Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI de modificare a Directivei 2009/65/CE de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind organismele de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) și a Directivei 2011/61/UE privind administratorii fondurilor de investiții alternative în ceea ce privește încrederea excesivă acordată ratingurilor de credit /* COM/2011/0746 final - 2011/0360 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 privind agențiile de rating de credit[1] (Regulamentul ARC) este pe deplin aplicabil de la data de 7 decembrie 2010. El prevede obligația agențiilor de rating de credit (ARC) de a se conforma unor reguli de conduită riguroase pentru a limita eventualitatea unor conflicte de interese și a asigura o calitate ridicată și o transparență suficientă ale ratingurilor și ale procesului de rating. ARC existente trebuiau să depună o cerere de înregistrare și să respecte cerințele regulamentului până la data de 7 septembrie 2010. Pe 11 mai 2011, a fost adoptată o modificare a Regulamentului ARC[2] [Regulamentul (UE) nr. 513/2011], prin care se conferă Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP) competențe de supraveghere exclusive asupra ARC înregistrate în UE pentru a centraliza și simplifica înregistrarea și supravegherea acestora la nivel european. Cu toate acestea, o serie de probleme legate de activitățile de rating de credit și de utilizarea ratingurilor nu au fost abordate în mod satisfăcător în Regulamentul ARC existent. Una dintre aceste probleme este riscul acordării unei încrederi excesive ratingurilor de credit de către participanții de pe piața financiară, inclusiv de către organismele de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) și fondurile de investiții alternative (FIA)[3]. Comisia Europeană a atras atenția asupra acestor chestiuni în comunicarea din 2 iunie 2010 („Reglementarea serviciilor financiare în folosul creșterii sustenabile”)[4] și într-un document de consultare al serviciilor sale din 5 noiembrie 2011[5], în care afirmă necesitatea unei revizuiri cu obiective concrete a Regulamentului ARC, revizuire care face obiectul prezentei propuneri. În data de 8 iunie 2011, Parlamentul European a publicat un raport nelegislativ asupra ARC[6]. Raportul confirmă, printre altele, nevoia de a îmbunătăți cadrul de reglementare aplicabil agențiilor de rating de credit și de a lua măsuri pentru reducerea riscului unei încrederi excesive în ratinguri. În cadrul unei reuniuni informale a Consiliului ECOFIN din data de 30 octombrie 2010, Consiliul Uniunii Europene a recunoscut că este nevoie de mai multe eforturi pentru a soluționa o serie de probleme legate de activitățile de rating de credit, inclusiv riscul unei încrederi excesive în ratinguri și riscul apariției unor conflicte de interese care decurg din modelul de remunerare al agențiilor de rating. Consiliul European din 23 octombrie 2011 a concluzionat că sunt necesare progrese în ceea ce privește reducerea încrederii excesive acordate ratingurilor de credit. La nivel internațional, Consiliul pentru Stabilitate Financiară (FSB) a publicat în octombrie 2010 principii pentru reducerea importanței acordate ratingurilor externe de către autorități și instituții financiare[7]. Principiile prevăd eliminarea sau înlocuirea referințelor la astfel de ratinguri din legislație, în cazul în care există standarde alternative adecvate de măsurare a bonității, și obligarea investitorilor să realizeze propriile evaluări de credit. Ele au fost aprobate la Summitul G20 de la Seoul din noiembrie 2010. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Comisia Europeană a desfășurat o consultare publică în perioada 5 noiembrie 2010 – 7 ianuarie 2011, în cadrul căreia au fost prezentate diverse opțiuni pentru remedierea problemelor identificate, inclusiv a problemei încrederii excesive în ratinguri. Comisia a primit aproximativ 100 de contribuții de la părțile interesate, care au fost luate în considerare la elaborarea prezentei propuneri. Un rezumat al răspunsurilor la documentul de consultare este disponibil la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/docs/agencies/summary-responses-cra-consultation-20110704_en.pdf. În data de 6 iulie, serviciile Comisiei au organizat o masă rotundă pentru a obține de la părțile interesate un feedback suplimentar cu privire la aceste probleme. Un rezumat al acestui dialog este disponibil la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/docs/agencies/roundtable_en.pdf. A fost efectuată o evaluare a impactului pentru această propunere, care este disponibilă la adresa: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/agencies/index_en.htm. