RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 248/60

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Dialogul intercultural și romii: rolul-cheie al femeilor, al educației și al învățământului” (aviz suplimentar)

2011/C 248/10

Raportor: dna Anne-Marie SIGMUND

La 24 februarie 2009, în conformitate cu articolul 29 litera a) din normele de aplicare a Regulamentului de procedură, Comitetul Economic și Social European a hotărât să elaboreze un aviz suplimentar pe tema

„Dialogul intercultural și romii: rolul-cheie al femeilor, al educației și al învățământului”.

Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului, și-a adoptat avizul la 27 mai 2011.

În cea de-a 472-a sesiune plenară, care a avut loc la 15 și 16 iunie 2011 (ședința din 16 iunie 2011), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 127 de voturi pentru și 2 voturi împotrivă.

1. Concluzii și recomandări

1.1 Comitetul preia concluzia Comunicării Comisiei din 5 aprilie 2011 (1) drept motto în cadrul prezentelor propuneri.

1.2 El subliniază că în viitor nu mai trebuie elaborate strategii pentru romi și analize despre romi, ci trebuie făcuți pași concreți împreună cu romii, respectiv împreună cu organizațiile care îi reprezintă.

1.3 Comitetul este pregătit ca în cadrul competențelor sale să participe la astfel de acțiuni, respectiv să lanseze, ca și până acum, inițiative proprii în strânsă colaborare cu organizațiile romilor (de exemplu, audieri, seminare etc.).

1.4 Comitetul își va aprofunda relațiile cu instituțiile, organizațiile și organismele active în acest domeniu și va face eforturi pentru realizarea unor noi acțiuni comune (2).

1.5 Comitetul consideră că dialogul intercultural este un instrument adecvat pentru integrarea, respectiv participarea romilor, atât în ceea ce privește rolul femeilor de etnie romă în acest proces, cât și în domeniul educației și învățământului.

1.6 Comitetul va căuta oportunități – și în cadrul rețelelor sale existente – de participare la inițiative locale sau de lansare a unor inițiative proprii.

2. Context și abordare

2.1 Într-un aviz exploratoriu din 9 iulie 2008 (3), CESE a prezentat o serie de recomandări pentru integrarea mai rapidă a minorității rome din Europa. S-a recomandat un procedeu care să se desfășoare pe două planuri, reglementat între nivelul Uniunii și nivelul național, cu privire la educația și învățământul pentru copiii de etnie romă și s-a solicitat Comisiei să pună în aplicare o strategie cuprinzătoare și să finanțeze campanii de sensibilizare. Implicarea activă a reprezentanților romilor în acest proces s-a dovedit a fi singura cale de abordat.

2.2 Comisia Europeană (4) a preluat această abordare și a făcut trimitere la afirmația CESE (5) conform căreia „includerea problematicii romilor în toate politicile europene și naționale relevante ca sarcină transversală este calea cea mai de succes pentru integrare”.

2.3 Punctul de plecare al prezentului aviz suplimentar este principiul dialogului intercultural, la baza căruia stă dialogul voluntar și fără prejudecăți dintre ambele părți, în cazul acesta, minoritatea romă din Europa și populația ne-romă din Europa. Acest dialog intercultural presupune dezbaterea atât a similitudinilor, cât și a diferențelor de tradiție și mod de viață, pentru a înțelege mai bine realitatea și a propune soluții fiabile.

2.4 În ceea ce privește conținutul, prezentul aviz se concentrează asupra primului pilon al integrării (6), educația și învățământul, care, din punctul de vedere al CESE, este și cel mai important, analizând în acest context și rolul special al femeilor în procesul de integrare a romilor.

2.5 Comitetul sprijină strategia Platformei UE pentru incluziunea romilor, în special cele 10 principii fundamentale comune pentru incluziunea romilor stabilite de Platforma 2009 (7).

3. Observații generale

3.1 Unul din motto-urile curente referitoare la proiectul de integrare europeană este „unitate în diversitate”. În acest sens, romii reprezintă un exemplu impresionant al diversității culturale a Europei, aspect care este îmbogățit prin faptul că romii (8) înșiși încorporează diferite identități culturale (9).

3.2 Din 1999 (10), Comitetul a adoptat o definiție mai amplă a conceptului de cultură, care, pe lângă artă, tradiție și patrimoniu cultural, include și educația, învățământul, știința, cercetarea etc. Astfel, educația și învățământul capătă un loc deosebit în cadrul dialogului intercultural, în special cu romii.

