs în departamentele franceze de peste mări a fost, în principal, exportat în Franța metropolitană (71 %) și în alte țări ale UE (27 %), în special în Spania și Germania. Tabelul 1 Tendințe pe piața europeană a romului (hectolitri de alcool pur) Anul || Total || Rom din țări terțe || Rom din departamentele franceze de peste mări || % departamentele franceze de peste mări 1986 || 313 459 || 152 252 || 161 207 || 51 % 1987 || 300 152 || 158 117 || 142 035 || 47 % 1988 || 252 877 || 130 976 || 121 901 || 48 % 1989 || 293 462 || 161 485 || 131 977 || 45 % 1990 || 368 913 || 227 975 || 140 938 || 38 % 1991 || 336 252 || 221 861 || 114 391 || 34 % 1992 || 332 145 || 223 522 || 108 623 || 33 % 1993 || 322 743 || 231 059 || 91 684 || 28 % 1994 || 357 936 || 253 215 || 104 721 || 29 % 1995 || 284 178 || 184 835 || 99 343 || 35 % 1996 || 359 295 || 249 239 || 110 056 || 31 % 1997 || 453 050 || 354 858 || 98 192 || 22 % 1998 || 500 295 || 395 031 || 105 264 || 21 % 1999 || 567 449 || 428 790 || 138 659 || 24 % 2000 || 645 237 || 495 625 || 149 612 || 23 % 2001 || 695 033 || 534 316 || 160 717 || 23 % 2002 || 734 249 || 557 458 || 176 791 || 24 % 2003 || 880 653 || 713 535 || 167 118 || 19 % 2004 || 727 772 || 569 278 || 158 494 || 22 % 2005 || 726 876 || 571 317 || 155 559 || 21 % 2006 || 791 542 || 626 157 || 165 385 || 21 % 2007 || 785 695 || 608 449 || 177 246 || 23 % 2008 || 851 748 || 657 725 || 194 023 || 23 % 2009 || 720 958 || 523 172 || 197 786 || 27 % 2010 || 838 749 || 640 923 || 197 826 || 24 % 2011 || 809 393 || 603 911 || 205 485 || 25 % 2012 || 764 490 || 574 562 || 189 928 || 25 % Sursa: Eurostat Dacă se compară evoluțiile de pe piața europeană cu evoluțiile de pe piața din Franța metropolitană din ultimii zece ani (2000 - 2010/2012), se poate observa că anumite tipare sunt comune ambelor piețe, dar cu o performanță mult mai dinamică pe teritoriul Franței metropolitane (tabelul 2): · în timp ce rata creșterii anuale pentru întreaga piață europeană a romului a atins, în medie, doi până la trei la sută, rata creșterii a fost de aproape două ori mai mare pe piața Franței metropolitane. · În timp ce, între 2000 și 2010, volumele de rom importat din țări terțe au crescut cu circa 50.000 hlap pe toată piața europeană, ele au crescut cu aproximativ 20.000 hlap pe piața franceză, o piață care reprezintă un sfert din întreaga piață europeană. Tabelul 2 Tendințe pe piața franceză a romului (Franța metropolitană) (hectolitri de alcool pur) || Introdus în circuitul de consum cu un nivel redus al accizei || În afara contingentului || Din țări terțe || Total 2000 || 78 300 || 30 000 || 1 000 || 109 300 2001 || 86 200 || 26 500 || || 2002 || 86 900 || 37 000 || || 2003 || 86 400 || 26 200 || || 2004 || 87 900 || 30 800 || || 2005 || 90 000 || 35 500 || 5 500 || 131 000 2006 || 90 000 || 33 500 || || 2007 || 96 100 || 33 500 || || 2008 || 99 500 || 33 000 || || 2009 || 102 400 || 32 400 || || 2010 || 105 700 || 40 600 || 20 000 || 166 300 2011 || 108 900 || 28 500 || || 2012 || 109 800 || 24 975 || 21 395 || 156 170 Sursa: autoritățile franceze, calcule proprii. Potrivit autorităților franceze, cota de piață a romului provenit din țări din afara UE pe piața Franței metropolitane a crescut de la mai puțin de 1 % în 2000 la 4,2 % în 2005, la 12 % în 2010 și la 13,7 % în 2012. În aceeași perioadă, cota de piață a acestor importuri a scăzut de la 77 % la 75 % pe piață europeană în ansamblu. Poziția puternică a romului „tradițional” pe piața franceză se explică prin faptul că Franța aplică o rată redusă a accizei pentru romul „tradițional” și poate să facă acest lucru până la un maxim de 50 % din rata standard. Pe lângă aceasta, începând din 2012, Franța a aplicat această reducere în cazul VSS pentru a compensa modificările metodei de calculare a taxei (trecerea de la VSS pe hectolitru la VSS pe hectolitru de alcool pur), „penalizând” astfel romul „tradițional” tare în raport cu romul din țări terțe. Dacă se iau ambele taxe împreună, Franța aplică în prezent o taxă de 1 264,20 EUR pe hlap pentru romul „tradițional” și de 2 193,00 EUR pe hlap pentru romul din țări terțe (tabelul 3). Tabelul 3 Acciza și VSS aplicate romului „tradițional” și romului „concurent” - pe hlap - Rata la sfârșitul anului || Rom din departamentele franceze de peste mări || Toate celelalte tipuri de rom || Avantaj pentru romul provenit din departamentele franceze de peste mări Acciza || VSS[1] || Total || Acciza || VSS[2] || Total || EUR pe hlap || reducere față de suma taxelor normale 2008 || 835,00 || 325,00 || 1 160,00 || 1 450,00 || 325,00 || 1 775,00 || 615,00 || 34,6 % 2009 || 848,00 || 400,00 || 1 248,00 || 1 471,75 || 400,00 || 1 871,75 || 623,75 || 33,3 % 2010 || 858,38 || 400,00 || 1 258,38 || 1 512,96 || 400,00 || 1 912,96 || 654,58 || 34,2 % 2011 || 859,24 || 400,00 || 1 259,24 || 1 