RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 299/54

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Restructurare și anticiparea schimbărilor: învățăminte desprinse din experiența recentă” (Carte verde)

COM(2012) 7 final

2012/C 299/11

Raportor: dl Antonello PEZZINI

Coraportor: dl Thomas STUDENT

La 17 ianuarie 2012, în conformitate cu articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia Europeană a hotărât să consulte Comitetul Economic și Social European cu privire la

Restructurare și anticiparea schimbărilor: învățăminte desprinse din experiența recentă

COM(2012) 7 final.

Comisia consultativă pentru mutații industriale (CCMI), însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 11 iunie 2012.

În cea de-a 482-a sesiune plenară, care a avut loc la 11 și 12 iulie 2012 (ședința din 11 iulie), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 134 de voturi pentru și 7 abțineri.

1. Concluzii și recomandări

1.1 Comitetul dorește în primul rând să sublinieze că întreprinderile reprezintă – prin definiție – elementul esențial al strategiilor de adaptare a operatorilor de pe piață, ele aflându-se în centrul proceselor de restructurare.

1.2 Comitetul subliniază importanța rolului pe care Comisia consultativă pentru mutații industriale (CCMI) l-a jucat și îl joacă în domeniul restructurărilor industriale, ca platformă de dialog constructiv și de elaborare a ideilor și propunerilor înaintate apoi Comisiei, Consiliului și Parlamentului European.

1.3 CESE reafirmă că restructurările constituie, în general, procese fiziologice complexe. Anticiparea schimbărilor presupune pregătirea întreprinderilor și a lucrătorilor pentru confruntarea cu noile provocări, minimizând impactul social al schimbărilor și maximizând șansele de reușită, creând un climat de încredere reciprocă și implicând hotărât partenerii sociali și societatea civilă organizată.

1.4 Lucrătorii și întreprinderile din UE se văd confruntați cu: — schimbări rapide pe piețele interne și internaționale de referință, — apariția de noi parteneri de anvergură mondială, — introducerea de noi tehnologii care accelerează uzura morală, — consumatori din ce în ce mai conștienți de rolul pe care îl au în influențarea consumului și a investițiilor, în sensul respectării mediului și a dezvoltării durabile, — tendințe demografice care accentuează îmbătrânirea forței de muncă, — schimbări considerabile pe piețele forței de muncă (însoțite de un dumping social masiv) și — în prezent, cu efectele negative durabile ale crizei economice și financiare și cu o slăbiciune evidentă a Europei pe piețele mondiale.

1.5 Așadar, CESE consideră că prezentarea Cărții verzi are loc într-un moment prielnic și oportun, dar speră că lansarea dezbaterilor și reflecțiilor va fi urmată de acțiuni concrete și eficiente, caracterizate de o abordare integrată la toate nivelurile de producție, de consum și de servicii. Aceasta implică o interacțiune și un schimb de informații între diversele niveluri ale lanțului de producție și distribuție, precum și un schimb de bune practici în domeniu și un calendar cu termene precise de aplicare a liniilor directoare, standardelor și cadrelor de referință, care au la bază un conglomerat de norme europene și de valori comune și împărtășite.

1.6 CESE consideră că, în ceea ce privește anticiparea și restructurarea, o importanță esențială o are punerea în valoare a rolului partenerilor sociali, al societății civile organizate și al consumatorilor, la nivel european, național, regional, local și de întreprindere, cu implicarea responsabililor locali și a rețelelor de cunoaștere și de competențe.

1.7 În opinia CESE, dialogul social, negocierea și participarea nu sunt numai valori fundamentale ale modelului social european, ci și instrumente care susțin cu succes și promovează coeziunea socială, calitatea locurilor de muncă și crearea acestora, precum și sporirea inovării și competitivității în economiile europene.

1.8 CESE este de părere că politicile structurale și de coeziune ale UE, dar și cele de inovare și de cercetare, ar trebui orientate către susținerea proactivă a mecanismelor de anticipare și de însoțire a restructurărilor, în vederea transformării lor în sisteme de succes, în slujba lucrătorilor și întreprinderilor.

1.9 CESE consideră că este esențial ca partenerii economici și sociali să facă parte într-o mai mare măsură din organismele de monitorizare a fondurilor structurale, astfel încât politica structurală europeană să fie încununată de succes.

