COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 13.7.2011 
SEC(2011) 884 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
REZUMAT AL EVALU ĂRII IMPACTULUI 
care înso ţeşte documentul 
PROPUNERE DE REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL 
CONSILIULUI 
privind politica de pia ță în domeniul produselor ob ținute din pescuit și din acvacultur ă
{COM(2011) 416 final} 
{SEC(2011) 883 final}  
 
 1REZUMAT  
UE este cea mai important ă piață mondială pentru produsele ob ținute din pescuit și din 
acvacultur ă – cu o valoare de 55 de miliarde de euro (echivalentul a 12 milioane de tone). 
Cetățenii din UE consum ă în medie 22 kg de produse ob ținute din pescuit și din acvacultur ă 
pe an, ceea ce reprezint ă 15 % din aportul de proteine al acestora. Modele de consum 
variază foarte mult de la un stat membru la altul, mergând de la 10 kg în anumite țări (în 
principal din Europa de Est) la pe ste 30 kg în altele. Se înregistreaz ă însă o creștere a 
consumului în toate țările din UE. Din cauza declinului produc ției UE în decursul ultimului 
deceniu, rata de autonomie a UE a cunoscut la rândul s ău o scădere abrupt ă – de la 57 % la 
35 %.  
O organizare comun ă a piețelor (OCP) în domeniul produselor ob ținute din pescuit și din 
acvacultur ă există încă din 1970. Aceasta constituie unul dint re pilonii politicii comune în 
domeniul pescuitului (PCP). Temeiul juridic actual al acesteia este Regulamentul (CE) nr. 104/2000, adoptat în 1999. Reforma politicii com une în domeniul pescuitului, actualmente 
în curs, reprezint ă o excelent ă ocazie pentru examinarea și eventual pentru revizuirea 
obiectivelor și a instrumentelor politicii de pia ță pentru produsele ob ținute din pescuit și din 
acvacultur ă. 
Problemele 
 
Începând cu anul 2008, Comisia a desf ășurat evalu ări și consultări extinse, având un dublu 
obiectiv: evaluarea performan ței cadrului juridic actual și a tendin țelor de pe pia ța UE din 
ultimul deceniu, pe de o parte, și aflarea punctelor de vedere ale p ărților interesate, pe de 
alta. Prezentul raport prezint ă și analizeaz ă cele cinci categorii principale de probleme 
identificate, care pot fi rezumate dup ă cum urmeaz ă.  
• politica noastr ă de piață nu a contribuit suficient la o produc ție sustenabil ă;  
• poziția pe piață a producției UE s-a înr ăutățit;  
• nu am reu șit să anticipăm și să gestionăm fluctua țiile pieței;  
• potențialul pieței noastre este în ma re parte neexploatat; 
• punerea în aplicare a politicii de pia ță este ținută în loc de un cadru greoi și excesiv 
de complex.  
 
Până în prezent, o serie de pesc ării din UE nu au fost și nu sunt exploatate într-un mod 
sustenabil. Primele de pia ță pentru practicile sustenabile sunt neglijabile, în timp ce 
sancțiunile pie ței pentru practici nesustenabile sau poten țial nesustenabile lipsesc. Politica 
noastră de piață nu a reușit să valorifice mai bine volumele de produc ție aflate în stagnare 
sau în scădere și nici nu a încurajat bunele practici.  
Oferta din UE este atât divers ă, cât și fragmentat ă. Confruntat ă cu o produc ție tot mai mic ă 
și cu o pia ță tot mai globalizat ă, aceasta este lipsit ă de competitivitate și s-a dovedit 
incapabilă să anticipeze și să gestioneze fluctua țiile pieței sau să se adapteze la cerere din 
punctul de vedere al previzibilit ății volumelor sau din cel al calit ății și prezent ării 
produselor. 
Dincolo de cele cinci probleme principale men ționate exist ă de asemenea o submul țime de 
alte probleme subiacente. 
 
