[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 9.11.2010

COM(2010) 612 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Comerț, creștere și afaceri internaționalePolitica comercială – componentă cheie a strategiei UE 2020

{SEC(2010 1268}{SEC(2010) 1269}

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Comerț, creștere și afaceri internaționalePolitica comercială – componentă cheie a strategiei UE 2020

1. Context și orientări de bază

Obiectivul prioritar al politicii economice europene vizează o creștere mai rapidă. Doar o creștere economică susținută poate crea mai multe locuri de muncă și poate prezerva sistemul nostru de protecție socială. Dar sporirea potențialului de creștere al economiilor noastre va constitui o provocare majoră - o provocare pe care Europa 2020[1] și-o asumă prin triplul obiectiv al unei creșteri inteligente, durabile și favorabile incluziunii. Prezenta comunicare constituie un element de prim plan al dimensiunii externe a strategiei Europa 2020 și stabilește modul în care politica comercială și de investiții trebuie să contribuie la acest obiectiv, precum și la obiectivele politicii externe în general. Comunicarea ar trebui citită în legătură cu două documente de referință: un raport privind progresele înregistrate până în prezent referitor la Strategia privind o Europă globală 2006 și un document analitic care apără cauza „comerțului, în calitate de motor al prosperității”.

Economiile deschise au tendința de a înregistra o creștere mai rapidă decât economiile închise. Comerțul stimulează creșterea UE, încurajând eficiența și spiritul nostru inovator. Acesta dinamizează cererea străină pentru produsele și serviciile noastre. Comerțul deschis oferă, de asemenea, consumatorilor UE acces la o varietate mai largă de produse la prețuri mai mici. Deschiderea Europei la investițiile străine directe (ISD) consolidează competitivitatea noastră. De asemenea, capacitatea societăților noastre de a investi în străinătate le permite să dobândească o dimensiune globală și să creeze locuri de muncă, atât pe plan local, cât și în străinătate. Pe scurt, Europa trebuie să profite de triplul avantaj pe care îl oferă o mai mare deschidere a comerțului și a investițiilor, rămânând în același timp vigilentă la costurile de ajustare: o creștere mai puternică, mai multe locuri de muncă și prețuri de consum mai reduse.

Triplul avantaj care decurge din deschiderea comerțului

Creștere economică: Finalizarea tuturor negocierilor în curs (Runda de la Doha și acorduri bilaterale) și realizarea unor progrese semnificative în relațiile noastre cu partenerii strategici ar conduce până în 2020 la creșterea cu 1% a PIB-ului în UE[2].

Avantaje pentru consumatori: Câștigurile pe care consumatorul mediu european le-ar obține dintr-o mai mare varietate de produse și servicii sunt de ordinul a 600 EUR pe an, la care se adaugă avantajele care decurg din prețuri mai reduse.

Efecte asupra pieței muncii: În general, este recunoscut faptul că integrarea UE în economia mondială prin intensificarea comerțului generează locuri de muncă mai numeroase și mai bine plătite. Peste 36 de milioane de locuri de muncă din Europa depind, direct sau indirect, de capacitatea noastră de a face comerț cu restul lumii. Mai mult de 4,6 milioane de persoane din UE lucrează pentru societăți cu participare majoritară japoneză sau americană[3].

Surse: Estimările Comisiei Europene. Pentru detalii suplimentare, a se consulta „ Trade as Driver of Prosperity ” (Comerțul – motor al prosperității), secțiunea II.1.

Dar pentru ca o politică comercială de deschidere a Europei să reușească din punct de vedere politic, ceilalți, inclusiv țările noastre partenere cu economii dezvoltate sau emergente, trebuie să depună eforturi similare, într-un spirit de reciprocitate și avantaj reciproc[4]. Politica comercială nu va câștiga sprijin public în Europa dacă nu vom avea acces echitabil la materii prime sau dacă accesul la achiziții publice în străinătate este blocat, de exemplu. UE va rămâne o economie deschisă dar asta nu înseamnă că vom fi naivi. În special, Comisia va rămâne vigilentă în apărarea intereselor europene și a locurilor de muncă europene. Ea va combate practicile comerciale neloiale cu toate mijloacele adecvate.

Economia noastră este cea mai mare din lume. Ea este, de asemenea, cel mai mare exportator. Întreprinderile noastre au exportat bunuri și servicii în valoare de 1,6 triliarde de EUR în 2009, adică aproape 13% din PIB-ul nostru. UE este de asemenea cel mai important furnizor și beneficiar de ISD (investiții străine directe). După cum demonstrează graficul 1 din anexă, cota noastră parte din comerțul mondial rămâne stabilă pentru moment, în ciuda creșterii puternice a economiilor emergente. Opinia publică este conștientă de atuurile Europei în comerțul internațional[5].

Până în 2015, 90% din creșterea mondială va fi generată în afara Europei, din care o treime va proveni numai din China (a se vedea figura 1). Astfel, în anii care vor veni, avem nevoie să profităm de oportunitatea pe care le oferă nivelurile înalte de creștere în străinătate, în special în Asia de Est și de Sud. Țările în curs de dezvoltare și emergente vor reprezenta probabil aproape 60% din PIB-ul mondial până în 2030, comparativ cu mai puțin de 50% astăzi[6].

Economia mondială și comerțul internațional au suferit profunde schimbări în trecutul apropiat. Lanțul de distribuție a numeroaselor produse și servicii înglobează acum uzine și birouri din diferite părți ale globului. Două treimi din importurile noastre privesc factori de producție intermediari care stimulează capacitatea noastră de producție. Pentru ca întreprinderile noastre să rămână în frunte, ele trebuie să se poată baza pe factori de producție, servicii și persoane înalt calificate din toate colțurile lumii, iar investițiile și drepturile lor de proprietate intelectuală au nevoie de o protecție robustă.

Programul nostru trebuie să evolueze în consecință, așa cum indică în mod clar Europa 2020. Reducerea taxelor vamale asupra produselor industriale și agricole este importantă în continuare, dar greutatea provocării stă în altă parte. Ceea ce va fi mai determinant este accesul la piață pentru servicii și investiții, deschiderea achizițiilor publice, îmbunătățirea acordurilor privind protecția drepturilor de proprietate intelectuală, precum și aplicarea acestei protecții, aprovizionarea nelimitată cu materii prime și energie și, nu în ultimul rând, depășirea barierelor în materie de reglementare, inclusiv prin promovarea standardelor internaționale. Prin comerț, ar trebui să promovăm, de asemenea, o economie mondială mai ecologică și o muncă decentă.

Acest program ne va confrunta din ce în ce mai mult cu interfața dintre regulile noastre interne și liberalizarea externă și - după cum Consiliul European a semnalat în septembrie - trebuie să „consolidăm şi mai mult coerenţa şi complementaritatea între politicile interne ale UE şi politicile sale externe, ca un întreg”[7]. Cu titlu ilustrativ, o piață internă mai completă pentru servicii și o cooperare mai sistematică în materie de reglementare cu principalele țări terțe vor facilita comerțul internațional cu servicii și demontarea barierelor din spatele frontierei.

Vom acționa la nivel multilateral prin OMC, precum și la nivel bilateral. Doha rămâne prioritatea noastră absolută. Cu toate acestea, nivelul bilateral nu este incompatibil cu nivelul multilateral. Dimpotrivă, este mai just să afirmăm că liberalizarea alimentează liberalizarea.

Acesta este motivul pentru care consacrăm o mare parte din energia noastră pentru a furniza acorduri de liber schimb echilibrate pe care Comisia le-a plasat la rangul de priorități în strategia sa pentru o Europă globală. O primă mare recoltă se anunță, odată cu aprobarea acordului cu Coreea de Sud. Negocierile au fost dificile și nu ar trebui să ne facem iluzii: concesiile cerute din partea UE și compromisurile care vor fi necesare în acordurile viitoare vor fi și mai dificile.

În același timp, vom depune eforturi în sensul încheierii Rundei de la Doha și pentru consolidarea în continuare a OMC. Negocierile Doha trebuiau încheiate de mult. Ele rămân încă un obiectiv foarte prețios de atins, nu doar pentru câștigurile economice pe care le aduc, dar și pentru a confirma rolul central al OMC în sistemul comerțului mondial.

Cu toate acestea, acordul de la Doha nu va oferi răspunsuri la noile întrebări de care ar trebui să se ocupe regulile comerțului mondial. Este timpul să începem să reflectăm la pașii următori după Doha, iar Comisia va crea un grup de persoane eminente în acest scop.

