INTRODUCERE

Acest document de consultare prezintă progresele realizate în ultimii doi ani în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului și măsurile care pot fi luate în anii următori. Scopul documentului este de a lansa o consultare pe tema modalităților de fixare a capturilor totale admisibile (TAC) pentru pescuitul în apele europene și pentru navele de pescuit europene. Sunt invitați să își exprime opiniile cetățenii europeni, statele membre, consiliile consultative regionale și Comitetul consultativ pentru pescuit și acvacultură (CCPA).

Stabilirea nivelurilor TAC, a cotelor și a nivelurilor efortului de pescuit pentru activitățile de pescuit din Europa pentru 2012 ar trebui să aibă ca scop eliminarea pescuitului excesiv. Pescuitul excesiv nu înseamnă doar că un anumit stoc este în pericol de dispariție sau de colaps, ci pur și simplu că poate fi capturată aceeași cantitate de pește sau chiar o cantitate mai mare și dacă s-ar pescui mai puțin. Aceasta presupune capturarea în fiecare an a unei anumite proporții de pește de mărimea potrivită, pentru a le permite peștilor să crească și să se reproducă la nivelul cel mai productiv. În aceste condiții, capturile pe termen lung din aceste stocuri se vor situa la nivelul maxim sustenabil (MSY). Pescuitul prea intens înseamnă că peștele este capturat prea devreme, la o dimensiune prea mică și folosind prea mult combustibil. Comisia Europeană[1] și statele membre ale Uniunii s-au angajat să atingă până în 2015 obiectivul unui pescuit la nivelul MSY.

Situația stocurilor de pește din apele europene se îmbunătățește. Numărul stocurilor supraexploatate din Atlantic și din mările învecinate a scăzut de la 32 din 34 în 2004 la 22 din 35 de stocuri în 2010, ceea ce înseamnă o reducere de la 94% la 63% (pentru mai multe detalii, a se vedea anexa I). Acest progres este o veste bună, deoarece demonstrează că o acțiune fermă produce rezultate. În prezent există certitudinea că stocurile de limbă-de-mare din Skagerrak, Kattegat, Marea Baltică, vestul Canalului Mânecii și din Marea Celtică, stocurile de eglefin din Marea Nordului și din Rockall, stocul de hering din Marea Nordului, din vestul Scoției și din Marea Celtică, stocul de cod negru din Marea Nordului și din vestul Scoției, stocul de cardină din largul coastei Spaniei și Portugaliei și stocul de langustină din Marea Nordului nu sunt supraexploatate. În schimb, situația speciilor de adâncime constituie un motiv de îngrijorare.

În Marea Mediterană, 82% din stocurile cunoscute sunt supraexploatate. Procentul stocurilor supraexploatate rămâne în continuare prea ridicat, de aceea nu este momentul ca eforturile să înceteze, dimpotrivă, dacă se dorește eliminarea pescuitului excesiv, ele trebuie intensificate.

Stabilirea de TAC și cote rămâne un instrument esențial de conservare. O analiză recentă arată că nu există dovezi că s-ar fi realizat o reducere semnificativă a supracapacității flotei UE[2].

Atingerea obiectivului MSY ar trebui să aducă beneficii semnificative și va însemna trecerea de la pescuitul intensiv al unor resurse sărace la pescuitul moderat al unor stocuri mai bogate. Astfel se pot captura cantități similare sau chiar mai mari de pește, însă cu un impact mai slab asupra mediului. Impactul activităților de pescuit asupra fundului mării va fi mai scăzut, iar capturile accidentale de organisme vulnerabile, printre care marsuini, delfini și alte mamifere marine vor scădea la rândul lor, odată cu reducerea intensității globale a pescuitului. Costul combustibilului va scădea considerabil, deoarece capturarea unei tone de pește dintr-un stoc abundent va dura mai puțin decât dintr-un stoc sărac. În acest fel se vor reduce emisiile de dioxid de carbon și cheltuielile pentru combustibili ale navelor de pescuit.