 2Organizațiile de produc ători din domeniul pescuitului și acvaculturii, care ar putea juca un 
rol vital în punerea în aplicare efectiv ă a PCP (cu condi ția ca misiunea, resursele, drepturile 
și îndatoririle acestora s ă fie stabilite în mod corespunz ător), nu dispun în general de 
resursele și de motiva țiile necesare pentru organizar ea în mod eficient a produc ției și pentru 
gestionarea activit ăților de pescuit, pentru intr oducerea produselor pe pia ță etc. În plus, în 
vreme ce sectorul pescuitului este în cea mai mare parte fragmentat, prelucr ătorii și 
distribuitorii au, dimpotriv ă, tendința să fie concentra ți, în special pe partea de vânzare cu 
amănuntul. Prin dezvoltarea sau prin încurajarea concentr ării pe partea de ofert ă, este 
probabil ca situa ția economic ă a pescarilor din UE s ă se amelioreze. O mai bun ă organizare 
a producătorilor pare s ă fie o condi ție preliminar ă pentru o bun ă funcționare a coordon ării 
dintre toate elementele lan țului de comercializare. 
Informațiile privind cererea de pe pia ță, preferințele consumatorilor, tendin țele și formarea 
prețurilor nu sunt disponibile pe scar ă largă tuturor actorilor interesa ți. Cu toate acestea, 
printr-o mai bun ă înțelegere a dimensiunii de pia ță a activității lor, produc ătorii din UE vor 
fi în mai mare m ăsură capabili s ă îi îndrume pe pescari c ătre produse care au o șansă mai 
mare de a se vinde la un pre ț rezonabil (regula de aur fiind c ă peștii a căror vânzare este 
improbabil ă trebuie s ă rămână în apă). Acest lucru înseamn ă o mai bun ă planificare a 
ofertei și a vânzărilor – cu alte cuvinte un proces activ  de alegere a tipurilor de produse care 
să fie vândute și a momentului vânz ării.  
Factorii care se ocup ă cu elaborarea politicilor au la rândul lor ne voie de informa ții 
contextuale – precum și de avertiz ări în timp util – pentru conceperea politicilor. 
În condițiile actuale de exploatare excesiv ă a stocurilor, nu se mai justific ă cheltuirea 
banilor publici pentru distrugerea pe știlor; așa-numita „retragere” a produselor ob ținute din 
pescuit de pe pia ță ar trebui abolit ă. Efectul mecanismelor de interven ție asupra stabilit ății 
pieței a fost oricum slab, limitându-se la câteva porturi și la câteva specii pelagice de mici 
dimensiuni.  
Motivul acestei situa ții este faptul c ă intervențiile pe pia ță pot influen ța pozitiv simptomele 
unor căderi bruște de prețuri, dar nu abordeaz ă cauza problemei. Nu se poate îns ă nega că 
pescuitul r ămâne o activitate economic ă nesigură și riscantă; adaptarea calendarului și a 
cantității capturilor la nevoile specifice ale pie ței de la un moment dat va r ămâne mereu o 
întreprindere dificil ă. Orice politic ă de piață rezonabil ă trebuie s ă răspundă acestei 
probleme intrinseci și cel puțin să limiteze riscurile inerente pentru pescari.  
Standardele de comercializare din UE, car e stabilesc caracteristicile comerciale 
standardizate, sunt importante pentru func ționarea în bune condi ții a pieței interne de pe ște 
din UE. Atât evaluarea efectuat ă, cât și prezentul raport, analizeaz ă măsura în care 
standardele de comercializare com une actuale ar trebui revizuite. 
Informarea consumatorilor este o component ă cheie a organiz ării pieței, în primul rând din 
cauza gamei largi de pe ști și fructe de mare aflat ă în prezent pe rafturi și în al doilea rând 
pentru că oamenii devin tot mai con știenți de problemele de mediu și vor să ia decizii de 
cumpărare în cuno ștință de cauză. Peștele este proasp ăt sau decongelat? Unde exact a fost 
capturat? A fost pescuit, produs în mod su stenabil, comercializat în mod echitabil? 
Consumatorii au dreptul la informa ții fiabile privitoare la ceea ce cump ără, care să fie 
indicate pe eticheta produsului.  
 
