GLOSAR

Adiţionalitate : Scopul Fondului de garantare al UE pentru IMM-uri (întreprinderi mici şi mijlocii) este să furnizeze un acces adiţional la credite pentru aceste întreprinderi şi nu să substituie cheltuielile statului membru în cauză alocate în scop similar. Adiţionalitatea are loc, de regulă, atunci când volumul de creditare creşte comparativ cu situaţia în care nu există intervenţie din partea UE.

BEI : Banca Europeană de Investiții

CIP : Programul-cadru pentru inovație și competitivitate (Competitiveness and Innovation Framework Programme – CIP) a fost instituit prin Decizia nr. 1639/2006/CE a Parlamentului European şi a Consiliului pentru perioada 2007-2013. Este un program lansat de DG ENTR şi DG ECFIN, gestionat de FEI (Fondul European de Investiţii) sub supravegherea DG ECFIN, cu scopul de a promova spiritul antreprenorial şi inovarea la nivelul IMM-urilor din cadrul UE.

Decizia privind CIP : Decizia nr. 1639/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 2006 de instituire a unui program-cadru pentru inovație și competitivitate (2007-2013)

DG ECFIN : Direcţia Generală Afaceri Economice şi Financiare din cadrul Comisiei

DG ENTR : Direcţia Generală Întreprinderi şi Industrie din cadrul Comisiei

Efecte : Schimbare produsă ca urmare a implementării unei intervenții și care este legată în mod normal de obiectivele acesteia. În cadrul efectelor se includ rezultatele și impactul. Efectele pot fi scontate sau nescontate, pozitive sau negative.

EIP : Programul pentru inovaţie şi spirit antreprenorial (Entrepreneurship and Innovation Programme – EIP) reprezintă unul dintre cei trei piloni ai cadrului CIP de promovare a spiritului antreprenorial şi a inovării.

Evaluarea de impact ex ante : Document de lucru al serviciilor Comisiei, Anexa la Propunerea de decizie a Parlamentului European şi a Consiliului de instituire a unui program-cadru pentru inovație și competitivitate (2007-2013), SEC(2005) 433.

FEI : Fondul European de Investiţii a fost instituit de BEI pentru a structura şi a acorda produse financiare specializate, inclusiv capital de risc, instrumente de garantare pentru IMM-uri şi securitizare. FEI colaborează cu o reţea de intermediari financiari, dintre care o mare parte sunt specializaţi în finanţarea IMM-urilor. În contextul CIP, FEI poate fi considerat drept managerul de operaţiuni al Fondului de garantare pentru IMM-uri.

FMA : Acordul fiduciar şi de gestiune (Fiduciary and Management Agreement – FMA) încheiat la 20.9.2007 între Comunitatea Europeană şi FEI cu privire la Fondul de garantare pentru IMM-uri, prin Programul-cadru pentru inovație și competitivitate (2007-2013).

Fondul de garantare pentru IMM-uri : Un instrument financiar gestionat de FEI, care furnizează garanţii sau contragaranții intermediarilor financiari pentru împrumuturile acordate de instituţiile financiare IMM-urilor, cu scopul de a creşte oferta de finanţare prin împrumut a IMM-urilor.

G&E : Inițiativa pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă (Growth and Employment – G&E) instituită prin Decizia 98/347/CE a Consiliului pentru perioada 1998-2000. Programul care a urmat iniţia- tivei G&E este MAP.

IMM : Întreprinderi mici și mijlocii. Conform Recomandării Comisiei din 6 mai 2003 privind definirea microîntreprinderilor şi a întreprinderilor mici şi mijlocii, IMM-urile se definesc ca fiind întreprinderile al căror personal nu depăşeşte 250 de angajaţi, cu o cifră de faceri anuală ce nu depăşeşte 50 de milioane de euro şi/sau cu o valoare totală a bilanţului anual ce nu depăşeşte 43 de milioane de euro şi care îndeplinesc criteriul de întreprindere autonomă.

Impact : Consecinţele socioeconomice pe termen mai lung care pot fi observate după finalizarea unei intervenţii şi care pot avea un efect asupra destinatarilor direcţi sau indirecţi ai intervenţiei respective.

Instrumente financiare : În prezentul text, acest termen se referă la Fondul de garantare pentru IMM-uri. Printre alte instrumente financiare comunitare care vizează IMM-urile şi care sunt incluse în programul EIP se numără Instrumentul financiar destinat IMM-urilor cu o rată mare de creștere și capacitate de inovare (High Growth and Innovative SME Facility – GIF) şi Schema pentru dezvoltarea capacităţii (Capacity Building Scheme – CBS).

Intermediar financiar : Intermediarii financiari care participă la Fondul de garantare pentru IMM-uri pot fi instituţii publice de garantare, organizaţii de garantare mutuală, instituţii de microfinanţare sau bănci comerciale. Aceştia pot fi creditori direcţi care acordă împrumuturi către IMM-uri sau organizaţii de garantare indirectă care oferă fie cogaranţii, fie contragaranţii pentru portofoliul de credite al unuia sau al mai multor creditori direcţi.

Înţelegerea de garantare : Înţelegerile de garantare sunt acordurile individuale de garantare încheiate între FEI şi un intermediar financiar şi acoperă activităţile desfăşurate în baza acestor acorduri.

MAP : Programul multianual pentru întreprinderi și spirit antreprenorial (Multi-Annual Programme for Enterprise and Entrepreneurship – MAP) pentru perioada 2001-2006 este un program al DG ENTR destinat IMM-urilor, gestionat de FEI sub supravegherea DG ECFIN. A fost programul care a precedat CIP.

Mijloace : Resursele financiare, umane şi materiale mobilizate în vederea punerii în aplicare a unei intervenţii.

OCDE : Organizaţia pentru Cooperare şi Dezvoltare Economică

Plafon de garantare : Plafonul de garantare se referă la suma maximă a pierderilor pe care le va suporta FEI în cadrul unei garanţii UE.

Raport de punere în aplicare : Decizia privind CIP a Consiliului prevede obligaţia Comisiei de a redacta un raport anual de punere în aplicare a programului-cadru și a fiecărui program specific, raport în care se examinează activitățile susținute, din punctul de vedere al implementării financiare, al rezultatelor și, după caz, al impactului acțiunilor. Comisia transmite rapoartele anuale privind punerea în aplicare Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor.

Rata maximă de garantare :

Rata maximă de garantare este rata convenită în prealabil în limita căreia se încadrează răspunderea FEI în baza unui acord de garantare. Suma pentru care FEI este răspunzător în cadrul unui acord de garantare (plafonul de garantare) se poate calcula prin înmulţirea volumului efectiv al portofoliului cu rata de garantare şi cu rata maximă de garantare.

Exemplu: volumul portofoliului = 1000; rata de garantare = 50 %; rata maximă de garantare = 10 %. Astfel, răspunderea maximă a FEI (plafonul de garantare) = 1000 x 50 % x 10 % = 50.

Realizări : Ceea ce se produce sau se obține cu ajutorul resurselor alocate unei intervenții.

Rezultat : Schimbări imediate survenite în situația destinatarilor direcți la sfârșitul participării lor la o intervenție.

Secţiunile Fondului de garantare pentru IMM-uri :

Cele patru secţiuni ale Fondului de garantare pentru IMM-uri sunt:

finanțare prin împrumut (împrumut sau leasing);

finanțare microcredit;

garanții pentru investiții în capitalurile proprii sau cvasicapitalurile IMM‑urilor şi

securitizarea portofoliilor de credite acordate IMM‑urilor.

Strategia de la Lisabona : În cadrul reuniunii de la Lisabona a Consiliului European (martie 2000), şefii de stat sau de guvern au lansat "Strategia de la Lisabona", al cărei obiectiv era de a transforma Uniunea Europeană în cea mai competitivă economie din lume și de a realiza ocuparea deplină a forței de muncă până în 2010.

Suma maximă a portofoliului : Suma maximă a portofoliului reprezintă volumul maxim de credite care poate fi acoperit de o garanţie UE. Este stabilită de FEI pentru fiecare intermediar financiar în parte, ţinându-se cont de diverse considerente precum bugetul UE disponibil şi volumele de creditare comparabile din trecut.

Volumul de referinţă : Volumul de referinţă reprezintă suma garanţiilor sau a finanţării pe care intermediarul este în mod rezonabil susceptibil să o poată obţine în absenţa garanţiei UE.

SINTEZĂ

I. Fondul de garantare pentru IMM-uri este un instrument financiar gestionat de Fondul European de Investiţii în numele Comisiei Europene, instrument prin care se furnizează garanţii sau contragaranții intermediarilor financiari pentru împrumuturile acordate de instituţii financiare IMM-urilor cu scopul de a creşte oferta de finanţare prin împrumut.

II. Obiectivul auditului desfăşurat de Curte a fost de a evalua dacă Fondul de garantare pentru IMM-uri a fost sau nu eficace, fiind analizate în special aspectele privind conceperea şi planificarea, gestiunea operaţiunilor acestuia şi îndeplinirea obiectivelor sale.

III. Curtea a constatat că obiectivele Fondului actual de garantare pentru IMM-uri sunt mai precise decât cele din cadrul programelor precedente, însă aceste obiective sunt specifice (precise), măsurabile, realizabile şi delimitate în timp doar în raport cu realizările scontate. Logica de intervenţie nu a fost explicitată, iar în etapa de planificare a acestui instrument nu s-a realizat decât o cuantificare limitată a impactului potenţial.

IV. Cadrul de gestiune a operaţiunilor curente este considerat a fi corespunzător, însă nu include standarde de notare sau cerinţe minime pentru selecţia intermediarilor financiari.

V. S-a stabilit un număr suficient de indicatori de realizări, care au fost utilizaţi în vederea raportării cu privire la punerea în aplicare a instrumentului. Cerinţele de raportare sunt satisfăcătoare şi sunt acceptate de intermediarii financiari.

VI. Singurul obiectiv cuantificat, şi anume acela privind numărul de IMM-uri care să beneficieze de acest instrument, poate fi atins. În ceea ce priveşte scopul împrumuturilor acordate, mai puţin de jumătate au fost acordate unor IMM-uri care nu dispuneau de garanţii reale şi doar 12 % din împrumuturi au fost acordate unor IMM-uri care le-au utilizat în vederea unor investiţii inovatoare. În urma analizei eşantionului de împrumuturi selectat de Curte s-a identificat un efect de balast (deadweight) de 38 %. Valoarea adăugată pe care poate să o aducă UE prin acest instrument nu a fost clar demonstrată înainte de lansarea acestuia şi nici nu este indicată în acordurile de garantare încheiate cu intermediarii financiari.

VII. Curtea recomandă ca logica de program să fie explicitată în eventuale intervenţii viitoare similare şi să se aibă în vedere stabilirea unor indicatori de performanţă suplimentari sau mai buni. Selecţia intermediarilor financiari potenţiali ar trebui să se bazeze pe o serie de cerinţe minime ataşate criteriilor care trebuie îndeplinite de solicitanţi şi ar trebui instituit un sistem de notare pentru a facilita compararea candidaturilor. Ar trebui prevăzute măsuri adecvate în vederea minimizării efectului de balast (deadweight). În cursul perioadei de planificare, ar trebui clar demonstra- tă valoarea adăugată pe care poate să o aducă UE prin acest instrument.

INTRODUCERE

IMM-URILE ŞI ACCESUL LA CREDITE

1. Întreprinderile mici şi mijlocii (IMM-uri) sunt fundamentul economiei UE [1], reprezentând 99 % din totalitatea întreprinderilor şi furnizând 75 de milioane de locuri de muncă în Uniunea Europeană [2]. Cu toate acestea, pieţele financiare sunt circumspec- te în ceea ce priveşte investiţiile în IMM-uri noi sau tinere, care sunt percepute ca investiţii cu risc ridicat, mai ales dacă acestea îşi desfăşoară activitatea pe pieţe inovatoare. Conform Observatory of European SMEs (Observatorul IMM-urilor europene) [3], accesul limitat la credite reprezintă o problemă pentru IMM-urile din Europa. Sectorul public joacă un rol important în sprijinirea sectorului IMM-urilor, în special în furnizarea de finanţare adecvată.

2. Politica privind IMM-urile este un element-cheie al Strategiei de la Lisabona, al cărei scop este de a face din Europa un loc mai atractiv pentru a investi şi pentru a munci [4]. Strategia de la Lisabona a subliniat că iniţiativele antreprenoriale şi inovarea trebuie stimulate şi încurajate. Prin urmare, ar trebui creat un mediu propice înfiinţării de întreprinderi inovatoare, în special de IMM-uri [5]. Una dintre măsurile de sprijin ale UE pentru IMM-uri facilitează accesul acestora la finanţare externă, măsură cunoscută sub denumirea de Fondul de garantare pentru IMM-uri.

3. Fondul de garantare pentru IMM-uri a fost instituit în octombrie 2006 ca parte a Programului-cadru pentru inovație și competitivitate (CIP) [6]. Fondul îşi are originea în Decizia 98/347/CE a Consiliului privind măsurile de asistenţă financiară pentru întreprinderile mici şi mijlocii (IMM-uri) inovatoare şi creatoare de locuri de muncă – iniţiativa pentru creştere economică şi ocuparea forţei de muncă (G&E), iniţiativă care a fost continuată ulterior în cadrul Programului multianual pentru întreprinderi și spirit antreprenorial (MAP) [7] instituit în 2001. În cadrul CIP, Fondul de garantare pentru IMM-uri este unul dintre instrumentele financiare ale Comunităţii care au fost lansate prin Programul pentru inovaţie şi spirit antreprenorial (EIP) (a se vedea anexa I).

