RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Primul raport privind progresele înregistrate cu privire la punerea în aplicare de către Georgia a Planului de acțiune privind liberalizarea vizelor /* COM/2013/0808 final */





1. Context Dialogul privind liberalizarea vizelor dintre Uniunea Europeană (denumită în continuare „UE”) și Georgia, care are ca scop examinarea tuturor condițiilor relevante pentru posibilitatea cetățenilor Georgiei de a călători fără viză în UE, a fost lansat la Bruxelles, la 4 iunie 2012. La 15 octombrie 2012, Consiliul a reafirmat angajamentul UE privind „obiectivul comun de instituire la momentul oportun a unui regim de călătorii fără viză, cu condiția existenței condițiilor pentru o mobilitate bine gestionată și sigură”[1]. La 25 februarie 2013, la Tbilisi, Georgia, Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a prezentat autorităților georgiene Planul de acțiune privind liberalizarea vizelor (denumit în continuare „PALV”). PALV este structurat în jurul a patru secțiuni, și anume (1) securitatea documentelor, inclusiv datele biometrice, (2) gestionarea integrată a frontierelor, gestionarea migrației, azilul, (3) ordinea și siguranța publică, precum și (4) relații externe și drepturi fundamentale. Planul conține două categorii de criterii de referință: criterii de referință preliminare privind cadrul general de politică (legislație și planificare), care vor deschide calea pentru îndeplinirea unor criterii de referință mai specifice (punerea în aplicare eficace și durabilă a măsurilor relevante). La 20 martie 2013, în cadrul reuniunii înalților funcționari responsabili cu supravegherea dialogului privind liberalizarea vizelor, autoritățile georgiene au prezentat măsurile care au fost luate deja în vederea punerii în aplicare a PALV și au explicat etapele următoare. La 5 aprilie, Georgia și-a prezentat primul raport intermediar, care a fost ulterior actualizat și prezentat din nou la 8 mai. În urma unei evaluări preliminare, la 19 iunie, Comisia a trimis autorităților georgiene observații scrise cu privire la structura și conținutul raportului intermediar, subliniind necesitatea de a furniza toate legile și documentele de politică relevante. La 31 iulie, Georgia a prezentat o versiune revizuită în mod substanțial cu modificările editoriale solicitate și clarificări referitoare la conținut, precum și cu un număr mare de legi și documente de politică. Între 9 și 11 octombrie, a avut loc la Tbilisi o evaluare la fața locului la care au participat experți din cadrul Comisiei Europene, al statelor membre ale UE și al Delegației UE în Georgia. Misiunea de evaluare s-a axat pe secțiunile a căror punere în aplicare a fost considerată a fi cea mai avansată, și anume secțiunile 1 și 2. 2. Metodologie În conformitate cu metodologia descrisă în PALV, Comisia trebuie să comunice Parlamentului European și Consiliului informații cu privire la punerea în aplicare a PALV de către Georgia. Prezentul raport este prima astfel de comunicare. Informațiile factuale incluse în raport se bazează pe raportul intermediar prezentat de Georgia la 31 iulie 2013, actualizările ulterioare primite de Comisie, precum și informațiile comunicate în cursul misiunii de evaluare a UE. Evaluarea s-a bazat pe activitățile administrative efectuate de serviciile Comisiei și Serviciul European de Acțiune Externă, inclusiv Delegația UE în Georgia. În plus, criteriile de referință din secțiunile 1 și 2 au fost evaluate la fața locului de către funcționari ai Comisiei și experți naționali în cursul misiunii de evaluare din octombrie 2013. În consecință, criteriile de referință din secțiunile 1 și 2 sunt evaluate în detaliu, în timp ce evaluarea criteriilor de referință din secțiunile 3 și 4 este una preliminară și va fi aprofundată în timpul misiunilor de evaluare organizate odată ce punerea în aplicare a respectivelor criterii de referință va ajunge într-un stadiu mai avansat. Raportul urmează structura PALV. În secțiunile corespunzătoare secțiunilor individuale ale PALV, raportul enumeră toate criteriile de referință relevante din prima etapă (legislație și planificare). Acesta descrie stadiul punerii lor în aplicare și, acolo unde este posibil, având în vedere progresul punerii în aplicare și informațiile disponibile, oferă recomandări pentru autoritățile georgiene. Secțiunea finală a raportului prezintă o evaluare de ansamblu și descrie etapele următoare. 3. Secțiunea 1: Securitatea documentelor, inclusiv datele biometrice Consolidarea cadrului juridic și instituțional care să asigure integritatea și securitatea stării civile și a procesului de înregistrare civilă, inclusiv înregistrarea tuturor cetățenilor georgieni într-un registru al populației electronic uniform și securizat, cu garanții adecvate în ceea ce privește cele mai înalte standarde de protecție a datelor Agenția pentru Dezvoltarea Serviciilor Publice (denumită în continuare „ADSP”) din cadrul Ministerului de Justiție este principalul organism responsabil cu înregistrarea civilă și emiterea documentelor de identitate și de călătorie. ADSP oferă servicii prin intermediul a 65 de birouri regionale. Încă din 2005, este în vigoare o bază de date unificată pentru înregistrare civilă și documente de călătorie. Digitizarea registrelor de stare civilă a început în 2007, însă un număr important de acte civile încă trebuie digitizate. În 2008, a fost introdusă automatizarea întregului proces de înregistrare civilă. De asemenea, începând cu anul 2008, este operațional un sistem de recunoaștere facială, aproximativ 11 milioane de fotografii fiind stocate în baza de date până în prezent. Începând din 1994, a fost alocat un număr personal de identificare (denumit în continuare „PIN”) pentru fiecare persoană căreia i se eliberează o carte de identitate sau un pașaport. Din 2008, PIN-ul este înregistrat în baza de date în momentul înregistrării nașterii sau, pentru cetățenii născuți înainte de 2008, în momentul obținerii unei cărți de identitate sau a unui pașaport sau al înregistrării la locul de reședință. Se pot efectua căutări în baza de date pe baza PIN-ului, a prenumelui, a numelui, a datei de naștere sau a fotografiei. Legea prevede condițiile care trebuie să fie îndeplinite pentru modificarea numelui. Cu toate acestea, nu există nicio limitare în ceea ce privește modificarea prenumelui, ceea ce are ca rezultat schimbarea identității unei persoane și, în consecință, emiterea unui nou pașaport sau document de călătorie. Deși PIN-ul rămâne neschimbat, acest lucru este relevant doar pentru autoritățile naționale, întrucât statele membre ale UE nu au acces la datele cu caracter personal asociate PIN-ului respectiv în exercitarea controalelor la trecerea frontierelor externe. Actele juridice privind organizarea diferitelor procese legate de înregistrarea civilă, inclusiv Ordinul nr. 98 din 27 iulie 2011, separă sarcinile între cele de ghișeu și cele administrative. Sunt în vigoare o serie de mecanisme de control al calității, inclusiv programe de calculator care atribuie dosare în mod aleatoriu personalului responsabil de sarcinile administrative, reducând posibilitățile de corupție și fraudă. În același scop, fiecare acțiune este înregistrată și poate fi urmărită în sistem. Legea privind protecția datelor cu caracter personal, care stabilește definițiile și principiile de bază, este în vigoare din mai 2012. În iunie 2013, a fost numit inspectorul pentru protecția datelor cu caracter personal. La inițiativa inspectorului, experții analizează, în prezent, posibilitatea de a îmbunătăți în continuare cadrul juridic existent[2]. Prin urmare, evaluarea completă a dispozițiilor relevante privind protecția datelor cu caracter personal va fi efectuată la o dată ulterioară. Consolidarea cadrului juridic și instituțional pentru eliberarea pașapoartelor biometrice care pot fi citite automat, în deplină conformitate cu cele mai înalte standarde ale OACI și cu practicile recomandate pe baza gestionării sigure a identității (registrul de stare civilă și documentele primare) conform principiului „o persoană, un document”, inclusiv în ceea ce privește pașapoartele diplomatice și de serviciu În prezent, Georgia eliberează două tipuri de pașapoarte, și anume pașaportul nebiometric care poate fi citit automat (din 2006) și pașaportul biometric (din 2010), care a fost introdus cu sprijin financiar din partea UE. Primul tip de pașaport se eliberează în principal de către consulate, iar al doilea pe teritoriul Georgiei. În prezent, nu este posibilă evaluarea cadrului juridic privind colectarea amprentelor digitale și exceptările aferente, întrucât instrumentul juridic necesar trebuie încă să fie furnizat de către autoritățile georgiene[3]. Prelungirea valabilității pașapoartelor nu mai este permisă; dispozițiile relevante au fost eliminate în 2005 și, potrivit autorităților georgiene, noile dispoziții sunt prevăzute într-un decret[4]. Autoritățile georgiene precizează că principiul „o persoană, un document” este definit într-un ordin ADSP din 2012[5]. Condițiile în care o persoană este autorizată să dețină mai mult de un singur pașaport vor fi specificate într-o lege care este prevăzută a fi adoptată în noiembrie 2013. Raportarea către baza de date Interpol cu privire la pașapoartele pierdute și furate se realizează în mod regulat, ca practică standard. Pentru persoanele rezidente în Abhazia și Osetia de Sud (regiunea Tskhinvali), au fost emise până în prezent 233 de cărți de identitate cu statut neutru și 29 de documente de călătorie cu statut neutru[6]. Adoptarea unui calendar clar pentru punerea integrală în circulație a pașapoartelor biometrice, inclusiv în cadrul consulatelor Georgiei din străinătate, și eliminarea