[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 19.12.2007

COM(2007) 821 final

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

de stabilire a poziţiei care urmează să fie adoptată în numele Comunităţii Europene la reuniunile Comisiei Internaţionale privind Vânarea Balenelor

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

1. În conformitate cu articolul 174 alineatul (1) din Tratatul CE, unul dintre obiectivele politicii comunitare de mediu este promovarea pe plan internaţional a unor măsuri destinate să facă faţă problemelor regionale sau planetare de mediu. Acest obiectiv include şi conservarea la nivel mondial a anumitor specii, printre care se numără şi balenele. Comunitatea Europeană s-a angajat să protejeze balenele şi alte cetacee şi a stabilit dispoziţii legislative în domeniul protecţiei mediului care să asigure un nivel înalt de protecţie în acest sens.

2. În anexa IV la directiva privind habitatele[1] figurează toate speciile de cetacee. Aceasta înseamnă că toate speciile de balene sunt strict protejate împotriva perturbării, capturării sau uciderii deliberate în apele comunitare. Aceeaşi directivă interzice, de asemenea, deţinerea, transportul şi vânzarea sau schimbul de specimene luate din natură. În temeiul acestor dispoziţii, nu este permisă reluarea vânătorii în scopuri comerciale a populaţiilor de balene prezente în totalitate sau în parte în apele comunitare. Având în vedere caracterul migrator al populaţiilor de balene, este evident că obiectivul directivei privind habitatele nu poate fi îndeplinit pe deplin decât dacă se instituie un cadru de reglementare comparabil la nivel internaţional.

3. Regulamentul (CE) nr. 338/97/CE al Consiliului privind protecţia speciilor faunei şi florei sălbatice prin controlul comerţului cu acestea[2], care pune în aplicare dispoziţiile Convenţiei privind comerţul internaţional cu specii sălbatice de faună şi floră pe cale de dispariţie (CITES) în cadrul Comunităţii Europene, interzice introducerea cetaceelor în Comunitate în scopuri preponderent comerciale[3]. Acest nivel înalt de protecţie este consolidat şi prin Strategia comunitară privind mediul marin[4] şi prin propunerea de directivă privind mediul marin[5], care se preconizează că va consolida protecţia balenelor în Comunitate prin promovarea obiectivului general al asigurării unei bune stări ecologice a mărilor şi oceanelor UE.

4. În consecinţă, obiectivul fundamental al politicii comunitare de mediu în ceea ce priveşte balenele este asigurarea unei protecţii cât mai stricte posibil. Legislaţia de mediu menţionată anterior asigură un nivel cât se poate de ridicat de protecţie prin armonizarea extinsă a normelor.

5. În plus, în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP), Comunitatea are competenţă exclusivă în privinţa conservării resurselor biologice marine[6]. Pe lângă aceasta, cetaceele intră în sfera de aplicare a anexei I la Tratatul CE şi sub incidenţa articolelor 33-38[7]. De asemenea, Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului privind conservarea şi exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului[8] prevede că sfera de aplicare a PCP include conservarea, gestionarea şi exploatarea resurselor acvatice vii. Pe baza acestor dispoziţii, Comunitatea a încheiat acorduri de pescuit având ca obiect, în parte sau exclusiv, mamiferele marine[9]. În mod similar, cetaceele intră sub incidenţa legislaţiei secundare adoptate în cadrul PCP în vederea punerii în aplicare a angajamentelor la nivel internaţional asumate în contextul acordurilor de pescuit şi a asigurării protecţiei balenelor în marea liberă[10].

6. Politica comunitară privind balenele nu va fi eficientă în apele comunitare decât dacă este sprijinită printr-o acţiune internaţională coerentă. În cadrul politicii maritime integrate pentru Uniunea Europeană, Comisia va face eforturi pentru a coordona interesele europene cu privire la chestiunile internaţionale.

