GLOSAR

Autoritate de management : un organism național sau regional desemnat de statul membru pentru a gestio- na un program de dezvoltare rurală.

Axă : în perioada de programare 2007-2013, politica de dezvoltare rurală este implementată prin intermediul a trei axe tematice, care constituie grupuri coerente de măsuri de dezvoltare rurală, și al unei axe orizontale dedicate abordării Leader (axa Leader).

Buna gestiune financiară : gestionarea bugetului UE în conformitate cu principiile economicității, eficienței și eficacității.

"Efectul de balast" ("efectul deadweight") : situația în care o operațiune subvenționată ar fi fost integral sau parțial realizată chiar și fără finanțarea acordată.

Eficacitate : realizarea obiectivelor stabilite.

Eficiență : obținerea unui raport optim între eficacitate și costuri.

Evaluare : colectarea și analiza periodice de probe în vederea formulării unor concluzii cu privire la eficacitatea și eficiența "intervențiilor". Evaluarea poate include examinarea relevanței, a coerenței și a valorii adăugate europene a politicii respective.

Gestiune partajată : metodă de execuție a bugetului UE, în cadrul căreia Comisia deleagă sarcinile de execuție statelor membre, dar își asumă responsabilitatea finală.

Impacturi : efecte socioeconomice și de mediu pe termen mai lung.

Indicator : o valoare măsurabilă pentru un obiectiv, care oferă informații utile pentru evaluarea gradului de atingere a obiectivului respectiv.

Intervenție (publică) : o acțiune, cum ar fi o "operațiune", "măsură", program sau proiect desfășurat sau finanțat de o autoritate publică.

Măsură : un sistem de ajutor pentru punerea în aplicare a unei politici. O măsură definește normele aplicabile "operațiunilor" care pot fi finanțate.

Măsuri de diversificare : obiectivul de diversificare a economiei rurale este urmărit prin trei măsuri de dezvoltare rurală: "diversificarea spre activități neagricole", "ajutorul pentru înființarea și dezvoltarea microîntreprinderilor" și "promovarea activităților turistice".

Monitorizare : examinarea periodică a resurselor, a realizărilor și a rezultatelor "intervențiilor".

Obiectiv : o declarație cu privire la realizările, rezultatele și impacturile pe care o "intervenție" urmărește să le obțină.

Operațiune : un proiect, un contract sau o altă acțiune finanțată în cadrul unei "măsuri".

Orientările strategice comunitare : o decizie a Consiliului în care sunt identificate prioritățile Uniunii Europene în materie de dezvoltare rurală.

Program de dezvoltare rurală : document de programare elaborat de un stat membru în vederea planificării și a implementării politicii de dezvoltare rurală a UE. Un program de dezvoltare rurală poate fi elaborat la nivel regional sau la nivel național și este aprobat de Comisie.

Realizări : ceea ce se produce cu ajutorul resurselor alocate unei "intervenții".

Rezultate : efectele sau schimbările directe care apar în urma "intervenției".

SINTEZĂ

I. Pentru perioada de programare 2007-2013, Uniunea Europeană a alocat aproximativ 100 de miliarde de euro pentru îndeplinirea obiectivelor sale în materie de dezvoltare rurală. În cadrul acestui audit, s-a analizat dacă Comisia și statele membre pot demonstra că bugetul UE alocat politicii de dezvoltare rurală este cheltuit în mod corespunzător. Un element-cheie în acest sens îl constituie existența unui sistem de monitorizare și de evaluare.

II. Sistemul de monitorizare și de evaluare ar trebui să ofere informații cu privire la cazurile în care cheltuielile sunt sau nu eficace și eficiente. Astfel de informații sunt necesare în contextul obligației de a răspunde pentru actul de gestiune, și anume pentru a informa Parlamentul European, Consiliul și publicul cu privire la rezultatele obținute cu ajutorul fondurilor din bugetul UE și pentru a demonstra că acesta a fost cheltuit în mod eficient și eficace, în conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare. De asemenea, monitorizarea și evaluarea permit identificarea deficiențelor și operarea unor schimbări atât în perioada de programare de șapte ani, cât și în momentul elaborării viitoarelor politici, acte legislative și programe de cheltuieli.

III. În rapoartele sale anterioare, Curtea a semnalat în repetate rânduri deficiențe grave în ceea ce privește disponibilitatea și calitatea datelor de monitorizare și de evaluare legate de cheltuielile alocate dezvoltării rurale. Prezentul raport consolidează și analizează mai în detaliu aceste constatări anterioare.

IV. Curtea concluzionează că statele membre și Comisia nu au demonstrat într-o măsură suficientă care au fost rezultatele obținute în raport cu obiectivele politicii de dezvoltare rurală și că nu există o asigurare suficientă cu privire la faptul că bugetul UE a fost cheltuit în mod corespunzător.

V. În mod concret, Curtea a constatat că:

(a) obiectivele stabilite pentru cheltuielile alocate dezvoltării rurale nu erau suficient de clare;

(b) nu existau informații și raportări suficiente cu privire la rezultatele obținute pentru a se demonstra în ce măsură obiectivele stabilite au fost îndeplinite și faptul că bugetul UE a fost cheltuit în mod eficient și eficace;

(c) datele de monitorizare și de evaluare disponibile nu au fost utilizate într-o măsură suficientă pentru a ameliora eficiența și eficacitatea cheltuielilor alocate dezvoltării rurale.

VI. Pot fi aduse și trebuie să fie aduse ameliorări în ceea ce privește monitorizarea și evaluarea pentru restul perioadei de programare actuale, cheltuielile aferente acesteia urmând să fie închise în 2015. Mai mult, viitoarea perioadă de programare 2014-2020 reprezintă pentru Comisie și statele membre o oportunitate de a acorda eficacității și eficienței cheltuielilor un rol mult mai central în cadrul conceperii măsurilor, în deciziile de programare și, ulterior, în cadrul selectării operațiunilor și a proiectelor care vor beneficia de finanțare.

VII. În consecință, Curtea recomandă următoarele:

(a) Statele membre și Comisia ar trebui să utilizeze monitorizarea și evaluarea pentru a pune în mai mare măsură accentul pe obținerea de rezultate în perioada de programare curentă rămasă.

(b) Statele membre și Comisia ar trebui să ia măsuri încă de acum pentru a se asigura că evaluările ex post din 2015 cu privire la perioada de programare 2007-2013 vor produce informații comparabile și de bună calitate.

(c) Pentru perioada de programare 2014-2020, Comisia ar trebui să îmbunătățească modul în care este conceput cadrul comun de monitorizare și evalua- re cu scopul de a produce în timp util informații mai relevante, mai fiabile și mai comparabile, în special cu privire la eficacitatea și la eficiența măsurilor în obținerea de rezultate.

(d) Statele membre și Comisia ar trebui să se asigure că programele de dezvoltare rurală 2014-2020 asigură o bază mai solidă pentru buna gestiune financiară, stabilind obiective precise și măsurabile și planuri pentru monitorizarea și evaluarea eficienței și a eficacității programelor.

(e) Statele membre ar trebui să integreze eficacitatea și eficiența, încă din faza de concepție, în sistemele de implementare a programelor de dezvoltare rurală 2014-2020, iar informațiile colectate în cadrul proceselor de solicitare a sprijinului, de selecție și de plată ar trebui să fie reutilizate pentru monitorizare și evaluare.

(f) Statele membre și Comisia ar trebui să își îmbunătățească raportarea cu privire la rezultatele obținute cu ajutorul bugetului UE pentru a consolida modul în care se răspunde pentru actul de gestiune. Aceasta ar trebui să includă o urmărire mai sistematică a modului în care se dă curs constatărilor formulate în urma evaluărilor.

INTRODUCERE

1. Pentru perioada de programare 2007-2013, UE a alocat aproximativ 100 de miliarde de euro pentru atingerea obiectivelor în materie de dezvoltare rurală. Statele membre au angajat, de asemenea, 58 de miliarde de euro din resursele proprii pentru a cofinanța programele de dezvoltare rurală.

2. Consiliul European a subliniat că fiecare euro din bugetul UE trebuie să fie cheltuit nu numai în mod corect, ci și în mod corespunzător. Auditurile Curții au arătat însă în mod consecvent că modul în care măsurile-cheie de dezvoltare rurală sunt concepute și implementate nu garantează într-o măsură suficientă faptul că ele sunt direcționate către îndeplinirea obiectivelor politicii în modul cel mai eficient posibil. Aceasta înseamnă că sistemele utilizate pentru execuția bugetului nu constituie o garanție pentru eficacitatea și eficiența cheltuielilor. Prin urmare, este cu atât mai important ca statele membre și Comisia să poată demonstra ce rezultate au fost obținute în raport cu obiectivele politicii de dezvoltare rurală.

3. Monitorizarea și evaluarea reprezintă elemente-cheie pentru garantarea unei cheltuiri corespunzătoare a bugetului UE. Monitorizarea constă în examinarea periodică a cheltuielilor, a realizărilor și a rezultatelor și oferă informații actualizate cu privire la progresul programelor în direcția dorită. Evaluarea constă în colectarea și analiza periodice de probe – inclusiv informații produse pentru monitorizare – în scopul formulării de concluzii cu privire la eficacitatea și la eficiența unui program sau a unei politici. Pe baza informațiilor obținute în urma monitorizării și a evaluării cu privire la situațiile în care cheltuielile sunt ineficace – sau ineficiente –, pot fi aduse modificări în cursul perioadei de programare de șapte ani și în momentul elaborării viitoarelor acte legislative și programe.

4. Astfel de informații sunt necesare și în contextul obligației de a se răspunde pentru actul de gestiune, și anume pentru a informa Parlamentul European, Consiliul și publicul cu privire la rezultatele obținute cu ajutorul fondurilor din bugetul UE și pentru a demonstra că acesta a fost cheltuit în mod corespunzător.

5. Cu toate acestea, Curtea a detectat în mod repetat deficiențe grave în ceea ce privește disponibilitatea și calitatea informațiilor obținute în urma monitorizării și a evaluării realizate în cadrul politicii de dezvoltare rurală. Tabelul 1 conține o sinteză a constatărilor recente ale Curții cu privire la aceste deficiențe.

TABELUL 1

CONSTATĂRI CU PRIVIRE LA MONITORIZAREA șI EVALUAREA POLITICII DE DEZVOLTARE RURALĂ ÎN RAPOARTELE SPECIALE șI ÎN RAPOARTELE ANUALE ALE CURțII

Raportul special nr. 5/2010 "Implementarea abordării Leader pentru dezvoltarea rurală" | Bugetul UE a contribuit cu peste două miliarde de euro la Leader+ și a programat peste cinci miliarde pentru perioada 2007-2013. Comisia nu a demonstrat încă eficacitatea sau eficiența cheltuielilor... |

Raportul special nr. 7/2011 "Este sprijinul pentru agromediu bine conceput și bine gestionat?" | Obiectivele au fost prea vagi pentru a permite să se evalueze în ce măsură au fost îndeplinite. Cadrul comun de monitorizare și evaluare reprezintă un progres, însă generează puține informații cu privire la beneficiile ecologice obținute (22 de miliarde de euro programate). |

Raportul special nr. 8/2012 "Direcționarea ajutorului acordat pentru modernizarea exploatațiilor agricole" | Cadrul comun de monitorizare și evaluare... nu generează date relevante care să poată fi utilizate în vederea monitorizării rezultatelor obținute cu ajutorul fondurilor cheltuite. Indicatorii definiți nu fac posibilă monitorizarea progreselor realizate în ceea ce privește atingerea priorităților stabilite la nivelul UE și s-a constatat că datele au un grad redus de fiabilitate și că nu permit realizarea de comparații între state membre (și/sau regiuni) (11 miliarde de euro programate). |

Raportul special nr. 1/2013 "Sprijinul acordat de UE pentru industria de prelucrare a produselor agroalimentare a contribuit în mod eficace și eficient la creșterea valorii adăugate a produselor agricole?" | ... Comisia și statele membre nu dispun de o bază suficientă pentru a evalua eficacitatea bugetului de 9 miliarde de euro alocat măsurii atunci când programează ajutorul pentru perioada 2014-2020. |

Raportul special nr. 6/2013 "Au obținut statele membre și Comisia un bun raport costuri-beneficii în urma aplicării măsurilor care vizează diversificarea economiei rurale?" | Măsurile nu au fost monitorizate și evaluate în mod eficace, astfel încât există un risc real ca rezultatele finanțării alocate proiectelor să rămână necunoscute. Prioritatea strategică a UE reprezentată de crearea de locuri de muncă nu a fost urmărită în mod corespunzător și nu a existat o gestionare activă a situației atunci când era evident că țintele stabilite nu vor fi atinse (5 miliarde de euro programate). |

Raportul anual 2011, capitolul 10 | … pentru activitățile operaționale, direcțiile generale [ale Comisiei] nu au stabilit obiective legate de economicitate (costul resurselor) sau de eficiență […] sau nu au raportat cu privire la astfel de obiective; … descrierea realizărilor în materie de politici […] conținea informații limitate referitor la rezultate și la impacturi; textul aferent tindea să se concentreze mai mult pe resurse și pe realizări […]; … raportarea cu privire la performanța obținută este bazată pe date incomplete … |

6. Introducerea noii perioade de programare reprezintă o oportunitate pentru Comisie și pentru statele membre de a remedia aceste deficiențe și de a institui sisteme care să furnizeze informații fiabile și în timp util cu privire la rezultatele obținute cu ajutorul cheltuielilor din perioada 2014-2020. Ținând seama de aceste aspecte, Curtea consolidează și dezvoltă în acest audit constatările sale anterioare, cu scopul de a formula recomandări practice care să contribuie la ameliorarea bunei gestiuni financiare a politicii de dezvoltare rurală în perioada 2014-2020.

POLITICA DE DEZVOLTARE RURALĂ șI CADRUL COMUN DE MONITORIZARE șI EVALUARE

7. Politica de dezvoltare rurală a UE pentru perioada 2007-2013 este organizată în jurul a trei "axe tematice". Fiecare axă este formată dintr-o serie de măsuri concepute pentru a atinge obiectivele politicii (care sunt prezentate în cuprinsul acestui raport în tabelul 2). O a patra axă, și anume axa Leader, urmărește atingerea acelorași obiective prin intermediul strategiilor de dezvoltare locală gestionate de comunități.

8. UE a stabilit "prioritățile pentru dezvoltare rurală" în orientările strategice comunitare – Decizia 2006/144/CE a Consiliului [1], care plasează politica în contextul obiectivelor mai largi ale UE, în special al obiectivelor de dezvoltare durabilă de la Göteborg și al Strategiei de la Lisabona pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă. Conform acestei decizii, "prioritatea generală" pentru resursele axei 3, de exemplu, este de a crea posibilități de angajare și condiții de creștere economică.

9. Statele membre elaborează programe de dezvoltare rurală la nivel național sau la nivel regional. După ce sunt aprobate de Comisie, aceste programe sunt puse în aplicare de statele membre prin mecanisme de "gestiune partajată".

10. Regulamentul UE privind dezvoltarea rurală a instituit un "cadru comun de monitorizare și evaluare" pentru perioada 2007-2013 [2]. Acesta era un sistem nou, introdus în 2007, care cuprindea indicatori comuni al căror scop era acela de a reflecta stadiul progreselor înregistrate în atingerea obiectivelor de dezvoltare rurală într-un mod care să permită compararea tuturor programelor de dezvoltare rurală și agregarea datelor. De asemenea, cadrul comun de monitorizare și evaluare prevede, pentru fiecare program de dezvoltare rurală, o evaluare ex ante, o evaluare intermediară în 2010 și o evaluare ex post în 2015, care trebuie realizate de evaluatori independenți.

11. Un regulament al Comisiei [3] stabilește cerințe mai specifice și enumeră indicatorii comuni de referință, de realizare, de rezultat și de impact. Manualul elaborat de Comisie cu privire la cadrul comun de monitorizare și evaluare conține definiții ale indicatorilor, întrebări comune de evaluare și o serie de orientări metodologice [4]. Manualul nu are caracter obligatoriu.

12. Statele membre erau responsabile de stabilirea de obiective "specifice, care pot fi verificate" în programele lor de dezvoltare rurală, incluzând niveluri-țintă pentru indicatorii comuni. Întrucât indicatorii comuni nu pot reflecta pe deplin toate efectele programelor individuale de dezvoltare rurală, statelor membre li s-a cerut să stabilească și un număr limitat de indicatori suplimentari. De asemenea, responsabilitățile statelor membre includ crearea de sisteme de colectare a datelor și organizarea evaluărilor. Statele membre întocmesc un raport anual de execuție, bazat pe informațiile obținute în urma monitorizării și a evaluării, care ar trebui să reflecte progresele înregistrate în cadrul programului în raport cu obiectivele stabilite. Autoritățile de management și comitetele de monitorizare din statele membre trebuie să utilizeze informațiile obținute în urma monitorizării și a evaluării pentru a contribui la ameliorarea calității programelor și a punerii în aplicare a acestora.

13. Comisia coordonează cadrul comun de monitorizare și evaluare. Membrii personalului Comisiei examinează rapoartele anuale de execuție și realizează agregarea datelor obținute în urma monitorizării. Aceștia pot participa în calitate de observatori în cadrul comitetelor de monitorizare ale statelor membre și participă la o reuniune anuală cu autoritățile de management pentru a examina principalele rezultate obținute de fiecare program de dezvoltare rurală în anul precedent. Comisia contractează evaluatori pentru a realiza sinteze ale evaluărilor intermediare și ex post șipublică aceste rapoarte. De asemenea, Comisia trebuie să elaboreze o serie de rapoarte care privesc implementarea politicii de dezvoltare rurală și realizările acestea (a se vedea punctul 51).

14. Monitorizarea și evaluarea au un cost. În statele membre, UE cofinanțează "asistența tehnică", în care pot fi incluse costurile legate de colectarea și prelucrarea datelor de monitorizare (costuri cu personalul, cu sistemele informatice etc.), precum și cheltuielile legate de studii și evaluări. În perioada 2007-2013, pentru asistența tehnică au fost alocate puțin sub 2 % (1,9 miliarde de euro) din bugetele aferente programelor de dezvoltare rurală, această asistență incluzând și alte activități tehnice cum ar fi verificarea corectitudinii cheltuielilor. Costurile suplimentare suportate direct de către Comisie includ costurile aferente sintezelor realizate pe baza evaluărilor intermediare și ex post ale programelor de dezvoltare rurală ale statelor membre, precum și costurile de funcționare ale unui serviciu de asistență pentru evaluări (Evaluation Helpdesk) și ale unui comitet de experți în materie de evaluare [5].

SFERA șI ABORDAREA AUDITULUI

15. În cadrul auditului s-a analizat dacă Comisia și statele membre pot demonstra că bugetul UE alocat politicii de dezvoltare rurală este cheltuit în mod corespunzător. Activitatea de audit a fost structurată în jurul a trei subîntrebări:

(a) Există enunțuri clare cu privire la ceea ce intenționează să realizeze cheltuielile pentru dezvoltare rurală?

(b) Au fost publicate informații fiabile cu privire la ceea ce s-a obținut cu ajutorul cheltuielilor și la eficiența acestora?

(c) Informațiile obținute în urma monitorizării și a evaluării au fost utilizate pentru a îmbunătăți eficacitatea și eficiența cheltuielilor?

16. Auditul vizează în principal modul de stabilire a obiectivelor și a nivelurilor-țintă pentru indicatori în programele de dezvoltare rurală 2007-2013, precum și modul în care informațiile aferente monitorizării și evaluării sunt produse, raportate și utilizate. Auditul s-a axat pe măsurile de dezvoltare rurală auditate de Curte din 2010 până în prezent. Împreună, acestea reprezintă 53 % din totalul cheltuielilor de dezvoltare rurală programate pentru 2007-2013. Tabelul 2 conține o scurtă descriere a măsurilor auditate de Curte din 2010 până în prezent, alături de obiectivele acestora și indicatorii de rezultat aferenți.

TABELUL 2

MĂSURILE SELECTATE DIN PROGRAMELE DE DEZVOLTARE RURALĂ șI INDICATORII DE REZULTAT AFERENțI

Obiectivele axelor | Măsurile selectate | Descrierea măsurilor | Indicatori comuni de rezultat |

AXA 1: ameliorarea competitivității sectoarelor agricol și forestier prin sprijinirea restructurării, a dezvoltării și a inovației | Modernizarea exploatațiilor agricole Articolul 20 litera (b) punctul (i) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 | Granturi pentru investiții în utilaje și echipamente destinate exploatațiilor agricole, cum ar fi tractoare, combine agricole, clădiri ale exploatației, stocarea gunoiului de grajd, instalații de irigare etc. | Numărul de exploatații care introduc noi produse și/sau noi tehnici.Creșterea valorii adăugate brute a exploatațiilor sprijinite. |

Creșterea valorii adăugate a produselor agricole și forestiere Articolul 20 litera (b) punctul (iii) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 | Granturi pentru investiții în echipamente de prelucrare a produselor agroalimentare, de exemplu în sectoare precum produția de ulei de măsline, lactatele, ambalarea fructelor și a legumelor, prelucrarea cărnii etc. | Numărul de exploatații care introduc noi produse și/sau noi tehnici.Creșterea valorii adăugate brute a exploatațiilor sprijinite. |

AXA 2: ameliorarea mediului și a spațiului rural, prin sprijinirea gestionării terenurilor | Plățile pentru agromediu Articolul 36 litera (a) punctul (iv) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 | Plăți pentru fermieri sau alți gestionari de terenuri care își asumă în mod voluntar un angajament de agromediu pentru o perioadă cuprinsă între 5 și 7 ani. Plățile pe hectar sau pe cap de animal acoperă costurile suplimentare sau pierderile de venituri suportate din cauza angajamentului specific asumat (de ex., agricultură ecologică, protecția surselor de apă, protejarea vieții sălbatice etc.). | Suprafața care a făcut obiectul unor acțiuni reușite de gestionare a terenurilor utile în ceea ce privește: îmbunătățirea biodiversității,îmbunătățirea calității apei,atenuarea schimbărilor climatice,îmbunătățirea calității solului,prevenirea marginalizării și a abandonării terenurilor. |

AXA 3: ameliorarea calității vieții în mediul rural și promovarea diversificării activităților economice | Diversificarea spre activități neagricole Articolul 52 litera (a) punctul (i) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 | Granturi pentru investiții realizate de către membrii unei gospodării agricole care își diversifică activitatea spre activități neagricole, cum ar fi magazine ale exploatației, agroturism sau alte întreprinderi. | Creșterea valorii adăugate brute neagricole a întreprinderilor sprijinite.Numărul brut de locuri de muncă create (defalcat în funcție de următoarele criterii: sex, categoria de vârstă și locuri de muncă în cadrul exploatației sau în afara acesteia). |

Ajutor pentru înființarea și dezvoltarea întreprinderilor Articolul 52 litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 | Granturi pentru investiții realizate de microîntreprinderi rurale (care au mai puțin de 10 angajați și o cifră de afaceri mai mică de 2 milioane de euro) sau pentru investiții vizând crearea de noi microîntreprinderi. | Numărul brut de locuri de muncă create (defalcat în funcție de următoarele criterii: sex, categoria de vârstă și locuri de muncă în cadrul exploatației sau în afara acesteia).Creșterea valorii adăugate brute neagricole a întreprinderilor sprijinite. |

Promovarea activităților turistice Articolul 52 litera (a) punctul (iii) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 | Granturi pentru investiții în structuri de cazare și de servicii pentru turiști, în infrastructura de turism la scară mică (cum ar fi poteci pentru drumeții sau instalarea de panouri pentru siturile turistice) și marketingul turismului rural. | Numărul de turiști suplimentari (defalcat în funcție de numărul de nopți de cazare și numărul de vizitatori de o zi).Numărul brut de locuri de muncă create (defalcat în funcție de următoarele criterii: categoria de vârstă, sex și locuri de muncă în cadrul exploatației sau în afara acesteia). |

AXA 4: LEADER: punerea în aplicare a strategiilor locale de dezvoltare în scopul realizării obiectivelor a cel puțin uneia dintre celelalte trei axe | Articolul 63 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 | Sprijin pentru comunitățile rurale în vederea implementării unor strategii inovatoare și integrate care să contribuie la dezvoltarea durabilă pe termen lung a zonelor locale. Leader aplică o abordare ascendentă ("bottom-up"), grupurile locale de acțiune dispunând de putere de decizie în ceea ce privește elaborarea și implementarea strategiilor de dezvoltare locală. | Numărul brut de locuri de muncă create (defalcat în funcție de următoarele criterii: sex, categoria de vârstă și locuri de muncă în cadrul exploatației sau în afara acesteia).Numărul de participanți care au încheiat cu succes o acțiune de formare. |

17. Activitatea realizată în cadrul acestui audit s-a desfășurat între ianuarie și aprilie 2013 și s-a concentrat pe 12 dintre programele de dezvoltare rurală incluse în auditurile anterioare ale Curții [6]. Aceste programe reprezintă împreună puțin peste 50 % din totalul cheltuielilor de dezvoltare rurală programate pentru 2007-2013. În următoarea figură sunt prezentate programele de dezvoltare rurală acoperite de acest audit și proporția pe care ele o reprezintă din bugetul total alocat dezvoltării rurale pentru perioada de programare 2007-2013.