1.10 CESE recomandă ca măsurile de politică structurală să fie strâns interconectate și coordonate cu cele de sprijinire a cercetării și inovării, sprijinind, prin investiții și politici industriale, tranziția la o economie europeană cu emisii scăzute de dioxid de carbon.

1.11 În opinia CESE, programele europene de educație și formare profesională, precum și de învățare pe tot parcursul vieții, vor trebui să reprezinte instrumente privilegiate ale autorităților publice și întreprinderilor, de anticipare a schimbării în mod proactiv, venind în completarea eforturilor continue ale actorilor economici, mai ales ale IMM-urilor și lucrătorilor.

1.12 CESE recomandă ca la nivel european să existe o coordonare mai strânsă între politicile și serviciile Comisiei, agenții și numeroase observatoare, pentru a putea susține într-un mod clar și coerent deciziile întreprinderilor în materie de restructurare. În special IMM-urile și microîntreprinderile care întâmpină dificultăți evidente în procesul de anticipare a schimbărilor ar trebui să poată beneficia de mecanisme adecvate de sprijin și îndrumare.

1.13 CESE reafirmă necesitatea ca ajutoarele de stat care vin în sprijinul ocupării forței de muncă în întreprinderile afectate de probleme legate de globalizare să fie acordate în măsura îndeplinirii condițiilor de asigurare a concurenței libere și loiale.

1.14 În cele din urmă, CESE solicită consolidarea politicii europene care sprijină conceperea de exerciții participative de prognoză, teritoriale și sectoriale, în vederea elaborării unor viziuni comune și împărtășite, inclusiv printr-o mai bună punere în valoare a teritoriului, astfel încât întreprinderile viabile și competitive să creeze locuri de muncă mai multe și mai bune.

1.15 Având în vedere evoluțiile demografice din Europa, CESE consideră că este deosebit de important să existe o politică activă în domeniul îmbătrânirii și al așa-numitei „economii a vârstei a treia” (silver economy), prin adaptarea producției și serviciilor la aceste noi oportunități.

2. Introducere

2.1 Va fi nevoie de timp pentru ca economia europeană să se redreseze și să iasă din cea mai gravă recesiune care a afectat Europa în ultimele decenii. Criza supune guvernele și finanțele publice ale țărilor unor puternice presiuni, determinând raționalizări, restructurări și închideri de întreprinderi în economia reală și având urmări grave sub aspectul șomajului.

2.2 Restructurările îmbracă forma unor procese complexe, cu aspecte multidimensionale, și presupun modificări ale strategiilor întreprinderilor sub aspectul organizării, formei, dimensiunilor și activităților acestora.

2.2.1 Mai ales la nivel sectorial, vor trebui identificate obiective economice și operaționale multiple, legate de situația piețelor globale și a sectoarelor în care operează întreprinderea.

2.3 Procesul ar trebui să se manifeste – ținând seama așa cum se cuvine de interesele și comportamentele consumatorilor – sub forma anticipării posibilității apariției de locuri de muncă în sectoarele emergente, acordându-se o atenție deosebită IMM-urilor, care sunt cel mai grav afectate de criza actuală.

2.4 Anticiparea schimbărilor nu înseamnă doar pregătirea întreprinderilor și lucrătorilor pentru confruntarea cu evoluțiile viitoare, ci și prevederea restructurărilor impuse de aceste provocări, minimizând impactul social al schimbărilor, asigurând stabilitatea și reducând costurile, protejând mediul și dezvoltarea durabilă: platformele tehnologice europene și studiile efectuate de acestea pot oferi perspective concrete, atât pentru lucrători, cât și pentru întreprinderi.

2.5 În cursul ultimelor două decenii, am asistat la o accelerare a fenomenelor de repoziționare pe piață, de relocalizare, de reorganizare și/sau de închidere a unor unități de producție, la fuziuni, achiziții și/sau externalizări ale activităților. Cu toate acestea, în ultimii patru ani, cerințele de consolidare a capacităților de anticipare a unor astfel de procese s-au făcut simțite din ce în ce mai acut în Europa, ținând seama de rapiditatea schimbărilor și de nevoia urgentă de restructurare, apărută în urma agravării crizei economico-financiare și a piețelor. Piețele din diverse țări sunt influențate inclusiv de fenomene precum explozia numărului de vânzări transfrontaliere sau pe internet.

2.6 Criza economică și financiară nu numai că a accelerat procesele de restructurare la diverse niveluri, ci a condus și la măsuri de austeritate și la reduceri ale cheltuielilor publice (având ca rezultat o scădere considerabilă a numărului locurilor de muncă în sectorul public), afectând, de asemenea, în multe țări, diversele sisteme de protecție a lucrătorilor, comunităților locale și întreprinderilor.

2.7 Sub aspectul restructurării, obiectivul Comisiei este de a contribui la consolidarea și diseminarea culturii anticipării și inovării în raport cu modul în care este pusă în practică restructurarea însăși. Uniunea și statele membre au o responsabilitate comună „în vederea realizării obiectivelor enunțate la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană” (art. 145 din TFUE).

2.8 Comisia recunoștea deja în comunicarea sa din 2005 privind restructurarea și ocuparea forței de muncă existența problemelor legate de costurile sociale ale restructurării, care îi afectează nu numai pe lucrători, care au parte de o incertitudine crescândă în privința condițiilor lor de lucru, ci și diversele sectoare ale economiei.

2.9 Deși restructurările sunt în principiu reglementate la nivel național și regional, Uniunii îi revin responsabilități importante în gestionarea, controlul și accelerarea restructurărilor, ea fiind chemată să supravegheze funcționarea corectă a cadrului de reglementare al UE – în ceea ce privește informarea și consultarea, dar și protecția lucrătorilor (1) – și să joace un rol activ, în special în virtutea Strategiei Europa 2020 și a obligațiilor stabilite în tratat.

2.10 Dacă UE dorește să facă față cu succes provocărilor crizei economice și financiare, ale globalizării, schimbărilor climatice, tendințelor demografice și inegalităților în creștere cauzate de costurile sociale ale programelor de austeritate, ea are nevoie să conceapă și să consolideze strategii proactive de anticipare și gestionare a restructurărilor, plecând de la un cadru comun de valori și practici, care să respecte marile obiective sociale și economice ale tratatului.

2.11 În contextul „orientărilor integrate” Europa 20202 (adoptate de Consiliu la 22 aprilie 2010), Europa și statele membre vor trebui așadar să pună în practică reforme care vizează o „creștere inteligentă”, indusă de cunoaștere și inovare și care, ținând seama de nevoile și comportamentele consumatorilor, urmărește: — promovarea unor reforme structurale coordonate, care contribuie efectiv la creșterea economică și la crearea de locuri de muncă și sporesc competitivitatea UE în economia globală; — asigurarea funcționării piețelor forței de muncă, prin investiții în tranziții reușite, dezvoltarea unor competențe adecvate, creșterea calității locurilor de muncă și combaterea șomajului structural, a celui de lungă durată și a inactivității; — îmbunătățirea mediului de afaceri și stimularea creării de noi întreprinderi și noi locuri de muncă, în special în economia ecologică și în cea a vârstei a treia; — îmbunătățirea calității educației, asigurând accesul pentru toți și aprofundând relațiile dintre pregătire, mediul universitar și piața muncii; — promovarea unor modele proactive de bune practici, în măsură să anticipeze restructurările de întreprinderi, de care este nevoie pe o piață a muncii în tranziție; — perfecționarea cadrului legislativ, pentru a promova inovația și transferul cunoștințelor în întreaga Uniune; — încurajarea spiritului întreprinzător și furnizarea de contribuții la transpunerea ideilor creative în produse, servicii și procese care pot genera locuri de muncă de calitate; — favorizarea coeziunii teritoriale, economice și sociale; — gestionarea mai eficientă a provocărilor sociale europene și globale.

2.12 Sprijinul acordat restructurării întreprinderilor și sectoarelor presupune sisteme de alertă timpurie în întreprinderi [cf. Observatorul european al restructurărilor (European Restructuring Monitor – ERM)], văzute ca o condiție preliminară a unei planificări eficiente a proceselor de restructurare, aprobate de toate părțile interesate, atât pentru a permite o recalificare profesională corespunzătoare a lucrătorilor, cât și pentru a asigura dezvoltarea de rețele sectoriale și intersectoriale, capabile să gestioneze schimbarea în mod integrat, cu ajutorul unor servicii de orientare profesională care să garanteze niveluri ridicate de ocupare a forței de muncă.

2.13 La 18 aprilie 2012, Comisia și-a prezentat la Strasbourg noul pachet privind ocuparea forței de muncă – asupra căruia CESE va avea prilejul să se pronunțe –, prin care solicită statelor membre să-și consolideze politicile naționale de ocupare a forței de muncă și afirmă voința de a coordona și monitoriza mai bine politicile de ocupare a forței de muncă.

3. Cartea verde a Comisiei

3.1 Comisia Europeană a lansat o dezbatere publică privind restructurarea întreprinderilor și anticiparea schimbărilor, ca „să identifice practicile și politicile de succes în materie de restructurare și adaptare la schimbări”.

3.2 În Cartea verde sunt formulate o serie de întrebări privind învățămintele care trebuie trase de pe urma crizei, posibilele ajustări economice și industriale, adaptabilității întreprinderilor și lucrătorilor, rolul autorităților locale și regionale, precum și rolul formării profesionale în gestionarea resurselor umane, precum și în dialogul între actorii economici și sociali.

4. Observații generale

4.1 În opinia Comitetului, Cartea verde trebuie văzută ca o continuare a Comunicării din 2005 privind restructurarea și ocuparea forței de muncă, care își propunea să definească rolul UE în anticiparea și gestionarea restructurărilor, în vederea stimulării ocupării forței de muncă.

4.2 Comitetul este de părere că Comunicarea din 2005 a determinat evoluții pozitive la nivelul UE, sub aspectul diverselor activități de promovare a unei abordări europene în materie de anticipare și restructurare, cum ar fi numeroasele conferințe tematice la nivel înalt și seminarele conduse de experți (Forumul restructurării), inițiative în contextul FSE, diferite studii comparative, precum și elaborarea unor instrumentare și a unor linii directoare, documentul de lucru al serviciilor Comisiei intitulat „Restructurările în Europa”, care însoțește Cartea verde, fiind un exemplu clar în acest sens.

4.3 CESE constată cu preocupare că abordarea Cărții verzi nu conține propuneri de acțiuni care să alcătuiască un calendar cu termene precise și apropiate, ca răspuns la gravitatea crizei actuale, concentrându-se în schimb asupra unei serii de întrebări deschise, fără a preciza termenii și modalitățile de aplicare. Dimpotrivă, măsurile preconizate în cadrul altor instrumente, cum ar fi Pachetul privind ocuparea forței de muncă, lansat în mai 2012, asupra căruia CESE va avea prilejul să se pronunțe, par a fi mai hotărâte.

4.4 Întreprinderea constituie, prin definiție, actorul principal al strategiilor de adaptare și de poziționare a unităților proprii care operează pe piețe, și deci al proceselor de restructurare care decurg din astfel de strategii operaționale, fără a se putea însă face abstracție de: — contextul mondializării economiilor, caracterizat de afirmarea unor noi țări, cu sectoare din ce în ce mai promițătoare și competitive, pe piața europeană și pe piețele internaționale; — trăsăturile specifice fiecărei țări din Uniune și din afara ei; — cadrul pluridimensional al politicilor europene de referință, care influențează direct funcționarea și opțiunile întreprinderii, atât în ceea ce privește regulile aplicabile, cât și oportunitățile strategice și operaționale; — cadrul național/regional, care gestionează contextul tehnic operațional în care acționează întreprinderea și lucrătorii; — cadrul teritorial în care au loc efectiv activitățile de restructurare și procesele care permit anticiparea acestora (printr-o coordonare între interlocutorii externi și întreprinderi) și unde sunt puse în practică mecanismele de orientare și de susținere, în special pentru IMM-uri; — cadrul dialogului social și al negocierilor colective, precum și sporirea rolului partenerilor sociali și al organismelor de reprezentare ale companiilor, cărora le revine un rol mai important ca niciodată în adaptarea producției, organizării și condițiilor de lucru la circumstanțe care se schimbă rapid în cursul crizei, pe baza unor bune parteneriate sociale.