514,47 || 400,00 || 1 914,47 || 655,23 || 34,2 % 2012[3] || 903,00 || 361,20 || 1 264,20 || 1 660,00 || 533,00 || 2 193,00 || 928,80 || 42,4 % 2013 || 918,80 || 367,52 || 1 286,32 || 1 689,05 || 542,33 || 2 231,38 || 945,06 || 42,4 % Sursa: calcule proprii. Această politică a contribuit la menținerea cotei de piață a romului „tradițional” pe teritoriul Franței metropolitane la 87 %, mult peste cota sa de piață de pe restul pieței UE, unde este în continuare limitată la puțin peste 10 %. Pe de altă parte, această politică are un impact în ceea ce privește veniturile pierdute de autoritățile fiscale franceze. Într-adevăr, se poate estima că veniturile pierdute au crescut de la aproximativ 70 de milioane EUR în 2007 la peste 120 de milioane EUR în 2012, dacă se iau în considerare atât accizele reduse, cât și veniturile nerecuperate din VSS și TVA[4] (tabelul 4). Tabelul 4 Venituri nerecuperate ca urmare a reducerii accizelor și a VSS pentru romul „tradițional” || Volumul vânzărilor de rom provenind din teritoriile franceze de peste mări, pe piața franceză, în cadrul contingentului[5] (hlap) || Diferența la nivel de accize între romul originar din departamentele franceze de peste mări și alte băuturi spirtoase[6](EUR pe hlap) || Veniturile din accize și VSS nerecuperate ca urmare a ratelor reduse aplicate romului originar din departamentele franceze de peste mări (milioane EUR) || Venituri din TVA nerecuperate (19,6 % din accize și VSS) (milioane EUR) 2007 || 96 100 || 615,00 || 59,1 || 11,6 2008 || 99 500 || 615,00 || 61,2 || 12,0 2009 || 102 400 || 623,75 || 63,9 || 12,5 2010 || 105 700 || 654,58 || 69,2 || 13,6 2011 || 108 900 || 655,23 || 71,3 || 14,0 2012 || 109 800 || 928,80 || 102,0 || 20,0 Sursa: calcule proprii. 3. DEZAVANTAJE LEGATE DE COSTURI ȘI PROPORȚIONALITATEA DEROGĂRII În ceea ce privește proporționalitatea măsurilor de compensare a producătorilor de rom „tradițional” în departamentele franceze de peste mări, ar trebui luate în considerare trei elemente: · diferența la nivelul costurilor de producție (și transport), · diferența în ceea ce privește costurile de comercializare, determinată de rata mai ridicată a accizelor și a VSS aplicată sticlelor mai mari și romului cu tărie alcoolică mai mare · și dezvoltarea cotei de piață a romului „tradițional”, atât pe piața franceză, cât și pe piața europeană în ansamblu. În acest context, cifrele menționate anterior indică deja faptul că cota de piață a romului „tradițional” în Franța metropolitană (unde beneficiază de subvenții) pare să scadă în continuare, în timp ce pe restul pieței europene (unde nu beneficiază de subvenții) pare să se fi stabilizat. 3.1 Diferențe între costurile de producție Cel mai bun indicator care se poate utiliza ca punct de plecare pentru cuantificarea în termeni monetari a efectelor negative ale caracteristicilor și constrângerilor speciale din regiunile ultraperiferice asupra producătorilor de rom ar trebui să fie diferența dintre costurile de producție prin comparație cu romul produs în alte regiuni ale lumii, inclusiv costurile de transport către Europa continentală/Franța. În ciuda tuturor eforturilor de modernizare a lanțului valoric trestie-zahăr-rom din departamentele franceze de peste mări, producția romului comercializabil este, potrivit informațiilor furnizate de Franța, de aproximativ trei ori mai costisitoare decât producția romului din alte regiuni ale lumii. În timp ce romul produs în departamentele franceze de peste mări poate fi importat la costuri (inclusiv costurile de transport și asigurare) de aproximativ 300 EUR pe hectolitru de alcool pur, romul produs în alte regiuni ale lumii poate fi importat la un preț de aproximativ 100 EUR pe litru de alcool pur (tabelul 5). Tabelul 5 Diferențe de cost (după impozitare) între romul „tradițional” și romul provenind din țări terțe în condițiile aplicării unor rate normale (pe litru de alcool pur și pe sticlă) || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din departamentele franceze de peste mări || Rom din țări terțe || || 70cl 40° || 70cl 42° || 70 cl 50° || 1 litru; 40° || 1 litru; 50° || 1 litru; 55° || 1 litru; 59° || 70 cl 37,5° || Costul romului vrac pe litru de alcool pur (inclusiv costuri de transport și asigurare) || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 1,01 || A: Costul conținutului || 0,84 || 0,88 || 1,05 || 1,20 || 1,50 || 1,65 || 1,77 || 0,27 || B: Costuri de descărcare || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || C: Taxe vamale || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,17 || D: Costuri de îmbuteliere || 0,40 || 0,40 || 0,40 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,40 || E: Costuri cu forța de muncă după descărcare || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || F: Transport în zona metropolitană || 0,07 || 0,07 || 0,07 