RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 310/12

AVIZUL BĂNCII CENTRALE EUROPENE

din 1 august 2012

cu privire la o propunere de regulament privind îmbunătățirea decontării instrumentelor financiare în Uniunea Europeană și depozitarii centrali de instrumente financiare

(CON/2012/62)

2012/C 310/02

Introducere și temei juridic

La 3 aprilie 2012, Banca Centrală Europeană (BCE) a primit din partea Consiliului Uniunii Europene o solicitare de emitere a unui aviz cu privire la o propunere de regulament privind îmbunătățirea decontării instrumentelor financiare în Uniunea Europeană și depozitarii centrali de instrumente financiare (Central Securities Depositories — CSD) și de modificare a Directivei 98/26/CE (1) (denumit în continuare „regulamentul propus”). La 19 aprilie 2012, BCE a primit și din partea Parlamentului European o solicitare de emitere a unui aviz cu privire la regulamentul propus.

Competența BCE de a emite un aviz se întemeiază pe articolul 127 alineatul (4) și pe articolul 282 alineatul (5) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, întrucât regulamentul propus conține dispoziții care au legătură cu definirea și punerea în aplicare de către BCE a politicii monetare din zona euro și cu promovarea bunei funcționări a sistemelor de plăți, în temeiul articolului 127 alineatul (2) din tratat, precum și cu contribuția BCE la buna desfășurare a politicilor promovate de autoritățile competente în ceea ce privește supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și stabilitatea sistemului financiar, în temeiul articolului 127 alineatul (5) din tratat. În plus, articolul 22 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „Statutul SEBC”) prevede că BCE și băncile centrale naționale pot acorda facilități, iar BCE poate adopta regulamente în vederea asigurării eficienței și solidității sistemelor de compensare și de plăți în cadrul Uniunii și în raporturile cu țările terțe. În conformitate cu articolul 17.5 prima teză din Regulamentul de procedură al Băncii Centrale Europene, Consiliul guvernatorilor adoptă prezentul aviz.

Observații generale

Regulamentul propus va face parte, împreună cu Directiva 2004/39/CE (2) și cu propunerea de regulament privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (3), din cadrul de reglementare a infrastructurilor pieței și a locurilor de tranzacționare. Datorită dimensiunii, complexității și interconectării lor sistemice, CSD sunt considerați importanți din punct de vedere sistemic (4) și, în consecință, necesită un cadru de reglementare global pentru supraveghere și control, care să combine instrumente micro- și macroprudențiale. BCE sprijină cu fermitate propunerea Comisiei de consolidare a cadrului juridic aplicabil CSD și de armonizare a normelor care stau la baza funcționării, autorizării și supravegherii CDS, precum și a celor privind emiterea, deținerea și transferul instrumentelor financiare în Uniune prin intermediul acestor CSD (5).

Eurosistemul dezvoltă în prezent sistemul TARGET2-Securities (T2S) care are drept obiectiv crearea unui instrument (motor) unic de decontare la nivelul Europei. În același context, BCE sprijină cu fermitate regulamentul propus care va îmbunătăți condițiile juridice și operaționale pentru decontarea transfrontalieră în cadrul Uniunii în general și în cadrul sistemului TS2 în special. În această privință, BCE recomandă ca atât regulamentul propus, cât și actele corespunzătoare de punere în aplicare a acestuia să fie adoptate înainte de lansarea TS2, care este planificată pentru luna iunie 2015.

