[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 23.11.2007

COM(2007) 758 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU

privind anumite elemente cheie care contribuie la instituirea unei strategii de combatere a fraudei în domeniul TVA în cadrul UE [SEC(2007) 1584]

CUPRINS

1. Context 3

1.1. Comunicarea Comisiei privind frauda fiscală 3

1.2. Demersuri în baza acestei Comunicări 3

1.2.1. Pentru Consiliu 3

1.2.2. Pentru Comisie 4

1.2.3. Pentru întreprinderi 4

2. O primă etapă: concluziile ECOFIN din 5 iunie 2007 4

3. Definirea orientării viitoare în cadrul legislativ existent 6

3.1. Prima observație: administrațiile vamale necesită informații corecte pentru a controla sistemul TVA 6

3.2. A doua observație: statele membre nu au o abordare îndeajuns de comunitară pentru a asigura buna funcționare a sistemului TVA comun. 8

3.3. A treia observație: importanța informațiilor actualizate privind statutul TVA al agenților economici 9

3.4. A patra observație: necesitatea de a consolida capacitatea administrațiilor fiscale de colectare a veniturilor din TVA în cazurile de fraudă 11

4. Concluzii 12

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU

privind anumite elemente cheie care contribuie la instituirea unei strategii de combatere a fraudei în domeniul TVA în cadrul UE

1. CONTEXT

1.1. Comunicarea Comisiei privind frauda fiscală

La 31 mai 2006, Comisia a prezentat comunicarea privind necesitatea de a dezvolta o strategie coordonată în vederea eficientizării eforturilor de combatere a fraudei fiscale[1]. Scopul acestei comunicări era de a lansa o dezbatere cu părțile interesate (Consiliul, Parlamentul European, întreprinderile) asupra diferitelor elemente care trebuie luate în considerare în cadrul unei strategii „anti-fraudă” la nivel comunitar. Comunicarea mai amintește faptul că o strategie de succes trebuie să înglobeze o abordare multidisciplinară, inclusiv acțiunea serviciilor de anchetă și a autorităților judiciare. În acest sens, se face referire la inițiativele dezvoltate în aceste domenii, inclusiv propunerea de regulament[2] și modificarea Regulamentului 515/97[3], care au fost deja prezentate Consiliului.

Comunicarea a adus în discuție un întreg spectru de idei pragmatice și realiste care ar putea contribui la ameliorarea situației actuale. În plus, s-a pus, de asemenea, întrebarea dacă pentru a aborda în mod eficient frauda din domeniul TVA este necesară modificarea substanțială a actualului sistem TVA, fie furnizându-le statelor membre opțiunea de a introduce un sistem generalizat de taxare inversă sau introducând un sistem de impozitare a livrărilor intracomunitare de mărfuri.

1.2. Demersuri în baza acestei Comunicări

1.2.1. Pentru Consiliu

Consiliul ECOFIN din 7 iunie 2007 a salutat Comunicarea și a declarat că va examina toată măsurile pe care le conține.

Analiza tehnică efectuată ulterior de Consiliu a dus la formularea Concluziilor ECOFIN din 28 noiembrie 2006. Consiliul a subliniat faptul că preocuparea sa principală o constituie combaterea fraudei în domeniul TVA și a definit o serie de aspecte cărora Comisia ar trebui să le acorde în mod deosebit prioritate. Începând din acel moment, eforturile s-au concentrat în întregime asupra domeniului TVA și, spre deosebire de comunicarea menționată anterior, comunicarea de față se referă exclusiv la frauda din domeniul TVA.

În plus, Consiliul a afirmat că va continua să lucreze asupra mecanismului de taxare inversă și asupra impozitării livrărilor intracomunitare.

1.2.2. Pentru Comisie

Drept răspuns la concluziile Consiliului ECOFIN din 28 noiembrie 2006, Comisia a creat un nou grup de experți din statele membre, așa-numitul „Grup de experți privind Strategia anti-fraudă (ATFS)”, pentru a concretiza măsurile prioritare identificate de Consiliu.