4. EIP dispune de obiective ample: "îmbunătățirea accesului la credite pentru lansarea și creșterea IMM-urilor și pentru investiții în activități inovatoare". Fondul de garantare pentru IMM-uri cuprinde diferite tipuri de sisteme de garantare, fiecare având ca scop sprijinirea spiritului antreprenorial prin îmbunătăţirea accesului IMM-urilor la credite. Acest instrument constă în patru sisteme diferite (sau "secţiuni"), şi anume: secţiunea privind împrumuturile sau leasingul, secţiunea privind microcreditul, secţiunea privind capitalurile proprii şi cvasicapitalurile şi secţiunea privind securitizarea.

5. Fondului de garantare pentru IMM-uri i s-a alocat suma de 978 de milioane de euro pentru perioada 1998-2013 pe parcursul a trei programe-cadru succesive (G&E, MAP şi CIP). La sfârşitul anului 2009, acest buget garanta un portofoliu total de credite în valoare de 10,6 miliarde de euro (a se vedea tabelul 1).

TABELUL 1

BUGETUL GLOBAL AL FONDULUI DE GARANTARE PENTRU IMM-URI

Sursa: Date ale CCE, bazate pe diverse rapoarte ale Comisiei Europene şi ale Fondului European de Investiţii.

| Buget (milioane de euro) | Portofoliul de credite garantat, sfârşitul anului 2009 (milioane de euro) |

Fondul de garantare pentru IMM-uri – 1998 (G&E) | 187 | 2402 |

Fondul de garantare pentru IMM-uri – 2001 (MAP) | 281 | 4642 |

Fondul de garantare pentru IMM-uri – 2007 (CIP) | 510 [1001] | 3534 |

TOTAL | 978 | 10578 |

6. Actualului program CIP aferent perioadei 2007-2013 îi este alocată suma de 510 milioane de euro. Se recurge la acest buget doar atunci când împrumuturile garantate nu pot fi rambursate, iar pentru fiecare intermediar în parte se stabileşte o valoare maximă a obligaţiei de la bugetul UE. La 31 decembrie 2009, suma totală a cererilor de executare a garanţiilor plătite în cadrul CIP a fost de 1,7 milioane de euro. În tabelul 2 se prezintă o defalcare detaliată a rezultatelor obţinute de acest instrument în cadrul CIP.

PRINCIPALELE CARACTERISTICI ALE FONDULUI DE GARANTARE PENTRU IMM-URI

7. Gestiunea operaţională a Fondului de garantare pentru IMM-uri implică mai multe părţi (a se vedea figura 1).

TABELUL 2

REZULTATELE OBŢINUTE DE FONDUL DE GARANTARE PENTRU IMM-URI ÎN CADRUL CIP – CIFRE-CHEIE LA 31 DECEMBRIE 2009

Sursa: "Quarterly Report 31 December 2009 – SMEG 2007 facility" (Raport trimestrial, 31 decembrie 2009 – Fondul de garantare pentru IMM-uri – 2007), Fondul European de Investiţii.

| Total | Secţiunea finanţare prin împrumut | Secţiunea microcredit |

Număr de intermediari | 21 | 17 | 4 |

Număr de acorduri | 25 | 21 | 4 |

Numărul de ţări acoperite | 13 | 11 | 4 |

Număr de IMM-uri | 58767 | 50476 | 8314 |

Număr de împrumuturi | 64327 | 55796 | 8531 |

Număr de angajaţi (estimat la data includerii în portofoliul de credite) | 217134 | 204155 | 13004 |

Garanţia acordată de UE, în milioane de euro | 3534 | 3306 | 228 |

Valoarea netă a cererilor de executare a garanţiilor, în milioane de euro | 1,7 | 0,8 | 0,9 |

Suma împrumuturilor, în milioane de euro | 3793 | 3695 | 98 |

Suma investiţiei, în milioane de euro | 6849 | 6692 | 157 |

Valoarea estimativă a finanţării garantate pentru IMM-uri, în milioane de euro | 11610 | 11264 | 346 |

8. În conceperea, gestiunea şi monitorizarea Fondului de garantare pentru IMM-uri sunt implicate două direcţii generale din cadrul Comisiei Europene, precum şi Fondul European de Investiţii (FEI) [8]. Direcţia Generală Întreprinderi şi Industrie (DG ENTR) coordonează temeiul juridic, întocmeşte programele anuale de activitate şi rapoartele de punere în aplicare pentru diverşii piloni ai CIP şi este responsabilă de organizarea evaluărilor programului. Direcţiei Generale Afaceri Economice şi Financiare (DG ECFIN) îi revin responsabilităţile de gestiune directă privind Fondul de garantare pentru IMM-uri, fiind însărcinată cu negocierea Acordului fiduciar şi de gestiune (FMA) cu FEI [9], cu aprobarea intermediarilor financiari, cu monitorizarea fluxurilor de numerar din conturile fiduciare şi cu asigurarea faptului că fondurile sunt cheltuite în concordanţă cu obiectivele aferente CIP.

FIGURA 1

PREZENTARE DE ANSAMBLU A FLUXULUI DE PROCES AL FONDULUI DE GARANTARE PENTRU IMM-URI

+++++ TIFF +++++

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

9. FEI furnizează garanţii către intermediari financiari cu scopul de a îmbunătăţi capacitatea lor de creditare şi, prin urmare, disponibilitatea şi termenii de creditare în relaţia cu IMM-urile. FEI semnează acorduri de garantare în nume propriu, dar pe seama Comisiei şi pe riscul şi cheltuiala bugetului Uniunii. Pentru a permite Comisiei să monitorizeze acest instrument, FEI raportează trimestrial către DG ECFIN cu privire la progresele realizate.

10. Intermediarii financiari care participă la Fondul de garantare pentru IMM-uri sunt instituţii publice de garantare, organizaţii de garantare mutuală, instituţii de microfinanţare şi bănci comerciale sau bănci cu capital integral sau majoritar de stat. Aceştia pot fi creditori direcţi care acordă împrumuturi către IMM-uri sau organizaţii de garantare indirectă care oferă fie cogaranţii, fie contragaranţii [10] pentru portofoliul de credite acordate IMM-urilor al unuia sau al mai multor creditori direcţi. Fiecare înţelegere de garantare [11] stabileşte niveluri-ţintă precise pentru volumul împrumuturilor, niveluri pe care intermediarul financiar trebuie să le atingă.

11. IMM-urile trebuie să corespundă definiţiei date de Comisie pentru IMM-uri pentru a putea fi considerate eligibile pentru o garanţie acordată în cadrul Fondului de garantare pentru IMM-uri. IMM-urile sunt definite ca fiind întreprinderile care au mai puțin de 250 de angajați și a căror cifră de afaceri anuală nu depășește 50 de milioane de euro și/sau al căror bilanț anual total nu depășește 43 de milioane de euro. De asemenea, IMM-urile trebuie să îndeplinească criteriul de întreprindere autonomă [12].

SFERA ŞI ABORDAREA AUDITULUI

12. Obiectivul auditului desfăşurat de Curte a fost de a evalua dacă Fondul de garantare pentru IMM-uri a fost sau nu eficace, iar pentru a realiza acest lucru s-a urmărit să se răspundă la următoarele întrebări de audit:

Comisia a conceput Fondul de garantare pentru IMM-uri şi structura de gestiune a acestuia într-un mod coerent şi eficace?

Comisia şi FEI au stabilit şi aplicat proceduri eficace pentru a selecta intermediari financiari corespunzători şi pentru a monitoriza performanţa Fondului de garantare pentru IMM-uri?

Înţelegerile de garantare pentru IMM-uri au contribuit la îndeplinirea obiectivelor politicii?

13. Auditul a examinat rolurile şi responsabilităţile principalelor părţi implicate în Fondul de garantare pentru IMM-uri – Comisia, FEI şi intermediarii financiari. Acesta s-a axat în principal pe Fondul de garantare pentru IMM-uri din cadrul CIP (2007-2013); Fondul de garantare pentru IMM-uri din cadrul MAP a fost utilizat în scopul comparării sale cu cel din cadrul CIP.

14. Auditul a inclus următoarele elemente:

o evaluare care a urmărit să determine dacă obiectivele Fondului de garantare pentru IMM-uri au fost SMART (specific, measurable, achievable, relevant and timed – precise, măsurabile, realizabile, relevante şi delimitate în timp) şi dacă modul de concepere şi de planificare a instrumentului era de natură să permită obţinerea de rezultate eficace;

o evaluare a gestiunii operaţiunilor Fondului de garantare pentru IMM-uri, cuprinzând o examinare atât a procedurilor de selecţie a intermediarilor financiari, cât şi a procedurilor de raportare şi de monitorizare ale Comisiei şi ale FEI;

vizite efectuate la nouă intermediari financiari [13] (dintre cei 14 cu care existau contracte încheiate în iunie 2009, perioada în care s-a planificat auditul). Aceştia au fost selectaţi în funcţie de următoarele criterii: (i) tipul garanţiei, (ii) volumul efectiv de garantare atins, (iii) tipul de intermediar financiar şi (iv) garanţie directă sau contragaranţie. Pentru fiecare intermediar financiar în parte s-au examinat următoarele elemente: propunerea aferentă de garantare, evaluarea acesteia de către FEI şi de către Comisie şi acordul semnat între FEI şi intermediarul financiar în cauză;

selecţia unui eşantion de 181 de împrumuturi dintre împrumuturile aferente celor nouă intermediari financiari vizitaţi, cu scopul de a se evalua dacă utilizarea împrumuturilor garantate către IMM-uri era în concordanţă cu obiectivele Fondului de garantare pentru IMM-uri [14] şi

un chestionar adresat tuturor celor 51 de intermediari financiari care au participat la MAP şi/sau la CIP [15], cu scopul de a cunoaşte opiniile acestora cu privire la conceperea şi la gestiunea Fondului de garantare pentru IMM-uri [16].

CONSTATĂRILE DE AUDIT

CONCEPEREA FONDULUI DE GARANTARE PENTRU IMM-URI

15. Probabilitatea ca intervenţia sectorului public să aibă succes este mai mare dacă aceasta este concepută în mod corespunzător. Pentru a evalua modul în care a fost conceput Fondul de garantare pentru IMM-uri, această secţiune analizează logica de intervenţie care stă la baza acestui instrument. Secţiunea analizează evaluarea de impact ex ante realizată pentru CIP [17] cu privire la Fondul de garantare pentru IMM-uri, precum şi în ce măsură rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare în cursul etapei de concepere. În fine, obiectivele Fondului de garantare pentru IMM-uri sunt analizate din perspectiva caracterului lor specific (precis), măsurabil, realizabil, relevant şi delimitat în timp (specific, measurable, achievable, relevant and timed - SMART).

FONDUL DE GARANTARE PENTRU IMM-URI ARE LA BAZĂ O LOGICĂ DE INTERVENŢIE VALIDĂ, DAR CARE ESTE IMPLICITĂ

16. Logica de intervenție stabilește relația dintre mijloacele prin care se realizează intervenția şi realizările pe care le generează aceasta și, mai departe, impactul asupra societății din perspectiva rezultatelor și a efectelor. Aceasta descrie modul în care se estimează că intervenţia îşi va atinge obiectivele globale. O logică de intervenţie explicită indică modul în care programul ar trebui să funcţioneze.

17. Însă logica de intervenţie a Fondului de garantare pentru IMM-uri nu era astfel explicitată în Decizia privind CIP, în propunerea Comisiei sau în evaluarea de impact a CIP. Evaluatorul însărcinat cu evaluarea intermediară a EIP a remarcat la rândul lui lipsa unei logici de intervenţie explicite [18].

18. Diferitele documente pregătitoare oferă totuşi suficiente informaţii pentru a se ajunge la o presupunere implicită cu privire la modul în care Fondul de garantare pentru IMM-uri ar trebui să funcţioneze. Evaluarea cererilor individuale de împrumut şi a riscurilor implicate poate fi dificilă pentru creditori, mai ales dacă împrumutatul nu dispune de un istoric bine cunoscut (întreprinderi nou-înfiinţate – start-ups). Într-o astfel de situaţie, împrumutaţii pot garanta creditorului împrumutul prin furnizarea unei garanţii reale, însă celor care nu dispun de garanţii reale suficiente este posibil să li se refuze accesul la credit chiar şi în condiţiile în care propunerile lor de afaceri sunt viabile. Fondul de garantare pentru IMM-uri încearcă să remedieze această situaţie prin furnizarea de garanţii în cazurile în care IMM-urile nu dispun de posibilităţi în acest sens.

19. Cu toate acestea, în lipsa unei logici de intervenţie explicite, înţelegerea raţionamentului pe baza căruia funcţionează anumite elemente din cadrul Fondului de garantare pentru IMM-uri, cum ar fi axarea pe IMM-urile inovatoare în cadrul secţiunii privind finanţarea prin împrumut, este dificilă. IMM-urile inovatoare sunt vizate de finanţarea prin împrumut, deşi se consideră că investiţiile în capitaluri proprii sunt, în general, mai adecvate pentru acest tip de IMM-uri [19].

