RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 212/6

Publicarea unei cereri în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare

2012/C 212/05

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție la cererea de înregistrare în temeiul articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului (1). Declarațiile de opoziție trebuie să parvină Comisiei în termen de șase luni de la data prezentei publicări.

DOCUMENT UNIC

REGULAMENTUL (CE) NR. 510/2006 AL CONSILIULUI

„AIL FUMÉ D'ARLEUX”

NR. CE: FR-PGI-0005-0820-02.08.2010

IGP ( X ) DOP ( )

1. Denumire:

„Ail fumé d'Arleux”

2. Statul membru sau țara terță:

Franța

3. Descrierea produsului agricol sau alimentar:

3.1. Tip de produs:

Clasa 1.6. Fructe, legume și cereale în stare proaspătă sau prelucrate

3.2. Descrierea produsului căruia i se aplică denumirea de la punctul 1:

„Ail fumé d'Arleux” este un usturoi cu o durată de conservare considerabilă, datorată unei metode tradiționale și priceperii umane privind împletirea și afumarea utilizând turbă locală și/sau lignit și/sau paie scurte și/sau rumeguș.

„Ail fumé d’Arleux” este produs dintr-un usturoi roz de primăvară (Allium sativum, familia liliaceelor) care aparține grupului de soiuri II și tipului „Ail du Nord” (usturoi din nord). „Ail fumé d’Arleux” se caracterizează printr-o perioadă lungă de latență, bulbi mijlocii și absența unei tulpini înflorite și este adaptat la contextul climatic și istoric ale regiunii Nord-Pas de Calais. Absența unei tulpini înflorite permite prezentarea sub formă împletită, tipică, frunzele fiind suficient de suple pentru a fi împletite. Soiurile utilizate sunt Ail du Nord, Gayant și Arno. Pot fi introduse soiuri noi cu condiția ca acestea să respecte criteriile definite anterior. Lista soiurilor este distribuită producătorilor după fiecare modificare, precum și organismului de control și autorităților de control competente. La recoltare, bulbul este de mărime mijlocie (calibrul variind între 40 și 80 mm în funcție de modul de prezentare) și de culoare albă, în timp ce învelișul exterior al cățeilor este de culoare roz-închis.

În mod tradițional, „Ail fumé d’Arleux” este prezentat sub formă împletită, numărul de căpățâni variind între 10 și 90 și poate ajunge chiar până la 120. De asemenea, poate fi prezentat sub formă împletită cu trei căpățâni. Procesul care permite realizarea împletiturilor este uscarea căpățânilor de usturoi și a frunzelor, care are loc în câmp sau prin ventilare dinamică într-un hambar. Împletirea se realizează manual, precum împletirea părului.

Afumarea, care are loc după împletire, este realizată într-o afumătoare și durează cel puțin șapte zile. După afumare pot fi obținute diferite culori, în funcție de materialele utilizate. Culorile variază de la o nuanță ușoară de brun-roșcat până la brun-închis. Împletiturile astfel obținute pot fi, eventual, ambalate într-o plasă înainte de comercializare.

„Ail fumé d’Arleux” prezintă următoarele caracteristici:

— miros agreabil de afumat;

— culoare omogenă a întregii împletituri, a cărei intensitate este validată conform unui sistem de referință al culorilor stabilit.

3.3. Materii prime (numai pentru produsele prelucrate):

Nu se aplică.

3.4. Hrană pentru animale (numai pentru produsele de origine animală):

Nu se aplică.

3.5. Etape specifice ale producției care trebuie să se desfășoare în aria geografică delimitată:

Toate etapele cultivării, împletirii, afumării și ambalării trebuie să se desfășoare în aria delimitată.

3.6. Norme specifice privind felierea, răzuirea, ambalarea etc.:

Usturoiul poate fi ambalat într-o plasă după afumare. Această ambalare trebuie realizată în aria delimitată, pentru a se limita cât de mult posibil numărul operațiunilor de manipulare a produsului. Într-adevăr, „Ail fumé d’Arleux” este un produs fragil (afumarea fragilizează învelișurile exterioare și tijele, acestea devenind casante), motiv pentru care manipularea și transportul trebuie să fie limitate. Ambalarea în aria geografică delimitată permite conservarea integrității fizice a produsului și a împletiturilor.

3.7. Norme specifice privind etichetarea:

Pe lângă cerințele reglementare, orice etichetă trebuie să cuprindă:

— denumirea IGP;

— numărul lotului, care permite asigurarea trasabilității;

— logoul IGP al Uniunii Europene și/sau mențiunea „Indication Géographique Protégée” (indicație geografică protejată).

4. Delimitarea concisă a ariei geografice:

Delimitarea ariei geografice corespunde suprafeței actuale cultivate cu usturoi din bazinul tradițional Arleux, ceea ce se justifică prin condițiile pedoclimatice locale și prezența turbăriilor.

Aria geografică delimitată cuprinde 62 de comune: 35 din departamentul Nord și 27 din departamentul Pas de Calais.

Departamentul Nord

Arleux, Aubencheul au Bac, Aubigny au Bac, Bruille lez Marchiennes, Brunemont, Bugnicourt, Cantin, Courchelettes, Cuincy, Dechy, Ecaillon, Erchin, Esquerchin, Estrées, Fechain, Ferin, Flers en Escrebieux, Fressain, Fressies, Goeulzin, Guesnain, Hamel, Haynecourt, Hem Lenglet, Lambres lez Douai, Lauwin Planque, Lecluse, Lewarde, Loffre, Marcq en Ostrevant, Marquette en Ostrevant, Masny, Monchecourt, Roucourt, Villers au tertre.

Departamentul Pas de Calais

Baralle, Bellonne, Brebières, Buissy, Cagnicourt, Corbehem, Dury, Ecourt Saint Quentin, Epinoy, Gouy sous Bellonne, Hendecourt les Cagnicourt, Marquion, Noyelles sous Bellonne, Oisy le Verger, Palluel, Quiery La Motte, Recourt, Riencourt les Cagnicourt, Rumaucourt, Sailly en Ostrevent, Sains les Marquion, Sauchy Cauchy, Sauchy Lestrée, Saudemont, Tortequesne, Villers les Cagnicourt, Vitry en Artois.

5. Legătura cu aria geografică:

5.1. Specificitatea ariei geografice:

Solul

Diferite materiale parentale se află la originea solurilor cele mai reprezentative din regiunea Cambrésis: nămoluri de loess, argile din Terțiar, și, într-o măsură mai mică, materiale predominant nisipoase provenite din formațiuni din era terțiară, cretă și aluviuni fluviatile.

„Ail fumé d'Arleux” este cultivat în aria geografică delimitată pe parcele caracterizate printr-un sol de tip nămolos până la nămolos-argilos, care au un conținut maxim de argilă de 30 %.

Clima

Aria are o climă temperată, cu temperaturi relativ omogene de la un an la altul. Temperaturile minime sunt temperate (numărul de zile cu temperaturi sub zero grade este mic), iar cele maxime depășesc rareori 30 °C. Există diferențe mici între temperaturile nocturne și cele diurne.

În ceea ce privește precipitațiile, se constată o repartizare omogenă a pluviometriei pe parcursul anului și o cantitate totală de aproximativ 650 mm pe an (valoare medie pentru ultimii 30 de ani).

Prezența turbei

Arleux se află într-o vale înconjurată de pășuni, râuri și mlaștini.

Valea Sensée „trasează o lungă cărare verde” între cele două platouri pleșuve, Douaisis și Cambrésis.

Sensée primește apele afluenților secundari, printre care Agache și Hirondelle, traversează apoi mlaștini și iazuri și se varsă în Canal du Nord.

Mlaștinile văii Sensée se întind pe o suprafață de aproximativ 800 de hectare, unde s-au depozitat aluviuni și turbă.

Numeroasele mori și ecluze care existau odinioară în vale au contribuit la menținerea nivelului de apă în mlaștini, în timp ce extragerea turbei, care era utilizată drept combustibil înaintea introducerii pe scară largă a cărbunelui, a condus la formarea iazurilor.

5.2. Specificitatea produsului:

Specificitatea produsului se bazează pe o pricepere specifică în ceea ce privește afumarea, pe o calitate distinctivă datorată atât afumării, cât și modului caracteristic de prezentare sub formă împletită, și, în cele din urmă, pe o veche reputație, care a persistat până în prezent.

O pricepere tradițională: afumarea

Afumarea tradițională se realizează prin arderea unui amestec de turbă, rumeguș și paie scurte. În prezent, se introduce lignit în acest amestec, deoarece turba nu mai poate fi exploatată în mod durabil și cele două substanțe posedă aceleași proprietăți de ardere. Dezvoltarea cultivării usturoiului în bazinul Arleux se datorează prezenței turbei și tehnicii de afumare. Astfel, bazinul Arleux a devenit o regiune în care usturoiul este, în mod tradițional, afumat.

