În materie de politici, Comisia a promovat schimburi aprofundate privind punerea în aplicare a diferitelor dimensiuni ale recomandării, reunind reprezentanți ai statelor membre, parteneri sociali și diverse părți interesate. Comisia Europeană monitorizează, de asemenea, aspectele legate de protecția socială în contextul semestrului european. În 2020, în vederea atenuării impactului social al pandemiei de COVID-19, Comisia a recomandat ca nouă state membre să îmbunătățească acoperirea în materie de protecție socială pentru lucrătorii care prestează muncă atipică și pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă (EE, ES, IT, CY, LT, NL, PL, PT, SI) și, în 2022, patru state membre au primit o recomandare specifică în domeniile vizate de recomandarea Consiliului din 2019 (EE, HU, NL și PL). În plus, SPC Monitor evidențiază în fiecare an statele membre care se confruntă cu o provocare socială majoră în ceea ce privește accesul la protecție socială.

Prezentarea generală a celor 26 de planuri naționale de punere în aplicare a scos în evidență faptul că aproape toate fac referire implicit sau explicit la discrepanțele existente/rămase în ceea ce privește accesul la protecție socială la nivel național. Cu toate acestea, toate grupurile și tipurile de discrepanțe sunt acoperite doar în jumătate dintre statele membre. În plus, planurile naționale de punere în aplicare s-au axat foarte mult pe situația din punctul de vedere al acoperirii oficiale, în timp ce alte dimensiuni ale accesului la protecție socială sunt acoperite mai puțin, în pofida existenței unor indicatori conveniți la nivelul UE pentru monitorizarea accesului efectiv sau a gradului de adecvare. Este important de notat faptul că unele state membre consideră că au pus deja în aplicare toate dispozițiile recomandării (BG, SE) sau aproape toate (CZ, FR, HU, AT, PL); a se vedea, de asemenea, tabelul din anexă.

În timp ce ponderea totală a persoanelor care desfășoară o activitate independentă în cadrul populației active a rămas stabilă în ultimii 25 de ani (aproximativ 14 % din populația activă), proporția celor fără angajați a crescut (aproximativ 68,3 % din cele 27 de milioane de persoane care desfășoară o activitate independentă în UE). Datele disponibile pentru 7 state membre (BE, DE, IT, LU, NL, PL și SE) indică rate ridicate ale sărăciei în rândul persoanelor încadrate în muncă care desfășoară o activitate independentă pe cont propriu. Această tendință sporește necesitatea de a asigura accesul la protecție socială pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă.

·Puțin peste jumătate dintre șomeri (52,7 %) au beneficiat de (orice) prestații sociale în 2021. Cu toate acestea, procentul a fost sub 25 % în Bulgaria, Grecia, Croația, Polonia, România și Slovacia. 57,3 % dintre toți șomerii de scurtă durată înregistrați (fără loc de muncă de mai puțin de un an) au beneficiat de prestații/asistență în caz de șomaj în 2021 în UE, procentul acestora fiind mai mic de 50 % în șase state membre și de numai o treime sau mai puțin în Croația, Polonia și Slovacia.

Accesul lucrătorilor pe platforme online la protecție socială este discutat în 11 planuri naționale de punere în aplicare (BE, DE, EE, FR, HR, IT, CY, LT, PT, RO și SI), majoritatea acestora considerându-l o provocare. Cinci state membre (BE, IT, CY, RO și SI) au inclus măsuri concrete în planurile naționale de punere în aplicare, în timp ce patru state membre fac referire, în general, la necesitatea de a lua măsuri în acest domeniu în viitor (DE, EE, LT și PT). De exemplu, Cipru include lucrătorii pe platforme online în rândul persoanelor cu contracte de muncă atipice pentru care accesul la prestații (șomaj, accidente de muncă) ar trebui extins prin reforma asigurărilor sociale; Belgia și România anunță modificări legislative pentru a asigura o protecție socială adecvată pentru lucrătorii pe platforme online, inclusiv pentru cei care desfășoară o activitate independentă (a se vedea, de asemenea, mai sus).

