4.Politica comercială și de investiții a UE are rolul de catalizator pentru crearea unui climat deschis și echitabil pentru investiții

Începând din 1975, Comitetul pentru investiții străine din SUA (CFIUS) monitorizează și examinează tranzacțiile care ar putea duce la controlul unei întreprinderi americane de către o persoană străină, în scopul de a determina impactul acestor tranzacții asupra securității naționale. În calitate de serviciu între agenții, CFIUS are autoritatea de a examina în mod oficial investițiile străine directe, în timp ce Legea privind investițiile străine și securitatea națională din 2007 impune, de asemenea, un control sporit al tranzacțiilor controlate de guverne străine. În perioada 2009 - 2014, CFIUS a primit 627 de notificări de proiecte de achiziții ale unor întreprinderi din SUA de către întreprinderi străine, examinând în mod oficial aproximativ 40 % din numărul total de notificări: dintre cele 244 de tranzacții examinate, 47 (sau aproximativ 7 % din tranzacțiile examinate) au fost anulate în perioada de anchetă de către întreprinderile implicate, o tranzacție fiind anulată printr-o decizie prezidențială, după încheierea investigației CFIUS.

Investitorii străini se concentrează într-o măsură tot mai mare pe căutarea de noi piețe și active strategice și întreprinderile deținute de stat joacă un rol tot mai important în economia mondială. În unele economii, întreprinderile deținute de stat dețin o pondere semnificativă în investițiile străine directe în străinătate, în unele cazuri ca parte a unei strategii guvernamentale declarate. Pe lângă deținerea directă a întreprinderilor de către stat, asistăm, de asemenea, la situații în care anumite întreprinderi sunt influențate în mod direct sau indirect de către stat prin diferite mijloace, sau la situații în care statul facilitează achizițiile străine de către întreprinderi naționale, în special prin facilitarea accesului la finanțare sub ratele de pe piață.

UE salută investițiile străine, întrucât acestea aduc beneficii substanțiale pentru economia și societatea noastră, în ansamblu. Investițiile străine directe reprezintă o sursă de creștere economică și de locuri de muncă. Acestea stabilesc o legătură între întreprinderile din UE și lanțurile valorice globale, care sunt motorul economiei moderne, stimulând productivitatea și competitivitatea întreprinderilor noastre prin îmbunătățirea alocării resurselor, punerea la dispoziție de capital, tehnologii și expertiză, prin intensificarea concurenței, stimularea inovațiilor și deschiderea de noi piețe pentru exporturile UE. În plus, investițiile străine directe sprijină obiectivele Planului de investiții pentru Europa și alte proiecte și programe ale UE. Investițiile străine directe în străinătate generează câștiguri similare cu cele generate de fluxurile de investiții străine directe în UE, inclusiv pentru punerea în aplicare a Agendei 2030 pentru dezvoltare durabilă. Din toate aceste motive, UE va continua să sprijine liberalizarea și protejarea investițiilor la nivel mondial.

În ceea ce privește conceperea procedurilor de examinare, există două tipuri principale de mecanisme: cele care solicită investitorilor să notifice o investiție care face obiectul examinării, înainte de efectuarea ei, oferind un sistem de autorizare prealabilă, precum și cele care prevăd un control ex post al investițiilor deja realizate, cu posibilitatea ca investitorii să solicite în mod voluntar examinarea investiției, înainte de finalizarea acesteia.

În ceea ce privește domeniul de aplicare, cele mai multe mecanisme de examinare existente se aplică atât investițiilor din UE, cât și celor din afara UE, în timp ce altele se aplică numai investițiilor efectuate de țări terțe, dar ar putea include dispoziții privind evitarea eludării pentru împiedicarea abuzurilor. În unele cazuri, mecanismele de examinare includ investiții în anumite sectoare considerate strategice (de exemplu, energie, telecomunicații, transport), în timp ce în alte cazuri nu există o limitare la anumite sectoare. Investițiile vizate de mecanismele de examinare sunt clasificate, în mod normal, în funcție de criterii calitative (de exemplu, dobândirea controlului asupra întreprinderii-țintă) și/sau praguri cantitative (de exemplu, procentul de acțiuni sau de drepturi de vot). În ceea ce privește motivele monitorizării, anumite mecanisme de examinare se limitează la protecția intereselor esențiale în materie de securitate națională, în special în ceea ce privește producția sau comerțul cu arme, muniții, echipamente militare, material de război etc. Cu toate acestea, majoritatea acestor mecanisme depășesc sectorul apărării și sunt, în principal, legate de protecția siguranței și politicii publice sau a ordinii publice.