treptată și completă a pașapoartelor vechi, neconforme cu standardele OACI Adoptarea cadrului juridic care reglementează introducerea pașapoartelor biometrice în consulate, împreună cu planul pentru eliminarea treptată a pașapoartelor nebiometrice, este prevăzută pentru noiembrie 2013. Adoptarea unui cod de etică și a programelor de formare pentru combaterea corupției, gestionarea sigură a documentelor cu caracter personal și protecția datelor destinate funcționarilor autorităților publice care se ocupă de pașapoarte, cărți de identitate și alte documente primare Cadrul juridic pentru combaterea corupției în domeniul securității documentelor este în mare parte în vigoare. Dispozițiile legale aplicabile au intrat în vigoare în 2008; acestea sunt, în prezent, în curs de reformulare și se estimează că vor fi adoptate până la sfârșitul anului 2013. Deși nu există programe de formare specifice axate pe prevenirea și lupta împotriva corupției, ADSP organizează seminarii de formare internă de două ori pe an. De asemenea, există un serviciu de audit responsabil cu anchetarea încălcărilor dreptului material și procedural și anchetarea corupției. Serviciul de audit este direct subordonat directorului ADSP. Pe baza constatărilor de mai sus, se recomandă ca, în ceea ce privește criteriile de referință din secțiunea 1, autoritățile georgiene: · să adopte legea privind punerea în circulație a pașapoartelor biometrice în cadrul consulatelor, planul pentru eliminarea treptată a pașapoartelor nebiometrice și dispozițiile privind obținerea unui al doilea pașaport; · să adopte codul de conduită pentru funcționarii care lucrează în ADSP; · să stabilească planul pentru digitizarea completă a registrelor de stare civilă, însoțit de un calendar orientativ; · să analizeze în continuare aspectul schimbării prenumelui; · să furnizeze toate instrumentele juridice relevante privind colectarea și stocarea amprentelor digitale, interzicerea prelungirii valabilității pașapoartelor, precum și punerea în aplicare a principiului „o persoană, un document”; · să furnizeze informații despre posibilele modificări privind regimul de protecție a datelor cu caracter personal relevante pentru criteriile de referință din secțiunea 1. 4. Secțiunea 2: Gestionarea integrată a frontierelor, gestionarea migrației, azilul 4.1. Gestionarea integrată a frontierelor Consolidarea cadrului juridic și instituțional pentru gestionarea frontierelor, în conformitate cu standardele internaționale și ale UE, garantând, de asemenea, o cooperare eficientă între toate agențiile implicate în gestionarea frontierelor, în special departamentul poliției de patrulare, poliția de frontieră și paza de coastă din cadrul poliției de frontieră În ultimii ani, Georgia a reușit să își transforme fostul sistem militar de protecție a frontierei într-un sistem de aplicare a legii, bazat pe modelul european. Cadrul juridic și instituțional este în vigoare. Normele juridice relevante sunt stabilite prin Constituție, acorduri internaționale și bilaterale, legea privind frontiera de stat a Georgiei din 1998, legea privind poliția din 2013[7], legea privind poliția de frontieră din 2006, legea privind spațiul maritim din 1998, legea în domeniul apărării din 1997, decrete prezidențiale (de exemplu, decretul privind normele care reglementează regimul și protecția frontierei din 1999, decretul privind strategiile de gestionare integrată a frontierelor Georgiei din 2008 etc.), ordinul ministrului afacerilor interne din 2012 având ca obiect regulamentul cu privire la reprezentanții autorităților de frontieră – comisarii de frontieră, legea privind cooperarea judiciară internațională din 2013 și diverse ordine comune, acorduri și proceduri operaționale standard. Reforma cadrului instituțional a început deja în 2004. Ca urmare, departamentul poliției de frontieră și departamentul poliției de patrulare din cadrul Ministerului Afacerilor Interne, precum și serviciul de administrare fiscală din cadrul Ministerului de Finanțe au devenit responsabile pentru punerea în aplicare a gestionării integrate a frontierelor Georgiei. Cooperarea dintre agenții este reglementată în mod cuprinzător, inclusiv prin ordinul comun al miniștrilor afacerilor interne și de finanțe din 2010 cu privire la sarcini și competențe, ordinul comun din 2010 al miniștrilor justiției, afacerilor externe și afacerilor interne din Georgia privind schimbul de informații și memorandumul de înțelegere reciprocă între Ministerul Afacerilor Interne și Ministerul de Finanțe din 2013 privind regulile generale de cooperare pentru aspectele legate de apărarea frontierei de stat între departamentul poliției de patrulare și departamentul poliției de frontieră din cadrul Ministerului Afacerilor Interne, precum și serviciul de administrare fiscală din cadrul Ministerului de Finanțe. Delimitarea frontierelor de stat este în curs de desfășurare. Granița cu Turcia este deja pe deplin delimitată, iar comisiile de delimitare a frontierelor de stat au fost instituite pentru frontierele cu alte țări vecine. 71 % din frontierele cu Armenia și 66 % din cele cu Azerbaidjan au fost deja convenite. 86 % din frontiera cu Rusia a fost convenită la nivelul comisiei de delimitare și al grupurilor de experți, însă lucrările s-au oprit ca urmare a conflictului militar din 2008. Frontierele cu Turcia, Armenia și Azerbaidjan sunt controlate. Frontiera cu Rusia este doar parțial monitorizată; frontiera din cele două teritorii ocupate — Osetia de Sud[8] și Abhazia[9]—nu este controlată de către autoritățile georgiene. Adoptarea strategiei naționale de gestionare integrată a frontierelor (GIF) și a planului de acțiune aferent, care să conțină un calendar și obiective specifice pentru dezvoltarea în continuare a legislației, organizare, infrastructură, echipamente, resurse umane și financiare suficiente în domeniul gestionării frontierelor, precum și cooperare internațională Adoptată în 2008 și modificată în 2012 cu sprijinul UE, strategia de gestionare integrată a frontierelor (denumită în continuare „SGIF”) se bazează pe modelul de gestionare integrată a frontierelor. Strategia stabilește obiective care trebuie să fie realizate în perioada 2008-2013. După aprobarea strategiei, grupul de lucru inter-agenții a elaborat un plan de acțiune privind SGIF, care a fost aprobat în 2009. SGIF georgiană este foarte cuprinzătoare; SGIF și planul de acțiune stabilesc obiective realizabile, alocă în mod clar responsabilitățile și asigură supravegherea necesară. SGIF și planul de acțiune se concentrează pe consolidarea capacităților și cooperarea între agenții. Georgia este angajată în cooperarea internațională în domeniul gestionării frontierelor. Aceasta colaborează cu statele membre ale UE[10], cu alte țări și cu organizații internaționale. Cooperarea regională cu Turcia este foarte avansată. Un proiect de acord privind activitățile comisarilor de frontieră a fost prezentat Azerbaidjanului, iar cooperarea cu Agenția de frontieră din Armenia s-a intensificat recent[11]. De asemenea, este în vigoare un cadru juridic pentru colaborarea cu Rusia. Adoptarea unui cod de etică și a programelor de formare, inclusiv cu privire la combaterea corupției și lupta împotriva criminalității organizate, respectarea drepturilor omului, procedurile de azil și măsurile pentru combaterea traficului, care vizează în mod specific polițiștii de frontieră, autoritățile vamale și orice alți funcționari implicați în gestionarea și/sau supravegherea frontierelor În mai 2013, Ministerul Afacerilor Interne (denumit în continuare „MAI”) a adoptat Codul de etică al poliției care se aplică, de asemenea, poliției de frontieră și poliției de patrulare. În aprilie 2013, directorul general al serviciului de administrare fiscală din Georgia a adoptat Codul de etică și conduită al funcționarilor vamali din Georgia. În plus, în mai 2013, MAI a adoptat instrucțiuni separate pentru angajații poliției de frontieră, ai poliției de patrulare și funcționarii care lucrează la punctele de trecere a frontierei. Instrucțiunile privesc drepturile omului și subliniază obligațiile lucrătorilor atunci când se confruntă cu cazuri de mită, crimă organizată etc. Academia Ministerului Afacerilor Interne (denumită în continuare „Academia MAI”) este responsabilă cu furnizarea de cursuri de formare de bază pentru recruți, cursuri de reconversie profesională și cursuri de promovare. De asemenea, aceasta oferă formare de bază pentru recruții din cadrul autorităților vamale și formare specializată pentru angajații vamali (de exemplu, controlul documentelor de călătorie). Programele de formare destinate ofițerilor poliției de frontieră și ai poliției de patrulare se bazează pe recomandările experților din UE și SUA. Trunchiul comun al programului de formare FRONTEX este inclus programa de învățământ a Academiei MAI. Formarea de bază constă într-o combinație de cursuri teoretice și practice. O formare ad hoc specializată este furnizată cu privire la domenii precum gestionarea controlului frontierelor, migrația ilegală și criminalitatea organizată, traficul, corupția și documentele falsificate. De asemenea, Academia MAI oferă cursuri privind codul de etică al poliției și poliția orientată către public, care acoperă relațiile cu minorităților naționale, etnice și religioase. În scopul sprijinirii formării la locul de muncă, academia a creat unități mobile de formare. De la începutul anului 2013, a fost prelungită durata cursurilor de formare de bază pentru ofițerii poliției de patrulare și ai poliției de frontieră[12]. De asemenea, au fost introduse recent o serie de noi discipline (de exemplu, erori profesionale și abuzul de autoritate, poliția și mass-media, precum și