Furnizorii de indici pentru activitățile cu impact scăzut în ceea ce privește emisiile de carbon încearcă să reducă amprenta totală de carbon a portofoliului de bază în comparație cu indicii standard care aplică, în general, ponderarea bazată pe capitalizarea pieței. De exemplu, aceștia ar putea viza o reducere cu 40 % a amprentei de carbon în comparație cu indicele standard sau „mamă”. Furnizorii de indici „exclusivi” susțin că acești indicatori „decarbonizați” integrați nu sunt aliniați la obiectivele de 2 C° ale Acordului de la Paris privind schimbările climatice; ei pledează pentru o metodologie mai strictă de selectare a componentelor indicilor de referință, cum ar fi raportul privind impactul emisiilor de dioxid de carbon.

Interviurile au arătat, de asemenea, diferențe semnificative în ceea ce privește modul în care furnizorii de indici măsoară amprenta de carbon. Majoritatea furnizorilor de indici integrați au tendința să analizeze emisiile de dioxid de carbon generate direct de activitățile de producție ale unei societăți („emisiile de categoria 1”) și emisiile indirecte generate prin furnizarea de materii prime sau alte „mijloace de producție” achiziționate de societatea din amonte pentru a-și realiza produsele sau a-și presta serviciile („emisii de categoria 2”). Reprezentanții furnizorilor de indici „exclusivi” cred însă că această abordare este insuficientă pentru a reflecta amprenta de carbon a întreprinderii, deoarece emisiile cauzate de clienții unei întreprinderi sunt complet ignorate („emisiile de categoria 3”).

Chestionar

Administratorii de active, societățile de reasigurare, furnizorii de indici de referință și o asociație bancară au răspuns la întrebările privind utilitatea standardelor armonizate pentru metodologia indicilor pentru activitățile cu impact scăzut în ceea ce privește emisiile de carbon.

Respondenții au declarat că nu utilizează indici pentru activitățile cu impact scăzut în ceea ce privește emisiile de carbon deoarece: (i) metodologiile actuale nu reflectă toate sursele de emisii de dioxid de carbon; (ii) clienții (investitorii) lor nu au încredere în metodologia utilizată pentru indicii pentru activitățile cu impact scăzut în ceea ce privește emisiile de carbon disponibili; și (iii) nu există indici pentru activitățile cu impact scăzut în ceea ce privește emisiile de carbon care să reflecte abordarea și stilul lor în materie de investiții.

Respondenții au constatat că este utilă elaborarea unor standarde armonizate pentru metodologia indicilor pentru activitățile cu impact scăzut în ceea ce privește emisiile de carbon la nivelul UE și au subliniat importanța furnizării unor date fiabile privind emisiile indirecte de dioxid de carbon de către utilizatorii sau furnizorii unei întreprinderi.

La întrebarea referitoare la principalele caracteristici ale indicilor pentru activitățile cu impact scăzut în ceea ce privește emisiile de carbon, majoritatea respondenților au observat că emisiile de categoria 3 ar trebui luate în considerare în evaluarea emisiilor de dioxid de carbon. Unii respondenți au menționat că metodologia unui indice pentru activitățile cu impact scăzut în ceea ce privește emisiile de carbon ar trebui aliniată la o eventuală taxonomie a UE viitoare. Cu toate acestea, unii respondenți au fost sceptici cu privire la elaborarea unei metodologii armonizate la nivelul UE, menționând preocupările legate de datele disponibile, legătura neclară dintre amprenta de carbon și riscurile de mediu cu impact financiar (de exemplu riscul de tranziție) și caracterul retroactiv al celor mai multe dintre metode.

•Obținerea și utilizarea expertizei

Propunerea se bazează pe raportul HLEG privind finanțarea durabilă, care recomandă luarea de măsuri pentru îmbunătățirea transparenței și a orientărilor privind indicii de referință pentru piața financiară. Prezenta propunere analizează cu atenție și alinierea la alte recomandări ale HLEG, cum ar fi publicarea de informații și taxonomia aspectelor considerate durabile.

Propunerea se bazează, de asemenea, pe studiul intitulat Defining 'green' in the context of green finance („Definirea termenului «verde» în contextul finanțării verzi”), comandat de Comisie în 2017. Studiul conține: