Reexaminarea trebuie efectuată în termen de cel mult un an de la 13 februarie 2021, iar Comisia trebuie să raporteze constatările sale Parlamentului European și Consiliului.

Regulamentul privind respectarea normelor comerțului internațional a asigurat faptul că Uniunea a fost în măsură să răspundă rapid la măsurile de salvgardare ale Statelor Unite și să apere interesele economice ale Uniunii în două situații importante. În plus, disponibilitatea răspunsului Uniunii a jucat un rol important în eforturile continue de soluționare a problemei subiacente. Suspendarea măsurilor de reechilibrare activă a avut un rol esențial în urmărirea eliminării tarifelor Statelor Unite. Prin urmare, se poate concluziona că aplicarea Regulamentului privind respectarea normelor comerțului internațional s-a dovedit esențială și a fost un instrument semnificativ pentru Uniune în abordarea cu succes a problemei tarifelor aplicate de Statele Unite ale Americii pentru oțel și aluminiu.

Regulamentul privind respectarea normelor comerțului internațional a fost utilizat în total de două ori în acest scop, inclusiv o dată în cursul perioadei de reexaminare. Prima situație se referă la răspunsul Uniunii la taxele la import pentru oțel și aluminiu impuse de Statele Unite în 2018. A doua situație se referă la un răspuns similar al Uniunii la taxele de import aferente pentru produsele derivate din oțel și aluminiu introduse de Statele Unite în 2020. În ambele cazuri, Uniunea a introdus măsuri de reechilibrare sub forma unor taxe la import suplimentare pentru o serie de produse originare din Statele Unite. Din punct de vedere procedural, adoptarea actelor de punere în aplicare care impun măsuri de reechilibrare a durat aproximativ două luni în prima situație și o lună în a doua situație, cu respectarea termenelor prevăzute în Acordul OMC.

3.1.3.Articolul 3 litera (c): măsuri de reechilibrare ca răspuns la aplicarea unei măsuri de salvgardare de către o țară terță

Prin urmare, pentru litigiile în curs de soluționare, lipsa practicii se datorează parțial faptului că acordul interimar pluripartit este disponibil și operațional și că, în alte cazuri, părțile pot conveni ad-hoc asupra arbitrajului în apel. În plus, lipsa unei practici active este din nou legată de etapa procedurală a litigiilor pendinte, întrucât un litigiu trebuie să ajungă într-o anumită etapă pentru ca Regulamentul privind respectarea normelor comerțului internațional să poată deveni aplicabil.

Modificarea oferă o măsură de salvgardare în plus față de eforturile depuse în prezent de Uniune pentru soluționarea crizei. Uniunea a elaborat Acordul interimar pluripartit, care urmărește să reproducă cât mai mult posibil mecanismul de apel al OMC prin intermediul procedurilor de arbitraj prevăzute la articolul 25 din Memorandumul de înțelegere al OMC privind soluționarea litigiilor. În special, acordul menține un mecanism OMC de soluționare a litigiilor cu caracter obligatoriu, pe două niveluri, printre alte caracteristici. O serie de alți membri ai OMC au aderat la acord, care rămâne deschis pentru restul membrilor în mod voluntar, precum și ad-hoc în scopul unor litigii specifice.

În iulie 2021, Uniunea a suspendat aplicarea măsurilor impuse pentru o perioadă de cinci ani. Suspendarea este menită să permită celor două părți să continue discuțiile în vederea operaționalizării intențiilor lor în ceea ce privește finanțarea în general și finanțarea cercetării și a dezvoltării în particular, precum și sprijinul specific acordat pentru aeronavele civile de mari dimensiuni.