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII 3.1. Temeiul juridic Pentru a reduce riscul încrederii excesive a administratorilor de OPCVM-uri și FIA în ratingurile de credit, este necesar să se modifice Directiva 2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind organismele de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM)[8] și Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 privind administratorii fondurilor de investiții alternative[9]. Comisia prezintă în paralel o propunere de regulament pentru modificarea Regulamentului ARC, în temeiul articolului 114 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Însă această propunere de regulament nu ar constitui instrumentul juridic adecvat pentru modificarea directivelor. Pe de o parte, modificările respective includ dispoziții care nu sunt direct aplicabile și trebuie transpuse în dreptul național. Pe de altă parte, propunerea de modificare a Directivei 2009/65/CE și a Directivei 2011/61/UE ar trebui să se bazeze mai degrabă pe articolul 53 alineatul (1) din TFUE, care constituie temeiul juridic al Directivei 2011/61/UE. Directiva 2009/65/CE a avut ca bază legală articolul corespondent 95 din Tratatul de instituire a Comunității Europene. Așadar, apare ca adecvată prezentarea modificărilor la Directiva 2009/65/CE și la Directiva 2011/61/UE sub forma unei propuneri de directivă având la bază articolul 53 alineatul (1) din TFUE. 3.2. Subsidiaritate și proporționalitate Conform principiului subsidiarității [articolul 5 alineatul (3) din TUE], UE intervine numai dacă obiectivele preconizate nu pot fi realizate în mod satisfăcător de statele membre și, prin urmare, datorită dimensiunilor și efectelor acțiunii preconizate, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii. Activitatea agențiilor de rating de credit are o anvergură globală și a fost reglementată la nivelul UE. Ratingurile acordate de o agenție de rating stabilită într-un stat membru sunt folosite, ca referințe de încredere, de participanții de pe piață din toată Uniunea Europeană. În mod similar, legislația UE prevede un cadru de reglementare prudențial pentru fondurile de investiții, OPCVM sau FIA, care permite fondurilor autorizate să desfășoare activități pe tot teritoriul Uniunii. Absența unui cadru de reglementare într-un stat membru sau un cadru reglementar deficient ar putea avea efecte negative asupra participanților la piață și asupra piețelor financiare la nivelul întregii Uniuni. Prin urmare, în vederea protejării investitorilor și a piețelor de eventuale deficiențe, sunt necesare reglementări solide aplicabile la scara întregii Uniuni Europene. Așadar, orice nouă acțiune care vizează reducerea încrederii excesive în ratingurile de credit din partea OPVCM-urilor sau a FIA poate fi cel mai bine realizată prin intervenția UE. Modificările propuse sunt totodată proporționale, așa cum se prevede la articolul 5 alineatul (4) din TUE. Ele nu depășesc ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor. Dispozițiile referitoare la reducerea încrederii acordate ratingurilor de credit sunt integrate în obligația generală a societăților de administrare și de investiții (pentru OPCVM-uri) și a administratorilor fondurilor de investiții alternative (pentru FIA) de a utiliza procese sau sisteme de administrare a riscului. Dispozițiile propuse sunt foarte similare cu cele propuse recent de Comisie pentru instituțiile de credit[10]. Propunerea de față completează propunerea Comisiei, prezentată în paralel, de regulament de modificare a Regulamentului ARC, care conține și dispoziții referitoare la reducerea încrederii excesive acordate ratingurilor de credit de către participanții la piață. Pe lângă stabilirea acestui principiu general de evitare a încrederii excesive în ratinguri, propunerea de modificare a Regulamentului ARC prevede și măsuri care ar trebui să faciliteze atingerea acestui obiectiv de către investitori. Astfel, propunerea prevede că investitorii trebuie să poată avea acces la informații suplimentare comunicate pieței de către agențiile de rating de credit și emitenții de instrumente financiare structurate. Agențiile de rating de credit trebuie să comunice informații despre metodele de rating utilizate și ipotezele aflate la baza acestora, despre eventualele modificări propuse ale acestor