EVALUAREA DE IMPACT A CONTRIBUIT LA CONCEPEREA INSTRUMENTULUI; ACEASTA NU CONŢINEA ÎNSĂ SUFICIENTE PROBE FAPTICE CARE SĂ VINĂ ÎN SPRIJINUL INSTRUMENTULUI

20. Evaluarea de impact este un instrument important utilizat de Comisie la conceperea unei politici [20]. Evaluarea de impact trebuie să identifice şi să analizeze problema în cauză, obiectivele care trebuie urmărite şi principalele opţiuni de politică aflate la dispoziţie în vederea îndeplinirii obiectivelor respective. În ceea ce priveşte diversele opţiuni de politică, evaluarea trebuie să determine impactul lor probabil pe plan economic, social şi ecologic. În fine, evaluarea de impact trebuie să identifice mecanismele de monitorizare şi de evaluare necesare în cursul punerii în aplicare a politicii.

21. Pentru Fondul de garantare pentru IMM-uri, acest tip de analiză face parte din evaluarea de impact a CIP. Evaluarea de impact a CIP conţinea toate secţiunile obligatorii şi, astfel, oferă o imagine asupra considerentelor care au dat formă conceperii atât a CIP, cât şi a principalelor elemente ale acestuia, cum ar fi Fondul de garantare pentru IMM-uri. Prin urmare, evaluarea de impact a CIP reprezintă o îmbunătăţire faţă de MAP, în cazul căruia nu s-a realizat nicio astfel de analiză.

22. Cu toate acestea, o mare parte din evaluarea de impact a CIP nu este detaliată şi cuantificată în mod suficient. De exemplu, analiza problemei nu conţine nicio indicaţie cu privire la amploarea acesteia, iar analiza diferitelor opţiuni de politică se bazează doar pe o comparaţie calitativă simplistă, fără să furnizeze o cuantificare a impactului probabil. În ceea ce priveşte opţiunea selectată, în afară de impactul asupra numărului de locuri de muncă, Comisia a cuantificat realizările scontate [21], în loc să cuantifice impactul.

ÎN COMPARAŢIE CU MAP, OBIECTIVELE SUNT MAI PRECISE, ÎNSĂ SUNT LIPSITE ÎN CONTINUARE DE CLARITATE ŞI DE NIVELURI-ŢINTĂ EXACTE

23. Pentru toate sectoarele de activitate incluse în buget se stabilesc obiective SMART [22]. Obiectivele se consideră a fi:

specifice dacă sunt suficient de precise şi de concrete pentru a nu face obiectul unor interpretări diferite [23];

măsurabile dacă realizările pot fi măsurate şi, prin urmare, eventualele îmbunătăţiri pot fi evaluate;

realizabile dacă rezultatele scontate se pot obţine în mod realist cu resursele disponibile;

relevante dacă se referă la nevoile existente şi la obiectivele strategice şi

delimitate în timp (datate) dacă au în vedere un termen de realizare sau o perioadă de timp [23].

24. Întrucât structura CIP este destul de complexă (a se vedea anexa I), structura ierarhică a obiectivelor este, la rândul ei, complexă. La nivelul programului-cadru sunt stabilite patru obiective globale [24]. În cazul EIP, care include Fondul de garantare pentru IMM-uri, obiectivele imediate [25] sunt definite la nivelul programului specific [26]. Deşi la nivelul instrumentelor financiare nu sunt stabilite obiective specifice (precise), la articolul 19 alineatul (2) din Decizia privind CIP fiecare secţiune a Fondului de garantare pentru IMM-uri este descrisă din punctul de vedere al obiectivelor urmărite (a se vedea caseta 1).

25. Obiectivele sunt relevante, însă ele sunt precise, delimitate în timp şi astfel formulate încât să poată fi măsurate, doar în raport cu realizările scontate ale instrumentului. Obiectivul cuantificat de 315750 de IMM-uri care să beneficieze de acest instrument pare să poată fi atins într-un mod rezonabil (a se vedea punctul 77).

26. În comparaţie cu MAP, obiectivele Fondului de garantare pentru IMM-uri erau mai precise. Ele erau definite însă în termeni foarte largi. De exemplu, conform obiectivului imediat al EIP, împrumuturile trebuie să "îmbunătățească accesul la credite pentru lansarea și creșterea IMM-urilor". Un astfel de obiectiv presupune un grup-ţintă foarte larg de IMM-uri potenţiale deoarece se poate susţine că aproape orice împrumut al unei întreprinderi mici sau mijlocii va fi contractat cu scopul de a asigura creşterea societăţii respective. De asemenea, conceptul de inovare a cunoscut o interpretare largă [27].

CASETA 1

OBIECTIVELE RELEVANTE PENTRU FONDUL DE GARANTARE PENTRU IMM-URI

Obiectivul global

Promovarea competitivității întreprinderilor, în special a IMM-urilor.

Obiectivul imediat

Îmbunătățirea accesului la credite pentru lansarea și creșterea IMM-urilor și pentru investiții în activități inovatoare.

Cele patru secţiuni ale Fondului de garantare pentru IMM-uri

Secţiunea privind finanţarea prin împrumut – are rolul de a reduce dificultățile deosebite întâmpinate de IMM-uri în obținerea de credite, care apar fie ca urmare a riscului sporit perceput, asociat investițiilor în anumite activități bazate pe cunoaştere cum ar fi dezvoltarea tehnologică, inovația și transferul de tehnologii, fie ca urmare a faptului că întreprinderile nu dispun de garanții reale suficiente.

Secţiunea privind microcreditul – are rolul de a încuraja instituțiile financiare să joace un rol mai important în acordarea de împrumuturi mai mici, care implică în mod normal costuri de gestionare unitare proporțional mai mari pentru cei care contractează împrumuturile și nu au garanții reale suficiente. În afară de garanții sau contragaranții, intermediarii financiari pot beneficia de subvenții pentru a reduce costurile administrative ridicate inerente finanțării microcredit.

Secţiunea privind capitalurile proprii şi cvasicapitalurile – include investițiile care furnizează capital de înființare și/sau capital la lansare, precum și finanțare de tip "mezanin", pentru a reduce dificultățile deosebite întâmpinate de IMM-uri din cauza structurii lor financiare slabe și pe cele care apar în urma transferului de întreprinderi.

Secţiunea privind securitizarea – are rolul de a mobiliza mijloacele suplimentare de finanțare pentru IMM-uri prin împrumut, în cadrul acordurilor adecvate de partajare a riscului cu instituțiile financiare vizate. Sprijinul pentru aceste tranzacții este condiționat de angajamentul instituțiilor emitente de a acorda o parte semnificativă din lichiditățile rezultate din capitalurile mobilizate pentru noi împrumuturi destinate IMM-urilor într-un termen rezonabil.

27. Evaluarea de impact a CIP stabileşte ca nivel-ţintă pentru realizări numărul de IMM-uri estimate să beneficieze de instrument în orizontul de timp de şapte ani al programului. Nu s-au stabilit niveluri-ţintă în ceea ce priveşte rezultatele sau impactul (pentru mai multe detalii, a se vedea punctul 64). În evaluarea de impact s-a furnizat un număr estimativ de locuri de muncă create sau menţinute în mod direct în termen de cinci ani. Aceasta nu este direct legată de niciunul dintre obiective, însă poate fi rezultatul Strategiei de la Lisabona reînnoite.

FORMAREA STRUCTURII DE GESTIUNE A FONDULUI DE GARANTARE PENTRU IMM-URI: DELEGAREA GESTIUNII CURENTE CĂTRE FEI

28. Fundamentul unei delegări eficiente şi eficace îl reprezintă acordul contractual în care se precizează în mod detaliat dispoziţiile de executare a sarcinilor încredinţate organismului specializat. Acest acord contractual trebuie să detalieze în special obligaţiile organismului specializat şi să includă toate modalităţile adecvate pentru a se asigura atingerea obiectivelor politicii în cauză [28].

29. FEI şi-a dezvoltat în mod sistematic competenţele de specialitate în ceea ce priveşte furnizarea de produse de inginerie financiară către IMM-urile din Europa. FEI a fost selectat de Comunitatea Europeană pentru a asigura gestiunea curentă a Fondului de garantare pentru IMM-uri la începutul funcţionării acestui instrument în 1998. Utilizarea FEI în cadrul programelor multianuale succesive (G&E, MAP şi, ulterior, CIP) are ca scop asigurarea continuităţii necesare în gestiunea Fondului de garantare pentru IMM-uri.

30. În acest context, Curtea a examinat:

dacă punerea în aplicare a Fondului de garantare pentru IMM-uri a fost planificată în mod eficace astfel încât să se evite întârzierile şi să se asigure un sprijin neîntrerupt către IMM-uri şi

dacă prin cadrul de reglementare [29] care defineşte serviciile ce trebuie furnizate de FEI se asigură o gestiune eficientă şi eficace a instrumentului.

ÎNTÂRZIERI ÎN ETAPA DE PLANIFICARE A FONDULUI DE GARANTARE PENTRU IMM-URI

31. Luând în considerare că MAP a acoperit perioada 2001-2006, iar CIP acoperă perioada 2007-2013, demararea operaţiunilor în cadrul CIP ar fi trebuit să fie planificată în aşa fel încât să se păstreze continuitatea sprijinului financiar. FMA ar fi trebuit să existe cu cel puţin 11 luni (a se vedea punctul 33) înainte de demararea CIP deoarece astfel s-ar fi dispus de timp suficient pentru semnarea acordurilor de garantare între FEI şi intermediarii financiari.

32. O primă versiune a FMA în cadrul CIP a fost elaborată în martie 2006, însă a fost semnată abia la 20 septembrie 2007, după aproape nouă luni de la demararea CIP. Ulterior, a durat aproape un an până la semnarea primului acord de garantare între FEI şi un intermediar financiar [30] (a se vedea figura 2).

FIGURA 2

CRONOLOGIA PROCESULUI PRIVIND TEMEIUL JURIDIC ÎN CADRUL MAP ŞI CIP

+++++ TIFF +++++

33. Perioada medie cuprinsă între primirea candidaturii pentru CIP din partea unui intermediar şi până la semnarea acordului a fost de aproape 11 luni [31]. În plus, intervalul de timp necesar procesului de prelucrare a candidaturii pentru a participa la instrument a fost considerat nerezonabil de către opt dintre 21 de respondenţi la chestionarul Curţii [32]. Aceste întârzieri în procesul de selecţie erau cauzate în principal de necesitatea de a se identifica soluţii la o serie de probleme tehnice ridicate de FEI înainte de punerea în aplicare a Fondului de garantare pentru IMM-uri, probleme precum ajungerea la un consens cu privire la definirea şi la măsurarea adiţionalităţii garanţiilor pentru împrumuturi (a se vedea punctul 84). Toate aceste elemente au dus, împreună, la un decalaj semnificativ de timp în tranziţia de la un program la altul.

PENTRU A SE PĂSTRA CONTINUITATEA SPRIJINULUI, S-A INTRODUS O "CLAUZĂ DE APLICARE RETROACTIVĂ"

34. Continuitatea sprijinului este importantă pentru intermediarii financiari, deoarece unii dintre aceştia au introdus o serie de produse de creditare specifice adaptate la nevoile Fondului de garantare pentru IMM-uri. Întreruperea sprijinului din partea UE ar putea cauza pierderi mari pentru intermediarii financiari în cazul în care produsul este menţinut fără garanţia UE.

35. "Clauza de aplicare retroactivă" a fost introdusă cu scopul de a reduce cât mai mult decalajul de timp dintre cele două programe succesive şi de a păstra continuitatea între programele MAP şi CIP. Această clauză a permis intermediarilor financiari să includă retroactiv în sprijinul furnizat prin instrument împrumuturile pe care le-au contractat în intervalul de timp dintre sfârşitul perioadei de valabilitate din cadrul MAP şi data semnării acordului lor de garantare din cadrul CIP.

36. Prin urmare, egalitatea de tratament între intermediarii financiari nu a fost respectată întrucât cei care participaseră la MAP au beneficiat de tratament favorabil datorită includerii retroactive a împrumuturilor. Împrumuturile puteau fi incluse retroactiv începând cu septembrie 2007, în timp ce noii intermediari financiari nu puteau include împrumuturi la sprijinul obţinut prin Fondul de garantare pentru IMM-uri decât după semnarea acordului de garantare cu FEI [33].

37. Deşi clauza de aplicare retroactivă era concepută să remedieze decalajul de finanţare dintre MAP şi CIP cu care se confruntau intermediarii financiari, aceasta nu reuşea întotdeauna să prevină o întrerupere a sprijinului UE către IMM-uri. Acesta a fost cazul a doi dintre cei nouă intermediari financiari vizitaţi, pentru care perioada de valabilitate din cadrul MAP s-a încheiat înainte de începutul perioadei de valabilitate din cadrul CIP (un decalaj de patru luni).

CADRUL DE GESTIUNE INSTITUIT PENTRU FONDUL DE GARANTARE PENTRU IMM-URI ESTE CORESPUNZĂTOR

38. Fondul de garantare pentru IMM-uri funcţionează sub gestiunea asigurată în comun de Comisie şi FEI [34]. Pentru ca delegarea sarcinilor să se realizeze cu succes, FMA şi liniile directoare operaţionale aferente ar trebui să includă următoarele elemente:

câte o definiţie pentru fiecare acţiune care urmează a fi implementată, cum ar fi obiectivele specifice pentru fiecare secţiune (a se vedea caseta 1 în care se prezintă o descriere a secţiunilor);

structura de gestiune necesară pentru executarea sarcinilor şi

crearea unei structuri adecvate a comisioanelor percepute pentru serviciile furnizate de FEI.

