RO    RO RO 
RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 27.5.2009 
SEC(2009) 716 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
de însoțire pentru  
 
COMUNICAREA COMISIEI 
 
Supravegherea financiar ă european ă 
    
REZUMATUL EVALU ĂRII IMPACTULUI  
 
  
{COM(2009) 252 final} 
{SEC(2009) 715} 
RO 2   RO 1. INTRODUCERE  
În comunicarea intitulat ă „Stimularea redres ării economice europene” din 4 martie 2009, 
Comisia European ă s-a angajat s ă prezinte propuneri de reform ă a cadrului UE de 
supraveghere financiar ă. Acțiunile Comisiei în acest domeniu au la baz ă raportul 
Grupului de Larosière privi nd supravegherea financiar ă în UE, care a recomandat crearea unui 
nou cadru european de supraveghere a institu țiilor financiare indi viduale (supraveghere 
micropruden țială) și de supraveghere a stabilit ății sistemului financiar (supraveghere 
macroproden țială).  
Consultări 
În perioada 10 martie – 10 aprilie 2009, Comisia a organizat o consultare public ă scrisă pe 
marginea raportului de Larosière. Au fost primite 116 contribu ții care sus țineau, în marea lor 
majoritate, propunerile din raport cu privire la supraveghere.  
Au avut loc dou ă întâlniri ale grupului de coordonare pentru eval uarea impactului, care a 
condus lucr ările de preg ătire a prezentei evalu ări a impactului. 
2. DEFINIREA PROBLEMEI  
Aspecte de ordin general 
Piețele financiare din UE sunt din ce în ce mai integrate și dominate de grupuri paneuropene 
ale căror funcții de management al riscurilor sunt centr alizate la nivelul sediilor centrale. Mai 
ales în UE-12, pie țele bancare sunt dominate de grupuri financiare str ăine.  
Evenimentele din ultima vreme au demonstrat c ă este foarte greu s ă se realizeze o pia ță 
financiară unică și o stabilitate a sistemului financiar și în acela și timp să se mențină 
supravegherea la nivel na țional. Criza a scos la lumin ă deficiențele măsurilor aplicate în 
prezent la nivelul UE, care insist ă prea mult asupra prevenirii și gestionării crizelor la nivelul 
firmelor individuale și acordă prea pu țină atenție riscurilor care afecteaz ă stabilitatea 
sistemului financiar în ansamblu.  
Prin urmare, organizarea actual ă a supravegherii financiare  în UE este caracterizat ă de o 
problemă generală de neconcordan ță între nivelul de integrare european ă a piețelor 
financiare din UE și organizarea na țională a responsabilit ăților în materie de 
supraveghere.  
Această situație este amplificat ă în contextul celorlalte probleme generale  evidențiate de 
criza financiar ă: 
• Riscuri mai mari de contaminare transfrontalier ă pentru pie țele financiare din UE, asociate 
integrării din ce în ce mai extinse, atât la nivelul UE, cât și la nivelul pie țelor financiare 
mondiale. 
• Erodarea încrederii consumatorilor, salaria ților, pensionarilor, a micilor întreprinderi și a 
investitorilor de retail, care contribuie la recesiunea economic ă. 
RO 3   RO • Reducerea competitivit ății industriei financiare europene  la nivel mondial, în compara ție 
cu situația în care ar fi existat prac tici de supraveghere mai bune. 
• Riscuri legate de existen ța unor politici necoordona te axate pe abord ări naționale, având 
efecte negative asupra pie ței unice. 
Părțile afectate 
Având în vedere impactul s ău general asupra sectorului financiar și asupra economiei în 
ansamblu, instabilitatea financiar ă afecteaz ă numeroși factori interesa ți, printre care se 
numără: 
• Instituțiile financiare, inclusiv ac ționarii și salariații acestora;  
• Utilizatorii de servicii financiare, inclusiv depun ătorii, investitorii, pensionarii și societățile 
non-financiare; precum și 
• Autoritățile publice, inclusiv autorit ățile de supraveghere, b ăncile centrale și ministerele de 
finanțe. 
3. ANALIZA PRINCIPIULUI SUBSIDIARIT ĂțII 
În ceea ce prive ște supravegherea micropruden țială, UE a atins limitele posibilit ăților de 
acțiune oferite de comitetele de supraveghere actuale din UE, care au un rol consultativ. Pia ța 
internă are nevoie de un mecanism care s ă garanteze c ă autoritățile naționale de supraveghere 
iau cele mai bune decizii posibile cu privire la  grupurile financiare tr ansfrontaliere. O pia ță 
financiară integrat ă la nivelul UE, incluzând societ ățile care desf ășoară activități 
transfrontaliere, nu poate func ționa în mod adecvat dac ă supravegherea este fragmentat ă de la 
o țară la alta. Prin urmare, este necesar transferul de competen țe la nivel comunitar.  