UE urmărește încheierea unor acorduri bilaterale sau regionale care să cuprindă norme și angajamente obligatorii privind investițiile străine, în special în ceea ce privește investițiile străine directe, cu o gamă largă de parteneri. Aceste acorduri garantează, în special, că investitorii din UE beneficiază de un cadru juridic mai clar și de un acces mai bun la piețele străine. În plus, Comisia are în vedere elaborarea unor dispoziții menite să asigure protecția proprietății intelectuale, creșterea transparenței și limitarea, în special, a subvenționarii care distorsionează schimburile comerciale, precum și dispoziții menite să corecteze conduita întreprinderilor de stat. Principalele realizări în ceea ce privește asigurarea unui mediu comercial și de investiții mai deschis, echitabil și bazat pe norme sunt evidențiate în Comunicarea Comisiei intitulată „O politică comercială modernă pentru valorificarea oportunităților oferite de globalizare” și în Raportul privind punerea în aplicare a strategiei comerciale a UE intitulat „Comerț pentru toți”, care au fost adoptate în paralel cu prezenta comunicare.

În primul rând, toți investitorii străini din UE au obligația fundamentală de a respecta legislația UE și legislațiile naționale aplicabile. Aceasta include normele UE în domeniul concurenței, printre care se numără și controlul fuziunilor și al achizițiilor. În cazul în care o investiție propusă, indiferent de sursa sau de originea acesteia, intră în sfera de aplicare a Regulamentului UE privind concentrările economice , aceasta nu poate avea loc fără să fie examinată în prealabil și aprobată de către Comisia Europeană. Scopul acestei proceduri este prevenirea concentrărilor care ar împiedica în mod semnificativ concurența efectivă pe piața internă. Evaluarea compatibilității unei concentrări notificate efectuate în temeiul Regulamentului UE privind concentrările economice se axează exclusiv pe concurență și nu ia în considerare preocupările în materie de securitate sau ordine publică.

Alte norme relevante sunt prevăzute în legislația UE care abordează securitatea infrastructurilor critice și a serviciilor esențiale. În anumite cazuri, aceste norme vizează impactul capitalului străin. Pot fi menționate următoarele exemple:

·La nivel european, o serie de active au fost identificate ca fiind critice: Galileo, Copernicus, Eurocontrol, rețelele europene de transport de energie electrică și gaze. Trebuie să se acorde o atenție specială securității, integrității și regimului proprietății acestor infrastructuri, precum și necesității de a se asigura funcționarea lor continuă. În plus, legislația UE privind securitatea cibernetică , stabilește o listă a sectoarelor care furnizează servicii esențiale în cazul în care operatorii trebuie să fie protejați împotriva atacurilor cibernetice.

·O parte din legislația UE abordează în mod direct impactul capitalului străin. În cazuri foarte specifice, în special în cazul în care UE definește criteriile de autorizare a operatorilor pe baza, printre altele, a naționalității de proprietate, există deja o legislație privind controlul străin asupra anumitor active europene. De exemplu, un transportator aerian nu poate obține o licență în UE dacă 50 % sau mai mult din acțiunile sale sunt deținute de persoane din afara UE, cu excepția cazului în care există un acord cu țara sa de origine . În aceeași ordine de idei, în conformitate cu normele UE în materie de energie, un operator de sistem de transport de gaze sau energie electrică controlat de către o țară terță nu poate funcționa în UE, cu excepția cazului în care s-a demonstrat, în cadrul procesului de certificare, că aceasta nu va pune în pericol siguranța alimentării cu energie a statului membru în care acesta și-ar desfășura activitatea sau a Uniunii . Un alt exemplu îl constituie normele UE de acordare și de folosire a autorizațiilor de prospectare, explorare și extracție a hidrocarburilor, care prevăd că statele membre pot refuza, din motive de siguranță națională, acordarea accesului la aceste activități oricărei entități care este efectiv controlată de țări terțe sau de resortisanți ai țărilor terțe, dar și exercitarea lor de către aceste entități.