metode, dar și informații specifice referitoare la anumite tipuri de rating de credit, de exemplu ratingurile suverane. Ratingurile de credit acordate trebuie de asemenea să fie ușor de comparat pentru investitori cu ajutorul Indicelui de rating european (EURIX) care urmează să fie utilizat de AEVMP și să includă scale de rating armonizate. Emitenții de instrumente financiare structurate trebuie să furnizeze pieței mai multe informații referitoare la produsele lor, inclusiv informații privind calitatea creditului și performanța fiecărui activ suport al instrumentului financiar structurat, structura tranzacției de securitizare, fluxurile de lichidități sau garanțiile reale aferente unei expuneri din securitizare. Aceste informații suplimentare ar trebui să faciliteze efectuarea de către investitori, cum sunt OPCVM-urile sau FIA, a unor evaluări proprii ale riscului de credit, pentru a nu mai fi nevoiți să se bazeze, în mod sistematic și mecanic, pe agențiile de rating pentru evaluarea bonității instrumentelor în care investesc, în special a instrumentelor financiare structurate. 3.3. Explicarea propunerii 3.3.1. Modificarea Directivei 2009/65/CE privind OPCVM-urile Directiva 2009/65/CE prevede reglementarea OPCVM-urilor la nivelul UE. OPCVM-urile care îndeplinesc anumite condiții sunt așadar autorizate să desfășoare activități în întreaga Uniune. Articolul 51 din directivă conține o serie de cerințe prudențiale legate de administrarea riscurilor. El prevede în special că o societate de administrare sau de investiții care administrează OPCVM-uri trebuie să utilizeze un sistem de administrare a riscurilor care să îi permită să monitorizeze și să aprecieze în orice moment riscul asociat pozițiilor și contribuția acestora la profilul de risc general al portofoliului. Comisiei i-au fost delegate competențe pentru a preciza, prin intermediul unor acte delegate, criteriile pentru evaluarea caracterului adecvat al sistemului de administrare a riscurilor utilizat de entitățile care administrează OPCVM-uri. Articolul 1 din propunere modifică articolul 51 din Directiva 2009/65/CE în ceea ce privește sistemul de administrare a riscurilor: – punctul (1) introduce cerința ca societatea de administrare sau de investiții să nu se bazeze exclusiv sau automat pe ratinguri de credit externe pentru evaluarea bonității activelor OPCVM-urilor. În acest proces, ratingurile de credit externe pot fi utilizate printre alți factori, însă nu pot prevala; – punctul (2) propune modificări corespunzătoare ale competențelor existente ale Comisiei de a adopta acte delegate pentru a detalia prevederile articolului 51 alineatul (1) din Directiva 2009/65/CE. 3.3.2. Modificarea Directivei 2011/61/UE privind administratorii FIA În mod similar, Directiva 2011/61/UE prevede reglementarea la nivelul UE a administratorilor fondurilor de investiții alternative (FIA). FIA care îndeplinesc anumite condiții sunt așadar autorizate să desfășoare activități în întreaga Uniune. Articolul 15 din Directiva 2011/61/UE conține o serie de cerințe prudențiale legate de administrarea riscurilor. El prevede în special că administratorul unui FIA trebuie să implementeze sisteme adecvate de administrare a riscurilor pentru a identifica, evalua, administra și monitoriza în mod corespunzător toate riscurile relevante pentru strategia de investiții a fiecărui FIA și la care este sau poate fi expus fiecare FIA. Comisiei i-au fost delegate competențe pentru a preciza, prin intermediul unor acte delegate, sistemele de administrare a riscurilor care trebuie utilizate de administratorii FIA pentru riscurile la care sunt expuși în numele FIA pe care le administrează. Articolul 2 din propunere modifică articolul 15 din Directiva 2011/61/UE în ceea ce privește sistemele de administrare a riscurilor: – punctul (1) introduce cerința ca administratorul FIA să nu se bazeze exclusiv sau automat pe ratinguri de credit externe pentru evaluarea bonității activelor FIA. În acest proces, ratingurile de credit externe pot fi utilizate printre alți factori, însă nu pot prevala; – punctul (2) propune modificări corespunzătoare ale competențelor existente ale Comisiei de a adopta acte delegate pentru a detalia prevederile articolului 15 alineatul (1) din Directiva 2011/61/UE. 3.3.3. Transpunere Propunerea prevede o perioadă de transpunere de 12 luni. 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE Propunerea Comisiei nu are niciun impact asupra bugetului Uniunii Europene. 