 3În fine, cre șterea consumului la nivelul în tregii Uniuni Europene ofer ă producătorilor din 
UE, precum și celor din ter țe țări, oportunit ăți economice tangibile.  
 
Dreptul UE de a interveni  
În conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (d) din Tr atatul privind func ționarea 
Uniunii Europene (TFUE), Uniunea European ă deține competen ța exclusiv ă cu privire la 
conservarea resurselor biologice ale m ării în cadrul politicii comune în domeniul 
pescuitului. Articolul 4 alineatul (2) litera (d) din TFUE prevede c ă Uniunea European ă 
deține competen țe comune pentru celelalte compone nte ale PCP. Respectivele dispozi ții 
determină domeniul de ac țiune în ceea ce prive ște elementele care trebuie abordate la 
nivelul UE și marja de ac țiune lăsată statelor membre. Acestea afecteaz ă de asemenea tipul 
de măsuri luate de UE în ceea ce prive ște alegerea instrumentului. M ăsurile de pia ță luate în 
cadrul OCP se încadreaz ă în domeniul de aplicare al articol ului 4 alineatul (2) litera (d) din 
TFUE, ceea ce face necesar ă, prin urmare, justificarea m ăsurilor din punctul de vedere al 
principiului subsidiarit ății. 
Instituirea unei politici de pia ță la nivelul UE este esen țială pentru a realiza o pia ță internă a 
produselor ob ținute din pescuit și din acvacultur ă și pentru a asigura o concuren ță loială. În 
conformitate cu principiul subsidiarit ății, statele membre și operatorii economici ar trebui 
să se bucure de un grad înalt de autonomie în aplicarea diferi telor mecanisme referitoare la 
politica de pia ță. 
 
Interacțiunea cu reforma PCP  
Obiectivul principal al reformei politicii com une în domeniul pescuitului este promovarea 
gestionării sustenabile a resurselor halieutice prin inte rmediul unui sector viabil din punct 
de vedere economic,  care, la rândul s ău, urmeaz ă să primeasc ă tot mai multe competen țe de 
auto-gestionare. Pentru a realiza acest obiectiv, trebuie s ă începem prin a ajuta acest sector 
să se organizeze mai eficient.  
Evaluarea impactului politicii comune în dom eniul pescuitului a condus la concluzia c ă, 
având în vedere noile obiective și instrumente ale PCP, era necesar ă o amplă reformă a 
politicii de pia ță: instrumentele orientate c ătre piață ar trebui s ă contribuie, în mod direct 
sau indirect, la îndeplinirea principalelor obiective ale PCP. 
Pentru a se încerca g ăsirea unei rezolv ări la problema pescuitului excesiv și a practicilor 
nesustenabile și pentru a abandona trepta t practicile de produc ție bazate exclusiv pe volum, 
noua politic ă de piață va sprijini:  
• abilitarea organiza țiilor de produc ători și co-gestionarea de c ătre acestea a 
drepturilor de acces, precum și a activităților de produc ție și de comercializare; 
• măsurile de pia ță care măresc puterea de negociere a produc ătorilor (în cazul 
pescuitului și al acvaculturii), care amelioreaz ă previziunile, prevenirea și 
gestionarea crizelor pie ței și care promoveaz ă transparen ța și eficiența acesteia; 
 
 4• stimulentele de pia ță și primele pentru practici susten abile; parteneriatele pentru o 
producție, o aprovizionare și un consum sustenabile; certificarea (etichete 
ecologice), promovarea și informarea consumatorilor; 
• măsurile de pia ță suplimentare privind capturile aruncate înapoi în mare. 
 