1.2.3. Pentru întreprinderi

Comisia a organizat, la 29 martie 2007, o „conferință privind frauda din domeniul TVA”, pentru a le oferi întreprinderilor europene ocazia de a-și exprima ideile privind modul în care este combătută în prezent frauda în domeniul TVA, precum și pentru a prezenta orice alte idei care ar putea contribui la combaterea fraudei în domeniul TVA.

O concluzie generală care a rezultat din această conferință a fost interesul comun al întreprinderilor și al autorităților fiscale privind combaterea fraudei și disponibilitatea agenților economici de a sprijini administrația fiscală în această privință. Un element important în acest context este îmbunătățirea comunicării dintre aceste două părți. În prezent, contribuabilii nu sunt convinși că informațiile pe care le furnizează autorităților fiscale sunt folosite în mod eficient.

A existat, de asemenea, o luare de poziție clară împotriva divergențelor dintre cerințele naționale de raportare, acestea determinând costuri disproporționate care trebuie suportate de întreprinderi. Întreprinderile au pledat pentru o abordare profitabilă pentru toate părțile implicate, în cadrul căreia o posibilă revizuire a obligațiilor de raportare ar trebui, pe de o parte, să le furnizeze la timp autorităților fiscale informațiile relevante, iar pe de altă parte, ar trebui să faciliteze respectarea acestor cerințe printr-o armonizare în profunzime a acestora, inclusiv prin eliminarea anumitor obligații impuse la nivel național.

2. O PRIMă ETAPă: CONCLUZIILE ECOFIN DIN 5 IUNIE 2007

CONCLUZIILE CONSILIULUI SE ÎMPART ÎN DOUă MARI DOMENII: MăSURI CONVEN ționale de consolidare a sistemului TVA existent și măsuri mai ambițioase de modificare a sistemului.

În ceea ce privește măsurile convenționale, Comisia a prezentat un raport privind activitatea pe care a desfășurat-o de la întâlnirea precedentă a Consiliului ECOFIN din noiembrie 2006.

Pe baza acestui raport, Consiliul a formulat o listă de priorități pentru care a invitat Comisia să redacteze propunerile legislative necesare, inclusiv o evaluare de impact până cel mai târziu la sfârșitul anului 2007, astfel încât Consiliul să le poată adopta până la sfârșitul anului 2008.

Aceste subiecte privesc raportările mai frecvente asupra livrărilor intracomunitare și schimbul mai operativ de informații între administrațiile fiscale; posibilitatea de a aplica răspunderea solidară, în cazurile în care informațiile privind aceste livrări intracomunitare nu sunt raportate în mod adecvat; și îmbunătățirea acelor informații privind întreprinderile identificate prin TVA care sunt puse la dispoziția agenților economici care își desfășoară activitatea în domeniul comerțului intracomunitar.

Comisia intenționează să prezinte la începutul anului următor propuneri legislative corespunzătoare privind aceste chestiuni, acolo unde este necesar, având în vedere discuțiile tehnice care au avut loc asupra acestor subiecte și rezultatul evaluării de impact. În cazul informațiilor privind întreprinderile identificate prin TVA, situația poate fi îmbunătățită fără a opera modificări legislative.

În plus, Consiliul a dorit ca discuțiile să continue privind toate celelalte măsuri menționate în raportul de activitate al Comisiei și a solicitat întocmirea unui raport privind stadiul acestor discuții până la sfârșitul anului 2007.

Documentul de lucru al serviciilor Comisiei prezentat astăzi, intitulat „Progress report on the state of play of the discussions on the conventional measures proposed by Member States” („Raport intermediar privind stadiul discuțiilor privind măsurile convenționale propuse de statele membre” [SEC(2007) … din …/11/2007]), se referă în detaliu la stadiul discuțiilor care au avut loc în cadrul grupului de experți ATFS.

În ceea ce privește impozitarea livrărilor intracomunitare, Consiliul a luat act că impozitarea livrărilor intracomunitare în statul membru de sosire a suscitat mari rezerve. Impozitarea acestor livrări în statul membru de plecare a primit mai mult sprijin din partea statelor membre; în consecință, Consiliul a invitat Comisia să examineze în detaliu această opțiune.