Odată ce toate acordurile de liber schimb care fac obiectul negocierilor sau sunt în curs de elaborare au fost aprobate, UE va avea acorduri comerciale preferențiale cu marea majoritate a membrilor OMC. Împreună, acești membri nu reprezintă totuși decât jumătate din totalul schimburilor noastre comerciale. Este la fel de important să aprofundăm legăturile noastre comerciale și de investiții cu alte mari economii pe plan mondial: SUA, China, Japonia și Rusia.

Vom dezvolta cooperarea cu aceste țări prin intermediul forumurilor care au fost create în acest scop. Vom evalua dacă aceste forumuri sunt la înălțimea sarcinii sau trebuie să explorăm alte căi cu aceste țări. În ceea ce privește SUA și Japonia, principala preocupare ar trebui să fie găsirea unei soluții la barierele netarifare în calea comerțului și investițiilor, în primul rând prin cooperare în materie de reglementare.

China, în prezent al doilea mare partener comercial al UE, reprezintă în același timp o sursă de mari oportunități și de mari provocări. Având în vedere potențialul său enorm de creștere, China este o atracție majoră pentru exporturi și investiții. Dar nu se poate nega faptul că anumite politici industriale și macroeconomice ale Chinei implică o abordare axată pe capitalismul de stat. Rusia, cel mai mare vecin apropiat, prezintă similitudini în această privință.

Comerțul ar trebui să aducă îmbunătățiri și în ceea ce privește incluziunea socială, atât în lume, cât și în UE. Țările în curs de dezvoltare care au intrat în comerțul mondial și în lanțurile de producție mondială au asistat la creșterea rapidă a veniturilor și a pieței ocupării forței de muncă, precum și la o reducere semnificativă a sărăciei. Politica comercială a UE ajută economiile cele mai sărace acordându-le totodată preferințe comerciale unilaterale generoase. Într-un mod mai general, utilizăm o abordare diferențiată cu grijă în funcție de nivelul de dezvoltare a partenerilor noștri. Acordăm sistematic atenție coerenței cu politicile de dezvoltare, cum ar fi eradicarea sărăciei.

În același timp, deschiderea comerțului continuă să sporească nivelul de bunăstare și numărul locurilor de muncă și determină o creștere a salariilor în economiile dezvoltate, inclusiv în UE. Deschiderea creează locuri de muncă. Dar recunoaștem în același timp că, în anumite domenii sau sectoare, costurile de ajustare pot fi uneori ridicate; de aceea avem nevoie de politici sociale și în domeniul pieței forței de muncă adecvate la nivel național și european pentru a ajuta lucrătorii și întreprinderile să se adapteze. Această preocupare trebuie să se reflecte în prioritățile noastre bugetare, în conformitate cu revizuirea bugetului efectuată de Comisie din octombrie 2010[8]. Am procedat la o vastă consultare în întreaga UE în vederea pregătirii prezentei comunicări. Pe baza rezultatelor acestei consultări și în lumina reflecțiilor noastre interne, acestea sunt principalele ingrediente ale agendei politicii comerciale pe care Comisia le propune pentru a fi urmate în cursul prezentului mandat. Această politică se va înscrie în noul cadru instituțional al tratatului de la Lisabona, care ar trebui considerat o mare oportunitate în măsura în care conferă o mai mare transparență și legitimitate politicii comerciale a UE, oferă o nouă voce Parlamentului European în chestiuni de comerț și deschide, de asemenea, calea unei consolidări reciproce a acțiunii noastre comerciale și externe, atât în Bruxelles cât și în rândul delegațiilor UE prezente în 136 de țări din toată lumea.

Prezenta comunicare ar trebui considerată atât ca un element-cheie al dimensiunii externe al strategiei Europa 2020, cât și ca o indicație clară a intențiilor Europei de a juca un rol activ și proactiv în promovarea programului politic comercial în cadrul G20 și a tuturor forurilor comerciale mondiale relevante. Într-adevăr, piețele deschise vor juca un rol central în stabilirea unei creșteri susținute, durabile și echilibrate la care liderii G20 s-au angajat în cadrul reuniunii la nivel înalt de la Toronto.

2. O politică comercială și de investiții pregătită să înfrunte provocările de mâine

2.1. Creștere inteligentă: progres rapid către viitor

Viitorul nostru economic se bazează pe menținerea unui avantaj concurențial pentru produsele inovatoare și de mare valoare, care generează locuri de muncă pe termen lung și bine plătite[9]. Politica noastră comercială trebuie în mod imperativ să țină cont de acest lucru prin amplificarea domeniului de aplicare al activității noastre pentru abordarea concomitentă a următoarelor aspecte:

- Un lanț global de aprovizionare cu produse eficient nu poate exista fără sprijinul vital al serviciilor de transport, telecomunicații, al serviciilor financiare, precum și al serviciilor pentru întreprinderi și al celor profesionale. Serviciile reprezintă 70% din producția mondială, dar numai o cincime din comerțul mondial. Procentul scăzut de servicii în comerțul total este parțial rezultatul unor obstacole naturale (anumite servicii sunt prin definiție necomercializabile), dar obstacolele în calea comerțului joacă, de asemenea, un rol important. Obstacolele comerciale care rămân sunt în general de o amploare superioară celor cu care se confruntă sectoarele de producție. Conform estimărilor, echivalentele tarifare se situează în general cu mult deasupra procentului de 20% și deseori, sunt cu mult superioare acestei valori (a se consulta tabelul 2). Vom urmări prin toate mijloacele de care dispunem, să obținem de la principalii noștri parteneri comerciali din țările dezvoltate și emergente o piață mai deschisă pentru furnizorii noștri de servicii, în acord cu ceea ce piața internă a UE oferă furnizorilor de servicii din țările terțe, menținând în același timp obiectivele noastre în conformitate cu Convenția UNESCO din 2005 privind diversitatea culturală. Vom continua să oferim unor țări vecine (cum ar fi Ucraina, Moldova, țările din Caucaz, Egipt, Iordania, Maroc și Tunisia) integrare economică pe piața internă în sectoare precum serviciile financiare, poștale și de telecomunicații.Așa cum s-a sugerat în cadrul procesului de consultare publică, ar trebui de asemenea să urmărim asigurarea faptului că reglementarea serviciilor în toate țările terțe este deschisă, nediscriminatorie, transparentă și în interesul public, astfel încât toți furnizorii noștri să poată să-și exercite activitățile mai bine în acestea. În sfârșit, întrucât schimbările tehnologice creează noi servicii și consolidează posibilitățile de schimburi transfrontaliere de servicii, acordurile noastre comerciale ar trebui să găsească mijloacele de prevenire a ridicării de noi obstacole în calea comerțului cu aceste servicii.

- A existat o creștere enormă a mișcărilor de capital și de ISD . Aproximativ jumătate din comerțul mondial se desfășoară astăzi între filialele societăților multinaționale care comercializează bunuri și servicii intermediare. Comisia a propus o politică europeană globală în domeniul investițiilor[10] pentru a răspunde mai bine nevoilor investitorilor din toate statele membre. Ea va căuta să integreze protecția și liberalizarea investițiilor în negocierile comerciale în curs. În acest sens, Comisia va propune în curând actualizări ale directivelor de negociere relevante, începând cu Canada, Singapore și India. Comisia examinează, de asemenea, dacă ar putea fi utilă încheierea de acorduri de investiții autonome cu alte țări, precum China.

- Achizițiile publice constituie un domeniu în care piețele străine sunt în special închise pentru societățile UE. Reprezentând peste 10% din PIB-ul țărilor mari industrializate și o parte crescândă din economiile emergente, contractele de achiziții publice constituie oportunități comerciale în sectoare în care industria UE este extrem de competitivă. Este vorba în special de sectoare precum transporturile publice, aparatura medicală, produsele farmaceutice și tehnologiile ecologice. Vom continua să insistăm pentru o mai mare deschidere a achizițiilor publice în străinătate și vom combate în special practicile discriminatorii. Am negociat în mod activ un acces mai deschis pentru întreprinderile noastre, atât în negocierile bilaterale, cât și în contextul Acordului OMC privind achizițiile publice. Insistăm pentru o aderare rapidă a Chinei la Acordul privind achizițiile publice pe baza unei oferte ambițioase în concordanță cu angajamentele de aderare ale Chinei la OMC. Dar deși piața noastră este deja larg deschisă, piețele partenerilor noștri comerciali principali sunt mult mai puțin deschise, în special la nivel regional și local (a se vedea tabelul 4 din anexă). Prin urmare, Comisia va prezenta în 2011 o propunere legislativă a unui instrument UE menit să ne sporească puterea de a garanta un acces simetric la piețele publice în economiile dezvoltate și în marile economii emergente pe baza punerii în aplicare a angajamentelor noastre internaționale. La fel, accesul la programele de cercetare și dezvoltare în țările terțe ar trebui să fie mai simetric pentru a corespunde nivelului nostru ridicat de deschidere, astfel cum a fost discutat în Comunicarea recentă a Comisiei privind o Uniune a inovării[11].