1. Domeniul de aplicare al regulamentului

Regulamentul propus prevede cerințe uniforme pentru decontarea instrumentelor financiare (6). Potrivit Directivei 2004/39/CE (7), „instrumentele financiare” includ valori mobiliare, instrumente ale pieței monetare, părți (a se citi: unități emise) de organisme de plasament colectiv, contracte derivate, contracte financiare pentru diferențe și contracte financiare referitoare la autorizații pentru emisiuni (a se citi: certificate de emisii). BCE observă în această privință că regulamentul propus nu definește „instrumentele financiare” și că anumite părți ale acestuia se aplică numai „titlurilor de valoare” sau instrumentelor financiare (8), în timp ce altele se aplică și instrumentelor piețelor monetare (9), unităților emise de organisme de plasament colectiv și certificatelor de emisii (10). În plus, regulamentul propus definește CSD ca fiind persoane juridice care gestionează un sistem de decontare a instrumentelor financiare și care furnizează cel puțin un alt serviciu de bază prevăzut în anexă (11). BCE este de opinie că trebuie reglementate toate cele trei servicii de bază. În aceste condiții, din motive de claritate juridică, BCE recomandă clarificarea suplimentară a domeniului de aplicare al regulamentului propus, atât în ceea ce privește tipul de instrumente căruia i se aplică, cât și definiția CSD.

Definiția CSD ar trebui modificată în vederea evitării arbitrajului de reglementare care ar putea rezulta din crearea de către CSD a două sau trei entități juridice care să desfășoare activități de bază diferite fără a intra sub incidența regulamentului aplicabil CDS. BCE apreciază că fiecare dintre persoanele juridice care oferă unul dintre cele trei servicii de bază indicate în secțiunea A din anexă ar trebui să intre în sfera de aplicare a regulamentului.

2. Cooperarea dintre autorități

2.1. Regulamentul propus acordă un rol predominant autorităților de supraveghere competente și un rol secundar membrilor Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) ca autorități relevante în ceea ce privește CSD. Având în vedere rolul băncilor centrale de autorități de supraveghere și/sau de bănci centrale emitente, precum și faptul că băncile centrale utilizează serviciile CSD pentru decontarea operațiunilor de politică monetară, regulamentul propus ar trebui să asigure că puterile autorităților competente și cele ale Autorității europene pentru instrumente financiare și piețe (AEVMP) sunt completate și echilibrate printr-o implicare adecvată a membrilor SEBC. Băncile centrale și autoritățile de reglementare a instrumentelor financiare din cadrul Comitetului pentru sisteme de plăți și decontări (CPSS) și al Organizației Internaționale a Reglementatorilor de Valori Mobiliare (IOSCO) au recunoscut importanța reglementării, supravegherii și monitorizării în domeniul infrastructurilor piețelor financiare, inclusiv în domeniul CSD (12). BCE consideră că regulamentul propus ar trebui să fie consecvent cu principiile CPSS-IOSCO. Între autoritățile competente și membrii SEBC trebuie promovată o cooperare strânsă și efectivă, atât din perspectiva monitorizării, cât și din perspectiva calității acestora de bănci centrale emitente, însă fără a aduce atingere competențelor băncilor centrale (13).

2.2. BCE observă, de asemenea, că regulamentul propus identifică deja mai multe domenii de cooperare și sugerează câteva domenii suplimentare atunci când consideră că este necesară și implicarea AEVMP-SEBC. În plus, BCE subliniază necesitatea unei colaborări între AEVMP-SEBC în ceea ce privește elaborarea proiectelor de standarde tehnice. Aceasta ar trebui să asigure că membrii SEBC nu trebuie să introducă cerințe suplimentare și potențial diferite în cadrul unor măsuri de monitorizare, inclusiv acte juridice. În plus, această colaborare ar evita necesitatea evaluării continue a CSD care iau parte la decontarea operațiunilor de politică monetară în ceea ce privește respectarea standardelor utilizatorului (14), care ar fi altfel necesară în vederea îndeplinirii obligațiilor juridice care îi revin SEBC. Schimbul oportun și adecvat de informații necesare, inclusiv pentru scopuri de stabilitate financiară, de monitorizare și statistice, prezintă, de asemenea, o importanță deosebită în acest context.

2.3. Proiectul de regulament ar trebui așadar să stabilească norme de cooperare care să permită autorităților competente și autorităților relevante să își îndeplinească responsabilitățile atât în context intern, cât și în context transfrontalier, în conformitate cu principiile CPSS-IOSCO (15). Regulamentul propus ar trebui să faciliteze supravegherea și monitorizarea cuprinzătoare într-un context transfrontalier dată fiind evoluția preconizată a operațiunilor și decontărilor transfrontaliere, precum și legăturile dintre CSD, o caracteristică ce va fi facilitată și chiar promovată prin lansarea platformei comune TS2. Autoritățile competente ar trebui să aibă la dispoziție opțiunea de a decide asupra formei adecvate a acordurilor de cooperare. În acest context, opțiunea de instituire a unor colegii de autorități poate fi avută în vedere în special în situația în care CSD se angajează în activități transfrontaliere prin intermediul unei sucursale sau filiale sau în cazul în care furnizarea de servicii transfrontaliere devine substanțială (16).