De asemenea, Consiliul a observat că majoritatea statelor membre au exprimat rezerve privind introducerea unui mecanism facultativ generalizat de taxare inversă. Prin urmare, Consiliul a invitat Comisia să analizeze efectele pe care această opțiune le-ar avea asupra pieței interne și, în special, posibilitatea de a rula pentru o perioadă limitată de timp un proiect pilot în orice stat membru care s-ar arăta interesat.

Consiliul a invitat Comisia să îi înainteze până la sfârșitul anului 2007 concluziile sale privind aceste două măsuri ambițioase.

În urma acestor solicitări din partea Consiliului, s-au realizat multe activități pregătitoare (chestionar către statele membre, studii independente, consultări publice și întâlniri cu reprezentanți ai întreprinderilor, inclusiv ai IMM-urilor). Având în vedere nivelul substanțial de analiză cerut și faptul că nu a primit la termen informațiile necesare din partea statelor membre, Comisia nu va fi în măsură să își prezinte concluziile decât la începutul anului următor.

În plus, odată ce Comisia va fi finalizat analiza privind impozitarea livrărilor intracomunitare, va fi necesară o dezbatere politică la nivelul Consiliului privind măsurile care trebuie luate în continuare. Posibilitatea de a desfășura într-un stat membru interesat un proiect pilot pentru o perioadă de timp limitată va fi un element cheie în cadrul acestei discuții. Analiza tehnică a acestei chestiuni complicate este în curs și două întâlniri bilaterale cu statul membru respectiv au avut deja loc, în vreme ce o a treia întâlnire a fost programată înainte de sfârșitul acestui an.

3. DEFINIREA ORIENTăRII VIITOARE ÎN CADRUL LEGISLATIV EXISTENT

În pofida angajamentului său de a finaliza o analiză a posibilelor modificări de aplicat la sistemul TVA, Comisia nu vede nicio contradicție în a continua în paralel dezbaterea privind așa-numitele măsuri convenționale. Punerea la dispoziția autorităților fiscale a unor instrumente mai moderne și mai eficiente de combatere a fraudei fiscale este un obiectiv care merită urmărit în orice situație, independent de decizia care urmează a fi luată privind unele măsuri mai ambițioase.

Discuțiile care s-au desfășurat până în prezent în acest context au fost intense și au generat un spectru larg de idei. Discuțiile asupra anumitor elemente cheie au ajuns într-un punct în care se resimte nevoia de a lua decizii strategice privind direcția viitoare în legătură cu definirea unei abordări la nivel comunitar. În special, Comisia a tras următoarele concluzii din dezbaterea în curs.

3.1. Prima observație: administrațiile vamale necesită informații corecte pentru a controla sistemul TVA

Una dintre problemele principale este aceea că sistemul care a fost instituit în 1993 pentru schimbul de informații între statele membre privind livrările intracomunitare de mărfuri nu furnizează la timp informații relevante pentru a combate în mod eficient frauda în domeniul TVA.

Propunerile legislative planificate pentru începutul anului viitor vor include dispoziții privind raportări mai frecvente asupra livrărilor intracomunitare și un schimb mai rapid de informații între administrațiile fiscale, constituind astfel un răspuns la această chestiune.

Cu toate acestea, unele dintre statele membre doresc să meargă mai departe și au arătat că, luând în considerare posibilitățile oferite de tehnologiile electronice, un schimb de informații privind livrările intracomunitare la nivel de tranzacții ar răspunde cel mai bine necesităților lor, ca instrument adecvat de combatere în mod eficient a fraudei.

Cu toate acestea, inițial trebuie avut în vedere că toate măsurile discutate în contextul combaterii fraudei din domeniul TVA trebuie să respecte celelalte politici ale UE, în special ținta generală a Consiliului European de a reduce cu 25% până în 2012 povara administrativă existentă, astfel cum s-a stabilit în „Programul de acțiune privind reducerea poverii administrative în Uniunea Europeană”[4].

În plus, obligațiile impuse asupra comerțului transfrontalier nu trebuie să fie disproporționate în raport cu obligațiile impuse în cazul tranzacțiilor naționale, făcând astfel ca piața internă să devină mai puțin atractivă în comparație cu piețele fiecărui stat în parte.