·Strategia europeană pentru securitate energetică, elaborată de Comisie în 2014, a propus lansarea unei dezbateri mai ample privind controlul infrastructurilor strategice din sectorul energetic de către entități din afara UE, în special de către întreprinderi de stat, bănci naționale sau fonduri suverane din țările furnizorilor principali care au ca obiectiv pătrunderea pe piața UE și în cazul în care există riscul ca acestea să împiedice diversificarea surselor de aprovizionare și dezvoltarea rețelei și a infrastructurii UE. Ca un prim pas, Comisia a prezentat propuneri legislative privind securitatea aprovizionării cu gaze naturale și energie electrică; aceste propuneri ar impune statelor membre să evalueze riscurile controlului exercitat de către entități străine sau deținerea de către acestea a infrastructurilor de gaze și de energie electrică, și să adopte măsurile pe care le consideră necesare și care fac obiectul examinării de către Comisie și/sau de către un grup de experți .

Cu toate acestea, în pofida acestor inițiative sectoriale, în prezent nu există niciun cadru juridic cuprinzător la nivelul UE care să abordeze riscurile în materie de securitate și ordine publică pe care le-ar putea prezenta anumite investiții străine directe din țări terțe.

6.Către un cadru european de examinare a investițiilor străine directe din motive de siguranță sau ordine publică

5.0.Necesitatea de a se acționa

Comisia recunoaște pe deplin necesitatea de a menține flexibilitatea necesară pentru ca statele membre să examineze investițiile străine directe, ținând seama de interesele individuale legitime, diferitele situații și circumstanțele naționale. În același timp, dimensiunea europeană a investițiilor directe străine este evidentă, motiv pentru care aceasta intră sub incidența politicii comerciale comune a UE. În cadrul pieței interne, întreprinderile din UE recurg într-o măsură tot mai mare la libertatea de stabilire și de prestare de servicii, precum și la libera circulație a mărfurilor și a capitalurilor, răspândindu-și activitățile și lanțurile de aprovizionare în mai multe state membre, mai degrabă decât într-unul singur. Investitorii din țări terțe doresc, de asemenea, să valorifice avantajele pieței interne prin investiții în întreprinderi din UE, ceea ce le permite realizarea unor economii de scară considerabile și accesul la piața internă. În plus, o investiție străină directă într-un stat membru poate avea implicații pentru securitatea sau ordinea publică a altui stat membru sau pentru UE, în ansamblu. Un astfel de impact transfrontalier nu poate fi întotdeauna luat în considerare pe deplin și nu poate fi evaluat în cadrul mecanismelor naționale. În plus, este necesar să se asigure un cadru care să protejeze activele care au o dimensiune europeană importantă, având în vedere legăturile lor cu programele sau proiectele de interes pentru Uniune, cum ar fi, de exemplu, sistemul european global de navigație prin satelit (Galileo).

Comisia consideră că, pentru a răspunde la schimbările din domeniul investițiilor și pentru a spori sinergiile dintre prerogativele în UE și ale statelor membre în acest domeniu, este esențial să se asigure o cooperare mai strânsă și o mai bună coordonare între statele membre. Prin urmare, Comisia sugerează adoptarea unor măsuri suplimentare în ceea ce privește investițiile din țările terțe care ar putea conduce la preocupări privind securitatea și respectarea ordinii publice.

În acest context, obiectivele specifice care trebuie îndeplinite sunt următoarele:

•furnizarea unui cadru coerent pentru examinarea, din motive de securitate sau ordine publică, a investițiilor străine directe în UE, fără a se aduce atingere prerogativelor naționale ale statelor membre;

•facilitarea unei cooperări strânse și sistematice între statele membre, pe de o parte, și între statele membre și Comisie, pe de altă parte, cu privire la examinarea anumitor investiții străine directe atunci când acestea conduc la preocupări legate de securitatea națională sau de ordinea publică, inclusiv consolidarea schimbului de informații;

•sporirea transparenței investițiilor străine directe care pot avea un impact asupra securității sau ordinii publice;

•în ceea ce privește proiectele sau programele care prezintă interes pentru Uniune, soluționarea în mod eficient a cazurilor de investiții străine directe care dau naștere la preocupări legate de securitate sau ordine publică;

•împiedicarea eludării mecanismelor de examinare a investițiilor străine directe naționale.

Aceste măsuri vor fi luate cu respectarea deplină a obligațiilor care decurg din tratatele UE și din acordurile și înțelegerile internaționale la care UE și statele membre sunt părți. În această privință, în cazul în care UE sau statele membre și-au asumat angajamente internaționale privind investițiile, excepțiile corespunzătoare privind securitatea și ordinea publică oferă deja cadrul necesar pentru definirea sferei de acțiune.