18. Statele membre vizate și Comisia au oferit informații cu privire la măsurile luate în urma auditurilor anterioare ale Curții. În plus, Curtea a examinat cele mai recente informații obținute în urma monitorizării și a evaluării în legătură cu măsurile selectate. În majoritatea cazurilor, aceste informații se regăseau în raportul anual de execuție 2011 finalizat în a doua jumătate a anului 2012. Curtea a examinat modul în care Comisia gestionează cadrul comun de monitorizare și evaluare, modul în care aceasta raportează cu privire la punerea în aplicare a politicii și la rezultatele obținute, care sunt activitățile de supraveghere ale Comisiei legate de măsurile și de programele de dezvoltare rurală selectate, precum și modul în care informațiile obținute în urma monitorizării și a evaluării sunt utilizate în momentul aprobării modificărilor aduse programelor de dezvoltare rurală.

FIGURĂ

PROGRAMELE DE DEZVOLTARE RURALĂ SELECTATE: BUGETUL ALOCAT CA PROCENT DIN BUGETUL TOTAL (2007-2013)

+++++ TIFF +++++

Sursa: Direcția Generală Agricultură și Dezvoltare Rurală.

OBSERVAțII

EXISTĂ ENUNțURI CLARE CU PRIVIRE LA CEEA CE INTENțIONEAZĂ SĂ REALIZEZE CHELTUIELILE PENTRU DEZVOLTARE RURALĂ?

19. Obiectivele descriu ceea ce se urmărește să se realizeze printr-o anumită politică sau prin anumite programe; în funcție de aceste obiective, se fac anumite alegeri cu privire la alocarea bugetului, iar măsurile sunt concepute și implementate astfel încât să se asigure un echilibru adecvat între rezultatele preconizate și costuri. De asemenea, obiectivele reprezintă un punct de referință cu care pot fi comparate rezultatele obținute. Aceasta permite identificarea subperformanțelor, facilitând luarea de măsuri corective și îmbunătățirea eficacității și a eficienței. Ulterior, obiectivele asigură o bază pentru evaluarea performanței, și anume pentru asigurarea răspunderii pentru actul de gestiune, în temeiul căreia cei responsabili de gestionarea fondurilor UE trebuie să răspundă pentru utilizarea eficace și eficientă a bugetului UE. În acest sens, obiectivele trebuie să îndeplinească criteriile SMART, și anume să fie precise, măsurabile, realizabile, pertinente și delimitate în timp (specific, measurable, achievable, relevant and timed – SMART), așa cum sunt definite de Regulamentul financiar al UE [7].

20. În special, obiectivele ar trebui să descrie o situație viitoare – schimbarea sau realizarea care se dorește a fi obținută cu ajutorul politicii sau al programului. Obiectivele trebuie să fie formulate în termeni care să facă posibilă verificarea îndeplinirii lor. De asemenea, obiectivele trebuie să fie cuantificate sau să dispună de indicatori relevanți pentru care sunt stabilite niveluri-țintă, astfel încât să constituie o bază pentru asigurarea faptului că programele prezintă un bun raport costuri-beneficii și pentru gestionarea măsurilor (selectarea operațiunilor care vor fi finanțate) într-un mod care să garanteze eficiența în atingerea obiectivelor.

21. În cadrul tuturor auditurilor performanței realizate de Curte în domeniul dezvoltării rurale, aceasta a evaluat dacă obiectivele stabilite în legislație și în programele de dezvoltare rurală erau precise și măsurabile. Curtea a analizat răspunsurile oferite de Comisie și de statele membre la constatările anterioare și a examinat modificările care au fost aduse ulterior celor 12 programe de dezvoltare rurală selectate.

POLITICA DE DEZVOLTARE RURALĂ A UE NU CUANTIFICĂ OBIECTIVELE șI NU STABILEșTE NIVELURI-țINTĂ: ACESTEA AR TREBUI SĂ FIE CUANTIFICATE șI STABILITE DE STATELE MEMBRE ÎN PROGRAMELE LOR DE DEZVOLTARE RURALĂ, ...

22. Prioritățile UE în materie de dezvoltare rurală sunt stabilite în orientările strategice comunitare, iar regulamentul privind dezvoltarea rurală prevede trei obiective pentru această politică (a se vedea punctele 7-8). Regulamentul descrie o serie de măsuri pe care statele membre le pot implementa pentru a atinge aceste obiective, dar nu precizează obiective mai specifice pentru fiecare măsură.

23. Obiectivele în materie de dezvoltare rurală nu sunt cuantificate la nivelul UE. Ele sunt formulate în termeni precum ameliorarea competitivității și promovarea diversificării. Nu se precizează însă care este nivelul de ameliorare sau de diversificare pe care UE urmărește să îl atingă cu ajutorul bugetului său [8].

24. Legislația impune statelor membre să stabilească în programele lor de dezvoltare rurală "obiective specifice care pot fi verificate și indicatori [...] care permit măsurarea progresului, eficienței și eficacității programului". Înainte de a aproba programele de dezvoltare rurală, Comisia trebuie să se asigure că ele sunt "coerente" cu orientările strategice comunitare (prioritățile UE) și cu regulamentul.

25. La fiecare dintre obiectivele UE pot contribui mai multe măsuri: 16 măsuri diferite vizează ameliorarea competitivității sectoarelor agricol și forestier, acesta fiind obiectivul axei 1. Totodată, o măsură poate contribui la mai multe obiective: de exemplu, echipamentele finanțate în cadrul măsurii privind "modernizarea exploatațiilor agricole" (axa 1) pot, de asemenea, să reducă impactul de mediu al agriculturii (obiectivul axei 2). Prin urmare, este necesar un plan clar cu privire la rezultatele urmărite pentru fiecare măsură, dacă se dorește ca programele de dezvoltare rurală să reprezinte un fundament temeinic în primul rând pentru alocarea resurselor, precum și pentru gestionarea măsurilor astfel încât să se asigure obținerea rezultatelor și, în fine, pentru raportarea cu privire la eficacitatea și eficiența măsurii respective.

… DAR PROGRAMELE DE DEZVOLTARE RURALĂ NU AU STABILIT ÎNTR-O MĂSURĂ SUFICIENTĂ OBIECTIVE PRECISE ÎNSOțITE DE NIVELURI-țINTĂ PENTRU REZULTATE

26. După cum s-a explicat anterior, regulamentul UE impune statelor membre să stabilească obiective precise, în funcție de diferitele lor nevoi identificate în etapa de programare. Cu toate acestea, cu puține excepții, obiectivele stabilite în programele de dezvoltare rurală sunt formulate în termeni generali, deschiși la interpretări (să sprijine, să îmbunătățească, să contribuie la, să promoveze etc.). Acestea descriu ceea ce intenționează programele să facă, dar nu sunt clare cu privire la situația viitoare pe care ele încearcă să o obțină. În condițiile în care obiectivele sunt lipsite de precizie, este imposibil să se evalueze dacă ele au fost atinse într-o măsură suficientă sau nu.

27. Lipsa unor obiective precise din programele de dezvoltare rurală nu numai că îngreunează monitorizarea și evaluarea, ci are, de asemenea, ca efect faptul că statele membre nu pun suficient accentul asupra eficacității și a eficienței atunci când implementează măsurile, așa cum a constatat Curtea în auditurile sale anterioare (a se vedea tabelul 1).

28. Nivelurile-țintă pentru indicatorii comuni de rezultat și de impact ceruți de cadrul comun de monitorizare și evaluare ar trebui să reprezinte o anumită cuantificare și clarificare a obiectivelor stabilite în programele de dezvoltare rurală ale statelor membre. Cu toate acestea, după cum se arată la punctele următoare:

nu toate programele de dezvoltare rurală au stabilit niveluri-țintă pentru indicatori;

nivelurile-țintă stabilite erau estimări ale rezultatelor scontate, mai degrabă decât obiective cuantificate;

indicatorii (și, deci, nivelurile-țintă) nu erau întotdeauna relevanți în raport cu obiectivele programului de dezvoltare rurală.

29. România a fost singurul dintre cele 12 state membre care a stabilit niveluri-țintă în programul inițial de dezvoltare rurală pentru toți indicatorii de rezultat aferenți măsurilor selectate, în conformitate cu cerințele cadrului comun de monitorizare și evaluare. Comisia a aprobat celelalte programe de dezvoltare rurală, deși acestea nu stabiliseră toate nivelurile-țintă. Programul inițial de dezvoltare rurală al Austriei, de exemplu, nu conținea niciun nivel-țintă pentru indicatorii de realizare sau de rezultat aferenți măsurii de agromediu, deși aceasta reprezenta 45 % din cheltuielile totale programate.

30. Statele membre au calculat nivelurile-țintă pentru rezultate necesare în temeiul cadrului comun de monitorizare și evaluare, estimând ceea ce măsura urma să producă în condițiile bugetului alocat. O abordare mai logică ar fi constat în identificarea mai întâi a rezultatelor necesare pentru îndeplinirea unei nevoi sau pentru atingerea unui obiectiv și, apoi, în conceperea măsurii și identificarea gradului în care nevoia sau obiectivul respectiv pot fi atinse cu ajutorul finanțării existente.

31. Unele dintre nivelurile-țintă stabilite în programele de dezvoltare rurală par să fie estimări prea optimiste ale rezultatelor scontate. Un exemplu ar fi ținta de 7,65 milioane de turiști suplimentari stabilită în programul de dezvoltare rurală al României, care ar urma să fie atinsă prin investiții la scară mică în activitățile de turism. Acest nivel-țintă propus era de 10 ori mai mare decât nivelurile din toate celelalte programe examinate. Nivelul-țintă a fost ulterior redus cu 5 milioane.

32. Indicatorii comuni de rezultat nu sunt întotdeauna relevanți pentru obiectivele stabilite în programele de dezvoltare rurală ale statelor membre. Prin urmare, ei nu au efectul de a cuantifica ceea ce se dorește să se obțină cu ajutorul programelor. De exemplu, în Baden-Württemberg, indicatorul reprezentat de "numărul de exploatații care introduc noi produse și/sau noi tehnici" are doar o relevanță limitată pentru obiectivele programului de dezvoltare rurală, întrucât are ca nivel-țintă doar șapte dintre cele 3000 de exploatații care au beneficiat de sprijin în cadrul măsurii vizând modernizarea exploatațiilor agricole. În acest caz, programul de dezvoltare rurală a stabilit pentru măsura în cauză indicatori suplimentari însoțiți de niveluri-țintă care erau relevante pentru obiective, cum ar fi un nivel-țintă pentru numărul de exploatații care au introdus boxe pentru porci ce asigură o bunăstare sporită a animalelor. Cu toate acestea, numeroase programe de dezvoltare rurală nu utilizează indicatori suplimentari în acest mod. Această afirmație este ilustrată de programul de dezvoltare rurală al Republicii Cehe, în care indicatorul legat de "noi produse și/sau noi tehnici" nu este considerat relevant pentru măsurile vizând "modernizarea exploatațiilor agricole" și "creșterea valorii adăugate a produselor agricole". Pentru aceste măsuri nu au fost stabiliți niciun fel de indicatori alternativi.

33. Deficiențele care afectează nivelurile-țintă stabilite pentru indicatori, alături de lipsa unor obiective precise descrisă anterior, au drept consecință faptul că programele de dezvoltare rurală nu precizează în mod clar ce doresc să realizeze.

34. Cu ajutorul nivelurilor-țintă stabilite pentru indicatorii comuni de realizare și de rezultat, Comisia ar trebui să fie în măsură să compare eficiența planificată a diferitelor programe de dezvoltare rurală (a se vedea punctul 61 pentru mai multe detalii cu privire la acest subiect) și ar trebui să poată agrega nivelurile-țintă la nivelul UE pentru a arăta care sunt rezultatele urmărite ale politicii de dezvoltare rurală. Unele state membre au prezentat însă nivelurile-țintă într-un mod diferit, de exemplu "o creștere cu X %", sau folosind o definiție diferită de cea indicată în orientările privind cadrul comun de monitorizare și evaluare, ceea ce împiedică agregarea sau compararea acestor niveluri. În mod similar, în cazul în care nivelurile-țintă din programele de dezvoltare rurală lipsesc, sunt lipsite de plauzibilitate sau nu pot fi comparate, atunci valoarea nivelurilor-țintă consolidate la nivelul UE este limitată. În anexă este prezentată situația nivelurilor-țintă care lipsesc sau care nu sunt conforme cu cerințele cadrului comun de monitorizare și evaluare.