Reprezintă furnizarea în termen de o lună a unor informații extrem de exacte bazate pe tranzacții efectuate pe piețele naționale și intracomunitare soluția optimă pentru controlarea sistemului TVA?

Este clar că preocupările exprimate anterior (privind Strategia de la Lisabona revizuită și funcționarea corectă a pieței interne) trebuie incluse în dezbaterea privind posibilele noi obligații de raportare ca instrument de combatere a fraudei în ceea ce privește impactul lor asupra întreprinderilor.

Orice cerințe suplimentare de raportare trebuie să se limiteze la informații care sunt deja disponibile în sistemele contabile ale întreprinderilor, astfel încât acestea să le poată respecta fără dificultăți majore. În plus, trebuie asigurată transmiterea electronică a informațiilor către administrațiile fiscale, pentru a reduce cheltuielile legate de respectarea acestor cerințe și pentru a permite prelucrarea eficientă a datelor.

Întreprinderile mici și mijlocii care nu sunt implicate în comerțul intracomunitar trebuie excluse de la aplicarea obligațiilor suplimentare de raportare.

Nivelul minim de informații care trebuie să facă obiectul raportărilor și schimbului de date între administrațiile fiscale trebuie determinat la nivel comunitar.

Realizarea unei armonizări de anvergură a obligațiilor de raportare TVA în UE ar reduce cheltuielile legate de respectarea acestor cerințe pentru întreprinderile care desfășoară activități economice în mai multe state membre. Întreprinderile au repetat în mai multe rânduri că cele 27 de tipuri diferite de obligații de raportare constituie un motiv de iritare în ceea ce le privește, aceste cerințe crescând în mod considerabil cheltuielile legate de respectarea acestor cerințe întrucât programele lor de software trebuie adaptate la situația specifică din fiecare stat membru.

De asemenea, în acest context ar putea fi avută în vedere și o armonizare mai atentă a normelor de facturare.

Noi obligații de raportare pot fi avute în vedere numai în cazul în care se compensează prin reducerea poverii administrative în alte domenii.

Înainte de a propune noi obligații de raportare, trebuie garantată capacitatea administrațiilor fiscale de a utiliza în mod eficient datele colectate.

Colectarea unor informații detaliate de la agenții economici ar permite verificarea automată a congruenței între informațiile oferite de furnizor și cele oferite de cumpărător. Marea majoritate a informațiilor se referă la tranzacții efective, însă greșelile materiale și interpretarea diferită a normelor pot avea drept rezultat numeroase incongruențe care ajung la cunoștința administrațiilor fiscale.

Pentru a gestiona fluxurile masive de informații, trebuie instituite sisteme eficiente de analiză și de gestiune a riscului, pentru a alege dintre aceste incongruențe acele tranzacții și acei agenți economici care necesită o atenție specială.

Administrațiile fiscale nu au la dispoziție în termen suficiente informații pentru a acționa eficient împotriva fraudei din domeniul TVA, în special frauda „carusel” („missing trader” sau „intermediarii lipsă”). Există nevoia unei analize aprofundate privind acuratețea informațiilor colectate în prezent de la întreprinderi și modul în care administrațiile fiscale le utilizează. Cu toate acestea, o revizuire a obligațiilor de raportare trebuie să aibă loc în contextul obiectivului Strategiei de la Lisabona revizuite, respectiv de reducere cu 25% a obstacolelor birocratice cu care se confruntă întreprinderile.

3.2. A doua observație: statele membre nu au o abordare îndeajuns de comunitară pentru a asigura buna funcționare a sistemului TVA comun.

Modificările propuse cu privire la locul în care se prestează serviciile, dezbătute în prezent în Consiliu, au subliniat că, pe lângă implicarea în protejarea propriilor venituri din TVA, este esențial ca statele membre să joace un rol important în protejarea veniturilor din TVA ale altor state membre.