Cei mai recenți indicatori ai gradului de adecvare indică o uniformizare a ratelor deprivării sociale și materiale pentru toate categoriile, după o scădere constantă în perioada 2014-2020, în special în rândul șomerilor și al persoanelor care desfășoară o activitate independentă. În plus, rata riscului de sărăcie (după transferurile sociale) este în continuare de peste patru ori mai mare în rândul persoanelor care desfășoară o activitate independentă și de peste 3,5 ori mai mare în rândul angajaților cu contract temporar decât în rândul lucrătorilor care prestează muncă standard.

Cele mai recente cifre datează din 2021 și se referă, în general, la situația veniturilor din 2020. Este recunoscut faptul că sistemele de protecție socială au ajutat oamenii să facă față crizei provocate de pandemia de COVID-19 fără creșteri mai substanțiale ale riscurilor de sărăcie sau ale inegalităților în materie de venituri, datorită unor răspunsuri foarte solide în materie de politici (inclusiv o acoperire sporită, măsuri de sprijin și cheltuieli excepționale). Cu toate acestea, o altă criză, declanșată de situația din Ucraina, a început să aibă efecte economice și sociale majore, în special prin inflație și creșterea nivelului de sărăcie energetică. Având în vedere întârzierile în furnizarea datelor, este încă prea devreme pentru a măsura amploarea impactului acestor crize.

2.4.2.Măsuri de politică

Gradul de adecvare este abordat într-o anumită măsură în planurile naționale de punere în aplicare (16 state membre prezintă măsuri menite să îmbunătățească gradul de adecvare). Puține state membre se axează pe gradul de adecvare al protecției sociale pentru lucrătorii care prestează muncă atipică. Cu toate acestea, multe state membre au adoptat sau intenționează să adopte măsuri de îmbunătățire a gradului de adecvare, concentrându-se asupra pensiilor pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă sau pentru categoriile speciale de angajați. De asemenea, sunt în curs de aplicare unele măsuri pentru îmbunătățirea gradului de adecvare al prestațiilor de șomaj.

Măsura în care diferitele categorii de persoane care desfășoară o activitate independentă și de lucrători care prestează forme atipice de muncă contribuie la sistemul de pensii va determina prestațiile de care vor beneficia în viitor. Pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă, fluctuațiile în materie de muncă și venituri reprezintă o provocare în ceea ce privește contribuția periodică. Spania și Letonia au decis să adapteze metoda de calcul al contribuțiilor pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă, pentru a sprijini caracterul adecvat al pensiilor viitoare, în timp ce Belgia intenționează să alinieze sistemele de pensii ale persoanelor care desfășoară o activitate independentă cu ale angajaților și să adapteze contribuțiile persoanelor care desfășoară o activitate independentă pentru a reflecta mai bine capacitatea lor de contribuție. Din același motiv, și pentru a stimula participarea la sistem, Portugalia a redus, de asemenea, ratele de contribuție și, în prezent, calculează trimestrial baza de contribuție în funcție de veniturile obținute în trimestrul precedent. Austria și Estonia au luat măsuri pentru a crește gradul de adecvare al pensiilor, în special pentru persoanele cu drepturi reduse, la fel și Germania, unde femeile vor fi principalii beneficiari. Cehia a prezentat o reformă a pensiilor pentru a îmbunătăți echitatea sistemului de pensii (de exemplu, prin abordarea disparităților de gen). În 2021, Franța a adoptat măsuri legislative care vizează creșterea nivelului pensiilor pentru ajutoarele de fermieri, iar Finlanda a modificat, în 2022, asigurarea de pensie pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă.