3. Supravegherea macroprudențială

Deja s-a constatat faptul că infrastructurile robuste ale piețelor financiare, inclusiv sistemele de decontare a instrumentelor financiare, constituie o contribuție esențială la stabilitatea financiară prin reducerea riscului sistemic (17). BCE observă că supravegherea macroprudențială realizată de Comitetul european pentru risc sistemic și de autoritățile naționale competente, după caz, ar trebui să fie exercitată fără a aduce atingere competențelor membrilor SEBC.

4. Decontarea în banii băncii centrale

Regulamentul propus permite CSD să ofere servicii de decontare în numerar în banii băncii comerciale atunci când decontarea în banii băncii centrale nu este practică și posibilă (18). Acest lucru este în conformitate cu principiile CPSS-IOSCO și cu recomandările SEBC-CESR (19), subliniind că lichiditatea băncii centrale și banii băncii comerciale nu constituie opțiuni echivalente din perspectiva riscului. În cazul în care un CSD are permisiunea de a oferi servicii de decontare în numerar în banii băncii comerciale, acesta ar trebui să aibă obligația de a stabili criterii stricte pentru instituția de credit care acționează ca bancă de decontare și de a monitoriza respectarea acestora (20). BCE apreciază, de asemenea, faptul că regulamentul propus nu reglementează accesul la creditele acordate de banca centrală, inclusiv asistența privind lichiditatea în caz de urgență care este o prerogativă a băncilor centrale și care este legat în mod direct de politica monetară.

5. CDS și serviciile auxiliare de tip bancar

5.1. Regulamentul prevede că CSD nu pot furniza ei înșiși niciun fel de servicii auxiliare de tip bancar și că, în schimb, aceștia ar trebui să fie autorizați să desemneze una sau mai multe instituții de credit pentru a efectua anumite tipuri de servicii auxiliare de tip bancar definite în regulamentul propus. Cu toate acestea, prin derogare și luând în considerare anumite măsuri de siguranță, anumiți CSD pot primi o autorizație limitată pentru furnizarea unor astfel de servicii (21).

5.2. Aceasta impune realizarea unei verificări aprofundate în vederea asigurării consecvenței cu normele Uniunii în materie de concurență și cu cadrele legislative bancare și de supraveghere macroprudențială (22), precum și o repartizare adecvată a sarcinilor între autoritățile de supraveghere a CSD și autoritățile de supraveghere bancară. În acest sens, și astfel cum a fost subliniat într-un aviz anterior, BCE este în favoarea implicării sistematice a Autorității bancare europene (ABE) în realizarea oricărei analize tehnice prealabile cu privire la legislația bancară a Uniunii (23). Mai exact, regulamentul propus distinge între serviciile auxiliare de tip bancar pentru participanții la un sistem de decontare a instrumentelor financiare, legate de serviciul de decontare, pe de o parte, și serviciile auxiliare de tip bancar legate de alte servicii de bază sau auxiliare, pe de altă parte (24). De asemenea, regulamentul propus abilitează Comisia să adopte acte delegate pentru specificarea acestor servicii auxiliare (25). BCE este de opinie că distincția de mai sus nu este clară și că serviciile auxiliare de tip bancar menționate ar trebui aliniate într-o măsură cât mai mare posibil la terminologia utilizată în legislația bancară europeană.