AU FOST PUBLICATE INFORMAțII FIABILE CU PRIVIRE LA CEEA CE S-A OBțINUT CU AJUTORUL CHELTUIELILOR șI LA EFICIENțA ACESTORA?

35. Informațiile-cheie de monitorizare și evaluare necesare pentru demonstrarea eficacității și a eficienței sunt cele legate de rezultate, întrucât ele reflectă efectele directe ale cheltuielilor. Aceste informații trebuie să fie exacte, trebuie să fie coerente astfel încât să permită agregarea și trebuie să indice efectele cheltuielilor în raport cu obiectivele UE și cu obiectivele programelor de dezvoltare rurală. Informațiile trebuie să fie raportate autorităților bugetare și publicului într-un mod care să permită demonstrarea succesului sau a insuccesului măsurilor finanțate și care să asigure răspunderea pentru utilizarea eficace și eficientă a bugetului UE.

36. Curtea a examinat calitatea informațiilor obținute în urma monitorizării și a evaluării în toate auditurile sale recente cu privire la dezvoltarea rurală. Acolo unde acest lucru era relevant, constatările au fost actualizate pentru cele 12 programe de dezvoltare rurală selectate. Curtea a examinat rapoartele anuale de execuție și rapoartele de sinteză [9] ale statelor membre, precum și activitatea de verificare desfășurată de Comisie cu privire la calitatea informațiilor furnizate. Curtea a analizat, de asemenea, rapoartele publicate de Comisie (a se vedea punctul 51).

DATELE FURNIZATE DE INDICATORII COMUNI DE MONITORIZARE CU PRIVIRE LA REZULTATE NU SUNT SUFICIENT DE FIABILE

37. Cadrul comun de monitorizare și evaluare este un set valoros de instrumente, necesar pentru a obține date coerente și comparabile la nivelul UE. A devenit însă evident în scurtă vreme că acest cadru – nou introdus în 2007 – nu fusese suficient de bine pregătit. Nu toate statele membre planificaseră în prealabil modul în care urmau să colecteze datele pentru indicatorii comuni. Multe state membre au instituit mecanisme ad-hoc în paralel cu sistemele lor administrative (sistemele pentru evaluarea, aprobarea, verificarea și plata cererilor de sprijin), ceea ce a condus la un volum de lucru suplimentar atât pentru autoritățile naționale și regionale, cât și pentru beneficiari. De asemenea, aceasta a condus la o situație în care informațiile de monitorizare erau compilate separat, ceea ce antrena riscuri pentru integritatea datelor.

38. În cele mai multe cazuri, statele membre au preluat datele referitoare la rezultate din previziunile prezentate de beneficiari cu privire la rezultatele scontate, previziuni care făceau parte din cererile lor de sprijin, sau, în unele cazuri, din cererea de plată. În Anglia și în Suedia, autoritățile au verificat plauzibilitatea acestor date și le-au ajustat, acolo unde era necesar. Acest mod de a proceda le-a permis să evalueze legătura cauzală existentă, și anume faptul că locurile de muncă create, creșterea "valorii adăugate brute", produsul nou sau intensificarea activității turistice reprezentau într-adevăr un efect al ajutorului acordat și nu erau doar o coincidență. Puține alte state membre dispuneau de asemenea mecanisme pentru verificarea calității datelor.

39. În Polonia, autoritățile dispuneau în sistemele lor administrative de informații exacte cu privire la numărul de locuri de muncă create, întrucât beneficiarii erau obligați să furnizeze dovezi cu privire la locurile de muncă nou create drept condiție pentru plata finanțării. Aceste informații nu au fost însă folosite pentru cadrul comun de monitorizare și evaluare, deoarece autoritățile au utilizat un chestionar adresat beneficiarilor – o metodă mai puțin fiabilă prin definiție –, pentru care nu era necesară nicio dovadă și pentru care nu se efectua nicio verificare a fiabilității. În Republica Cehă și în Ungaria, datele pentru indicatori erau de asemenea obținute printr-un chestionar, iar exactitatea datelor furnizate nu era verificată.

40. Statele membre auditate au tendința de a considera colectarea datelor pentru cadrul comun de monitorizare și evaluare ca pe o sarcină suplimentară, necesară pentru conformarea cu prevederile regulamentului, dar cu utilitate limitată pentru propriile sisteme de gestionare a măsurilor. În consecință, statele membre au acordat o atenție limitată calității acestui proces. Ca o reflectare a acestei atitudini, mai multe state membre au răspuns la constatările Curții legate de deficiențele sistemelor lor de monitorizare și evaluare precizând că au făcut ceea ce era necesar pentru a se conforma cerințelor cadrului comun de monitorizare și evaluare. De exemplu, ca reacție la constatarea Curții potrivit căreia nu existau planuri pentru monitorizarea sau evaluarea strategiilor Leader de dezvoltare locală, un stat membru a declarat că a implementat cadrul comun de monitorizare și evaluare așa cum este acesta definit la nivelul UE și că nu era vina sa că acest cadru nu acoperea și inițiativa Leader.

41. Ca o consecință a deficiențelor descrise anterior, Curtea a constatat în cadrul auditurilor sale recente că, adesea, datele privind rezultatele, furnizate de cadrul comun de monitorizare și evaluare, nu corespund situației reale. Discrepanțele sunt cauzate de înțelegerea eronată a tipului de informații cerute și de dificultatea de a estima, la momentul depunerii cererii de sprijin, rezultate precum "valoarea adăugată brută", care depind de numeroși factori, inclusiv de situația economică. În unele cazuri, modul în care era concepută măsura încuraja solicitanții să exagereze rezultatele probabile, cum ar fi numărul locurilor de muncă create, pentru a-și mări șansele de obținere a unei finanțări.

42. Indicatorii comuni de rezultat, în special, lăsau prea mult loc de interpretare, colectarea datelor era costisitoare sau dificilă, iar unii indicatori aveau o valoare limitată, întrucât nu reflectau rezultatele măsurii, după cum se ilustrează în caseta 1. În plus, așa cum se arată la punctul 32, indicatorii comuni nu erau întotdeauna suficient de relevanți sau nu erau întotdeauna suficienți pentru a arăta dacă obiectivele programului de dezvoltare rurală au fost atinse.

EVALUĂRILE INTERMEDIARE NU CONțIN CONCLUZII BAZATE ÎNTR-O MĂSURĂ SUFICIENTĂ PE PROBE CU PRIVIRE LA EFECTELE MĂSURILOR DE DEZVOLTARE RURALĂ

43. Deficiențele cu care se confruntă statele membre în monitorizarea rezultatelor au contribuit la calitatea în general nesatisfăcătoare a evaluărilor intermediare. Conform regulamentului, evaluările intermediare trebuie să examineze nu numai gradul de utilizare a resurselor, ci și eficacitatea și eficiența programării bugetului UE, impactul socioeconomic și impactul asupra priorităților UE. În ceea ce privește evaluările intermediare, realizate în 2010, numeroși evaluatori nu dispuneau pur și simplu de informații pe care să își bazeze evaluarea, fie din cauză că măsurile nu existau de suficient de mult timp pentru a genera rezultate, fie pentru că statele membre nu colectaseră date relevante și fiabile. Evaluările intermediare s-au concentrat pe date financiare și pe date referitoare la realizări. Numeroase evaluări au produs analize utile cu privire la implementare și la deficiențele prezentate de datele de monitorizare. Cu toate acestea, ele au furnizat rareori informații utile cu privire la atingerea obiectivelor sau la eficiență.

CASETA 1

EXEMPLE DE DIFICULTĂțI LEGATE DE INDICATORII DE REZULTAT

Comisia nu a emis orientări cu privire la ceea ce ar trebui considerat "produs sau tehnică nouă" în legătură cu măsura vizând modernizarea exploatațiilor agricole. Datele pentru România indică faptul că 98 % din investiții au dus la introducerea unui nou produs sau a unei noi tehnici, în comparație cu un procent de numai 13 % în Polonia și 35 % în Ungaria. Un decalaj atât de mare nu poate fi explicat prin existența unor diferențe la nivelul măsurilor, întrucât acestea acopereau o gamă similară de investiții. Aproape orice investiție în noi clădiri ale exploatației, în utilaje sau echipamente noi se încadra în definiția dată în România acestui indicator.

Indicatorul de rezultat "suprafața care face obiectul unei gestionări reușite a terenurilor" este, în practică, identic cu indicatorul de realizare "suprafața totală care beneficiază de un ajutor pentru agromediu". Aceasta se explică prin faptul că statele membre consideră că toate suprafețele pentru care s-a acordat sprijin sunt "o reușită", fără să evalueze dacă a existat sau nu o îmbunătățire a biodiversității, a calității apei etc. Curtea a identificat cazuri în care contractul de agromediu nu a fost "o reușită", dar în care suprafața respectivă a fost totuși inclusă în indicatorul de rezultat.

44. În numeroase cazuri, evaluările intermediare s-au bazat pe metodologii inadecvate, cum ar fi formularea de ipoteze sau simpla utilizare de chestionare, fără să includă și alte proceduri sau colectarea de alte probe în sprijinul concluziilor lor [10]. Studiile de caz pot fi utile pentru a ilustra constatările sau pot ajuta la explicarea datelor, însă unii evaluatori au utilizat doar un număr limitat de cazuri pentru a formula concluzii pentru o măsură în ansamblul ei sau pentru un întreg program. Unele evaluări intermediare nu au încercat în niciun fel să răspundă la întrebările comune de evaluare stabilite în orientările Comisiei cu privire la cadrul comun de monitorizare și evaluare [11]. În Franța, toate măsurile din cadrul axei 3 și al axei 4 au fost excluse din sfera evaluării intermediare.

45. Astfel, evaluările intermediare nu au reușit să ofere răspunsuri bazate într-o măsură suficientă pe probe la întrebările de evaluare care priveau eficiența și atingerea obiectivelor. De asemenea, ele erau prea disparate pentru a oferi informații care să fie semnificative la nivelul UE.

COMISIA A ÎNCURAJAT STATELE MEMBRE SĂ ÎMBUNĂTĂțEASCĂ MONITORIZAREA șI EVALUAREA șI EXISTĂ INFORMAțII UTILE CU PRIVIRE LA DESTINAțIA FONDURILOR UE, ...

46. Comisia a recunoscut încă dintr-un stadiu incipient problemele legate de indicatori și de evaluări, a lucrat împreună cu statele membre pentru a îmbunătăți orientările oferite și a acordat sprijin, în special prin intermediul serviciului de asistență pentru evaluări (Evaluation Helpdesk). În urma evaluărilor intermediare, Comisia a analizat deficiențele și a utilizat experiența dobândită pentru planificarea cadrului comun de monitorizare și evaluare pentru perioada 2014-2020.

47. Comisia verifică datele de monitorizare ale statelor membre (care sunt transmise cu rapoartele anuale de execuție) și le solicită acestora să corecteze erorile evidente înainte să accepte rapoartele anuale de execuție ca fiind conforme cu regulamentul. Coerența și exhaustivitatea datelor s-au îmbunătățit mult în ultimii cinci ani, dar la momentul auditului, în aprilie 2013, Comisia nu acceptase încă rapoartele anuale de execuție 2011 pentru Franța, Ungaria și Anglia. În consecință, cele mai recente informații sunt cele referitoare la 2010. Cu toate acestea, atunci când statele membre nu furnizează datele necesare, marja de acțiune a Comisiei este limitată. Ungaria nu a transmis date aferente indicatorilor pentru 2011, explicând că indicatorii săi sunt încă în curs de revizuire. Date importante lipsesc și în cazul altor state membre, inclusiv al României, care nu a raportat date aferente indicatorilor de rezultat pentru cele șase măsuri examinate. Dintre cele 12 programe de dezvoltare rurală examinate, numai Austria și Suedia au transmis întregul set de date referitoare la indicatorii comuni de rezultat pentru 2011. Anexa conține datele transmise de statele membre în rapoartele lor anuale de execuție pentru 2011. Lipsa de date actualizate înseamnă că acestea sunt foarte puțin utile pentru scopul prevăzut de monitorizare a realizărilor și a rezultatelor.

48. Chiar și acolo unde sunt disponibile date privind rezultatele, Comisia nu are neapărat garanția că acestea sunt fiabile. Statele membre nu au obligația de a descrie în rapoartele anuale de execuție care au fost definițiile utilizate sau metodele de colectare a datelor aplicate, iar Comisia nu a verificat dacă statele membre dispun de sisteme care să asigure calitatea datelor și nici modul în care fiecare interpretează termeni cum ar fi "noi produse" sau care dintre statele membre urmează orientările metodologice. De exemplu, Curtea a constatat că Ungaria, fără să fi informat în mod explicit Comisia, a modificat definiția indicatorului privind "locurile de muncă create" astfel încât să includă și "locurile de muncă menținute", situație de natură să exagereze în mod semnificativ rezultatele.