traficul de persoane și de droguri) și au fost consolidate anumite cursuri avansate de formare (de exemplu, pentru poliția de frontieră, protecția drepturilor omului, combaterea criminalității organizate, solicitanții de azil și refugiații, corupția și erorile profesionale). Pe baza constatărilor de mai sus, se recomandă ca, în ceea ce privește criteriile de referință privind gestionarea integrată a frontierelor, autoritățile georgiene: · să stabilească o nouă SGIF multianuală și un plan de acțiune aferent, care să acopere perioada de după 2013, pentru a consolida în continuare activitatea desfășurată până în prezent. Viitoarea SGIF ar trebui să aibă o componentă puternică de consolidare a capacităților pentru a continua consolidarea gestionării frontierelor, în special a frontierei verzi, unde tehnologia, infrastructura și capacitățile legate de echipamente ar putea fi îmbunătățite în continuare; să continue activitatea de instituire a cooperării cu țările vecine; acordurile necesare trebuie să fie încheiate în vederea pregătirii terenului pentru colaborarea tehnică la frontieră în viitor; să consolideze formarea polițiștilor de frontieră, a funcționarilor vamali și a oricăror alți funcționari implicați în gestionarea și/sau supravegherea frontierelor prin dezvoltarea de cursuri de formare avansată și să promoveze formarea la locul de muncă, acordând o atenție deosebită dezvoltării capacităților de învățare electronică (e-Learning), pe lângă unitățile de formare mobilă; · să ia în considerare prelungirea duratei formării de bază și dezvoltarea în continuare a formării profesionale avansate. 4.2. Gestionarea migrației Consolidarea cadrului juridic și instituțional pentru politica privind migrația, în conformitate cu standardele internaționale și ale UE, inclusiv în domeniul migrației legale/a forței de muncă, măsuri care să sprijine integrarea străinilor și reintegrarea cetățenilor georgieni (care se întorc voluntar sau nu) și lupta împotriva migrației ilegale (inclusiv eforturi susținute în vederea încheierii de acorduri de readmisie cu principalele țări de origine și/sau de tranzit și detectarea pe teritoriul țării a migranților aflați în situație neregulamentară) Cadrul juridic pentru politica privind migrația este în curs de elaborare. Un proiect de lege privind statutul juridic al străinilor și apatrizilor a fost aprobat de guvern la 30 octombrie 2013 și se așteaptă să fie prezentat Parlamentului în scurt timp. Proiectul de lege include dispoziții privind migrația legală și ilegală și integrarea străinilor. Odată ce legea va fi adoptată, va fi necesară, de asemenea, adoptarea unei serii de 10 regulamente pentru a stabili un regim juridic global. Cadrul instituțional pentru coordonarea politicii privind migrația este bine dezvoltat. În 2010, a fost creată Comisia de stat pe probleme de migrație. Comisia este alcătuită din reprezentanți ai celor 12 ministere competente[13] și este responsabilă de coordonarea generală a gestionării migrației. În domeniul luptei împotriva migrației ilegale, este prevăzută o continuare a raționalizării. Odată ce legea cu privire la statutul juridic al cetățenilor străini și apatrizilor și legea privind poliția din 2013 vor intra în vigoare, poliția va fi autorizată să identifice și să verifice străinii și să efectueze proceduri de expulzare. De asemenea, va fi instituit un serviciu de migrație, responsabil de coordonarea luptei împotriva migrației neregulamentare în cadrul structurii MAI. Pentru a contribui la reintegrarea migranților georgieni care se întorc, a fost înființat un centru de mobilitate cu sprijinul UE în cadrul parteneriatului pentru mobilitate. Centrul oferă asistență migranților care se întorc, prin dezvoltarea unui plan personal de reintegrare, inclusiv un plan de afaceri, precum și prin furnizarea de asistență medicală, acolo unde este necesar, și de cazare temporară. Georgia lucrează, de asemenea, la crearea unui centru de cazare temporară pentru migranții aflați în situație neregulamentară pe teritoriul Georgiei. Planurile arhitecturale au fost aprobate și construirea clădirii se așteaptă să înceapă în noiembrie 2013. Centrul va găzdui până la 70 de persoane și vor fi făcute amenajări speciale pentru migranții vulnerabili și familii. A fost deja pregătit un proiect de statut privind centrul de cazare. Georgia a semnat acorduri de readmisie cu UE, Elveția, Norvegia și Ucraina. Au fost semnate protocoale de punere în aplicare în cadrul acordului de readmisie al UE cu Bulgaria, Estonia, Ungaria, Austria și Belgia, Țările de Jos și Luxemburg. Protocolul cu Slovacia este pregătit pentru semnare, iar alte protocoale sunt în curs de negociere cu Republica Cehă, Lituania, Polonia și Portugalia. Negocierile cu Cipru, Franța, Germania, Grecia, Italia, Spania și Suedia au fost inițiate prin canale diplomatice. Un proiect de acord de readmisie este pregătit pentru semnare cu Danemarca și cu Republica Moldova. Georgia a inițiat, de asemenea, negocierea acordurilor de readmisie cu Armenia, Azerbaidjan, Bangladesh, Belarus, India și Pakistan. De asemenea, Georgia a introdus sistemul electronic de gestionare a cazurilor de readmisie, care este coordonat de Ministerul Afacerilor Externe, finanțat de UE și pus în aplicare cu sprijinul Organizației Internaționale pentru Migrație. Adoptarea unei strategii naționale de migrație pentru punerea în aplicare eficace a cadrului juridic al politicii de migrație și a unui plan de acțiune corespunzător, care să conțină un calendar, obiective specifice, activități, rezultate, indicatori de performanță și dispoziții privind resurse umane și financiare suficiente Strategia Georgiei privind migrația pentru perioada 2013-2015 a fost stabilită de către autoritățile georgiene cu sprijinul experților UE, în contextul proiectului de inițiative specifice al parteneriatului pentru mobilitate. Strategia a fost adoptată în martie 2013 și planul de acțiune aferent a fost aprobat în iunie 2013. Strategia pune accentul pe domenii precum prevenirea și controlul migrației neregulamentare, promovarea migrației legale și reintegrarea cetățenilor din Georgia, precum și dezvoltarea sistemului de azil din Georgia. Planul de acțiune conține activități concrete, stabilește termene și desemnează autoritățile responsabile și partenerii pentru punerea în aplicare. Stabilirea unui mecanism de monitorizare a stocurilor și a fluxurilor de migrație care să permită actualizarea periodică a profilului migrațional al Georgiei, cu o bază de date electronică unică, care conține date cu privire la migrația legală și neregulamentară, precum și la solicitanții de azil/refugiați și înființarea organismelor responsabile pentru colectarea și analiza efectivă a datelor respective Sistemul analitic unificat de migrație este în faza inițială de dezvoltare. Ministerele de resort și agențiile culeg deja informații și date referitoare la persoanele care traversează frontiera, permisele de ședere, vizele și durata șederii, străinii din țară, străinii expulzați din țară, entitățile juridice înființate de către străini etc. Atunci când va fi complet operațional, sistemul va colecta și prelucra informațiile respective. Se preconizează că baza de date va deveni operațională odată cu intrarea în vigoare a legii privind statutul străinilor și apatrizilor, cel mai probabil în 2014. Până în prezent, Georgia a elaborat profiluri de migrație pentru anii 2005-2010 și 2011-2013, cel din urmă fiind adoptat în septembrie 2013. Pe baza constatărilor de mai sus, se recomandă ca, în raport cu criteriile de referință pentru gestionarea migrației, autoritățile georgiene: · să stabilească cadrul legal pentru gestionarea migrației prin adoptarea legii privind statutul străinilor și apatrizilor, precum și a tuturor regulamentelor necesare; · să continue consolidarea și raționalizarea capacităților instituționale, inter alia, prin înființarea unui serviciu de migrație în cadrul MAI; · să consolideze instituționalizarea centrului de mobilitate în cadrul structurilor guvernamentale, inclusiv prin alocarea de resurse financiare și umane suficiente, pentru furnizarea de asistență pentru reintegrare; · să accelereze activitățile privind centrul de cazare temporară pentru migranții ilegali și să se asigure că sunt disponibile resursele financiare și umane necesare pentru a garanta capacitatea de funcționare a centrului; · să continue punerea în aplicare a strategiei și a planului de acțiune privind migrația și să înceapă elaborarea strategiei pentru următoarea perioadă de programare; · să accelereze dezvoltarea unui sistem analitic unificat privind migrația în conformitate cu standardele de protecție a datelor; și · să consolideze capacitățile de colectare a datelor, inter alia, prin finalizarea bazei de date electronice privind migrația ilegală. 