P6_TA(2007)0205

Raport anual 2005 privind PESC

Rezoluţia Parlamentului European din 23 mai 2007 privind raportul anual al Consiliului înaintat Parlamentului European privind principalele aspecte şi opţiunile fundamentale în domeniul PESC, inclusiv implicaţiile financiare pentru bugetul general al Uniunii Europene — 2005 (2006/2217(INI))

Parlamentul European,

- având în vedere raportul anual al Consiliului (10314/1/2006),

- având în vedere articolul 21 din Tratatul UE,

- având în vedere Tratatul de instituire a unei Constituţii pentru Europa (Tratatul Constituţional), semnat la Roma la 29 octombrie 2004,

- având în vedere Strategia Europeană de Securitate (SES) adoptată de Consiliul European la 12 decembrie 2003,

- având în vedere Acordul interinstituţional din 6 mai 1999 dintre Parlamentul European, Consiliu şi Comisie privind disciplina bugetară şi îmbunătăţirea procedurii bugetare [1] şi, în special, alineatul (40),

- având în vedere Decizia sa din 17 mai 2006 privind încheierea unui acord interinstituţional privind disciplina bugetară şi buna gestiune financiară [2],

- având în vedere concluziile preşedinţiei Consiliului European de la Bruxelles din 16 - 17 iunie 2005 şi, în special, declaraţia sa privind ratificarea Tratatului de instituire a unei Constituţii pentru Europa, precum şi concluziile preşedinţiei Consiliilor Europene din 15- 16 iunie şi 14- 15 decembrie 2006,

- având în vedere concluziile preşedinţiei Consiliului European de la Bruxelles din 15- 16 decembrie 2005 privind perspectivele financiare 2007-2013,

- având în vedere Rezoluţia sa din 12 ianuarie 2005 privind Tratatul de instituire a unei Constituţii pentru Europa [3],

- având în vedere Rezoluţia sa din 2 februarie 2006 privind Politica Externă şi de Securitate Comună — 2004 [4],

- având în vedere Rezoluţia sa din 16 noiembrie 2006 privind punerea în aplicare a Strategiei Europene de Securitate în contextul PESA [5],

- având în vedere Rezoluţia sa din 14 iunie 2006 privind paşii următori pentru perioada de reflecţie şi analiză privind viitorului Europei [6] şi rezultatele reuniunii comune a Parlamentului privind viitorul Europei: de la reflecţie la acţiune, care a avut loc în perioada 4- 5 decembrie 2006 la Bruxelles,

- având în vedere Rezoluţia sa din 16 februarie 2006 privind noile instrumente financiare pentru dezvoltare în contextul Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului [7],

- având în vedere Rezoluţiile sale din 15 iunie 2006 [8] şi din 13 decembrie 2006 [9] privind reuniunile la nivel înalt UE-Rusia,

- având în vedere Rezoluţia sale din 1 iunie 2006 privind ameliorarea relaţiilor UE-SUA în cadrul Acordului de Parteneriat Transatlantic [10] şi al relaţiilor economice transatlantice UE - SUA [11],

- având în vedere Rezoluţiile sale din 23 octombrie 2003 privind pacea şi demnitatea în Orientul Mijlociu [12] şi din 7 septembrie 2006 privind situaţia din Orientul Mijlociu [13],

- având în vedere Rezoluţia sa din 7 septembrie 2006 privind relaţiile UE-China [14],

- având în vedere concluziile preşedinţiei Consiliului European de la Bruxelles din 15- 16 decembrie 2005 privind "Uniunea Europeană şi Africa: către un parteneriat strategic",

- având în vedere Rezoluţia sa din 10 martie 2005 privind revizuirea Tratatului de neproliferare Arme nucleare în Coreea de Nord şi Iran [15], care preconizează principiul "no say, no pay" (nu participi, nu eşti plătit) pe care UE îl va aplica în cadrul negocierilor cu peninsula coreeană,

- având în vedere Rezoluţia sa din 23 martie 2006 privind siguranţa aprovizionării energetice în Uniunea Europeană [16],