2011/0360 (COD) Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI de modificare a Directivei 2009/65/CE de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind organismele de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) și a Directivei 2011/61/UE privind administratorii fondurilor de investiții alternative în ceea ce privește încrederea excesivă acordată ratingurilor de credit (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 53 alineatul (1), având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Băncii Centrale Europene[11], având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[12], hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Directiva 2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului[13] prevede reglementarea la nivelul Uniunii a organismelor de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM). În mod similar, Directiva 2011/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului[14] prevede reglementarea la nivelul Uniunii a administratorilor fondurilor de investiții alternative (FIA). Ambele directive prevăd cerințe prudențiale referitoare la administrarea riscurilor de către societățile de administrare sau de investiții care administrează OPCVM-uri, respectiv de către administratorii FIA. (2) Unul dintre efectele crizei financiare este faptul că investitorii, inclusiv OPCVM-urile și FIA, se bazează în mod excesiv pe ratingurile de credit pentru a efectua investiții în instrumente de creanță, fără a evalua ei înșiși bonitatea emitenților unor astfel de instrumente. Pentru a îmbunătăți calitatea investițiilor efectuate de OPCVM-uri și de FIA și a-i proteja astfel pe investitorii acestor fonduri, este necesar să se prevadă că persoanele care le administrează trebuie să evite să se bazeze exclusiv și automat pe ratinguri de credit externe atunci când evaluează riscurile pe care le implică investițiile efectuate de OPCVM-urile și de FIA pe care le administrează. Principiul general al evitării încrederii excesive în ratingurile de credit externe trebuie așadar integrat în procesele și sistemele de administrare a riscurilor utilizate de administratorii OPCVM-urilor și FIA și adaptat particularităților acestora. (3) Pentru a detalia principiul general privind reducerea încrederii excesive în ratinguri care trebuie introdus în Directivele 2009/65/CE și 2011/61/UE, este necesar să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în particular pentru a se garanta că administratorii OPVM-urilor și ai FIA sunt împiedicați efectiv să se bazeze în mod excesiv pe ratinguri de credit externe atunci când evaluează bonitatea activelor deținute de OPCVM-uri și FIA. În acest sens, este necesar să se modifice competențele conferite Comisiei prin directivele respective de a adopta acte delegate în ceea ce privește dispozițiile generale referitoare la procesele și sistemele de administrare a riscurilor utilizate de administratorii OPCVM-urilor și FIA. Este deosebit de important ca, pe durata activităților pregătitoare, Comisia să desfășoare consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. (4) Măsurile pertinente trebuie să fie complementare celorlalte dispoziții din Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 privind agențiile de rating de credit[15], așa cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. [xx/xxxx] al Parlamentului European și al Consiliului din [xxx xxx xxxx] de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009[16]. Dispozițiile respective prevăd obiectivul general de a reduce încrederea excesivă a investitorilor în ratingurile de credit externe și ar trebui să faciliteze atingerea acestuia. (5) Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume de a contribui la reducerea încrederii excesive a OPCVM-urilor și FIA în ratingurile de credit externe pentru efectuarea investițiilor, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, date fiind structura și impactul paneuropene ale activităților OPCVM-urilor, ale FIA și ale agențiilor de rating de credit, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității prevăzut la același articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective. (6) Prin urmare, Directiva 2009/65/CE și Directiva 2011/61/UE trebuie modificate în consecință, ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ: Articolul 1 Modificări ale Directivei 2009/65/CE Articolul 51 din Directiva 2009/65/CE se modifică după cum urmează: (1) la alineatul (1), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text: „O societate de administrare sau de