Obiective  
Pentru fiecare dintre cele cinci categorii pr incipale de probleme enumerate mai sus, 
evaluarea impactului define ște obiectivele specifice ale noii politici de pia ță pentru 
produsele ob ținute din pescuit și din acvacultur ă: 
• Ameliorarea stimulentelor de pia ță pentru a sprijini practicile de produc ție 
sustenabil ă  
• Ameliorarea pozi ției pe piață a producției UE  
• Întărirea legăturii dintre produc ția UE și piața din UE  
• Consolidarea poten țialului de pia ță al produselor din UE 
• Susținerea unei mai bune guvernan țe și simplificarea cadrului juridic 
 
Opțiuni 
Pe baza evalu ărilor efectuate, a puncte lor de vedere exprimate de factorii interesa ți, a 
obiectivelor specifice definite și a instrumentelor de politic ă identificate, au fost analizate 
patru opțiuni: 
• Opțiunea 1: men ținerea actualei organiz ări comune a pie țelor în sectorul produselor 
obținute din pescuit și din acvacultur ă  
• Opțiunea 2: revizuirea actualei organiz ări comune a pie țelor în sectorul produselor 
obținute din pescuit și din acvacultur ă  
• Opțiunea 3: consolidarea politicii de pia ță privind produsele ob ținute din pescuit și 
din acvacultur ă  
• Opțiunea 4: dereglementarea actualei organiz ări comune a pie țelor din sectorul 
produselor ob ținute din pescuit și din acvacultur ă 
 
Opțiunea 1 înseamn ă că organizarea comun ă a piețelor din prezent r ămâne neschimbat ă, 
concentrându-se în principal asupra interven țiilor pe pia ță pentru sprijinirea stabilit ății 
prețurilor (retragere, reportare, depozitare privat ă, alocații compensatorii pentru ton), regim 
tarifar autonom (suspend ări și contingente), standarde de comercializare (prospe țime și 
dimensiuni) și informa ții obligatorii pentru consum atori (denumire comercial ă; metoda de 
 
 5producție: capturat în mare, captura t în ape dulci sau de cresc ătorie; origine: zona de 
capturare sau țara de origine în cazul produselor de ap ă dulce sau de ferm ă). 
Opțiunea 2 reduce mecanismele de interven ție la un singur ajutor  de depozitare pentru 
produsele ob ținute din pescuit destinate consumului uman. Aceasta abordeaz ă 
neconcordan țele între dimensiunile minime de debarcare și de comercializare. Revizuirea 
contingentelor tarifare și a suspend ărilor autonome devine mai flexibil ă (o dată la 3 ani). 
Opțiunea 3 este aceea și cu opțiunea 2, dar organiza țiile de produc ători și organiza țiile 
interprofesionale sunt abilitate cu sarcini suplimentare și li se acord ă acestora sprijin 
financiar pentru a elabora și a pune în aplicare planuri de produc ție și comercializare 
sustenabile. De asemenea, aceast ă opțiune simplific ă și adapteaz ă domeniul de aplicare al 
normelor de comercializare. Se introduce respectarea conven țiilor interna ționale pentru 
guvernanța pescuitului în regim tarifar autonom preferen țial; se înfiin țează un observator al 
pieței europene. Se extinde inform area obligatorie a consumatorilor și domeniul de aplicare 
al acesteia la toate produsele (proaspete, congela te, conservate în cutii, prelucrate). Se ofer ă 
un cadru de asigurare a exactit ății și controlului etichet ării voluntare. 
Opțiunea 4: desfiin țarea organiz ării comune a pie țelor. Aceast ă opțiune elimin ă în totalitate 
sprijinul financiar (c onstând în interven ții și sprijin pentru ac țiuni colective) și toate 
instrumentele juridice sp ecifice pentru produsele ob ținute din pescuit și din acvacultur ă. Nu 
ar mai exista nicio condi ție preliminar ă pentru importul de produse ob ținute din pescuit și 
din acvacultur ă. 
 
