ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CESE sprijină abordarea privind o mai bună legiferare și recomandă implicarea sistematică a partenerilor sociali, a ramurilor profesionale și a organismelor consulare în toate etapele procesului legislativ (pregătirea consultărilor publice, evaluarea impactului, amendamente). El invită Comisia să țină seama în mod corespunzător de rezultatele evaluărilor de impact. Principiul numărului constant („ one in, one out ”) trebuie aplicat rapid, în mod eficace și echilibrat pentru a se ajunge la o legislație socială și de mediu ambițioasă. Nu în ultimul rând, sugerează consolidarea rețelei de reprezentanți pentru IMM-uri („ SME Envoys ”), atât la nivel național, cât și la nivel european.
4.3.

Întrucât emisiile de CO 2 din sectorul sticlei sunt legate direct de energia consumată, se pot observa îmbunătățiri în ceea ce privește eficiența energetică, prin reducerea emisiilor de CO 2 . De fapt, aceste îmbunătățiri au dus la reduceri puternice ale emisiilor de CO 2 . De exemplu, industria sticlei din Franța – care este destul de diversificată și de sofisticată – și-a redus emisiile de CO 2 cu 70 % în perioada 1960-2010.
3.8.

În plus, dacă sunt incluse toate cheltuielile pe care le presupune activitatea de comunicare a întreprinderilor, sume mari au fost plătite în fiecare an în UE pentru a sprijini – sub forma sponsorizării și a mecenatului – organizarea de spectacole, activități sportive sau culturale.
4.8.

Este probabil ca viitoarele crize să fie cauzate nu doar de virusuri, ci și, sau chiar în primul rând, de dezastre naturale cauzate de schimbările climatice. UE are un rol esențial în a ajuta statele membre să-și reducă emisiile de CO 2 , precum și în a se pregăti să facă față problemelor tot mai ample la care am fost martori în ultimii ani, precum inundațiile și incendiile, și să le abordeze în comun. Prin urmare, ONG-urile din domeniul mediului au propriul rol de jucat în sprijinirea responsabililor cu elaborarea politicilor să identifice domeniile care au cea mai mare nevoie de investiții și să propună soluții pentru o mai bună gestionare a catastrofelor ecologice astfel încât nimeni să nu fie lăsat deoparte.
2.2.5.

Angajatori. CESE consideră că rețeaua EURES ar trebui să ofere informații accesibile și inteligibile angajatorilor care utilizează rețeaua, iar portalul ar trebui să se axeze nu doar pe mobilitatea transfrontalieră, ci și pe promovarea mobilității în cadrul statelor membre. Pentru a oferi condiții de egalitate tuturor angajaților, ar trebui puse la dispoziție orientări clare pentru abordarea obstacolelor administrative în momentul angajării din alte state membre, astfel cum au fost identificate în raportul de evaluare din 2019 al rețelei – „Study supporting the ex post EURES evaluation and the second biennial EURES report” (Studiu pentru sprijinirea evaluării EURES ex post și al doilea raport bianual EURES) CESE consideră că rețeaua EURES ar trebui să ofere informații accesibile și inteligibile angajatorilor care utilizează rețeaua, iar portalul ar trebui să se axeze nu doar pe mobilitatea transfrontalieră, ci și pe promovarea mobilității în cadrul statelor membre. Pentru a oferi condiții de egalitate tuturor angajaților, ar trebui puse la dispoziție orientări clare pentru abordarea obstacolelor administrative în momentul angajării din alte state membre, astfel cum au fost identificate în raportul de evaluare din 2019 al rețelei – „Study supporting theEURES evaluation and the second biennial EURES report” (Studiu pentru sprijinirea evaluării EURESși al doilea raport bianual EURES) ( 10 ) . În contextul deficitului de forță de muncă întâlnit în toate statele membre, în special al deficitului de lucrători calificați, rețeaua EURES ar trebui să pună la dispoziție și informații actualizate privind deficitul și excedentul de forță de muncă de la nivel național din fiecare SM și să încurajeze, de asemenea, coordonarea acțiunilor SM pentru o distribuire egală a persoanelor aflate în căutare unui loc de muncă, pentru a consolida piața paneuropeană a forței de muncă.
4.8.