3.3 Comitetul refuză argumentele împotriva multiculturalismului (11); unele afirmații sunt corecte într-un anumit context, însă ambigue, astfel încât nu pot fi aplicate într-o societate europeană legată prin valori dominante comune (12).

3.4 În contextul acestei interpretări a culturii ca recunoaștere comună a unor valori comune se poate trage concluzia că identitatea europeană este, în primul rând, o identitate culturală, confirmată la articolul 2 din TUE, așa-numitele principii. Prin urmare, dialogul intercultural este instrumentul adecvat pentru a contribui în mod durabil la procesul integrare în general, a romilor, în special. După părerea Comitetului, termenului toleranță trebuie să i se acorde o atenție deosebită.

3.5 Toleranța înseamnă dreptul celorlalți de „a fi altfel”, atât în ceea ce privește exercitarea acestui drept, cât și în tolerarea acestuia. Acest lucru este la fel de important atât pentru romi, cât și pentru ne-romi. Însă în cadrul dialogului intercultural, toleranța mai are o semnificație fundamentală: aceasta se referă nu numai la soluționarea potențialelor conflicte normative, ci presupune și o sensibilitate pentru „a fi altfel”, creând astfel empatia necesară pentru conviețuire.

3.6 Inițiativele Comisiei Europene și ale Parlamentului European privind îmbunătățirea situației romilor (13) sunt instrumente excelente pentru a crea o bază legală și politică pentru acțiuni și programe; însă acestea sunt, prin natura lor, măsuri „de sus în jos”, care nu pot avea succes fără inițiativele „de jos în sus” corespunzătoare care trebuie să vină din partea societății civile, cu sprijin și din partea autorităților locale, regionale și naționale.

3.7 Din acest punct de vedere, Comitetul salută cea mai recentă comunicare a Comisiei, susține îndeosebi afirmația că de acum încolo este necesar să se acționeze și subliniază că nevoia de acțiune se referă nu numai la autoritățile publice naționale, regionale și locale, ci, în special, la actorii societății civile din ambele părți.

3.8 Până în prezent s-au cheltuit sume importante din surse comunitare și internaționale pentru integrarea romilor, iar apoi s-a constatat că succesul nu este deloc proporțional cu sumele alocate. În opinia Comitetului, acest lucru este legat și de faptul că în ciuda numeroaselor inițiative, conferințe și reuniuni la nivel comunitar pe această temă, care au fost deseori reușite din punctul de vedere al conținutului, măsurile recomandate în cadrul acestora nu au fost concretizate în mod satisfăcător, inclusiv din cauza unei implicări insuficiente a romilor și a organizațiilor lor de la fața locului.

3.9 În cadrul competențelor sale, Comitetul dorește să contribuie la remedierea dezechilibrului dintre propuneri strategice bune și măsuri de implementare necorespunzătoare din punct de vedere tactic. De aceea, va depune eforturi pentru a beneficia de pe urma funcției sale de punte către cetățeni, iar în cadrul evenimentelor desfășurate la nivel local va contribui cu ajutorul rețelelor și organizațiilor membrilor săi la sporirea disponibilității de a accepta serviciile oferite, respectiv de a respecta angajamentele asumate.

4. Rolul femeilor de etnie romă

4.1 Din diferite rapoarte reiese că educația copiilor cu vârstă preșcolară în familiile de romi este preluată, în general, de mame (14), în timp ce după începerea școlii se implică și tații în educația copiilor. De educația fetelor se ocupă mamele și după începerea școlii. Întrucât anii formativi ai copiilor sunt cei din perioada preșcolară, este important ca toți copii să fie pregătiți pentru școală încă de acasă. De aceea sunt necesare măsuri care să convingă mamele de importanța educației și formării copiilor, în special a fetelor, și care să le îndrume să-și pregătească copii pentru școală.

4.2 Însă aceste măsuri au perspective de succes doar dacă sunt disponibile servicii (în special la nivel local) care țin seama de diferitele tradiții. Printre acestea se numără obligația autorităților publice de a oferi programe de formare și de prevenire a segregării.

4.3 Pe lângă acestea, vor fi necesare programe de consolidare a competențelor și a capacităților, prin care femeile rome să fie pregătite să poată îndeplini într-adevăr acest rol important.