Un alt avantaj important este reducerea capturilor aruncate înapoi în mare. Stocurile din care se pescuiește intensiv sunt compuse cu precădere din pești mai mici și mai puțin valoroși, care sunt aruncați înapoi în mare fie din cauza valorii lor mici pe piață, fie din cauză că nu au dimensiunea legală. Eliminarea progresivă a pescuitului excesiv va contribui în mare măsură la reducerea cantităților de pește aruncate înapoi în mare. În contextul reformei politicii comune în domeniul pescuitului sunt prevăzute reglementări specifice pe această temă.

Eliminarea progresivă a pescuitului excesiv va duce la îmbunătățirea situației resurselor și la reducerea impactului asupra mediului. Totodată, ea va contribui la creșterea rentabilității economice a sectorului pescuitului. Proiecțiile în materie de rentabilitate pentru anumite segmente ale flotei cărora li se aplică planuri de gestionare pe termen lung arată semne încurajatoare de îmbunătățire a performanței economice a acestora.

SITUAțIA RESURSELOR

În 2010, Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) a elaborat o nouă formă de aviz cu privire la nivelurile TAC care vor duce la un pescuit MSY până în 2015. Comisia salută aceste noi avize științifice și intenționează să își bazeze propunerile cu privire la TAC pe acestea.

Informațiile actuale referitoare la situația stocurilor de pește sunt rezumate în anexa Ia și sunt descrise pe scurt în cele ce urmează[3].

Au fost fixate TAC cu obiectivul MSY pentru heringul atlantico-scandinav, pentru putasu și pentru heringul din Marea Nordului, stocuri care în prezent sunt bine gestionate. În schimb, Uniunea nu a reușit să obțină acordul Islandei și al Insulelor Feroe de a se alătura acțiunilor de gestionare a stocurilor de macrou. Totalul TAC fixate de UE, Norvegia, Insulele Feroe, Islanda și Rusia în 2010 a depășit cu 63% nivelul din avizele științifice. Deși stocul de macrou este în prezent abundent, rata pescuitului depășește cu mult nivelurile sustenabile, astfel că, dacă nu se ajunge la un acord cu privire la gestionarea internațională a acestui stoc, este foarte probabil ca el să se diminueze în anii următori.

În Marea Nordului, Skagerrak și Kattegat, toate stocurile cunoscute, cu excepția cambulei, a eglefinului și a heringului sunt în prezent supraexploatate în raport cu obiectivul MSY. TAC au depășit nivelul recomandat de avizele științifice cu 11% în 2011, față de 17% în 2010 și 37% în 2009.

Numeroase stocuri din vestul Scoției, Marea Irlandei și Marea Celtică sunt în continuare supraexploatate, iar dimensiunile lor sunt reduse. ICES a raportat numeroase probleme în privința înregistrărilor capturilor și ale altor date. Opt stocuri sunt epuizate într-un asemenea grad încât, potrivit avizelor științifice, ar trebui să nu fie deloc exploatate. Dintre cele 14 stocuri pentru care s-a evaluat nivelul MSY, opt stocuri au fost considerate supraexploatate. În 2011, TAC au depășit cu 42% nivelul recomandat de avizele științifice. Stocurile de hering și de eglefin din Marea Celtică sunt în stare bună, însă cantitățile de eglefin și de merlan aruncate înapoi în mare vor crește dacă va continua pescuitul intensiv de langustină cu plase având dimensiunea ochiurilor de 80 mm, fără a se utiliza unelte de pescuit care să permită peștilor de mici dimensiuni să nu fie capturați. Industria pescărească și statele membre vizate ar trebui să dezvolte și să introducă unelte de pescuit mai selective.

Pentru stocurile din Golful Biscaya și din apele iberico-atlantice există puține evaluări. Merluciul sudic este abundent datorită unei rate bune de recrutare în stoc a puietului, dar ICES raportează că în 2010 capturile au depășit din nou cu mult cotele, astfel încât sustenabilitatea pe termen lung a acestui stoc este amenințată. Pentru langustina din Marea Cantabrică rămâne aplicabilă recomandarea de încetare a activităților de pescuit.