- având în vedere Rezoluţiile sale din 18 mai 2006 privind raportul anual cu privire la drepturile omului în lume 2005 şi politica UE în domeniu [17], şi din 14 februarie 2006 privind drepturile omului şi clauza democraţiei în cadrul acordurilor UE [18],

- având în vedere Rezoluţia sa din 13 decembrie 2006 privind aspectele instituţionale ale capacităţii Uniunii Europene de a integra noi state membre [19],

- având în vedere Rezoluţia sa din 13 decembrie 2006 privind strategia de extindere şi principalele provocări 2006-2007 [20],

- având în vedere articolul 112 alineatul (1) din Regulamentul său de procedură,

- având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe şi avizul Comisiei pentru bugete (A6-0130/2007),

A. întrucât în aşteptarea faptului că abordarea a posteriori a Consiliului de a înainta numai o listă descriptivă a activităţilor din domeniul Politicii Externe şi de Securitate Comună (PESC), desfăşurate în anul precedent, în locul consultării anterioare a Parlamentului, aşa cum este prevăzut în articolul 21 din Tratatului privind Uniunea Europeană va fi corectată, de acum înainte, prin intermediul unei interpretări constructive a punctelor 42 şi 43 din noul Acord interinstituţional privind disciplina bugetară şi buna gestiune financiară din 17 mai 2006 [21],

B. întrucât Consiliul ar trebui să înlocuiască definitiv această practică cu aceea a unei consultări reale a Parlamentului, astfel încât să se asigure faptul că opiniile Parlamentului au un impact real asupra opţiunilor avute în vedere pentru anul care urmează,

C. întrucât, ca urmare celei de-a cincea extinderi a UE, 18 state membre au ratificat Tratatul Constituţional dar este necesar ca ratificarea deplină şi intrarea în vigoare a Tratatului să fie continuate, astfel încât să existe siguranţa că Uniunea este pregătită să facă faţă responsabilităţilor, ameninţărilor şi provocărilor existente astăzi la nivel global,

D. întrucât prevederile Tratatului Constituţional privind relaţiile externe nu au fost contestate pe parcursul procesului de ratificare şi, ca urmare, PESC ar putea juca un rol important în sporirea gradului de încredere în Uniune, în rândul publicului larg,

E. întrucât acţiunile externe ale Uniunii, în general, şi cele ale PESC, în special, trebuie să ţină seama de interesele Uniunii, în special de gradul de apropiere al fiecărei ţări şi regiuni terţe de modelul şi valorile europene, precum şi de faptul că Uniunea, ca actor geopolitic important pe plan mondial, se comportă ca o uniune politică, economică, socială şi ecologică de state şi naţiuni angajate în lupta pentru pace, care acţionează în conformitate cu principiile democraţiei, statului de drept şi dreptăţii sociale şi, prin urmare, are nevoie de parteneri politici şi economici puternici şi de încredere,

F. întrucât eficacitatea şi credibilitatea politicii externe comune au fost recent subminate prin dreptul de veto exercitat de anumite state membre privind aspecte bilaterale, în ciuda eforturilor depuse de alte state membre de a ajunge la un compromis; întrucât statele membre ar trebui să acţioneze imparţial şi să se abţină de la exercitarea dreptului veto, limitând această procedură la aspecte extrem de sensibile de interes naţional,

G. întrucât dezvoltarea şi consolidarea democraţiei, a statului de drept şi respectarea drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale rămân obiective-cheie ale PESC şi întrucât PESC ar trebui să se concentreze, în special, pe integrarea economică, diplomaţie, prevenirea crizelor civile şi gestionarea conflictelor,

H. întrucât, în scopul de a fi credibili, atât pentru PESC cât şi Politica Externă de Securitate şi Apărare (PESA) trebuie să beneficieze de resurse suplimentare pentru a răspunde obiectivelor acestora,

I. întrucât finanţarea operaţiilor militare de către Uniunea Europeană nu este de fapt circumscrisă sferei acoperite de examinarea democratică realizată atât de parlamentele naţionale cât şi de Parlamentul European,

Ratificarea Tratatului Constituţional ca aspect principal şi opţiune fundamentală a PESC pentru 2007