- Fluxul comercial și de investiții sunt esențiale pentru difuzarea inovării și a noilor tehnologii în întreaga UE și în restul lumii. Acest lucru este valabil atât pentru noile sectoare, precum telecomunicațiile, cât și pentru sectoarele mai tradiționale, de exemplu producția de textile de înaltă tehnologie. Preconizăm extinderea moratoriului privind tarifele pentru comerțul electronic și vom continua eforturile de a actualiza acordul din 1996 privind tehnologia informației în cadrul OMC pentru a-i extinde domeniul de aplicare, pentru a elimina barierele netarifare în calea comerțului cu aceste produse, cum ar fi duplicarea testelor de conformitate, și pentru a crește numărul de țări aderente[12].

- Barierele în materie de reglementare în calea comerțului cu mărfuri, servicii și investiții aduc în special prejudicii schimburilor noastre cu principalii noștri parteneri comerciali, având în vedere intensitatea relațiilor comerciale și de investiții pe care le întreținem cu aceștia. Faptul că standardele internaționale nu sunt acceptate și/sau utilizate, cerințele deseori împovărătoare în materie de certificare sau inspecție, inclusiv pentru produsele industriale și exporturile agricole sau de produse pescărești suscită preocupări speciale. Țările au dreptul să își stabilească propriile niveluri de protecție publică și să reglementeze în consecință, cum ar fi menținerea unui nivel înalt de sănătate și siguranță publică și de protecție a mediului; bineînțeles, reglementarea trebuie, de asemenea, aplicată. Cunoașterea faptului că o astfel de reglementare există și este aplicată – oferă, de asemenea, siguranță consumatorilor atunci când efectuează achiziții, fie că este vorba de produse și servicii importate sau de produse interne.

- Dar în timp ce diferențele între legislații sau absența unor standarde comune sau de recunoaștere reciprocă pot fi legitime în unele cazuri, de cele mai multe ori ele constituie o sursă importantă de costuri comerciale pentru societățile noastre din străinătate. Deși dificil de cuantificat, barierele netarifare sunt adesea sursă de litigii comerciale, în timp ce reducerea costurilor comerciale asociate poate genera economii semnificative[13]. Consolidarea cooperării în domeniul reglementării - atât pentru progrese în materie de echivalență sau convergență (a normelor, standardelor, testelor și practicilor de certificare) pe plan internațional, cât și pentru a minimiza costurile inutile legate de reglementare pe plan mondial - constituie un aspect important al relațiilor noastre comerciale, în special cu principalii noștri parteneri, precum și ca parte a unor acorduri de liber schimb sau negocieri similare, dar rămân încă multe de făcut. Îi vom invita pe principalii noștri parteneri comerciali să se alăture inițiativelor existente în materie de convergență de reglementare sectorială, cum ar fi regulamentele privind automobilele ale Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE/ONU) și să participe activ la dezvoltarea unor standarde internaționale sau abordări de reglementare într-o gamă largă de sectoare. Experiența arată, într-adevăr, că în sectoarele industriale bine stabilite ale UE, cum ar fi sectorul automobilelor, mașinilor-unelte și produselor chimice, dar mai ales în sectoare emergente cu o evoluție rapidă precum serviciile online sau biotehnologiile, este mai mult mai ușor să se abordeze barierele potențiale înainte de consolidarea practicilor de reglementare.

- Bineînțeles, un anumit număr de țări terțe recunosc avantajele sistemului de reglementare al UE pentru piața unică și și-au adaptat propriile lor norme în consecință. Într-o economie în curs de globalizare crescândă, elaborarea propriilor noastre norme de reglementare trebuie să fie din ce în ce mai sensibilă la contextul internațional și la necesitatea de a ajuta întreprinderile să rămână competitive. Într-adevăr, legătura între deschiderea comerțului spre exterior și reformele pieței interne este adesea un drum cu două sensuri, dat fiind faptul că în ambele cazuri obiectivul nostru este de a reduce costul barierelor de reglementare inutile care se opun circulației bunurilor, serviciilor și investițiilor. Trebuie să depunem mai multe eforturi pentru a stimula eficiența politicilor interne și externe și astfel, să consolidăm competitivitatea Europei pe piața mondială[14]. Comisia va studia mijloacele de a întări legăturile reciproce între acțiunile de reglementare interne și externe și mijloacele de ameliorare a coordonării între cele două elemente în domenii cum ar fi reglementarea națională și standardele internaționale, punând accentul în special pe legislația viitoare. Aceste aspecte fac, de asemenea, obiectul unei discuții în cadrul comunicării Comisiei „Către un Act privind piața unică”[15].

- Ar trebui să garantăm, de asemenea, că circulația temporară a persoanelor în vederea prestării de servicii[16] contribuie la consolidarea competitivității furnizorilor noștri de servicii și a investitorilor, atât în UE cât și în străinătate. Este esențial să aducem cei mai calificați oameni din lume pentru a permite societăților noastre și centrelor noastre de cercetare să se mențină în avangarda inovării. De asemenea, întreprinderile noastre trebuie să poată muta manageri și experți europeni la sediile lor din străinătate. Trebuie să oferim același tratament societăților noastre partenere, dacă vrem să continuăm să beneficiem de investițiile lor în UE - și de locurile de muncă pe care le generează. În acest sens, directiva propusă privind condițiile de admitere a resortisanților țărilor terțe în cadrul unui transfer intern în cadrul companiei ar trebui să contribuie la crearea unui mediu stabil și deschis pentru persoanele detașate în UE care provin din țările terțe.

2.2. Creștere favorabilă incluziunii în UE și în străinătate

Deși beneficiem de pe urma globalizării, cetățenii europeni sunt preocupați în mod manifest de anumite consecințe, mai ales asupra ocupării forței de muncă[17], dar cer, de asemenea, politici care oferă mai multe oportunități pentru țările în curs de dezvoltare.

- Deschiderea comercială creează, în general, mai multe locuri de muncă , dar deoarece o creștere mai puternică cere un transfer de resurse înspre sectoarele cele mai performante, ea poate antrena pierderi de locuri de muncă în anumite sectoare. Deschiderea pieței trebuie să fie însoțită de politici care înzestrează cetățenii cu mijloacele necesare pentru a se adapta la aceste schimbări. În timp ce este responsabilitatea statelor membre să instituie măsuri de însoțire adecvate în ceea ce privește politicile sociale, educative și ale pieței muncii, UE contribuie și ea la aceste măsuri prin diferite instrumente (inclusiv fonduri structurale). Unul din aceste instrumente este Fondul european de ajustare la globalizare (FEG). Prin extinderea și simplificarea FEG, UE ar putea să facă mai mult pentru cei care își pierd locurile de muncă în diferite sectoare pentru ca aceștia să se poată adapta și urma noi formări, iar astfel să se atenueze impactul anumitor perturbări majore în statele membre.

- Incluziunea este tot atât de importantă în afara granițelor UE. Suntem angajați să promovăm dezvoltarea durabilă, standardele de muncă internaționale și munca decentă și în exteriorul UE. Bineînțeles, integrarea țărilor în curs de dezvoltare în economia globală contribuie la eradicarea sărăciei și favorizează condiții de muncă mai bune. Aceasta este abordarea privilegiată de UE în cadrul acordurilor de parteneriat economic cu țările din Africa, zona Caraibilor și Pacific: favorizarea dezvoltării prin promovarea integrării regionale, creând oportunități pentru comerț și investiții și îmbunătățind guvernanța economică.

- La începutul anului 2011, vom propune o reformă a „ sistemului generalizat de preferințe” al UE. Obiectivul va fi, printre altele, acela de a privilegia țările cu cele mai stringente nevoi și țările care pun în aplicare eficient standardele de muncă internaționale și principiile drepturilor omului, ale protecției mediului și ale bunei guvernanțe.

- În 2011, Comisia va adopta o comunicare privind comerțul și dezvoltarea. Aceasta va reflecta într-un sens larg modul în care politica noastră comercială poate fi în serviciul dezvoltării, de exemplu privind tratamentul special și diferențial acordat țărilor în curs de dezvoltare, sprijinul acordat reformelor în materie comercială și înlăturarea obstacolelor structurale ale integrării acestora în comerțul global. În plus, această comunicare va include sugestii privind modul în care comerțul poate ajuta țările terțe atinse de catastrofe naturale , cum ar fi cutremurul din Haiti sau recentele inundații din Pakistan.