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,07 || Suma A - F || 1,60 || 1,64 || 1,80 || 2,07 || 2,37 || 2,52 || 2,64 || 1,20 || G: Accize || 4,73 || 4,97 || 5,91 || 6,76 || 8,45 || 9,29 || 9,97 || 4,43 || H: Contribuție asigurări sociale „Cotisation sur les boissons alcooliques” || 1,52 || 1,59 || 1,90 || 2,17 || 2,71 || 2,98 || 3,20 || 1,42 || TVA || 1,54 || 1,61 || 1,89 || 2,16 || 2,65 || 2,90 || 3,10 || 1,38 || Preț de vânzare (toate taxele incluse) înainte de comercializare și marjă de distribuție || 9,39 || 9,81 || 11,51 || 13,15 || 16,18 || 17,69 || 18,90 || 8,43 || Număr de sticle vândute, în mii, (baza de date Nielsen 2011) || 9029,9 || 1271,2 || 2618,0 || 6716,0 || 3941,6 || 3684,2 || 35,6 || 8150 || 3.2 Diferențe între costurile de comercializare Efectele acestei diferențe de cost sunt agravate de faptul că romul „tradițional” comercializat în Franța este de obicei mai tare (40°, 42°, 50°, 55° și 59° în loc de 37.5°) și se vinde în sticle mai mari (de 1 litru în loc de 0,7 litri). Nivelurile mai ridicate ale conținutului de alcool determină la rândul lor accize mai mari, o rată mai ridicată a VSS (începând din 2012) și, în plus, o rată mai mare de TVA pe litru de rom vândut. În consecință, dezavantajele legate de cost (inclusiv taxele) pot varia de la 0,95 EUR la 3,07 EUR pentru sticla de 0,7 litri cu tărie alcoolică maximă 50°, putând atinge 10,47 EUR pentru sticla de 1 litru cu tărie alcoolică maximă de 59° (tabelul 5). Astfel, dezavantajele legate de cost în ceea ce privește comercializarea romului „tradițional” rezultă nu numai din costurile mai ridicate de producție și transport, ci și din costurile de comercializare mai mari care sunt legate de caracterul „tradițional” al romului produs în departamentele franceze de peste mări, sub forma taxelor și impozitelor naționale mai mari determinate de particularitățile comercializării romului „tradițional” (în special un conținut mai ridicat de alcool și sticle mai mari). Într-adevăr, doar o treime din romul „tradițional” este comercializată în sticle care sunt oarecum similare cu cele ale producătorilor concurenți, adică sticle de 0,7 litri și o tărie alcoolică de 40° (în loc de 37,5°). Dacă aceste sticle sunt considerate ca punct de referință pentru calculul diferenței de cost (după impozitare) în comparație cu alte produse, diferența de cost ar corespunde unei valori de aproximativ 340 EUR pe hlap, sau de aproximativ 20 % din rata normală a accizei aplicate în 2012. În lumina argumentelor prezentate mai sus în ceea ce privește proporționalitatea, compensarea dezavantajelor legate de cost (după impozitare) poate fi totuși considerată ca fiind proporțională. În plus, cu toate că, datorită reducerii accizelor și a VSS (tabelul 6), romul „tradițional” se vinde la prețuri semnificativ mai mici decât romul comparabil importat din țări terțe, în ultimul deceniu nu a fost totuși posibil să se evite pierderea unei părți din piața din Franța metropolitană în favoarea concurenței. Acest lucru arată că romul „tradițional” pare să se fi stabilit pe un segment de piață unde orice creștere (relativă) a prețurilor determină o scădere a cotelor de piață și unde o scădere (relativă) a prețurilor nu este însoțită de o creștere a cotelor de piață. Tabelul 6 Prețurile cu amănuntul pentru rom în Franța 2008-2012 în EUR/sticlă 2008 2009 2010 2011 2012 Rom din țări terțe Havana club (70cl, 37,5°) 13,57 14,11 14,42 14,65 15,90 Bacardi (70cl 37,5°) 13,44 13,89 14,25 14,21 14,92 Rom „tradițional” Saint James (70cl, 40°) 11,14 11,17 11,32 Négrita (100cl, 40°) 10,49 10,66 10,54 10,47 10,66 Charrette (100cl, 49°) 13,89 14,54 14,39 14,48 15,02 Dillon (100cl, 55°) 14,82 15,65 16,37 16,41 17,00 Sursa: studii de piață IRI De asemenea, se pare că, în mare măsură, romul „tradițional” este vândut cu marje inferioare de comercializare în cadrul lanțului valoric al vânzărilor cu ridicata și cu amănuntul: dacă se compară prețul de vânzare cu amănuntul al romului „tradițional” cu cel al mărcilor de rom concurente, pe de o parte (tabelul 6), și cu prețul de cost (înainte de impozitare și de calcularea marjelor de comercializare și de distribuție), pe de altă parte (tabelul 5), și apoi se aplică o reducere de până la 50 % a accizelor și a VSS, marjele de comercializare și distribuție ale romului provenind din țări terțe depășesc cu ușurință 80 %, în timp ce aceleași marje pentru romul „tradițional” comercializat în sticle de 1 litru cu tărie alcoolică mare depășesc cu puțin 60 %. 