Cât despre supravegherea macropruden țială, deficien țele mecanismelor actuale au avut în 
mod cert rolul lor în crearea recentelor turbulen țe din sectorul financ iar. Pornind de la 
modelul G20 sau de la cel al SUA, UE ar trebui s ă înființeze un nou organism care s ă 
identifice riscurile pentru  stabilitatea financiar ă la nivel european, s ă emită avertismente în 
legătură cu acestea și să asigure monitorizarea ulterioar ă. Acțiunea comunitar ă este singura 
care poate asigura evaluarea la nivelul UE și dintr-o perspectiv ă care să includă Uniunea 
European ă în ansamblu, permi țând reacții eficiente în fa ța riscurilor sistemice existente la 
nivelul UE.  
4. OBIECTIVE  
În ceea ce prive ște reforma cadrului de supraveghere al UE, se aplic ă următoarele obiective 
generale : 
(1) Crearea unui cadru mai eficient de supraveghere financiar ă la nivelul UE, adaptat 
gradului de integrare a pie ței financiare; 
(2) Creșterea stabilit ății financiare în UE ( și astfel reducerea riscurilor poten țiale pentru 
economia real ă și finanțele publice); 
RO 4   RO (3) Protejarea intereselor consumat orilor, investitorilor, ale altor utilizatori de servicii 
financiare și ale altor p ărți interesate, mai ales salaria ți;  
(4) Creșterea competitivit ății piețelor financiare din UE și 
(5) Favorizarea integr ării piețelor financiare din UE într-un mod care s ă sprijine 
dezvoltarea sustenabil ă. 
În domeniul supravegherii micropruden țiale și macropruden țiale s-au stabilit urm ătoarele 
obiective specifice:  
Obiective specifice 
Supraveghere micropruden țială  Supraveghere macropruden țială  
(1) Realizarea unui echilibru între interesele 
autorităților de supraveghere din statul 
membru de origine și cele ale autorit ăților din 
statul membru gazd ă, ceea ce înseamn ă 
consolidarea proceselor și practicilor care 
permit contestarea deciziilor luate de autoritățile naționale pe baz ă transfrontalier ă;  
(2) Asigurarea unor condi ții egale pentru 
instituțiile financiare care î și desfășoară 
activitatea în mai multe state membre; 
(3) Îmbunătățirea prevenirii și gestionării crizelor 
la scară european ă și 
(4) Îmbunătățirea eficien ței și rentabilit ății 
supravegherii pentru societ ățile care fac 
obiectul acesteia;  (1) Dezvoltarea evalu ării riscurilor 
macropruden țiale la nivel european; 
(2) Creșterea eficien ței mecanismelor de alert ă 
rapidă și 
(3) Posibilitatea ca evalu ările riscurilor s ă se 
traducă prin acțiuni întreprinse de autorit ățile 
din domeniu.  
 
5. OPțIUNI STRATEGICE  
5.1. Supravegherea micropruden țială  
Opțiunile de organizare a supravegherii micropruden țiale la nivelul UE au fost analizate în 
două etape:  
Etapa 1: Sistemul de supraveghere  
1. Statu-quo dinamic : bazat pe utilizarea în continuare a actualului model al țării de origine 
și a cadrului Lamfalussy 
2. Întoarcerea la o solu ție anterioar ă - modelul țării gazdă: se acord ă autorităților 
naționale de supraveghere  responsabilitate deplin ă atât pentru s upravegherea societ ăților 
naționale, cât și pentru supravegherea societ ăților străine care opereaz ă pe teritoriul unei 
anumite țări, inclusiv a filialelor și sucursalelor acestora.  
3. Modelul autorit ății principale de supraveghere : se acord ă prerogative extinse autorit ății 
de supraveghere a societ ății-mamă în cadrul unui grup tran sfrontalier. În practic ă, aceasta 
RO 5   RO înseamnă că autoritatea din țara de origine a unui gr up transfrontalier are r ăspundere deplin ă 
pentru opera țiunile la nivelul UE, desf ășurate atât de filiale, cât și de sucursale. Aceast ă 
opțiune ar putea constitui o evolu ție a cadrului de supraveghere actual.  