5.3. Cadrul pentru furnizarea serviciilor bancare auxiliare ar trebui să se bazeze pe o diminuare corespunzătoare a riscurilor, protejând în același timp nivelul de eficiență al CSD în furnizarea serviciilor lor. Având în vedere importanța majoră a acestui aspect, poate fi asigurată o evaluare mai cuprinzătoare a diverselor opțiuni pentru furnizarea serviciilor bancare auxiliare. O astfel de evaluare ar ajuta la stabilirea detaliată a (a) diferitelor riscuri, inclusiv riscurile pe care le poate implica restructurarea, precum și a riscurilor juridice, de credit, de lichiditate, operaționale și comerciale, și a (b) profilelor de eficiență inerente acestor opțiuni și ar ajuta la definirea celui mai sigur și mai eficient model. BCE este pregătită să contribuie la realizarea unei astfel de evaluări. În plus, ar trebui să nu existe nicio îndoială cu privire la sfera exactă a serviciilor bancare auxiliare pe care ar fi autorizate să le furnizeze instituțiile de credit desemnate (26), cu privire la cerințele prudențiale pe care acestea ar trebui să le respecte și gradul lor de autonomie față de cadrul legislativ bancar (27).

5.4. Regulamentul propus limitează serviciile care trebuie furnizate de o instituție de credit desemnată care aparține aceluiași grup ca CSD (28). BCE înțelege că limitarea este determinată de considerații legate de risc, în special de evitarea efectelor de propagare. BCE recomandă extinderea acestei limitări la toate instituțiile de credit care furnizează participanților la un sistem de decontare a instrumentelor financiare serviciile bancare enumerate în secțiunea C din anexă, ținând cont de efectele negative potențiale asupra capacității CSD de a continua să își îndeplinească funcțiile, în special cele bazate pe un mecanism livrare-contra-plată, în cazul restructurării sau insolvenței instituției de credit.

5.5. În sfârșit, BCE consideră că procedura propusă pentru acordarea unei derogări este destul de complexă și ar putea fi simplificată în vederea atingerii gradului necesar de securitate și uniformitate. În special, pentru a stabili dacă o derogare poate sau nu poate fi acordată, ar trebui asigurată adoptarea unor criterii obiective, inclusiv a unor criterii cantitative, dacă este posibil, pe lângă criteriile calitative necesare prevăzute în propunere.

6. Consecvența cu standardele globale aplicabile CSD

Regulamentul propus recunoaște că regulamentul ar trebui să dea curs recomandărilor existente formulate de CPSS-IOSCO (29). Cu toate acestea, există anumite neconcordanțe între principiile CPSS-IOSCO și regulamentul propus, a căror soluționare BCE o recomandă. De exemplu, cerințele privind participarea ierarhizată (30) nu sunt prevăzute în regulamentul propus. În plus, regulamentul propus menționează necesitatea gestionării riscurilor rezultate din interdependență (31) numai în contextual riscului operațional (32). Există, de asemenea, neconcordanțe în ceea ce privește gestionarea riscului de lichiditate (33), mai exact, regulamentul propus nu distinge între sistemele de decontare pe bază netă amânate (DNS — deferred net settlement systems) care oferă o garanție de decontare și DNS care nu oferă o astfel de garanție. Acest lucru nu este în conformitate cu principiile CPSS-IOSCO, care impun ca DNS care oferă o garanție de decontare să acopere integral expunerile de credit și de lichiditate și ca DNS care nu oferă o garanție de decontare să acopere expunerile de credit la cei mai mari doi participanți și societățile afiliate ale acestora și expunerile de lichiditate la cel mai mare participant și societățile sale afiliate.

7. Externalizarea către entități publice

Regulamentul propus introduce cerințe pe care CSD trebuie să le îndeplinească atunci când externalizează o parte din activități (34). Situațiile în care CSD externalizează anumite operațiuni către entități publice sunt exceptate, cu condiția ca această externalizare să fie guvernată de un cadru juridic, de reglementare și operațional adecvat. BCE observă că această derogare este aplicabilă proiectul T2S curent dezvoltat de Eurosistem. BCE apreciază această derogare, care ține seama de faptul că o astfel de externalizare poate aduce beneficii semnificative economiei, contribuie la îndeplinirea sarcinilor Eurosistemului și face obiectul unui acord cadru care include măsuri de siguranță (35).