2.3. Creștere durabilă în UE și în străinătate

Politica comercială ar trebui să continue să sprijine obiectivele de creștere ecologică și de schimbare climatică, în special reducerea emisiilor de carbon. Trebuie să ne asigurăm că industria noastră este competitivă în economia durabilă a viitorului, inclusiv în sectorul produselor de pescuit și al agriculturii, care vor face obiectul unor noi reforme.

- Pe planul schimbării climatice , prioritatea noastră rămâne încheierea unui acord mondial care să impună obiective de reducere a emisiilor în toate țările. Politica comercială ar trebui să susțină lupta împotriva schimbărilor climatice prin eliminarea obstacolelor în calea comerțului cu produse și servicii ecologice[18]. Comisia rămâne de părere că opțiunea măsurilor de ajustare frontalieră ridică un anumit număr de probleme, așa cum se indică în recenta comunicare a Comisiei[19].

- Într-un sens mai general, politica comercială trebuie să continue să susțină și să promoveze creșterea ecologică în toată lumea și în alte domenii, cum ar fi energia, eficiența resurselor și protecția biodiversității. Vom continua de asemenea să acordăm o atenție specială punerii în aplicare a capitolelor de dezvoltare durabilă din acordurile noastre comerciale, precum și instituirii unei strânse cooperări cu societatea civilă.

- Aprovizionarea durabilă și fără distorsiuni cu materii prime și energie este de o importanță strategică pentru competitivitatea economiei UE. Un număr important de întreprinderi și actori ai societății civile au subliniat cu claritate acest lucru în cursul consultării publice. Mai multe guverne ale țărilor terțe din afara UE elaborează politici industriale care creează blocaje de aprovizionare și alte distorsiuni. În documentul său strategic din 2008 privind materiile prime[20], Comisia a definit o abordare globală pentru a securiza aprovizionarea cu materii prime pentru întreprinderile din UE în diverse domenii politice, inclusiv politica comercială. Comisia pregătește o nouă comunicare până la sfârșitul lui 2010 privind punerea în aplicare a strategiei și calea de urmat. Vom utiliza la maximum regulile comerciale actuale, vom urmări instituirea unui mecanism de monitorizare a restricțiilor de export, vom negocia regulile în cadrul negocierilor bilaterale în curs și vom studia în continuare disciplinele multilaterale și plurilaterale, de exemplu un acord al OCDE „fondat pe cele mai bune practici”. Este imperativ ca inițiativele și dialogul nostru cu țările terțe asupra acestei chestiuni să continue să fie pe deplin în conformitate cu obiectivele de dezvoltare în favoarea eradicării sărăciei și a bunei guvernanțe - dar merită să subliniem că restricțiile impuse în materie de aprovizionare cu materii prime cauzează prejudicii serioase altor țări în curs de dezvoltare. Prin urmare, trebuie să rezolvăm această chestiune.

- În ceea ce privește energia , vom recurge atât la negocierile bilaterale cât și la cele multilaterale pentru a introduce dispozițiile comerciale care ne vor ajuta să diversificăm aprovizionarea cu energie (și în interesul securității energetice), să liberalizăm tranzitul și să promovăm schimburile de energie durabile în țările terțe în care obstacolele împiedică dezvoltarea rapidă a industriei UE bazate pe energie regenerabilă.

3. Actualizarea programului de negociere pentru stimularea creșterii

Prima parte a prezentei comunicări și documentele care o însoțesc explică în ce măsură politica comercială poate contribui la creștere. Ea constituie dimensiunea externă strategiei Europa 2020. Prioritatea noastră în materie de politică comercială trebuie să constea de acum înainte în obținerea unui acces mai bun la economiile cele mai importante și dinamice din lume, în special, prin intermediul acordurilor comerciale ambițioase.

3.1. Încheierea negocierilor de la Doha și inspirarea din sistemul bazat pe reguli multilaterale

În ciuda progresului lent, încheierea Rundei de la Doha rămâne principala noastră prioritate. Avantajele potențiale sunt pur și simplu prea importante pentru a fi ignorate. Anul 2011 reprezintă următoarea cea mai bună ocazie pentru a încheia un acord ambițios, echilibrat și cuprinzător la care toți actorii principali vor aduce o contribuție substanțială și de care toți actorii, mari sau mici, vor putea beneficia. Doha poate da un avânt considerabil economiei mondiale. Comerțul mondial ar putea crește cu peste 300 miliarde EUR pe an, iar venitul mondial cu mai mult de 135 miliarde EUR[21].

Încheierea reușită a negocierilor de la Doha ar confirma rolul central al liberalizării comerțului multilateral și al elaborării regulilor în domeniu. De asemenea, ea ar confirma rolul OMC în calitate de scut puternic împotriva regreselor protecționiste - una dintre diferențele cruciale între criza actuală și cea din anii 30. Vom urmări utilizarea mai bună a capacității de supraveghere și de monitorizare a OMC și preconizăm consolidarea acestora. Aceasta ar putea include intensificarea procedurilor de evaluare inter pares , transparența și supravegherea multilaterală a politicilor comerciale în vederea detectării eventualelor tendințe protecționiste, a asigurării respectării acordurilor și a disciplinelor existente în domeniul comercial și a ameliorării practicilor comerciale în țările terțe. Vom continua să acordăm prioritate și noilor aderări. În sfârșit, vom urmări să consolidăm sistemul unic de soluționare a litigiilor al OMC. Pentru aceasta trebuie să consolidăm natura judiciară a procesului și să dotăm secretariatul OMC cu mai multe resurse în acest scop.

Pe termen lung, există un avantaj sistemic în consolidarea OMC în rolul său de instituție centrală însărcinată cu soluționarea provocărilor guvernanței economice mondiale alături de alți actori precum G20. Prin urmare, vom institui un grup de persoane eminente din țările dezvoltate și în curs de dezvoltare care vor formula recomandări independente pentru a contribui la formarea viziunii noastre europene asupra obiectivelor și a funcționării viitoare a OMC post-Doha.

3.2. Încheierea programului de negociere a acordurilor de liber schimb (ALS) în curs

Agenda „Europa globală” a unei noi generații ambițioase de acorduri comerciale bilaterale cu importanți parteneri comerciali este o întreprindere dificilă. Unele economii emergente reprezintă deja o parte semnificativă și tot mai crescândă a comerțului mondial. În formularea cadrului ambițiilor noastre vom continua să ținem cont de diferitele niveluri de dezvoltare a partenerilor noștri comerciali. Dar Europa s-a angajat pe calea cea bună, așa cum o atestă primele rezultate.

Este vorba de un program de anvergură și foarte ambițios, în special pentru că noile acorduri comerciale merg dincolo taxele de import, a căror importanță a scăzut și se întind la obstacolele de reglementare existente în materie de bunuri, servicii și investiții, la drepturile de proprietate intelectuală, achiziții publice, protejarea inovării, dezvoltarea durabilă (de exemplu, condițiile de muncă decente, standardele de muncă și protecția mediului) și alte chestiuni importante.

Dar avantajele ar trebui să fie semnificative. Presupunând că toate negocierile în curs sunt încheiate cu succes:

- aproape jumătate din comerțul exterior al UE va fi acoperit de acorduri de liber schimb;

- rata medie a taxei impusă exporturilor UE se va diminua cu aproape jumătate (până la aproximativ 1,7%) iar rata taxei medii impuse la importurile în UE se va diminua cu aproape o cincime (până la 1,3%)[22]; și

- luate împreună, aceste diverse ALS ar trebui, în cadrul contribuției viitoarei politici comerciale la creștere, să adauge 0,5% la PIB-ul UE pe termen mai lung[23].

Am încheiat cu succes negocierile pentru încheierea unui ALS cu Coreea, precum și cu Peru, Columbia și America Centrală. Discuțiile cu țările din Golf, India, Canada și Singapore sunt într-un stadiu avansat. Am redeschis negocieri importante cu regiunea MERCOSUR. Finalizarea programului nostru actual pentru încheierea de ALS axate pe competitivitate rămâne prioritară. Ar trebui să profităm de puternica creștere a comerțului regional în Asia de Est și să urmărim interesele noastre economice strategice în acea regiune, printre altele asociindu-ne la rețeaua de zone de liber schimb care se dezvoltă rapid în regiunea amintită. Vom căuta prin urmare să extindem și să încheiem negocieri bilaterale cu țările din ASEAN, începând cu Malaysia și Vietnam și să aprofundăm relațiile noastre comerciale și de investiții cu Orientul Îndepărtat.