Cu toate acestea, chestiunea se înscrie într-un cadru mult mai larg. Proliferarea comerțului transfrontalier, suscitată de instituirea pieței interne și adaptarea sistemului TVA comun la cerințele pieței interne (prin abolirea reprezentanților fiscali permanenți), a avut drept rezultat creșterea numărului de tranzacții pentru care locul de taxare și reședința persoanei responsabile cu plata TVA se află în două state membre diferite.

Dezvoltarea pieței interne obligă statele membre să aloce mai multe resurse pentru cooperarea administrativă pentru a asigura funcționarea corespunzătoare a sistemului TVA comun.

Comisia recunoaște că aceasta implică eforturi semnificative pentru statele membre, atât financiare, cât și de mobilizare a resurselor.

Cu toate acestea, există soluții de reducere a costurilor administrative pentru administrațiile fiscale. Dacă li s-ar permite autorităților fiscale ale altor state membre să aibă acces la date care nu sunt sensibile, aceasta ar elimina costurile unei intervenții umane în statul membru care deține informațiile respective în cazul unor solicitări de rutină.

Ar fi de dorit o discuție privind idei mai ambițioase, cum ar fi punerea în aplicare a unui sistem de stimulente sau de împărțire a costurilor pentru a încuraja o abordare comunitară. Un astfel de sistem ar oferi statelor membre un stimulent financiar pentru ca acestea să depună eforturi suplimentare pentru îmbunătățirea controalelor în cadrul comerțului transfrontalier. Asistența reciprocă pentru recuperarea taxelor ar putea fi un domeniu potrivit pentru a testa eficiența unui astfel de mecanism.

Unele dintre statele membre au pledat pentru o abordare încă și mai ambițioasă, respectiv instituirea unei structuri informale compuse din funcționari din cadrul administrațiilor fiscale și însărcinate cu facilitarea schimbului de informații între autoritățile fiscale naționale. Crearea unei astfel de structuri ar putea permite surmontarea anumitor obstacole care obstrucționează funcționarea actuală a cooperării administrative (limbă, resurse), dar și a unor preocupări de ordin juridic privind noile instrumente, cum ar fi accesul automat la date. Câtă vreme o astfel de abordare nu poate fi creată prin dezvoltarea structurilor existente și nu conduce la dublarea structurilor existente la nivel comunitar, Comisia este pregătită să analizeze în continuare ideea, în cazul în care statele membre arată sunt suficient de interesate.

Gestiunea riscului trebuie să beneficieze de experiențele celorlalte state membre

În plus față de necesitatea evidentă de a împărtăși responsabilitatea controlului, există alte situații, de exemplu privind detectarea timpurie a agenților intermediari lipsă, în care informația disponibilă într-un alt stat membru este esențială pentru detectarea timpurie a unor eventuale pierderi de TVA într-un alt stat membru.

Obținerea foarte rapidă a informației colectate în alte state membre privind anumite tranzacții frauduloase sau privind unii agenți economici care au comis astfel de evaziuni, pentru a folosi aceste informații în propriul sistem de gestiune a riscului, constituie pentru orice stat membru un instrument important de combatere a fraudelor comise prin ocultarea unor agenți intermediari.

Administrația fiscală belgiană a dezvoltat, în colaborare cu alte state membre și cu sprijinul Comisiei, un sistem de schimb de informații rapid și țintit, precum și unul de analiza riscului, cu aceleași atribute. În prezent, 24 de state membre participă la acest proiect. Comisia recunoaște avantajele unei abordări țintite privind aceste schimburi. În consecință, se recomandă eliminarea barierelor politice existente în calea participării tuturor statelor membre la aceste schimburi.

Urmărirea penală a evazioniștilor

Chestiunea urmăririi penale a persoanelor implicate în fraude, având drept rezultat pierderi fiscale în alt stat membru, a fost discutată în mai multe rânduri în Consiliu și în cadrul grupului de experți ATFS.

Întrucât reciprocitatea urmăririi penale a cauzelor transnaționale de fraudă în domeniul TVA nu este garantată suficient în statele membre, trebuie luate măsurile legislative la nivelul dreptului penal necesare pentru îmbunătățirea protecției veniturilor TVA.

Consiliul trebuie să sublinieze că protecția TVA este acoperită, de asemenea, de Convenția PFI.