4.5 La nivel european, CESE reamintește cele afirmate deja (2): „Pentru a pune la punct o strategie de dezvoltare, partenerii sociali din societatea civilă organizată, în ansamblu, ar trebui să depună eforturi pentru crearea unui teritoriu al responsabilității sociale (TRS) în care să poată fi puse în aplicare strategii coordonate”, printre care: — o strategie de rezistență și de supraviețuire, care să ofere posibilitatea desfășurării de operațiuni pe piețe mature, prin intermediul unei specializări sporite, pe aceeași piață, cu costuri reduse sau cu o puternică diversificare în sectoare învecinate ori cu formule noi; — o strategie de inovare în procese, produse și servicii, cu schimb de piață și de tehnologie, cu materiale noi, care să ducă la realizarea de produse noi; — inițiative noi, printr-un exercițiu de prospectivă, pentru a concepe noi produse și servicii în expansiune, precum piețele-pilot (lead markets), spre care trebuie orientate noi investiții; — marketingul teritorial, care mizează pe excelență, prin încheierea de acorduri cu centre de cercetare, în vederea unui nivel sporit de «contaminare» tehnologică; — sprijinul financiar acordat prin intermediul instituțiilor financiare de dezvoltare, inclusiv prin utilizarea garanției fideiusoare a Fondului european de investiții și a fondurilor structurale; — facilități prin care li se acordă microîntreprinderilor și întreprinderilor mici prelungiri ale termenelor de plată, în special pentru păstrarea locurilor de muncă; — consolidarea împrumuturilor pe termen scurt, pentru ca microîntreprinderile și întreprinderile mici să se poată concentra asupra producției, comercializării și serviciilor postvânzare ale produselor proprii; — sprijinul acordat unui sector terțiar inovator (economia ecologică) și serviciilor destinate persoanelor în vârstă (silver economy), profitând de posibilitatea inovatoare de formare oferită de Fondul Social European; — servicii de înalt nivel puse la dispoziția persoanelor, prin punerea în valoare și potențarea sistemului de asigurări sociale și de sănătate (3); — politici de infrastructură care să contribuie la alegeri mai inovatoare pentru o economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon […]; — consolidarea, în cadrul achizițiilor publice, a criteriilor de eficiență energetică și a celor de mediu; — îmbunătățirea accesului la informații; — dotarea regiunilor cu strategii de specializare inteligentă, cu participarea societății civile organizate și a tuturor actorilor economici și sociali.

4.6 CESE este de părere că politicile structurale și de coeziune ale UE, dar și cele de inovare și de cercetare, ar trebui orientate către susținerea proactivă a mecanismelor de anticipare și de îndrumare a restructurărilor, în vederea transformării lor în sisteme ce garantează avantaje reciproce pentru lucrători și întreprinderi. Fondurile structurale, în special Fondul social european, Fondul european de dezvoltare regională și Fondul european de ajustare la globalizare, pot juca un rol extrem de important în creșterea capacității de inserție profesională a lucrătorilor și minimizarea impactului social al disponibilizărilor.

4.7 CESE consideră esențială o implicare sporită a partenerilor economici și sociali și a actorilor societății civile organizate în organismele de parteneriat și de monitorizare a fondurilor structurale și subliniază că o premisă fundamentală pentru garantarea succesului politicii structurale europene este existența competențelor specifice părților interesate din teritoriu.

4.8 În special, CESE consideră drept importantă integrarea măsurilor de restructurare și a politicilor industriale, în vederea tranziției la o economie europeană cu emisii scăzute de dioxid de carbon, care acordă atenția cuvenită cerințelor climatice și ambientale, în măsură să creeze, cu ajutorul unor investiții pe măsură, noi locuri de muncă și competențe ecologice, CESE având prilejul să sublinieze acest lucru în unele avize precedente (4).

4.8.1 De asemenea, în ceea ce privește declararea anului 2012 drept Anul european al îmbătrânirii active, CESE consideră că se impune dezvoltarea unor noi competențe profesionale în serviciile oferite de ONG-uri, de economia socială și de întreprinderi, pentru a veni în sprijinul unei îmbătrâniri active, demne și în condiții bune de sănătate, și pentru a crea produse și servicii care să răspundă cerințelor acestei categorii de consumatori (5).

4.9 În opinia CESE, programele europene de educație, formare profesională și învățare pe tot parcursul vieții ar trebui, de asemenea, să reprezinte instrumente privilegiate de anticipare în mod proactiv a schimbării, alăturându-se eforturilor permanente ale întreprinderilor și lucrătorilor: așa cum menționează BusinessEurope, „72 % din întreprinderile din UE au evidențiat necesitatea pregătirii personalului propriu în mod sistematic, iar 32 % dintre lucrătorii din UE au participat în 2010 la cursuri de formare, finanțate de angajatorii lor”.