7. Comisia Internaţională privind Vânarea Balenelor (IWC), instituită prin Convenţia Internaţională privind Reglementarea Vânării Balenelor (denumită în continuare „Convenţia”) semnată în 1946, este organizaţia internaţională competentă în ceea ce priveşte conservarea şi gestionarea populaţiilor de balene la nivel mondial. Scopul Convenţiei este de „a asigura conservarea şi gestionarea corespunzătoare a populaţiilor de balene şi de a face astfel posibilă dezvoltarea organizată a industriei vânătorii de balene” (preambulul Convenţiei). Numai guvernele care aderă la Convenţie pot deveni membre ale IWC. O modificare a Convenţiei care să permită Comunităţii Europene să devină membră este supusă ratificării unui protocol de către toţi membrii IWC. Comisia Europeană a adoptat în 1992[11] o propunere privind negocierea aderării Comunităţii la Convenţie, însă Consiliul nu a dat curs acestei propuneri. Cu toate acestea, Comunitatea are statut de observator în cadrul IWC.

8. Vânătoarea de balene în scopuri comerciale a fost suspendată în 1986 ca urmare a moratoriului convenit între majoritatea ţărilor reprezentate în IWC. Incertitudinile din cadrul analizelor ştiinţifice privind starea diverselor populaţii de balene au reprezentat motivul principal al acestei întreruperi a vânătorii de balene în scopuri comerciale. De atunci, principala chestiune discutată cu regularitate în cadrul întrunirilor IWC este dacă populaţiile de balene s-au refăcut suficient pentru a permite ridicarea în mod controlat a interdicţiei privind vânătoarea de balene în scopuri comerciale.

9. Mandatul dublu al IWC, atât de gestionare a vânătorii de balene, cât şi de conservare a balenelor, a dus, de-a lungul timpului, la adoptarea unor poziţii diametral opuse de către ţările favorabile vânătorii de balene şi ţările care se opun acestei practici. Principalele ţări favorabile vânătorii de balene (de exemplu, Japonia, Islanda şi Norvegia) s-au opus sistematic moratoriului şi încă practică vânătoarea de balene în scopuri aşa-zis ştiinţifice sau în baza altor derogări.

10. Interdicţia generală privind vânătoarea de balene în scopuri comerciale stabilită în cadrul IWC este conformă cu politicile comunitare, astfel cum au fost definite în legislaţia menţionată anterior. Este important ca IWC să asigure continuarea moratoriului pe baza informaţiilor ştiinţifice disponibile în prezent. Cu toate acestea, la aproape toate reuniunile IWC organizate de la intrarea în vigoare a interdicţiei, Japonia a propus modificări la anexa la Convenţie în vederea autorizării vânătorii de balene cu anumite condiţii şi a ridicării de facto a interdicţiei pentru anumite populaţii. Prin urmare, cele 20 de state membre ale UE care sunt membre IWC[12] trebuie să-şi exprime, la fiecare reuniune a IWC, poziţia cu privire la aceste propuneri care intră în sfera de competenţă a Comunităţii. Se preconizează că acest lucru se va întâmpla din nou cu ocazia reuniunii anuale a IWC din 2008, care va avea loc la Santiago (Chile), precum şi la reuniunile ulterioare.

11. Conform principiului cooperării loiale consacrat la articolul 10 din Tratatul CE şi principiului unităţii în reprezentarea pe plan extern a Comunităţii, este esenţial ca statele membre să se pregătească pentru următoarele reuniuni ale IWC convenind asupra unei poziţii comune în cadrul Consiliului. Datorită limitărilor inerente statutului de observator al Comunităţii, o astfel de poziţie în cadrul IWC trebuie exprimată de statele membre acţionând împreună în interesul Comunităţii. Este, de asemenea, esenţial ca restul de şapte state membre care nu sunt încă parte la IWC să accelereze procedura de aderare. Numai prin cooperare şi prin adoptarea unei poziţii comunitare vor avea statele membre posibilitatea de a asigura elaborarea şi aplicarea unui cadru de reglementare internaţional strict şi corespunzător pentru protecţia balenelor.

12. În acest scop, Comisia propune Consiliului o decizie având trei temeiuri juridice: articolul 37 (politica în domeniul pescuitului), articolul 175 (politica de mediu) şi articolul 300 alineatul (2) al doilea paragraf, în scopul stabilirii poziţiei care urmează să fie adoptată în numele Comunităţii în cadrul unui organism creat în temeiul unui acord, atunci când organismul respectiv adoptă decizii cu efecte juridice.