 
 6Evaluarea op țiunilor  
 
Sustenabilitatea ecologic ă 
Opțiunea 1 rămâne axat ă pe gestionarea mecanismelor de interven ție. Acesta nu abiliteaz ă 
organizațiile de produc ători să își gestioneze activit ățile de pescuit într-o manier ă 
sustenabil ă și nici nu garanteaz ă că activitățile de acvacultur ă sunt efectuate în mod 
sustenabil. 
Suprimarea ajutorului pentru retragere în op țiunea 2 va avea un impact direct mai degrab ă 
limitat, având în vedere volumul redus care a f ăcut obiectul retragerilor în ultimii ani. Se 
transmite îns ă, și prin aceast ă opțiune, un puternic mesaj polit ic în sprijinul ideii c ă este 
necesară o mai bun ă anticipare a cererii de pe pia ță și a debușeelor.  
Opțiunea 3: abilitarea organiza țiilor de produc ători cu gestionarea, monitorizarea și 
controlul colectiv al posibilit ăților de pescuit alocate de statele membre (incluzând 
drepturile de pescuit individuale și eforturile de pescuit ale membrilor acestora) ar ameliora 
în mod semnificativ sustenabilitatea sectorul ui pescuitului din UE. Accesul consumatorilor 
la informa ții mai precise pentru toate produsele, indiferent de fo rma lor de prezentare, va 
extinde în mod c onsiderabil cuno ștințele privind produsele ob ținute din pescuit și din 
acvacultur ă. Acest lucru îi va ajuta pe consumatori s ă facă alegeri mai bune și mai bine 
informate, ceea ce în cele din urm ă va sprijini un consum responsabil.  
Lipsa de sprijin pentru organiza țiile de produc ători în cazul op țiunii 4 ar af ecta în mod 
negativ coordonarea acestora pentru puner ea în aplicare a unor practici de pescuit 
sustenabile. Acest lucru ar limita, de asemenea, eforturile de gestionare întreprinse în prezent de c ătre organiza țiile de produc ători. Deși inițiativele private în direc ția unei 
aprovizion ări și a unui consum sustenabile sunt în cre ștere în UE, aceast ă nouă evoluție a 
pieței trebuie înc ă să se dezvolte și să își consolideze credibilitatea și încrederea. 
Sustenabilitate economic ă
 
În cadrul op țiunii 1, valoarea ad ăugată generată de organiza țiile de produc ători rămâne în 
mod necesar limitat ă la posibilitatea de a benefici a de mecanismele de interven ție. Este 
improbabil ca organiza țiile de produc ători să furnizeze servicii suplimentare propriilor 
membri, în special pentru a realiza o leg ătură mai bună între produc ția lor și cerințele pieței 
și pentru a ad ăuga valoare produselor lor. 
În ceea ce prive ște impactul op țiunii 2 asupra pre țurilor la prima vânzare, exist ă o 
probabilitate ridicat ă ca produc ătorii să aibă în continuare un rol pasiv în procesul de 
formare a pre țurilor, pân ă când vor înv ăța să își grupeze oferta în mod eficient și să își 
promoveze mai bine produsele. 
În ceea ce prive ște opțiunea 3, evaluarea comparativ ă cu sectorul fructelor și legumelor 
arată că există o corela ție clară între nivelul de structurare al produc ției, stabilitatea 
prețurilor și valoarea ad ăugată. Planificarea și concentrarea ofertei ar trebui, prin urmare, s ă 
ducă la o mai mare stabilitate a pre țului la prima vânzare. Cuno ștințele de specialitate 
corespunz ătoare privitoare la pia ță ar trebui s ă consolideze pozi ția pe piață și capacitatea de 
a anticipa tendin țele pieței sau crizele. Cre șterea puterii de negociere a produc ătorilor ar 
trebui să conducă la o distribuire mai echilibrat ă a valorii ad ăugate. O informare mai exact ă 
 