Deși nu există evaluări exacte, starea multor stocuri de specii de adâncime reprezintă un motiv de îngrijorare. Stocurile de pion portocaliu, anumite specii de rechini de adâncime și de pagel argintiu din Golful Biscaya și stocul de grenadier de piatră sunt diminuate. Pentru majoritatea stocurilor, avizele formulate recomandă fie reducerea pescuitului, fie interzicerea extinderii pescuitului, cu excepția cazului în care sustenabilitatea acestor acțiuni este confirmată. Pentru speciile cu creștere mai rapidă, cum sunt brosme, mihalțul-de-mare, mihalțul-de-mare albastru, pagelul argintiu și sabia neagră, în viitor ar putea fi posibilă o evoluție a pescuitului către niveluri sustenabile pe termen lung. Pentru 2011 nu va fi propus un regulament separat privind posibilitățile de pescuit, deoarece regulamentul adoptat în 2010 acoperă anii 2011 și 2012.

În Marea Baltică, 4 din cele 6 stocuri cunoscute sunt supraexploatate. Stocurile de cod din zona de est a Mării Baltice și de hering din Marea Botnic sunt bine gestionate.

În Marea Mediterană, majoritatea resurselor (82%) sunt supraexploatate, unele fiind diminuate până la niveluri foarte joase (anexa Ib).

În Marea Neagră, situația nu s-a modificat semnificativ. Situația stocului de șprot este bună, datorită recrutărilor recente importante și pescuitului sustenabil, în timp ce calcanul este supraexploatat.

ANALIZă ECONOMICă

Din cauza seturilor de date incomplete din unele state membre, în acest moment nu este posibilă o imagine de ansamblu completă, care să includă toate sectoarele flotei UE. Grecia și Spania nu au furnizat deloc date economice pentru 2008. Belgia, Bulgaria, Danemarca, Grecia, Irlanda, Letonia, Portugalia, România, Slovenia și Spania au furnizat date incomplete pentru perioada 2002-2008. Aceste lacune compromit în mare măsură evaluările performanței economice globale a flotei de pescuit a UE.

Datele din raportul economic anual pentru 2008 arată că rentabilitatea economică a sectorului capturării din UE este slabă și s-a deteriorat lent în ultimii ani.

Profitul înainte de taxe a fost de aproximativ 6%, incluzând subvențiile directe (în jur de 3,8% fără subvenții). Criza economică pare să fi avut un impact negativ asupra prețurilor de primă vânzare pentru numeroase specii, dat fiind că prețurile actuale sunt în continuare cu aproximativ 10% sub cele din 2007.

Principalele două componente ale costurilor sunt combustibilul (în medie 23% din costurile totale) și salariile (în jur de 28%). Consumul de combustibil variază destul de mult, cele mai mari consumatoare fiind traulerele, în special traulerele laterale. Creșterea prețurilor combustibilului înseamnă că, chiar dacă o mare parte din flote și-ar adapta comportamentul de pescuit pentru a economisi combustibil, impactul prețului combustibilului asupra costurilor este tot mai mare. În numeroase segmente ale flotei, creșterea prețurilor combustibilului duce la scăderea costurilor cu echipajul și a salariilor.

În jur de 10-20 % din segmentele flotei generează un cash-flow negativ, ceea ce înseamnă că veniturile nu sunt suficiente pentru a acoperi costurile de exploatare pe termen scurt. Dacă se ține cont și de costurile de capital, acest lucru înseamnă că 30-40 % din segmentele flotei înregistrează o rentabilitate negativă pe termen lung.

Traulerele laterale înregistrează pierderi semnificative. Traulerele de fund și navele cu plasă-pungă au o situație puțin mai bună, având profituri când pozitive, când negative, în funcție de prețul de primă vânzare a peștelui și de costul combustibilului. Segmentele echipate cu drage au avut rezultate mai bune decât cele cu alte unelte mobile. Toate segmentele echipate cu unelte statice sunt profitabile.

Proiecțiile în materie de rentabilitate pentru anumite segmente ale flotei supuse unor planuri de gestionare pe termen lung sunt puțin mai bune.

Sectorul de procesare este în general profitabil. Numeroase zone de coastă, care în mod tradițional depind de debarcările locale, se specializează în prezent în procesarea peștelui de import. Importurile reprezintă la momentul actual peste 65% din consumul total de fructe de mare din UE.

ORIENTăRI ALE POLITICILOR

Absența avizelor științifice

Pentru aproximativ două treimi din TAC nu există avize științifice privind pescuitul excesiv. În majoritatea cazurilor, acest lucru se întâmplă din cauza lipsei informațiilor cu privire la capturi, a anchetelor incomplete sau a calității proaste a eșantionării, deși există situații în care chestiunile de ordin biologic reprezintă serioase provocări științifice. Furnizarea datelor științifice în domeniul pescuitului este o responsabilitate a statelor membre, care însă nu o îndeplinesc satisfăcător în unele cazuri.