49. În pofida tuturor problemelor întâlnite, cadrul comun de monitorizare și evaluare rămâne totuși un instrument esențial, fără de care posibilitățile de monitorizare și de evaluare a modului în care este cheltuit bugetul UE ar fi mai sărace. Dacă informațiile de monitorizare din primii ani și numeroase evaluări intermediare nu erau de o calitate acceptabilă, Comisia a observat o evoluție a expertizei și a unei culturi de evaluare. Au fost desprinse învățăminte utile, care ar trebui să conducă în viitor la un cadru comun de monitorizare și evaluare mai robust. Curtea a identificat exemple de bune practici în ceea ce privește monitorizarea și evaluarea, de exemplu în Austria, Suedia și Anglia pentru măsura de agromediu (a se vedea punctul 65), care arată ce rezultate pot fi obținute.

50. În ceea ce privește indicatorii de realizare, datele aferente cadrului comun de monitorizare și evaluare sunt relativ coerente și complete, ele oferind informații utile cu privire la destinația fondurilor UE. În ceea ce privește rezultatele obținute însă, monitorizarea și evaluarea nu furnizează încă informații suficient de relevante, exacte, coerente și comparabile.

... DAR RAPORTAREA CU PRIVIRE LA REZULTATELE OBțINUTE NU ESTE SUFICIENTĂ PENTRU A DEMONSTRA CĂ BUGETUL UE ESTE CHELTUIT ÎN MOD CORESPUNZĂTOR

51. Regulamentele impun statelor membre și Comisiei să raporteze periodic cu privire la execuția bugetului și la atingerea obiectivelor în materie de dezvoltare rurală. Tabelul 3 redă o imagine de ansamblu asupra rapoartelor elaborate de statele membre și de Comisie cu privire la eficiența și eficacitatea cheltuielilor alocate dezvoltării rurale.

TABELUL 3

RAPORTAREA CU PRIVIRE LA EFICIENțA șI EFICACITATEA CHELTUIELILOR ALOCATE DEZVOLTĂRII RURALE

Raport | Scopul raportului | Observații |

Statele membre

Raportul anual de execuție pentru fiecare program de dezvoltare rurală [articolul 82 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005] | De a reflecta execuția financiară a programului, progresul programului în raport cu obiectivele stabilite, măsurile luate pentru a asigura calitatea și eficacitatea punerii în aplicare a programului. | Raportul prezintă indicatorii comuni, descrie stadiul de execuție fizică și financiară a programului și oferă unele informații privind activitățile de evaluare. |

Monitorizarea strategică – raport de sinteză [articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005] | De a reflecta progresele realizate în implementarea planului strategic național și a obiectivelor, precum și contribuția sa la realizarea orientărilor strategice comunitare. | Conținutul acestor rapoarte este similar cu cel al rapoartelor anuale de execuție. |

Comisia

Raportul privind evaluarea finanțelor Uniunii COM(2012) 40 final COM(2012) 675 final | De a prezenta Parlamentului European și Consiliului probe privind rezultatele obținute. (NB: nu numai pentru politica de dezvoltare rurală) | Rapoartele prezintă evaluările realizate în cursul anului. Dezvoltarea rurală nu a fost una dintre temele acoperite, întrucât nu a fost publicată nicio evaluare cu acest subiect la nivelul UE. Curtea a formulat observații cu privire la aceste rapoarte în Avizul său nr. 4/2012 și într-o scrisoare a președintelui Curții, disponibilă la adresa http://eca.europa.eu/portal/pls/portal/docs/1/19934783.PDF |

Raportul de sinteză privind implementarea strategiilor naționale (COM(2011) 450 final La momentul auditului (aprilie 2013), raportul de sinteză programat pentru începutului anului 2013 nu fusese încă publicat de către Comisie. | O sinteză a principalelor evoluții, tendințe și provocări curente legate de implementarea planurilor strategice naționale și a orientărilor strategice comunitare, inclusiv măsurile luate pentru a se da urmare concluziilor raportului. | Raportul prezintă date cu privire la implementarea financiară și fizică, agregate pe baza rapoartelor anuale de execuție ale statelor membre, incluzând doar câțiva dintre indicatorii de rezultat. Nu există o analiză cu privire la costurile suportate sau pentru a se determina dacă rezultatele au fost obținute sau nu într-un mod satisfăcător. |

Raportul anual de activitate, Direcția Generală Agricultură și Dezvoltare Rurală | De a prezenta rezultatele activităților desfășurate de DG Agricultură și Dezvoltare Rurală în legătură cu obiectivele stabilite. | Raportul prezintă indicatori de impact pentru a demonstra atingerea obiectivelor Comisiei (care diferă sub unele aspecte de obiectivele stabilite în regulamentul privind dezvoltarea rurală). În cazul a 5 din 6 indicatori, datele pentru 2012 sunt identice cu cele pentru 2011; Curtea a considerat că aceste date nu sunt fiabile (a se vedea capitolul 10 din Raportul anual 2011). Anexele la raport includ o serie de constatări selectate din evaluările externe și indicatori de rezultat compilați din rapoartele anuale de execuție ale statelor membre. |

Declarații de activitate cu privire la cheltuielile operaționale: document de lucru care însoțește proiectul de buget general | De a justifica creditele solicitate de Comisie în proiectul de buget. | Declarația pentru bugetul 2013 menționează "realizări majore". Acestea sunt legate de activitățile Comisiei. Nu se face nicio legătură între activități și informațiile prezentate cu privire la rezultate, care sunt o agregare a datelor privind indicatorii comuni. |

52. Aceste rapoarte prezintă datele disponibile cu privire la indicatori și, în general, oferă o descriere suficientă a implementării programelor din perspectiva sumelor cheltuite și a realizărilor obținute. Cu toate acestea, rapoartele prezintă unele deficiențe comune, descrise la punctele următoare.

53. Rapoartele nu acordă o atenție suficientă fiabilității surselor de date sau metodelor atunci când prezintă informațiile. De exemplu, unele state membre au extrapolat date pe baza unui număr foarte limitat de cazuri, așa cum a procedat și Comisia în raportul său anual de activitate [12]. Calitatea slabă a numeroase evaluări intermediare limitează de asemenea încrederea care poate fi acordată constatărilor formulate în urma evaluă- rilor, dar statele membre și Comisia nu au atras suficient atenția asupra acestui aspect.

54. Rapoartele statelor membre și ale Comisiei prezintă valori ale indicatorilor raportate la nivelurile-țintă pe care statele membre le-au modificat pentru a corespunde cu rezultatele preconizate. În caseta 2 se explică de ce nu ar trebui să se procedeze în acest mod. Într-un exemplu recent, Comisia a aprobat o modificare la programul de dezvoltare rurală al Republicii Cehe, care reduce nivelul-țintă pentru crearea de locuri de muncă cu peste 90 % (de la 29000 la 2 700). În cazul în care programul creează în cele din urmă 2700 de locuri de muncă, această cifră reprezintă numai 9 % din nivelul-țintă stabilit în programul de dezvoltare rurală aprobat, cu alte cuvinte un rezultat slab. Totuși, în raportul anual de execuție, această cifră va fi comparată cu nivelul-țintă revizuit, obținându-se astfel o rată de succes de 100 %. Autoritatea de management nu va fi nevoită să explice de ce nu a reușit să atingă nivelul-țintă stabilit inițial. Această practică reduce valoarea rapoartelor până la punctul în care ele sunt foarte puțin utile în procesul de asigurare a răspunderii pentru actul de gestiune, mai precis pentru a demonstra măsura în care entitățile de gestionare a programelor au atins obiectivele stabilite în materie de dezvoltare rurală. Rapoartele Comisiei includ o notă în care se precizează că nivelurile-țintă "pot face obiectul unor revizuiri", dar în rapoartele anuale de execuție ale statelor membre care au fost examinate de Curte nu se precizează dacă nivelurile-țintă au fost reduse. Nivelurile-țintă pentru indicatorii de rezultat care au fost modificate față de programele de dezvoltare rurală inițiale sunt prezentate în anexă.

55. Constatările formulate în urma evaluărilor și prezentate în rapoartele Comisiei și ale statelor membre sunt în principal rezultatul activității unor evaluatori independenți. Ele nu informează însă cititorul cu privire la concluziile pe care Comisia sau statele membre însele le formulează pe baza evaluărilor sau dacă statul membru ori Comisia acceptă constatările evaluării ca fiind valide [13].

56. Mai mult, statele membre și Comisia au raportat numai anumite constatări ale evaluărilor – în unele cazuri fiind vorba numai de constatări pozitive. De exemplu, în mai multe evaluări intermediare se arăta că efectul de balast (deadweight) pentru măsurile de investiții era de aproximativ 50 % [14] – această concluzie fiind importantă pentru eficacitatea și eficiența programelor – dar situația respectivă nu a fost semnalată în rapoartele anuale de execuție ale statelor membre. De asemenea, rapoartele nu prezintă în mod sistematic măsurile care au fost luate ca răspuns la constatările evaluărilor.

57. În fine, rapoartele statelor membre și ale Comisiei se limitează la a prezenta informațiile existente și la o analiză sumară a implementării. Ele nu includ o analiză a eficienței cheltuielilor și nu formulează concluzii cu privire la măsura în care au fost atinse obiectivele programelor de dezvoltare rurală și cele ale UE. Astfel, rapoartele oferă o asigurare limitată cu privire la buna utilizare a bugetului UE de către statele membre și de către Comisie [15].

CASETA 2

UTILIZAREA NIVELURILOR-țINTĂ PENTRU INDICATORI

Statele membre ar trebui să gestioneze în mod activ măsurile, pentru a se asigura că nivelurile-țintă stabilite pentru rezultate (și, deci, obiectivele UE) sunt atinse, de exemplu prin ajustarea criteriilor de eligibilitate și de selecție, îmbunătățindu-se astfel "direcționarea" măsurilor vizate. În cazul în care, în pofida tuturor eforturilor statelor membre, nivelurile-țintă nu pot fi atinse, acestea ar trebui să explice în rapoartele anuale de execuție de ce țintele nu au fost atinse și care au fost măsurile luate în vederea atingerii lor. Nivelurile-țintă nu ar trebuie reduse pur și simplu pentru a reflecta cele mai recente previziuni sau o "estimare revizuită" a rezultatelor, întrucât s-ar crea astfel impresia falsă că măsura și-a atins obiectivele, când, de fapt, situația este alta.

Reducerea nivelurilor-țintă stabilite pentru rezultate înseamnă o reducere a eficienței și a eficacității planificate a bugetului UE, dat fiind că, pentru aceleași cheltuieli, se obțin rezultate mai slabe. Din acest motiv, nivelurile-țintă ar trebui reduse numai în cazuri excepționale și justificate cu claritate, cu aprobarea Comisiei. Atunci când, în cazuri excepționale, nivelurile-țintă sunt modificate, acest lucru ar trebui să fie explicat cu claritate ori de câte ori sunt prezentate date privind indicatorii în raport cu un anumit nivel-țintă.

INFORMAțIILE OBțINUTE ÎN URMA MONITORIZĂRII șI A EVALUĂRII AU FOST UTILIZATE PENTRU A ÎMBUNĂTĂțI EFICACITATEA șI EFICIENțA CHELTUIELILOR?

58. În secțiunea anterioară a raportului s-a analizat dacă informațiile obținute în urma monitorizării și a evaluării respectau cerințele necesare pentru îndeplinirea obligației de a se răspunde pentru actul de gestiune, și anume pentru a demonstra care au fost rezultatele obținute. Scopul monitorizării și al evaluării nu este însă numai de a furniza informații pentru raportare; acestea ar trebui să fie folosite și pentru a se asigura faptul că bugetul pentru dezvoltare rurală este cheltuit în mod corespunzător.

59. Monitorizarea și evaluarea ar trebui să permită Comisiei să desprindă învățăminte din perioadele de programare curente și anterioare și să le aplice atunci când elaborează propuneri pentru noi reglementări. De asemenea, monitorizarea și evaluarea ar trebui să pună la dispoziția statelor membre o bază formată din probe solide, pe care acestea să își elaboreze programele de dezvoltare rurală, asigurându-se că sunt programate cele mai eficace și mai eficiente măsuri. Într-o etapă ulterioară, informațiile ar trebui să alerteze factorii de decizie atunci când obiectivele nu sunt atinse sau atunci când eficiența măsurilor nu este satisfăcătoare, permițându-le să îmbunătățească modul de concepție sau de implementare a măsurilor în cursul perioadei de programare.