Creșterea ratei de acoperire sau a duratei prestațiilor de șomaj contribuie la îmbunătățirea gradului de adecvare al acestora, iar Estonia și Lituania au luat măsuri în această direcție. Belgia a majorat, de asemenea, nivelul minim al prestațiilor de șomaj, alături de alte prestații minime de securitate socială și asistență. În special în acest domeniu, numeroase măsuri au fost luate ca răspuns la pandemia de COVID-19. De exemplu, durata prestațiilor de șomaj a fost prelungită temporar în perioada 2020-2021 (și, în unele cazuri, în 2022) în Bulgaria, Danemarca, Germania, Grecia, Spania, Portugalia, România, Slovacia și Suedia. Belgia, Franța și Italia au suspendat reducerea treptată a prestațiilor în timp (degresivitate), iar nivelul acestora a crescut temporar în Irlanda, în Luxemburg (pentru persoanele aflate în șomaj parțial), în Malta (cu un supliment) și, permanent, în unele țări (Belgia, Bulgaria, Estonia, parțial în Portugalia). Deși majoritatea acestor măsuri au fost sau vor fi întrerupte, unele state membre au ales să le facă structurale. În special în sectorul cultural, au fost luate măsuri noi în mai multe state membre. Un număr limitat de măsuri a vizat gradul de adecvare în alte ramuri ale protecției sociale decât pensiile sau șomajul. Câteva exemple se regăsesc în planul național de punere în aplicare al Belgiei (boală, invaliditate) și al Maltei (în domeniul asistenței medicale, tratamentele pentru afecțiunile cronice noi vor fi gratuite începând din 2023).

Caseta 4: Discrepanțe în materie de protecție socială care îi afectează pe tineri Discrepanțele în ceea ce privește accesul la protecție socială pentru lucrători și pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă sunt deosebit de pronunțate în rândul anumitor categorii, de exemplu în rândul tinerilor. În 2021, tinerii (16-29 de ani) care erau șomeri și expuși riscului de sărăcie (înainte de transferurile sociale) erau mult mai puțin susceptibili (38 %) să beneficieze de prestații sociale în UE decât persoanele cu vârste cuprinse între 30 și 64 de ani (57 %). Un raport recent confirmă faptul că, de multe ori, tinerii lucrători nu au acces oficial la prestații de șomaj, de boală sau de maternitate. În majoritatea cazurilor, aceste discrepanțe nu sunt cauzate în mod direct de normele legate de vârstă, ci se datorează mai degrabă: lipsei de acoperire oficială pentru anumite categorii care includ mulți tineri (stagiari, ucenici, zilieri, lucrători pe platforme online, lucrători care desfășoară o activitate independentă dependenți din punct de vedere economic); sau problemelor legate de acoperirea efectivă (în special atunci când normele – perioada minimă de cotizare sau restricțiile privind contribuțiile minime plătite sau orele minime lucrate – exclud efectiv de la prestațiile de protecție socială tinerii cu un istoric de muncă scurt și cu contracte precare). De exemplu, este mai greu pentru lucrătorii tineri să îndeplinească cerințele de eligibilitate pentru prestațiile de șomaj atunci când își pierd locul de muncă. Același lucru este valabil și pentru prestațiile de boală. Este interesant de observat că Austria, Belgia și Slovenia aplică perioade minime de cotizare mai scurte pentru tineri. Acest lucru este valabil și în Spania pentru prestațiile de maternitate. Deși majoritatea planurilor naționale de punere în aplicare nu includ reforme specifice tinerilor, există și câteva excepții: modificarea legii privind asigurările sociale pentru studenți și stagiari din Grecia și reforma concediului de maternitate pentru studenți din Croația. În plus, unele măsuri luate ca răspuns la criza provocată de pandemia de COVID-19 s-au axat pe tineri, de exemplu, pe studenți. Austria a introdus o primă de formare pe lângă prestațiile de șomaj și a extins fondul de ajutorare la studenți. Belgia a introdus plăți pentru șomaj pentru studenții care și-au pierdut locul de muncă din cauza pandemiei; iar Letonia a introdus o indemnizație de șomaj tehnic pentru tinerii absolvenți înregistrați ca șomeri. În plus, unele măsuri generale (care nu sunt specifice tinerilor) sunt totuși deosebit de relevante pentru tineri, având în vedere situația lor specifică (de exemplu, ca lucrători cu contract temporar sau lucrători pe platforme online). Printre exemple se numără: reformele care vizează acoperirea oficială pentru lucrătorii care prestează muncă atipică (sau accesul efectiv) menționate mai sus; extinderea de către Estonia a asigurării de sănătate la toți rezidenții, inclusiv la studenți; și sprijinul temporar acordat în Spania (în timpul pandemiei de COVID-19) lucrătorilor cu contract temporar, facilitându-le accesul la prestații de șomaj contributive.