În paralel, și pentru a ajuta la stabilirea unei zone de prosperitate împărțită cu țările vecine Europei, vom continua să încheiem acorduri de liber schimb aprofundate și complete (DCFTA) în cadrul parteneriatului oriental și, respectiv, al parteneriatului euro-mediteranean, oferind țărilor din regiune perspectiva de a participa la piața internă odată ce condițiile cerute sunt reunite. Acesta rămâne un factor puternic de schimbare prin intermediul convergenței în materie de reglementare și al eliminării taxelor și a altor bariere, în paralel cu negocierea acordurilor de asociere, în scopul garantării unei integrări economice în cadrul unei asocieri politice.

Pe scurt, realizarea acestor obiective ne va permite să ameliorăm în mod sensibil modul în care facem comerț cu restul lumii.

3.3. Angajarea partenerilor noștri economici strategici privind convergența schimburilor, a investițiilor și a reglementării

În septembrie, Consiliul European și-a fixat ca obiectiv primordial consolidarea schimburilor cu partenerii strategici ai UE, făcând apel la luarea unor măsuri concrete pentru „ a permite încheierea unor acorduri de liber schimb ambițioase, garantând un acces mai larg la piață și consolidând coordonarea cu principalii noștri parteneri comerciali în materie de reglementare ”. Cu toate acestea, Consiliul a amintit de asemenea că aceste parteneriate trebuie „ să funcționeze în două sensuri, pe baza intereselor și avantajelor reciproce și pe baza recunoașterii faptului că toți actorii au drepturi dar și îndatoriri ”[24].

Datorită dimensiunii lor economice și potențialului și ținând cont de influența lor asupra economiei mondiale, SUA, China, Rusia, Japonia, India și Brazilia trebuie să facă obiectul unei atenții speciale în cadrul politicii noastre comerciale. Pentru diferite motive, relațiile noastre economice cu aceste țări comportă o dimensiune strategică pentru UE. Trebuie să le ridicăm acum la rangul de priorități principale. Desfășurăm actualmente negocieri intense cu India în vederea încheierii unui ALS. Relația noastră cu Brazilia va fi transformată atunci când vom încheia negocierile recent relansate în vederea unui acord de asociere UE-Mercosur.

Starea și perspectivele relației noastre cu cei patru parteneri strategici sunt expuse în continuare.

Statele Unite sunt de departe principalul partener de schimburi și de investiții al UE. În ciuda diferendelor ocazionale, comerțul și investițiile transatlantice se efectuează cu mai multă libertate decât oriunde în lume. Cel mai mare obstacol care rămâne constă în divergența standardelor și reglementărilor de peste Atlantic, chiar dacă obiectivele noastre de reglementare sunt foarte similare. Mizele implicate sunt ridicate, așa cum o ilustrează un studiu recent care sugerează că eliminarea a numai jumătate din barierele netarifare din calea comerțului cu SUA ar avea ca rezultat o creștere cu 0,5% a PIB-ului UE[25]. Consiliul economic transatlantic ne oferă un bun forum pentru definirea unor orientări politice pentru un ansamblu complex de dialoguri în materie de reglementare. În acest fel, el poate contribui la convergența în materie de reglementare. Prioritatea noastră ar trebui, astfel, să constea în evitarea barierelor viitoare, în special în sectoarele inovării, eficienței energetice și înaltei tehnologii, ceea ce reiese cu claritate din exercițiul consultării noastre publice.

China este al doilea partener comercial al UE. Ea este nu doar o sursă de bunuri de consum la prețuri reduse dar și de factori de producție esențiali pentru industriile noastre producătoare. Este de asemenea o piață aflată în creștere rapidă pentru exporturile noastre. Cu toate acestea, schimburile noastre cu China rămân cu mult sub potențial. Obstacole importante continuă să bareze accesul la piață - standarde și reglementări, servicii, investiții și achiziții publice, aplicarea insuficientă a drepturilor de proprietate intelectuală, un sistem de standardizare opac, proceduri de certificare greoaie și măsuri de politică industrială care vizează substituirea importurilor, transferuri forțate de tehnologie și acordarea unui acces preferențial la materii prime producătorilor locali. UE a contestat un anumit număr din aceste măsuri în OMC și la nivel bilateral și va continua să o facă.

În cadrul mai global oferit de dialogul economic și comercial la nivel înalt vom apăra politicile care sunt în mai mare conformitate cu regulile economiei de piață și vom urmări să remediem cauzele marilor dezechilibre actuale.

Japonia aspiră la integrarea economică cu principalii săi parteneri comerciali, inclusiv cu UE. Cu toate acestea, chiar dacă taxele vamale japoneze sunt în general reduse, obstacolele în materie de reglementare în calea comerțului cu bunuri, servicii și investiții precum și achizițiile publice rămân importante[26] și sunt mai mult ca niciodată percepute ca insurmontabile. Capacitatea Japoniei de a demonstra că aceste obstacole pot fi eliminate este condiția cheie pentru o integrare economică mai strânsă între UE și Japonia. Chestiunea este actualmente analizată de către Grupul la nivel înalt (GNI) instituit la ultima reuniune la vârf UE-Japonia.

Rusia este vecinul nostru apropiat cel mai important. Ea este de asemenea a doua destinație a exporturilor UE, a treia sursă de importuri a UE la scară mondială și cel mai mare furnizor de energie pentru numeroase state membre. Aderarea Rusiei la OMC rămâne un obiectiv crucial pe termen scurt pentru politica comercială a UE, fapt care a fost indicat cu claritate de numeroși respondenți la consultarea noastră publică. Aceasta ar fi singura măsură cea mai importantă pentru a ancora Rusia în sistemul mondial care va dinamiza totodată modernizarea și diversificarea economiei sale. Între timp, acordul bilateral în curs de negociere între UE și Rusia care ar trebui să înlocuiască prezentul acord de parteneriat și cooperare ar trebui să permită realizarea unui mediu comercial mai eficient, mai stabil și mai previzibil și un echilibru mai bun la nivelul drepturilor și obligațiilor noastre respective. Pe măsură ce ieșim din criză, Rusia ar trebui, de exemplu, să anuleze majorările tarifare unilaterale impuse începând cu 2007.

Vom dezvolta cooperarea cu aceste țări prin intermediul diverselor foruri care au fost create în acest scop. Vom evalua ulterior dacă aceste foruri sunt la înălțimea provocării cu care ne confruntăm în dezvoltarea legăturilor noastre comerciale și de investiții cu aceste țări, remarcând în special importanța pe care Consiliul European o acordă acestei chestiuni.

4. Programul de aplicare și punere în aplicare

UE trebuie să intensifice eforturile pentru a garanta respectarea drepturilor noastre în virtutea acordurilor bilaterale și multilaterale care vizează să deschidă piețele închise în mod ilegal. Buna aplicare a regulilor comerciale reprezintă un pilon indispensabil al politicii comerciale. Ea permite ca acordurile comerciale scrise pe hârtie să fie traduse în rezultate concrete, pe teren, pentru cetățeni și întreprinderi. Acest lucru este în special relevant pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri). Această preocupare privind aplicarea echitabilă a regulilor se reflectă în opinia publică[27].

La nivel mondial , Comisia va continua să acorde o atenție specială măsurilor luate de partenerii săi comerciali pentru redresarea din criza economică, o inițiativă salutată de participanții la consultarea noastră publică. Angajamentul luat de G20 în 2008 (angajament reînnoit și al cărui domeniu de aplicare a fost extins în 2010 până la sfârșitul lui 2013) de a nu introduce măsuri protecționiste joacă un rol politic important în această privință și a fost respectat de majoritatea, dacă nu de totalitatea, partenerilor noștri. Vom continua să monitorizăm cu atenție respectarea acestui angajament și vom raporta cu regularitate în acest sens. Facem apel la partenerii noștri din G20 să ia măsuri pentru a inversa și retrage măsurile comerciale restrictive introduse în cursul crizei financiare mondiale. În plus, vom lupta viguros împotriva oricăror tendințe protecționiste susceptibile să prejudicieze interesele noastre. Am vizat deja în special măsuri prejudiciabile (de exemplu, politicile care incită la cumpărarea produselor naționale, care au apărut în numeroase țări odată cu criza economică) și am urmărit retragerea acestora. În afară de aceasta, trebuie să insistăm pentru ca toate acordurile comerciale să facă obiectul unei puneri în aplicare sistematice , monitorizând de aproape aplicarea acestora de către partenerii noștri și făcând să fie respectate drepturile noastre inclusiv prin soluționarea litigiilor și utilizarea regulamentului UE privind barierele în calea comerțului atunci când este cazul.