60. Statele membre au obligația de a informa în rapoartele lor anuale de execuție cu privire la dispozițiile adoptate pentru a asigura calitatea și eficacitatea punerii în aplicare a programelor, precum și obligația de a examina anual, împreună cu Comisia, progresele înregistrate. În cazul celor 12 programe de dezvoltare rurală selectate, Curtea a examinat rapoartele anuale de execuție și documentele aferente reuniunilor anuale pentru a obține probe cu privire la măsurile adoptate pentru a îmbunătăți eficacitatea și eficiența. De asemenea, Curtea a examinat documentația referitoare la modificările aduse celor 12 programe pentru a stabili dacă acestea s-au bazat pe informațiile de monitorizare și de evaluare rezultate din cadrul comun de monitorizare și evaluare. În fine, Curtea a analizat informațiile prezentate de Comisie în sprijinul propunerilor sale pentru perioada de programare 2014-2020.

COMISIA NU A LUAT ÎN CONSIDERARE EFICIENțA MĂSURILOR LA MOMENTUL APROBĂRII INIțIALE A PROGRAMELOR DE DEZVOLTARE RURALĂ

61. În cazul în care statele membre fixează niveluri-țintă în programele lor de dezvoltare rurală, acestea pot fi analizate pentru a se vedea dacă programele prezintă un bun raport costuri-beneficii în raport cu prioritățile și obiectivele UE. Sunt de așteptat variații între programe, dar Comisia ar trebui să examineze orice diferențe notabile pentru a se asigura că ele sunt justificate. În caseta 3 sunt prezentate exemple de astfel de diferențe notabile.

62. De exemplu, deși pot exista priorități naționale specifice care justifică variațiile mari, măsurile de diversificare din unele programe de dezvoltare rurală, precum cel din Campania și din Republica Cehă, par să reprezinte, la o primă analiză, o utilizare deficitară a bugetului UE în raport cu prioritățile Uniunii. Aceste cazuri ar trebui să fie analizate și explicate, dar evaluarea realizată de Comisie cu privire la propunerile de programe de dezvoltare rurală nu include o astfel de analiză a eficienței măsurilor. În consecință, astfel de cazuri nu beneficiază de atenția corespunzătoare, necesară pentru a se asigura că ele reprezintă mijloace eficace și eficiente de atingere a obiectivelor UE.

STATELE MEMBRE AU UTILIZAT INFORMAțIILE OBțINUTE ÎN URMA MONITORIZĂRII șI A EVALUĂRII PENTRU A ÎMBUNĂTĂțI GRADUL DE PARTICIPARE LA MĂSURI, …

63. În mod evident, dacă bugetul UE nu este cheltuit, acesta nu poate avea niciun efect. Prin urmare, informațiile privind gradul de participare la măsuri sunt importante pentru a alerta entitățile de gestionare a programelor cu privire la faptul că poate fi necesară o revizuire a mecanismelor de publicitate, a condițiilor de eligibilitate, a nivelului ajutorului sau a criteriilor de selecție pentru ca măsurile să devină eficace. Curtea a constatat că statele membre acordau atenție acestui aspect, utilizând date din surse administrative pentru a monitoriza gradul de participare la măsuri în strânsă legătură cu bugetele lor. De asemenea, statele membre utilizau informațiile obținute în urma evaluărilor, în special a evaluării intermediare, pentru a identifica motivele de la baza unui grad redus de participare.

CASETA 3

EXEMPLE DE VARIAțII ÎNTRE PROGRAMELE DE DEZVOLTARE RURALĂ, PUSE ÎN EVIDENțĂ ÎN URMA ANALIZEI NIVELURILOR-țINTĂ STABILITE PENTRU INDICATORI

Indicatorul de rezultat pentru măsura vizând diversificarea activităților agricole constă în "creșterea valorii adăugate brute neagricole" a exploatațiilor agricole sprijinite; acest indicator este util și pentru măsurarea progresului înregistrat în raport cu prioritatea UE de creare a condițiilor pentru creșterea economică. În programul de dezvoltare rurală al Republicii Cehe se arată că, pentru fiecare euro reprezentând valoare adăugată brută suplimentară anuală care urmează să fie creată, este necesar un sprijin din partea sectorului public de 65 de euro. Comparativ, acest cuantum este de numai 3,2 euro în Ungaria și de 0,4 euro în Austria.

În raport cu prioritatea UE de creare de locuri de muncă, nivelurile-țintă stabilite pentru indicatorul de rezultat, pentru toate măsurile combinate, indică un cost al sprijinului public per loc de muncă creat variind între 10000 de euro (Andaluzia, Republica Cehă, Anglia, România și Suedia) și 90000 de euro (Ungaria și Luxemburg). Valoarea obținută pentru un program de dezvoltare rurală (Campania, 203000 euro) se situează cu mult în afara acestui interval.

64. Regulamentul și cadrul comun de monitorizare și evaluare asigură o bază bună pentru supravegherea din punct de vedere financiar și din punctul de vedere al realizărilor pe care Comisia o asigură cu privire la implementarea programelor statelor membre. În ceea ce privește majoritatea programelor de dezvoltare rurală examinate, Comisia a aprobat una sau mai multe modificări vizând îmbunătățirea gradului de participare la măsuri.

... DAR EXISTĂ PUțINE DOVEZI CĂ STATELE MEMBRE SAU COMISIA AU UTILIZAT INFORMAțIILE LEGATE DE REZULTATE PENTRU A ÎMBUNĂTĂțI EFICACITATEA SAU EFICIENțA MĂSURILOR

65. Îmbunătățirea gradului de participare nu garantează eficacitatea măsurilor din programele de dezvoltare rurală, cu alte cuvinte faptul că rezultatele preconizate vor fi obținute. Sunt deci necesare, de asemenea, informații fiabile și relevante cu privire la rezultatele obținute, care să fie furnizate în timp util. Exemplele din caseta 4 ilustrează modul în care stabilirea unor niveluri-țintă inițiale ambițioase, combinată cu monitorizarea și evaluarea rezultatelor, poate fi utilizată pentru a mări eficacitatea și eficiența măsurilor.

CASETA 4

UTILIZAREA MONITORIZĂRII șI A EVALUĂRII CU SCOPUL DE A CONTRIBUI LA CREșTEREA EFICACITĂțII șI A EFICIENțEI MĂSURILOR (PROGRAMUL DE DEZVOLTARE RURALĂ PENTRU ANGLIA)

În legătură cu măsura de agromediu, autoritățile au analizat care sunt activitățile cu cel mai bun raport cost-eficacitate în realizarea beneficiilor de mediu în diferitele zone geografice și, pe această bază, au stabilit o ordine de prioritate a cererilor. Acordurile încheiate cu fermierii au inclus obiective verificabile ("indicatori ai succesului"), cum ar fi semănarea parcelelor cu amestecuri de semințe care asigură o rezervă susținută de hrană pentru păsările sălbatice pe perioada iernii, până la 15 februarie. Autoritățile au monitorizat îndeplinirea acestor obiective prin vizite anuale la un eșantion de exploatații agricole. Evaluarea rezultatelor a determinat autoritățile să modifice ordinea de prioritate acordată cererilor pentru a îmbunătăți direcționarea sprijinului și pentru a identifica activitățile cu cel mai bun raport cost-eficacitate care trebuie sprijinite în viitor.

Autoritatea de management a stabilit un nivel-țintă pentru "costul sprijinului public per loc de muncă creat" și l-a utilizat drept criteriu pentru evaluarea cererilor de finanțare pentru măsurile de diversificare și pentru monitorizarea progreselor. Ulterior, în cadrul evaluării intermediare au fost analizate rezultatele efective, pentru a se identifica ce măsuri și ce tipuri de proiecte erau cele mai eficiente. De exemplu, proiectele din cadrul măsurii privind microîntreprinderile erau cu mult mai eficiente în crearea de locuri de muncă decât proiectele vizând diversificarea activităților exploatațiilor agricole. În urma unei examinări, sprijinul pentru măsura vizând diversificarea activităților exploatațiilor agricole a fost redus.

STATELE MEMBRE NU AU JUSTIFICAT MODIFICĂRILE ADUSE PROGRAMELOR DE DEZVOLTARE RURALĂ PE BAZA DATELOR PRIVIND REZULTATELE

66. Toate cele 12 programe de dezvoltare rurală selectate fuseseră modificate cel puțin o dată și, în unele cazuri, de nouă sau de zece ori. Curtea a căutat exemple în care un stat membru a justificat modificările respective pe baza datelor furnizate de cadrul comun de monitorizare și evaluare cu privire la rezultate. Astfel, Curtea a încercat să identifice justificări de tipul "fermierii nu au creat suficient de multe produse noi pentru a atinge obiectivul stabilit în programul de dezvoltare rurală" sau "modificările aduse programului de dezvoltare rurală sunt necesare pentru a atinge nivelul-țintă în materie de locuri de muncă". Nu au fost identificate însă astfel de cazuri. Justificările oferite erau în principal de natură bugetară: modificările au fost aduse deoarece cheltuielile au fost mai mari sau mai mici decât previziunile și nu pentru că rezultatele obținute difereau de cele preconizate.

67. Dacă cheltuielile programului de dezvoltare rurală sunt mai mici decât cele planificate de statul membru, fondurile alocate de UE programului sunt reduse în consecință după doi ani, printr-o procedură cunoscută ca "procedura de dezangajare". Statele membre tind să vadă în aceasta o "pierdere" de fonduri de la UE. Pentru a evita o astfel de situație, statele membre au modificat programele de dezvoltare rurală în sensul realocării de fonduri de la măsurile cu grad redus de participare către măsurile pentru care exista o cerere mai mare. De exemplu, justificarea oferită pentru modificările aduse programului de dezvoltare rurală pentru Andaluzia includea "necesitatea de a se lua în această etapă măsuri corective pentru a evita posibile dezangajări de fonduri în viitor".

68. În numeroase cazuri, modificările aprobate au avut ca efect reducerea mai degrabă decât creșterea eficienței planificate a măsurilor. Andaluzia a majorat cu 194 % bugetul alocat măsurii privind microîntreprinderile, dar a redus cu 82 % nivelul-țintă stabilit pentru realizări (numărul microîntreprinderilor sprijinite) și cu 96 % nivelul-țintă stabilit pentru rezultatele în materie de creare de locuri de muncă. Campania și-a modificat programul de dezvoltare rurală pentru a mări rata ajutorului la 100 % pentru două dintre măsurile de diversificare, obiectivul urmărit fiind creșterea gradului de participare: solicitanților li s-au rambursat în integralitate costurile proiectelor lor de investiții, fără să li se impună obligații suplimentare de a obține rezultate și fără să fie nevoiți să contribuie cu fonduri proprii. Nivelul-țintă în materie de creare de locuri de muncă pentru măsurile privind diversificarea activităților exploatațiilor agricole a fost redus de la 250 de locuri de muncă prevăzute în versiunea inițială a programului la 95.

COMISIA S-A AXAT PE REALIZĂRI șI PE EXECUțIA FINANCIARĂ, MAI DEGRABĂ DECÂT PE OBțINEREA DE REZULTATE

69. Chiar și în cazurile în care datele referitoare la indicatorii de rezultat arătau că nivelurile-țintă nu vor fi atinse, observațiile formulate de Comisie cu privire la modificările propuse ale programelor de dezvoltare rurală și reuniunile anuale cu statele membre s-au concentrat pe realizări și pe cheltuirea bugetului, mai degrabă decât pe modul în care ar putea fi obținute rezultatele dorite. Reuniunile anuale nu și-au atins scopul prevăzut în regulament, și anume de a examina principalele rezultate din anul anterior.

70. Și în rapoartele Comisiei, accentul a fost pus pe cheltuirea bugetului și nu s-a acordat atenție informațiilor referitoare la rezultatele obținute. În raportul de sinteză adresat Parlamentului European și Consiliului cu privire la implementarea strategiilor naționale [16], Comisia a observat în legătură cu măsura vizând modernizarea exploatațiilor agricole că, în unele state membre, "rata implementării pare să fie mai rapidă decât s-a preconizat, fiind necesară creșterea bugetului estimat". Comisia nu a explicat de ce "o rată a implementării mai rapidă" ar trebui să justifice o majorare a bugetului. Datele cu privire la rezultate prezentate în acest raport – cum ar fi rezultatele pentru aceeași măsură, care arată că a fost atins un nivel de numai 10% din ținta stabilită pentru noi produse și/sau noi tehnici, – nu au fost analizate sau discutate în raportul Comisiei.

71. În raportul anual de activitate 2011 al DG Agricultură și Dezvoltare Rurală, datele privind rezultatele cumulate prezentate într-o anexă arată că, la patru ani de la începutul perioadei de programare, fusese atins un nivel de numai 4 % din ținta stabilită în materie de creare de locuri de muncă. Nici acest document și nici planul de management elaborat ulterior de direcția generală nu menționează niciun fel de activitate planificată de Comisie pentru a îmbunătăți această situație, în pofida importanței pe care strategia UE o acordă priorității reprezentate de crearea de locuri de muncă.