În alte domenii ale activității umane (dar și în sectorul pescuitului, în alte părți ale lumii) există obligația efectuării unor analize adecvate ale impactului înainte de începerea unei anumite activități. Practicile recente din sectorul pescuitului nu au atins acest standard. Această situație trebuie remediată. Dacă se pescuiește fără a se ține cont că este posibil ca stocurile să fie supraexploatate, pescuitul excesiv nu va fi niciodată eliminat.

Despre o serie de stocuri există relativ puține informații[4], de aceea trebuie fixate TAC mai prudente în cazurile în care există mai multe incertitudini.

Interzicerea pescuitului pentru toate stocurile a căror situație nu este cunoscută în acest moment este o soluție imediată, care ar cauza însă perturbări majore. În schimb, ar trebui să se propună patru direcții de acțiune:

- Atunci când nu există avize științifice cu privire la pescuitul excesiv, trebuie propusă o reducere cu 25% a TAC și/sau a efortului de pescuit, cu excepția cazurilor în care avizele științifice arată că este necesară o reducere mai mare, din cauza riscurilor pe termen scurt la care este expus stocul.

- Statele membre trebuie să dedice suficiente resurse și să furnizeze urgent informațiile necesare pentru a permite estimarea situației stocurilor.

- Organismele științifice vor primi sarcina de a sprijini soluționarea urgentă a acestor probleme, însă baza de cunoștințe trebuie furnizată de către statele membre.

- Trebuie dezvoltați indicatori provenind din pescăriile comerciale și din studiile științifice pentru a crea norme robuste care să orienteze activitatea de pescuit către o exploatare sustenabilă a resurselor, chiar și în situațiile în care datele sunt insuficiente.

Efortul de pescuit

Efortul de pescuit (limitarea timpului petrecut pe mare de navele de pescuit) este gestionat alături de TAC în vederea reducerii cantităților de pește aruncate înapoi în mare și a posibilităților de efectuare a unor capturi ilegale. Gestionarea efortului este o măsură importantă de conservare, utilizată în cadrul mai multor planuri de gestionare pe termen lung, de exemplu pentru codul din Marea Nordului și din Marea Baltică, cambula și limba-de-mare din Marea Nordului, limba-de-mare din vestul Canalului Mânecii și stocurile sudice de merluciu și de langustină (anexa II).

Efortul de pescuit total, care este măsurat în anexa II, pentru stocurile de cod din vestul Scoției și din Marea Nordului nu a scăzut, iar efortul desfășurat utilizând setci (cu dimensiunea ochiurilor >60mm) și paragate de fund în zona iberico-atlantică a crescut. Această situație trebuie să se schimbe, dat fiind că planurile de gestionare pentru cod și pentru merluciu în aceste zone prevăd că efortul de pescuit și mortalitatea prin pescuit trebuie să scadă, și nu să crească. Vor fi propuse măsuri pentru ca efortul desfășurat în cadrul pescuitului de merluciu sudic cu paragate de fund și cu plase fixe să scadă.

Crearea unui sistem de gestionare a efortului este complicată și necesită o analiză atentă. În acest scop, Comisia va solicita părților interesate să semnaleze orice fel de dificultăți legate de sistemele de gestionare a efortului până la data de 1 septembrie, astfel încât să se poată acorda o atenție suficientă subiectului înainte de luarea deciziilor de la sfârșitul anului.

Dacă sunt semnalate probleme legate de sistemele de gestionare a efortului după data respectivă, Comisia va amâna orice propunere de modificare a sistemului până când va fi efectuată o evaluare amănunțită în cursul anului următor. Între timp, nivelurile efortului vor trebui adaptate așa cum prevăd planurile.

GESTIONAREA ÎN CADRUL PLANURILOR MULTIANUALE

O parte din planurile de gestionare actuale au fost elaborate mai degrabă în scopul redresării stocurilor aflate în declin decât al menținerii lor într-o stare bună. Aceste planuri trebuie așadar revizuite dacă se dorește eliminarea pescuitului excesiv până în 2015.