O calitate distinctivă

Afumarea conferă produsului „Ail fumé d’Arleux” culoarea omogenă a întregii împletituri, care variază de la o nuanță ușoară de brun-roșcat până la brun-închis, precum și un miros argeabil de afumat. Durata de conservare mai lungă a produsului se datorează, de asemenea, afumării. Utilizarea soiurilor de tip „Ail du Nord” permite prezentarea sub formă împletită, datorită absenței unei tulpini înflorite. Inițial, această formă de prezentare era utilizată pentru a se atârna usturoiul în afumătoare și a se facilita comercializarea acestuia. Astăzi, această formă de prezentare este apreciată pentru valoarea sa practică și aspectul său estetic.

O reputație niciodată dezmințită

Producția de „Ail fumé d’Arleux” a fost menționată pentru prima dată în statisticile departamentului în anul 1804. În cursul secolului al XIX-lea, produsul a fost premiat în repetate rânduri la concursuri și târguri agricole. În secolul al XX-lea, cultivarea a fost intensificată, iar țăranii au promovat produsul prin vânzarea la domiciliu. Renumele produsului „Ail fumé d’Arleux” s-a răspândit, prin urmare, dincolo de zona sa de producție.

În prezent, târgul dedicat usturoiului din Arleux este evenimentul principal care contribuie la răspândirea reputației produsului. A fost organizat pentru prima oară în 1962, iar ultimele ediții au înregistrat o creștere a numărului de vizitatori și au contribuit la notorietatea produsului în presă și în rândul publicului participant.

5.3. Legătura cauzală dintre aria geografică și calitatea sau caracteristicile produsului (pentru DOP) sau o calitate anume, reputația sau alte caracteristici ale produsului (pentru IGP):

În această regiune care beneficiază de condiții pedoclimatice favorabile pentru cultivarea usturoiului (soluri ușoare, cu un conținut scăzut de humus, care se usucă și se încălzesc cu ușurință, puțin pietroase, precum și o climă temperată cu diferențe mici de temperatură și precipitații omogene în cursul anului), tradiția afumării usturoiului se datorează prezenței turbei.

Turba servea drept combustibil pentru încălzire, însă foarte curând a început să fie utilizată, de asemenea, pentru afumarea usturoiului. Într-adevăr, clima zonei nu permite o uscare satisfăcătoare a usturoiului. Afumarea va asigura, așadar, uscarea usturoiului și, în acest mod, conservarea acestuia, prin evitarea formării de mucegai. De asemenea, afumarea conferă produsului o culoare roșcată și un miros care sunt foarte caracteristice. Producătorii de usturoi utilizează și alte materiale pentru afumare, care sunt, la rândul lor, specifice regiunii.

Usturoiul este împletit pentru a fi mai ușor de agățat în afumătoare. Aceste două aspecte sunt strâns legate și reprezintă priceperea asociată cu produsul „Ail fumé d’Arleux”. Odată cu utilizarea cailor de tracțiune (mișcări ale solului) și, mai ales, odată cu introducerea mecanizării, usturoiul nu mai putea fi cultivat în aceste zone mlăștinoase. În consecință, suprafața de cultivare s-a extins asupra unor terenuri din ce în ce mai îndepărtate de turbării.

Adunarea paielor scurte are loc la treieratul grâului, în exploatațiile care utilizează modele vechi de treierătoare. Însă în astfel de exploatații, care sunt din ce în ce mai rare, se treieră suprafețe mici. În prezent, există puține exploatații care încă mai pot furniza paie scurte producătorilor de usturoi, deoarece mașinile moderne le aruncă înapoi la sol, în câmp, în timpul recoltării. Mai multe astfel de exploatații tradiționale se află în Béthunois. Acestea produc paie pentru Haras Nationaux (Herghelia națională pentru creșterea cailor de prăsilă) și pentru marile grajduri cu cai de curse din regiunea pariziană (Vincennes, Chantilly), care au cerințe specifice privind calitatea paielor pentru caii lor. În ceea ce privește rumegușul, producătorii preferă aprovizionarea regională. Într-adevăr, pădurea din Nord-Pas de Calais este compusă, în principal, din foioase (93 %), stejarul, fagul și frasinul fiind bine reprezentate. Lemnul din aceste specii este deosebit de potrivit pentru afumarea usturoiului.

Așadar, producătorii de „Ail fumé d’Arleux” au reușit, pe de o parte prin împletirea usturoiului, pe de altă parte printr-un mod specific de afumare (inițial utilizând turbă, apoi, mai recent, folosind unul sau mai mulți combustibili), să construiască o reputație solidă pentru produsul lor, așa cum demonstrează încă în prezent succesul târgului dedicat usturoiului.

Trimitere la publicarea caietului de sarcini:

[Articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006]

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCIGPAilfumedArleux06122011.pdf

(1) JO L 93, 31.3.2006, p. 12.