2.5.Transparența

Transparența este a patra dimensiune abordată în recomandarea Consiliului. Transparența este esențială pentru garantarea accesului la protecție socială pentru lucrători și pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă. Este posibil ca oamenii să nu își cunoască pe deplin drepturile și obligațiile, precum și diferitele modalități de exercitare a acestor drepturi și de respectare a obligațiilor care le revin. Normele pot fi prea complexe sau nu sunt suficient de clare. Acest lucru poate descuraja participarea la sistemele de protecție socială și poate contribui la o rată scăzută de absorbție pentru anumite prestații sociale. Este posibil ca persoanele care desfășoară o activitate independentă și cele care prestează forme atipice de muncă să fie mai afectate, deoarece, astfel cum s-a arătat mai sus, sunt adesea supuse unor norme specifice și unor proceduri mai complexe. În plus, de multe ori nu există organizații care să reprezinte interesele acestor categorii, așa cum fac partenerii sociali pentru alte categorii.

Panorama foarte diversă a sistemelor de protecție socială din statele membre explică, de asemenea, abordările diferite cu privire la transparența sistemelor și a prestațiilor de protecție socială. De exemplu, unele țări au sisteme foarte generale, (aproape) „universale”, în timp ce altele tocmai au început să facă tranziția de la un set de sisteme de protecție foarte specifice la unele mai generale. O altă diferență semnificativă este faptul că unele au început tranziția digitală cu mult timp în urmă, în timp ce altele au inițiat acest proces ca urmare a pandemiei de COVID-19. Unele state membre menționează în planurile naționale de punere în aplicare că normele privind accesul la protecție socială sunt deja clare și transparente și că informațiile sunt accesibile (de exemplu, BE, EE, FR, HR, MT, SE), iar altele subliniază, de asemenea, importanța menținerii/îmbunătățirii acestei situații (BE, MT, NL, SE). În unele țări, accesul la informații (inclusiv informații privind cele șase ramuri ale protecției sociale) este consacrat în legislație (de exemplu, BE, CZ, EE, LV, RO, SI, SK). Unele state membre au inclus transparența și simplificarea ca obiective în planurile naționale de redresare și reziliență, cum ar fi reforma sistemului de asigurări sociale și restructurarea și digitalizarea serviciilor de asigurări sociale planificate de Cipru. Cu toate acestea, în general, transparența nu este bine reflectată în planurile naționale de punere în aplicare, dar au fost implementate sau sunt în curs de implementare o serie de reforme și măsuri la nivelul UE pentru a sprijini accesul la informații clare și actualizate și cunoașterea drepturilor sociale, și pentru a simplifica procedurile, în multe cazuri și prin intermediul planurilor naționale de redresare și reziliență.

2.5.1.Accesul la informații

Accesul la informații privind protecția socială este necesar pentru ca oamenii să conștientizeze care le sunt drepturile și obligațiile. Informațiile pot fi furnizate „pasiv”, de exemplu, sub formă de broșuri informative sau portaluri web, sau într-un mod mai „activ”, în principal prin campanii de sensibilizare generale sau specifice.