În ceea ce privește acordurile bilaterale , vom acorda prioritate punerii în aplicare a acordurilor de liber-schimb, în special în privința componentei de reglementare și a barierelor necomerciale. Această punere în aplicare va începe cu acordul de liber schimb UE-Coreea, care prevede angajamente ambițioase, în special asupra chestiunilor de reglementare, care pot fi aplicate prin procedura accelerată a soluționării litigiilor sau prin mediere.

Strategia privind accesul la piață (SAP) va continua să rămână un element cheie al măsurilor noastre de aplicare[28]. Parteneriatul nostru cu statele membre și întreprinderile ne-a permis să creăm echipe însărcinate cu problemele de acces la piață în țările terțe și la Bruxelles. Participanții la consultarea noastră publică au confirmat că SAP a dat rezultate concrete foarte pozitive, suprimând barierele în calea comerțului din țările terțe și îmbunătățind condițiile de acces la piețe a întreprinderilor UE pe teren. Acțiunea concertată a Comisiei, statelor membre și a întreprinderilor a contribuit la ridicarea barierelor într-un număr mare de sectoare și în țări terțe care prezintă un potențial de export foarte important. Printre exemplele recente putem menționa cerințele stricte în materie de etichetare pentru textile în Egipt, cerințele în materie de inspecție a produselor de origine animală în Ucraina, licențele de import pentru pneuri în India (unde barierele datorate unor cerințe stricte în materie de certificare rămân încă de ridicat), procedurile de certificare pentru jucării în Brazilia sau condițiile de acces la piață pentru distribuția poștală din Canada[29]. În conformitate cu obiectivul nostru de consolidare a măsurilor noastre de aplicare, vom urmări să creăm alte echipe însărcinate cu aspecte legate de accesul la piață într-o jumătate de duzină de țări terțe și să consolidăm cele 33 de echipe existente punând în special accentul pe supravegherea punerii în aplicare a acordurilor de liber schimb. Vom coopera, de asemenea, de la caz la caz, cu țări terțe care au aceleași preocupări în materie de acces la piață. În sfârșit, și așa cum s-a anunțat în comunicarea Europa 2020, vom prezenta un raport anual privind barierele în calea comerțului și a investițiilor, care va monitoriza barierele în calea comerțului și măsurile protecționiste din țările terțe. Acest raport va declanșa luarea de măsuri de aplicare adecvate și va prevedea posibilitatea „denunțării și dezaprobării” publice a țărilor terțe.

Vom conlucra de asemenea cu principalii noștri parteneri pentru a întări și a coordona mai optim acțiunile întreprinse de autoritățile responsabile cu supravegherea piețelor în vederea asigurării protecției consumatorilor .

În 2005, Comisia a propus o legislație privind marcajul de origine pentru produsele finite importate pentru a furniza mai multe informații consumatorilor. În cazul adoptării rapide de către Parlament și Consiliu, condițiile de concurență vis-a-vis de țările terțe vor fi mai echitabile în acest domeniu.

O atenție specială va fi acordată cooperării vamale internaționale în cadrul acordurilor bilaterale și al Organizației Mondiale a Vămilor. Atunci când procedurile vamale sunt eficiente, ele reduc costurile de punere în conformitate pentru comercianți, facilitează schimburile legitime și ne ajută să răspundem la riscurile crescânde în materie de securitate, de siguranță și de drepturi de proprietate intelectuală.

Este esențial ca proprietatea intelectuală legată de bunurile, serviciile și investițiile străine directe (ISD) ale UE să fie suficient protejate. În vederea întăriri respectării DPI și a simplificării procedurilor, suntem în curs de revizuire a regulilor pentru vămile care acționează la frontiera UE. Vom revizui de asemenea strategia noastră pentru 2004 privind aplicarea drepturilor de proprietate intelectuală în țări terțe pentru a răspunde noilor provocări. Pentru a-și proteja și a-și spori competitivitatea în economia cunoașterii, societățile noastre și titularii de drept au nevoie ca proprietatea intelectuală (PI), inclusiv indicațiile geografice, să fie protejată și respectată mai eficient pe toate piețele străine, în special în economiile emergente. În acest context, o mai bună armonizare a reglementărilor în materie de PI în vigoare în UE ar întări capacitatea Comisiei de a negocia în numele UE angajamente mai ferme în materie de PI cu principalii noștri parteneri comerciali. În acordurile de liber schimb în curs de negociere, clauzele referitoare la DPI trebuie să ofere, în măsura posibilităților, niveluri de protecție a DPI identice cu cele existente în UE, ținând cont de nivelul de dezvoltare a țărilor în cauză. Acordul comercial de combatere a contrafacerii (ACCA) vizează să stabilească un cadru internațional complet – un catalog cu cele mai bune practici - care îi va asista pe membrii săi să combată eficient încălcarea DPI. Odată convenit și pus în aplicare, ACCA va introduce efectiv un nou standard internațional, inspirându-se din acordul TRIPS al OMC.

Angajamentul nostru de a deschide comerțul este subordonat existenței unei concurențe loiale între producătorii locali și producătorii străini, bazată pe avantaje comparative veritabile. Noi protejăm producția UE de distorsiunile sau perturbările internaționale de natură comercială prin aplicarea instrumentelor de protecție comercială în conformitate cu normele OMC. Vom aplica aceste instrumente noilor forme de distorsiuni, cum ar fi subvenționarea sectoarelor strategice, inclusiv atunci când țările terțe impun restricții la export pentru a conferi avantaje indirecte industriilor din aval. Vom continua să aplicăm standardele noastre juridice și economice riguroase și vom aștepta ca și partenerii noștri comerciali să facă același lucru. Vom sprijini întreprinderile UE dacă țările terțe utilizează instrumente de protecție comercială în mod neloial, inclusiv, dacă este cazul, prin sesizarea OMC asupra acestor aspecte. Având în vedere schimbările aduse de tratatul de la Lisabona și/sau rezultatele viitoare atinse în Runda de la Doha în cadrul capitolului consacrat normelor, vom examina dacă este necesar să se actualizeze și modernizeze instrumentele noastre de protecție comercială și prin ce mijloace.

Absența sau ineficacitatea, în țările terțe, a normelor în materie de concurență și ajutor de stat limitează accesul exportatorilor UE la piețe. Prin urmare, este în interesul strategic al Uniunii Europene să elaboreze norme internaționale pentru a garanta că întreprinderile europene nu au de suferit, în țările terțe, de pe urma unei subvenționări neloiale a întreprinderilor locale sau de pe urma practicilor anticoncurențiale. Un ansamblu multilateral de norme adoptate în cadrul OMC ar fi cea mai bună soluție. Cu toate acestea, multe aspecte cheie pot fi, de asemenea, rezolvate prin intermediul acordurilor bilaterale.

Vom intensifica eforturile pentru a răspunde preocupărilor IMM-urilor , recunoscând, de exemplu, în materie de protecție comercială că, în calitate de importatori, utilizatori, reclamanți sau exportatori, acestea sunt puse adesea în dificultate cu anchete de protecție comercială costisitoare. În plus, Comisia va prezenta în 2011 o comunicare privind eventualele măsuri de sprijin care vizează să ajute IMM-urile care doresc să-și dezvolte activitățile internaționale.

Vom consolida de asemenea rolul delegațiilor UE în calitate de puncte de contact pentru întreprinderile europene în străinătate , și, dacă este cazul, vom crea în țările terțe, structuri specifice de sprijin pentru întreprinderi.

5. Consultări publice și evaluarea impactului

Consultările cu societatea civilă și părțile interesate, precum și cu Parlamentul European și statele noastre membre ne-au furnizat informații prețioase pentru elaborarea prezentului document[30]. De exemplu, am primit 302 contribuții din 37 de țări, inclusiv 23 de state membre, care au fost rezumate într-un document separat.

Ne menținem angajamentul de a consulta părțile interesate înainte de elaborarea strategiilor noastre și de a propune măsuri. Consultarea societății civile este un aspect fundamental al procesului nostru decizional și furnizăm feedback celor care au răspuns consultărilor noastre publice, atunci când acest lucru este posibil. Acest obiectiv este deja parțial atins prin desfășurarea regulată de dialoguri cu societatea civilă privind comerțul: reuniuni regulate și structurate privind aspectele politicii comerciale care prezintă interes pentru un public mai larg și care promovează participarea activă și incluzivă a societății civile în procesul nostru de elaborare a politicilor comerciale.