4.3. Azilul Consolidarea, în conformitate cu standardele internaționale și ale UE, a cadrului juridic și instituțional pentru politica în materie de azil, în deplină conformitate cu principiul nereturnării și incluzând protecția subsidiară, prin adoptarea de legi care să asigure accesul efectiv la proceduri echitabile pentru determinarea statutului, protecția drepturilor (libertate de mișcare, asistență medicală, educație, alte drepturile profesionale și sociale), soluții durabile, inclusiv integrarea refugiaților sau a beneficiarilor de alte forme de protecție internațională, precum și o atenție deosebită acordată grupurilor vulnerabile Legea privind refugiații și statutul umanitar (denumită în continuare „legea privind refugiații”)[14] a fost aprobată în 2011. După adoptarea acesteia, au fost adoptate trei regulamente de stabilire a procedurilor de acordare a statutului de refugiat sau a unei alte forme de protecție, care reglementează cazarea în centrele de primire și stabilesc normele pentru înregistrarea anuală a solicitanților de azil în Georgia. Principiul nereturnării este consacrat în mod adecvat în legea privind refugiații. De asemenea, legea prevede în mod corespunzător posibilitatea de acordare a statutului umanitar în conformitate cu articolul 3 din Convenția europeană a drepturilor omului. În conformitate cu legea privind refugiații, o persoană care se află în mod ilegal în Georgia trebuie să solicite azil în termen de 24 de ore de la intrarea pe teritoriul georgian, iar prelungirea azilului poate fi justificată numai de circumstanțe speciale, independente de voința persoanei respective. Dacă termenul nu este respectat, cererea se respinge. Termenul nu se aplică persoanelor cu drept legal de ședere în Georgia. După o evaluare preliminară a cererilor de azil, este elaborat un profil al solicitantului de azil și persoanei respective îi este acordat statutul de solicitant de azil pentru o perioadă de șase luni. O eventuală decizie negativă în această etapă preliminară poate fi contestată în instanță. De îndată ce persoana respectivă este înregistrată ca solicitant de azil, aceasta este intervievată, sunt obținute informații privind țara de origine (denumite în continuare „ITO”) și este luată o decizie privind statutul. În cazul unei decizii negative, pot fi inițiate proceduri de recurs. Ministerul pentru persoanele strămutate în interiorul țării din teritoriile ocupate, cazare și refugiați se ocupă de procedurile de azil și de cazare pentru solicitanții de azil și beneficiarii de protecție internațională. Șase funcționari sunt responsabili cu luarea deciziilor în materie de azil. În prezent, un funcționar cu normă întreagă și un funcționar cu normă parțială colectează informații privind țara de origine. Ministerul intenționează să înființeze o unitate specifică pentru informații privind țara de origine în 2014. Solicitanților de azil li se emite un document care atestă statutul acestora numai după ce este adoptată decizia de înregistrare. Documentul include o fotografie și datele de bază. Autoritatea competentă are 10 zile la dispoziție pentru a lua o decizie cu privire la înregistrarea ca solicitant de azil. În cazul unei decizii negative, pot fi înaintate recursuri la trei instanțe de grade de jurisdicție consecutive, ceea ce, luând în considerare durata procedurilor judiciare, poate conduce la situații în care solicitanții de azil nu dispun de documentație care să le ateste statutul până la sfârșitul procedurii de recurs. Primirea solicitanților de azil are loc într-un centru de primire dedicat cu o capacitate de 60 de locuri[15]. Se acordă o atenție deosebită nevoilor grupurilor vulnerabile. Conform informațiilor primite, pentru fiecare copil neînsoțit care solicită azil este numit un tutore și în centru sunt disponibile servicii de interpretare. Serviciile de asistență medicală sunt furnizate de rețeaua de sănătate publică și sunt finanțate din bugetul de stat. Refugiații și persoanele care beneficiază de statut umanitar au dreptul la cazare într-un centru de primire pentru o perioadă de trei luni de la acordarea statutului, acces la educație, precum și asistență medicală și socială. Persoanele au dreptul să călătorească în altă țară și/sau să se întoarcă în țara de origine. Acestora le sunt emise un permis temporar de ședere și un document de călătorie (pașaport conform Convenției de la Geneva a ONU). De asemenea, este oferit acces la cursuri de limbi străine (atât limba georgiană, cât și limbi străine) și la educație. Pe baza constatărilor de mai sus, se recomandă ca, în ceea ce privește criteriile de referință pentru azil, autoritățile georgiene: · să îmbunătățească în continuare cadrul legal și instituțional existent prin introducerea modificărilor necesare, inclusiv cele care asigură documentația pentru solicitanții de azil din faza incipientă a procedurii de azil; · să reconsidere dispozițiile care impun obligația solicitării de azil în termen de 24 de ore de la intrarea pe teritoriu; depunerea cererii după termenul prevăzut de 24 de ore nu ar trebui să fie singurul motiv pentru respingerea înregistrării ca solicitant de azil; · să consolideze capacitățile instituționale ale ministerului, inclusiv în ceea ce privește resursele umane, în special în ceea ce privește personalul responsabil cu informațiile privind țările de origine (ITO); · să mărească capacitatea de primire și de cazare a solicitanților de azil; · să consolideze capacitățile de colectare a datelor; · să furnizeze Comisiei date statistice relevante; și · să examineze în continuare procedura de azil pentru a evalua dacă posibilitatea de a înainta recurs, inclusiv efectul suspensiv al acestuia, până la instanța judiciară de ultim (al treilea) grad de jurisdicție, nu pune în pericol eficiența procedurii de azil și politica în materie de azil în general. 5. Secțiunea 3: Ordinea și securitatea publică 5.1. Prevenirea și combaterea criminalității organizate, a terorismului și a corupției Consolidarea, în conformitate cu standardele internaționale și ale UE, a cadrului juridic și instituțional pentru prevenirea și combaterea criminalității organizate, împreună cu o strategie națională și un plan de acțiune care să conțină, pe baza unui calendar clar, obiective specifice, activități, rezultate, indicatori de performanță și resurse umane și financiare suficiente Georgia face progrese în consolidarea cadrului său legislativ pentru prevenirea și combaterea criminalității organizate. În plus față de legile deja în vigoare – legea privind criminalitatea organizată și racketul , dispozițiile relevante din Codul penal și Codul de procedură penală, legea privind serviciile de informații în materie penală –a fost adoptată la 4 octombrie 2013 o nouă lege privind poliția, care va intra în vigoare la 1 ianuarie 2014. În octombrie 2013, o strategie națională privind lupta împotriva criminalității organizate pentru perioada 2013-2014 a fost aprobată printr-un decret guvernamental. Strategia acoperă o gamă largă de infracțiuni de criminalitate organizată, inclusiv așa-numiții „hoți în lege”, racketul, furtul de vehicule, circulația ilegală a armelor de foc și criminalitatea informatică. Un plan de acțiune privind lupta împotriva criminalității organizate a fost adoptat la 4 noiembrie 2013. Un cadru instituțional este, de asemenea, în curs de elaborare. În baza decretului guvernamental din 13 iunie 2013, a fost înființat Consiliului interinstituțional privind lupta împotriva criminalității organizate. Consiliul este compus din reprezentanți ai ministerelor relevante și principala sa sarcină este de a supraveghea punerea în aplicare a strategiei și a planului de acțiune menționate anterior. Consolidarea, în conformitate cu standardele internaționale și ale UE, a cadrului juridic și instituțional pentru combaterea traficului de persoane, precum și a planului național de acțiune, inclusiv un calendar clar, obiective specifice, activități, rezultate, indicatori de performanță și resurse umane și financiare suficiente Georgia a avansat destul de mult în aplicarea criteriului de referință legat de traficul de persoane (denumit în continuare „TP”). Începând din 2003, Codul penal din Georgia incriminează traficul de persoane. Modificările ulterioare ale codului au crescut sancțiunile pentru infracțiunea de trafic de persoane, au introdus răspunderea penală a persoanelor juridice și au incriminat utilizarea serviciilor prestate de victimele traficului de persoane. În aprilie 2012, în conformitate cu recomandarea Grupului de experți al Consiliului Europei privind acțiunile împotriva traficului de persoane (GRETA), legea din 2006 privind lupta împotriva traficului de persoane și legea privind copiii victime ale traficului de persoane au fost modificate, introducându-se, inter alia, o dispoziție privind evaluarea individuală a riscului pe baza interesului superior al copilului[16]. Un fond de stat pentru protecția victimelor traficului de persoane și un Consiliu interinstituțional pentru lupta împotriva traficului de persoane au fost instituite din 2006. Consiliul este condus de Ministerul Justiției și este format din reprezentanți ai ministerelor competente și ai agențiilor guvernamentale. La 15 martie 2013, președintele Georgiei a adoptat planul național de acțiune pentru perioada 2013-2014 privind lupta împotriva traficului de persoane, care a fost elaborat de către consiliu. Planul de acțiune cuprinde aspecte cum ar fi prevenirea traficului de persoane, cooperarea cu organizațiile neguvernamentale locale și internaționale, îmbunătățirea tehnicilor de anchetă specifice ale serviciilor de urmărire penală, precum și o coordonare a activităților privind traficul de persoane între agențiile competente. Consolidarea, în conformitate cu standardele internaționale și ale UE, a cadrului legal și instituțional pentru prevenirea și combaterea corupției, precum și a unei strategii naționale anticorupție și a unui plan de acțiune care conține, în baza unui calendar clar, obiective specifice, activități, rezultate, indicatori de performanță și resurse umane și financiare suficiente, inclusiv în ceea ce privește eforturile de coordonare în materie de combatere a corupției ale organismelor anti-corupție, cum ar fi Consiliul interinstituțional de coordonare a luptei împotriva corupției (CICLIC), în special cu scopul de a asigura independența, eficiența, abilitarea și responsabilitatea autorităților competente pentru lupta împotriva corupției și consolidarea schimbului de informații între acestea; asigurarea unui cadru legal și instituțional solid, inclusiv a legislației secundare necesare pentru