[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 26.11.2008

COM(2008) 831 final

2005/0241 (COD)

AVIZUL COMISIEI în conformitate cu articolul 251 alineatul (2) paragraful al treilea litera (c) din Tratatul CE privind amendamentele Parlamentului European la poziția comună a Consiliului referitoare la propunerea de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI privind răspunderea în caz de accident a transportatorilor de persoane pe mare sau pe căi navigabile interioare

DE MODIFICARE A PROPUNERII COMISIEI în conformitate cu articolul 250 alineatul (2) din Tratatul CE

2005/0241 (COD)

AVIZUL COMISIEI în conformitate cu articolul 251 alineatul (2) paragraful al treilea litera (c) din Tratatul CE privind amendamentele Parlamentului European la poziția comună a Consiliului referitoare la propunerea de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI privind răspunderea în caz de accident a transportatorilor de persoane pe mare sau pe căi navigabile interioare

(Text cu relevanță pentru SEE)

1. Introducere

În conformitate cu articolul 251 alineatul (2) paragraful al treilea litera (c) din Tratatul CE, Comisia emite un aviz privind amendamentele propuse de Parlamentul European în a doua lectură. Comisia își prezintă mai jos avizul privind cele 19 amendamente propuse de Parlament.

2. Istoricul dosarului

Data transmiterii propunerii către Parlamentul European și Consiliu – document COM(2005) 592 final – 2005/0241 (COD): | 13 februarie 2006 |

Data avizului Comitetului Regiunilor: | 15 iunie 2006 |

Data avizului Comitetului Economic și Social European: | 13 septembrie 2006 |

Data avizului Parlamentului European, prima lectură: | 25 aprilie 2007 |

Data propunerii modificate a Comisiei: | 22 octombrie 2007 |

Data adoptării poziției comune: | 6 iunie 2008 |

Data avizului Parlamentului European, a doua lectură: | 24 septembrie 2008 |

3. Obiectul propunerii

Propunerea urmărește să ofere tuturor pasagerilor aflați la bordul navelor, indiferent de traseul acestora, precum și transportatorilor un cadru juridic armonizat privind drepturile și obligațiile lor. Nivelul acestei armonizări trebuie să fie suficient de ridicat pentru a asigura nu numai o despăgubire mai justă, ci și o mai bună prevenire a accidentelor.

Este vorba de incorporarea în dreptul comunitar a Protocolului din 2002 la Convenția de la Atena din 1974 privind transportul pe mare al pasagerilor și al bagajelor lor, adoptat sub auspiciile Organizației Maritime Internaționale (denumit în continuare „Convenția de la Atena”). Convenția de la Atena este un text modern care precizează clar drepturile și obligațiile pasagerilor și ale transportatorilor; în ceea ce privește pagubele provocate în cazul unui incident de navigație, Convenția de la Atena prevede un regim de responsabilitate fără culpa transportatorului, stabilește sume maxime de despăgubire suficient de ridicate, impune tuturor transportatorilor încheierea unei polițe de asigurare și permite reclamantului să se adreseze direct asigurătorului pentru a obține despăgubirea.

Este de remarcat faptul că, în paralel cu această inițiativă, statele membre și Comunitatea se pregătesc să devină părți contractante la Convenția de la Atena[1].

Această încorporare a Convenției de la Atena în dreptul comunitar ar trebui însoțită de un anumit număr de adaptări.

- Convenția de la Atena se limitează la transportul maritim internațional. Comisia propune extinderea domeniului de aplicare la cabotaj (transport maritim în interiorul unui singur stat membru) și la transportul pe cale navigabilă.

- În scop de armonizare, atât în beneficiul pasagerilor, cât și al transportatorilor, Comisia propune invalidarea unei clauze a Convenției de la Atena, în temeiul căreia un stat membru poate să adopte, în mod izolat, plafoane de despăgubire superioare celor stabilite prin Convenție. Pe de altă parte, Comisia a acceptat un amendament al Parlamentului European în prima lectură care urmărește să garanteze victimelor că vor fi, în toate cazurile, despăgubite la nivelurile prevăzute de Convenția de la Atena. În situația actuală, ar fi într-adevăr posibil să se opună Convenției de la Atena o altă convenție privind limitarea responsabilității transportatorilor care, prin stabilirea unui plafon global de despăgubire per accident, ar conduce la reducerea despăgubirii plătite fiecărei victime.