1. exprimă opinia că, fără Tratatul Constituţional, care a fost ratificat de 18 ţări, Uniunea Europeană nu poate elabora o politică externă şi de securitate care să poată răspunde, cel puţin parţial, celor mai importante provocări, precum globalizarea, statele destructurate şi în curs de destructurare, migraţia transfrontalieră, terorismul internaţional, dependenţa de energie şi schimbările climatice; consideră că eficienţa PESC presupune dezvoltarea resurselor şi a capacităţilor necesare pentru a salvgarda securitatea, independenţa şi integritatea Uniunii şi a statelor membre ale acesteia; reaminteşte, în această privinţă, susţinerea extinsă existentă în toate statele membre în vederea consolidării rolului Uniunii în lume, întrucât statele membre nu mai pot exercita separat acest rol pentru cetăţeni; subliniază necesitatea finalizării Tratatului Constituţional, care reprezintă una din priorităţi, atât pentru preşedinţiile UE actuale, cât şi pentru cele viitoare;

2. consideră necesară crearea postului de ministru al afacerilor externe şi consideră că este indispensabil ca acesta să fie membru al Comisiei şi, în acelaşi timp, preşedinte al Consiliului Afaceri Externe, pentru ca Politica externă şi de securitate comună să dobândească continuitate şi coerenţă şi pentru ca Europa să se poată exprima cu o singură voce;

3. consideră, din acest punct de vedere, că înfiinţarea noului post de ministru UE al afacerilor externe ar trebui să fie însoţită de un angajament real din partea statelor membre de a defini şi de a pune în aplicare o politică externă comună reală şi eficientă, care să reflecte interesele generale ale Uniunii Europene;

4. constată că clauza de asistenţă reciprocă, cooperarea structurală, Serviciul european de acţiune externă şi personalitatea juridică unică reprezintă exemple ale progreselor Tratatului Constituţional a căror punere în aplicare se impune urgent;

5. semnalează faptul că un consens politic şi social privind o mai puternică integrare a politicii externe şi de securitate oferă o bază solidă pentru avansarea procesului constituţional;

6. îndeamnă din nou şefii de state şi de guverne să finalizeze Tratatul Constituţional până la sfârşitul lui 2008, nu doar ca o condiţie preliminară pentru extinderile ulterioare, ci şi pentru a permite Uniunii să lucreze într-un mod mai eficient, mai transparent şi mai democratic în domeniile de acţiune externă şi cele ale PESC/PESA;

Îmbunătăţirea eficacităţii, coerenţei şi vizibilităţii PESC

7. salută înfiinţarea Agenţiei Europene de Apărare, dezvoltarea conceptului de "grupuri tactice de luptă", crearea Politicii europene de vecinătate şi aplicarea clauzei de solidaritate pentru a contracara ameninţările sau atacurile teroriste, precum şi stabilirea obiectivelor civile globale, a echipelor de intervenţie în cazul crizelor civile şi a parteneriatului de consolidare a păcii în temeiul instrumentului de stabilitate; îndeamnă Comisia să stabilească corpul civil pentru pace, astfel cum a fost solicitat de către Parlament prin câteva rezoluţii;

8. consideră necesar ca Consiliul şi Comisia să utilizeze posibilităţile lor procedurale şi organizatorice în vederea consolidării legăturilor dintre primul şi cel de-al doilea pilon, prin:

a) înaintarea de propuneri comune din partea Înaltului Reprezentant pentru PESC şi a Comisiei către Consiliu, atât în ceea ce priveşte PESC, cât şi acţiunile externe;

b) întâlniri comune regulate între grupul de comisarii însărcinaţi cu relaţiile externe, Înaltul Reprezentant pentru PESC şi delegaţiile Comisiei pentru afaceri externe a Parlamentului European cu scopul de a evalua şi coordona mai bine priorităţile strategice;

c) întâlniri comune regulate între grupurile de lucru ale Consiliului şi COREPER, raportorii Comisiei şi ai Parlamentului, cu scopul de a înţelege mai bine poziţiile fiecăruia;