Niciuna dintre celelalte posibilități prevăzute la articolul 5 nu a fost utilizată în perioada de reexaminare. Acest fapt se datorează parțial perioadei relativ scurte de timp care a urmat modificării din 2021 care a introdus posibilitățile suplimentare. În plus, astfel cum s-a menționat, utilizarea taxelor la import pentru mărfuri a fost eficientă. În același timp, în cursul perioadei de reexaminare, nu a apărut problema represaliilor colaterale, care ar fi putut lua în considerare alte contramăsuri în afara celor privind mărfurile, cum ar fi în domeniul comerțului cu servicii sau al drepturilor de proprietate intelectuală. În cazul Boeing, măsurile Statelor Unite care au declanșat contramăsurile Uniunii au vizat mărfuri în temeiul Acordului OMC, iar Uniunea a putut răspunde în mod eficace prin intermediul măsurilor privind mărfurile. În cazurile de salvgardare ale OMC nu ar fi fost permis să se răspundă prin alte măsuri decât cele adoptate cu privire la mărfuri în urma unei suspendări a obligațiilor în temeiul Acordului general pentru tarife și comerț al OMC. Prin urmare, posibilitățile rămase în temeiul articolului 5 din Regulamentul privind respectarea normelor comerțului internațional sunt încă netestate, dar sunt disponibile pentru utilizare în viitor.

Toate cele trei cazuri de aplicare deplină a Regulamentului privind respectarea normelor comerțului internațional, inclusiv în perioada de reexaminare, au implicat măsuri de politică comercială sub forma unor taxe vamale suplimentare la importurile de mărfuri în Uniune. Măsurile au fost proporționale și corespunzătoare prejudiciului cauzat de măsurile corespondente ale țării terțe (în acest caz, Statele Unite). Utilizarea taxelor la import s-a dovedit eficientă în impunerea unui preț asupra economiei Statelor Unite și a fost un factor care a determinat, în timp, această țară să își modifice măsurile. Prin urmare, toate măsurile în temeiul Regulamentului privind respectarea normelor comerțului internațional sunt în prezent suspendate, deoarece măsurile Statelor Unite nu sunt aplicate ca înainte.

(c)articolul 5 alineatul (1) litera (c): suspendarea concesiilor în domeniul achizițiilor publice.

În cursul perioadei de reexaminare nu a apărut niciun astfel de caz. Nu au existat nici indicii că un anumit membru al OMC intenționa să modifice concesiile sau angajamentele fără a se angaja în negocieri privind ajustările compensatorii. Este posibil ca regulamentul să fi avut un efect de descurajare, deoarece simpla sa existență demonstrează că Uniunea este dispusă să se prevaleze în mod efectiv de drepturile sale de reechilibrare în temeiul dispozițiilor respective și are la dispoziție instrumentele necesare în acest sens.