funcționarea eficientă a mecanismelor de control intern care contribuie la prevenirea și reprimarea corupției, inclusiv a corupției la nivel înalt și a corupției în tranzacțiile internaționale, precum și la stabilirea standardelor de integritate în cadrul instituțiilor/autorităților publice; monitorizarea recomandărilor GRECO (Grupul de state împotriva corupției al Consiliului Europei) În ultimul deceniu, Georgia s-a angajat într-un proces cuprinzător de reformă a luptei împotriva corupției și a pus în aplicare un cadru juridic și instituțional care a adus rezultate tangibile în prevenirea și lupta împotriva corupției[17]. Georgia este parte la Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva corupției și a ratificat convențiile relevante ale Consiliului Europei privind corupția, și anume Convenția civilă privind corupția în 2003, Convenția penală privind corupția în 2008 și protocolul adițional la aceasta în 2013. Georgia a înregistrat progrese semnificative în incriminarea corupției. Infracțiunile de corupție activă și pasivă din Codul penal al Georgiei includ oferirea și promiterea de mită, mita în favoarea unui terț și mita printr-un intermediar. În noiembrie 2011, infracțiunea de trafic de influență activă a fost modificată pentru a include terții. Răspunderea penală a persoanelor juridice este declanșată pentru corupție pasivă și activă, trafic de influență, spălare de bani și mită comercială. În conformitate cu raportul de verificare a conformității punerilor sub acuzare din cadrul celei de-a treia runde de evaluare realizate de GRECO[18], trei din cinci recomandări au fost puse în aplicare în mod satisfăcător de către Georgia, iar două recomandări, referitoare la ratificarea protocolului adițional la Convenția penală privind corupția și dispoziția privind regretul efectiv, au fost puse în aplicare parțial. La 27 iulie 2013, Georgia a ratificat protocolul adițional, prin urmare, patru dintre cele cinci recomandări pot fi considerate ca fiind pe deplin puse în aplicare. Consiliul interinstituțional de coordonare a luptei împotriva corupției (denumit în continuare „CICLIC”) și-a început activitatea în 2008. Acesta este alcătuit din 34 de membri[19] și sarcinile sale constau în coordonarea eforturilor de combatere a corupției prin participarea la monitorizarea punerii în aplicare a măsurilor de combatere a corupției și elaborarea textelor legislative în domeniile prevenirii și luptei împotriva corupției. În prezent, principalele priorități strategice ale CICLIC sunt prevenirea corupției în cadrul organismelor de aplicare a legii, al vămii și al sistemelor fiscale, precum și transparența finanțării partidelor politice. În 2011, Georgia a modificat Legea organică privind sindicatele politice ale cetățenilor. Noile norme privind finanțarea partidelor politice includ interzicerea donațiilor de la persoane juridice, prevăd plafoane în ceea ce privește donațiile, transferurile bancare ale sumelor donate ca metodă de asigurare a transparenței în finanțarea partidelor și o mai bună contabilitate a finanțării partidelor, restricții la contractarea de împrumuturi de către partide și limitări ale taxelor de membru. Supravegherea partidelor și a finanțării campaniilor electorale este în sarcina biroului național de audit. Legea georgiană din 2009 privind conflictele de interese și corupția în serviciile publice prevede, printre altele, divulgarea publică a intereselor economice ale funcționarilor publici și protecția denunțătorilor. Biroul de servicii civile din Georgia și CICLIC sunt pe cale de a finaliza un nou proiect de lege privind protecția denunțătorilor în Georgia. Mecanismul declarațiilor de avere online pentru înalții funcționari publici contribuie, de asemenea, la prevenirea și combaterea corupției[20]. În septembrie 2013, în Legea privind conflictele de interese și corupția în serviciul public, a fost introdusă o modificare de extindere a mecanismului la alți 400 de funcționari publici. Modificările recente aduse legii privind serviciile publice includ un nou capitol privind codul de conduită al funcționarilor publici, bazat pe modelul de cod de conduită pentru funcționarii publici ai Comitetului de Miniștri al Consiliului Europei[21]. Modificările introduc obligația pentru toți funcționarii publici de a raporta autorității de supraveghere sau organismelor de aplicare a legii orice dovadă sau suspiciune întemeiată de activități ilegale, inclusiv corupție. De asemenea, modificările prevăd formarea obligatorie cu privire la aspecte legate de corupție pentru noii funcționari publici. În mai 2013, Parlamentul georgian a adoptat modificări la legea privind instanțele de competență generală din Georgia, consolidând independența și integritatea sistemului judiciar. Modificările au ca scop asigurarea conformității cu standardele internaționale și europene, precum și cu avizul Comisiei de la Veneția adoptat cu ocazia celei de a 94-a sesiuni plenare[22]. Georgia are în vedere continuarea reformelor privind numirea și promovarea judecătorilor. Parlamentul a adoptat modificări ale legii georgiene privind Parchetul, care au intrat în vigoare în iunie 2013. Ca urmare, toate competențele procurorilor care reveneau înainte ministrului de justiție au fost transferate către Procurorul General al Georgiei. Procurorul general este numit și eliberat din funcție de către președintele Georgiei la propunerea ministrului justiției. Procurorul General numește și respinge toți procurorii și angajații Parchetului, desfășoară anchete și urmăriri penale ale infracțiunilor, inclusiv infracțiunile legate de corupție, săvârșite de funcționari de rang înalt, cum ar fi președintele, membri ai Parlamentului sau ai Guvernului, președintele Curții Supreme de Justiție, Apărătorul Public și Auditorul General. Sistemul de achiziții publice a fost reformat în 2010 prin instituirea unui sistem electronic unificat de achiziții publice. În prezent, toate licitațiile au loc pe cale electronică. Sistemul electronic unificat de achiziții publice a creat o „listă neagră” a întreprinderilor cărora le este interzis să participe la procedurile de achiziții publice pentru o perioadă de un an și o „listă albă” a întreprinderilor eligibile. Consolidarea cadrului juridic și instituțional pentru prevenirea și combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului, în conformitate cu standardele internaționale și ale UE stabilite de Grupul de Acțiune Financiară Internațională (GAFI) privind prevenirea spălării banilor și a finanțării terorismului, precum și actualizarea periodică a strategiei naționale corespunzătoare; înființarea și consolidarea unei unități de informare financiară independentă, cu puteri și resurse adecvate În ultimii ani, Georgia și-a îmbunătățit cadrul legislativ pentru combaterea spălării banilor și lupta împotriva finanțării terorismului (denumit în continuare „CSB/LIFT”) prin creșterea conformității tehnice cu standardele internaționale privind CSB/LIFT și cu legislația UE. De exemplu, în 2012, societățile de leasing, auditorii, contabilii și instituțiile de credit calificate au fost clasificate ca fiind „entități obligate”[23], iar măsurile preventive pentru instituțiile financiare au fost consolidate. Deși Georgia intenționează să includă, de asemenea, avocații în viitorul apropiat, lista entităților obligate nu este încă pe deplin în conformitate cu standardele internaționale și cu cerințele europene, având în vedere faptul că legislația privind CSB nu se aplică agenților imobiliari, prestatorilor de servicii pentru trusturi și societăți și instituțiilor emitente de monedă electronică. Georgia a adoptat o serie de acte legislative bazate pe legislația privind CSB care definesc în detaliu cerințele aplicabile entităților obligate, cum ar fi cooperativele de credit, birourile de schimb valutar, organismele de transfer de fonduri, cazinourile, loteriile, notarii etc. În ceea ce privește necesitatea de a consolida cooperarea instituțională, deși o serie de ministere competente au semnat un memorandum de înțelegere privind îmbunătățirea eficacității cooperării între agenții în aplicarea legii, inclusiv pentru infracțiunea de spălare de bani, Georgia nu a instituit încă un consiliu pentru CSB/LIFT, care ar putea avea un rol esențial în conducerea și coordonarea tuturor activităților privind CSB/LIFT. Georgia are în vedere adoptarea unei strategii naționale privind CSB/LIFT, precum și a unui plan de punere în aplicare și a creat un grup de lucru interinstituțional în acest scop. Înființarea Agenției naționale a registrului comerțului (ANRC) pentru a gestiona sistemul de înregistrare a entităților juridice este un prim pas important pentru prevenirea utilizării abuzive a persoanelor juridice. Cu toate acestea, o evaluare din 2012 a Georgiei efectuată de Comitetul de experți pentru evaluarea măsurilor de combatere a spălării banilor și a finanțării terorismului (denumit în continuare „MONEYVAL”) a constatat o serie de deficiențe importante[24]. De asemenea, chiar dacă, în decembrie 2011, Georgia a modificat cadrul în vederea punerii în aplicare a rezoluțiilor Consiliului de securitate al Organizației Națiunilor Unite (denumite în continuare „RCSONU”) 1267 și 1373, evaluarea MONEYVAL a evidențiat nerespectarea integrală a anumitor standarde juridice. Serviciul de monitorizare financiară (denumit în continuare „SMF”) – unitatea de informații financiare din Georgia - a fost înființat în conformitate cu articolul 10 din Legea privind combaterea spălării banilor din 2003. SMF are independență operațională și nu este subordonat niciunei agenții în desfășurarea activităților sale. SMF servește drept centru național pentru primirea, analizarea și difuzarea rapoartelor privind