3.3 Proporționalitatea unei decizii de acordare a unei derogări Conform articolului 110 din TFUE, niciun stat membru nu aplică, direct sau indirect, produselor altor state membre impozite interne de orice natură mai mari decât cele care se aplică, direct sau indirect, produselor naționale similare. De asemenea, niciun stat membru nu aplică produselor altor state membre impozite interne de natură să protejeze indirect alte produse. Cu toate acestea, în temeiul articolului 349 din TFUE, Consiliul poate autoriza statele membre care au regiuni și departamente ultraperiferice să deroge de la dispozițiile articolului 110 din TFUE, astfel încât să se țină seama de situația socială și economică structurală a acestor regiuni, care este agravată de alți factori care dăunează grav dezvoltării lor. O astfel de derogare nu trebuie să aducă atingere integrității și coerenței ordinii juridice a Uniunii, inclusiv pieței interne și politicilor comune, cum ar fi politicile fiscale comune, în temeiul articolului 113 din TFUE. Prin urmare, astfel de derogări trebuie să fie proporționale, cu alte cuvinte nu trebuie să facă mai mult decât este necesar pentru a remedia situația defavorabilă care împiedică dezvoltarea economică a acestor regiuni și nu trebuie să denatureze excesiv concurența în cadrul pieței unice. În consecință, orice derogare de la articolul 110 din TFUE ar trebui, în principiu, să se limiteze la compensarea totală sau parțială a dezavantajelor legate de costuri cu care se confruntă producătorii din aceste regiuni. Pe de altă parte, nu există producători de rom în alte state membre, iar concurența cu alte produse având conținut alcoolic ridicat, cum ar fi whisky-ul sau cognacul, este destul de limitată. Ar fi necesară o diferență semnificativă de preț în favoarea romului „tradițional” pentru a-i putea convinge pe consumatori să treacă de la aceste produse concurente la romul „tradițional”. Franța susține că ar trebui să i se permită să compenseze în totalitate dezavantajele legate de costuri care rezultă atât din costurile mai ridicate de producție și transport, cât și din ratele mai mari ale accizelor și ale VSS pe sticlă, indiferent de mărimea sticlei, altfel spus romul „tradițional” vândut în sticle mai mari și cu o tărie alcoolică mai ridicată ar trebui să beneficieze de o reducere mai mare a accizelor. Raționamentul pe care se bazează această solicitare este că, potrivit autorităților franceze, consumatorii francezi de rom „tradițional” nu sunt dispuși să plătească mai mult pentru romul vândut în sticle mai mari și cu tărie alcoolică mai mare, acestui produs aplicându-i-se taxe mai mari, sub forma accizelor, VSS și TVA. Această constatare pare să fie confirmată de analiza de mai sus. Prin urmare, Franța a cerut (deoarece Consiliul îi permite acest lucru până la sfârșitul anului 2013) autorizația de a reduce accizele cu până la 50 % față de rata națională standard. În prezent, Franța aplică o rată redusă de aproximativ 55 % din rata standard aplicată altor băuturi alcoolice tari comercializate pe teritoriul său. În plus, de la 1 ianuarie 2012, Franța a schimbat baza de calcul a VSS de la 160 EUR pe hectolitru la 533 EUR pe hectolitru de alcool pur. VSS vine în completarea accizei naționale. Conform hotărârii Curții de Justiție a Uniunii Europene, VSS nu este o acciză. Totuși, se aplică în general o rată maximă a VSS care corespunde unui procent de 40 % din accize. În prezent, rata standard a VSS corespunde unui procent de aproximativ 32 % din rata standard a accizei. În total, începând din 2012, avantajul fiscal (acciză și VSS) al romului „tradițional” a fost stabilit la aproximativ 42 % din suma accizei standard și a ratei VSS standard. Deși o reducere a ratei standard a accizelor de până la 50 % din rata standard a fost autorizată pentru romul „tradițional” prin Decizia 2007/659/CE a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia 896/2011/UE a Consiliului, pentru un volum de până la 120 000 hlap, reducerea VSS pentru romul „tradițional” nu a fost inclusă în decizia Consiliului. Cu toate acestea, deoarece nu există niciun motiv să se aplice un tratament diferit pentru accize în comparație cu alte taxe aplicate băuturilor alcoolice, în special VSS, atât timp cât discriminarea cumulativă în favoarea romului „tradițional” rămâne proporțională, combinarea celor două măsuri într-una singură ar putea fi justificată. De altfel, Consiliul ar fi putut autoriza Franța să aplice o rată redusă a VSS în conformitate cu aceleași principii ca în cazul ratei reduse a accizei, dacă Franța ar fi informat Consiliul că această măsură se aplică în cazul VSS din ianuarie 2012. Astfel, se propune ca Consiliul să autorizeze retroactiv reducerea VSS până la un procent de 50 % din rata standard a VSS pentru un volum de până la 120 000 hlap de rom „tradițional”. 