Drept răspuns la sugestia grupului de experți ATFS ca ECOFIN urmează să invite Consiliul Justiție și Afaceri Interne să propună o inițiativă de instituire a legislației corespunzătoare, Comisia amintește că prin Convenția privind protejarea intereselor financiare ale Comunității Europene („Convenția PFI”) se oferă deja un nivel de protecție penală împotriva fraudei în detrimentul intereselor financiare ale Comunității, inclusiv frauda TVA, care trebuie pus în aplicare de toate statele membre.

Mecanismele de fraudă care folosesc avantajele pieței interne nu pot fi combătute în mod corespunzător printr-o abordare în esență națională. Integrarea de către autoritățile naționale a unei veritabile abordări comunitare în gestiunea sistemului TVA ar trebui să aibă drept rezultat un nivel mai înalt de protecție a veniturilor pentru toate statele membre.

3.3. A treia observație: importanța informațiilor actualizate privind statutul TVA al agenților economici

Numărul de identificare TVA este un factor cheie în acordurile TVA aplicabile în comerțul intracomunitar. Statutul TVA al clientului este un element esențial pentru furnizor în decizia acestuia dacă poate accepta o scutire de TVA pentru livrarea respectivă sau nu. Registrul persoanelor supuse impozitării și identificate pentru TVA trebuie actualizat constant, pentru a le furniza întreprinderilor siguranța juridică necesară.

În prezent, agenții economici nu pot obține deseori decât informații foarte fragmentare privind acest statut. În cazul în care un agent economic estimează greșit statutul TVA al partenerului său de afaceri pe baza acestor informații fragmentare, riscă mai târziu ca autoritățile fiscale să încerce să recupereze de la el respectiva taxă. În consecință, statele membre trebuie să răspundă de informațiile pe care le includ în registru și trebuie să suporte consecințele în cazul în care informațiile care figurează în registru sunt depășite sau eronate.

S-a ajuns deja la un acord privind îmbunătățirea accesului central la datele de înregistrare a TVA pe site-ul de internet Europa, pentru a le permite agenților economici să obțină confirmarea numărului TVA, numelui și adresei partenerilor comerciali din toate statele membre. Cu toate acestea, această măsură nu este suficientă; ar trebui îmbunătățită, de asemenea, fiabilitatea informațiilor disponibile.

Vigilența sporită în momentul atribuirii unui număr TVA ar evita înregistrarea unor persoane declarate neimpozabile în mod ilicit și ar garanta că autoritățile fiscale vor monitoriza agenții economici suspecți cărora nu li se poate refuza înregistrarea.

O soluție posibilă ar fi introducerea pentru statele membre a obligației de a monitoriza atent persoanele înregistrate și, în special, de a efectua o vizită de control în termen de 6 luni sau un an, pentru a verifica dacă persoana care a obținut un număr de identificare TVA efectuează într-adevăr tranzacții impozitabile.

În acest interval, administrația fiscală ar putea sprijini și educa agenții economici, oferindu-le asistența necesară pentru a deveni întreprinderi care se conformează standardelor, conferindu-le un statut care s-ar putea dovedi foarte util pentru micile întreprinderi.

Eliminarea persoanelor impozitabile din baza de date imediat ce se stabilește că nu mai efectuează activități impozabile este la fel de importantă. Din nefericire, există dovezi că societățile inactive („sleeping companies”) și uneori chiar intermediarii comerciali lipsă („missing traders”) rămân în prezent înscriși pentru prea mult timp în baza de date VIES din cauza unor proceduri naționale constrângătoare. În consecință, este esențial ca administrațiile fiscale să verifice automat dacă numerele de identificare TVA sunt încă active și să le elimine din baza de date VIES imediat ce nu mai este cazul să figureze în acel registru.

În lipsa unui angajament ferm din partea statelor membre de abordare a acestei chestiuni rămase nesoluționate pentru prea mult timp și în ciuda unei disponibilități de schimbare a procedurilor naționale, evazioniștii vor continua să manipuleze carențele din modul de funcționare a acordurilor TVA existente.