39. La articolul 3 din FMA se stipulează sarcinile care trebuie executate de FEI (a se vedea caseta 2):

CASETA 2

PRINCIPALELE SARCINI ALE FEI ÎN CEEA CE PRIVEŞTE GESTIUNEA FONDULUI DE GARANTARE PENTRU IMM-URI:

Identificarea, evaluarea şi selectarea intermediarilor financiari.

Stabilirea de comun acord cu intermediarii financiari a naturii garanţiilor UE şi a condiţiilor detaliate aferente acestora.

Luarea deciziilor privind fondurile angajate şi

Executarea, administrarea şi gestionarea încetării garanţiilor UE (inclusiv raportare şi monitorizare).

40. Pentru fiecare secţiune a Fondului de garantare pentru IMM-uri, s-au elaborat linii directoare operaţionale [35] care detaliază scopul precis aferent, modalităţile de selecţie a intermediarilor, criteriile de eligibilitate, garanţia UE şi modul de operare (modus operandi). Comisia a publicat documentul Guidance on Enhanced Access to Finance (Orientări privind îmbunătăţirea accesului la credite) la 29 octombrie 2007 pentru a veni în completarea acestor linii directoare operaţionale, în special în ceea ce priveşte dispoziţiile FMA referitoare la stabilirea parametrilor acordului de garantare.

41. Structura de gestiune stabilită pentru Fondul de garantare pentru IMM-uri era corespunzătoare întrucât aducea îmbunătăţiri la nivelul liniilor directoare operaţionale şi al altor dispoziţii privind executarea sarcinilor, în comparaţie cu cele din cadrul MAP, datorită faptului că acopereau în mod suficient de detaliat toate sarcinile care trebuiau executate.

42. Calculul comisioanelor care trebuie plătite către FEI ar trebui realizat ţinând cont de următoarele aspecte:

performanţa în atingerea anumitor niveluri-ţintă;

distribuţia geografică în ţările eligibile şi

gradul de noutate și de complexitate al instrumentului de garantare.

43. Sistemul de comisioane al FEI s-a îmbunătăţit în cadrul CIP în comparaţie cu MAP întrucât:

structura comisioanelor a fost împărţită în patru componente distincte care reflectă mai bine activităţile asociate fiecărei sarcini şi

dreptul la plata comisionului este determinat de îndeplinirea unor rezultate precise (a se vedea tabelul 3).

TABELUL 3

PREZENTARE GENERALĂ A CELOR PATRU COMISIOANE STIMULATIVE CARE FORMEAZĂ REMUNERAŢIA FEI

Sursa: Anexa 13 la Acordul fiduciar şi de gestiune.

Tipul de comision stimulativ | Vizează să încurajeze în special: |

Comisionul de lansare | Instituirea programului în termen de 12 luni |

Comisionul de semnătură | O largă acoperire geografică obţinută de program şi utilizarea în mod special a uneia sau a alteia dintre secţiuni |

Comisionul de punere în aplicare | Atingerea unui volum suplimentar şi operaţiunile curente |

Comisionul de monitorizare | Asigurarea unei bune gestiuni financiare |

44. "Comisionul de semnătură" al FEI oferă un anumit bonus în cazul unei largi acoperiri geografice a intermediarilor. De asemenea, se plătesc comisioane pentru participarea unor intermediari care provin din ţări ce nu au mai fost acoperite înainte, precum şi în situaţia unor noi intermediari care nu au mai participat la programele anterioare.

45. În pofida comisionului stimulativ de a se utiliza una sau alta dintre secţiuni în mod special, secţiunea privind garanțiile pentru capitaluri proprii şi cvasicapitaluri şi secţiunea privind securitizarea nu fuseseră utilizate – situaţie constatată la 31 decembrie 2009. Acest fapt este cauzat parţial de criza financiară, care a avut un efect negativ asupra pieţei securitizărilor în ansamblul ei.

SELECŢIA INTERMEDIARILOR FINANCIARI

46. Auditul a evaluat procesul de selecţie, verificând următoarele aspecte:

dacă acel cadru după care FEI se ghidează în selecţia intermediarilor financiari era complet şi dacă asigura o selecţie echitabilă şi transparentă;

dacă parametrii acordului, care stabileau gradul de intervenţie a UE, fuseseră determinaţi în mod corect şi

dacă obiectivele politicii fuseseră corect transpuse în acordurile de garantare.

CADRUL DE SELECŢIE ESTE BINE CONCEPUT

47. Procesul de selecţie ar trebui să aplice standarde comune pentru evaluarea intermediarilor financiari astfel încât să se asigure o selecţie echitabilă, structurată şi transparentă. FEI şi Comisia ar trebui să elaboreze şi să aplice o serie de standarde minime pentru selecţia intermediarilor potenţiali.

48. Comisia a însărcinat FEI [36] să selecteze intermediarii prin aplicarea criteriilor de selecţie şi a procesului aferent, astfel cum sunt acestea specificate în politicile de garantare relevante [37]. Politicile de garantare precizează în plus că intermediarii trebuie selectaţi în conformitate cu cele mai bune practici în materie. În caseta 3 este prezentată o imagine de ansamblu asupra procesului de selecţie realizat de FEI pentru Fondul de garantare pentru IMM-uri.

49. La definirea cadrului de gestiune a instrumentului, în FMA s-au stabilit următoarele criterii de selecţie a intermediarilor financiari potenţiali [38]:

situaţia financiară şi capacitatea operaţională a intermediarului, precum şi capacitatea acestuia de a gestiona riscul şi de a respecta termenii şi condiţiile Fondului de garantare pentru IMM-uri;

dacă intermediarul garantează finanţare prin împrumut şi/sau prin microcredit, care este furnizată IMM-urilor de către o gamă largă de creditori;

acoperirea geografică (doar secţiunea privind finanţarea prin împrumut);

posibilitatea de a oferi îndrumări şi consiliere pentru întreprinderi (doar secţiunea privind microcreditul) şi

acceptarea criteriului "Enhanced Access to Finance" (Îmbunătăţirea accesului la credite) (a se vedea punctul 54).

CASETA 3

PROCESUL DE SELECŢIE A INTERMEDIARILOR REALIZAT DE FEI

Analiza candidaturilor depuse de intermediari în urma unei proceduri deschise de cerere de exprimare a interesului

Preselecţia candidaturilor – verificarea standard a cerinţelor formale

Procesul de analiză (due diligence) (inclusiv stabilirea parametrilor de garantare)

Opinia independentă a Departamentului de gestionare a riscurilor al FEI

Evaluarea realizată de Departamentul de conformitate al FEI

Aprobarea de către Consiliul de administraţie al FEI şi de către Comisia Europeană (director ECFIN – L)

50. Curtea consideră că criteriile de selecţie a intermediarilor financiari sunt în concordanţă cu practicile din instituţii financiare comparabile. Cu toate acestea, nici Comisia şi nici FEI nu au stabilit standarde de notare pe baza cărora candidaturile intermediarilor să fi putut fi evaluate, notate şi comparate în funcţie de gradul în care îndeplineau criteriile respective. Lipsa de precizie a criteriilor de selecţie a permis FEI să dispună de o mare libertate de apreciere în ceea ce priveşte evaluarea candidaturilor.

CARACTERUL INSUFICIENT AL DOCUMENTAŢIEI CARE SE AFLĂ LA BAZA STABILIRII PARAMETRILOR SPECIFICAŢI ÎN ACORDURI

51. Cei doi parametri ai acordurilor de garantare sunt volumul de referinţă şi rata maximă de garantare. Volumul de referinţă reprezintă suma garanţiilor sau a finanţării "pe care intermediarul este în mod rezonabil susceptibil să o poată obţine în absenţa garanţiei UE" [39]. Volumul de referinţă serveşte în continuare drept bază de calcul pentru parametrii suplimentari ai acordului. Rata maximă de garantare [40] se referă la suma maximă a pierderilor pe care le va suporta FEI în cadrul unui acord de garantare. Ambii parametri sunt factori-cheie, deoarece vor determina:

dacă intervenţia UE este adiţională nivelului existent de activitate al sistemului de garantare sau pur şi simplu îl înlocuieşte şi

nivelul maxim de expunere la risc pentru bugetul UE în cadrul unui anumit acord.

52. În conformitate cu FMA şi cu Orientările privind îmbunătăţirea accesului la credite, volumele, inclusiv volumul de referinţă, se determină pe baza raţionamentului profesional al FEI, ţinându-se seama de bugetele anterioare şi de ratele anterioare ale pierderilor, precum şi de previziuni (în special pentru sistemele publice de garantare) şi luându-se în considerare condiţiile pieţei şi evoluţia acestora în timp.

53. S-au identificat deficienţe la nivelul documentaţiei FEI referitoare la stabilirea parametrilor din acord, inclusiv volumul de referinţă şi rata maximă. Cererea FEI înaintată spre aprobare Consiliului de administraţie include doar o sinteză a rezultatelor etapei de due diligence. La stabilirea acestor parametri, FEI se sprijină pe informaţiile furnizate de intermediarul financiar. Nu s-au identificat probe care să ateste că aceste informaţii au fost verificate de FEI.

OBIECTIVELE POLITICII NU SUNT SUFICIENT DE BINE DEFINITE ÎN ACORDURILE DE GARANTARE

54. Fiecare acord de garantare ar trebui să contribuie la atingerea obiectivelor politicii precizând exact ce anume trebuie îndeplinit. Angajamentele de ordin general care sunt valabile pentru fiecare intermediar şi care sunt specificate în acordurile de garantare includ principii referitoare la îmbunătăţirea accesului la credite. Aceste principii derivă din obiectivele mai ample stipulate în temeiul juridic [41] şi în FMA şi reflectă aceste obiective în mod corespunzător. Caseta 4 prezintă principiile care se aplică pentru secţiunea privind finanţarea prin împrumut.

CASETA 4

PRINCIPIILE REFERITOARE LA ÎMBUNĂTĂŢIREA ACCESULUI LA CREDITE, ASTFEL CUM SUNT SPECIFICATE ÎN ACORDUL DE GARANTARE (SECŢIUNEA PRIVIND FINANŢAREA PRIN ÎMPRUMUT)

Scopul acestui acord este furnizarea unei garanţii din partea FEI către intermediar pentru a acoperi parţial riscul de portofoliu al acestuia din urmă, avându-se în vedere următoarele obiective:

(i) îmbunătăţirea accesului IMM-urilor la credite;

(ii) reducerea dificultăților deosebite întâmpinate de IMM-uri în obținerea de credite, care apar fie ca urmare a riscului sporit perceput, asociat investițiilor în anumite activități bazate pe cunoaştere cum ar fi dezvoltarea tehnologică, inovația și transferul de tehnologii, fie ca urmare a faptului că întreprinderile nu dispun de garanții reale suficiente şi

(iii) stimularea creării de locuri de muncă prin sprijinirea IMM-urilor care contribuie la creşterea economică şi la ocuparea forţei de muncă.

55. Pe lângă aceste dispoziţii generale, printre termenii specifici ai acordurilor de garantare încheiate cu intermediarii financiari se poate număra şi acela privind "alte angajamente de ordin calitativ în ceea ce priveşte îmbunătăţirea accesului la credite". Cu toate acestea, o parte dintre termenii acordurilor de garantare semnate cu intermediari fie nu sunt în concordanţă cu obiectivele CIP, fie oferă un grad scăzut de orientare la nivel operaţional. De exemplu:

referitor la aspectul legat de lipsa garanţiilor reale, s-a consta- tat, în cazul unui intermediar, că "pe lângă obligaţia de a respecta toate dispoziţiile aplicabile din acest acord […], intermediarul se angajează […] să solicite un nivel scăzut de garanţii reale în cadrul operaţiunilor sale". În acest caz, termenii specifici ai acordului transformă condiţiile generale privind lipsa garanţiilor reale în cerinţe privind garanţii reale reduse. Aceasta însă permite de facto tuturor IMM-urilor să beneficieze de cerinţele privind garanţiile reale reduse şi nu asigură faptul că vor beneficia de instrument doar IMM-urile care nu dispun efectiv de garanţii reale şi care, astfel, nu au posibilitatea de a contracta împrumuturi în condiţii comerciale obişnuite;

termenii specifici ai acordurilor lasă o marjă largă de discreţie în ceea ce priveşte interpretarea elementului inovator. Acelaşi acord de garantare specifica, fără să furnizeze explicaţii suplimentare, că "[…] intermediarul se angajează […] să contracteze operaţiuni cu IMM-uri nou-create sau cu IMM-uri implicate în proiecte inovatoare".

MONITORIZAREA șI RAPORTAREA CU PRIVIRE LA PERFORMANțĂ

56. Pentru ca monitorizarea şi raportarea să fie eficace, este necesar să se dispună în timp util de informaţii pertinente şi fiabile cu privire la stadiul de punere în aplicare a politicii şi la gradul de îndeplinire a obiectivelor acesteia.

57. Monitorizarea performanţei Fondului de garantare pentru IMM-uri este realizată atât de Comisie, cât şi de FEI (a se vedea anexa II). Fluxul de informaţii dinspre IMM-uri (beneficiarii finali) către FEI şi, în final, către Comisie trece prin mai multe niveluri (în cazul cogaranţiilor sau al contragaranţiilor) de intermediari financiari. Intermediarii financiari întocmesc rapoarte trimestriale către FEI cu privire la Fondul de garantare pentru IMM-uri. Pe baza acestor informaţii, FEI întocmeşte, la rândul lui, rapoarte trimestriale consolidate pe care le înaintează Comisiei, iar aceasta din urmă le utilizează în vederea rapoartelor anuale de punere în aplicare referitoare la EIP şi la CIP.