d) utilizarea frecventă a mecanismului "Grupurilor-cheie ale UE", creat iniţial pentru a se ocupa de aspectele de natură politică din Somalia, în 2004, acesta fiind un mecanism care întăreşte legăturile instituţionale şi apropie Înaltul Reprezentant pentru PESC şi Consiliul, Comisia, Preşedinţia, precum şi statele membre care doresc acest lucru; evidenţiază totuşi că acest mecanism este adecvat,mai ales, în ceea ce priveşte aspectele de politică externă care nu provoacă dezacorduri majore între statele membre şi care rămân, în acelaşi timp, importante pentru un anumit număr dintre acestea;

e) împărtăşirea fără rezerve a informaţiilor, rapoartelor şi analizelor întocmite de servicii, delegaţii, reprezentanţi speciali, ambasade etc. ale UE şi instituţiilor sale, precum şi ale statelor membre;

f) îmbunătăţirea cooperării între Direcţiile pentru acţiuni externe ale celor trei instituţii ale Comunităţii prin facilitarea unor întâlniri de lucru periodice şi schimburi la nivel înalt şi mediu, inclusiv rotaţia şi schimbul de funcţionari publici europeni care lucrează pe probleme de afaceri externe;

g) încurajarea unui dialog şi lansarea unor proceduri de înfiinţare a unei Academii diplomatice UE;

h) încurajarea Comisiei să transforme delegaţiile care ţin de domeniul său de responsabilitate în "ambasade" ale Uniunii;

i) atribuirea automată de funcţii de Reprezentant Special al Uniunii într-o ţară terţă Şefului delegaţiei UE din acea ţară, aşa cum s-a întâmplat în cazul Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei;

j) îmbunătăţirea interacţiunii între, pe de o parte, cei 127 de delegaţii şi reprezentanţi CE, şi, pe altă parte, între alte instituţii ale UE şi delegaţii, miniştri de externe şi ambasade din statele membre prin organizarea de contacte şi întâlniri periodice, furnizarea de asistenţă practică şi realizarea de schimburi reciproce de personal şi oficiali cu rang diplomatic din instituţiile relevante ale statelor membre;

9. invită statele membre UE care servesc Consiliul de Securitate al Organizaţiei Naţiunilor Unite - după instruirea celorlalte state membre - să fie atente la sugestii şi să depună eforturi pentru urmărirea de acţiuni coordonate în cadrul Consiliului de Securitate, reflectând cele mai răspândite puncte de vedere europene;

10. invită, de asemenea, statele membre UE care fac parte, de asemenea, din Consiliul de Securitate al Organizaţiei Naţiunilor Unite să îmbunătăţească coordonarea în acest cadru pentru intensificarea eficacităţii acţiunii UE pe plan mondial şi să stabilească un sediu european comun în viitorul apropiat;

11. consideră că, fără introducerea unui vot cu majoritate calificată în chestiunile PESC, coerenţa, eficacitatea şi vizibilitatea acţiunii externe a Uniunii vor fi serios compromise;

12. consideră că se poate face mai mult pentru consolidarea dialogului politic cu ţări şi regiuni terţe, în special cu partenerii importanţi, ca şi în direcţia unui grad mai ridicat de proactivitate în domeniul relaţiilor cu organizaţii internaţionale; consideră că reţeaua delegaţiilor Comisiei ar putea fi utilizată într-o manieră mai flexibilă şi mai dinamică;

13. subliniază faptul că dialogul politic cu ţările terţe trebuie intensificat, mai ales în ceea ce priveşte drepturile omului; consideră, de asemenea, că instituţiile Comunităţii şi statele membre trebuie să se asigure că membrii delegaţiilor acestora cunosc orientările privind drepturile omului aprobate de Consiliu, le susţin şi acţionează în conformitate cu acestea;

14. reaminteşte, în acest sens, rolul important pe care îl poate avea diplomaţia parlamentară, ca instrument complementar, în ceea ce priveşte relaţiile Uniunii cu ţările şi regiunile terţe; invită Consiliul şi Comisia să stabilească legături strânse, bazate pe cooperare, cu cele trei adunări interparlamentare principale (Adunarea Parlamentară Paritară ACP-UE, Adunarea Parlamentară Euro-Mediteraneană şi Adunarea Parlamentară UE-America Latină) care joacă un rol important şi care reunesc parlamentari din întreaga lume, consolidând astfel legitimitatea democratică şi punând la dispoziţie foruri politice valoroase pentru un dialog la nivel global; însărcinează organele competente ale Parlamentului cu coordonarea şi consolidarea sprijinului administrativ necesar acestor adunări interparlamentare;