13. Propunerea de decizie a Consiliului are o componentă dublă , în sensul că propunerile de modificări ale Convenţiei preconizate ar intra atât în sfera de aplicare a politicii de mediu, cât şi în cea a politicii în domeniul pescuitului, întrucât niciuna dintre acestea nu poate fi definită ca principală sau predominantă, iar cealaltă ca accesorie, secundară sau indirectă.

14. Pe lângă aceasta, deciziile IWC de modificare a anexei la Convenţie au efecte juridice , întrucât ele intră în vigoare într-un termen stabilit, fără a fi necesară ratificarea lor[13]. Comunitatea nu poate iniţia şi finaliza procedurile sale interne de stabilire a poziţiei după prezentarea de propuneri de modificări de către ceilalţi membri ai IWC, întrucât astfel de propuneri pot fi prezentate cel mai târziu cu 60 de zile înaintea următoarei întruniri a IWC. În plus, întrucât obiectivul pe care şi-l propune Comunitatea este de a se opune iniţiativelor de ridicare a moratoriului privind vânătoarea de balene în scopuri comerciale, Consiliul poate stabili deja poziţia Comunităţii.

15. Mai mult, Comunitatea ar trebui să sprijine modificările anexei având drept scop crearea unor sanctuare pentru balene şi să se opună propunerilor de modificare a regulilor de procedură ale IWC în vederea extinderii sferei de aplicare a votului secret, întrucât aceasta ar contraveni obiectivelor Convenţiei de la Aarhus, la care Comunitatea şi statele membre sunt părţi, în special articolului 3 alineatul (7).

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

de stabilire a poziţiei care urmează să fie adoptată în numele Comunităţii Europene la reuniunile Comisiei Internaţionale privind Vânarea Balenelor

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolele 37 şi 175 alineatul (1) coroborate cu articolul 300 alineatul (2) al doilea paragraf,

având în vedere propunerea Comisiei[14],

întrucât:

(1) Articolul 174 alineatul (1) din Tratatul CE prevede că unul dintre obiectivele politicii comunitare de mediu este promovarea pe plan internaţional a unor măsuri destinate să facă faţă problemelor regionale sau planetare de mediu.

(2) În conformitate cu Directiva 92/43/CEE privind conservarea habitatelor naturale şi a speciilor de faună şi floră sălbatică (directiva privind habitatele)[15], toate speciile de cetacee sunt enumerate în anexa IV la aceasta. Prin urmare, toate speciile de balene sunt strict protejate împotriva perturbării, capturării sau uciderii deliberate în apele comunitare. Aceeaşi directivă interzice, de asemenea, deţinerea, transportul şi vânzarea sau schimbul de specimene luate din natură.

(3) Regulamentul (CE) nr. 338/97/CE al Consiliului privind protecţia speciilor faunei şi florei sălbatice prin controlul comerţului cu acestea[16], care pune în aplicare dispoziţiile Convenţiei privind comerţul internaţional cu specii sălbatice de faună şi floră pe cale de dispariţie (CITES) în cadrul Comunităţii Europene, interzice introducerea cetaceelor în Comunitate în scopuri preponderent comerciale[17].

(4) În cadrul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP), Comunitatea are competenţă exclusivă în privinţa conservării resurselor biologice marine[18].

(5) Politica comunitară privind balenele nu va fi eficientă în apele comunitare decât dacă este sprijinită printr-o acţiune internaţională coerentă.

(6) Comisia Internaţională privind Vânarea Balenelor (IWC), instituită prin Convenţia Internaţională privind Reglementarea Vânării Balenelor (denumită în continuare „Convenţia”) semnată în 1946, este organizaţia internaţională competentă în ceea ce priveşte conservarea şi gestionarea populaţiilor de balene la nivel mondial. Scopul Convenţiei este de „a asigura conservarea şi gestionarea corespunzătoare a populaţiilor de balene şi de a face astfel posibilă dezvoltarea organizată a industriei vânătorii de balene”. Numai guvernele pot fi membre ale IWC. 20 de state membre ale Uniunii Europene sunt membre ale IWC[19]. Comunitatea Europeană are doar statut de observator în cadrul IWC şi este reprezentată de Comisie.