4. Propunerea de Larosière: un sistem european de supraveghere financiar ă (European 
System of Financial Supervision - ESFS):  transformarea actualelor comitete de 
supraveghere ale UE într-una, dou ă sau trei autorit ăți europene de supraveghere. Noua 
autoritate sau noile autorit ăți europene de suprave ghere ar lucra în re țea cu autorit ățile 
naționale de supraveghere financiar ă, care și-ar păstra competen țele cotidiene de supraveghere 
a institu țiilor individuale. Aceste autorit ăți ar coordona supr avegherea grupurilor 
transfrontaliere în cadrul unor colegii ale autorit ăților de supraveghere, ar contribui la 
armonizarea normelor, ar elabora orient ări și ar avea prerogativele necesare pentru a interveni 
în anumite cazuri strict definite de neîn țelegere între autorit ățile naționale de supraveghere.  
5. O autoritate unic ă de supraveghere la nivelul UE : implică acordarea tuturor 
prerogativelor cotidiene de supraveghere a institu țiilor cu activit ăți transfrontaliere la nivel 
comunitar unei singure autorit ăți de supraveghere, autorit ățile naționale de supraveghere 
rămânând responsabile doar pentru societ ățile care desf ășoară activități la nivel na țional.  
Etapa 2: Structura institu țională 
A. Un singur organism, cu alte cuvinte abordarea integrat ă: acoperă întregul sector 
financiar (pie țele bancare, de asigur ări și de valori mobiliare) și toate aspectele supravegherii 
financiare1
. 
B. Două organisme, abordarea în func ție de obiectiv  (adesea numit ă „twin peaks”): bazat ă 
pe împărțirea sarcinilor între dou ă autorități de supraveghere, una care se ocup ă de 
supravegherea pruden țială și alta care asigur ă supravegherea modului în care întreprinderile 
își conduc activitatea2. Cele dou ă organisme ar putea fi coordona te de un comitet director.  
C. Trei organisme, cu alte cuvinte abordarea sectorial ă: aceasta presupune existen ța unei 
autorități de supraveghere bancar ă, a unei autorit ăți de supraveghere a asigur ărilor și a 
pensiilor și a unei autorit ăți de supraveghere a valorilor mobiliare3, în conformitate cu 
legislația financiar ă a UE bazat ă pe o abordare sectorial ă4. Acest model ar putea fi completat 
de un comitet director global.  
D. Patru organisme, altfel spus abordarea institu țională: pe lângă cele trei organisme 
responsabile de supraveghe rea sectoarelor respectiv e, ar putea fi creat și un al patrulea 
organism de supraveghere a conglomeratelor financiare. 
                                                 
1 State membre având un model unic de supraveghere separat de b ăncile centrale: DE, AT, DK, HU, MT, 
PL, UK, SE. State membre având un model unic de supraveghere legat de (sau integrat în) b ăncile 
centrale: FI, IE, SK, BE, EE.  
2 În UE, acest model a fost adoptat numai de NL.  
3 State membre care au un model sectorial: CZ, ES, FR, EL, IT, LT, LU, PT, SI. 
4 De exemplu, directiva privind pie țele instrumentelor financiare pentru sectorul valorilor mobiliare, 
directiva privind cerin țele de capital pentru sectorul bancar și directiva Solvabilitate II (înc ă neadoptat ă) 
pentru sectorul asigur ărilor.  
RO 6   RO 5.2. Supravegherea macropruden țială  
În ceea ce prive ște cadrul european de supraveghere macropruden țială, au fost evaluate cinci 
opțiuni: 
A. Statu-quo dinamic : conform acestui scenariu, supravegherea macropruden țială s-ar 
exercita prin intermediul mecanismelor UE existente, cu implicarea mai multor institu ții și 
organisme și în absen ța unui mecanism care s ă asigure monitorizarea corespunz ătoare a 
avertismentelor și recomand ărilor. 
B. Utilizarea ca baz ă a structurilor existente sau propuse:  
Atribuirea de sarcini Comitetului economic și financiar (CEF) : acest organism furnizeaz ă 
evaluări de înalt nivel ale evolu țiilor piețelor și serviciilor financiare și oferă consiliere 
ECOFIN și Comisiei Europene.  Această opțiune presupune ca CEF s ă-și asume rolul principal 
în viitorul cadru de supraveghere macropruden țială.  
Atribuirea de sarcini Sist emului European al B ăncilor Centrale (SEBC)/B ăncii Centrale 
Europene (BCE): În cadrul acestei op țiuni, BCE ar avea sarcina supravegherii 
macropruden țiale în UE. În m ăsura compatibilit ății cu tratatul și cu statutul BCE, noile sarcini 
și prerogative asociate ar putea fi implementate de BCE sau cu sprijinul unui comitet de 
supraveghere bancar ă „extins și abilitat” (care s ă-i includă, de exemplu, pe pre ședinții 
comitetelor de supraveghere). 