Industria celulozei și hârtiei: În industria celulozei și a hârtiei, se preconizează că o combinație de îmbunătățiri ale proceselor, inclusiv tranziția la Industria 4.0, alături de investiții în tehnologii de producție de vârf, va conduce la o reducere a CO2 cu 7 milioane de tone până în 2050. Valorificând instalațiile sale de cogenerare la fața locului, industria are capacitatea de a intra pe piața energiei utilizând surplusurile de energie din surse regenerabile intermitente. Beneficiile de decarbonizare asociate s-ar putea ridica la 2 milioane de tone. Se preconizează că transformarea viitoare a instalațiilor industriale în surse de energie cu emisii de carbon scăzute sau chiar egale cu zero va asigura o reducere cu 8 milioane de tone a emisiilor de CO2. Pe lângă unele dintre conceptele inovatoare identificate în proiectul Two Team (4), precum tehnologia Deep Eutectic Solvents aflată acum în curs de dezvoltare, alte soluții inovatoare și disruptive ar putea completa efortul de reducere a emisiilor cu aproximativ 5 milioane de tone de CO2.
6.5.

2022 este Anul european al tineretului. Scopul este de a recunoaște sacrificiile pe care le-au făcut și le fac în continuare tinerii în contextul pandemiei de COVID-19 și provocările cu care s-au confruntat, de a li se oferi oportunități de a participa, la toate nivelurile, punându-se în special accentul pe aspectele legate de ecologie, incluziune, digitalizare și pe integrarea tineretului în toate politicile din UE. Este esențial ca acest an să genereze rezultate durabile și ca, în fiecare an, tinerii să se afle în centrul inițiativelor de la nivelul UE. Prin urmare, Comisia ar trebui să își continue atât în 2023, cât și ulterior, lucrările desfășurate în cadrul acestui an.
1.3

Solul este un material imobil, dar degradarea solului în unul dintre statele membre poate, cu toate acestea, să producă efecte transfrontaliere. Comitetul consideră, prin urmare, că propunerea este în conformitate cu principiul subsidiarității. Comitetul observă, de asemenea, că numai nouă state membre au introdus o politică a solului și că aceasta este, în general, limitată la anumite aspecte ale contaminării solului. În plus, Comitetul consideră că, din punctul de vedere al protecției mediului, există mai multe motive pentru elaborarea unei politici a solului la nivelul UE. De exemplu, contaminarea solului are legătură cu sănătatea umană și animală, prin urmare politica solului are un rol important în acest sens. În afară de aceasta, schimbările climatice, efectele transfrontaliere ale degradării solului, presiunea asupra altor sectoare de mediu și acordurile de la Kyoto impun să li se acorde atenție la nivel european.
Articolul 1.2 Prezenta directivă se aplică oricărui aeroport situat pe un teritoriu care face obiectul dispozițiilor tratatului, este deschis traficului comercial și al cărui trafic anual depășește 1 milion de pasageri sau 25 000 de tone de marfă.

Articolul 1.2 Prezenta directivă se aplică celor mai mari două zeci de aeroporturi situat e în Uniunea Europeană care fac obiectul dispozițiilor tratatului ș i sunt deschise traficului comercial, al căror trafic anual depă șeș te 1 milion de pasageri sau 25 000 de tone de marfă. Prezenta directivă se aplică orică rui aeroport situat pe un teritoriu care face obiectul dispozițiilor tratatului, este deschis traficului comercial ș i al cărui trafic anual depă șește 1 % din piaț a comunitară a transportului aerian de pasageri. Autoritatea naț ională independentă de reg lementare are competenț a de a acorda derogări, fie pe baza unui test care să evalueze barierele la intrarea pe pia ța transportului aerian, fie în cazul aeroporturilor care deț in o cotă mai mică de 2 0 % din piețele naționale. De asemenea, aceasta are competenț a de a include aeroporturi care se află sub valoarea de prag, dacă se consideră că au o putere semnificativă pe pia ț ă. Toate testele de piaț ă care se realizează de autorită țile aviatice naț ionale sunt verificate de Comisia Europeană, pentru a asigura un tratament uniform pe întreg teritoriul Europei.
11.

