Accesul la justiție necesită îmbunătățiri. Există cereri de reducere a pragului de acces la asistența judiciară , prin scutirea destinatarilor asistenței judiciare de taxele judiciare , reducerea cuantumului taxelor judiciare pentru inițierea procedurilor și îmbunătățirea digitalizării în sistemul judiciar . În situația actuală a sistemului de asistență judiciară din Bulgaria, nici măcar persoanele ale căror venituri se află la nivelul sau puțin sub nivelul pragului de sărăcie stabilit de Eurostat nu au dreptul la asistență judiciară. S-a atras atenția în mod deosebit cu privire la nivelul semnificativ de ridicat al taxelor judiciare din domeniul justiției administrative . În ceea ce privește digitalizarea, deși nu este posibilă formularea unei acțiuni online, este posibilă transmiterea de citații și monitorizarea anumitor cauze . În plus, utilizarea și monitorizarea rezultatelor studiilor efectuate printre utilizatorii instanțelor sunt limitate . O imagine cuprinzătoare asupra situației referitoare la e-justiție va fi disponibilă la sfârșitul anului 2020, când proiectul în curs „Dezvoltarea unui model pentru optimizarea hărții judiciare a instanțelor și parchetelor din Bulgaria și a unui sistem informatic unificat pentru instanțe” ar trebui să se finalizeze . Pandemia de COVID-19 a evidențiat deficiențele sistemului judiciar din domeniul e-justiției. În urma unei decizii a Camerei Judecătorilor din cadrul CJS , soluționarea cauzelor de pe rolul instanțelor a fost suspendată timp de o lună pe perioada stării de urgență, cu excepția cauzelor urgente .

În pofida progresului realizat, compunerea și funcționarea Consiliului Judiciar Suprem au făcut obiectul unor noi dezbateri. Fără a aduce atingere reformelor și progresului anterioare , situația CJS a fost identificată drept o sursă de îngrijorare de Consiliul Europei și de diverse persoane interesate . În ceea ce privește compunerea, reformele menționate mai sus au prevăzut o structură mai echilibrată a CJS . Totuși, numărul total al judecătorilor aleși inter pares nu este majoritar . În plus, procurorul general are un rol decisiv în cadrul Camerei Procurorilor și are de asemenea influență asupra Plenului și posibil în cadrul Camerei Judecătorilor , având în vedere că legea prevede că membrii nespecialiști ai Camerei Judecătorilor aleși de Parlament pot proveni de asemenea, teoretic, dintre procurori . Acest aspect a fost evidențiat de Comisia de la Veneția drept o sursă de îngrijorare deoarece procurorii și în special procurorul general sunt încă implicați în mod semnificativ în guvernanța judecătorilor. Structura generală a CJS ar putea limita abilitatea acestuia de a garanta independența judiciară împotriva presiunilor din partea puterii executive, a celei legislative și a celei judecătorești, inclusiv din partea Parchetului General și a CJS însuși. Riscul pentru independența judiciară este evidențiat de numărul de judecători care fac obiectul atacurilor , al criticilor care vizează conținutul hotărârilor acestora sau al retoricii recente utilizate de persoane publice. La 14 august 2020, prim-ministrul a anunțat un plan pentru o nouă Constituție care ar urma să includă o reformă a compunerii Consiliului Judiciar Suprem și a inspectoratului său ; aceasta ar urma să includă de asemenea o modificare a procedurii de numire și a duratei mandatului președintelui Curții Supreme de Casație, al președintelui Curții Administrative Supreme și al procurorului general . Este important ca orice astfel de reformă să ia în considerare recomandările Consiliului Europei .