Atribuirea de sarcini ESFS:  în cadrul acestei op țiuni, noii sau noilor autorit ăți europene, 
instituite conform recomand ărilor din raportul de Larosière pentru a spori supravegherea 
micropruden țială în UE, li s-ar putea încredin ța și sarcina de a asigura supravegherea 
macropruden țială. Acestea ar primi sprijin din partea re țelei autorit ăților naționale de 
supraveghere. 
C. Înființarea unui nou organism, Consiliul eu ropean pentru riscuri sistemice:  această 
opțiune prevede, în spiritul recomand ărilor grupului de Larosière, înfiin țarea unui nou 
organism, Consiliul european pentru riscuri sistemice (ESRC - European Systemic Risk 
Council  ). ESRC ar fi un or ganism independent f ără legătură cu BCE, dar prezidat de 
președintele acesteia. Sprijinul opera țional și tehnic ar fi furnizat în principal de BCE/SEBC. 
Principalele sarcini ale aces tui organism ar fi detect area riscurilor macropruden țiale, 
identificarea m ăsurilor adecvate de reducere a acestor riscuri și, prin intermediul 
avertismentelor, declan șarea măsurilor corectoare ale autorit ăților competente.  
6. EVALUAREA PRELIMINAR Ă A IMPACTULUI șI COMPARAREA OP țIUNILOR  
6.1. Supravegherea micropruden țială  
Într-o prim ă etapă, opțiunile identificate au fost evalua te avându-se în vedere eficien ța în 
îndeplinirea obiectivelor reformei  (a se vedea tabelul de mai sus). În lumina analizei, op țiunile 
1 (statu-quo), 2 (înt oarcerea la o solu ție anterioar ă) și 3 (autoritate principal ă de supraveghere) 
au fost respinse pentru c ă nu îndeplineau marea majorita te a obiectivelor specifice.  
Opțiunea 4 (ESFS) și opțiunea 5 (autoritate de supraveghe re la nivelul UE) au fost re ținute în 
vederea unei noi evalu ări comparative pe baza criteriilor eficacit ății, eficien ței, coeren ței, 
RO 7   RO subsidiarit ății și proporționalității. Aceasta a condus la  identificarea ESFS ca op țiune preferat ă 
pentru reforma sistemului UE  de supraveghere financiar ă. În ceea ce prive ște eficacitatea, este 
discutabil dac ă o autoritate unic ă de supraveghere la nivelul UE ar fi suficient de aproape de 
activitățile unui grup financiar pentru a garanta protec ția corespunz ătoare a depun ătorilor, a 
titularilor de poli țe și a investitorilor, sau stabilitatea financiar ă a instituțiilor financiare din 
UE. De asemenea, aceasta nu ar avea puterea juridic ă necesară pentru a aplica normele 
stabilite la nivel na țional în statele membre. În cadrul ESFS, autorit ățile naționale ar desf ășura 
activități de supraveghere cotid iene. Acesta este un model descentralizat și evolutiv, care 
permite în timp, dac ă este nevoie, transferul unor responsabilit ăți de supraveghere 
suplimentare la nivelul UE. Un alt punct important în favoarea unei solu ții descentralizate 
precum ESFS este acela c ă, în prezent, nu exist ă la nivelul UE un mecanism de finan țare care 
să poată fi utilizat atunci când este necesar s ă se intervin ă pentru a ajuta o institu ție în 
dificultate. Ambele op țiuni sunt în egal ă măsură compatibile cu alte politici comunitare în 
domeniu.  
Cele patru op țiuni pentru structura institu țională au fost ulterior analiz ate pe baza criteriilor 
eficacității, eficien ței și coerenței. Deși în urma analizei nici una dintre op țiuni nu a avut 
câștig de cauz ă, în aceast ă etapă s-a considerat c ă soluția cea mai propor țională și care implic ă 
un minim de schimb ări necesare este aceea de a men ține actuala structur ă sectorială a celor 
trei comitete de supraveghere  prin crearea a trei autorit ăți europene având acelea și mandate 
sectoriale ca cele trei co mitete, la care se adaug ă o analiză a funcționării noilor structuri la trei 
ani de la crearea ESFS.  
6.2. Supravegherea macropruden țială  
Rezultă în mod clar c ă ESRC reprezint ă cea mai bun ă soluție pentru cadrul UE de 
supraveghere macropruden țială. Această opțiune s-ar dovedi eficace, ar permite centralizarea 
responsabilit ății de a emite averti smente cu privire la riscurile macropruden țiale și ar oferi o 
structură care ar poten ța sinergii importante, asigurâ nd o reprezentare echilibrat ă a tuturor 
instituțiilor și autorităților naționale din UE și contribuind la stabilitatea sistemului financiar. 