Astfel cum se subliniază în considerentul 22 din recomandarea Consiliului, „digitalizarea poate să contribuie, în special, la îmbunătățirea transparenței pentru cetățeni”, iar furnizarea digitală de informații este, într-adevăr, o parte esențială a eforturilor statelor membre de îmbunătățire a accesului. Deși există încă o mare diversitate de practici, în toate statele membre există în prezent așa-numite portaluri, fie portaluri de securitate socială generale/guvernamentale sau integrate de tip „ghișeu unic”, fie portaluri pentru ramuri specifice ale protecției sociale.

Atunci când sunt furnizate informații pentru diferitele statute profesionale, se acordă, în general, o atenție specială (în măsuri diferite) situației persoanelor care desfășoară o activitate independentă (parțial în funcție de accesul oficial al acestora la diferitele ramuri ale protecției sociale și dacă beneficiază de aceleași condiții sau de condiții diferite față de alte categorii). Cu toate acestea, în mai multe state membre există lacune și deficiențe în materie de informații care afectează în mod specific (subgrupurile de) lucrători care prestează muncă atipică și persoanele care desfășoară o activitate independentă, pentru care pot fi furnizate sau nu informații detaliate (în special pe site-urile guvernamentale generale): informațiile adaptate persoanelor care desfășoară o activitate independentă și lucrătorilor care prestează forme atipice de muncă sunt în continuare, în general, limitate (România), diferitele categorii nu sunt bine diferențiate (Cipru) sau lipsesc informații privind anumite sisteme, de exemplu, informații privind sistemele voluntare (Austria). La un nivel mai general, lacunele și deficiențele în ceea ce privește informațiile puse la dispoziție de administrațiile publice și/sau de furnizorii (publici sau privați) implicați în diferitele ramuri ale protecției sociale au fost identificate în mod explicit ca fiind o problemă în 17 state membre (BE, CZ, DE, EE, IE, EL, FR, HR, CY, LT, NL, AT, RO, SI, SK FI, SE). O altă posibilă deficiență se referă la site-urile neactualizate, create în cadrul unor programe/proiecte specifice, ca urmare a anumitor evenimente (cum ar fi criza provocată de pandemia de COVID-19) și finanțate temporar, dar cărora nu li s-a mai făcut mentenanța și care nu au mai fost actualizate ulterior.

Cele mai dezvoltate informații personalizate disponibile se referă la prestațiile pentru limită de vârstă, adesea sub forma calculatoarelor online. Într-adevăr, 21 de state membre au raportat că pun direct la dispoziția cetățenilor calculatoare (sau simulatoare) de pensii, pe care aceștia le pot utiliza pentru a obține estimări ale drepturilor de pensie viitoare pe baza contribuțiilor și perioadelor efective (BE, CZ, DK, DE, EE, ES, FR, IT, CY, LV, LT, HU, MT, AT, NL, PL, PT, SI, SK, FI, SE). Cu toate acestea, informațiile referitoare la sistemele de pensii ocupaționale și la sistemele voluntare par să varieze foarte mult de la un stat membru la altul și, chiar și în domeniul mai avansat al prestațiilor pentru limită de vârstă, nu este clar dacă există suficiente informații pentru persoanele care prestează forme atipice de muncă.

Digitalizarea sporită și tranziția de la serviciile fizice la cele online și digitale pot crea dificultăți în ceea ce privește accesul la informații, în special pentru grupurile vulnerabile (de exemplu, persoanele cu un nivel scăzut al competențelor digitale, cele cu deficiențe de vedere/de auz, persoanele în vârstă sau cele fără adăpost). În același timp, numeroase site-uri care oferă informații privind protecția socială sunt accesibile persoanelor cu deficiențe de vedere (de exemplu, în BE, DK, EE, IE, EL, LT, LU, SI) sau persoanelor cu deficiențe de auz (de exemplu, în CZ, DK, EE, IE, EL, HR, LT, LU, RO, SI). În unele cazuri, sunt în curs de realizare reforme menite să asigure accesibilitatea informațiilor privind prestațiile de protecție socială, în timp ce în Suedia, de exemplu, informațiile de pe site-uri sunt deja disponibile într-o formă adecvată pentru persoanele cu diferite dizabilități, folosindu-se un limbaj simplu sau limbajul prin semne. Autoritățile suedeze trebuie, de asemenea, să pună la dispoziție interpreți în mod gratuit. Începând din 2019, Institutul de Asigurări Sociale din Finlanda își extinde serviciile online în limbajul semnelor și oferă un serviciu de interpretariat pentru persoanele cu dizabilități.

