RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 54/72

Avizul Comitetului European al Regiunilor – Reforma sistemului de resurse proprii al UE în contextul următorului cadru financiar multianual pentru perioada de după 2020

(2018/C 054/13)

Raportor: Isabelle BOUDINEAU (FR-PSE), vicepreședintă a Consiliului Regional Nouvelle-Aquitaine

RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL EUROPEAN AL REGIUNILOR

O ocazie istorică de reformare a sistemului de resurse proprii

1. reaminteşte că articolul 311 din TFUE prevede că „Uniunea își asigură mijloacele necesare pentru atingerea obiectivelor sale și pentru realizarea politicilor sale” și că „Bugetul este finanțat integral din resurse proprii, fără a aduce atingere altor venituri”;

2. subliniază provocările cu care bugetul UE se va confrunta după 2020 pentru a răspunde unor mize aflate în evoluție în domeniile care generează valoare adăugată europeană, în special din perspectiva necesității de a consolida politicile în materie de apărare și de antiterorism, de gestionare a migranților și a refugiaților, de combatere a schimbărilor climatice și de abordare a provocărilor demografice, pe lângă celelalte priorități deja asumate în cadrul financiar multianual (CFM);

3. observă că retragerea Regatului Unit din UE va avea repercusiuni asupra viitorului buget de după 2020, care va scădea cu aproximativ 10 miliarde EUR pe an (1) și va cauza întârzieri în negocierile privind următorul CFM, acestea fiind deja amânate pentru vara anului 2018;

4. reamintește că CoR a luat deja poziție în favoarea unei reforme substanțiale a resurselor proprii (2);

5. salută publicarea raportului final al grupului la nivel înalt privind resursele proprii (raportul Monti), mai ales recomandările privind principiul valorii adăugate europene și principiul subsidiarității, dar regretă că raportul nu abordează chestiunea dimensiunii bugetului european în raport cu prioritățile stabilite de UE;

6. consideră că contextul special reprezentat de criză, de ieșirea Regatului Unit din UE și de procesul de reflecție privind viitorul Europei, precum și recomandările din raportul Monti oferă prilejul definirii unei viziuni, mai ales în privința priorităților care trebuie să fie finanțate pe termen mediu și lung din bugetul UE, dar și ocazia reformării sistemului de finanțare a acestuia;

7. CoR salută publicarea documentului de reflecție al Comisiei privind viitorul finanțelor UE, în special partea referitoare la „venituri pentru finanțarea politicilor Uniunii”. Salută referirea din scrisoarea de intenție a Comisiei transmisă Parlamentului European și Consiliului la 13 septembrie 2017, care urmărește să realizeze o reformă a sistemului de resurse proprii. Cu toate acestea, CoR solicită elaborarea de propuneri concrete în paralel sau în cadrul propunerii privind CFM (până în mai 2018). Pe de altă parte, CoR îndeamnă Consiliul și statele membre să participe la reforma profundă a sistemului actual de resurse proprii, făcându-l mai simplu, mai echitabil și mai transparent;

Un buget al UE sufocat de logica „profitului echitabil”

8. reamintește că, în ultimele decenii, contribuțiile naționale calculate pe baza venitului național brut (VNB) au devenit resursele principale ale bugetului UE (3);

9. consideră că actualul sistem nu funcționează la nivel optim, mai ales pentru că depinde mult prea mult de contribuțiile naționale, și încurajează guvernele să accepte doar combinațiile de cheltuieli care le maximizează câștigurile nete preconizate din perspectiva finanțelor publice. Această abordare are drept rezultat neglijarea avantajelor pieței unice sau ale anumitor politici europene și concentrarea exclusiv pe rata de rentabilitate. Ea încurajează, de asemenea, o separare între statele membre care sunt „contribuabili neți” și cele care sunt „beneficiari neți”, această diferență fiind artificială în măsura în care calculul ia în considerare doar conturile publice și nu și beneficiile externe pentru economia reală a statelor membre. La fel, această abordare nu ține seama nici de costul „non-Europei”;