3.4 Concluzie Pentru perioada 2014-2020, se propune așadar ca Franța să fie autorizată să aplice o rată redusă a accizei și a VSS de până la 50 % din ratele standard respective, dar ca reducerea a accizei și a VSS să nu fie mai mare de 50 % din rata integrală pentru alcool prevăzută în conformitate cu articolul 3 din Directiva 92/84/CEE. Se mai propune ca Franța să întocmească un raport intermediar adresat Comisiei Europene până cel târziu la 31 iulie 2017, astfel încât să se poate evalua dacă motivele care justifică acordarea derogării fiscale se aplică în continuare și dacă avantajul fiscal acordat de Franța rămâne proporțional și suficient pentru a susține competitivitatea lanțului valoric trestie-zahăr-rom în Guadelupa, Guyana Franceză, Martinica și Réunion. Acest raport ar trebui să furnizeze totodată informații privind „costurile de comercializare”. În cazul în care informațiile furnizate demonstrează că derogarea fiscală nu mai este, parțial sau integral, justificată sau este mai puțin adecvată decât alte măsuri din motive de competitivitate și dată fiind dimensiunea sa internațională, ar putea fi introdus un proces de eliminare progresivă până la sfârșitul perioadei. 4. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Rezumatul măsurilor propuse Prezenta propunere autorizează Franța să aplice de la 1 ianuarie 2014 până la 31 decembrie 2020 o rată redusă a accizei și a taxei „cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS) pentru romul „tradițional” produs în Guadelupa, Guyana Franceză, Martinica și Réunion, pentru un contingent de 120 000 hlap. Suma ratelor reduse (menționate la articolul 1) poate fi mai mică decât rata minimă a accizei pentru alcool stabilită prin Directiva 92/84/CEE, dar fiecare rată redusă luată individual nu poate fi cu mai mult de 50 % inferioară ratei standard a accizei naționale pentru alcool. Pentru 2012 și 2013, propunerea modifică Decizia 2007/659/CE a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia 896/2011/UE a Consiliului, în vederea includerii VSS în domeniul său de aplicare, retroactiv, și anume începând cu 1 ianuarie 2012, astfel încât o rată mai scăzută a VSS să poată fi aplicată pentru romul „tradițional” produs în Guadelupa, Guyana Franceză, Martinica și Réunion. Pentru această perioadă, rata redusă a VSS poate fi mai mică și decât rata minimă a accizei pentru alcool stabilită prin Directiva 92/84/CEE, dar nu poate fi cu mai mult de 50 % inferioară ratei standard a VSS. Autoritățile franceze vor trebui să transmită Comisiei un raport intermediar până la 31 iulie 2017, pentru a se putea evalua dacă motivele care justifică acordarea derogării fiscale se aplică în continuare și dacă avantajul fiscal acordat de Franța rămâne proporțional și suficient pentru a sprijini lanțul valoric trestie-zahăr-rom în Guadelupa, Guyana Franceză, Martinica și Réunion prin compensarea situației economice și sociale structurale nefavorabile, care este agravată de distanță, insularitate, suprafața redusă, relieful și clima dificile și dependența economică de câteva produse, factori a căror persistență și combinație afectează grav dezvoltarea lor. Acest raport intermediar va mai include informații actualizate cu privire la costurile de comercializare asociate și cu privire la orice alte măsuri care au fost luate pentru alinierea acestora cu cele ale mărcilor de rom concurente. Temei juridic Articolul 349 din TFUE. Principiul subsidiarității Numai Consiliul are autoritatea de a adopta, în temeiul articolului 349 din TFUE, măsuri specifice în favoarea regiunilor ultraperiferice în scopul adaptării aplicării tratatelor în aceste regiuni, inclusiv a politicilor comune, având în vedere existența unor handicapuri permanente care afectează situația economică și socială a regiunilor ultraperiferice. Același lucru este valabil pentru autorizarea derogărilor de la articolul 110 din TFUE. Prin urmare, propunerea de decizie a Consiliului respectă principiul subsidiarității. Principiul proporționalității Propunerea nu depășește ceea ce este necesar pentru contracararea condițiilor economice și sociale negative reflectate în costurile de comercializare și de producție mai ridicate asociate producției și comercializării romului tradițional în Franța metropolitană. Acordurile fiscale speciale propuse nu împiedică, așadar, mărcile de rom concurente să pătrundă din ce în ce mai mult pe piața franceză. || Alegerea instrumentelor Instrument propus: decizie a Consiliului. Alte instrumente nu ar fi fost adecvate din următoarele motive. Derogările acordate în conformitate cu articolul 349 TFUE sunt cuprinse în decizii ale Consiliului. În plus, textul care face obiectul propunerii de modificare constituie în sine o decizie a Consiliului, adoptată în baza aceluiași temei juridic [articolul 299 alineatul (2) din Tratatul CE]. 5. IMPLICAȚIILE BUGETARE Propunerea nu are implicații asupra bugetului Uniunii Europene. 