tranzacțiile suspecte, tranzacțiile cu numerar și alte informații relevante privind spălarea banilor și finanțarea terorismului. În prezent, în cooperare cu instituțiile relevante, SMF pregătește modificări ale legii privind CSB/LIFT care au ca scop soluționarea deficiențelor identificate în evaluarea MONEYVAL din 2012. Conform informațiilor furnizate de către Georgia, în decembrie 2011, a fost introdus un nou program informatic pentru consolidarea raportării tranzacțiilor suspecte. Chiar dacă eficacitatea acestuia nu poate fi evaluată în întregime în această etapă, creșterea raportată cu privire la numărul de cazuri transmise de SMF către autoritățile de aplicare a legii este încurajatoare[25]. Adoptarea, în conformitate cu standardele internaționale și ale UE, a unei strategii naționale antidrog și a planului de acțiune aferent, care conțin, în baza unui calendar clar, obiective specifice, activități, rezultate, indicatori de performanță și resurse umane și financiare suficiente În noiembrie 2011, a fost înființat un Consiliu de coordonare interinstituțională pentru combaterea abuzului de droguri (denumit în continuare „consiliul”) sub auspiciile Ministerului de Justiție. Din consiliu fac parte organizații internaționale și neguvernamentale. În iunie, consiliul a elaborat strategia națională de luptă împotriva drogurilor pentru perioada 2013-2015 și planul de acțiune aferent. Conform informațiilor primite de la autoritățile georgiene, în redactarea ambelor documente, consiliul s-a bazat pe strategia UE în materie de droguri pentru anul 2012 și pe consultanța de specialitate a Grupului Pompidou din cadrul Consiliului Europei responsabil de combaterea abuzului de droguri și a traficului de droguri. La momentul redactării raportului, consiliul a încorporat observațiile Grupului Pompidou în ambele documente, care se preconizează că vor fi adoptate de către guvern până la sfârșitul anului 2013. Activitatea continuă, de asemenea, cu redactarea instrumentelor legislative relevante de modificare[26]. Semnarea, ratificarea și transpunerea în legislația națională a prevederilor tuturor convențiilor ONU și ale Consiliului Europei și ale protocoalelor aferente în domeniile enumerate mai sus și privind lupta împotriva terorismului, inclusiv Convenția din 2005 a Consiliului Europei privind spălarea, depistarea, sechestrarea și confiscarea veniturilor provenite din săvârșirea de infracțiuni și privind finanțarea terorismului, precum și Convenția de la Haga privind protecția copiilor (Convenția din 1996 privind competența, dreptul aplicabil, recunoașterea, executarea și cooperarea în materia răspunderii părintești și a măsurilor de protecție a copiilor), Convenția Consiliului Europei din 2007 privind protecția copiilor împotriva exploatării sexuale și a abuzurilor sexuale și protocolul adițional la Convenția penală privind corupția Protocolul adițional la Convenția penală privind corupția a fost ratificat de Parlamentul georgian în iulie 2013, iar Convenția Consiliului Europei din 2005 privind spălarea, depistarea, sechestrarea și confiscarea veniturilor provenite din săvârșirea de infracțiuni și privind finanțarea terorismului a fost ratificată în octombrie 2013. În ceea ce privește instrumentele privind protecția copiilor, procedurile juridice interne necesare sunt în curs de desfășurare. 5.2. Cooperare judiciară în materie penală Consolidarea cadrului juridic și instituțional privind asistența reciprocă Legea privind cooperarea internațională în materie penală, care reglementează aspectele legate de cooperarea internațională, a intrat în vigoare în octombrie 2010[27]. Legea se referă la cooperarea internațională, inclusiv la aspecte cum ar fi asistența juridică reciprocă, extrădarea, transferul persoanelor condamnate, transferul de procedură și executarea hotărârilor judecătorești în materie penală. De asemenea, Georgia este parte la o serie de convenții ale ONU și ale Consiliului Europei și acorduri bilaterale care oferă temeiul juridic pentru cooperarea cu alte state[28]. De asemenea, Georgia examinează posibilitatea de a semna al treilea protocol adițional la Convenția europeană privind extrădarea din 1957. Semnarea, ratificarea și transpunerea în legislația națională a convențiilor și protocoalelor, și anume, cel de-al doilea Protocol adițional la Convenția europeană de asistență judiciară reciprocă în materie penală Cel de-al doilea Protocol adițional la Convenția europeană de asistență judiciară reciprocă în materie penală a fost semnat în martie 2013 și a fost ratificat de Parlamentul georgian în octombrie 2013. La 22 octombrie 2013, a intrat în vigoare o nouă lege privind cooperarea judiciară internațională care introduce în legislația georgiană dispozițiile necesare prevăzute de tratatele internaționale bilaterale și multilaterale. 5.3. Cooperarea cu privire la aplicarea legii Instituirea unui mecanism adecvat de coordonare între agențiile naționale relevante și a unei baze de date comune care să garanteze accesul direct pentru funcționarii interesați La 16 mai 2013, a intrat în vigoare un memorandum de înțelegere privind cooperarea între agenții în materie de aplicare a legii, încheiat între Ministerul Afacerilor Interne, Ministerul Justiției, Ministerul de Finanțe, Parchet și Serviciul de monitorizare financiară. Pentru a facilita coordonarea în materie de aplicare a legii, memorandumul prevede, printre alte elemente, crearea de puncte de contact, un sistem de schimburi de e-mail-uri securizat, stabilirea de echipe de investigare ad-hoc etc. Ministerul Afacerilor Interne elaborează un program informatic pentru schimburi electronice de date între agenții, în scopul facilitării schimbului de date confidențiale. 5.4. Protecția datelor Consolidarea cadrului juridic și instituțional în domeniul protecției datelor cu caracter personal, în conformitate cu standardele internaționale și ale UE, inclusiv prin adoptarea de regulamente, instrucțiuni și orientări care să reglementeze procedurile, funcțiile și responsabilitățile Legea privind protecția datelor cu caracter personal (denumită în continuare „legea privind PDCP”) a intrat în vigoare în mai 2012. Dispozițiile din capitolul VII privind răspunderea administrativă au intrat în vigoare în ianuarie 2013 și anumite dispoziții privind competențele inspectorilor pentru protecția datelor cu caracter personal în sectorul privat vor intra în vigoare abia în 2016. Recent-numitul inspector pentru protecția datelor cu caracter personal ia în calcul posibilitatea unei revizuiri a legii privind PDCP din 2012, în acest scop experții examinând în prezent cadrul juridic existent. Semnarea, ratificarea și transpunerea în legislația națională a convențiilor, protocoalelor și recomandărilor internaționale relevante, inclusiv Protocolul adițional din 2001 la Convenția 108 a Consiliului Europei privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea automată a datelor cu caracter personal, cu referire la autoritățile de supraveghere și fluxurile transfrontaliere de date, și Recomandarea nr. R (87) 15 a Comitetului de Miniștri al Consiliului Europei de reglementare a utilizării datelor cu caracter personal în domeniul polițienesc Georgia a semnat Protocolul adițional din 2001 la Convenția Consiliului Europei privind protecția datelor în mai 2013 și protocolul a fost ratificat de Parlament în iulie 2013. Ministerul Afacerilor Interne, după consultarea inspectorului pentru protecția datelor cu caracter personal, este în curs de finalizare a instrucțiunilor privind prelucrarea și protecția datelor cu caracter personal în cadrul Ministerului Afacerilor Interne din Georgia. Instituirea unei autorități de supraveghere independente pentru protecția datelor, cu atribuții și obligații adecvate În conformitate cu legea privind PDCP, inspectorul este independent; acesta nu trebuie să fie subordonat niciunui alt funcționar sau organism public și, în activitatea sa, se ghidează după Constituția Georgiei, acordurile internaționale, legea privind PDCP, precum și celelalte acte normative și regulamente. La 28 iunie 2013, inspectorul pentru protecția datelor cu caracter personal a fost numit în conformitate cu legea privind PDCP prin decret al primului ministru. În cursul primelor luni în funcție, inspectorul a elaborat structura și statutul oficiului și a inițiat procesul de recrutare. Prin Ordonanța Guvernului nr. 699 din 3 iulie 2013, s-a instituit un fond de rezervă pentru oficiul inspectorului pentru protecția datelor cu caracter personal pentru 2013. Birourile și echipamentele necesare trebuie furnizate de către guvern. Pe baza constatărilor preliminare de mai sus, se recomandă ca, în ceea ce privește criteriile de referință din secțiunea 3, autoritățile georgiene: · să continue eforturile depuse în domeniul prevenirii și luptei împotriva criminalității organizate și, în special, să consolideze în continuare cadrul juridic și instituțional prin, inter alia, adoptarea planului de acțiune privind lupta împotriva criminalității organizate; · să continue progresele realizate în ceea ce privește punerea în aplicare a standardelor europene și internaționale privind prevenirea și combaterea traficului de persoane, în special, se recomandă ca, la reevaluarea cadrului legislativ în vigoare, autoritățile georgiene să ia în calcul, inter alia, stabilirea unui raportor național sau a unui mecanism echivalent responsabil cu realizarea unor evaluări ale tendințelor traficului de persoane, măsurarea rezultatelor acțiunilor de combatere a traficului, raportare și extinderea formării în materie de trafic de persoane, asigurată, în prezent, pentru judecători și poliție, către alți funcționari din prima linie, cum ar fi serviciile