Atribuirea de sarcini CEF ar putea, având în vedere dimensiunea politic ă a acestui organism, 
să compromit ă obiectivitatea analizei  sale. Cât despre atribuirea de sarcini ESFS, principalul 
dezavantaj const ă în diferen ța considerabil ă dintre domeniul de aplicare al supravegherii 
macropruden țiale și cel al supravegherii micropruden țiale. În fine, în ceea ce prive ște 
BCE/SEBC, pot s ă apară trei contraargumente: posibilul conflic t de interese între stabilitatea 
financiară și monetar ă, riscul reputa țional legat de coordonarea supravegherii 
macropruden țiale și concentrarea excesiv ă de putere în ceea ce prive ște supravegherea 
sistemului financiar al UE. 
În ceea ce prive ște eficiența, ESRC ar dezvolta sprijinul opera țional și tehnic necesar pe baza 
BCE/SEBC, nevoia de resurse suplimentare fiind limitat ă.  
7. IMPACTUL OP țIUNILOR SELECTATE  
Opțiunile selectate ar trebui s ă îndeplineasc ă integral obiectivele descrise în sec țiunea 4 prin 
declanșarea mai multor schimb ări imediate în organizarea supr avegherii financiare la nivelul 
UE. Aceste schimb ări așteptate se reflect ă în obiectivele opera ționale stabilite pentru ESFS și 
ESRC. În general, prin contribu ția la salvgardarea stabilit ății financiare și la controlul mai 
RO 8   RO eficient al modului de  administrare a societ ăților financiare, noul cadru propus s-ar dovedi 
benefic pentru majoritatea grupurilor de p ărți interesate din cadrul pie ței interne: 
Instituțiile financiare, inclusiv ac ționarii și salaria ții din cadrul acestora: prin 
îmbunătățirea mediului de afaceri datorit ă stabilității financiare sporite și prevenirii mai 
eficiente a crizelor în UE, asigurarea unor condi ții de egalitate și reducerea costur ilor aferente 
respectării legisla ției pentru societ ățile transfrontaliere, atragerea investi țiilor din țări terțe pe 
piața internă datorită stabilității financiare sporite, men ținerea locurilor de munc ă existente și 
crearea de noi locuri de munc ă în sectorul financiar. 
Utilizatorii de servicii financiare, inclusiv depun ătorii, investitorii, pensionarii și 
societățile non-financiare: prin creșterea încrederii consumatorilor și investitorilor în raport 
cu creșterea fiabilit ății sectorului financiar, reducerea ri scurilor de incapacitate de plat ă ale 
instituțiilor financiare individuale, îmbun ătățirea stabilit ății fondurilor de pensii și oferirea de 
stimulente pentru dezvoltar ea fondurilor de  pensii ocupa ționale transfrontaliere, facilitarea 
accesului la finan țare prin consolidarea pie ței unice de capital în UE. 
Consumatorii și salariații din economie în general. Identificarea și prevenirea cu succes de 
către ESRC a crizelor financiare sistemice care au poten țialul de a afecta economia real ă pot 
avea un efect benefic în prevenirea sau reducerea recesiunilor macroeconomice și a efectelor 
asociate asupra produc ției, consumului și locurilor de munc ă. 
Autoritățile publice, inclusiv autorit ățile de supraveghere, b ăncile centrale și ministerele 
de finanțe: prin clarificarea rolurilor și responsabilit ăților la nivel na țional și comunitar și 
crearea unui cadru eficace de solu ționare a conflictelor, sporirea în mod indirect a 
independen ței în materie de supraveghere, crearea unui cadru care s ă lege supravegherea 
micropruden țială de cea macropruden țială, formularea, în aten ția guvernelor și a altor 
autorități interesate, de recomand ări de ac țiuni necesare pentru protec ția stabilit ății 
macroeconomice în UE și în statele membre și asigurarea eficacit ății analizei evolu țiilor 
macropruden țiale realizate de b ăncile centrale și diminuarea riscurilor legate de necesitatea de 
a injecta bani publici în sistemul financiar. 
8. MONITORIZARE șI EVALUARE  
Pentru a monitoriza eficient impactul ac țiunii comunitare în do meniul supravegherii 
micropruden țiale și macropruden țiale, ar trebui elabora ți indicatori specifici de evaluare a 
performan ței ESFS și ESRC. Acest lucru ar trebui r ealizat în evaluarea impactului 
propunerilor legislative de implementare a reformei în domeniul supravegherii.