58. Curtea a examinat următoarele aspecte legate de monitorizarea şi de raportarea cu privire la performanţă:

dacă Comisia a stabilit un set echilibrat de indicatori de performanţă pentru a măsura în mod fiabil stadiul punerii în aplicare a politicii şi

dacă cerinţele de raportare sunt clare şi rezonabile.

S-AU STABILIT INDICATORI DE PERFORMANŢĂ, ÎNSĂ ACEŞTIA AR TREBUI SĂ FIE MAI STABILI ŞI MAI ECHILIBRAŢI

59. Condiția prealabilă pentru efectuarea unei monitorizări eficace (pentru a măsura progresele realizate în ceea ce priveşte punerea în aplicare a Fondului de garantare pentru IMM-uri) este definirea unor indicatori clari şi a unor niveluri-ţintă aferente. Indicatorii ar trebui să fie relativ stabili astfel încât schimbările survenite în timp să poată fi observate şi comparate.

60. Indicatorii de performanţă ai Fondului de garantare pentru IMM-uri ar trebui să contribuie la evaluarea îndeplinirii atât a obiectivelor specifice ale programului, astfel cum sunt acestea specificate în temeiul juridic, cât şi a obiectivelor globale ale politicii Uniunii Europene din care derivă aceste obiective.

61. Referitor la Fondul de garantare pentru IMM-uri, Comisia a stabilit şase indicatori (a se vedea tabelul 4).

62. Dintre cei patru indicatori (numerele 2, 3, 5 şi 6) incluşi în evaluarea ex ante şi în Programul de activitate pentru 2009 al EIP, doar doi au fost preluaţi (numerele 2 şi 3) în raportul Comisiei privind punerea în aplicare a EIP. În Programul de activitate pentru 2010 al EIP s-a renunţat la doi indicatori iniţiali (numerele 5 şi 6) şi s-au adăugat doi indicatori noi (numerele 1 şi 4). Aceste schimbări, efectuate în 2010, au intervenit ca urmare a unui studiu privind evaluarea indicatorilor [42].

TABELUL 4

INDICATORII STABILIŢI DE COMISIE CU PRIVIRE LA FONDUL DE GARANTARE PENTRU IMM-URI

| Indicatori privind instrumentul | Indicatori prevăzuţi în evaluarea de impact ex ante [1002] | Indicatori specificaţi în Programul de activitate pentru 2009 al EIP | Indicatori raportaţi în Raportul de punere în aplicare a EIP pentru 2009 | Indicatori specificaţi în Programul de activitate pentru 2010 al EIP | Tipul de indicator |

1 | Angajamentul CE pentru finanţarea prin împrumut şi valoarea totală a finanţării garantate | Nu se aplică | Nu se aplică | 111,8 milioane de euro (plafonul de garantare) constituindu-se ca garanţie pentru un volum efectiv de împrumuturi în valoare de 2771 de milioane de euro | Da, dar nu s-a atribuit nicio valoare-ţintă | Realizări |

2 | Numărul de locuri de muncă create sau menţinute în IMM-urile care au beneficiat de finanţare nouă | 315750 [1003] | Da, dar nu s-a atribuit nicio valoare-ţintă | Număr de angajaţi la data includerii în portofoliul de credite: 151475 | Da, dar nu s-a atribuit nicio valoare-ţintă | Impact |

3 | Numărul de IMM-uri care beneficiază de finanţare nouă | 315750 | Da, dar nu s-a atribuit nicio valoare-ţintă | 47791 | Da, dar nu s-a atribuit nicio valoare-ţintă | Realizări |

4 | Numărul de IMM-uri sprijinite, clasificate în funcţie de sectorul de activitate | Nu se aplică | Nu se aplică | Nu se aplică [1004] | Da, dar nu s-a atribuit nicio valoare-ţintă | Realizări |

5 | Schimbări în volumul finanţării investiţiilor | Da, dar nu s-a atribuit nicio valoare-ţintă | Da, dar nu s-a atribuit nicio valoare-ţintă | Nu s-a raportat | Nu se aplică | Rezultat |

6 | Valoarea totală netă plătită | Da, dar nu s-a atribuit nicio valoare-ţintă | Da, dar nu s-a atribuit nicio valoare-ţintă | Nu s-a raportat | Nu se aplică | Realizări |

63. În evaluarea ex ante s-au atribuit valori-ţintă doar pentru doi indicatori (numerele 2 şi 3). Programele de activitate ale EIP pentru 2009 şi 2010 nu stabileau valori-ţintă care să fie atinse de indicatori în perioada vizată. În lipsa unor valori-ţintă, este dificil să se evalueze dacă programul se derulează sau nu conform aşteptărilor.

64. În pofida eforturilor Comisiei de a crea un set echilibrat de indicatori măsurabili, care să includă indicatori de realizări, de impact şi de rezultate, singurul indicator de rezultate existent (numărul 5) nu a fost menţinut, Comisia renunţând în final la acesta. Singurul indicator de impact (numărul 2) este problematic (a se vedea punctele 67 şi 68), iar toţi ceilalţi indicatori sunt indicatori de realizări. Astfel, indicatorii au devenit mai mult un instrument de gestiune operaţională şi mai puţin un instrument de măsurare a impactului şi a succesului programului. Este dificil să se obţină un punct de echilibru între a colecta date într-un mod economic şi a monitoriza performanţa în mod eficace. Evaluatorii indicatorilor aferenţi EIP au sugerat un set echilibrat de indicatori, inclusiv metode de colectare a datelor şi stabilirea unor repere de timp [43].

65. Pentru a se putea desprinde concluzii utile referitor la reuşitele programului privind Fondul de garantare pentru IMM-uri, este esențial ca datele de monitorizare furnizate de intermediarii financiari să fie fiabile, şi anume exacte și complete.

66. Toţi intermediarii financiari vizitaţi de Curte stabiliseră proceduri de colectare a datelor necesare pentru raportarea către FEI. Calitatea proceselor de raportare de la nivelul intermediarului este verificată în cursul vizitelor de monitorizare la faţa locului efectuate de FEI.

67. Colectarea datelor pentru indicatorul privind "numărul de locuri de muncă create" creează o serie de dificultăţi pentru unii intermediari financiari. În unele ţări, datele se obţin de la instituţii guvernamentale [44], unii intermediari financiari le-au obţinut pe bază de eşantion [45], alţii au realizat calcule utilizând valori aşteptate [46] sau, în alte cazuri, intermediarii financiari nu au actualizat în fiecare an datele privind locurile de muncă ocupate întrucât acest demers ar fi fost prea solicitant [47]. Întrucât calitatea datelor privind locurile de muncă ocupate variază de la o ţară la alta, cumularea acestora pune în discuţie fiabilitatea valorii indicatorului privind numărul de locuri de muncă create (numărul 2).

68. O altă problemă legată de acest indicator este aceea că valorile au la bază numărul de persoane angajate de IMM-urile sprijinite, ceea ce nu este echivalent cu numărul de locuri de muncă create sau menţinute în cadrul IMM-urilor care beneficiază de finanţare nouă. Finanţarea nouă pe care o primeşte o întreprindere mică sau mijlocie nu este singurul factor care determină menţinerea sau crearea de locuri de muncă. Nu există nicio analiză care să indice modul în care împrumutul garantat a contribuit la menţinerea sau la crearea de locuri de muncă.

CERINŢELE DE RAPORTARE SUNT CLARE ŞI REZONABILE ŞI DOAR CÂŢIVA INTERMEDIARI FINANCIARI LE CONSIDERĂ O SARCINĂ ÎMPOVĂRĂTOARE

69. Intermediarii financiari ar trebui să dispună de cerinţe de raportare clare pentru colectarea datelor necesare monitorizării şi raportării referitor la programul privind Fondul de garantare pentru IMM-uri. Timpul şi resursele necesare pentru a obţine informaţiile de care este nevoie pentru indicatori nu ar trebui să creeze o sarcină administrativă inutilă.

70. Intermediarii financiari au obligaţia de a colecta diverse date cu privire la IMM-urile sprijinite şi să raporteze către FEI în mod regulat (a se vedea anexa III). Cerinţele de raportare sunt enumerate în acordul de garantare încheiat între FEI şi intermediarul financiar. În acest sens, FEI a publicat şi a pus la dispoziţia intermediarilor financiari o serie de orientări clare [48] cu privire la modul în care să fie compilate datele solicitate. În sprijinul acestei afirmaţii se adaugă şi faptul că 88 % din intermediarii financiari au confirmat că instrucţiunile operaţionale furnizate de FEI erau clare [49]. Mai mult, 98 % din intermediarii financiari au declarat că FEI se arată întotdeauna dispus să ofere mai multe informaţii pentru a clarifica eventualele probleme de natură operaţională [50].

71. De asemenea, rezultatele chestionarului Curţii au indicat că doar 20 % din intermediarii financiari care au participat la CIP şi/sau la MAP considerau că cerinţele de raportare nu erau rezonabile [51].

72. În cazurile în care colectarea datelor prin intermediarii financiari ridica multe probleme (de exemplu, datele privind locurile de muncă ocupate), alte metode de colectare a informaţiilor ar fi putut să se dovedească mai adecvate. Ambele rapoarte, Evaluarea indicatorilor aferenţi EIP şi Evaluarea intermediară a EIP, sugerau utilizarea de sondaje în contextul unei evaluări.

REUŞITELE FONDULUI DE GARANTARE PENTRU IMM-URI

73. Această secţiune descrie realizările obţinute de Fondul de garantare pentru IMM-uri. Realizările sunt analizate în raport cu obiectivele instrumentului. În plus, este examinată valoarea adăugată pe care o aduce Uniunea Europeană, analizându-se în special dacă îndeplinirea obiectivelor instrumentului se realizează mai bine printr-o punere în aplicare la nivel comunitar decât prin punerea în aplicare la nivel naţional sau regional.

REALIZĂRILE FONDULUI DE GARANTARE PENTRU IMM-URI

74. Instrumentele financiare ale CIP trebuie "să îmbunătățească […] accesul la credite pentru lansarea și creșterea IMM-urilor și pentru investiții în activități inovatoare" [52]. Mai exact, Fondul de garantare pentru IMM-uri din cadrul CIP are următoarele obiective:

să ajungă la un număr de 315750 de IMM-uri beneficiare ale acestui instrument [53];

să garanteze împrumuturi care finanţează investiţii inovatoare [54] ale IMM-urilor sau care sunt acordate IMM-urilor ce nu dispun de garanţii reale suficiente şi, astfel,

să îmbunătăţească accesul la credite acolo unde piaţa nu reuşeşte să realizeze acest lucru.

75. Analiza următoare a avut la bază examinarea eşantionului de împrumuturi selectat de Curte [55]. În ceea ce priveşte investiţiile în anumite activităţi bazate pe cunoaştere cum ar fi dezvoltarea tehnologică, inovația și transferul de tehnologii, se face referire la Manualul Oslo al OCDE privind măsurarea activităţilor ştiinţifice şi tehnologice [56].

OBIECTIVUL GLOBAL DE A SE AJUNGE LA UN NUMĂR DE 315750 DE IMM-URI BENEFICIARE ALE ACESTUI INSTRUMENT POATE FI ATINS

76. Toţi intermediarii financiari vizitaţi erau axaţi în mod clar pe IMM-uri şi toţi aveau instituite proceduri pentru a verifica statutul de IMM al împrumutatului.

77. În ceea ce priveşte obiectivul global de 315750 de IMM-uri [57] care să beneficieze de acest instrument, Comisia şi FEI au reuşit prin eforturile lor să depăşească problemele cauzate de întârzierea iniţială (a se vedea punctul 32), concentrându-se pe intermediarii financiari mai mari. În cei trei ani de la intrarea în vigoare a CIP, FEI a semnat 25 de înţelegeri de garantare cu 21 de intermediari financiari (a se vedea tabelul 2). La sfârşitul anului 2009, plafonul global de garantare [58] al acestor acorduri se ridica la 191,1 milioane de euro, reprezentând 37,5 % din bugetul global al Fondului de garantare pentru IMM-uri. Intermediarii financiari au oferit credite către aproape 59000 de IMM-uri, reprezentând 19 % din numărul-ţintă de IMM-uri. Luându-se în considerare rezultatele obţinute în urma MAP, acordurile de garantare semnate determină realizarea a peste jumătate din numărul-ţintă de IMM-uri (57,4 %) în cazul în care se ajunge la suma maximă a portofoliului pentru fiecare dintre aceste acorduri [59] (a se vedea figura 3). Prin urmare, progresele realizate în punerea în aplicare a instrumentului sunt suficiente pentru a preconiza că obiectivul global de a se ajunge la 315750 de IMM-uri beneficiare va fi atins.

FIGURA 3

REALIZĂRILE FONDULUI DE GARANTARE PENTRU IMM-URI PUS ÎN APLICARE ÎN CADRUL CIP, LA SFÂRŞITUL ANULUI 2009

+++++ TIFF +++++

1 Calculat de Curte, presupunându-se că costurile medii pentru bugetul UE pe care le implică ajungerea la o întreprindere mică sau mijlocie beneficiară sunt aceleaşi ca şi cele din programul MAP (1055 de euro) şi că suma maximă a portofoliului este atinsă pentru toate acordurile de garantare existente.