2013/0413 (CNS) Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI de autorizare a Franței să aplice o rată redusă a anumitor taxe indirecte pentru romul „tradițional” produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion și de modificare a Deciziei 2007/659/CE CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 349, având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Parlamentului European[7], hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială, întrucât: (1) Prin Decizia 2007/659/CE a Consiliului[8], Franța este autorizată să aplice pentru romul „tradițional” produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion și comercializat pe teritoriul său metropolitan o rată redusă a accizei care poate fi mai mică decât rata minimă a accizei stabilite prin Directiva 92/84/CEE a Consiliului[9], dar nu cu mai mult de 50 % sub nivelul național standard al accizei la alcool. Începând cu data de 1 ianuarie 2011, reducerea accizei este limitată la un contingent anual de 120 000 de hectolitri de alcool pur (hlap). Această derogare expiră la 31 decembrie 2013. (2) În data de 12 martie 2013, autoritățile franceze au solicitat Comisiei să prezinte o propunere de decizie a Consiliului de prelungire a derogării stabilite prin Decizia 2007/659/CE, în aceleași condiții, pentru o perioadă de încă șapte ani, adică până la 31 decembrie 2020. La 3 iulie și 2 august 2013, această solicitare a fost completată prin comunicarea unor informații suplimentare și modificată în ceea ce privește diferitele taxe din Franța care urmau să fie acoperite de decizie. (3) De asemenea, autoritățile franceze au informat Comisia cu privire la faptul că legislația națională referitoare la „cotisation sur les boissons alcooliques” (cunoscută și sub denumirea de „vignette sécurité sociale” sau VSS), o contribuție la Fondul național de asigurări de sănătate aplicată băuturilor alcoolice vândute în Franța pentru combaterea riscurilor consumului excesiv de astfel de produse asupra sănătății, percepută pe lângă acciza națională, a fost modificată începând cu 1 ianuarie 2012. Mai precis, baza fiscală a fost modificată de la 160 EUR pe hectolitru la 533 EUR pe hlap și s-a introdus o limitare a valorii VSS asociată accizei aplicabile. (4) În cadrul solicitării formulate cu privire la prelungirea derogării prevăzute în Decizia 2007/659/CE până la data de 31 decembrie 2020, autoritățile franceze au cerut Comisiei să includă VSS pe lista taxelor pentru care se poate aplica o rată inferioară în cazul romului „tradițional” produs în cele patru regiuni ultraperiferice ale Franței enumerate în Decizia 2007/659/CE, începând de la 1 ianuarie 2012. (5) În consecință, este mai adecvat să se adopte o nouă decizie privind o derogare referitoare la ambele taxe, și anume acciza, conform Directivei 92/84/CEE, și VSS, decât să se prelungească derogarea stabilită în Decizia 2007/659/CE. (6) Având în vedere dimensiunile reduse ale pieței locale, distileriile din departamentele de peste mări nu-și pot dezvolta activitățile decât dacă beneficiază de acces corespunzător la piața din Franța metropolitană, care constituie principalul loc de desfacere pentru producția locală de rom (peste 71% din total). Dificultățile întâmpinate de romul „tradițional” pentru a fi competitiv pe piața Uniunii sunt determinate de doi factori: costurile de producție mai ridicate și taxele mai mari pe sticlă, deoarece romul „tradițional” este de regulă comercializat în sticle mai mari și are o tărie alcoolică mai puternică. (7) Costurile de producție din cadrul lanțului valoric trestie-zahăr-rom din departamentele de peste mări sunt mai mari decât în alte regiuni ale lumii. În special costurile salariale sunt mai mari, deoarece în Guadelupa, Guyana Franceză, Martinica și Réunion se aplică legislația socială franceză. Aceste regiuni ultraperiferice trebuie să respecte totodată standardele de siguranță și de mediu ale Uniunii, ceea ce implică investiții și costuri importante ce nu sunt direct legate de productivitate, chiar dacă o parte din aceste investiții sunt finanțate din fondurile structurale ale Uniunii. În plus, distileriile din aceste regiuni ultraperiferice sunt mai mici decât cele ale grupurilor internaționale. Acest fapt generează costuri mai mari pe unitate de producție. La nivel global, toate aceste costuri de producție suplimentare directe, inclusiv de transport și de asigurare, corespund, conform autorităților franceze, unui procent de aproximativ 12 % din acciza aplicată în Franța băuturilor alcoolice tari în 2012. (8) Romul „tradițional” vândut în Franța metropolitană este de regulă comercializat în sticle mai mari (60 % este vândut în sticle de 1 litru) și cu o tărie alcoolică superioară (variind de la 40° la 59°) mărcilor de rom concurente, care sunt în general comercializate în sticle de 0,7 litri și au o tărie de 37,5°. Nivelurile mai ridicate ale conținutului de alcool determină la rândul lor accize mai mari, o rată mai ridicată a VSS și, în plus, o rată mai mare de TVA pe litru de rom vândut. Astfel, totalul „costurilor suplimentare”, și anume costurile mai mari de producție, costurile