COMISIA NU A UTILIZAT INFORMAțIILE PRIVIND REZULTATELE DIN CADRUL COMUN DE MONITORIZARE șI EVALUARE PENTRU A VENI ÎN SPRIJINUL PROPUNERILOR SALE PENTRU PERIOADA DE PROGRAMARE 2014-2020

72. Comisia a prezentat în octombrie 2011 propuneri pentru perioada de programare 2014-2020 [17]. În expunerea de motive sunt prezentate rezultatele evaluării de impact, care are scopul de a oferi Parlamentului European și Consiliului informații relevante pentru deciziile lor. Documentul descrie nevoile pe care politica de dezvoltare rurală ar trebui să le abordeze, dar nu se demonstrează că măsurile propuse reprezintă mijloace eficace și eficiente pentru îndeplinirea acestor nevoi.

73. Anexa 4 la evaluarea de impact conține "o evaluare a cadrului curent al politicii", în care Comisia prezintă nivelurile-țintă stabilite pentru rezultate pentru doar șapte dintre cele 40 de măsuri din programele de dezvoltare rurală. Nu sunt prezentate date în legătură cu ceea ce s-a realizat în raport cu nivelurile-țintă. În anexa 4a, Comisia prezintă pe scurt punctele forte și punctele slabe ale măsurilor privind modernizarea exploatațiilor agricole, agromediul, sectorul forestier, microîntreprinderile și inițiativa Leader, dar nu oferă niciun fel de informații cu privire la celelalte măsuri propuse pentru perioada 2014-2020, nici măcar pentru măsurile importante din punct de vedere financiar, cum ar fi măsura privind "creșterea valorii adăugate a produselor agricole" (fonduri UE în valoare de 5,6 miliarde de euro alocate în perioada 2007-2013). Această anexă prezintă datele financiare și cele referitoare la realizări pentru toate măsurile, dar nu conține informații cu privire la rezultatele obținute. Anexa 11 oferă o imagine de ansamblu asupra constatărilor evaluărilor, care arată că evaluarea de impact se bazează în mare măsură pe evaluările ex ante ale programelor de dezvoltare rurală din 2007-2013, a căror sinteză a fost publicată în 2008 [18].

74. Această situație ilustrează deficiențele legate de programarea în timp și de disponibilitatea informațiilor obținute în urma monitorizării și a evaluării. Comisia și-a prezentat propunerile înainte ca sintezele evaluărilor intermediare și ale evaluărilor ex post să fie disponibile; așadar, propunerile au fost înaintate nu numai în lipsa informațiilor privind eficacitatea și eficiența măsurilor în perioada 2007-2013, ci și în lipsa evaluării ex post pentru perioada 2000-2006. Deși aceste evaluări prezintă unele deficiențe, ele ar trebui să fie luate totuși în considerare atunci când se iau decizii cu privire la politica pentru perioada 2014-2020. De exemplu, evaluarea ex post conchide că efectele măsurii care vizează "creșterea valorii adăugate a produselor agricole" asupra competitivității sectorului agricol păreau să fie, "în general, mai degrabă marginale". Evaluările intermediare au semnalat o incidență ridicată a efectului de balast (dead- weight) (a se vedea punctul 56). Cu toate acestea, Comisia a propus această măsură pentru perioada 2014-2020, fără să ofere Parlamentului European și Consiliului informații cu privire la acest aspect și fără să precizeze ce condiții ar trebui stabilite în cadrul măsurii pentru ca efectul de balast să fie redus la minimum.

75. Atunci când se fac alegeri cu privire la politica viitoare de la nivelul UE și atunci când se decide asupra programelor la nivel național și regional, ar trebui să se dispună de informații care să ofere răspunsuri la următoarele întrebări elementare, dar importante: Această măsură a fost eficace în atingerea obiectivelor în trecut?; Reprezintă această măsură cel mai eficient mijloc de atingere a obiectivului? și Ce învățăminte pot fi desprinse din implementarea din trecut a măsurii pentru a-i îmbunătăți eficacitatea viitoare? Totuși, datele privind rezultatele, care ar trebui să demonstreze eficacitatea și eficiența măsurilor, nu au fost disponibile la timp pentru evaluarea de impact; informațiile publicate ulterior, în anexele la raportul anual de activitate al DG Agricultură și Dezvoltare Rurală, de exemplu, nu sunt suficient de relevante, de fiabile sau de complete. În esență, Comisia nu a reușit să furnizeze informațiile necesare pentru a sta la baza deciziilor cu privire la măsurile cele mai eficace și mai eficiente pentru perioada 2014-2020.

CONCLUZII ȘI RECOMANDĂRI

76. Tratatul și Regulamentul financiar al UE prevăd că statele membre trebuie să coopereze cu Comisia astfel încât fondurile UE să fie utilizate în conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare, și anume eficacitatea, eficiența și economicitatea. Pentru a se achita de această obligație în contextul politicii de dezvoltare rurală, Comisia și statele membre trebuie să dispună de informații în timp util care să arate dacă măsurile de dezvoltare rurală contribuie într-un mod eficient la îndeplinirea obiectivelor politicii. Comisia și statele membre ar trebui să răspundă pentru performanța lor transmițând aceste informații Parlamentului European, Consiliului și publicului din UE.

77. Curtea concluzionează că statele membre și Comisia nu au demonstrat într-o măsură suficientă care au fost rezultatele obținute în legătură cu obiectivele politicii de dezvoltare rurală și că nu există o asigurare suficientă cu privire la faptul că bugetul UE alocat dezvoltării rurale a fost cheltuit în mod corespunzător.

78. Cadrul comun de monitorizare și evaluare este principalul instrument creat pentru a furniza informațiile și asigurarea necesare. Deficiențele sale au contribuit la insuficiența asigurării menționată anterior. Cadrul comun este un set de instrumente, a căror concepție poate fi (și ar trebui să fie) îmbunătățită. Chiar dacă instrumentele sunt îmbunătățite, ele nu vor rezolva însă problema dacă nu sunt utilizate în mod corespunzător. Curtea a constatat că actuala lipsă de răspundere pentru actul de gestiune poate fi imputată unei deficiențe și mai fundamentale, și anume aceea că programele s-au axat prea mult pe cheltuirea bugetului și prea puțin pe obținerea într-un mod eficient a rezultatelor. Aceasta a dus la o neglijare a monitorizării și a evaluării rezultatelor și impacturilor și, în consecință, la o lipsă de interes față de calitatea informațiilor.

79. Conform constatărilor Curții, programele de dezvoltare rurală elaborate de statele membre care conțineau obiective generale și deschise la interpretări și care nu cuantificau suficient rezultatele urmărite în raport cu aceste obiective nu constituiau o bază solidă pentru o alocare eficace și eficientă a bugetului UE. Aceste programe nu direcționau cheltuielile către cele mai eficace măsuri și nu stabileau un standard în raport cu care să poată fi măsurate rezultatele obținute (punctele 19-34).

80. În al doilea rând, există un deficit de informații: deși au beneficiat de sprijin din partea Comisiei, statele membre nu au produs informații de monitorizare și de evaluare care să fie suficient de fiabile, de coerente și de relevante pentru a demonstra ce rezultate au fost obținute în raport cu obiectivele stabilite. Statele membre și Comisia au raportat datele care erau disponibile pentru indicatorii comuni, dar nu au interpretat aceste date în raport cu obiectivele programelor de dezvoltare rurală sau ale UE. Concluziile formulate în evaluări erau citate selectiv și nu li s-a dat urmare în mod sistematic. Comisia și statele membre nu și-au prezentat propriile concluzii cu privire la eficiența sau la eficacitatea cheltuielilor (a se vedea punctele 35-57).

81. În al treilea rând, lăsând la o parte faptul că informațiile disponibile obținute în urma monitorizării și a evaluării pot fi imperfecte, Comisia și statele membre nu le-au utilizat în mod suficient pentru a îmbunătăți eficiența și eficacitatea măsurilor. În gestionarea de zi cu zi a programelor, statele membre s-au concentrat mai mult pe cheltuirea bugetului și mai puțin pe obținerea rezultatelor urmărite. Comisia a adus în sprijinul propunerilor sale pentru perioada de programare 2014-2020 informații provenite din evaluările ex ante ale programelor de dezvoltare rurală pentru perioada curentă, fără să prezinte niciun fel de informații cu privire la rezultatele obținute (a se vedea punctele 58-75).

82. Propunerile prezentate de Comisie pentru 2014-2020 promit un accent sporit pus pe rezultate. Acesta nu necesită o nouă legislație: el poate și trebuie să debuteze încă de acum pentru a se asigura buna cheltuire a bugetului UE, în special având în vedere sfârșitul iminent al perioadei de programare 2007-2013, când crește riscul ca bugetul rămas să fie cheltuit în grabă pentru a se respecta termenul din 2015 stabilit pentru separarea exercițiilor pentru plăți. Având în vedere aceste aspecte, Curtea recomandă următoarele:

RECOMANDAREA 1

Statele membre și Comisia ar trebui să utilizeze monitorizarea și evaluarea pentru a pune în mai mare măsură accentul pe obținerea de rezultate în perioada de programare curentă rămasă.

Statele membre ar trebui să justifice toate modificările propuse pentru măsurile din cadrul programelor de dezvoltare rurală și să explice efectele urmărite ale acestora din perspectiva eficacității și a eficienței lor în atingerea rezultatelor în raport cu obiectivele programelor de dezvoltare rurală și ale UE. Comisia ar trebui să evalueze modificările propuse din aceeași perspectivă. Examinarea anuală a programelor ar trebui să se concentreze pe rezultate, așa cum se prevede în regulament.

83. Evaluările intermediare pentru 2007-2013 sunt caracterizate de date nefiabile, de metode de evaluare deficitare și de o lipsă de coerență care le-au redus considerabil utilitatea și au limitat posibilitatea de a formula concluzii valide la nivelul UE. Cele mai recente date disponibile provenite din monitorizarea rezultatelor sunt în continuare lipsite de coerență și de o calitate nesatisfăcătoare. Prin urmare, există riscul ca evaluările ex post din 2015 să nu fie de o calitate suficientă.

RECOMANDAREA 2

Statele membre și Comisia ar trebui să ia măsuri încă de acum pentru a se asigura că evaluările ex post din 2015 privind perioada de programare 2007-2013 vor produce informații comparabile și de bună calitate.

(i) Pe baza învățămintelor desprinse din evaluările intermediare, Comisia ar trebui să emită orientări specifice vizând asigurarea calității și a coerenței evaluărilor ex post.

(ii) Statele membre ar trebui să planifice modul în care vor furniza informațiile necesare pentru evaluarea ex post, incluzând abundența de informații colectate în scopuri administrative. Statele membre ar trebui să se asigure că contractele de evalua- re includ criterii de calitate prin care evaluatorilor li se cere să respecte orientările aferente cadrului comun de monitorizare și evaluare și să răspundă la întrebările comune de evaluare pe baza unor date și a unor metode de evaluare solide.

(iii) Comisia ar trebui să dea dovadă de o atitudine mai proactivă și să verifice dacă statele membre respectă orientările referitoare la indicatorii comuni și la evaluările ex post. Dacă orientările nu sunt respectate, Comisia ar trebui să coopereze cu statele membre respective pentru a identifica soluții care să permită obținerea de informații comparabile și de bună calitate.

84. Deficiențele de la nivelul concepției cadrului comun de monitorizare și evaluare pentru 2007-2013 au contribuit la lipsa din prezent a unor informații furnizate în timp util, fiabile și coerente, în special în ceea ce privește datele referitoare la rezultate. Comisia a adus deja unele îmbunătățiri definiției indicatorilor și orientărilor, dar acestea nu merg suficient de departe. Un element-cheie al bunei gestiuni financiare constă în stabilirea de niveluri-țintă pentru rezultate, însoțită de o monitorizare periodică a realizărilor. Cu toate acestea, planurile actuale ale Comisiei referitoare la cadrul comun de monitorizare și evaluare pentru 2014-2020 nu solicită stabilirea de niveluri-țintă pentru indicatorii de rezultat.

RECOMANDAREA 3

Pentru perioada de programare 2014-2020, Comisia ar trebui să îmbunătățească modul în care este conceput cadrul comun de monitorizare și evaluare cu scopul de a produce în timp util informații mai relevante, mai fiabile și mai comparabile, în special cu privire la eficacitatea și la eficiența fiecărei măsuri în obținerea de rezultate.