observă că, în urma întâlnirilor și discuțiilor din 31 ianuarie și 16 martie 2007 la ședințele Comisiei COTER cu privire la proiectul de aviz aprobat în ultima ședință, Comisia Europeană și-a actualizat și detaliat poziția față de inițiativa „Regiunile pentru schimbarea economică”. În special se poate observa că, deși încă nu a fost inclusă oficial în nici un document al Comisiei Europene, la selecția operațiunilor pentru opțiunea accelerată va fi utilizată abordarea de jos în sus (bottom-up). În plus, actualizarea acestor operațiuni se va face în conformitate cu funcționarea programelor operative Interreg IVC și Urbact II și cu regulamentele de actualizare respective. In acest mod ar trebui să fie asigurat efectiv accesul în condiții egale la inițiativă pentru toate autoritățile locale și regionale europene și transparența per ansamblu a inițiativei;
10.

în plus, recunoaște că autoritățile locale și regionale sunt cele care se confruntă primele cu urmările schimbărilor climatice, mai ales în situațiile în care măsurile de atenuare dintr-un anumit domeniu au un efect negativ în alt domeniu; este vorba, de exemplu, despre situațiile în care prezența barajelor costiere de apărare și a barierelor de protecție împotriva inundațiilor are ca rezultat deplasarea problemei respective în zonele învecinate sau transfrontaliere. De aceea, este necesar ca autoritățile locale și regionale să-și coordoneze strategiile și politicile, astfel încât să se poată adapta la consecințele schimbărilor climatice. Coordonarea ar putea îmbrăca forme diverse, cum ar fi crearea de grupări la nivelul bazinelor hidrografice etc.
17.

subliniază faptul că, la nivel local și regional, se aplică multe măsuri care contribuie la succesul inițiativelor europene: — dezvoltarea regională cu luarea în considerare a aspectelor energetice; — programe de finanțare pentru măsuri de eficiență energetică (de ex. reabilitarea clădirilor, înlocuirea sistemelor de iluminare perimate, înlocuirea aparatelor electrocasnice cu unele noi); — programe de subvenționare a energiei regenerabile; — stabilirea unor standarde de construcție care depășesc cerințele directivei privind clădirile; — amenajarea teritoriului; — managementul traficului (transporturi publice locale de călători, drumuri pentru biciclete); — administrarea spațiilor de parcare, pentru reducerea traficului rutier din orașe și promovarea sistemului car-sharing (folosirea în comun a autovehiculelor) și a vehiculelor ecologice; — consiliere privind eficiența energetică pentru întreprinderi; — activități de comunicare, campanii, sensibilizarea populației (de ex. informații concrete despre cum poate fi economisită energia în gospodărie, la utilizarea autovehiculului etc.); — efectul exemplului (economisirea de energie în sectorul public) și formarea propriilor angajați; — achiziții publice pentru sporirea eficienței energetice a bunurilor și serviciilor;
10.