8. Conflictul de legi

Regulamentul propus prevede, ca regulă generală, că toate aspectele care țin de proprietate și afectează instrumentele financiare deținute de un CSD sunt reglementate de legislația țării în care este păstrat contul (36). Întrucât această normă generală este consecventă cu abordarea din alte acte juridice ale Uniunii conform căreia aspectelor care țin de proprietate și afectează instrumentele financiare li se aplică legea locului intermediarului relevant (37), BCE obiectează ferm față de introducerea unor norme suplimentare cu privire la conflictul de legi, care ar fi incompatibile cu legislația existentă a Uniunii și ar aduce atingere securității juridice (38).

În plus, și astfel cum s-a arătat într-un aviz anterior, deși o normă clară și simplă privind conflictul de legi pentru toate aspectele legate de titlurile de valoare în formă dematerializată este importantă pentru deținerea și transferul transfrontaliere de instrumente financiare în mod eficient și sigur, aplicarea practică a unui singur regim privind conflictul de legi pentru compensarea și decontarea transfrontalieră a titlurilor de valoare în cadrul Uniunii continuă să evidențieze diferențele dintre statele membre cu privire la interpretarea „localizării contului” (39). În această privință, BCE consideră că este necesar să se armonizeze diferitele cadre juridice ale Uniunii cu privire la deținerea și înstrăinarea instrumentelor financiare și exercitarea drepturilor conexe instrumentelor financiare în conformitate cu raportul final al Grupului pentru securitatea juridică (40).

9. Regimul specific pentru restructurarea CSD

Întrucât regulamentul propus nu conține un regim specific și exhaustiv pentru restructurarea CSD, BCE recomandă adoptarea unui astfel de regim.

În cazul în care BCE recomandă modificarea regulamentului propus, propunerile de redactare specifice însoțite de o explicație în acest sens se regăsesc în anexă.

Adoptat la Frankfurt pe Main, 1 august 2012. Președintele BCE Mario DRAGHI

(1) COM(2012) 73 final.

(2) Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele valorilor mobiliare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului (JO L 145, 30.4.2004, p. 1). În prezent face obiectul revizuirii. A se vedea propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind piețele valorilor mobiliare, de abrogare a Directivei 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului, COM(2011) 656 final, și propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind piețele valorilor mobiliare și de modificare a Regulamentului (EMIR) privind instrumentele derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele de tranzacții, COM(2011) 652 final.

(3) A se vedea propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapartidele centrale și registrele centrale de tranzacții, COM(2010) 484 final.

(4) A se vedea primul paragraf din expunerea de motive la regulamentul propus.

(5) A se vedea, de asemenea, răspunsul serviciilor BCE din 22 martie 2011 (denumit în continuare „răspunsul BCE”) adresat consultării publice inițiate de Comisie cu privire la depozitarii centrali de valori mobiliare și armonizarea anumitor aspecte privind decontarea valorilor mobiliare în Uniunea Europeană (denumită în continuare „consultarea Comisiei”). Răspunsul BCE este disponibil pe website-ul BCE la adresă: http://www.ecb.int

(6) A se vedea articolul 1 alineatul (1) din regulamentul propus.

(7) Directiva 2004/39/CE. Propunerea Comisiei de abrogare a Directivei 2004/39/CE (a se vedea nota de subsol 2) include și noțiunea de „certificate de emisii”.

(8) A se vedea articolul 4 punctul 18 din Directiva 2004/39/CE.

(9) A se vedea articolul 4 punctul 19 din Directiva 2004/39/CE.

(10) Certificatele de emisii sunt definite în regulamentul propus prin referire la Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, 25.10.2003, p. 32).

(11) A se vedea articolul 2 alineatul (1) punctul 1 și secțiunea A din anexa la regulamentul propus.

(12) A se vedea CPSS-IOSCO, „Principles for financial market infrastructures” (Principiile infrastructurilor piețelor financiare), aprilie 2012, disponibil pe website-ul BIS, la adresa http://www.bis.org, în special capitolul 4 (denumit în continuare „principiile CPSS-IOSCO”).