4.4 În familiile rome tradiționale trăiesc mai multe generații împreună în aceeași casă; și bunicii influențează educația copiilor, având uneori chiar mai multă influență decât părinții; de aceea este important să fie implicați și bunicii care au un rol de model pentru generațiile următoare.

4.5 Dacă prin măsurile menționate se reușește să se valorifice potențialul femeilor rome pentru viitorul copiilor lor, atunci se va realiza și un efect suplimentar: astfel de măsuri și inițiative concrete contribuie la eliminarea stereotipurilor privind femeile rome. Prea des, ele sunt reduse la rolul de obiecte, fie ca victime ale discriminării, violenței casnice sau ale altor abuzuri, respectiv lipsei de respect. Desigur, aceste aspecte sunt importante și nu trebuie ignorate. În mod firesc, trebuie luate măsuri adecvate împotriva unor astfel de neregularități. În afară de aceasta, Comitetul consideră că este important să se arate care este rolul activ al femeilor rome în comunitatea lor și ce importanță pot avea în calitate de subiect și participant activ la dialogul intercultural, în afara comunității lor.

4.6 Comitetul va sprijini inițiativele care apreciază înțelegerea de sine a femeilor rome și în măsura posibilităților sale va contribui la înlesnirea accesului femeilor rome la informații și instrumente care să le faciliteze să-și asume rolul în procesul de integrare a familiilor lor.

4.7 Prin urmare, Comitetul va căuta, prin participarea la manifestările locale, oportunități de promovare nu numai a informațiilor concrete, ci și a motivației pentru participare.

5. Educația și învățământul

5.1 Obiectivul este de a asigura integrarea socială a grupurilor dezavantajate din comunitatea romă, fără ca aceasta să ducă la pierderea identității culturale a lor. O bună educație are o importanță fundamentală din două motive: în primul rând, educația poate și trebuie să transmită cetățenilor valori fundamentale comune, care fac posibilă conviețuirea cu succes a diferitelor grupuri etnice. O astfel de valoare este și deschiderea față de alte culturi. În al doilea rând, educația poate fi un instrument de integrare important, întrucât, în mod ideal, presupune interacțiunea între diferite culturi. Niciodată nu este prea târziu să dobândești cunoștințe și competențe noi, însă este important ca educația de bună calitate să înceapă cât mai devreme în viață. Imaginea de sine puternică și conștientizarea rolului său într-un grup mai mare, și în cele din urmă în societate, reprezintă cheia succesului în perioadele ulterioare din viață.

5.2 Măsurile și politicile ar trebui să urmărească asigurarea accesului egal la educația de cea mai înaltă calitate pentru romi și alte grupuri minoritare, întrucât obiectivul final constă în dotarea lor cu calificările necesare pe piața forței de muncă, ceea ce presupune și competențe sociale. Oamenii trebuie să aibă capacitatea de a-și croi propriul drum în viață și să acționeze ca cetățeni responsabili, conștienți de drepturile și obligațiile lor și capabili de a le exercita.

5.3 Prezența insuficientă pe piața forței de muncă reprezintă nu doar o problemă socială, ci are și efecte financiare considerabile. În acest sens, cheltuielile pentru educație și învățământ sunt, în principiu, un factor de cost, însă prin natura lor, nu numai simple cheltuieli, ci, în primul rând, investiții utile în viitor.

5.4 Consiliul Europei derulează în cadrul programelor sale de educație a copiilor romi și un program de formare a mediatorilor și asistenților școlari, la care participă și Comisia. Comitetul este pregătit să acționeze în calitate de mediator în cadrul unei viitoare cooperări în acest domeniu. De exemplu, ar putea contribui la diseminarea programului și a rezultatelor acestuia în cadrul căilor sale de comunicare sau ar putea prezenta exemple de bune practici în țările care nu sunt incluse în proiectul Consiliului Europei.

5.5 În acest context, se cunoaște faptul că rata de abandon școlar în rândul romilor este disproporționat de mare față de elevii ne-romi (15); prin urmare, va fi necesar să se reflecteze, împreună cu autoritățile responsabile, asupra unor măsuri de îmbunătățire a acestei situații.