Vom trece la viteza superioară încorporând analizele de impact și evaluările în procesul nostru de elaborare a politicilor comerciale. Aceasta include realizarea de evaluări ale impactului asupra tuturor noilor inițiative comerciale care prezintă un impact economic, social sau de mediu potențial important asupra UE și a partenerilor săi comerciali, inclusiv asupra țărilor în curs de dezvoltare. Vom acorda o atenție specială implicării și consultării societății civile în evaluările impactului asupra dezvoltării durabile, pe care le realizăm în cursul negocierilor comerciale. Odată ce negocierile sunt încheiate și înainte de semnare, vom pregăti o analiză a consecințelor acordului pentru UE, care va fi transmisă Parlamentului și Consiliului. În sfârșit, pentru a contribui la monitorizarea impactului acordurilor comerciale existente ale UE, vom proceda la o evaluare ex post pe o bază mai sistematică.

6. Comerț și relații externe

Obiectivul nostru este ca rolul UE în gestionarea afacerilor externe și în gestionarea globală să fie proporțional cu ponderea noastră economică.

Politica comercială are propria sa logică economică și trebuie să contribuie în felul său la acțiunea externă a Uniunii. Comerțul și politica comercială consolidează influența internațională a UE iar acțiunea concertată la nivelul UE ar trebui să urmărească și să sprijine interesele economice ale UE în țările terțe. Politicile comerciale și externe ale Uniunii pot și ar trebui să se consolideze reciproc. Aceasta se aplică la domenii cum ar fi politica în materie de dezvoltare și aplicarea sancțiunilor ONU, dar și la crearea unor bune măsuri de stimulare în relațiile noastre comerciale și politice, în special cu țările terțe sau prin intermediul instrumentelor comerciale specifice precum sistemul generalizat de preferințe sau acordurile de liber-schimb, pentru a încuraja partenerii noștri să promoveze respectarea drepturilor omului, a standardelor de muncă, mediul și principiile bunei guvernanțe, inclusiv în materie fiscală. Alte instrumente de acțiune externă, cum ar fi delegațiile UE în străinătate ar trebui să ajute la atingerea obiectivelor comerciale și să sprijine întreprinderile stabilite în străinătate. Sistemul nostru de control al exporturilor pentru produsele cu dublă utilizare, care servește un obiectiv de securitate și de politică externă reprezintă un alt exemplu de interacțiune între politica comercială și acțiunea externă. Deși progrese puternice au fost realizate în ultimii 20 de ani în crearea unui sistem european complet de control al exporturilor, diferențele între măsurile de punere în aplicare la nivel național în UE riscă să submineze beneficiile pieței unice și politica comercială comună. Reformele care au fost întreprinse în acest domeniu de către partenerii UE, inclusiv de către SUA, demonstrează cu claritate importanța economică a controlului exporturilor și necesitatea de a depune eforturi reînnoite pentru a întări competitivitatea exporturilor UE asigurând în același timp cel mai ridicat nivel de securitate posibil. Vom continua să dezvoltăm măsurile noastre de control al exporturilor destinate să simplifice mediul comercial și să le facă mai transparente pentru exportatorii UE, ceea ce, în același timp, va contribui la consolidarea eforturilor convenite la nivel internațional în materie de securitate. Vom propune o carte verde pentru a proceda la o consultare privind funcționarea sistemului actual și domeniile care pot face eventual obiectul unei reforme.

7. Concluzii

Prezenta comunicare prezintă modul în care politica comercială și de investiții este destinată să contribuie la obiectivul unei creșteri economice durabile care ar trebui să creeze mai multe locuri de muncă și la păstrarea sistemului nostru de protecție socială. Realizarea acestui obiectiv va necesita angajamentul ferm al tuturor părților interesate, al instituțiilor UE și al statelor membre.

Pe scurt, vom întreprinde următoarele acțiuni:

1. Urmărirea programului nostru de negociere :

- vom urmări încheierea negocierilor rundei de la Doha ca o chestiune de urgență și cel mai târziu până la sfârșitul lui 2011;

- vom institui un grup de persoane eminente din țările dezvoltate și în curs de dezvoltare care vor formula recomandări independente pentru a contribui la formarea viziunii noastre europene asupra obiectivelor și a funcționării viitoare a OMC post-Doha;

- vom urmări să realizăm progrese semnificative în negocierile comerciale bilaterale în curs, să lansăm noi negocieri comerciale cu țările ASEAN și vom propune negocieri de investiții autonome cu partenerii cheie;

- vom urmări negocierile cu vecinii UE în vederea obiectivului major de încheiere a unor acorduri de liber schimb aprofundate și complete care să apropie progresiv toate aceste țări vecine de piața unică.

2. Aprofundarea parteneriatelor noastre strategice

- vom prezenta mai detaliat modul în care intenționăm să consolidăm relația noastră cu partenerii strategici în vederea tratării chestiunilor care constituie un obstacol în calea bunei funcționări a piețelor în secolul 21 și să facem bilanțul a ceea ce vom fi întreprins până la sfârșitul anului 2012;

3 . Continuarea politicii comerciale

În 2011 vom întreprinde următoarele acțiuni:

- vom formula o propunere legislativă în favoarea unui instrument al UE pentru a spori puterea de a garanta un acces simetric la piața achizițiilor publice în țările dezvoltate și în marile economii emergente;

- vom încheia dezbaterea cu statele membre și Parlamentul European privind o nouă politică de investiții pentru UE;

- vom prezenta punctul nostru de vedere privind mijloacele de dezvoltare a complementarității între deschiderea pieței interne și deschiderea pieței externe, în special la nivelul reglementărilor privind bunurile și serviciile;

- vom adopta o comunicare a Comisiei privind comerțul și dezvoltarea și o propunere legislativă pentru a reforma sistemul generalizat de preferințe pentru țările în curs de dezvoltare;

- vom adopta o carte verde care să urmărească îmbunătățirea sistemului nostru de control al exportului;

- vom prezenta o comunicare privind eventualele măsuri de sprijin în favoarea IMM-urilor care doresc să își dezvolte activitățile internaționale;

4. Supravegherea respectării drepturilor noastre

- vom revizui strategia noastră privind aplicarea drepturilor de proprietate intelectuală în țările terțe precum și reglementarea vamală în materie de aplicare a DPI la frontierele UE;

- vom prezenta începând cu 2011 un raport anual privind obstacolele în calea comerțului și investițiilor în fața Consiliului European de primăvară pentru a servi ca instrument cheie în supravegherea obstacolelor în calea comerțului și a măsurilor protecționiste și în adoptarea măsurilor de aplicare care se impun.

ANEXĂ

Figura 1

[pic]

Figura 2

[pic]

Tabelul 1: Situația acordurilor de liber schimb ale UE și cota lor din comerțul UE (%)

Produse industriale* | Produse agricole |

Regiuni și situația ALS | Importuri (%) | Exporturi (%) | Importuri (%) | Exporturi (%) |

ALS-uri operaționale | 22,3 | 27,7 | 24,3 | 29,1 |

Chile, Mexic, Africa de Sud | ALS cu țări în curs de dezvoltare | 2,5 | 3,4 | 5,7 | 2,2 |

Andorra, San Marino, Turcia, Islanda, Liechtenstein, Norvegia, Elveția | AELS și uniuni vamale | 14,6 | 15,9 | 11,6 | 14,6 |

Statele ACP din zona Caraibelor | Acorduri de parteneriat economic | 0,3 | 0,3 | 1,0 | 0,6 |

Algeria, Egipt, Israel, Iordania, Liban, Maroc, Teritoriul palestinian ocupat și Tunisia. | Țările mediteraneene, ALS-uri | 4,0 | 5,9 | 4,5 | 7,9 |

Albania, Bosnia și Herțegovina, Croația, fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, Muntenegru, Serbia | Balcanii de Vest, acordurile de stabilizare și de asociere | 0,9 | 2,2 | 1,5 | 3,7 |

Negocieri de ALS-uri încheiate dar încă neaplicate, negocieri în curs și planificate de ALS-uri | 21,8 | 25,6 | 56,2 | 26,2 |

Bolivia, Ecuador, Peru, Columbia | Comunitatea Anzilor | 0,4 | 0,6 | 5,3 | 0,4 |

Brunei Darussalam, , Indonezia, Malaysia, Filipine, Singapore, Thailanda, Vietnam | ASEAN | 5,4 | 4,6 | 9,8 | 4,2 |

Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama | America Centrală | 0,2 | 0,4 | 2,8 | 0,4 |

Bahrain, Kuweit, Oman, Qatar, Arabia Saudită, Emiratele Arabe Unite | Consiliul de Cooperare al Golfului (GCC) | 2,0 | 5,3 | 0,3 | 5,1 |

Argentina, Brazilia, Paraguay și Uruguay. | MERCOSUR | 1,5 | 2,5 | 20,9 | 1,5 |

Armenia, Azerbaidjan, Canada, Georgia, India, Coreea, Libia, Moldova, Siria, Ucraina | Alte ALS-uri | 10,0 | 9,1 | 7,2 | 8,0 |