(i) Scopul fiecărui indicator comun și utilizarea sa preconizată la nivelul UE ar trebui să fie clare. Indicatorii de rezultat ar trebui să reflecte efectele directe ale cheltuielilor – ceea ce s-a obținut – și ar trebui să fie stabiliți pentru fiecare dintre prioritățile și obiectivele UE. Ar trebui să fie colectate date pentru fiecare măsură care contribuie la aceste priorități și obiective, astfel încât să fie posibilă evaluarea eficacității și a eficienței fiecărei măsuri în parte.

(ii) Statele membre și Comisia ar trebui să verifice calitatea datelor legate de indicatorii comuni și să ofere o asigurare cu privire la fiabilitatea acestora.

(iii) În ceea ce privește obiectivele specifice programelor de dezvoltare rurală, statele membre ar trebui să aibă obligația de a răspunde în timp util pentru realizările, rezultatele și impacturile obținute (a se vedea recomandarea 6), mai degrabă decât să producă anumite date cu privire la indicatori sau anumite evaluări.

85. Curtea a constatat că programele de dezvoltare rurală 2007-2013 nu au stabilit obiective precise și măsurabile, ceea ce a dus la o direcționare deficitară a măsurilor și la complicarea sarcinii de monitorizare și de evaluare. Programele de dezvoltare rurală 2014-2020 oferă o ocazie de a stabili o bază mai solidă pentru cheltuirea bugetului UE.

RECOMANDAREA 4

Statele membre și Comisia ar trebui să se asigure că programele de dezvoltare rurală 2014-2020 asigură o bază mai solidă pentru buna gestiune financiară, stabilind obiective precise și măsurabile și planuri pentru monitorizarea și evaluarea eficienței și a eficacității programelor.

(i) În programele de dezvoltare rurală 2014-2020, statele membre ar trebui să stabilească obiective precise, care să fie măsurabile, și să fixeze niveluri-țintă pentru rezultate. Măsurile alese pentru a fi incluse în aceste programe și rezultatele urmărite ar trebui să fie justificate pe baza eficacității și a eficienței măsurilor corespondente din 2007-2013.

(ii) Programele de dezvoltare rurală ar trebui să precizeze pentru fiecare măsură care sunt informațiile necesare pentru a indica realizările, rezultatele și impacturile. În cazul în care indicatorii comuni nu sunt suficienți, ar trebui să fie definiți indicatori suplimentari sau să fie desfășurată o activitate suplimentară de evaluare. Pentru fiecare element de informație necesar, programele de dezvoltare rurală ar trebui să indice sursa informațiilor, modul în care acestea vor fi colectate (ținându-se seama în mod corespunzător de sarcina administrativă) și în ce mod va fi asigurată fiabilitatea informațiilor.

(iii) Comisia ar trebui să verifice nu numai conformitatea programelor de dezvoltare rurală cu regulamentul, ci și eficacitatea și eficiența planificate în aceste programe: Comisia ar trebui să se asigure că programele constituie o bază suficientă pentru buna gestiune financiară, evaluând rezultatele urmărite în raport cu costurile prevăzute în buget.

86. În cadrul auditurilor sale din domeniul dezvoltării rurale, Curtea a constatat că numeroase state membre nu asigurau o direcționare suficientă a măsurilor din programele de dezvoltare rurală cu ajutorul condițiilor de eligibilitate și al criteriilor de selecție, astfel încât asigurarea ex ante cu privire la eficiența și eficacitatea măsurilor era limitată. În acest context, devine și mai acută nevoia de a se obține o asigurare ex post în urma monitorizării și a evaluării, cu sarcina administrativă și costurile aferente colectării datelor necesare.

RECOMANDAREA 5

Statele membre ar trebui să integreze eficacitatea și eficiența, încă din faza de concepție, în sistemele de implementare a programelor de dezvoltare rurală 2014-2020, iar informațiile colectate în cadrul proceselor de solicitare a sprijinului, de selecție și de plată ar trebui să fie reutilizate pentru monitorizare și evaluare.

Statele membre ar trebui să realizeze o evaluare ex ante a eficacității și a eficienței nu numai la momentul programării, ci și atunci când selectează operațiunile care urmează să fie finanțate. Această abordare reduce riscul de irosire a fondurilor prin finanțarea de proiecte ineficace care ar fi putut să fie eliminate din etapa de selecție a proiectelor. Informațiile colectate în vederea selecției proiectelor sau a efectuării plăților (crearea de locuri de muncă, beneficiile de mediu urmărite etc.) pot reduce nevoia de a colecta date ulterior, diminuând astfel sarcina administrativă.

87. Statele membre și Comisia au publicat rapoartele elaborate de evalua- tori independenți, dar, în propriile lor rapoarte anuale și de sinteză, ele nu au explicat într-o măsură suficientă modul în care a fost cheltuit bugetul UE. În aceste rapoarte, statele membre și Comisia nu au utilizat datele referitoare la indicatorii financiari și de realizare pentru a explica rezultatele obținute și nu au prezentat informații cu privire la eficiență. Rapoartele statelor membre și ale Comisiei lasă la latitudinea cititorului să stabilească cât de fiabile sunt evaluările sau să afle dacă unele concluzii ale evaluărilor au fost omise și de ce au fost ele omise.

RECOMANDAREA 6

Statele membre și Comisia ar trebui să își îmbunătățească raportarea cu privire la rezultatele obținute cu ajutorul bugetului UE pentru a consolida modul în care se răspunde pentru actul de gestiune. Aceasta ar trebui să includă o urmărire mai sistematică a modului în care se dă curs constatărilor formulate în urma evaluărilor.

(i) Începând de la jumătatea ciclului de programare, statele membre și Comisia ar trebui să prezinte în rapoartele lor anuale concluzii cu privire la rezultatele obținute de programe în raport cu fiecare dintre obiectivele programelor de dezvoltare rurală și ale UE. Aceste rapoarte ar trebui să se axeze în primul rând pe rezultatele obținute și ar trebui să analizeze explicit eficiența fiecărei măsuri, comparând rezultatele și costurile. În cazul în care indicatorii comuni nu permit reflectarea suficientă a realizării obiectivelor unui program de dezvoltare rurală, aceștia ar trebui să fie completați cu date administrative și cu constatări ale evaluărilor, ținându-se seama în mod corespunzător de limitele domeniului de aplicare și ale fiabilității acestora.

(ii) Atunci când raportează cu privire la constatările evaluărilor, statele membre și Comisia ar trebui să precizeze clar care sunt măsurile pe care le adoptă sau să explice motivul pentru care nu preconizează luarea vreunei măsuri. Ar trebui să fie prezentate toate concluziile evaluărilor, nu numai o selecție a acestora, și ar trebui analizată situația acțiunilor întreprinse în urma lor.

(iii) Pentru a se asigura că evaluările ex post ale programelor 2007-2013 sunt cât mai bine utilizate, Comisia și statele membre ar trebui să includă în rapoartele lor anuale pentru 2015 o analiză a implicațiilor pe care constatările evaluărilor le au pentru perioada 2014-2020.

Prezentul raport a fost adoptat de Camera I, condusă de domnul Ioannis SARMAS, membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 9 octombrie 2013.

Pentru Curtea de Conturi

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Președinte

[1] Decizia 2006/144/CE a Consiliului din 20 februarie 2006 privind orientările strategice ale Comunității pentru dezvoltare rurală (perioada de programare 2007-2013) (JO L 55, 25.2.2006, p. 20).

[2] Articolul 80 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 277, 21.10.2005, p. 1).

[3] Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei din 15 decembrie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR). Lista completă a indicatorilor comuni se regăsește în anexa VIII (JO L 368, 23.12.2006, p. 15).

[4] Manual privind cadrul comun de monitorizare și evaluare. Document de orientare. Direcția Generală Agricultură și Dezvoltare Rurală, septembrie 2006.

[5] Sfera acestui audit nu a inclus și o evaluare a costurilor asistenței tehnice.

[6] Curtea a exclus din sfera auditului programe de dezvoltare rurală în cazul în care auditase numai o singură măsură din cadrul acestor programe (Irlanda, Grecia, Lituania și Portugalia) sau în cazul în care auditase mai multe programe din același stat membru.

[7] Partea I titlul II capitolul 7 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, 16.9.2002, p. 1).

[8] Aceste considerații se aplică și în cazul propunerilor Comisiei pentru regulamentele 2014-2020. În Avizul său nr. 1/2012 referitor la o serie de propuneri de regulamente privind politica agricolă comună pentru perioada 2014-2020, Curtea a constatat că propunerile erau caracterizate de "obiective disparate și foarte vaste [...] nu reiese în mod clar [...] ce se dorește să se realizeze la nivelul UE prin intermediul acestor obiective. Curtea consideră că ar fi benefic pentru politica de dezvoltare rurală dacă s-ar stabili un set de obiective mai puțin complexe, dar mai precise, care să includă și ținte aferente clare (rezultatele și impacturile scontate, precum și indicatorii aferenți). Acest lucru ar contribui la concentrarea acțiunilor din cadrul acestei politici pe obținerea de rezultate pentru prioritățile-cheie ale UE".

[9] Articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005.

[10] A se vedea punctele 75-77 din Raportul special nr. 1/2013 intitulat "Sprijinul acordat de UE pentru industria de prelucrare a produselor agroalimentare a contribuit în mod eficace și eficient la creșterea valorii adăugate a produselor agricole?" (http://eca.europa.eu).

[11] În auditul său referitor la măsura privind creșterea valorii adăugate a produselor agricole, Curtea a constatat că opt dintre cele 23 de rapoarte de evaluare intermediară examinate nu conțineau nicio concluzie cu privire la întrebarea de evaluare "În ce măsură au contribuit investițiile care au beneficiat de ajutor la ameliorarea competitivității în sectoarele agricol și forestier?", deși acesta este obiectivul UE pentru care se acordă sprijinul.

[12] În capitolul 10 din Raportul anual 2011, Curtea a constatat că, în raportul anual de activitate pentru 2011 al Direcției Generale Agricultură și Dezvoltare Rurală, prezentarea impactului programului se baza pe date insuficiente. De exemplu, creșterea producției de energie din surse regenerabile era calculată pe baza datelor provenite din doar nouă dintre cele 88 de programe de dezvoltare rurală (JO C 344, 12.11.2012).

[13] Comisia publică evaluările externe, inclusiv sintezele evaluărilor ex post și ale evaluărilor intermediare, precizând însă că concluziile sunt cele ale evaluatorului și că ele nu sunt în mod necesar împărtășite de Comisie.

[14] A se vedea punctul 61 din Raportul special nr. 1/2013, intitulat "Sprijinul acordat de UE pentru industria de prelucrare a produselor agroalimentare a contribuit în mod eficace și eficient la creșterea valorii adăugate a produselor agricole?"

[15] Raportul anual de activitate al Direcției Generale Agricultură și Dezvoltare Rurală conține o "Concluzie cu privire la asigurarea referitoare la gestiunea partajată a cheltuielilor FEGA și FEADR". Aceasta privește numai legalitatea și regularitatea plăților. Nu există o concluzie echivalentă referitoare la rezultatele obținute. O secțiune privind buna gestiune financiară se referă numai la aspecte legate de implementare, cum ar fi întârzierile în efectuarea plăților.

[16] COM(2011) 450 final din 20 iulie 2011.

[17] Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) COM(2011) 627 final/2 din 19 octombrie 2011.

[18] Synthesis of Ex-ante Evaluations of Rural Development Programmes 2007-2013, Final report (Sinteza evaluărilor ex ante ale programelor de dezvoltare rurală 2007-2013. Raport final), DG Agricultură și Dezvoltare Rurală, 11.12.2008.

--------------------------------------------------

ANEXĂ

SITUAțIA NIVELURILOR-țINTĂ STABILITE PENTRU INDICATORII DE REZULTAT ÎN PROGRAMELE DE DEZVOLTARE RURALĂ șI DATELE FURNIZATE DE STATELE MEMBRE ÎN RAPOARTELE LOR ANUALE DE EXECUțIE PENTRU 2011

Măsura | Modernizarea exploatațiilor agricole | Creșterea valorii adăugate a produselor agricole și forestiere | Agromediu | | Diversificarea spre activități neagricole | Înființarea și dezvoltarea de întreprinderi | Promovarea activităților turistice |

Programul de dezvoltare rurală | Creșterea valorii adăugate brute a exploatațiilor/ întreprinderilor sprijinite | Numărul de exploatații/ întreprinderi care introduc noi produse și/sau noi tehnici | Creșterea valorii adăugate brute a exploatațiilor/ întreprinderilor sprijinite | Numărul de exploatații/ întreprinderi care introduc noi produse și/sau noi tehnici | Suprafața care a făcut obiectul unor acțiuni reușite de gestionare a terenurilor [1] | | Creșterea v