(13) A se vedea Avizul BCE CON/2011/1 din 13 ianuarie 2011 cu privire la o propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapartidele centrale și registrele centrale de tranzacții (JO C 57, 23.2.2011, p. 1). Toate avizele BCE se publică pe website-ul BCE, la adresa http://www.ecb.europa.eu

(14) „Standards for the use of EU securities settlement systems in ESCB credit operations” (Standarde de utilizare a sistemelor de decontare a operațiunilor cu valori mobiliare din Uniunea Europeană în cadrul operațiunilor de creditare ale SEBC), Institutul Monetar European, ianuarie 1998.

(15) A se vedea în special responsabilitatea E (cooperarea cu alte autorități) din cadrul principiilor CPSS-IOSCO.

(16) Atât cadrul legislativ EMIR al Uniunii Europene și Directiva 2006/48/CE privind inițierea și exercitarea activității instituțiilor de credit (JO L 177, 30.6.2006, p. 1), cât și principiile CPSS-IOSCO prevăd deja instituirea de colegii.

(17) A se vedea Consiliul pentru Stabilitate Financiară, „Reducerea riscului moral prezentat de instituțiile financiare de importanță sistemică – recomandări și termene”, octombrie 2010, p. 8.

(18) Articolul 37 alineatul (2) din regulamentul propus.

(19) A se vedea în acest sens principiul 9 din principiile CPSS-IOSCO și recomandarea 10 din documentul SEBC-CERS „Recomandări pentru sistemele de decontare a valorilor mobiliare și recomandări pentru contrapartidele centrale din Uniunea Europeană”, mai 2009 (denumit în continuare „recomandările SEBC-CESR”).

(20) A se vedea în acest sens principiul 9 din principiile CPSS-IOSCO și recomandarea 10 din recomandările SEBC-CESR.

(21) A se vedea în special titlul IV și secțiunea C din anexa la regulamentul propus.

(22) A se vedea Directiva 2006/48/CE și modificările discutate în prezent în cadrul propunerilor de compromis al președinției.

(23) A se vedea în acest sens paragraful 3.2 din Avizul BCE CON/2012/5 din 25 ianuarie 2012 cu privire la o propunere de directivă privind accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a societăților de investiții și o propunere de regulament privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și societățile de investiții (JO C 105, 11.4.2012, p. 1).

(24) A se vedea secțiunea C din anexa la regulamentul propus.

(25) A se vedea articolul 2 alineatul (2) din regulamentul propus.

(26) Articolul 54 din regulamentul propus.

(27) A se vedea în această privință articolele 57 și 58 din regulamentul propus.

(28) A se vedea articolul 52 alineatul (5) din regulamentul propus.

(29) A se vedea considerentul 25 din regulamentul propus.

(30) A se vedea principiul 19 din principiile CPSS-IOSCO.

(31) A se vedea principiul 3 din principiile CPSS-IOSCO.

(32) Articolul 42 alineatul (6) din regulamentul propus.

(33) A se vedea principiul 7 din principiile CPSS-IOSCO și articolul 57 din regulamentul propus.

(34) A se vedea articolul 28 din regulamentul propus.

(35) A se vedea consultarea Comisiei și răspunsul BCE.

(36) A se vedea articolul 46 alineatul (1) din regulamentul propus.

(37) A se vedea articolul 9 din Directiva 98/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 mai 1998 privind caracterul definitiv al decontării în sistemele de plăți și de decontare a titlurilor de valoare (JO L 166, 11.6.1998, p. 45), articolul 9 din Directiva 2002/47/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iunie 2002 privind contractele de garanție financiară (JO L 168, 27.6.2002, p. 43), și articolul 24 din Directiva 2001/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 aprilie 2001 privind reorganizarea și lichidarea instituțiilor de credit (JO L 125, 5.5.2001, p. 15).

(38) A se vedea articolul 46 alineatul (2) din regulamentul propus.

(39) A se vedea în această privință paragraful 8 din Avizul BCE CON/2008/37 din 7 august 2008 cu privire la o propunere de directivă de modificare a Directivei 98/26/CE și a Directivei 2002/47/CE (JO C 216, 23.8.2008, p. 1).

(40) A se vedea: http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/certainty/2ndadvice_final_en.pdf