investiții trebuie să utilizeze un sistem de gestionare a riscurilor care să îi permită să controleze și să aprecieze în orice moment riscul asociat pozițiilor și contribuția acestora la profilul de risc general al portofoliului. Mai exact, aceasta nu trebuie să se bazeze în mod exclusiv sau mecanic pe ratinguri de credit externe pentru a evalua bonitatea activelor OPCVM-ului.” (2) la alineatul (4), litera (a) se înlocuiește cu următorul text: „(a) criteriile de evaluare a gradului de adecvare a sistemului de gestionare a riscurilor utilizat de societatea de administrare, în conformitate cu alineatul (1) primul paragraf. Aceste criterii trebuie să garanteze că societatea de administrare nu se poate baza în mod exclusiv sau mecanic pe ratinguri de credit externe pentru a evalua bonitatea activelor OPCVM-ului;” Articolul 2 Modificări ale Directivei 2011/61/UE Articolul 15 din Directiva 2011/61/UE se modifică după cum urmează: (1) la alineatul (2), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text: „AFIA implementează sisteme adecvate de administrare a riscurilor pentru a identifica, evalua, administra și monitoriza în mod corespunzător toate riscurile relevante pentru strategia de investiții a fiecărui FIA și la care este sau poate fi expus fiecare FIA. Mai exact, acestea nu trebuie să se bazeze în mod exclusiv sau mecanic pe ratinguri de credit externe pentru a evalua bonitatea activelor FIA.” (2) la alineatul (5), litera (a) se înlocuiește cu următorul text: „(a) sistemele de administrare a riscurilor care trebuie utilizate de AFIA în legătură cu riscurile la care sunt expuși în numele FIA pe care le administrează. Aceste sisteme de administrare a riscurilor trebuie să împiedice AFIA să se bazeze în mod exclusiv sau mecanic pe ratinguri de credit externe pentru a evalua bonitatea activelor FIA;” Articolul 3 Transpunere 1. Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la XX XXXX [12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive]. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor acte și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă. Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri. 2. Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă. Articolul 4 Intrarea în vigoare Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Articolul 5 Destinatari Prezenta directivă se adresează statelor membre. Adoptată la Bruxelles, Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu Președintele Președintele [1] Regulamentul (CE) nr. 1060/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 privind agențiile de rating de credit, JO L 302, 17.11.2009. [2] Regulamentul (UE) nr. 513/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1060/2009 privind agențiile de rating de credit, JO L 145, 31.5.2011. [3] Vorbim de încredere excesivă acordată ratingurilor de credit externe atunci când instituțiile financiare și investitorii instituționali se bazează în mod exclusiv sau mecanic pe ratingurile acordate de agențiile de rating de credit, neglijând propriile obligații în materie de diligență și de administrare internă a riscurilor. Încrederea excesivă acordată ratingurilor de credit poate conduce la un comportament gregar al actorilor financiari, de exemplu, vânzarea simultană a titlurilor de creanță după ce un titlu a fost retrogradat într-o categorie inferioară categoriei „investiții”, ceea ce poate afecta stabilitatea financiară, în special atunci când cele câteva agenții de rating mari se înșeală toate în evaluările lor. [4] COM(2010) 301 final. [5] Disponibil la adresa http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2010/cra_en.htm. [6] http://www.europarl.europa.eu/oeil/FindByProcnum.do?lang=en&procnum=INI/2010/2302. [7] http://www.financialstabilityboard.org/publications/r_101027.pdf [8] JO L 302, 17.11.2009, p. 32. [9] JO L 174, 1.7.2011, p. 1. [10] Propunerea din 20 iulie 2011 a Comisiei de Directivă a Parlamentului European și a Consiliului cu privire la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a societăților de investiții și de modificare a Directivei 2002/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind supravegherea suplimentară a instituțiilor de credit, a întreprinderilor de asigurare și a societăților de investiții care aparțin unui conglomerat financiar, COM(2011)453 final. A se vedea articolul 77 litera (b). [11] JO C , , p. . [12] JO C , , p. . [13] JO L 302, 17.11.2009, p. 32. [14] JO L 174, 1.7.2011, p. 1. [15] JO L 302, 17.11.2009, p. 1. [16] JO L […], […], p. […].