4.10 Pachetele naționale de stimulente și propunerile adoptate până în prezent nu au fost în măsură să dea crizei un răspuns social. Nu se acordă suficientă atenție necesității înființării de locuri de muncă sau unor măsuri care ar putea stimula cererea (ca, de pildă, pachete de stimulente fiscale mai coordonate și politici salariale).

4.10.1 Ajutoarele de stat și finanțările din fonduri structurale, prevăzute pentru a sprijini ocuparea forței de muncă în întreprinderile cu probleme legate de globalizare și de criza creditelor, trebuie să se bazeze pe condiții care să garanteze că aceste ajutoare nu creează obstacole în calea liberei concurențe, că întreprinderile care primesc fonduri se angajează în special să mențină nivelul de ocupare a forței de muncă, iar contractele colective sunt respectate. De exemplu, trebuie avute în vedere evoluțiile din Țările de Jos, în care modelele de tipul „lucrători independenți fără angajați” funcționează foarte bine. Prin intermediul acestuia, șomerii au posibilitatea de a-și pune în valoare competențele și își pot crea propriul loc de muncă.

4.11 În opinia CESE, la nivel european ar trebui să existe o coordonare mai strânsă între politicile și serviciile Comisiei, pentru a susține într-un mod clar și coerent deciziile întreprinderilor în materie de restructurare: 1. politicile europene în materie de ocupare a forței de muncă, de formare, de cercetare și de inovare, de întreprinderi și de industrie, de energie și de mediu, de economie ecologică și de TIC, de comerț și de relații externe vor trebui mai ales să ofere o viziune comună clară întreprinderilor europene și lucrătorilor, sprijinind opțiunile acestora de adaptare a strategiilor și competențelor; 2. Agențiile europene, precum Cedefop, cu sediul la Salonic, și Eurofound, cu sediul la Dublin, observatoarele, cum ar fi Observatorul European pentru IMM-uri sau Centrul european de monitorizare a schimbărilor (European Monitoring Centre on Change – EMCC), institutele Centrului comun de cercetare, ca de exemplu Institutul pentru studii tehnologice prospective de la Sevilla, precum și activitățile prospective desfășurate în contextul capitolului „Știința în societate”, din cel de-al șaptelea Program–cadru pentru cercetare, dezvoltare tehnologică și demonstrație, vor trebui să găsească puncte comune și să asigure coerența activităților lor, astfel încât să furnizeze întreprinderilor și lucrătorilor cadre clare și accesibile pentru schimbare.

4.12 CESE consideră drept esențială punerea în valoare a rolului partenerilor sociali și a societății civile organizate la toate nivelurile: dialogul social, negocierea și participarea nu sunt numai valori fundamentale ale modelului social european – la care CESE a aderat dintotdeauna –, ci și instrumente care susțin cu succes și promovează coeziunea socială, calitatea locurilor de muncă și crearea acestora, precum și sporirea inovării și competitivității în economiile europene.

4.13 În acest sens, Comitetul subliniază importanța rolului pe care Comisia consultativă pentru mutații industriale (CCMI) îl joacă în calitate de platformă de dialog constructiv și de elaborare de idei și propuneri, în virtutea experienței considerabile acumulate de la adoptarea Tratatului CECO.

4.14 După cum a reieșit din numeroase studii și analize ale bunelor practici, atât la nivelul UE, cât și la cel național, relațiile bazate pe încredere dintre partenerii sociali și dialogul social eficient reprezintă premise fundamentale pentru anticiparea și gestionarea optimă a schimbării.

4.15 CESE consideră în special că dialogul, concertarea și negocierea sunt condiții esențiale pentru reformă și pentru parcursuri de flexicuritate. Pe de o parte, se impune asigurarea unor condiții-cadru, care să permită întreprinderilor (cu respectarea diferențelor între situațiile naționale) să se adapteze rapid și flexibil la inovații, la piețe și la solicitările utilizatorilor/consumatorilor, iar pe de altă parte, este neapărată nevoie ca adaptabilitatea și evoluția profesională a lucrătorilor să fie sprijinite.

4.16 De asemenea, după cum CESE a subliniat deja, flexicuritatea poate funcționa doar în condițiile în care angajații dispun de o bună formare profesională. Noile competențe și înființarea de noi locuri de muncă sunt strâns legate între ele. În plus, CESE consideră că măsurile de îmbunătățire a aspectelor de securitate (în înțeles larg) cuprinse în noțiunea de flexicuritate – cu locuri de muncă stabile – reprezintă, în prezent, prioritatea principală.