este de acord cu opinia Comisiei conform căreia consumul dăunător de alcool, în special în rândul tinerilor, are un efect negativ nu numai asupra stării de bine sub aspect social și al sănătății, ci și asupra nivelului de educație atins și a implicării lor în viața socială și democratică a comunității din care fac parte; observă, în plus, tendințe în creștere în consumul punctual excesiv de alcool în rândul tinerilor din multe state membre. Prin urmare, este deosebit de important ca statele membre să ia în discuție politici publice menite să combată consumul de alcool în rândul minorilor și obiceiurile dăunătoare de consum de alcool în rândul tinerilor, luând în considerare faptul că măsurile legislative trebuie gândite și pregătite cu multă atenție de către statele membre, astfel încât caracterul represiv al măsurilor menționate să nu îngreuneze accesul la persoanele avute în vedere;
1. Statele membre pot exclude din sistemul comunitar instalațiile de ardere cu o putere termică nominală mai mică de 25 MW, ale căror emisii raportate autorității competente în fiecare dintre ultimii trei ani nu depășesc 10 000 de tone de dioxid de carbon echivalent, excluzând emisiile provenite de la biomasă, și care fac obiectul unor măsuri de natură să permită realizarea unei contribuții echivalente la reducerile de emisii, în cazul în care statul membru în cauză îndeplinește următoarele condiții: (a) notifică fiecare instalație de acest tip Comisiei, precizând măsurile echivalente care se aplică; (b) confirmă că se aplică proceduri de monitorizare pentru a se evalua dacă vreuna dintre aceste instalații emite mai mult de 10 000 de tone de dioxid de carbon echivalent, excluzând emisiile provenite de la biomasă, în cursul unui an calendaristic; (c) confirmă că o instalație este reintrodusă în sistem în cazul în care emite mai mult de 10 000 de tone de dioxid de carbon echivalent, excluzând emisiile provenite de la biomasă, în cursul unui an calendaristic, sau în cazul în care nu se mai aplică măsuri echivalente; (d) publică informațiile menționate la literele (a), (b) și (c) în vederea unei consultări publice.

1. Statele membre pot exclude din sistemul comunitar, ținând seama și de punctul de vedere al proprietarului instalației, instalațiile de ardere cu o putere termică nominală mai mică de 25 MW, ale căror emisii raportate autorității competente în fiecare dintre ultimii trei ani nu depășesc 10 000 de tone de dioxid de carbon echivalent, excluzând emisiile provenite de la biomasă, și care fac obiectul unor măsuri de natură să permită realizarea unei contribuții echivalente la reducerile de emisii. , Statele membr e stabilesc asemenea măsuri în colaborare cu autorită țile regionale și locale, pe baza liniilor directoare specifice adoptate de Comisie. 2. Instalațiile avute în vedere la alineatul (1) pot fi scoase din sistemul comunitar ETS, în cazul în care cu condiția ca statul membru în cauză îndeplineș te următoarele condi ții: (a) să notifice ă fiecare instalație de acest tip Comisiei, precizând măsurile echivalente care se aplică; (b) să confirme ă că se aplică proceduri de monitorizare pentru a se evalua dacă vreuna dintre aceste instalații emite mai mult de 10 000 de tone de dioxid de carbon echivalent, excluzând emisiile provenite de la biomasă, în cursul unui an calendaristic; (c) să confirme ă , după consultarea autorită ților regionale și locale, că o instalație este reintrodusă în sistem în cazul în care emite mai mult de 10 000 de tone de dioxid de carbon echivalent, excluzând emisiile provenite de la biomasă, în cursul unui an calendaristic, sau în cazul în care nu se mai aplică măsuri echivalente; (d) să publice ă informațiile menționate la literele (a), (b) și (c) în vederea unei consultări publice.
37.

sprijină propunerea vizând crearea unui grup de lucru (Task Force) pentru a identifica modalităţile de realizare a unui echilibru corect între condiţiile de muncă ale navigatorilor şi competitivitatea flotei europene. Propune extinderea mandatului acestuia la definirea unei „norme sociale” minime, care să permită transformarea factorului uman într-un factor deplin de dezvoltare, întrucât consideră că formarea, profesionalismul şi condiţiile de trai şi de muncă ale echipajelor navelor reprezintă factorul-cheie al succesului măsurilor vizând garantarea competitivităţii serviciilor maritime, a securităţii şi a siguranţei maritime, precum şi a protecţiei mediului. Ca atare, invită Uniunea Europeană să pună la punct un mecanism specific de îndrumare şi control al oficiilor de plasare a forţei de muncă (numite şi manning agencies), în conformitate cu prevederile convenţiilor OIM, similar celui înfiinţat pentru centrele de formare constituite în baza Convenţiei STCW (Standard of Training Certification and Watch-Keeping for Seafarers – Convenţia internaţională privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare şi efectuare a serviciului de cart);
—