 7a consumatorilor cu privire la originea produs ului (de exemplu privind stocul, subzona 
FAO, spa ții maritime definite, precum Golful Gasconiei, Canalul Mânecii etc.) va sprijini 
cumpărarea de produse locale și concentrarea pe consumul sustenabil. Flotele mici ar fi în 
măsură să își comercializeze mai bine produc ția, iar încrederea consumatorilor ar fi 
restabilită sau confirmat ă. Extinderea cerin țele privind informarea la produsele prelucrate ar 
satisface, de asemenea, a șteptările consumatorilor și ar contribui la prevenirea fraudei. 
Eliminarea instrumentelor de politic ă de piață, prevăzută în cadrul op țiunii 4, ar elimina 
orice motiva ție de structurare a sect orului. Acest lucru ar sl ăbi puterea de negociere a 
producătorilor și ar limita capacitatea acestora de a adapta oferta la cerere (ofert ă atomizată, 
lipsă de coordonare între produc ători). Informarea consumatorilor în mod voluntar este o 
opțiune fezabil ă, având în vedere angajamentul operatorilor în direc ția produc ției 
sustenabile. Aceasta nu ar duce îns ă la îndeplinirea obiectivului UE privind mai buna 
informare a consumatorilor și consolidarea cuno ștințelor acestora despre produsele ob ținute 
din pescuit și din acvacultur ă. Au existat cazuri în care preten ții false de respect fa ță de 
mediu au indus în eroare sau au generat conf uzie în rândul consumatorilor, iar acest lucru 
submineaz ă orice încercare de  refacere a imaginii sectorului.  
Sustenabilitate social ă 
În cazul op țiunilor 1 și 2, efectele asupra venitului vor r ămâne foarte limitate, pe de o parte 
deoarece acestea se refer ă numai la cazurile în care este nevoie s ă fie prevenite sc ăderi ale 
prețurilor, pe de alt ă parte deoarece intensitatea ajutorului este foarte sc ăzută (0,2 % din 
valoarea produc ției UE).  
În cazul op țiunii 3, structurarea mai bun ă a produc ției este de a șteptat să amelioreze 
anticiparea crizelor și să ducă la creșterea valorii ad ăugate prin diversificarea strategiilor de 
comercializare. Acest lucru ar trebui s ă susțină ocuparea for ței de munc ă și nivelul 
veniturilor. 
În cazul op țiunii 4, este probabil ca elimin area instrumentelor de pia ță să aibă un impact în 
anumite sectoare (fabrici de conserve de pe ște pelagic mic), care s-ar putea muta în afara 
UE. În aceste cazuri, impactul asupra locurilor de munc ă și asupra veniturilor ar putea fi 
semnificativ la nivel local. 
Compararea op țiunilor  
Pe baza evalu ării impactului și a riscurilor identificate, op țiunile sunt comparate prin 
comparație cu scenariul de baz ă (situația actuală) din punctul de vedere al eficacit ății și 
eficienței în raport cu obiectivele și din punctul de vedere al coeren ței cu obiectivele 
generale ale UE ( și anume obiectivele PCP, dar și alte aspecte transversale). Acest proces 
poate fi rezumat dup ă cum urmeaz ă: 
Opțiunea 1, sau men ținerea situa ției actuale, a fost evaluat ă în detaliu și a fost considerat ă 
parțial ineficient ă și prea complex ă pentru îndeplinirea obiectivelor actuale. Pân ă în 
prezent, OCP s-a concentrat în principal pe stabilitatea pre țurilor prin interven ția pe piață. 
S-a dovedit c ă această abordare a avut un impact redus și performan țe scăzute. S-au tratat 
mai degrab ă simptomele decât cauzele reale, s-au trimis semnale politice gre șite, iar 
responsabilitatea opera torilor a fost pu țină sau absent ă. În prezent, la 12 ani de la data 
adoptării, actuala OCP nu pare s ă facă față provocărilor pieței UE. Aceast ă opțiune ar putea 
 