4.17 CESE consideră important ca autoritățile publice, organismele de educație și de formare și întreprinderile să-și unească forțele pentru a spori oferta de formare și de locuri de muncă, dezvoltând noi profiluri și competențe profesionale polivalente și susținând parcursuri de învățare de-a lungul întregii vieți active.

4.18 În acest context, Comitetul subliniază importanța fundamentală a instituirii unor mecanisme de acces la educație și formare continuă, pentru a răspunde cererii de noi profiluri profesionale și calificări, mai ales pentru tineri, în conformitate cu perspectivele schițate de Agenda pentru noi competențe și locuri de muncă, asupra căreia CESE a avut ocazia să se pronunțe (6).

4.19 CESE evidențiază importanța unei cooperări consolidate între diverșii actori de la nivel local, având în vedere că, mai ales la acest nivel, existența unui bun dialog social, într-un climat de încredere, și o atitudine pozitivă față de schimbare constituie factori importanți de prevenire sau de limitare a consecințelor sociale negative.

4.20 În opinia CESE, o atenție specială merită acordată IMM-urilor, care trebuie să poată beneficia de pe urma unor măsuri corespunzătoare adoptate de autoritățile publice și private (cum ar fi organizațiile patronale și profesionale, camerele de comerț, industrie și meșteșugărie, precum și alte instituții), mai ales la nivel local și regional, cu posibilități de acces privilegiat la credite și la programe de formare, și a unor demersuri adecvate de reducere a birocrației și a formalităților administrative.

4.21 Viitoarele consultări privind politica de anticipare și restructurare, precum și configurarea acesteia, vor trebui să se bazeze pe rezultatele celor peste șapte ani de analize aprofundate, studii și rapoarte efectuate la nivel european.

4.22 Dacă, în trecut, atenția se concentra în mod clar pe analize și pe schimbul de informații privind bunele practici (7) și experiențele inovatoare, în viitor UE va trebui să se concentreze mai mult pe acțiuni concrete, adică pe dezvoltare și creștere, și să promoveze implementarea de orientări comune, standarde și cadre de referință care au la bază un conglomerat de norme europene și de valori comune.

4.23 Nu în ultimul rând, CESE subliniază importanța aspectului uman: persoanele și familiile care sunt victime ale restructurărilor sectoriale și de întreprindere trăiesc adesea drame care nu sunt întotdeauna luate în considerare așa cum se cuvine. Vor trebui prevăzute măsuri de îndrumare psihologică și socială, pe lângă necesara reluare a investițiilor și revenirea la creștere și la dezvoltarea durabilă în domeniul ocupării forței de muncă.

Bruxelles, 11 iulie 2012 Președintele Comitetului Economic și Social European Staffan NILSSON

(1) Directiva privind instituirea unui comitet european de întreprindere 2009/38/CE (JO L 122/2009), Directiva 2002/14/CE (JO L 80, 2002), Directiva 2001/23/CE (JO L 82/2001), Directiva 98/59/CE (JO L 225/1998), Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului (JO L 160/2000).

(2) Avizul CESE privind efectele crizei mondiale asupra principalelor sectoare europene de producție și servicii, JO C 318/2009.

(3) Cf. piața-pilot „e-sănătate” [COM (2007) 860].

(4) Avizul CESE privind promovarea locurilor de muncă ecologice și durabile în cadrul pachetului energie/climă al UE, JO C 44/2011.

(5) Avizul CESE privind propunerea de Decizie a Parlamentului European și a Consiliului privind Anul european al îmbătrânirii active (2012), JO C 51/2011.

(6) Avizul CESE privind comunicarea Comisiei Europene către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – O agendă pentru noi competențe și locuri de muncă: o contribuție europeană la ocuparea integrală a forței de muncă, JO C 318/2011.

(7) În materie de bune practici, cf. The Restructuring Toolbox (http://www.evta.net/restructuringtoolbox/toolbox/index.html) și proiectul Going Local to Respond Employment Challenges (http://www.evta.net/going_local/catalogue/index.html). Obiective: desfășurarea unor acțiuni regionale, în contextul unor politici și servicii de anticipare a crizelor întreprinderilor, crearea unei comunități de actori și de practici care să permită instituirea unei evaluări comparative permanente în instituțiile de formare care intră în sfera acestui proiect.