- Adăugarea unei măsuri vizând o despăgubire mai avantajoasă în cazul echipamentelor pentru persoane cu mobilitate redusă.

- Adăugarea unei obligații de plată în avans.

- Adăugarea unei obligații de informare a pasagerilor cu privire la drepturile lor.

4. Avizul Comisiei privind amendamentele Parlamentului European

4.1. Amendamente acceptate de Comisie

4.1.1. Amendamente acceptate în totalitate

- Amendamentele 2, 7, 8, 9, 10, 12, 13, 16, 18 și 19 sunt acceptate integral.

4.1.2. Amendamente acceptate par țial

- Amendamentul 1 este acceptat numai parțial. Comisia nu acceptă ultima frază din acest amendament care lasă să se înțeleagă că instituirea unui sistem de asigurare obligatorie nu trebuie să aibă consecințe asupra regimurilor de asigurări existente. În realitate, instituirea unui astfel de sistem de asigurare obligatorie va avea în mod necesar consecințe asupra operatorilor individuali, chiar dacă nu ar trebui să afecteze de manieră generală structura pieței de asigurări.

- Amendamentele 3 și 17 sunt acceptate numai parțial. Comisia consideră că cerința de informare completă a pasagerilor nu este realistă; aceasta ar însemna transmiterea efectivă către pasageri a unei copii a legislației relevante, inclusiv a procedurii civile în integralitatea sa. Amendamentele 3 și 17 vizează, de asemenea, transmiterea informațiilor către pasageri înaintea îmbarcării; acest lucru nu este fezabil în toate situațiile din cauza domeniului de aplicare a regulamentului. Într-adevăr, regulamentul se aplică în situațiile în care contractul a fost încheiat într-o țară terță, caz în care se poate garanta numai disponibilitatea informației la momentul îmbarcării pasagerului.

- Amendamentul 14 este acceptat numai parțial. Comisia nu acceptă eliminarea articolului 5 alineatul (2) din poziția comună privind mecanismul de despăgubire în caz de atentat terorist.

- Amendamentul 15 este acceptat numai parțial. Comisia consideră neadecvată garantarea plății în avans a unei anumite sume minime în cazuri precum cele de invaliditate permanentă. Comisia reamintește că plățile în avans vor trebui efectuate în caz de deces, precum și în caz de vătămare corporală dar în cazurile de invaliditate trebuie urmată o procedură de constatare a invalidității care poate necesita un anumit timp, incompatibil cu caracterul urgent al unei plăți în avans.

4.2. Amendamente respinse de Comisie

- Amendamentul 4 nu poate fi acceptat deoarece conținutul său nu mai este actual. Într-adevăr, se face încă referință la procedura conform căreia orice modificare viitoare a Convenției este în mod automat incorporată în dreptul comunitar, în afară de cazul în care un regulament al Comisiei adoptat prin procedura de comitologie prevede contrariul. În poziția comună, abordarea s-a schimbat, iar Comisia a acceptat această schimbare: modificările limitelor despăgubirilor în cadrul Convenției de la Atena vor putea fi încorporate în urma adoptării unui regulament al Comisiei prin procedura de reglementare cu control. Pentru orice altă modificare a Convenției va fi necesară procedura de codecizie.

- Amendamentul 5 nu poate fi acceptat deoarece este vorba de o declarație cu caracter general care nu este adecvată acestui regulament specific privind revizuirea sarcinilor Agenției europene pentru siguranță maritimă.

5. Concluzie

În conformitate cu articolul 250 alineatul (2) din Tratatul CE, Comisia își modifică propunerea după cum se prevede mai sus.

[1] Propunere de decizie a Consiliului privind semnarea de către Comunitatea Europeană a Protocolului din 2002 la Convenția de la Atena din 1974 privind transportul pe mare al pasagerilor și al bagajelor lor – COM(2003) 375 din 24 iunie 2003. În curs de adoptare.