10. observă că, în cadrul procedurii de adoptare a bugetului anual, compromisurile dintre instituții conduc adesea la o reducere a bugetului în comparație cu obiectivele ambițioase stabilite de CFM. Acest lucru duce la accentuarea decalajului dintre angajamente și plăți, ceea ce provoacă o criză a plăților;

O reformă pentru sporirea transparenței, a simplificării și a relațiilor cu cetățenii

11. constată că, din cauza complexității structurii bugetului UE și a modului său de finanțare, determinată mai ales de rabaturi și de mecanisme de corecție, este afectată lizibilitatea acțiunii UE și se adâncește criza de încredere a cetățenilor în Europa, motiv pentru care solicită eliminarea tuturor corecțiilor și rabaturilor;

12. consideră că lipsa încrederii între cetățeni, statele membre și instituțiile europene explică într-o oarecare măsură complexitatea excesivă a gestionării fondurilor structurale și de investiții europene. Pentru o mai bună înțelegere a UE de către cetățeni, politicile europene, în special politica de coeziune, vor trebui să fie neapărat simplificate după 2020;

13. reamintește lipsa de armonizare și de transparență cu privire la modul în care este prezentată contribuția statelor membre la bugetul UE. Numai patru state membre își includ la această dată contribuțiile la bugetul UE în conturile lor naționale, dar sub formă de cheltuieli, nu de investiții;

Către o creștere a numărului de resurse proprii veritabile și un buget mai previzibil și mai echilibrat

14. consideră că reforma ar trebui să vizeze crearea unui buget mai lizibil, mai previzibil și mai echilibrat, care să răspundă provocărilor europene și care să se bazeze în același timp pe o pondere sporită a noilor resurse proprii și pe o diminuare a contribuțiilor naționale, reducând sarcinile suplimentare pentru contribuabili. Obiectivul principal constă în a propune o defalcare a resurselor proprii mai transparentă și mai ușor de înțeles pentru public și un buget mai autonom și mai democratic, printr-o mai mare implicare a Parlamentului European, mai ales în ceea ce privește veniturile la bugetul UE. În plus, la această reformă ar trebui să participe și CoR, iar ea ar trebui să țină seama de dimensiunea teritorială în dezbaterile privind bugetul UE;

15. este de părere că această reformă ar trebui să abordeze problema dimensiunii CFM. Contextul reformei impune o coerență între toate prioritățile stabilite de către UE și adoptarea unui CFM pe măsura obiectivelor;

16. subliniază că cadrul financiar multianual de după 2020 ar trebui să fie în același timp axat pe provocările viitoare și dotat cu un provizion pentru riscuri inclus în buget. Acest lucru este important pentru a putea menține orientarea sa strategică și certitudinea în materie de planificare în cazul autorităților locale și regionale și pentru a răspunde unor eventuale crize și a evita crearea unor fonduri ad-hoc în afara CFM;

17. consideră că punerea în relație a impozitelor percepute cu anumite politici europene prioritare ar avea o valoare pedagogică, ducând la un grad mai mare de acceptabilitate. CoR sprijină menținerea principiului universalității bugetului european (4). Cu toate acestea, ar putea fi avută în vedere o abordare mai flexibilă a regulii „neafectării”;

18. consideră că orice propunere privind bugetul de după 2020 trebuie să implice reforme vizând, pe de o parte, componenta de cheltuieli, pentru a ține seama de noile priorități ale UE, a garanta o utilizare mai eficientă a fondurilor UE și a îmbunătăți ratele de absorbție, precum și, pe de altă parte, componenta de venituri, astfel încât noile resurse proprii să crească. Aceste reforme trebuie să asigure în orice caz suficiente resurse alocate pentru a garanta continuarea politicilor care au contribuit cel mai mult la construcţia europeană, și anume: o politică agricolă și alimentară unică, politica de coeziune și de dezvoltare rurală și o agendă socială bazată pe crearea unor locuri de muncă de calitate pentru cetățenii UE;