Birourile fizice pot juca un rol important în îmbunătățirea accesibilității pentru persoanele cu dizabilități și cele cu un nivel scăzut al competențelor digitale. Cu toate acestea, în multe țări s-a înregistrat o scădere semnificativă a oportunităților de acces fizic la informații, adesea accelerată de criza provocată de pandemia de COVID-19. În unele state membre (precum BE, EE și IT) au fost raportate programe de îmbunătățire a competențelor digitale și de abordare a decalajului digital. De asemenea, este interesant de remarcat faptul că unele țări dintre cele mai avansate din punct de vedere digital sunt deja în proces de (re)dezvoltare a accesului fizic sau creează centre de servicii de tip „ghișeu unic” (EE, LV). În 2020, în Estonia, a devenit disponibil un serviciu de livrare la domiciliu pentru prestațiile de pensii, la un preț redus de la începutul anului 2022.

Având în vedere complexitatea sistemelor și a procedurilor de acces la prestațiile sociale, comunicarea reprezintă un alt aspect esențial al accesului la informații – pentru a sensibiliza cetățenii cu privire la drepturile și obligațiile lor, precum și la importanța participării la sistemele de protecție socială. În perioada 2017-2021, 14 state membre au raportat derularea unor campanii de sensibilizare cu privire la sistemele/prestațiile de securitate socială „în general” sau de informare cu privire la mai multe prestații pentru a aborda aceste provocări. În mai multe țări au fost derulate campanii de sensibilizare a cetățenilor cu privire la condițiile de acces la prestațiile de securitate socială, cu accent pe contribuțiile sociale și importanța ocupării legale a forței de muncă, care este deosebit de importantă pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă și pentru persoanele care prestează forme atipice de muncă. În Finlanda, de exemplu, fondurile de șomaj și sindicatele desfășoară în mod regulat campanii de informare cu scopul de a convinge lucrătorii să adere la fondurile de șomaj, pentru a beneficia de o protecție mai bună împotriva pierderilor de venit în caz de șomaj. În majoritatea statelor membre au fost organizate, de asemenea, campanii privind anumite ramuri ale protecției sociale. De interes deosebit sunt campaniile privind prestațiile pentru limită de vârstă ce vizează lucrătorii care prestează muncă atipică și persoanele care desfășoară o activitate independentă (CZ, DE, HR, HU) și campaniile privind accesul viitor la prestații și gradul de adecvare al acestora (CZ, EL, LT, HU, MT, NL, PL, FI).

2.5.2.Simplificare

Transparența poate fi îmbunătățită prin diferite tipuri de simplificare: simplificarea normelor oficiale ale unui sistem de protecție socială (abordată mai sus), a structurii administrației (instituției) sau a procesului de solicitare/primire a accesului la prestații. Mai multe state membre au realizat sau au planificat reforme pentru a simplifica sistemele generale sau specifice, extinzând sau îmbunătățind astfel accesul categoriilor de lucrători care prestează forme atipice de muncă sau de persoane care desfășoară o activitate independentă la mai multe tipuri de prestații. Austria și Portugalia au introdus norme mai clare privind accesul persoanelor (categoriilor de persoane) care desfășoară o activitate independentă. Alte măsuri de simplificare adoptate includ principiul „doar o singură dată” pentru colectarea datelor (BE, IE, EL, ES, LV, LU, PL), crearea sau îmbunătățirea portalurilor de securitate socială de tip „ghișeu unic” (IE, LV, HU, MT, NL, SI, SK, SE) și automatizarea (parțială) a schimbului de date (DE, EL).