mai ridicate cu transportul și taxele mai mari (acciza și TVA), corespunde unui nivel cuprins între 40 % și 50 % din acciza aplicabilă în mod normal în Franța pentru băuturile alcoolice tari în 2012. În plus, modificarea bazei de calcul a VSS de la 160 EUR pe hectolitru la 533 EUR pe hlap începând cu 1 ianuarie 2012 ar fi avut (cu TVA inclusă) un efect negativ suplimentar asupra prețului romului „tradițional”, care este comercializat cu o tărie alcoolică superioară, reprezentând aproximativ 10 % din rata standard a accizei. Pentru a contracara aceste efecte negative suplimentare, a fost introdusă o reducere a VSS în beneficiul romului „tradițional” din cele patru regiuni ultraperiferice ale Franței. (9) Având în vedere faptul că avantajul fiscal respectiv acoperă atât accizele armonizate, cât și VSS, el trebuie să rămână proporțional pentru a fi autorizat și pentru a nu aduce atingere integrității și coerenței ordinii juridice a Uniunii, inclusiv protecției concurenței de pe piața internă și politicilor în materie de ajutoare de stat. (10) Ar trebui luate în considerare și costurile suplimentare care decurg dintr-o practică, ce durează de mai bine de zece ani, de comercializare a romului „tradițional” cu un conținut de alcool mai ridicat și, ca atare, cu taxe mai mari. (11) În 2012, Franța a aplicat o acciză de 903 EUR pe hlap pentru romul „tradițional”, nivel ce corespunde unui procent de 54,4 % din rata standard. Ea a mai aplicat o VSS de 361,20 EUR per hlap, nivel ce corespunde unui procent de 67,8 % din rata standard a VSS. Cele două reduceri luate împreună corespund unui avantaj fiscal de 928,80 EUR pe hlap, ceea ce înseamnă un avantaj fiscal de 42,8 % față de ratele standard cumulate (acciza și VSS). (12) Decizia 2007/659/CE autorizează Franța să reducă acciza națională aplicabilă romului „tradițional” cu până la 50 % din rata națională standard a accizei la alcool. Decizia respectivă nu includea rata redusă a VSS pentru romul „tradițional”, care a fost introdusă ca măsură compensatorie pentru sarcina suplimentară rezultată în urma reformei sistemului VSS începând de la 1 ianuarie 2012 pentru acest tip de rom. (13) Este necesar să se remedieze această situație prin aplicarea și în cazul VSS a acelorași principii care au fost aplicate în cazul unei derogări de la articolul 110 din tratat privind armonizarea accizelor. În același timp, începând din ianuarie 2014, Franța ar trebui să plafoneze avantajul fiscal pe care îl poate acorda la un procentaj maxim din ratele standard pe hlap pentru acciza armonizată și pentru VSS. (14) O nouă derogare ar trebui acordată pentru o perioadă de șapte ani, de la 1 ianuarie 2014 la 31 decembrie 2020. (15) Franța ar trebui să prezinte un raport intermediar care să-i permită Comisiei să evalueze dacă motivele care au justificat acordarea derogării există în continuare, dacă avantajul fiscal acordat de Franța este în continuare proporțional și dacă este posibil să se prevadă măsuri care să înlocuiască un eventual sistem de derogări fiscale, care să fie totodată suficiente pentru a susține competitivitatea lanțului valoric trestie-zahăr-rom, ținându-se în același timp cont de dimensiunea lor internațională. (16) Decizia 2007/659/CE nu a putut lua în considerare noile circumstanțe intervenite după reforma sistemului VSS. Prin urmare, este necesar să se modifice decizia menționată prin integrarea ratei reduse a VSS în derogarea prevăzută de respectiva decizie, începând cu 1 ianuarie 2012. (17) Prezenta decizie nu aduce atingere eventualei aplicări a articolelor 107 și 108 din tratat, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Prin derogare de la articolul 110 din tratat, Franța este autorizată să prelungească aplicarea, pe teritoriul său metropolitan, în cazul romului „tradițional” produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica sau în Réunion, a unei rate a accizei inferioare ratei integrale a accizei pentru alcool, stabilită la articolul 3 din Directiva 92/84/CEE, și a unei rate a taxei denumite„cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS) mai mică decât rata integrală care ar fi aplicabilă în conformitate cu legislația națională. Articolul 2 Derogarea menționată la articolul 1 se limitează la rom, astfel cum este definit în anexa II punctul 1 litera (f) la Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului [10] , produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion pe bază de trestie de zahăr recoltată la locul de fabricare, cu un conținut de substanțe volatile, altele decât alcool etilic și metilic, mai mare sau egal cu 225 de grame pe hectolitru de alcool pur și cu o tărie alcoolică mai mare sau egală cu 40 % vol. Articolul 3 1. Ratele reduse ale accizei și VSS menționate la articolul 1 și aplicabile romului menționat la articolul 2 sunt limitate la un contingent anual de 120 000 hectolitri de alcool pur. 2. Ratele reduse ale accizei și VSS menționate la articolul 1 din prezenta decizie pot fi inferioare ratei minime a accizei pentru alcool stabilită prin Directiva 92/84/CEE, dar nu trebuie să fie mai mici cu peste 50 % decât rata integrală pentru alcool stabilită în conformitate cu articolul 3 din Directiva 92/84/CEE sau decât rata integrală a VSS pentru alcool. 