Statele ACP fără Caraibe | Acorduri de parteneriat economic | 2,3 | 3,2 | 10,5 | 6,6 |

Niciun ALS | 55,8 | 46,7 | 19,5 | 44,7 |

Australia, China, Japonia, Noua Zeelandă, Rusia, Statele Unite | Parteneri comerciali importanți | 50,3 | 38,6 | 16,6 | 35,8 |

Restul lumii (~ 70 de țări) | 5,5 | 8,1 | 2,9 | 8,9 |

Surse: Comisia Europeană Notă: * HS25-99. ** HS01-24. Notă: negocieri de acorduri de liber schimb încheiate, dar acordurile de liber schimb neaplicate încă sunt în caractere cursive

Tabelul 2: Echivalente tarifare ale barierelor în calea serviciilor (în %) conform estimărilor

Telecomunicații | Construcții | Comerț | Transport | Finanțe | Servicii pentru întreprinderi | Altele |

Țări dezvoltate | 24 | 42 | 31 | 17 | 34 | 24 | 26 |

Asia | 33 | 25 | 17 | 8 | 32 | 15 | 17 |

UE 25 | 22 | 35 | 30 | 18 | 32 | 22 | 27 |

SUA | 29 | 73 | 48 | 14 | 41 | 34 | 7 |

Țări în curs de dezvoltare | 50 | 80 | 47 | 27 | 57 | 50 | 34 |

Media totală | 35 | 58 | 38 | 21 | 44 | 35 | 29 |

Max. | 119 | 119 | 95 | 53 | 103 | 101 | 54 |

Surse: DG TRADE/ CEPII. Pe baza modelării de gravitate a datelor privind fluxul comercial al serviciilor

Tabelul 3: Costuri comerciale ale măsurilor netarifare în SUA și UE (în % echivalente tarifare)

Sector | Costuri NTM în UE | Costuri NTM în SUA |

Produse chimice | 23,9 | 21,0 |

Produse farmaceutice | 15,3 | 9,5 |

Produse cosmetice | 34,6 | 32,4 |

Aparatură electronică | 6,5 | 6,5 |

Echipamente de birou și comunicații | 19,1 | 22,9 |

Automobile | 25,5 | 26,8 |

Industria aerospațială | 18,8 | 19,1 |

Alimente și băuturi | 56,8 | 73,3 |

Metalurgie | 11,9 | 17,0 |

Textile/îmbrăcăminte | 19,2 | 16,7 |

Lemn și produse din hârtie | 11,3 | 7,7 |

Sursă: Ecorys (2009) „ Non-Tariff Measures in EU-US Trade and Investment – An Economic Analysis ”

Notă: Acești echivalenți tarifari ai măsurilor de reglementare netarifare au fost derivați dintr-o anchetă industrială specifică prin intermediul metodelor econometrice.

Tabelul 4: Piața achizițiilor publice la partenerii comerciali importanți (

| UE | SUA | Japonia |Canada |Coreea |Brazilia* | Argentina* | India* | | Piața totală a achizițiilor publice

(în miliarde EUR) |2088 |1077 |565 |225 |106 |133 |15 |64 | | (% din PIB) |16% |11% |18% |22% |14% |13% |8% |8% | | Achiziții publice totale peste pragul AAP

(în miliarde EUR) |370 |279 |96 |59 |25 |42* |3.7* |20* | | (% din PIB) |3% |3% |3% |6% |3% |4%* |2%* |2.5%* | | AP oferite membrilor AAP (în miliarde EUR) |312 |34 |22 |2 |15 |na |na |na | | (% din achizițiile publice peste valoarea pragului) |84% |12% |23% |3% |60% |na |na |na | |Sursă: Estimările Comisiei Europene.

( Date comparabile pentru China nu sunt disponibile

* Țări care nu sunt părți la AAP. Estimările Comisiei Europene privind piața potențială a achizițiilor publice care ar face obiectul angajamentelor dacă aceste țări ar adera la AAP.

[1] Comisia Europeană „Europa 2020: O strategie europeană pentru o creștere inteligentă, ecologică și favorabilă incluziunii”, a se consulta http://ec.europa.eu/eu2020/index_en.htm.

[2] 1% din PIB-ul EU în 2010 era echivalent sumei de 120 miliarde EUR conform previziunilor Comisiei.

[3] „ The transatlantic economy 2010 ” de D. Hamilton și J. Quinlan, Center for Transatlantic Relations, Johns Hopkins University , și „ 'Basic Survey of Overseas Business Activities, 2010 ”, METI, Japonia.

[4] Concluziile Consiliului European, 16 septembrie 2010.

[5] Conform anchetei speciale Eurobarometru 357 privind comerțul internațional realizate în septembrie 2010, 65% din respondenți cred că UE a beneficiat mult de pe urma comerțului internațional și 64% cred că produsele europene pot concura foarte bine cu produsele care provin din țările terțe.

[6] Comparativ cu 49% în 2010, a se vedea OCDE (2010) „ Perspective privind dezvoltarea mondială : reorientarea bogăției ”.

[7] A se vede punctul a) din anexa I, Concluziile Consiliului European, 16 septembrie 2010.

[8] Comunicarea Comisiei Europene privind revizuirea bugetului, 19.10.2010, pagina 15.

[9] Comunicarea Comisiei Europene „Europa 2020 Inițiativa emblematică «O Uniune a inovării»” - COM(2010) 546, 6.10.2010.

[10] COM(2010) 343, 7.7.2010.

[11] A se vedea nota de subsol 9.

[12] A se vedea propunerea UE cuprinsă în documentul OMC G/IT/W/28 din 15 septembrie 2008.

[13] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei „ Trade as a driver of prosperity ”, capitolul III.2 „ Non-tariff regulatory barriers on goods ”

[14] A se vedea Concluziile Consiliului Competitivitate: „Priorități pentru piața internă în următorul deceniu”, 4.12.09, paragrafele 6 și 14.

[15] COM(2010) 608, 27.10.2010.

[16] Acest fenomen se numește „liberalizarea serviciilor mod 4” în jargonul OMC.

[17] Conform anchetei speciale Eurobarometru 357, 30% din respondenții care considerau că nu beneficiază de pe urma comerțului internațional, au atribuit acest lucru efectelor șomajului. Respondenții consideră că crearea de locuri de muncă în UE ar trebui să constituie prima prioritate a politicii comerciale a UE.

[18] A se vedea nota de subsol 13.

[19] Comunicarea Comisiei COM(2010) 265 din 26 mai 2010: „Analiză a opțiunilor pentru depășirea obiectivului de reducere cu 20% a emisiilor de gaze cu efect de seră și evaluare a riscului de relocare a emisiilor de carbon”

[20] COM(2008) 699, 4.11.2008 „Inițiativa privind materiile prime – satisfacerea necesităților noastre esențiale pentru asigurarea creșterii economice și locurilor de muncă în Europa” și COM(2010) 614, 27.10.2010 „O politică industrială integrată pentru era globalizării - Atribuirea celui mai important rol competitivității și viabilității”.

[21] CEPII, „ Economic Impact of potential outcome of the DDA ”, raport final comandat de Comisia Europeană, februarie 2009.

[22] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei „ Trade as a driver for prosperity ”, secțiunea III.1, face trimitere în principal la taxele instituite asupra produselor industriale.

[23] A se vedea documentul de lucru al serviciilor Comisiei „ Trade as a driver for prosperity ", secțiunea II.

[24] Concluziile Consiliului European, 16 septembrie 2010, paragraful 4.

[25] A se vedea Ecorys (2009) „ Non tariff measures in EU-US trade and investment ” document disponibil la următoarea adresă: http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2009/december/tradoc_145613.pdf

[26] Copenhagen Economics (2010) „ Assessment of barriers to trade and investment between the EU and Japan ”; documentul poate fi consultat la adresa următoare: http://ec.europa.eu/trade/analysis/chief-economist/.

[27] Conform anchetei speciale Eurobarometru 357, cetățenii europeni estimează că pentru UE, una din prioritățile esențiale ale politicii comerciale trebuie să fie asigurarea că aceleași reguli sunt aplicate peste tot în lume.

[28] A se vedea raportul „Punerea în aplicare a Comunicării Comisiei: „Europa globală - un parteneriat mai puternic pentru obținerea accesului pe piață pentru exportatorii europeni”, 18 aprilie 2007.

[29] A se vedea „ Implementing the Market Access Strategy - Annual Report 2009 ”, care poate fi consultat online la adresa următoare: http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2010/march/tradoc_145851.pdf

[30] A se vedea raportul și răspunsurile individuale la adresa: http://trade.ec.europa.eu/consultations/?consul_id=144