(7) Vânătoarea de balene în scopuri comerciale a fost suspendată în 1986 ca urmare a moratoriului convenit între majoritatea ţărilor reprezentate în IWC. Principalele ţări favorabile vânătorii de balene s-au opus sistematic moratoriului şi încă practică vânătoarea de balene în scopuri aşa-zis ştiinţifice sau în baza altor derogări.

(8) Activitatea IWC se bazează pe o anexă care reglementează practica vânătorii de balene în întreaga lume. Anexa este ataşată la Convenţie şi este definită ca făcând parte integrantă din aceasta. Ea are caracter obligatoriu pentru părţi şi conţine norme detaliate aplicabile vânătorii de balene cu privire la conservarea şi utilizarea resurselor de balene.

(9) Propunerile de decizii de modificare a anexei adoptate de către IWC pot avea efecte juridice şi pot afecta îndeplinirea obiectivelor politicilor şi ale legislaţiei comunitare referitoare la cetacee. Anumite propuneri prezentate în mod regulat spre aprobare la fiecare reuniune a IWC au ca obiectiv autorizarea vânătorii de balene, prin stabilirea unor cote şi aplicarea unor măsuri de gestionare, sau crearea unor sanctuare pentru balene şi necesită stabilirea unei poziţii comunitare.

(10) În temeiul articolului 10 din Tratatul CE, statele membre au datoria de cooperare loială şi nu îşi pot asuma, în afara cadrului legislativ comunitar, obligaţii care pot afecta normele comunitare sau le pot modifica sfera de aplicare.

(11) Dat fiind statutul de observator al Comunităţii, poziţia comunitară trebuie decisă de Consiliu şi exprimată de statele membre acţionând împreună în interesul Comunităţii.

(12) La reuniunile viitoare ale IWC, Comunitatea şi statele membre trebuie să coopereze îndeaproape pentru a se asigura că eventualele modificări aduse Convenţiei şi anexei sale sunt conforme cu obiectivele politicilor şi ale legislaţiei comunitare privind balenele,

DECIDE:

Articolul 1

Poziţia Comunităţii la reuniunile IWC este conformă cu anexa la prezenta decizie şi este exprimată de statele membre acţionând împreună în interesul Comunităţii.

Articolul 2

Atunci când noi informaţii ştiinţifice şi tehnice prezentate înainte sau în timpul reuniunilor IWC sunt susceptibile de a afecta poziţia menţionată la articolul 1 sau când se formulează pe loc propuneri cu privire la aspecte care nu fac încă obiectul unei poziţii comunitare, se stabileşte prin coordonare o poziţie cu privire la propunerea în cauză, dacă este cazul pe loc, înainte ca aceasta să fie supusă la vot.

Adoptată la

Pentru Consiliu

Preşedintele

ANEXĂ

16. Obiectivul major al Comunităţii Europene în raport cu IWC este de a asigura un cadru de reglementare internaţional eficient pentru protecţia balenelor.

17. Sub rezerva unei eventuale revizuiri ulterioare în lumina evoluţiilor relevante, statele membre acţionând împreună în interesul Comunităţii adoptă următoarea poziţie cu privire la propunerile de decizii ale IWC:

18. se opun oricăror propuneri de modificare a anexei care au ca efect ridicarea totală sau parţială a moratoriului privind vânătoarea de balene în scop comercial;

19. susţin propunerile de modificare a anexei în scopul creării unor sanctuare pentru balene;

20. susţin propunerile de continuare a vânătorii aborigene de subzistenţă, cu condiţia de a nu se compromite conservarea populaţiilor relevante, ţinând cont de principiul precauţiei şi de avizul Comitetului ştiinţific;

21. susţin propunerile având ca scop o abordare exhaustivă a activităţilor legate de vânătoarea de balene desfăşurate în temeiul diverselor rubrici ale Convenţiei, inclusiv vânătoarea de balene în scopuri ştiinţifice;

22. susţin propunerile care sunt conforme cu poziţia comunitară adoptată în raport cu Convenţia privind comerţul internaţional cu specii sălbatice de faună şi floră pe cale de dispariţie (CITES) şi cu alte acorduri internaţionale la care Comunitatea Europeană este parte;

23. susţin propunerile de continuare a activităţilor Comitetului pentru conservare şi propunerile care vizează asigurarea conservării micilor cetacee;

24. susţin propunerile de încurajare a colectării de date ştiinţifice prin utilizarea unor metode nedistructive şi a cercetării în domeniul conservării populaţiilor de balene;

25. se opun oricăror propuneri de modificare a regulilor de procedură ale IWC în scopul extinderii sferei de aplicare a votului secret.