 8duce la o sc ădere a eficacit ății PCP și s-ar putea dovedi incompatibil ă cu obiectivele 
subiacente ale acesteia. 
Opțiunea 2 urm ărește corectarea principalelor deficien țe ale actualei organiz ări comune a 
piețelor, prin propunerea de modific ări și simplific ări care ar îmbun ătăți funcționarea 
acesteia. Relevan ța acestei variante pentru obiectivel e principale ale reformei PCP ar 
rămâne totu și îndoielnic ă.  
Opțiunea 4 ar elimina complet politica de pia ță a UE. Este adev ărat că numărul evoluțiilor 
și stimulentelor în direc ția sustenabilit ății determinate de pia ță a crescut. Angajamentul 
prelucrătorilor și al comercian ților cu am ănuntul, combinat cu cre șterea presiunii din partea 
ONG-urilor și a societ ății civile în direc ția obținerii de produse dur abile, ar trebui s ă ne 
apropie de obiectivele noastre de mediu. Totu și, problemele principale identificate, și 
anume sectorul complex și fragmentat al ofertei din UE și riscul inducerii în eroare și al 
generării de confuzie în rândul consumatorilor ar fi abordate numai par țial. De fapt, 
sectorului de profil i se va c onferi un grad mai mare de res ponsabilitate pentru gestionarea 
propriilor activit ăți, dar lipsa sprijinului pentru structurarea produc ției și a măsurilor de 
piață aferente ar fi în contradic ție cu obiectivul reformei de a sprijini instrumentele bazate 
pe piață (mai degrab ă decât costisitoare m ăsuri structurale) și de a ajuta organiza țiile de 
producători să amelioreze comercializar ea produselor proprii.  
Opțiunea 3 propune consolidarea politicii de pia ță pentru a asista sectorul pescuitului și 
acvaculturii în procesul de trecere treptat ă a acestuia la pr acticile de produc ție sustenabile. 
Există numeroase m ăsuri care pot fi luate în  materie de organizare și de comercializare 
pentru a cre ște previzibilitatea ofertei și a reduce costurile tranzac țiilor. Aceast ă opțiune 
subliniază rolul fiec ăreia dintre p ărțile interesate principale în ceea ce prive ște favorizarea 
practicilor sustenabile. 
În cadrul acestei op țiuni, structura și obiectivele noii politici de pia ță ar fi mult mai ample și 
mai îndrăznețe: 
• O serie de instrumente, în special mecanisme de interven ție pe pia ță, sunt 
abandonate. Acest lucru implic ă un mesaj politic puternic și o simplificare foarte 
pronunțată.  
• Anumite elemente, cum ar fi st andardele de comercializare și politica de tarifare 
autonomă, sunt păstrate, dar cap ătă o mai mare flexibilita te; se introduc obiective 
suplimentare (pentru sprijinirea dezvolt ării comer țului la distan ță, a comer țului 
electronic, a condi țiilor de concuren ță echitabilă etc.). 
• Sunt accentuate alte elemente: sectorul es te reorganizat, cu un accent mai mare pe 
capacitatea produc ătorilor de a- și gestiona produc ția și de a-și comercializa 
produsele; se prevede un ajutor unic simp lificat pentru stocare (pentru stocarea, 
prelucrarea și reintroducerea pe pia ță a produc ției), iar domeniul de aplicare și 
conținutul inform ării consumatorilor sunt extinse considerabil.  
• Un element nou este observatorul pie ței UE. 
 