consulare, sindicatele și organizațiile neguvernamentale; să continue progresele privind instituirea unui cadru legislativ și de politică pentru prevenirea și combaterea corupției și, în special, să se asigure că se aplică garanțiile legislative, instituționale și operaționale pentru a se asigura independența procurorilor în raport cu orice interferență politică; să continue reformele pentru a consolida în continuare integritatea și independența sistemului judiciar; cu privire la declarațiile de avere și conflictele de interese, să se asigure că sunt aplicate mecanisme eficiente și independente de verificare, precum și sisteme de sancționare eficiente, proporționale și cu efect de descurajare; să revizuiască în continuare reglementările privind finanțarea partidelor politice, luând în considerare recomandările GRECO, ale Comisiei de la Veneția și ale OSCE/ODIHR; să se asigure că consiliul anticorupție are capacitățile analitice și organizatorice necesare, inclusiv resursele financiare și umane adecvate; să adopte legislația privind protecția denunțătorilor și să înființeze un sistem de protecție a denunțătorilor pentru angajații care lucrează în întreprinderi private care prestează servicii finanțate din resurse publice; să consolideze eforturile pentru stabilirea cadrului juridic și instituțional privind prevenirea și combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului. În special, ar trebui să fie abordate deficiențele identificate în raportul MONEYVAL. De asemenea, trebuie să fie îmbunătățite capacitățile operaționale și coordonarea interministerială, iar înființarea unui consiliu privind CSB/LIFT poate contribui la avansarea lucrărilor în domeniu. În sfârșit, trebuie adoptate strategia națională privind CSB/LIFT și planurile de acțiune aferente; să adopte strategia națională de luptă împotriva drogurilor și planul de acțiune aferent în conformitate cu standardele europene și internaționale și să se asigure că vor fi puse la dispoziție resursele umane și financiare necesare pentru punerea în aplicare a acestora; · să transpună în legislația națională Convenția Consiliului Europei din 2005 privind spălarea, depistarea, sechestrarea și confiscarea veniturilor provenite din săvârșirea de infracțiuni și privind finanțarea terorismului, Protocolul adițional la Convenția penală privind corupția, precum și Convenția de la Haga privind protecția copiilor (Convenția privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea, executarea și cooperarea cu privire la răspunderea părintească și măsurile de protecție a copiilor din 1996) și Convenția Consiliului Europei privind protecția copiilor împotriva exploatării sexuale și a abuzurilor sexuale din 2007; · să furnizeze informații suplimentare privind cadrul legislativ și instituțional pentru cooperarea judiciară în materie penală, inclusiv dispozițiile relevante ale Codului de procedură penală; · să continue consolidarea cooperării în domeniul aplicării legii, inter alia, prin elaborarea unui program informatic pentru schimbul de date sigur; · să furnizeze informații suplimentare privind cadrul legislativ și instituțional de protecție a datelor, inclusiv modificările cadrului juridic existent care sunt în curs de examinare; · să finalizeze redactarea și adoptarea instrucțiunilor cu privire la prelucrarea și protecția datelor cu caracter personal în cadrul Ministerului Afacerilor Interne din Georgia; · să prevadă resursele umane, logistice și financiare necesare pentru oficiul inspectorului pentru protecția datelor cu caracter personal. 6. Secțiunea 4: Relații externe și drepturi fundamentale 6.1. Libertatea de circulație în Georgia Consolidarea cadrului juridic și de reglementare pentru procedurile de înregistrare a cetățenilor străini cu ședere legală sau a apatrizilor în scopul evitării restricțiilor nejustificate Cadrul legislativ și de reglementare se află în curs de elaborare. Grupul de lucru pentru reducerea cazurilor de apatridie a elaborat un proiect de lege privind cetățenia georgiană, care a fost supus procesului de consultare interministerială și se așteaptă să fie prezentat Parlamentului în lunile următoare. Proiectul de lege introduce o serie de mecanisme care vizează prevenirea și reducerea cazurilor de apatridie astfel cum se stipulează în Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1961 privind reducerea cazurilor de apatridie. De asemenea, Georgia are în vedere aderarea la Convenția din 1961. 6.2. Condițiile și procedurile pentru emiterea documentelor de călătorie și de identitate Consolidarea cadrului juridic și de reglementare, astfel încât să se asigure accesul deplin și efectiv la documente de identitate și de călătorie fără discriminare, inclusiv pentru femei, copii, persoane cu handicap, persoane strămutate în interiorul țării, persoane care aparțin minorităților și alte grupuri vulnerabile Agenția pentru dezvoltarea serviciilor publice, în cooperare cu ICNUR și UNICEF, a desfășurat mai multe proiecte finanțate de UE care vizează abordarea problemei persoanelor fără documente de călătorie. S-a raportat că, începând cu 2008, au fost identificate peste 11 000 de persoane fără documente de călătorie, dintre care aproximativ 7 000 au fost supuse înregistrării civile și au primit documentele relevante. Începând din 2008, refugiaților le sunt eliberate documente de călătorie, iar, din 2010, documentele de călătorie includ date biometrice. Au fost luate măsuri practice pentru a răspunde nevoilor persoanelor cu handicap. 6.3. Drepturile cetățenilor, inclusiv protecția minorităților Adoptarea unei legi cuprinzătoare împotriva discriminării, astfel cum a fost recomandat de către organismele de monitorizare ale ONU și ale Consiliului Europei, pentru a se asigura o protecție eficace împotriva discriminării Georgia lucrează în prezent la instituirea unui cadru legislativ cuprinzător pentru combaterea discriminării. Pe lângă dispozițiile constituționale privind combaterea discriminării și dispozițiile incluse în diverse legi penale[29], civile și administrative, Ministerul Justiției a elaborat un proiect de lege privind combaterea discriminării, care este analizat în prezent de către experți internaționali și se așteaptă să fie prezentat Parlamentului până la sfârșitul anului 2013. Proiectul de lege vizează „să elimine toate formele de discriminare pe teritoriul Georgiei sau sub jurisdicția sa și să asigure, pentru fiecare persoană, garantarea drepturilor prevăzute de lege, indiferent de limbă, rasă, culoare, sex, vârstă, cetățenie, origine, locul nașterii, domiciliu, stare civilă, sarcină sau maternitate, statut social sau condiție economică, stare de sănătate, handicap, religie sau convingeri, apartenență națională, etnică sau socială, opinii sau vederi politice sau de altă natură, orientare sexuală, identitate de gen sau orice alt criteriu”[30]. Acesta interzice discriminarea multiplă[31], definește discriminarea directă și indirectă[32] și prevede protecția victimelor discriminării împotriva victimizării[33]. Deși legea urmează să se aplice tuturor domeniilor de activitate ale instituțiilor publice, persoanelor fizice și juridice[34], nu este clar dacă aceasta se va extinde, de asemenea, la sectorul privat. Proiectul de lege instituie, de asemenea, inspectorul pentru protecția egalității[35] și stabilește dispoziții privind procedurile de recurs[36], inclusiv dispoziții privind sarcina probei. Semnarea, ratificarea și transpunerea în legislația națională a prevederilor relevante ale instrumentelor ONU și ale Consiliului Europei pentru lupta împotriva discriminării, ținând cont de Convențiile ONU privind cazurile de apatridie și recomandările permanente ale Consiliului Europei privind Carta europeană pentru limbile regionale sau minoritare Georgia a ratificat o serie de tratate internaționale privind protecția minorităților și eliminarea diferitelor forme de discriminare, inclusiv Convenția internațională a ONU privind eliminarea tuturor formelor de discriminare rasială și Convenția-cadru a Consiliului Europei privind protecția minorităților naționale. De asemenea, Georgia se pregătește pentru ratificarea Cartei europene pentru limbile regionale sau minoritare. În acest scop, în iunie 2013, guvernul a înființat o comisie interinstituțională la nivel înalt responsabilă cu elaborarea politicilor în acest sens. Comisia colaborează îndeaproape cu autoritățile guvernamentale, societatea civilă și grupurile comunitare minoritare și cu experți ai Consiliului Europei. Stabilirea de condiții echitabile și transparente pentru dobândirea cetățeniei georgiene Astfel cum s-a menționat anterior, Georgia pregătește o nouă lege privind cetățenia georgiană. Proiectul urmărește să instituie un cadru juridic pentru dobândirea cetățeniei georgiene care ia în considerare standardele prevăzute de Convenția ONU privind reducerea cazurilor de apatridie. Adoptarea unei strategii naționale cuprinzătoare privind drepturile omului și a planului de acțiune aferent; urmărirea activă, în cadrul strategiei și al planului de acțiune, a recomandărilor specifice ale organismelor ONU, OSCE/ODIHR, Consiliului Europei/ECRI și ale organizațiilor internaționale pentru drepturile omului, în special în aplicarea politicilor de combatere a discriminării, protecția minorităților și a vieții private și asigurarea libertății religioase Decretul guvernamental din 5 iulie 2013 a stabilit un consiliu interinstituțional pentru elaborarea unei strategii de protecție a drepturilor omului și a planului de acțiune. Consiliul este compus din reprezentanți ai ministerelor competente și ai altor organisme guvernamentale. O serie de reprezentanți ai organizațiilor neguvernamentale și ai instituțiilor internaționale[37], inclusiv Delegația UE în Georgia, sunt invitați să participe la lucrările consiliului. Pe baza constatărilor preliminare de mai sus, se recomandă ca, în ceea ce privește secțiunea 4, autoritățile georgiene: · să adopte o nouă lege privind cetățenia georgiană în conformitate cu standardele europene și internaționale; · să adapteze cadrul legislativ la Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1961 privind reducerea apatridiei; · să elaboreze o strategie pentru abordarea problemei persoanelor fără documente în mod mai sistematic și durabil; · să furnizeze informații cu privire la dispozițiile legale în vigoare și date statistice cuprinzătoare privind procedurile de înregistrare pentru cetățenii străini cu ședere legală și apatrizi; · să adopte o lege cuprinzătoare împotriva discriminării, în conformitate cu standardele europene și internaționale și, având în vedere sensibilitatea subiectului, să aibă în vedere o campanie publică care să explice legislația și să sensibilizeze opinia publică; să se asigure că planurile de învățământ pentru formarea funcționarilor publici includ cursuri care explică noul cadru legal; · să continue elaborarea de politici care să conducă la adoptarea Cartei europene pentru limbile regionale sau minoritare și să aibă în vedere activități de sensibilizare; și · să adopte o strategie națională cuprinzătoare privind drepturile omului și planul de acțiune aferent. 