6. Învățământul: exemple la nivel național

6.1 Majoritatea statelor membre au adoptat legi stricte cu privire la combaterea discriminării și egalitatea, pentru a îndeplini astfel normele europene. Din păcate, la nivel local există totuși cazuri de discriminare, iar deseori, legislația națională nu dispune de mecanismele pentru depunerea plângerilor și declararea nulității practicilor discriminatorii atunci când cei afectați se simt discriminați. Trebuie atrasă atenția și asupra faptului că un control slab înseamnă că un stat poate efectua doar schimbări de fațadă, ceea ce înrăutățește și mai mult segregarea existentă.

6.2 Acest lucru nu înseamnă însă că niciun stat membru al UE nu se implică pentru disponibilitatea mai bună a anumitor drepturi fundamentale, inclusiv a dreptului la educație pentru cetățeni săi romi; nu înseamnă că niciun sistem juridic național nu are capacitatea de a apăra drepturile romilor. Unele judecătorii, respectiv tribunale au hotărât că practicile de excluziune a copiilor romi încalcă legile naționale de combatere a discriminării. Deja în 2004, încă înainte de aderarea Bulgariei la UE, Tribunalul din Sofia s-a pronunțat împotriva Ministerului Educației din Bulgaria, împotriva administrației locale și împotriva reprezentanților inspectoratului școlar cu privire la faptul că prin segregare, copiilor romi li se încalcă dreptul la educație egală (16). Cu toate acestea, astfel de hotărâri sunt doar reacții la anumite incidente și nu obligă neapărat autoritățile locale și regionale să-și schimbe practicile discriminatorii care par să domine în multe sisteme de educație din statele europene.

6.3 Ungaria s-a angajat puternic din punct de vedere politic și a mobilizat resurse considerabile pentru sprijinirea măsurilor de îmbunătățire a situației economice și sociale și a participării cetățenilor romi; în centrul acestor măsuri se află educația (17). Inițiativele de integrare din Ungaria se evidențiază în special prin faptul că sunt puse în aplicare în cadrul politicii generale de educație. În țări precum România și Bulgaria însă, modelul de integrare a fost restrâns la anumite situații și nu a fost cuprinzător (18). Abordarea aplicată în Ungaria are însă și dezavantaje, întrucât conflictele între măsurile în domeniul educației și politica în acest domeniu, în domeniul sănătății, cel social și al locuințelor au efecte asupra educației; prezența acestui potențial de conflict ar trebui observată și avută în vedere în toate statele.

6.4 În acest context, trebuie acordată atenție deosebită modelului german al educației și al învățării interculturale (învățare în comun a persoanelor cu origini etnice diferite) (19).

7. Sinteză

7.1 În contextul eforturilor pentru o mai bună integrare a romilor este regretabil că acest concept comunitar de integrare se referă în mod exclusiv la cetățenii statelor terțe, iar în cazul romilor care sunt cetățeni ai Uniunii nu se poate aplica.

7.2 Cu atât mai important este să se atragă atenția că romii – teoretic – au toate drepturile fundamentale și drepturile ce derivă din cetățenia Uniunii. Desigur, romii trebuie să-și îndeplinească obligațiile de cetățeni ai Uniunii, iar încălcarea acestor obligații are consecințe juridice, însă, pe de altă parte, mecanismele de sancționare trebuie să fie aplicate și în cazurile în care li se încalcă drepturile menționate mai sus.

7.3 Comitetul accentuează din nou cât de importantă este inițierea unui dialog intercultural cu romii. Prin natura sa, dialogul este un proces interactiv, care se bazează pe paritatea partenerilor de dialog și permite implicarea. În cadrul unui dialog intercultural se pot înlătura prejudecățile și se poate construi încrederea reciprocă. Comitetul consideră că tocmai înlăturarea prejudecăților și a stereotipurilor de ambele părți este o condiție prealabilă esențială pentru a face pași concreți în direcția unei conviețuiri mai bune și a unei egalități reale de șanse. Tratatul de la Lisabona a deschis noi oportunități Comitetului de a crea structuri pentru dialogul civil. Pentru îndeplinirea acestei sarcini, Comitetul va depune eforturi considerabile în vederea orientării dialogului intercultural pe drumul cel bun.

Bruxelles, 16 iunie 2011 Președintele Comitetului Economic și Social European Staffan NILSSON

(1) „Acum este momentul să transpunem bunele intenții în acțiuni mai concrete.” (Comunicarea Comisiei „Un cadru UE pentru strategiile naționale de integrare a romilor până în 2020”, COM(2011) 173 final).

(2) A se vedea anexa „Inițiative, programe, studii” (http://www.eesc.europa.eu/resources/docs/SOC337_additional-info.pdf).