Este în curs o reformă privind asumarea răspunderii procurorului general și a adjuncților săi. În ultimii ani, serviciul de procuratură a trecut printr-o serie de reforme, care au vizat restructurarea serviciului . În pofida acestui progres, în Bulgaria, combinația dintre competențele și poziția procurorului general exercită o influență considerabilă, având în vedere că procurorul general poate anula sau modifica orice decizie dată de un procuror care nu a fost revizuită de un judecător . Mai mult, acesta poate detașa procurorii fără acordul acestora, pentru o perioadă de trei luni în cursul unui an calendaristic, și poate emite instrucțiuni scrise către aceștia, inclusiv în cauzele individuale . Procurorul general are de asemenea competențe considerabile asupra procurorilor șefi ai parchetelor de la nivel districtual și regional . În consecință, toți procurorii și anchetatorii sunt subordonați de facto procurorului general. În ceea ce privește răspunderea sa, procurorul general poate fi revocat din funcție numai printr-o propunere a Plenului Consiliului Judiciar Suprem (CJS) către Președintele Republicii . Deși competențele procurorului general nu sunt unice sistemului de justiție bulgar , au fost ridicate semne de întrebare din cauza combinării lor cu poziția procurorului general în CJS. În cadrul Camerei Procurorilor, procurorul general, în calitate de membru ex officio și președinte, are un rol decisiv în ceea ce privește cariera și procedurile disciplinare referitoare la procurori . Lipsa posibilității efective a unei anchete penale în privința procurorului general și a adjuncților săi reprezintă de mult timp o problemă, care a fost ridicată nu numai de Comisia Europeană , ci și de Curtea Europeană a Drepturilor Omului și de Consiliul Europei . În iunie 2019 a fost prezentat un proiect de lege pentru a soluționa această problemă, însă diferite părți interesate au ridicat serioase semne de întrebare. La recomandarea Comisiei, Bulgaria a solicitat un aviz din partea Comisiei de la Veneția pentru a evita orice risc pentru independența judiciară, asigurând în același timp eficacitatea mecanismului propus. În decembrie 2019, Ministerul Justiției a publicat un nou proiect de lege, care a abordat unele dintre recomandările Comisiei de la Veneția . Acest nou proiect de lege cu privire la acest aspect este din nou supus Parlamentului , prevăzând un „procuror special” responsabil cu investigarea infracțiunilor posibil săvârșite de procurorul general. Acest procuror special ar urma să fie ales de Camera Procurorilor din CJS, la propunerea a trei dintre membrii săi și cu o majoritate de opt din unsprezece voturi, pentru un mandat pe perioadă determinată de șapte ani. Acesta ar dispune de independență procedurală atunci când supraveghează o anchetă împotriva procurorului general și a adjuncților săi, însă ar rămâne subordonat procurorului general în ceea ce privește alte activități . Anumite elemente referitoare la procedura de numire și la competențele de anchetă ale „procurorului special” au ridicat semne de întrebare și ar fi important ca proiectul de lege să țină seama de recomandările Consiliului Europei . La 18 decembrie 2019, Guvernul a solicitat Curții Constituționale să se pronunțe cu privire la aspectul dacă supravegherea legalității de către procurorul general, o competență care este consacrată în Constituție, se aplică de asemenea anchetelor împotriva acestuia. Această cerere contestă indirect constituționalitatea proiectului de lege. La 23 iulie 2020, Curtea Constituțională a statuat că procurorul general nu poate să exercite supravegherea legalității asupra procurorilor care îl anchetează . Această decizie va permite Parlamentului să își reia lucrările. Totuși, decizia nu soluționează problemele referitoare la procedura de numire a procurorului special preconizat și la faptul că acesta ar rămâne subordonat procurorului general în ceea ce privește alte activități decât ancheta împotriva acestuia din urmă și a adjuncților săi. O consultare suplimentară a Comisiei de la Veneția cu privire la proiectul de lege ar oferi asigurări cu privire la eficacitatea noului mecanism de asumare a răspunderii.

Lipsa datelor referitoare la instanțele civile și comerciale de prim și al doilea grad de jurisdicție împiedică încă monitorizarea eficienței justiției. Procesul de colectare a datelor statistice prin statistici agregate nu permite defalcarea procedurilor civile și comerciale contencioase și necontencioase (din primul și al doilea grad de jurisdicție) și nu permite o evaluare corespunzătoare a eficienței de ansamblu a sistemului judiciar . Cu toate acestea, există două evoluții pozitive. În ceea ce privește durata procedurilor la Curtea Supremă de Casație, Bulgaria are rezultate bune comparativ cu celelalte state membre . În plus, se constată o îmbunătățire a performanței instanțelor administrative privind durata procedurilor. Durata estimată de soluționare a cauzelor administrative în toate instanțele s-a îmbunătățit în ultimii ani .