[1] Directiva 92/43/CEE privind conservarea habitatelor naturale şi a speciilor de faună şi floră sălbatică, JO L 206, 22.7.1992, p. 7.

[2] JO L 61, 3.3.1997, p. 1.

[3] De asemenea, Regulamentul (CEE) nr. 348/81 al Consiliului privind regimul comun aplicabil importurilor de produse derivate din cetacee permite importurile de produse enumerate numai dacă acestea nu sunt folosite în scopuri comerciale.

[4] Comunicarea Comisiei către Consiliu şi către Parlamentul European: Strategia tematică privind protecţia şi conservarea mediului marin COM(2005) 504 final.

[5] Propunere de directivă a Parlamentului European şi a Consiliului de stabilire a unui cadru de acţiune comunitară în domeniul politicii de protecţie a mediului marin COM(2005) 505 final.

[6] A se vedea, de exemplu, cauza C-141/78, Rec. 1979, p. 2923, punctul 6 şi cauza C-804/79, Rec. 1981, p. 1045, punctul 17.

[7] A se vedea articolul 32 alineatul (3) din Tratatul CE.

[8] JO L 358, 31.12.2002, p. 59.

[9] A se vedea, de exemplu, Decizia 2005/938/CE a Consiliului privind aprobarea în numele Comunităţii Europene a Acordului privind programul internaţional pentru conservarea delfinilor, JO L 348, 30.12.2005, p. 26.

[10] A se vedea, de exemplu, Regulamentul (CE) nr. 973/2001 al Consiliului de stabilire a anumitor măsuri tehnice pentru conservarea anumitor stocuri de peşti mari migratori, JO L 137, 19.5.2001, p. 1; Regulamentul (CE) nr. 1936/2001 al Consiliului de stabilire a unor măsuri de control aplicabile pescuitului pentru anumite stocuri de peşti mari migratori, JO L 263, 3.10.2001, p. 1; Regulamentul (CE) nr. 1967/2006 al Consiliului privind măsurile de gestionare pentru exploatarea durabilă a resurselor halieutice în Marea Mediterană, JO L 36, 8.2.2007, p. 6.

[11] Proiect de Decizie a Consiliului de autorizare a Comisiei pentru a negocia, în numele Comunităţii, un protocol de modificare a Convenţiei Internaţionale privind Reglementarea Vânării Balenelor semnate la Washington la 2 decembrie 1946, COM (92)316.

[12] Austria, Belgia, Cipru, Republica Cehă, Danemarca, Finlanda, Franţa, Germania, Grecia, Ungaria, Irlanda, Italia, Luxemburg, Ţările de Jos, Portugalia, Republica Slovacă, Slovenia, Spania, Suedia, Regatul Unit.

[13] A se vedea articolul V din Convenţie. În temeiul paragrafului 3, părţile sunt ţinute de modificările aduse anexei în termen de nouăzeci de zile, cu excepţia cazului în care ridică obiecţii.

[14] JO C […], […], p. […].

[15] JO L 206, 22.7.1992, p. 7.

[16] JO L 61, 3.3.1997, p. 1.

[17] De asemenea, Regulamentul (CEE) nr. 348/81 al Consiliului privind regimul comun aplicabil importurilor de produse derivate din cetacee permite importurile de produse enumerate numai dacă acestea nu sunt folosite în scopuri comerciale.

[18] A se vedea, de exemplu, cauza C-141/78, Rec. 1979, p. 2923, punctul 6 şi cauza C-804/79, Rec. 1981, p. 1045, punctul 17.

[19] Austria, Belgia, Cipru, Republica Cehă, Danemarca, Finlanda, Franţa, Germania, Grecia, Ungaria, Irlanda, Italia, Luxemburg, Ţările de Jos, Portugalia, Republica Slovacă, Slovenia, Spania, Suedia, Regatul Unit.