3. Avantajele fiscale cumulate autorizate în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol nu trebuie să depășească 50 % din rata integrală pentru alcool stabilită în conformitate cu articolul 3 din Directiva 92/84/CEE. Articolul 4 Până cel târziu la 31 iulie 2017, Franța prezintă Comisiei un raport care să-i permită acesteia să evalueze dacă motivele care au justificat acordarea derogării se mențin și dacă avantajul fiscal acordat de Franța a rămas și se preconizează că va rămâne proporțional și suficient pentru a susține competitivitatea lanțului valoric trestie-zahăr-rom din Guadelupa, Guyana Franceză, Martinica și Réunion. Articolul 5 Decizia 2007/659/CE se modifică după cum urmează: (1) Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 1 Prin derogare de la articolul 110 din tratat, Franța este autorizată să prelungească aplicarea, pe teritoriul său metropolitan, în cazul romului „tradițional” produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica sau în Réunion, a unei rate a accizei inferioare ratei integrale a accizei pentru alcool, stabilită la articolul 3 din Directiva 92/84/CEE, și a unei rate a taxei denumite„cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS) mai mică decât rata integrală care ar fi aplicabilă în conformitate cu legislația națională.” (2) Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 3 1. Ratele reduse ale accizei și VSS menționate la articolul 1 și aplicabile romului menționat la articolul 2 sunt limitate la un contingent anual de 120 000 hectolitri de alcool pur. 2. Ratele reduse ale accizei și VSS menționate la articolul 1 din prezenta decizie pot fi inferioare ratei minime a accizei pentru alcool stabilită prin Directiva 92/84/CEE, dar nu trebuie să fie mai mici cu peste 50 % decât rata integrală pentru alcool stabilită în conformitate cu articolul 3 din Directiva 92/84/CEE sau decât rata integrală a VSS pentru alcool.” Articolul 6 Prezenta decizie se aplică de la 1 ianuarie 2014 până la 31 decembrie 2020. Articolul 5 se aplică însă de la 1 ianuarie 2012 până la 31 decembrie 2013. Articolul 7 Prezenta decizie se adresează Republicii Franceze. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele [1] Înainte de 2009, taxa numită „vignette” (sau „contribuție la asigurările sociale”) era de 130 EUR pe hl, echivalentul a 325 EUR pe hlap la un produs cu 40 % alcool. Ulterior, ea a crescut la 160 EUR pe hl (400 EUR pe hlap) în 2011 și, începând cu 2012, a fost a) modificată astfel încât să se aplice la hlap și b) nu poate depăși 40 % din rata accizei aplicabile produsului, pentru romul din teritoriile franceze de peste mări. [2] A se vedea nota de subsol 1. [3] Ratele taxei s-au modificat de două ori în 2012 Până la a doua modificare din mai, avantajul romului din teritoriile franceze de peste mări era de 972,02 EUR pe hlap. [4] Această estimare ar putea fi însă oarecum exagerată, deoarece nu ține seama nici de faptul că agenții comerciali en gros și en detail probabil nu au transferat în totalitate asupra consumatorilor scăderea ratei accizei și a VSS, nici de posibila scădere a cererii în urma aplicării unei rate reduse în locul unei rate normale a accizei și a VSS; de altfel, dacă s-ar înlocui romul „tradițional” cu rom provenind de la concurență, s-ar ajunge la o diminuare a veniturilor fiscale, deoarece romul provenit de la concurență are o concentrație mai scăzută de alcool. [5] Sursa: COM (2011) 577 final din 22 septembrie 2011. Estimările pentru 2011-2013 de la aceeași sursă, prezentate și în considerentele din Decizia 896/2011. [6] Diferența dintre acciza standard la băuturile spirtoase și rata redusă aplicată romului provenit din departamentele franceze de peste mări, inclusiv contribuția la asigurările sociale („vignette”). [7] JO C XXX, XXX, p. XXX. [8] Decizia Consiliului 2007/659/CE din 9 octombrie 2007 de autorizare a Franței în vederea aplicării unui nivel redus al accizei pentru romul «tradițional» produs în Guadelupa, în Guyana Franceză, în Martinica și în Réunion (JO L 270, 13.10.2007, p. 12). [9] Directiva 92/84/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind apropierea ratelor accizelor la alcool și băuturi alcoolice (JO L 316, 31.10.1992, p. 29). [10] Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind definirea, desemnarea, prezentarea, etichetarea și protecția indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului (JO L 39, 13.2.2008, p. 16).