19. subliniază că principiul subsidiarității și conceptul de valoare adăugată europeană vor trebui avute în vedere în procesul de reformă. CoR solicită să se acorde atenție „testelor de subsidiaritate” propuse în raportul Monti. Va fi însă necesar să se garanteze că principiul subsidiarității nu va fi utilizat în vederea renaționalizării politicilor europene și că nu vor exista noi transferuri de fonduri către statele membre, deoarece aceasta ar putea slăbi politicile care au contribuit cel mai mult la integrarea europeană, și anume: politica agricolă comună, politica de coeziune și de dezvoltare rurală și agenda socială bazată pe crearea unor locuri de muncă de calitate pentru cetățenii UE;

20. subliniază că colectarea resurselor proprii „tradiționale”, cum ar fi taxele vamale sau veniturile rezultate din combaterea fraudei care afectează interesele financiare ale Uniunii, depinde foarte mult de cooperarea loială între statele membre;

21. subliniază că reforma resurselor proprii trebuie concepută din perspectiva posibilității de a înființa o capacitate fiscală pentru statele membre din zona euro;

22. consideră însă că este esențial ca, având în vedere regulile stricte impuse statelor membre în cadrul pachetelor privind guvernanța economică și supravegherea și monitorizarea bugetare și în cadrul pactului bugetar (respectarea soldului structural, reducerea cheltuielilor și a ponderii datoriei publice în produsul intern brut), statele membre să continue să beneficieze de o marjă de manevră suficientă pentru a-și elabora în mod autonom legislația fiscală, astfel încât să dispună de veniturile (naționale) necesare pentru a putea acoperi în suficientă măsură creșterea adesea disproporționată a cheltuielilor (de exemplu, în domeniul social, în cel al sănătății sau în cel al îngrijirii);

Opinii referitoare la noile resurse proprii menționate în Raportul Monti

23. recomandă să se aibă în vedere și să se propună noi resurse proprii, sub forma unui „pachet” care să cuprindă diverse taxe, pentru a contrabalansa efectele acestor noi resurse proprii asupra tuturor nivelurilor de guvernare, a întreprinderilor şi a cetăţenilor;

24. salută eventuala introducere a unei taxe pe profit la nivelul UE, prin intermediul unei baze fiscale consolidate comune a societăților (CCCTB). Într-un aviz anterior, CoR apreciase efectele pozitive ale CCCTB asupra creșterii economice, a ocupării forței de muncă și a egalității fiscale, precum și asupra finanțelor publice, inclusiv locale și regionale. Pe lângă această taxă, CoR invită instituțiile UE să ia în considerare introducerea unui impozit în cazul întreprinderilor multinaționale. Sprijină demersul Comisiei de a prezenta, până în primăvara anului 2018, în siajul comunicării sale din 21 septembrie 2017 privind impozitarea echitabilă a economiei digitale, o propunere de directivă care să definească normele de impozitare a profiturilor economiei digitale la nivelul UE. Reamintește, cu toate acestea, că armonizarea fiscală la nivelul UE este limitată de dispozițiile articolul 113 din TFUE la elementele necesare funcționării pieței interne și la asigurarea unor condiții de concurență echitabilă și că competența de a impune și a colecta impozite rămâne un element central al suveranității statelor membre;

25. consideră că reforma TVA ar putea contribui la creșterea resurselor proprii. Sistemul de TVA actual este prea complex și ar trebui reformat în conformitate cu sistemul propus de grupul la nivel înalt, prin aplicarea unei rate europene unice la o bază armonizată și mai largă. Cu toate acestea, reforma nu va trebui să afecteze negativ cetățenii și statele membre mai puțin dezvoltate;

26. se declară în favoarea unei taxe pe tranzacțiile financiare (TTF). Aceasta ar permite statelor membre să își reducă contribuția națională (5). Însă numărul limitat de state membre care susțin o TTF și lipsa de previzibilitate în ceea ce privește veniturile limitează potențialul unei astfel de taxe;