La momentul actual, sunt reexaminate planurile pentru următoarele stocuri: limba-de-mare din vestul Canalului Mânecii, stocurile de cod, stocurile de limbă-de-mare și cambulă din Marea Nordului, stocurile de eglefin, hering și cod negru din Marea Nordului, stocurile sudice de merluciu și langustină și stocul de limbă-de-mare din Golful Biscaya.

Comisia va elabora o nouă propunere pentru merluciul nordic de îndată ce vor exista cunoștințe consolidate și va putea adopta o abordare în care să includă mai multe specii, merluciul fiind capturat în cadrul unui pescuit mixt care include și peștele-undițar.

Unele planuri par a fi deja în concordanță cu obiectivele MSY:

- Eglefinul din Marea Nordului (acceptat în cadrul consultărilor bilaterale cu Norvegia)

- Heringul din vestul Scoției

- Heringul din Marea Nordului

- Heringul atlantico-scandinav (acceptat de statele costiere implicate)

- Putasu (acceptat de statele costiere implicate)

Planurile pentru stocurile de hamsie din Golful Biscaya și pentru stavridul negru sunt încă în discuție în Parlamentul European și în Consiliu. Totodată, sunt în curs de elaborare și alte planuri, de exemplu pentru stocurile pelagice din Marea Baltică.

În ceea ce privește Marea Mediterană, vor continua eforturile pentru elaborarea unor planuri internaționale pe termen lung pentru pescăriile relevante. Potrivit regulamentului privind Mediterana[5], statele membre ale UE trebuie să întocmească planuri multianuale la nivel național. Progresele realizate în acest sens sunt deja vizibile și vor continua.

METODA DE LUCRU PENTRU PROPUNEREA TAC

Acolo unde există planuri pe termen lung care guvernează nivelul TAC sau al efortului, ele trebuie aplicate. Aceasta este cea mai bună abordare pentru a asigura sustenabilitatea pe termen lung. Totodată, dacă au fost convenite TAC și alte măsuri cu țări terțe, ele trebuie implementate.

TAC trebuie fixate în funcție de avizele științifice bazate pe date cuprinzătoare și pe analize și prognoze cantitative conform cadrului MSY. Atunci când există asemenea avize, ele trebuie utilizate direct pentru fixarea nivelului cotelor sau al efortului de pescuit, deși se poate accepta și o implementare graduală a acestui cadru până în 2015, dacă acest lucru este compatibil cu avizele.

Atunci când nu există avize științifice sau când datele disponibile nu sunt adecvate pentru a calcula dimensiunea stocului și captura corespunzătoare, este nevoie de mai multă atenție. Așa cum s-a precizat la punctul 4.1, trebuie aplicată o reducere cu 25% a TAC, iar statele membre trebuie să ia măsuri urgente pentru a identifica rata de pescuit adecvată.

CALENDARUL PROPUNERILOR

Momentul prezentării propunerilor individuale diferă de la o regiune la alta. Deciziile privind TAC pentru majoritatea stocurilor UE au fost luate în ultimii ani în luna decembrie, pe baza propunerilor publicate în a doua jumătate a lunii octombrie. Pentru Atlantic, Marea Nordului și alte zone ar fi posibile propuneri și decizii mai timpurii, dacă aceste decizii ar fi luate separat, fără a include transcrierea posibilităților de pescuit acceptate în cadrul consultărilor cu Norvegia și cu alte țări terțe.

Dacă se adoptă această nouă structură a propunerilor, calendarul activităților ar putea fi următorul:

Regulamentul privind posibilitățile de pescuit | Avize disponibile | Propunerea Comisiei | Adoptare posibilă de către Consiliu |

Marea Neagră | Octombrie | Noiembrie | Decembrie |

Marea Baltică | Mai | Începutul lunii septembrie | Octombrie |

Stocurile exclusive ale UE din Atlantic, Marea Nordului și alte zone | Iunie (*) | Septembrie | Noiembrie |

Stocurile comune din Atlantic, Marea Nordului și stocurile gestionate la nivel internațional din Atlantic și alte zone | Octombrie (*) | Noiembrie | Decembrie |

(*) Avizul inițial al ICES pentru numeroase stocuri este emis în iunie, iar în iulie i se adaugă noi elemente. Avizul pentru speciile pelagice și cele cu arie largă de răspândire este furnizat în octombrie.