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

INSTRUMENTUL ESTE UTILIZAT PENTRU IMM-URI CARE NU DISPUN DE GARANŢII REALE; PROIECTELE INOVATOARE SUNT PUŢINE

78. Fondul de garantare pentru IMM-uri este conceput să îmbunătăţească accesul la credite al IMM-urilor care dispun de proiecte viabile, dar care nu sunt în măsură să obţină un împrumut de la creditorii comerciali. O astfel de situaţie poate apărea atunci când o întreprindere mică sau mijlocie nu dispune de garanţii reale suficiente pentru a îndeplini cerinţele impuse de un creditor comercial. Există şi situaţii în care unei întreprinderi mici sau mijlocii i se poate refuza accesul la finanţare prin împrumut deoarece creditorii comerciali nu sunt în măsură să estimeze cu uşurinţă viabilitatea propunerii de afaceri, cum este cazul investiţiilor inovatoare. Cu cât caracterul unei investiţii este mai novator, cu atât probabilitatea de a obţine un împrumut este mai mică.

79. Pe baza răspunsurilor obţinute la chestionarul Curţii, s-a consta- tat că intermediarii financiari din cadrul CIP s-au axat în primul rând pe IMM-uri care nu dispuneau de garanţii reale suficiente, în al doilea rând pe microîntreprinderi şi apoi pe întreprinderile nou-înfiinţate (start-ups). IMM-urile inovatoare reprezintă categoria cea mai puţin vizată. 90 % din intermediari au confirmat că produsul lor garantat în cadrul CIP era axat pe clienţi care nu dispuneau de garanţii reale suficiente, în timp ce doar aproximativ jumătate dintre intermediari au confirmat că produsul lor garantat prin intermediul CIP a vizat IMM-uri inovatoare (a se vedea figura 4).

FIGURA 4

SONDAJUL EFECTUAT ÎN RÂNDUL INTERMEDIARILOR FINANCIARI – IMM-URILE VIZATE DE PRODUSUL DE CREDITARE/DE GARANTARE

+++++ TIFF +++++

Intermediarii financiari din cadrul CIP au trebuit să indice, pe o scară de la 1 la 5, măsura în care sunt de acord cu aceste patru afirmaţii. Procentul din grafic indică partea din respondenţi care şi-au declarat acordul sau acordul puternic faţă de afirmaţia în cauză. Numărul de răspunsuri furnizate pentru fiecare dintre aceste întrebări a variat uşor de la 28 la 30 din 31 de intermediari financiari care fie au participat, fie preconizau să participe la CIP.

Sursa: Chestionar CCE adresat intermediarilor financiari.

80. În urma analizei eşantionului de împrumuturi, s-a constatat că de acest instrument au beneficiat mai mult IMM-uri care duceau lipsă de garanţii reale decât IMM-uri care realizau investiţii inovatoare. Dintre cele 181 de împrumuturi incluse în eşantion, 77 (43 %) au fost acordate către IMM-uri care nu dispuneau de garanţii reale suficiente care să le fi permis să aibă acces la finanţare prin intermediul creditării comerciale existente. Doar 22 de împrumuturi (12 %) au fost utilizate pentru a finanţa proiecte ce conţineau elemente inovatoare (a se vedea tabelul 5).

81. Deşi investiţiile inovatoare au fost rare, eşantionul de împrumuturi includea o serie de investiţii cu un grad de inovare ridicat. Jumătate dintre proiectele inovatoare (11 din 22) au fost evaluate ca fiind tipuri de inovaţii noi pe piaţă sau în lume. Aceste proiecte vizau crearea de produse, procese de producţie sau metode de livrare noi sau sensibil îmbunătăţite, care erau considerate o noutate cel puţin pe piaţa pe care întreprinderea în cauză îşi desfăşura activitatea. Un exemplu de astfel de investiţie este prezentat în caseta 5. Restul de investiţii inovatoare puteau fi considerate ca fiind o noutate doar pentru întreprinderea în cauză, ele fiind deja implementate de alte societăţi care se aflau în concurenţă directă cu împrumutatul.

TABELUL 5

REZULTATELE ANALIZEI ÎMPRUMUTURILOR, EXPRIMATE CA NUMĂR DE ÎMPRUMUTURI ŞI PROCENT ÎN CADRUL EŞANTIONULUI

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

| IMM-uri fără garanţii reale suficiente [1005] | IMM-uri cu garanţii reale suficiente | IMM-uri cu garanţii reale suficiente | Total |

Împrumuturi utilizate pentru a finanţa investiţii inovatoare | 7 | 12 | 3 | 22 |

4 % | 7 % | 2 % | 12 % |

Împrumuturi utilizate pentru a finanţa investiţii inovatoare | 70 | 69 | 20 | 159 |

39 % | 38 % | 11 % | 88 % |

Total | 77 | 81 | 23 | 181 |

43 % | 45 % | 13 % | 100 % |

82. Pentru 23 de împrumuturi nu s-a putut realiza însă nicio evaluare referitor la lipsa de garanţii reale raportată, întrucât nu existau informaţii în acest sens la nivelul intermediarilor financiari.

INTERMEDIARII FINANCIARI URMĂRESC SĂ ATINGĂ VOLUME DE CREDITARE SUPLIMENTARE; S-AR FI PUTUT ACORDA ÎNSĂ O ATENŢIE MAI MARE EFECTULUI DE BALAST (DEADWEIGHT)

83. În cadrul sistemelor de garantare, "efectul de balast" (deadweight) apare atunci când împrumutatul ar fi putut obţine creditul din partea creditorilor comerciali fără să beneficieze de sprijinul sectorului public. În astfel de situaţii, s-ar fi produs oricum efecte precum crearea de locuri de muncă, activitate economică sau activitate inovatoare. Eficacitatea sistemelor de garantare sprijinite de sectorul public este maximă atunci când investiţia finanţată nu s-ar fi putut realiza în lipsa lor şi când efectele dorite nu s-ar fi putut concretiza.

84. Pentru a se asigura că Fondul de garantare pentru IMM-uri oferă acestora un acces adiţional la credite, Comisia a elaborat Orientările privind îmbunătăţirea accesului la credite. Obiectivul acestui demers este să se asigure faptul că intermediarul financiar poate utiliza garanţia portofoliului doar după ce volumul efectiv de creditare depăşeşte volumul de creditare pe care intermediarul l-ar fi atins fără această garanţie. Acest concept de adiţionalitate este simplu de utilizat şi poate fi încorporat cu uşurinţă în acordul de garantare.

CASETA 5

EXEMPLU DE PROIECT INOVATOR

Întreprinzătorul nu dispunea de garanţii reale suficiente pentru a obţine un împrumut în valoare de 40000 de euro în condiţii comerciale obişnuite. Totuşi, prin activitatea sa anterioară de cercetător, acesta dobândise cunoştinţe de specialitate semnificative privind producerea oţetului. Prin urmare, întreprinzătorul a utilizat împrumutul garantat pentru a înfiinţa o societate producătoare de oţet de un nivel ridicat de calitate. Procesul de producţie utiliza culturi speciale de bacterii pentru a face procesul de fermentaţie mai stabil. Oţetul rezultat avea un gust mai bun şi un conţinut mai mare de zahăr – calităţi apreciate de consumatori. Piaţa pe care întreprinderea îşi desfăşura activitatea era una regională şi nu existau alţi concurenţi care să utilizeze acelaşi proces de producţie.

85. Cu toate acestea, adiţionalitatea nu asigură faptul că volumul suplimentar de la nivelul intermediarului financiar are un caracter adiţional şi la nivelul economiei. În contextul Fondului de garantare pentru IMM-uri, se consideră că efectul de balast (deadweight) apare atunci când garanţiile sunt furnizate pentru împrumuturi acordate unor IMM-uri care dispun de garanţii reale suficiente şi care nu realizează investiţii inovatoare. Cu toate acestea, atunci când asistenţa se acordă pe bază de portofoliu, un anumit nivel de efect de balast (deadweight) este inevitabil. În urma analizei împrumuturilor, s-a constatat un efect de balast (deadweight) pentru mai mult de o treime din împrumuturile incluse în eşantion (38 %, 69 din 181, a se vedea tabelul 5). În condiţiile în care ceilalţi factori rămân neschimbaţi, aceşti împrumutaţi ar fi putut obţine împrumuturile din partea creditorilor comerciali fără să beneficieze de garanţia pentru IMM-uri. Evaluatorul însărcinat cu evaluarea intermediară a realizat un sondaj în rândul împrumutaţilor din cadrul MAP, în urma căruia s-a constatat un nivel similar al efectului de balast (deadweight) [60].

CONDIŢII DE CREDITARE SPECIFICE

86. Fiecare acord de garantare încheiat între FEI şi un intermediar financiar conţine o clauză standard care enumeră principiile referitoare la îmbunătăţirea accesului la credite (a se vedea punctul 54) în beneficiul IMM-urilor care nu dispun de garanţii reale sau care prezintă investiţii inovatoare. Nu există întotdeauna o indicaţie clară cu privire la modul în care intermediarul financiar intenţionează să includă aceste IMM-uri în sfera sa de acţiune. Unii intermediari financiari au utilizat condiţii de creditare specifice pentru a atrage astfel de IMM-uri, minimizând astfel efectul de balast (deadweight) (a se vedea caseta 6).

CASETA 6

CONDIŢII DE CREDITARE MENITE SĂ ATRAGĂ FIE IMM-URI INOVATOARE, FIE IMM-URI FĂRĂ GARANŢII REALE SUFICIENTE

Împrumuturile garantate pot fi acordate doar întreprinderilor nou-înfiinţate (start-ups) şi IMM-urilor cu un istoric scurt de activitate

Plafon pentru suma împrumutului

Furnizarea de beneficii nemonetare către IMM-uri [61], caz în care împrumuturile garantate nu presupun neapărat costuri mai mici decât împrumuturile negarantate

Rate mai mari de garantare pentru investiţii care sunt considerate inovatoare sau care reprezintă o noutate într-o anumită măsură

87. În timp ce primele trei condiţii de creditare vor duce la a prefera în mod automat împrumutaţii care nu dispun de garanţii reale, ultima condiţie va mări probabil interesul IMM-urilor inovatoare. Absenţa relativă a unor condiţii de creditare orien- tate către IMM-uri inovatoare poate fi o explicaţie pentru numărul redus de investiţii inovatoare identificate în eşantion (a se vedea tabelul 5).

VALOAREA ADĂUGATĂ PE CARE O ADUCE UNIUNEA EUROPEANĂ

88. Întrucât toate domeniile acoperite de CIP se află sub responsabilitatea partajată a statelor membre şi a Comunităţii [62], Fondul de garantare pentru IMM-uri trebuie să respecte de asemenea principiul subsidiarităţii stipulat la articolul 5 din tratat. Acţiunile UE care nu ţin de competenţa exclusivă a Uniunii, cum ar fi Fondul de garantare pentru IMM-uri, nu trebuie întreprinse decât în cazul şi în măsura în care obiectivele acţiunii preconizate nu pot să fie realizate într-un mod satisfăcător de către statele membre, ci pot fi realizate mai bine la nivelul UE din cauza dimensiunilor sau a efectelor acţiunii preconizate.

89. Conceptul subsidiarităţii este reluat într-un considerent din Decizia privind CIP [63], în propunerea privind CIP [64], precum şi în evaluarea de impact a CIP [65]. În esenţă, argumentele utilizate de Comisie în favoarea dimensiunii UE a instrumentelor financiare pot fi clasificate în două părţi:

asigurarea coerenţei în implementare şi

natura globală a competitivităţii şi a inovării.

FONDUL DE GARANTARE PENTRU IMM-URI POATE AVEA BENEFICII NEMONETARE IMPORTANTE PENTRU UN INTERMEDIAR; CU TOATE ACESTEA, NU SE URMĂREŞTE ÎN MOD ACTIV OBŢINEREA UNEI COERENŢE ÎN IMPLEMENTARE

90. În documentele sale pregătitoare privind CIP, Comisia a argumentat că dimensiunea europeană ar asigura difuzarea bunelor practici în ceea ce priveşte instrumentele financiare furnizate, inclusiv Fondul de garantare pentru IMM-uri. Chiar dacă există măsuri similare în unele state membre, intervenţia Comunităţii va contribui la asigurarea unei coerenţe în implementare.

91. S-au identificat mai multe cazuri în care finanţarea de la bugetul UE a fost crucială, nu numai datorită faptului că a acoperit parţial pierderile din credite, dar şi deoarece a permis intermediarului să încerce ceva nou. În două cazuri, Fondul de garantare pentru IMM-uri a contribuit la dezvoltarea unor produse de garantare sau de creditare care reprezentau o noutate pentru intermediar. Într-unul dintre aceste cazuri, a fost nevoie de mai multe încercări până când produsul a reuşit să câştige un nivel suficient de recunoaştere din partea instituţiilor de creditare directă şi din partea clienţilor. Se poate presupune că produsul nu ar fi fost dezvoltat dacă FEI şi Comisia nu ar fi colaborat în repetate rânduri cu intermediarul în cauză. Mai mult, cooperarea cu instituţiile UE poate ajuta unii intermediari financiari privaţi, de dimensiuni mai mici, să câştige în special recunoaştere în rândul instituţiilor de creditare directă şi/sau în rândul clienţilor.

92. Acest lucru este confirmat şi de rezultatul chestionarului trimis intermediarilor financiari. 6 din 31 de intermediari [66] din cadrul CIP au dezvoltat un produs nou de creditare sau de garantare şi 16 din 31 şi-au modificat semnificativ produsele existente pentru a participa la CIP.