Utilizarea consultărilor publice și a studiilor de impact este scăzută. Procesul de reglementare al Bulgariei este considerat a fi lipsit de predictibilitate și de stabilitate ca urmare a schimbărilor frecvente ale legislației. De exemplu, numai Legea privind achizițiile publice a fost modificată de 11 ori în anul 2018 . În plus, Legea privind sistemul judiciar (LSJ), adoptată în anul 2007, a fost deja modificată de 51 de ori . În plus, „tehnica juridică” respectată în capitolul anticorupție, cu modificarea actelor normative prin alte acte normative, eludează obligația privind consultarea publică și studiul de impact . În plus, există o tendință în procedura de adoptare a legilor, observată de persoanele interesate, în care amendamentele aduse între prima și a doua lectură în cadrul Adunării Naționale pot crea modificări semnificative în lipsa dezbaterii publice relevante .

Bulgaria este o republică democratică reprezentativă, cu un președinte ales în mod direct, o Adunare Națională unicamerală și o Curte Constituțională responsabilă de verificarea caracterului constituțional al legilor. Adunarea Națională are putere de decizie finală la adoptarea legilor . Bulgaria are două instituții naționale pentru drepturile omului. În primul rând, Avocatul Poporului este un organ constituțional independent, ales de Adunarea Națională și însărcinat cu promovarea și protecția drepturilor omului și a libertăților fundamentale. În al doilea rând, Comisia pentru protecția împotriva discriminării este un organ care pune în aplicare politici în domeniile egalității de gen și nediscriminării.

Cadrul juridic împotriva interferenței politice în mass-media nu interzice în mod explicit politicienilor să dețină organe de presă. S-a raportat că acționariatul câtorva organe de presă este strâns legat de actori politici din Bulgaria, chiar dacă nu sunt deținute oficial de aceștia . Persoanele interesate raportează că climatul politic nu este favorabil mass-mediei independente și că mulți proprietari ai entităților mass-media preferă să fie apropiați guvernului pentru a evita să fie marginalizați. În plus, presa națională și locală din toate sectoarele este supusă controlului politic sistematic, iar majoritatea ziarelor principale din țară urmează o politică editorială favorabilă guvernului . În plus, un mare număr de jurnaliști bulgari au caracterizat interferențele politice în mass-media ca fiind „obișnuite” și „larg răspândite” .

Lipsa transparenței în ceea ce privește proprietatea asupra mass-mediei în Bulgaria este considerată o sursă de îngrijorare. CME menține și actualizează în mod regulat un registru public de servicii mass-media liniare și neliniare, precum și o listă de întreprinderi care distribuie programe bulgare și străine . În noiembrie 2018, Legea depunerii obligatorii de copii ale lucrărilor scrise și alte lucrări a fost modificată pentru a impune organelor de presă să furnizeze informații cu privire la acționariatul lor și la toate fondurile primite, inclusiv numele donatorilor. Unii observatori au considerat că acest fapt a plasat o sarcină excesivă asupra organelor de presă mici și independente, finanțate în principal prin donații (de exemplu, finanțarea participativă) și ar putea descuraja persoanele fizice să susțină astfel de entități . Legea a fost de asemenea criticată deoarece nu obligă mass-media să dezvăluie anumite alte surse de venit, precum fondurile guvernamentale acordate în plus față de fondurile primite prin contractele încheiate cu autoritățile contractante relevante. În practică, potrivit persoanelor interesate și MPM 2020, multe organe de presă nu respectă legea, iar informațiile prezentate nu sunt întotdeauna ușor accesibile publicului. Un raport publicat de Centrul european pentru libertatea presei și a mijloacelor de informare în masă (ECPMF) ca urmare a unei misiuni de stabilire a faptelor din 2018 relevă mai multe probleme legate de transparența proprietății mass-media . În plus, raportul care a urmat vizitei Comisarului pentru drepturile omului al Consiliului Europei în Bulgaria din noiembrie 2019 a indicat că dispozițiile privind obligația de informare referitoare la structura acționariatului continuă să fie puse în aplicare numai parțial. În plus, transparența nu este asigurată în multe cazuri, întrucât organele de presă tind să se înregistreze sub mandatari sau ca societăți offshore .