27. consideră că ar putea fi avută în vedere o resursă proprie bazată pe senioraj, în pofida riscurilor legate de volatilitate și de faptul că ea ar viza doar statele membre din zona euro;

28. consideră că taxele pe carbon la nivel național, taxa care ar putea fi introdusă la scară europeană și cea din sistemul de comercializare a cotelor de emisii la nivelul UE prezintă beneficii semnificative de mediu, în special pentru încurajarea reducerii emisiilor de CO2, ar putea contribui la punerea în aplicare a acordurilor de la Paris și ar putea stabili o legătură mai puternică cu obiectivele de dezvoltare durabilă și cu cele în materie de climă și de mediu. Cu toate acestea, sectoarele industrial și al transporturilor vor fi afectate. Astfel de taxe ar putea crea și un nou decalaj între statele membre mai puțin dezvoltate din punct de vedere economic și cu emisii mai ridicate de dioxid de carbon și statele mai dezvoltate, ale căror economii au capacitatea de a se dota cu echipamente care produc energie într-un mod mai ecologic. În plus, introducerea unor astfel de taxe pe carbon ar trebui să prevadă mecanisme de compensare pentru insule și regiunile ultraperiferice, total dependente de modurile de transport aerian și maritim, dar care, în pofida acestui lucru, sunt obligate să își reducă emisiile;

29. consideră că taxa pe energie electrică ar avea, desigur, avantajul de a fi „lizibilă” și în acord cu obiectivele UE privind eficiența energetică, dar consideră că există riscul ca aceasta să fie nepopulară și costisitoare pentru familiile defavorizate. Prin urmare, ea nu ar trebui să se aplice gospodăriilor;

30. propune excluderea taxei pe combustibil. Pe lângă problema acceptării de către cetățeni, această taxă ar avea un impact negativ la nivel local. Într-adevăr, ea constituie o sursă de venit pentru anumite autorități locale și regionale;

31. consideră că taxa pe zboruri, propusă de Comisie în 2011 (6), ar putea fi reanalizată și ia în considerare aplicarea acesteia la zborurile din interiorul Europei;

32. invită Comisia să efectueze o evaluare de impact detaliată a noilor resurse proprii și la efectul acestora asupra bugetelor naționale și subnaționale și a cetățenilor;

O reformă înscrisă în calendarul CFM după 2020

33. invită Comisia să prezinte o propunere legislativă pentru CFM de după 2020, care să prevadă o reformă ambițioasă a resurselor proprii. Această reformă ar trebui realizată treptat, în cadrul tratatelor UE, cu menținerea, într-o măsură mai mică, a contribuțiilor naționale;

34. observă că termenele legate de ieșirea Regatului Unit din UE și de reînnoirea mandatelor Parlamentului European și Comisiei ar putea întârzia calendarul propunerilor legate de bugetul UE de după 2020. Invită Comisia ca, în cazul în care se vor înregistra întârzieri semnificative, să propună o prelungire a CFM în conformitate cu articolul 312 alineatul (4) din TFUE, pentru a nu prejudicia buna funcționare a politicilor publice europene, în special a politicii de coeziune.

Bruxelles, 11 octombrie 2017. Președintele Comitetului European al Regiunilor Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) Brexit and the EU Budget: Threat or Opportunity? (Brexit și bugetul UE: risc sau oportunitate?) http://www.delorsinstitute.eu/media/brexiteubudget-haasrubio-jdi-jan17.pdf.

(2) Avizul CdR 2016/0009 pe tema „Revizuirea la jumătatea perioadei a cadrului financiar multianual (CFM)”.

(3) În cazul bugetului pentru 2017, 69,63 % din venituri provin din contribuțiile naționale.

(4) http://ec.europa.eu/budget/financialreport/2011/overview/budget_management/index_fr.html.

(5) Avizul CoR pe tema „Sistemul comun al taxei pe tranzacțiile financiare”, CdR 332/2011.

(6) „Finanțarea bugetului UE: raport privind funcționarea sistemului de resurse proprii” [SEC(2011) 876 final].