7. Evaluare globală și etapele următoare În conformitate cu metodologiile stabilite, Comisia a evaluat punerea în aplicare a PALV de către Georgia pe baza informațiilor și a documentelor legislative și de politică relevante furnizate de Georgia. Evaluarea administrativă a secțiunilor 1 și 2 a fost completată cu o misiune de evaluare la fața locului desfășurată de serviciile Comisiei, asistate de experți din statele membre ale UE și Delegația UE în Georgia. De asemenea, Comisia a monitorizat progresele înregistrate de Georgia în domeniile legate de PALV prin intermediul Comitetului mixt de facilitare a eliberării vizelor UE-Georgia, al Comitetului mixt de readmisie UE-Georgia și al Subcomitetului pentru justiție, libertate și securitate, drepturile omului și democrație UE-Georgia. În fiecare dintre cadrele respective, dialogul și cooperarea dintre UE și Georgia se află la un nivel avansat. Pe baza celor de mai sus, Comisia consideră că Georgia a realizat progrese importante în punerea în aplicare a primei faze a criteriilor de referință privind PALV. Cadrul legislativ și de politică impus de criteriile de referință în ceea ce privește securitatea documentelor, inclusiv datele biometrice, precum și criteriile de referință privind gestionarea integrată a frontierelor se află deja într-un stadiu avansat de dezvoltare. De asemenea, Georgia face progrese în punerea în aplicare a criteriilor de referință pentru prima fază referitoare la gestionarea migrației, azil, ordinea și siguranța publică, precum și relațiile externe și drepturile fundamentale. Comisia va continua să acorde asistență Georgiei în punerea în aplicare a PALV și să monitorizeze activ îndeplinirea tuturor obiectivelor specifice în cadrul celor patru secțiuni ale PALV în vederea comunicării informațiilor privind viitoarele progrese ale punerii în aplicare a PALV către Parlamentul European și Consiliu în 2014. [1] Concluziile Consiliului privind Georgia, a 3191-a reuniune a Consiliului Afaceri Externe, Luxemburg, 15 octombrie 2012, a treia liniuță. [2] A se vedea criteriile de referință privind protecția datelor. [3] Decretul nr. 98 din 27 iulie 2011. [4] Ibidem. [5] Ordinul trebuie să fie furnizat de către autoritățile georgiene. [6] Conform informațiilor furnizate, documentul de călătorie cu statut neutru este recunoscut de Statele Unite ale Americii, Japonia, Israel și opt state membre ale UE, și anume România, Polonia, Bulgaria, Slovacia, Republica Cehă, Estonia, Letonia și Lituania. [7] Legea urmează să intre în vigoare la 1 ianuarie 2014. [8] 75 km de frontieră de stat. [9] 258 km de frontieră de stat. [10] De exemplu, cu Lituania, Letonia, Estonia, Ungaria, Bulgaria, Polonia, Finlanda și Germania. [11] „Acordul de cooperare pe probleme de frontieră” între poliția de frontieră din Georgia și Agenția de frontieră din Armenia este în curs de pregătire. De asemenea, sunt în curs de elaborare un proiect de acord privind reprezentanții autorităților de frontieră între MAI din Georgia și Serviciul de Securitate Națională din Armenia și un proiect de protocol privind regulile pentru schimbul de informații între MAI din Georgia și Serviciul de Securitate Națională din Armenia. [12] Pentru poliția de patrulare, formarea a fost extinsă de la 12 săptămâni (376 ore) la 20 de săptămâni (600 ore), iar pentru poliția de frontieră, de la 6 săptămâni (235 ore) la 14 săptămâni (420 ore). [13] Ministerul Educației și Științei; Oficiul Ministrului de Stat pentru problemele diasporei; Oficiul Ministrului de Stat pentru integrare europeană și euro-atlantică; Ministerul Economiei și Dezvoltării Durabile; Ministerul Justiției (președinte), Ministerul pentru persoanele strămutate în interiorul țării din teritoriile ocupate ale Georgiei, refugiați și cazare; Ministerul Dezvoltării Regionale și Infrastructurii; Ministerul Afacerilor Externe; Biroul Național de Statistică; Ministerul de Finanțe; Ministerul Afacerilor Interne (co-președinte); Ministerul Muncii, Sănătății și Afacerilor Sociale. [14] Legea a fost elaborată în cadrul proiectului susținut de UE pus în aplicare de ICNUR. [15] Conform informațiilor primite de la autoritățile georgiene, în circumstanțe excepționale, centrul poate găzdui până la 120 de persoane. [16] În aprilie 2012. [17] Un raport al Băncii Mondiale (2012) apreciază succesul Georgiei în combaterea corupției în sectorul public începând din 2003. Conform barometrului global al corupției 2013, doar 4 % din georgieni au raportat că au plătit mită la oricare dintre cele opt servicii în ultimele 12 luni. 70 % din respondenți consideră că nivelul corupției a scăzut considerabil în ultimii doi ani. Georgia este pe locul 51 ca indice de percepție a corupției calculat de organizația Transparency International în 2012, cu un scor de 52 din maximum 100. [18] A treia rundă de evaluări GRECO: Raport de conformitate pentru Georgia din 21 iunie 2013. Raportul este disponibil la http://www.coe.int/t/dghl/monitoring/greco/evaluations/round3/GrecoRC3(2013)9_Georgia_EN.pdf [19] 15 reprezentanți la nivel înalt ai guvernului, doi parlamentari, un reprezentant al sistemului judiciar și 16 observatori din partea ONG-urilor locale și internaționale, organizații internaționale, donatori și asociații de afaceri. [20] În prezent, peste 2 800 de funcționari au obligația de a-și declara averile. [21] Planul de acțiune anticorupție al OCDE de la Istanbul. Runda a doua de monitorizare. Raport privind progresele înregistrate de Georgia (2011). Rețeaua anti-corupție pentru Europa de Est și Asia Centrală. Raportul este disponibil la: http://www.oecd.org/corruption/acn/48807498.pdf. [22] Aviz comun al Comisiei de la Veneția și al Direcției pentru justiție și demnitate umană din cadrul Direcției generale pentru drepturile omului și statul de drept a Consiliului Europei cu privire la propunerile de modificare a legii organice privind instanțele de competență generală din Georgia adoptate de Comisia de la Veneția în cadrul celei de a 94-a sesiuni plenare. Raportul este disponibil la: http://www.venice.coe.int/webforms/documents/?pdf=CDL-AD(2013)007-e. [23] Termenul „entități obligate” se referă la persoanele fizice și juridice care sunt supuse obligațiilor prevăzute de legea privind CSB din Georgia. [24] Raportul privind a patra vizită de evaluare; combaterea spălării banilor și lupta împotriva finanțării terorismului, Georgia, 3 iulie 2012, este disponibil la: http://www.coe.int/t/dghl/monitoring/moneyval/Evaluations/round4/GEO4_MER_MONEYVAL(2012)18_en.pdf. [25] De la 12 în 2012 la 27 în prima jumătate a anului 2013. [26] De exemplu, Codul privind infracțiunile administrative, Codul penal, Legea pentru asistență privind stupefiante, substanțe psihotrope și precursori și narcotice. [27] Conform legii, există o singură autoritate centrală, și anume Ministerul Justiției, care transmite cererea către alte autorități. [28] Inclusiv Convenția europeană privind extrădarea din 1957 cu protocoalele sale adiționale din 1975 și 1978, Convenția europeană de asistență judiciară reciprocă în materie penală din 1959 cu protocolul adițional din 1978, Convenția europeană cu privire la valoarea internațională a hotărârilor represive din 1970, Convenția europeană pentru reprimarea terorismului din 1977 și Convenția cu privire la asistența judiciară și raporturile juridice în materie civilă, familială și penală din 1993. [29] Inclusiv dispoziția care prevede discriminarea drept circumstanță agravantă în Codul penal din 2012. [30] Articolul 1 din proiectul de lege. [31] Articolul 2 din proiectul de lege. [32] Ibidem. [33] Articolul 21 din proiectul de lege. [34] Inclusiv relațiile de muncă, securitate socială și asistență medicală, acces la educație și formare profesională, cultură, alegeri, activități civile și politice, informare publică și mass-media, justiție, penitenciare, armată, aplicarea legii, servicii de stat și utilizarea bunurilor și serviciilor, articolul 3 din proiectul de lege. [35] Articolul 7 și următoarele din proiectul de lege. [36] Articolele 16-18 din proiectul de lege. [37] Oficiul ONU în Georgia, Oficiul Consiliului Europei în Georgia, Oficiul USAID în Georgia, Asociația barourilor din Georgia, Asociația tinerilor avocați din Georgia, organizația Transparency International Georgia, Fundația pentru o Societate Deschisă din Georgia etc.