15. consideră că, pentru a remedia lipsa de coerenţă actuală şi pentru a ajusta "dezechilibrul dintre capacitate şi aşteptări", Uniunea ar trebui să utilizeze toate mijloacele disponibile în domeniul acţiunii externe, cum ar fi politicile comerciale, de ajutor, politica externă şi PESA, precum şi dimensiunea externă a politicilor de mediu, cercetare, transport, agricultură, pescuit şi afaceri interne;

Recomandări privind diverse aspecte tematice pentru 2007

16. insistă asupra faptului că, pentru a garanta prosperitatea şi securitatea, ar trebui să se acorde prioritate unui număr limitat de domenii — cum ar fi democraţia consolidată, securitatea umană şi lupta împotriva organizaţiilor teroriste, gestionarea migraţiei, dialogul intercultural, siguranţa energetică, schimbările climatice, controlul armelor şi dezarmarea, neproliferarea armelor de distrugere în masă, precum şi contribuţia UE la diminuarea sărăciei şi realizarea Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului (ODM) şi dezvoltarea socială, care răspund mai bine dorinţelor şi preocupărilor cetăţenilor europeni, precum şi aşteptărilor acestora, cu privire la rolul pe care Uniunea urmează să îl joace în domeniul afacerilor internaţionale;

17. subliniază necesitatea de a pune în aplicare sistemul internaţional de neproliferare nucleară, sub toate aspectele sale, de a acţiona în mod activ pentru menţinerea controlului armelor existent şi a sistemului de dezarmare, în special pentru punerea în aplicare uniformă şi monitorizarea completă a Convenţiei privind armele chimice, punerea în aplicare la nivel global a Convenţiei privind interzicerea minelor anti-personal (Tratatul de la Ottawa) şi intrarea în vigoare a Tratatului privind interzicerea totală a testelor nucleare (TITT) şi de a iniţia negocieri privind noi acorduri de dezarmare privind, printre altele, armele uşoare şi reducerile suplimentare de arme convenţionale şi nucleare în Europa;

18. îşi exprimă profunda îngrijorare cu privire la anunţul Preşedintelui Rusiei, Vladimir Putin, referitor la refuzul Rusiei de a mai participa la Tratatul din 1990 privind forţele armate convenţionale din Europa; consideră că acesta nu este un răspuns adecvat la planurile pentru un sistem antirachetă; invită la redeschiderea dialogului politic în cadrul Organizaţiei pentru Securitate şi Cooperare în Europa; cu privire la aspectele legate de securitate, controlul armelor şi dezarmare.

19. solicită Comisiei să pună accent, în cadrul acelor domenii prioritare, asupra instrumentelor de natură politică, economică, comercială şi financiară cuprinse în primul pilon al tratatelor în vigoare, cu scopul de a răspunde mai bine obiectivelor Uniunii în domeniul afacerilor internaţionale; consideră că acţiunea externă a UE ar putea beneficia, de asemenea, de participarea unui număr mai mare de femei în posturi de conducere, inclusiv în domeniul PESC;

20. reafirmă necesitatea actualizării SES, menţinând dubla abordare politico-militară a acesteia şi conceptele sale de bază privind prevenirea conflictelor şi multilateralismul eficient, incorporând şi siguranţa energetică, schimbările climatice şi împiedicarea răspândirii sărăciei în lume, ca provocări majore pentru securitatea UE; consideră că trebuie să se ţină seama în special de legătura dintre securitate şi dezvoltare, precum şi de importanţa deosebită a aspectelor socio-economice;

21. susţine faptul că terorismul reprezintă una din cele mai importante ameninţări la adresa securităţii UE, dar trebuie combătut fără a aduce atingere valorilor universale ale democraţiei, statului de drept, drepturilor omului şi libertăţilor fundamentale, precum şi protejării acestora, în strânsă cooperare cu partenerii internaţionali şi conform strategiei stabilite de Organizaţia Naţiunilor Unite;