(3) Avizul exploratoriu al CESE privind integrarea minorităților – romii, punctul 5.3 (JO C 27, 3.2.2009, p. 88).

(4) Comunicarea „Integrarea socială și economică a romilor în Europa”, COM(2010) 133 final.

(5) Avizul exploratoriu al CESE privind integrarea minorităților – romii, punctul 5.3 (JO C 27, 3.2.2009, p. 88).

(6) În cadrul celor patru obiective principale de integrare formulate de Comisie: accesul la educație, dreptul la un loc de muncă, accesul la îngrijire medicală, dreptul la locuințe, alături de serviciile de bază asociate în scopuri rezidențiale.

(7)

1. Strategii constructive, pragmatice și nediscriminatorii;

2. Strategii specifice, dar nu exclusive;

3. Abordarea interculturală;

4. Obiectivul integrării;

5. Sensibilizarea la egalitatea de gen;

6. Transferul de politici bazate pe experiență;

7. Utilizarea instrumentelor comunitare;

8. Implicarea autorităților locale și regionale;

9. Implicarea societății civile;

10. Participarea activă a romilor.

(8) În sensul termenului generic uzual pentru romi, populația Sinti, populațiile nomade, Kalé, etc.

(9) A se vedea Avizul Comitetului Regiunilor CdR 178/2010 fin.

(10) Avizul CES privind rolul și contribuția organizațiilor societății civile la construirea Europei – JO C 329, 17.11.1999, punctul 5.2.1.

(11) Modelul unei societăți multiculturale nu se caracterizează prin valori comune obligatorii, ci se prezintă în primul rând ca o aglomerație de grupuri care trăiesc în paralel.

(12) A se vedea „Europa ohne Identität? Die Krise der multikulturellen Gesellschaft.” („Europa fără identitate? Criza societății multiculturale.”, editura Goldmann, p. 181, de prof. emerit Bassam Tibi, Göttingen).

(13) A se vedea anexa „Inițiative, programe, studii” (http://www.eesc.europa.eu/resources/docs/SOC337_additional-info.pdf), Comunicarea Comisiei „Un cadru UE pentru strategiile naționale de integrare a romilor până în 2020” (COM(2011) 173 fin) și raportul dnei deputat în Parlamentul European Livia Járóka privind strategia UE de integrare a romilor (2010/2276(INI), (http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+REPORT+A7-2011-0043+0+DOC+XML+V0//RO).

(14) Conferința pe tema „Sunt o femeie de etnie romă din Europa”, 11-12 ianuarie 2010, Atena.

(15) Roma Education Fund, evaluări pe țări: http://www.romaeducationfund.hu/publications/country-assessments; Open Society Institute, Lipsa datelor, lipsa progresului, constatări pe țări, august 2010; http://www.romadecade.org/files/downloads/General%20Resources/No%20Data%20No%20Progress%20Country%20Findings.pdf.

(16) A se vedea http://www.errc.org/cikk.php?cikk=2411&archiv=1.

(17) A se vedea: KEZDI, G. & SURANYI, E., Un program reușit de integrare școlară (A Successful School Integration Program), Roma Education Fund Working Paper No. 2, 2009, se poate consulta la adresa: http://www.romaeducationfund.hu/sites/default/files/publications/a_succesful_school_integration_kezdi_suranyi.pdf.

(18) A se vedea: European Roma Rights Centre: Impactul legislației și politicilor asupra segregării în școli a copiilor romi. Un studio privind legislația de combatere a discriminării și măsurile guvernamentale de eliminare a segregării în domeniul educației în Bulgaria, Republica Cehă, Ungaria, România și Slovacia (The Impact of Legislation and Policies on School Segregation of Romani Children: A Study of Anti-Discrimination Law and Government Measures to Eliminate Segregation in Education in Bulgaria, Czech Republic, Hungary, Romania and Slovakia), ERRC Report, Februar 2007, se poate consulta la adresa: http://www.errc.org/en-research-and-advocacy-reports-intro-details.php?article_id=2743.

(19) A se vedea Hanna KIPER: Pedagogie interculturală (Interkulturelle Pädagogik) 1992, S. 161; Franz HAMBURGER: Diversitatea culturilor ca provocare pentru proiectul de educație în școli (Die Vielfalt der Kulturen als Herausforderung für den Bildungsauftrag der Schule), Frankfurt/Main 1989.