Consiliul Europei: Biroul CCJE (2019), Report on judicial independence and impartiality in the Council of Europe member States (Raport privind independența judiciară și imparțialitatea în statele membre ale Consiliului Europei).

CEPEJ (2020), Study on the functioning of the judicial systems in the EU Member States (Studiu privind funcționarea sistemelor judiciare din statele membre ale UE).

Centre for Media Pluralism and Media Freedom (2020), 2020 Media pluralism monitor [Centrul pentru pluralism și libertate în mass-media (2020), Instrumentul de monitorizare a pluralismului mass-mediei 2020]. https://cmpf.eui.eu/media-pluralism-monitor/mpm-2020 .

Consiliul Europei: Comisia de la Veneția (2010), Study No. 494 / 2008 on the independence of the judicial system – part I: the independence of judges (Studiul nr. 494 / 2008 privind independența sistemului judiciar – partea I: independența judecătorilor).

Consiliul Europei: Comisia de la Veneția (2017), Opinion no. 855 / 2016 on the judicial system act (Avizul nr. 855 / 2016 privind Legea sistemului judiciar) [CDL-AD(2017)018].

Consiliul Europei: Comisia de la Veneția (2019), Opinion on draft amendments to the Criminal Procedure Code and the Judicial System Act concerning criminal investigations against top magistrates (Aviz cu privire la proiectul de amendamente la Codul de procedură penală și la Legea privind anchetele penale împotriva magistraților de rang înalt) [CDL-AD(2019)031].

Consiliul Europei: Comitetul de Miniștri (2010), Recommendation CM/Rec(2010)12 of the Committee of Ministers to member states on judges: independence, efficiency and responsibilities. [Recomandarea CM/Rec (2010)12 a Comitetului de Miniștri adresată statelor membre cu privire la judecători: independență, eficiență și responsabilități].

Consiliul Europei: Comitetul de Miniștri (2016), Recommendation CM/Rec(2016)4 of the Committee of Ministers to member States on the protection of journalism and safety of journalists and other media actors [Recomandarea CM/Rec (2016)4 a Comitetului de Miniștri către statele membre privind protecția jurnalismului și siguranța jurnaliștilor și a altor actori din domeniul mass-mediei].

Consiliul Europei: Comitetul de Miniștri (2019), Rezoluția intermediară CM/ResDH(2019)367.

Consiliul Europei: Comitetul de Miniștri (2019), Supervision of the execution of the European Court’s judgments CM/Notes/1362/H46-6 (Supravegherea executării hotărârilor Curții Europene, CM/Notes/1362/H46-6).

Consiliul Judiciar Suprem (2018-2019), Norme privind stabilirea și plata remunerației suplimentare.

Consiliul Judiciar Suprem (2019), Poziția Consiliului Judiciar Suprem al Bulgariei. http://www.vss.justice.bg/page/view/9671 .

Consiliul național pentru etică jurnalistică și etică mass-media. http://mediaethics-bg.org/ .

Consiliul Național pentru Politici Anticorupție (2019), Raport privind punerea în aplicare a strategiei naționale anticorupție 2015 – 2020 pentru perioada de până la 31 ianuarie 2019.

Contribuția Asociației pentru reabilitarea prizonierilor bulgari la Raportul privind statul de drept pentru anul 2020.

Contribuția Comisiei internaționale pentru justiție socială la Raportul privind statul de drept pentru anul 2020.

Contribuția Fundației Institutului bulgar pentru inițiative legislative la Raportul privind statul de drept pentru anul 2020.

Contribuția Grupului practicienilor bulgari în domeniul dreptului (grup neoficial de activiști) la Raportul privind statul de drept pentru anul 2020.

Contribuția Uniunii libertăților civile pentru Europa la Raportul privind statul de drept pentru anul 2020.

Curtea Constituțională a Republicii Bulgaria (1993), cauza nr. 18/1993.

Curtea Constituțională a Republicii Bulgaria (2010), decizia nr. 13/2010 în cauza nr. 12/2010.

Curtea Constituțională a Republicii Bulgaria (2019), cauza nr. 15/2019.

Curtea Constituțională a Republicii Bulgaria (2020), decizia 10/2020 în cauza 7/2020