93. Fondul de garantare pentru IMM-uri sporeşte vizibilitatea sprijinului UE în rândul intermediarilor financiari. În urma vizitelor de audit s-a constatat că nivelul de cunoaştere a garanţiilor UE de către IMM-uri nu era foarte ridicat. Nu s-a observat însă că s-ar fi încercat în mod activ să se asigure o coerenţă între practicile diferiţilor intermediari. FEI doar colectează informaţiile referitoare la practicile intermediarilor financiari, nepunându-le însă în discuţie. După cum s-a arătat în cazul condiţiilor de creditare (a se vedea punctul 86), o abordare mai activă din partea FEI ar îmbunătăţi nivelul de utilizare a acestui instrument de către IMM-urile cu proiecte inovatoare sau cu garanţii reale insuficiente.

FONDUL DE GARANTARE PENTRU IMM-URI MĂREŞTE COMPETITIVITATEA ÎNTREPRINDERILOR INDIVIDUALE; ACEASTA NU IMPLICĂ ÎNSĂ CĂ UE ADUCE O VALOARE ADĂUGATĂ

94. Acest aspect privind valoarea adăugată pe care o poate aduce UE este direct legat de unul dintre obiectivele globale ale CIP: "promovarea competitivității întreprinderilor, în special a IMM-urilor" [67]. În documentele pregătitoare, Comisia a subliniat faptul că întreprinderile europene se confruntă cu o concurenţă din ce în ce mai globalizată, iar inovarea este considerată ca fiind un fenomen global, care nu poate să se bucure de succes sau de durabilitate într-un mediu închis.

95. Analiza împrumuturilor a indicat că Fondul de garantare pentru IMM-uri contribuie într-adevăr la creşterea competitivităţii întreprinderilor individuale. S-a constatat că 74 din 181 de împrumuturi (41 %) erau utilizate în mod direct pentru a mări competitivitatea întreprinderii [68]. Fondul de garantare pentru IMM-uri furnizează multe alte rezultate valoroase în ceea ce priveşte crearea unui mediu mai concurenţial. El permite apariţia pe piaţă a întreprinderilor mici nou-înfiinţate (start-ups) – în principal în sectorul serviciilor. 26 de împrumuturi (14 %) dintre cele 181 incluse în eşantion au fost utilizate pentru a pune bazele unei noi întreprinderi şi 15 împrumuturi (8 %) au fost utilizate pentru a finanţa extinderi ale întreprinderii ulterior înfiinţării sale [69]. Fondul contribuie, de asemenea, la menţinerea mediului concurenţial, oferind persoanelor fizice posibilitatea de a deveni întreprinzători prin achiziţionarea unei întreprinderi mici sau mijlocii deja existente (47 de împrumuturi, 26 %).

96. Cu toate acestea, valoarea adăugată a UE referitor la aceste rezultate nu este concludentă întrucât aceleaşi efecte ar putea fi obţinute cu finanţare de la bugetele naţionale. De exemplu, Comisia [70] oferă trei sugestii cu privire la modul în care o politică a UE ar putea avea un impact asupra competitivităţii de la nivelul UE [71]. Politica UE poate:

avea un impact asupra poziţiei concurenţiale a întreprinderilor din UE în raport cu concurenţii lor din afara UE;

stimula fluxurile de investiţii transfrontaliere, inclusiv delocalizarea activităţii economice sau

fi necesară pentru a corecta eventualele consecinţe nedorite ale proceselor de piaţă de pe pieţele europene.

97. Niciunul dintre aceste efecte nu a fost observat pe parcursul auditului. Analiza împrumuturilor a confirmat că majoritatea IMM-urilor îşi desfăşoară activitatea pe pieţe locale, regionale sau naţionale. 19 din 181 de împrumuturi (10 %) au fost acordate către IMM-uri care derulau o serie de activităţi transfrontaliere şi 13 împrumuturi (7 %) au fost utilizate pentru investiţii care conţineau un element transfrontalier important [72]. Numărul redus de activităţi transfrontaliere nu este surprinzător având în vedere tipurile de obiecte de activitate ale IMM-urilor incluse în eşantion (a se vedea o imagine de ansamblu în figura 5): 17 restaurante, 8 taximetrişti, 41 de magazine mici de vânzare cu amănuntul (brutărie, măcelărie, magazin de presă sau supermarket) sau 17 meşteşugari (dulgher, electrician, zidar sau lucrător care execută acoperişuri). Având în vedere aceste exemple de împrumutaţi care îşi desfăşoară activitatea de regulă pe plan local, necesitatea intervenţiei UE nu este suficient demonstrată.

98. Într-adevăr, dimensiunea înţelegerilor individuale de garantare nu depăşeşte graniţele naţionale. În esenţă, Fondul de garantare pentru IMM-uri funcţionează ca un set de sisteme naţionale de garantare, deoarece între pieţele naţionale de creditare există diferenţe semnificative [73]. Aceste diferenţe sunt cauzate de constrângeri atât de ordin cultural, cât şi de ordin juridic şi sunt atât de semnificative încât pieţele de creditare pot fi considerate ca fiind pur naţionale.

FIGURA 5

ANALIZA ÎMPRUMUTURILOR – TIPURILE DE OBIECT DE ACTIVITATE

+++++ TIFF +++++

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

CONCLUZII ŞI RECOMANDĂRI

CONCEPEREA FONDULUI DE GARANTARE PENTRU IMM-URI

99. Deşi în documentele pregătitoare ale CIP pentru Fondul de garantare pentru IMM-uri nu este furnizată nicio logică de intervenţie explicită, în diferitele documente pregătitoare ale Deciziei privind CIP poate fi identificată o logică de intervenţie implicită. Cu toate acestea, nu există nicio relaţie conceptuală între problema în cauză şi rezultatele scontate şi impactul preconizat, astfel cum au fost acestea prezentate înainte de demararea intervenţiei. Deşi obiectivele sunt în prezent mai precise decât cele din cadrul programului MAP anterior, ele sunt specifice (precise), măsurabile, realizabile şi delimitate în timp doar în raport cu realizările scontate.

RECOMANDAREA 1

Viitoarele programe de sprijinire a IMM-urilor ar trebui să se bazeze pe o logică de intervenţie explicită care să coreleze mijloacele prin care se realizează intervenţia cu realizările scontate, cu rezultatele estimate, precum şi cu impactul preconizat.

FORMAREA STRUCTURII DE GESTIUNE

100. Per ansamblu, cadrul instituit pentru gestiunea Fondului de garantare pentru IMM-uri este corespunzător. Structura comisioanelor s-a îmbunătăţit în comparaţie cu MAP prin adăugarea unor stimulente ce ţin cont de performanţă. Întârzierile din etapa de planificare a instrumentului au împiedicat însă realizarea unei alocări eficace a bugetului în cursul primului an şi au cauzat întreruperea sprijinului pentru unii intermediari financiari.

RECOMANDAREA 2

În eventualitatea planificării unui instrument viitor, Curtea recomandă ca temeiul juridic şi acordul de gestiune să fie finalizate cu mult înainte de începerea efectivă a perioadei de programare astfel încât să se dispună de timp suficient în vederea selectării unor intermediari financiari adecvaţi sau în vederea finalizării negocierilor contractuale cu aceştia până la începerea efectivă a perioadei de programare, evitându-se astfel necesitatea de a se recurge ulterior la o eventuală clauză de aplicare retroactivă.

SELECŢIA INTERMEDIARILOR FINANCIARI

101. Comisia a conceput proceduri corespunzătoare pentru selecţia intermediarilor financiari. Cu toate acestea, nu s-au stabilit standarde de notare pe baza cărora să poată fi evaluate candidaturile diferiţilor intermediari potenţiali şi nici nu au fost definite cerinţe minime pentru diferitele criterii de selecţie. S-au constatat deficienţe în ceea ce priveşte documentaţia aferentă stabilirii parametrilor incluşi în acordurile de garantare încheiate cu intermediarii financiari.

RECOMANDAREA 3

Pentru a spori transparenţa procesului de selecţie, ar trebui instituit, pentru orice eventual program care va succede, un sistem de notare pentru evaluarea candidaturilor intermediarilor potenţiali. Ar trebui definite cerinţe minime pentru selecţia intermediarilor financiari. Calculul parametrilor din acordurile de garantare ar trebui documentat în mod mai detaliat.

MONITORIZAREA șI RAPORTAREA CU PRIVIRE LA PERFORMANțĂ

102. S-a stabilit un număr suficient de indicatori de realizări, care au fost utilizaţi în vederea raportării cu privire la punerea în aplicare a Fondului de garantare pentru IMM-uri. Datele necesare pentru singurul indicator de impact, care se referă la "numărul de locuri de muncă create", sunt dificil de colectat şi, din cauza metodelor de calcul variate, nu sunt comparabile de la o ţară la alta. Cerinţele de raportare sunt clare şi majoritatea intermediarilor financiari care participă la Fondul de garantare pentru IMM-uri nu le consideră ca fiind o sarcină împovărătoare.

RECOMANDAREA 4

Comisia ar trebui să examineze posibilitatea de a crea indicatori de performanţă suplimentari sau mai buni pentru a monitoriza mai bine realizarea obiectivelor instrumentului şi pentru a desprinde concluzii adecvate.

REUŞITELE FONDULUI DE GARANTARE PENTRU IMM-URI

103. Singurul obiectiv cuantificat, acela de a se ajunge la 315750 de IMM-uri beneficiare ale acestui instrument, poate fi atins. În urma analizei eşantionului de împrumuturi selectat de Curte, s-a constatat că mai puţin de jumătate din împrumuturi (43 %) au fost acordate unor IMM-uri care nu dispuneau de garanţii reale suficiente şi doar 12 % au utilizat împrumuturile pentru investiţii inovatoare. Analiza împrumuturilor a relevat un efect de balast (deadweight) de 38 %, ceea ce înseamnă împrumuturi acordate unor IMM-uri care dispuneau de garanţii reale suficiente şi care nu au utilizat aceste împrumuturi pentru inovare.

RECOMANDAREA 5

Comisia ar trebui să stabilească în viitor niveluri-ţintă mai precise, care să reflecte mai bine obiectivele instrumentului financiar. Pe parcursul duratei de viaţă a instrumentului, prin intermediul monitorizării ar trebui să se măsoare progresele realizate în vederea îndeplinirii acestor niveluri-ţintă, oferindu-se astfel posibilitatea de a se lua măsuri corective acolo unde este necesar. Ar trebui prevăzute măsuri adecvate în vederea minimizării efectului de balast (deadweight), prin valorificarea, printre altele, a celor mai bune practici puse deja în aplicare de anumiţi intermediari.

104. Fondul de garantare pentru IMM-uri a oferit unor intermediari financiari posibilitatea de a dezvolta şi de a furniza noi produse de creditare sau de garantare, însă nu a avut loc niciun demers activ de identificare şi de difuzare a bunelor practici. Valoarea adăugată pe care o poate aduce UE prin Fondul de garantare pentru IMM-uri nu este demonstrată, întrucât rezultatele acestui instrument ar fi putut fi obţinute şi cu finanţare în cadrul unor sisteme naţionale. Nu s-au observat investiţii transfrontaliere semnificative şi nici efecte importante cu caracter transfrontalier care să fi rezultat din împrumuturile realizate prin intermediul instrumentului.

RECOMANDAREA 6

După cum s-a mai subliniat în trecut de către Curte, cheltuielile de la bugetul Uniunii trebuie să producă beneficii clare şi vizibile pentru UE şi pentru cetăţenii acesteia, beneficii care să nu fi putut fi obţinute doar prin cheltuieli efectuate la nivel naţional, regional sau local [74]. Prin urmare, autorităţile bugetare şi Comisia ar trebui să examineze modul în care ar putea fi maximizată valoarea adăugată pe care o poate aduce UE în cazul unui eventual program ce va succede Fondului de garantare pentru IMM-uri.

Prezentul raport a fost adoptat de Camera IV, condusă de domnul Igors LUDBORŽS, membru al Curţii de Conturi, la Luxemburg, în şedinţa sa din 22 martie 2011.

Pentru Curtea de Conturi

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Preşedinte

[1] "Giving SMEs the credit they need" (Acordarea către IMM-uri a creditelor de care acestea au nevoie), The magazine of Enterprise Policy, Comisia Europeană, 12.2.2009.

[2] COM(2005) 551 final, 10.11.2005.

[3] Observatory of European SMEs (Observatorul IMM-urilor europene), Raport analitic, noiembrie 2006-ianuarie 2007, sondaj Eurobarometru Flash.

[4] COM(2005) 24 final, 2.2.2005.

[5] Consiliul European de la Lisabona din 23 şi 24 martie 2000, Concluziile Preşedinţiei.

[6] Decizia nr. 1639/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 2006 de instituire a unui program-cadru pentru inovație și competitivitate (2007-2013) (JO L 310, 9.11.2006, p. 15).

[7] Decizia 2000/819/CE a Consiliului din 20 decembrie 2000 privind Programul multianual pentru întreprinderi și spirit antreprenorial, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) (2001-2005) (JO L 333, 29.12.2000, p. 84).

[1001] Bugetul indicativ aferent Fondului de garantare pentru IMM-uri, la începutul programului CIP. Alocarea bugetelor între diferitele tipuri de instrumente financiare se realizează anual.

[8] FEI este organismul Uniunii Europene specializat în furnizarea de instrumente de garantare, precum şi de capital de risc pentru IMM-uri.