consideră că menținerea procedurii de evaluare ex ante este importantă pentru credibilitatea și fiabilitatea etichetei ecologice europene. Respectarea standardului ISO presupune ca organismul responsabil cu etichetarea să verifice atât ex ante, cât și ex post că produsul pentru care a fost solicitată eticheta ecologică îndeplinește criteriile de etichetare ecologică. Propunerea de a înlocui evaluarea cu înregistrarea și monitorizarea ex post reprezintă o serioasă amenințare pentru credibilitatea și fiabilitatea etichetei.
34.

consideră, prin analogie cu clauza socială orizontală prevăzută de Tratatul de la Lisabona, că luarea în considerare a impactului teritorial al politicilor sectoriale este necesară încă din stadiul de elaborare (looking at the map before implementing policies), pentru a anticipa consecințele teritoriale ale acestora;
7.

salută în continuare faptul că, în cadrul punerii în aplicare a articolului 11 al Directivei 2006/38/CE, Comisia Europeană a comandat un studiu privind bunele practici în materie de evaluare a costurilor externe și a prezentat, în 2007, Manualul de estimare a costurilor externe în sectorul transporturilor (Handbook on estimation of external cost in the transport sector, 2007);
18.

salută Rezoluţia Parlamentului European, adoptată în unanimitate la 3 februarie 2009 [2008/2210(INI)], care recunoaşte necesitatea unei reţele europene a spaţiilor naturale, cunoscute şi sub numele de „spaţii sălbatice” („wilderness”), definite ca spaţii care nu au suferit multe modificări în urma activităţilor umane, şi salută faptul că Preşedinţia cehă a Consiliului a organizat la 27 şi 28 mai 2009 o conferinţă intitulată „Conference on Wilderness and Large Natural Habitat Areas in Europe”;
1. Fără a aduce atingere prevederilor specifice ale planurilor multianuale, comandanţii navelor de pescuit comunitare sau reprezentanţii acestora notifică autorităţilor competente din statul membru al cărui port sau facilităţi de debarcare doresc să le utilizeze, cu cel puţin 4 ore anterior orei estimate de sosire în port, cu excepţia cazurilor în care autorităţile şi-au dat acordul pentru o intrare anterioară acestui termen, următoarele informaţii: a) datele de identificare a navei; b) numele portului de destinaţie şi scopul escalei, cum ar fi debarcarea, transbordarea sau accesul la servicii; c) autorizaţia de pescuit, sau, dacă este cazul, autorizaţia pentru sprijinirea operaţiunilor de pescuit sau pentru transbordarea produselor pescăreşti; d) datele între care are loc ieşirea în larg şi zonele în care s-au efectuat capturi; (e) data şi ora estimată a sosirii în port; (f) cantităţile din fiecare specie păstrate la bord, inclusiv capturile zero; g) cantităţile din fiecare specie care vor fi debarcate sau transbordate.

1. Fără a aduce atingere prevederilor specifice ale planurilor multianuale, comandanţii navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală mai mare de 15 de metri sau reprezentanţii acestora notifică autorităţilor competente din statul membru al cărui port sau facilităţi de debarcare doresc să le utilizeze, cu cel puţin 4 ore anterior orei estimate de sosire în port, cu excepţia cazurilor în care autorităţile şi-au dat acordul pentru o intrare anterioară acestui termen, următoarele informaţii: a) datele de identificare a navei; b) numele portului de destinaţie şi scopul escalei, cum ar fi debarcarea, transbordarea sau accesul la servicii; c) autorizaţia de pescuit, sau, dacă este cazul, autorizaţia pentru sprijinirea operaţiunilor de pescuit sau pentru transbordarea produselor pescăreşti; d) datele între care are loc ieşirea în larg şi zonele în care s-au efectuat capturi; (e) data şi ora estimată a sosirii în port; (f) cantităţile din fiecare specie păstrate la bord, inclusiv capturile zero; g) cantităţile din fiecare specie care vor fi debarcate sau transbordate.
27.