Instituirea unor standarde minime la nivelul UE pentru înregistrarea și radierea din registre ar putea soluționa această problemă, întrucât ar spori încrederea întreprinderilor și autorităților fiscale în informațiile privind identificarea TVA a agenților comerciali obținute prin consultarea VIES.

Existența unor informații actualizate privind statutul TVA al persoanelor este esențială pentru administrații și întreprinderi în combaterea fraudei în domeniul TVA. Este necesară o abordare comună privind înregistrarea și radierea din registre a agenților comerciali. Pierderile de TVA într-un stat membru datorate neglijenței unui alt stat membru care ar fi trebuit să actualizeze baza de date trebuie să fie suportate de acesta din urmă.

3.4. A patra observație: necesitatea de a consolida capacitatea administrațiilor fiscale de colectare a veniturilor din TVA în cazurile de fraudă

O altă problemă cu care se confruntă administrațiile fiscale în combaterea fraudei, odată ce reușesc să demonstreze existența unor activități frauduloase, este colectarea creanțelor datorate de părțile implicate. Ar trebui examinate mai atent două elemente care pot veni în sprijinul statelor membre în acest domeniu.

Răspunderea solidară

În prezent, legislația comunitară în domeniul TVA oferă deja o bază legală pentru statele membre de introducere a normelor care impun persoanelor, altele decât cele responsabile solidar, să plătească aceste sume la bugetul de stat, cu condiția ca principiile juridice fundamentale ale dreptului comunitar să fie respectate.

În contextul fraudei „carusel”, în cadrul căreia o serie de actori intervin cu unicul obiectiv de a oculta caracterul fraudulos al lanțului de tranzacții, complicând detectarea evaziunii, Comisia recunoaște avantajele invocării acestei prevederi.

Cu toate acestea, a apela la această prevedere necesită găsirea unui echilibru perfect între asigurarea siguranței juridice pentru întreprinderile oneste și îmbunătățirea capacității autorităților vamale de a recupera venituri substanțiale din TVA nerecuperată în urma unor fraude în domeniul TVA.

Subiectul a fost deja discutat cu mai multe ocazii; Comisia este cu siguranță pregătită să contribuie în continuare la această dezbatere și, în cazul în care este necesar, să prezinte propuneri legislative corespunzătoare pentru a stabili un teren comun.

Revizuirea directivei privind recuperarea

Un alt instrument pe care legislația comunitară îl oferă statelor membre pentru a le sprijini în colectarea sumelor datorate este sistemul de asistență mutuală pentru recuperarea taxelor. Rezultatele obținute în prezent în ceea ce privește asistența pentru recuperarea fondurilor datorate denotă în mod clar faptul că acest instrument trebuie îmbunătățit. Pentru a remedia carențele normelor în vigoare, Comisia pregătește o serie de propuneri legislative care vor fi prezentate în 2008. Noua legislație ar trebui să stimuleze recurgerea la asistența mutuală pentru recuperarea taxelor și să faciliteze punere acesteia în aplicare.

Colectarea fondurilor datorate în cazuri de fraudă este, de asemenea, o preocupare majoră pentru toate administrațiile fiscale. În consecință, se recomandă dezvoltarea condițiilor de aplicare a responsabilității solidare, precum și îmbunătățirea și consolidarea cooperării administrative în domeniul recuperării taxelor.

4. CONCLUZII

Comisia va prezenta în curând diferitele rapoarte și inițiative care i-au fost solicitate de către Consiliu în luna iunie 2007.

Cu toate acestea, Comisia este conștientă, din discuțiile grupului de experți ATFS, că mai trebuie dezbătute și alte aspecte în ceea ce privește „impermeabilizarea la fraudă” a acordurilor TVA existente, astfel cum se menționează în secțiunea 3.

În consecință, Consiliul este invitat să se pronunțe dacă subscrie la observațiile anterioare și să formuleze orientările politice necesare pentru acțiunile ulterioare ale Comisiei în acest domeniu.

[1] COM(2006)254, 31.5.2006.

[2] COM(2006)473, DOC 2004/0172/2006.

[3] COM(2006)866, DOC 2006/0290(COD).

[4] COM(2007)23 final, 24.1.2007.