[9] Acordul fiduciar şi de gestiune din data de 20.9.2007 încheiat între Comunitatea Europeană şi FEI cu privire la Fondul de garantare pentru IMM-uri, prin Programul-cadru pentru inovație și competitivitate (2007-2013).

[10] Cogaranţia furnizează creditorului o garanţie în plus faţă de garanţia principală, în timp ce contragaranţia garantează o parte din garanţia primului garant.

[11] "Înţelegerile de garantare" sunt acordurile individuale de garantare încheiate între FEI şi un intermediar financiar şi acoperă activităţile desfăşurate în baza acestor acorduri.

[12] Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei din 6 mai 2003 privind definirea microîntreprinderilor şi a întreprinderilor mici şi mijlocii (JO L 124, 20.5.2003, p. 36).

[13] S-au efectuat vizite la intermediari financiari din Belgia, Franţa, Ungaria, Slovenia, Italia, Spania şi Germania.

[14] Documentaţia referitoare la propunerea de împrumut şi la aprobarea împrumutului, la evaluarea riscului de credit al împrumutatului şi la scopul împrumutului a fost verificată la sediile intermediarilor financiari.

[15] Chestionarul invita intermediarii să răspundă la 48 de întrebări referitoare la teme precum: (i) procesul de prelucrare a candidaturii pentru a participa la Fondul de garantare pentru IMM-uri, (ii) gestiunea asigurată de FEI pe parcursul duratei de viaţă a garanţiei, (iii) produsul garantat şi (iv) impactul crizei financiare asupra produselor. De asemenea, intermediarilor care au participat la MAP, dar nu şi la CIP li s-a solicitat să indice motivele care au stat la baza acestei decizii.

[16] La elaborarea întrebărilor s-au luat în considerare comentariile atât din partea FEI, cât şi din partea Comisiei. S-a obţinut o rată de răspuns de 82 % (42 din 51 de intermediari financiari).

[17] Document de lucru al serviciilor Comisiei, Anexa la Propunerea de decizie a Parlamentului European şi a Consiliului de instituire a unui program-cadru pentru inovație și competitivitate (2007-2013), SEC(2005) 433, 6.4.2005.

[18] Evaluatorul însărcinat cu evaluarea intermediară recomanda "specificarea în mod clar a logicii de intervenţie pentru fiecare măsură cu scopul de a îmbunătăţi coerenţa globală a programului şi de a demonstra impactul acestuia", Comisia Europeană, "Interim Evaluation of the Entrepreneurship and Innovation Programme" (Evaluarea intermediară a Programului pentru spirit antreprenorial şi inovare), 2009.

[19] A se vedea, de exemplu, North, Baldock, Ekanem, Whittam şi Wyper: Access to Bank Finance for Scottish SMEs, 2008.

[20] COM(2002) 276 final, 5.6.2002.

[21] Evaluarea de impact consideră că realizările precum numărul de împrumuturi sau numărul de IMM-uri constituie impacturi. Impactul efectiv este însă mai mic decât realizările, deoarece o parte dintre IMM-uri ar fi obţinut împrumuturile şi fără garanţia UE.

[22] Articolul 27 alineatul (3) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, 16.9.2002, p. 1).

[23] Definiţia este preluată din documentul Impact Assessment Guidelines (Orientări privind evaluarea de impact), Comisia Europeană, SEC(2005) 791, 15.6.2005.

[24] Articolul 2 din Decizia privind CIP.

[25] Obiectivele imediate se referă la rezultatul unei intervenţii pentru destinatarii direcţi şi iau în considerare domeniul specific vizat şi natura particulară a intervenţiei avute în vedere în cadrul politicii. În ceea ce priveşte Fondul de garantare pentru IMM-uri, obiectivul EIP cu relevanţă pentru acest instrument este considerat a fi obiectivul imediat.

[26] Articolul 10 din Decizia privind CIP.

[27] Exemple de inovare constatate în cadrul eşantionului: o investiţie într-o tehnologie nouă de ambalare şi sortare dintr-un depozit, o investiţie într-un cuptor nou cu funcţii suplimentare dintr-o brutărie.

[28] În conformitate cu articolul 43 alineatul (4) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 357, 31.12.2002, p. 1).

[29] Pentru Fondul de garantare pentru IMM-uri: Acordul fiduciar şi de gestiune şi liniile directoare operaţionale aferente [precum Guidance on Enhanced Access to Finance (Orientări privind îmbunătăţirea accesului la credite)].

[30] Primul acord de garantare din cadrul CIP încheiat între FEI şi un intermediar financiar a fost semnat la 2 septembrie 2008.

[31] Calculat pe baza celor nouă intermediari vizitaţi, numărul mediu de zile necesar pentru prelucrarea unei candidaturi aprobate în cadrul CIP era 323.

[32] Pe baza chestionarului (Q6) transmis tuturor intermediarilor financiari care şi-au depus candidatura pentru a participa la CIP.

[33] Primele acorduri de garantare din cadrul CIP au fost semnate în septembrie 2008.

[34] În conformitate cu articolul 53 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului.

[35] Acordul fiduciar şi de gestiune, anexele 1A-1D.

[36] Articolul 3.1 din Acordul fiduciar şi de gestiune.

[37] Acordul fiduciar şi de gestiune conţine patru politici de garantare corespunzătoare celor patru secţiuni specifice ale instrumentului. Politicile de garantare descriu în termeni exacţi scopul secţiunii în cauză, procesul de selecţie a intermediarilor, criteriile de eligibilitate, modul de operare în ceea ce priveşte îmbunătăţirea accesului la credite, raportarea, monitorizarea şi auditul, promovarea şi vizibilitatea.

[38] Criteriile corespunzând secţiunii privind finanţarea prin împrumut şi secţiunii privind microcreditul. Criteriile de selecţie aferente secţiunii privind capitalurile proprii şi secţiunii privind securitizarea nu au fost examinate deoarece, conform situaţiei la 31 decembrie 2009, aceste secţiuni nu au fost utilizate.

[39] Orientări privind îmbunătăţirea accesului la credite, 25 octombrie 2007.

[40] Rata maximă de garantare este rata convenită în prealabil în limita căreia se încadrează răspunderea FEI în baza unui acord de garantare. Suma pentru care FEI este răspunzător în cadrul unui acord de garantare (plafonul de garantare) se poate calcula prin înmulţirea volumului efectiv al portofoliului cu rata de garantare şi cu rata maximă de garantare. Exemplu: volumul portofoliului = 1000; rata de garantare = 50 %; rata maximă de garantare = 10 %.Astfel, răspunderea maximă a FEI (plafonul de garantare) = 1000 x 50 % x 10 % = 50.

[41] Articolul 19 din Decizia privind CIP.

[42] Evaluarea indicatorilor aferenţi EIP, februarie 2010.

[1002] Anexa la Propunerea de decizie a Parlamentului European şi a Consiliului de instituire a unui program-cadru pentru inovație și competitivitate (2007-2013), SEC(2005) 433.

[1003] Un loc de muncă creat sau menţinut pentru fiecare întreprindere mică sau mijlocie care beneficiază de finanţare nouă. Având în vedere că datele referitoare la iniţiativa pentru creştere economică şi ocuparea forţei de muncă indică faptul că IMM-urile beneficiare au creat în medie 1,2 locuri de muncă, Comisia consideră că ar trebui să se utilizeze un indice (ratio) mai prudent, care să ţină cont de faptul că garanţia pentru microcredite corespunde unui procent mai mare de 20 % din societăţile care beneficiază de Fondul de garantare pentru IMM-uri şi, astfel, se preconizează că aceste societăţi vor crea un număr mai mic de locuri de muncă, reducând, prin urmare, media generală.

[1004] Informaţiile se regăsesc doar în rapoartele trimestriale ale FEI.

[43] Pentru a măsura rezultatele şi impactul, au fost sugeraţi mai mulţi indicatori, de exemplu, contribuţia la performanţa beneficiarilor (creşterea vânzărilor, numărul de locuri de muncă create/menţinute, noi produse sau servicii dezvoltate) sau creşterea totală (sau medie) a cifrei de afaceri pentru IMM-urile finanţate.

[44] De exemplu, un intermediar din Slovenia a obţinut datele privind ocuparea forţei de muncă de la instituţia naţională de asigurări sociale.

[45] Un intermediar din Spania colectează informaţiile în fiecare an de la societăţile regionale de garantare pe bază de eşantion.

[46] Un alt intermediar din Spania calculează schimbările în ceea ce priveşte ocuparea forţei de muncă prin compararea valorilor aşteptate de la momentul cererii de împrumut cu numărul efectiv al locurilor de muncă ocupate la momentul efectuării calculului.

[47] De exemplu, un intermediar din Italia colectează datele privind locurile de muncă ocupate doar în etapa cererii iniţiale de garantare, neactualizând aceste date într-o etapă ulterioară.

[48] Manual for compiling reports under the SME guarantee facility 2007-2013 (CIP) [Manual privind elaborarea rapoartelor referitoare la Fondul de garantare pentru IMM-uri 2007-2013 (CIP)] – FEI.

[49] Conform unuia dintre chestionare (Q14), 36 din 41 de intermediari financiari care au răspuns la această întrebare au declarat că instrucţiunile operaţionale furnizate de FEI erau clare.

[50] Conform unuia dintre chestionare (Q15), 40 din 41 de intermediari financiari care au răspuns la această întrebare au confirmat că FEI se arată întotdeauna dispus să ofere explicaţii în cursul duratei de viaţă a unei garanţii.

[51] Conform unuia dintre chestionare (Q16), 8 din 42 de intermediari financiari care au răspuns la această întrebare au declarat că cerinţele de raportare nu erau rezonabile.

[52] Articolul 10 din Decizia privind CIP.

[53] Anexa la Propunerea de decizie a Parlamentului European şi a Consiliului de instituire a unui program-cadru pentru inovație și competitivitate (2007-2013), SEC(2005) 433.

[54] Obiectiv relevant doar pentru secţiunea privind finanţarea prin împrumut. Articolul 19 alineatul (2) din Decizia privind CIP se referă la "investițiile în anumite activități bazate pe cunoaştere cum ar fi dezvoltarea tehnologică, inovația și transferul de tehnologii".

[55] S-a selectat un eşantion de 181 de împrumuturi ale celor nouă intermediari financiari vizitaţi. Numărul de împrumuturi selectate pentru fiecare intermediar, număr care reflecta volumul de garantare atins, era cuprins între 10 şi 45.

[56] The OSLO Manual, Proposed guidelines for collecting and interpreting technological innovation data (Manualul Oslo, Propunere de orientări privind colectarea şi interpretarea datelor referitoare la inovarea tehnologică), OCDE, 1997, la care se face referire de asemenea la considerentul 8 din Decizia privind CIP şi în Orientările privind evaluarea de impact publicate de Comisia Europeană în 2009 – SEC(2009) 92.

[57] Conform datelor din evaluarea de impact a CIP, SEC(2005) 433.

[58] Plafonul de garantare reprezintă limita în care se pot încadra costurile pentru bugetul UE şi se va concretiza doar dacă intermediarul financiar atinge suma maximă a portofoliului şi dacă înregistrează pierderile estimate pentru portofoliul de credite.

[59] De exemplu, în cadrul MAP, doar doi din 45 de intermediari financiari au ajuns la un nivel mai mic de 90 % din suma maximă a portofoliului.

[1005] În cazurile în care intermediarul financiar avea definit un nivel de garanţii reale suficiente sau acest nivel putea fi dedus în mod implicit, pentru a se determina "suficienţa" garanţiilor reale s-a aplicat nivelul respectiv. În celelalte cazuri, s-a considerat că o întreprindere mică sau mijlocie dispunea de garanţii reale suficiente dacă suma împrumutului nu depăşea 70 % din valoarea activelor realizabile. Pentru această din urmă categorie, s-au luat în considerare şi alţi factori care sporeau profilul de risc al întreprinderii mici sau mijlocii (de exemplu, împrumuturi acordate către şomeri) şi, prin urmare, aceste IMM-uri au fost considerate "IMM-uri fără garanţii reale suficiente".

[60] "Rezultatele sondajului indică faptul că două din trei întreprinderi nu ar fi realizat proiectul fără împrumutul garantat sau l-ar fi realizat într-o măsură mai mică. Doar una din trei întreprinderi care au participat la sondaj a răspuns că ar fi înfiinţat societatea sau ar fi întreprins proiectul în cauză chiar şi fără împrumutul garantat".

[61] Cum ar fi cerinţe privind garanţiile reale reduse, decizii privind accelerarea creditului şi rate fixe ale dobânzii.

[62] Comisia a instituit ca fundament pentru CIP temeiurile juridice rezultate din articolul 172, articolul 173 alineatul (3) şi articolul 192 alineatul (1) din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene (versiune consolidată ulterior Tratatului de la Lisabona).

[63] Considerentul 62 din Decizia privind CIP.

[64] COM(2005) 121 final, 6.4.2005.

[65] SEC(2005) 433, 6.4.2005.

[66] Intermediari care participă sau preconizează să participe la CIP.

[67] Articolul 2 din Decizia privind CIP.

[68] S-a considerat că nivelul de competitivitate al unei întreprinderi creştea dacă planul de afaceri cuprindea informaţii referitoare la faptul că investiţia urma:

- să mărească sau să eficientizeze capacitatea întreprinderii de a produce bunuri sau servicii;

- să crească cota de piaţă a întreprinderii;

- să crească exporturile întreprinderii;

- să mărească performanţa/nivelul de instruir