Extinderea în continuare a măsurilor în domeniul aspectelor legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală Extinderea din 2021 a domeniului de aplicare al măsurilor posibile în domeniul aspectelor legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală poate fi considerată semnificativă în principiu, dar amploarea sa este limitată. Extinderea prevede măsuri de asigurare a respectării normelor sub forma unor restricții privind protecția sau exploatarea comercială a drepturilor de proprietate intelectuală care sunt acordate de o instituție sau o agenție a Uniunii și care sunt valabile pe întreg teritoriul Uniunii, în ceea ce privește titularii de drepturi care sunt resortisanți ai țării terțe în cauză. Acest domeniu de aplicare corespunde în mare măsură primei etape din ierarhia etapelor aplicabile măsurilor din domeniul comerțului cu servicii. În practică, în prezent, extinderea se poate aplica indicațiilor geografice, mărcilor UE, desenelor și modelelor industriale ale UE și soiurilor de plante. Ea nu prevede o acțiune de asigurare a respectării normelor sub forma unor măsuri care afectează brevetele și drepturile de autor, de exemplu. Potrivit evaluării actuale efectuate de Comisie, nu există obstacole juridice sau tehnice în calea unei extinderi suplimentare, iar o extindere ar fi, în general, benefică. Extinderea ar spori eficacitatea și credibilitatea instrumentului de asigurare a respectării normelor, deoarece ar completa situațiile în care Uniunea ar fi în măsură să își exercite drepturile în mod eficace atunci când o țară terță încalcă protecția proprietății intelectuale consfințită într-un acord al UE, iar posibilitatea de a lua astfel de măsuri în temeiul dreptului internațional este deja prevăzută. Ea ar induce și mai mult conformarea țării terțe în cazul în care țara terță respectivă încalcă protecția convenită. În plus, părțile interesate au avut, în general, opinii pozitive în ceea ce privește măsurile care depășesc domeniul de aplicare actual al Regulamentului privind respectarea normelor comerțului internațional. În contextul consultării publice referitoare la propunerea Comisiei privind un instrument de contracarare a acțiunilor coercitive, părțile interesate au fost întrebate în mod specific cu privire la alte măsuri în domeniul aspectelor legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală. Deși au evidențiat sensibilități (preocupări cu privire la daunele colaterale suferite de întreprinderile din UE), ele au recunoscut, de asemenea, potențialele beneficii (eficacitate și credibilitate sporite). Comisia lasă deschisă posibilitatea de a prezenta o propunere legislativă de actualizare a Regulamentului privind respectarea normelor comerțului internațional în ceea ce privește acest aspect și, eventual, alte aspecte în viitor. În acest stadiu, o propunere legislativă nu este considerată oportună, având în vedere că ultima modificare a regulamentului este încă foarte recentă. Recenta propunere privind un instrument de contracarare a acțiunilor coercitive, precum și actul legislativ specific pe care Comisia s-a angajat să îl propună Consiliului și Parlamentului European pentru asigurarea respectării Acordului comercial și de cooperare UE-Regatul Unit ar putea fi relevante pentru luarea în considerare a unei noi extinderi viitoare a Regulamentului privind respectarea normelor comerțului internațional. În același timp, Comisia consideră că este important să se continue monitorizarea și reexaminarea gamei de măsuri disponibile și a utilității acestora. O astfel de reexaminare trebuie să se bazeze pe activitatea UE de soluționare a litigiilor, pe cazuri viitoare de aplicare și pe alte evoluții care ar putea avea implicații asupra eficacității Regulamentului privind respectarea normelor comerțului internațional într-un context mai larg.

3.3.Punerea în aplicare

Regulamentul s-a dovedit a fi un act juridic adecvat și suficient de flexibil în ceea ce privește procesul. El a permis un răspuns adecvat și în timp util din partea Uniunii atunci când a fost utilizat. Regulamentul a permis Uniunii să reacționeze în termenele scurte pentru instituirea și exercitarea unor drepturi de reechilibrare în temeiul Acordului OMC, în 2018 și 2020. El a sprijinit, de asemenea, acțiuni rapide și eficiente atunci când au fost justificate de urgența suspendării măsurilor de politică comercială în curs de aplicare (de două ori în 2021).

4.Concluzie

Regulamentul privind respectarea normelor comerțului internațional a fost utilizat doar cu câteva ocazii până în prezent, atât pentru a introduce măsuri ca răspuns la măsurile de salvgardare și pentru asigurarea respectării normelor, cât și pentru a suspenda astfel de măsuri. Regulamentul și-a îndeplinit obiectivele de protejare a intereselor economice ale Uniunii și s-a dovedit a fi un act juridic esențial și adecvat, menit să răspundă acțiunilor țărilor terțe în circumstanțe specifice. Chiar dacă este limitată, practica a arătat că Uniunea are capacitatea să reacționeze rapid, eficace și hotărât și să obțină rezultate pozitive. Comisia consideră că, dincolo de aplicarea limitată a regulamentului în cazuri specifice până în prezent, însăși existența unui act juridic de asigurare a respectării normelor are un impact pozitiv și un efect de descurajare. El transmite un semnal clar cu privire la capacitatea Uniunii de a-și exercita în mod efectiv drepturile în temeiul acordurilor comerciale sau în cazul încălcării lor. Prin urmare, este posibil să nu fie necesar ca actul juridic să fie aplicat frecvent pentru a stabili dacă are un impact, deoarece amenințarea că va fi aplicat a produs deja rezultate.

Comisia va monitoriza în continuare utilizarea și utilitatea generală a Regulamentului privind respectarea normelor comerțului internațional. Ea lasă deschisă posibilitatea unei actualizări suplimentare a măsurilor de politică comercială disponibile sau a situațiilor care ar putea declanșa aplicarea acestora.