sistemele alimentare locale pot asigura venituri echitabile agricultorilor și pot reechilibra forțele în lanțul de aprovizionare cu alimente. Dat fiind că globalizarea și sporirea concentrării distribuției alimentelor a provocat un decalaj între majorarea costurilor de producție (3,6 % pe an din 1996), a prețurilor de consum (3,3 % pe an) și a prețurilor pentru agricultori (2,1 % pe an), sunt binevenite sistemele care sporesc puterea de negociere a agricultorilor, cum ar fi circuitele scurte de distribuție;
3.

este de acord cu analiza din documentul de lucru al serviciilor Comisiei, din 7 aprilie 2010, „Roma in Europe: The Implementation of European Union Instruments and Policies for Roma Inclusion- Progress Report 2008-2010” (Romii în Europa: punerea în aplicare a instrumentelor și politicilor Uniunii Europene pentru incluziunea romilor – Raport intermediar 2008-2010);
15.

reiterează importanța atât a evaluării ex ante a impactului, cât a celei ex post, în procesul de elaborare a politicilor și a legislației, și este, în același timp, în favoarea unui rol sporit pentru evaluarea ex post;
59.

semnalează importanța extinderii și aprofundării conceptului de inovare și subliniază necesitatea ca industria să combine inovarea bazată pe propria experiență sau abordarea DUI (Doing, Using and Interacting), cu abordarea STI (Science, Technology and Innovation), bazată pe o cunoaștere explicită și cu carácter științific și tehnologic;
15.

Importanța nivelului local și regional pentru garantarea drepturilor omului a fost subliniată și în cadrul Congresului autorităților locale și regionale al Consiliului Europei [între altele în raportul „Rolul autorităților locale și regionale în aplicarea drepturilor omului” (The role of local and regional authorities in the implementation of human rights), Lars O. Molin 2010] și de către Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (între altele, în cadrul dialogului purtat cu Comisia CIVEX a CoR, la 26 noiembrie 2010, despre protecția și promovarea drepturilor fundamentale într-un sistem pe mai multe niveluri);
9.

consideră că trebuie preconizată crearea unei noi categorii intermediare de regiuni, care să se situeze între 75% și 90% din PIB-ul comunitar. Acest sistem urmărește reducerea importanței pragului fixat la 75% din PIB-ul comunitar (limita actuală de eligibilitate dintre obiectivele „convergență” și „competitivitate”) și garantarea unui tratament egal pentru aceste regiuni. Vor trebui avute în vedere atât dificultățile regiunilor care, începând din 2013, vor ieși pentru prima oară de sub incidența obiectivului de convergență, cât și dificultățile regiunilor care, deși eligibile în cadrul obiectivului „competitivitate” în perioada actuală de programare, se confruntă în continuare cu dificultăți socioeconomice structurale sub aspectul îndeplinirii obiectivelor Strategiei Europa 2020 și care sunt afectate de disparități regionale interne. Crearea acestei categorii nu ar trebui să penalizeze regiunile care întrunesc în prezent condițiile de finanțare în cadrul obiectivelor „convergență” și „competitivitate” sau care se află în perioadă de tranziție (phasing in și phasing out);
1.

împărtășește ideea Comisiei Europene, formulată în al cincilea Raport privind coeziunea (1), referitoare la o politică de coeziune adresată tuturor regiunilor europene, urmărind atât promovarea unei dezvoltări armonioase a Uniunii și redresarea regiunilor aflate în urmă sub aspectul dezvoltării (lagging behind), cărora să le dedice majoritatea resurselor, cât și sprijinirea competitivității regiunilor avansate, prin combaterea abordărilor particularizante care, pentru că urmăresc interesele propriului teritoriu/propriei țări, riscă să genereze efecte negative, în dauna altora (beggar your neighbour);