CONCLUZIE

Comisia invită cetățenii europeni, Parlamentul European, statele membre reprezentate în Consiliu, consiliile consultative regionale și CCPA să își exprime opiniile asupra abordării prezentate în acest document pentru o gestionare care să asigure sustenabilitatea, în conformitate cu obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului.

ANEXA Ia – Atlanticul de Nord-Est și apele adiacente

Tabelul 1. Avize științifice privind situația stocului | Număr de stocuri de pește |

Stocuri clasificate conform criteriilor de mai sus (punct de referință stabilit) | 1 | 0,9 |

Alte stocuri neincluse din cauza calității slabe a datelor (punct de referință încă nestabilit) | 110 | 99,1 |

Stocuri luate în calcul (din 19 specii) | 111 | 100 |

Stocuri clasificate: |

Capacitate de reproducere redusă | 1 | 100,0 |

Capacitate de reproducere deplină | 0 | 0,0 |

Total stocuri | 1 | 100 |

2 - Avize științifice privind pescuitul excesiv al stocurilor din Marea Mediterană și Marea Neagră | nr. | % |

Stocuri clasificate conform criteriilor (punct de referință stabilit) | 61 | 55,0 |

Alte stocuri neincluse din cauza calității slabe a datelor (punct de referință încă nestabilit) | 50 | 45,0 |

Stocuri luate în calcul (din 19 specii) | 111 | 100 |

Stocuri clasificate: |

Stocul este supraexploatat (peste indicatorul Fmsy sau înlocuitorul acestuia) | 50 | 82,0 |

Stocul este exploatat la un nivel egal sau inferior nivelului Fmsy sau al înlocuitorului acestuia | 11 | 18,0 |

Total stocuri | 61 | 100 |

ANEXA II –Efortul de pescuit reglementat de planuri multianuale, potrivit informațiilor comunicate CSTEP de către statele membre

(informații furnizate de Centrul Comun de Cercetare)

[pic] Figura 1. Efortul de pescuit reglementat în vestul Mării Baltice

[pic]

Figura 2. Efortul de pescuit reglementat în centrul Mării Baltice

[pic] Figura 3. Efortul de pescuit reglementat în Kattegat

[pic]Figura 4 . Efortul de pescuit reglementat în Marea Nordului, Skagerrak și estul Canalului Mânecii

[pic]Figura 5 . Efortul de pescuit reglementat în Marea Irlandei

[pic]Figura 6 . Efortul de pescuit reglementat în vestul Scoției

[pic]

Figura 7 . Efortul de pescuit reglementat în vestul Canalului Mânecii

[pic]

Figura 8 . Efortul de pescuit reglementat în apele iberico-atlantice Notă : Tendința diferită în raport cu anul anterior se datorează în principal datelor îmbunătățite furnizate de Spania.

[1] Aplicarea principiului sustenabilității în activitățile de pescuit din UE prin intermediul randamentului maxim sustenabil. Comunicare a Comisiei către Consiliu și Parlamentul European. COM(2006) 360 final.

[2] Raport asupra eforturilor depuse de statele membre în 2009 pentru realizarea unui echilibru sustenabil între capacitatea de pescuit și posibilitățile de pescuit. Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor. COM(2011)

[3] O situație a cotelor europene și codurile de culoare aferente fiecărui stoc sunt disponibile la adresa:

http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/publications/poster_tac2011_ro.pdf.

O analiză completă a situației stocurilor de pește este disponibilă la adresele www.ices.dk și stecf.jrc.ec.europa.eu.

[4] COM(2000) 1 final.

[5] Regulamentul (CE) nr. 1967/2006 al Consiliului.

[6] Rata de pescuit care asigură producția maximă durabilă (Fmsy) este intensitatea activității de pescuit care asigură, pe termen lung, producția maximă a stocului, fără a-i prejudicia capacitatea productivă pe termen scurt.

[7] Nivelul de captură sustenabil înseamnă nivelul recomandat de ICES și de CSTEP conform abordării de precauție, aceasta incluzând implementarea unui plan pe termen lung, atunci când acest lucru este compatibil cu abordarea de precauție.