Evaluarea impactului reform ei PCP a concluzionat c ă este necesar ă o reform ă în 
profunzime a politicii de pia ță, care să consolideze rolul produc ătorilor și al organiza țiilor 
 
 9interprofesionale, precum și măsurile de comercializare în general. Acest lucru va ajuta la 
îndeplinirea obiectivelor reformei re feritoare la sustenabilitatea economic ă, contribuind în 
același timp la sustenabilitatea ecologic ă. Politica de pia ță ar trebui s ă orienteze activit ățile 
de produc ție către zone cu condi ții de piață bune și în care exist ă o piață pentru produsele 
obținute din pescuit și din acvacultur ă.  
Politica de pia ță ar trebui s ă contribuie la cre șterea valorii ad ăugate a produselor ob ținute 
din pescuit și din acvacultur ă, într-un context în care spri jinul financiar este deplasat 
dinspre flot ă (în special prin dezmembrare și încetare temporar ă), în direc ția unor solu ții 
inteligente, ecol ogice, inovatoare și orientate spre pia ță pentru sectorul pescuitului și 
acvaculturii. Mai precis, unele aspecte ale reformei pie ței ar trebui s ă însoțească și să 
sprijine punerea în aplicare a noii PCP: 
• Abilitarea organiza țiilor de produc ători pentru a asigura gestionarea, punerea în 
aplicare și controlul activit ăților de pescuit ale membrilor acestora. 
• Cotele de pescuit transferabile, ca re permit sectorului pescuitului s ă adapteze 
capacitatea de pescuit la resu rsele marine disponibile, f ără a fi necesar ă intervenția 
publică. Organiza țiile de produc ători ar putea fi respon sabile de gestionarea 
colectivă a cotelor de pescuit transferabile. 
• Definirea atent ă a măsurilor de pia ță care înso țesc o politic ă activă pentru 
debarcarea obligatorie a tutu ror capturilor de stocuri ce fac obiectul limitelor de 
captură și posibilitatea implement ării acestora de c ătre organiza țiile de produc ători. 
• Valorizarea activit ăților de produc ție mai selective și sustenabile și abandonarea 
treptată a strategiei bazat ă pe volum, înso țite de ameliorarea planific ării produc ției 
și a comercializ ării de către organiza țiile de produc ători și de un rol mai activ jucat 
de consumatorii din UE, în situa ția în care ace știa sunt în m ăsură să facă alegeri în 
cunoștință de cauză. 
 
Variațiile în materie de efecte distributive într e zone sau regiuni sunt foarte limitate, 
datorită unui acces complet uniform al organiza țiilor de produc ători la instrumentele 
financiare și la toate normele.  
O gamă largă de părți interesate vor bene ficia din plin de op țiunea 3. Cre șterea 
responsabilit ăților și a resurselor organiza țiilor de produc ători va oferi noi oportunit ăți de 
afaceri produc ătorilor de produse ob ținute din pescuit și din acvacultur ă, pentru care 
apartenen ța la aceste organiza ții va deveni mai atr ăgătoare. Noua politic ă tarifară va 
îmbunătăți previzibilitatea ofertei de materii prime și acest lucru le va permite 
prelucrătorilor să își anticipeze mai bine activit ățile. Întregul sector va fi mai bine 
coordonat și va fi încurajat s ă lanseze ini țiative de interes comun, în special pentru a 
promova pescuitul sustenabil. Consumatorii vor fi în m ăsură să facă alegeri mai bine 
informate, mul țumită unei etichet ări mai bune și mai corecte a produselor ob ținute din 
pescuit și din acvacultur ă. În sfârșit, simplificarea și reducerea sarcinii administrative vor 
avea un impact pozitiv asupra Comisiei, administra țiilor statelor membre și operatorilor 
economici. 
 
Având în vedere analiza impactului, DG MARE sprijin ă opțiunea 3 de instituire a unei 
politici consolidate pentru produsele ob ținute din pescuit și din acvacultur ă.