22. reaminteşte că, deşi lupta împotriva terorismului reprezintă un element cheie al acţiunii externe a Uniunii, respectarea drepturilor omului şi a libertăţilor civile trebuie să rămână o prioritate pentru Uniunea Europeană; consideră că ar trebui să se facă mult mai mult pentru a consolida cooperarea internaţională în domeniul luptei împotriva terorismului, în conformitate cu dreptul internaţional şi Carta Organizaţiei Naţiunilor Unite;

23. subliniază dimensiunea importantă de politică externă a problemei siguranţei energetice, inclusiv dependenţa Uniunii de energie şi de alte aprovizionări strategice din ţări şi regiuni cu un grad de instabilitate din ce în ce mai mare, precum şi problema accesului la şi dezvoltarea de surse alternative; respinge orice restricţie în materie de aprovizionare energetică, ca instrument politic, şi subliniază nevoia de solidaritate privind politica în domeniul energetic printre statele membre UE; consideră că ar trebui depuse toate eforturile pentru a reduce o asemenea dependenţă; subliniază necesitatea orientării acţiunii externe a Uniunii către o strategie comună şi a sprijinirii proiectelor care încurajează diversificarea aprovizionării energetice;

24. subliniază interesul vital al Uniunii Europene pentru întărirea guvernării globale, a instituţiilor internaţionale şi a valorii dreptului internaţional; insistă asupra rolului fundamental al Organizaţiei Naţiunilor Unite în dezvoltarea guvernării globale; reiterează nevoia de a implica China şi India, ca puteri în ascensiune, precum şi Rusia, în ceea ce priveşte asumarea responsabilităţii pentru starea guvernării globale şi soluţionarea provocărilor globale, precum şi rolul esenţial pe care ar trebui să-l joace partenerii transatlantici, împreună, în acest context;

25. subliniază importanţa dezvoltării ulterioare a dimensiunii cooperării regionale în cadrul politicii externe UE, în special în zona de vecinătate, prin consolidarea relaţiilor cu regiunea Mării Negre şi prin promovarea cooperării atât între vecini, cât şi între UE şi vecinii acesteia, cu scopul de a furniza soluţii regionale care să promoveze stabilitatea, dezvoltarea şi prosperitatea;

26. reaminteşte UE să îşi îndemne partenerii să urmărească dezvoltarea şi consolidarea democraţiei, a drepturilor omului şi a statului de drept, deoarece aceste criterii reprezintă baza unei lumi prospere şi sigure;

27. îşi exprimă îngrijorarea, în această privinţă, cu privire la primul test de armă antisatelit efectuat de China în ianuarie 2007; consideră acest test drept un semn de extindere a armelor în spaţiu; invită Consiliul să ia iniţiativa, la nivelul Organizaţiei Naţiunilor Unite, pentru a iniţia negocieri multilaterale în vederea interzicerii acestor arme la nivel internaţional;

28. salută noua iniţiativă a Statelor Unite, care constă în realizarea unor consultări şi a unei informări permanente cu privire la scutul său antirachetă; îşi exprimă îngrijorarea în legătură cu declaraţiile preşedintelui Putin ca reacţie la planurile Statelor Unite de a desfăşura unele componente ale scutului lor antirachetă în Polonia şi Republica Cehă; invită toate părţile implicate să participe la dialog; invită Statele Unite să îşi intensifice eforturile atât în direcţia îmbunătăţirii consultării pe marginea planurilor lor legate de sistemul de apărare antirachetă, cât şi a explicării acestora, pentru a face faţă ameninţărilor din partea posibilelor noi puteri nucleare, astfel încât NATO şi UE să rămână unite; solicită realizarea unei dezbateri aprofundate pe marginea acestor propuneri, în cadrul cărora să se abordeze necesitatea, evaluarea ameninţărilor şi posibilitatea de a crea o serie de zone de securitate atât în cadrul UE, cât şi al NATO; subliniază importanţa consultării, în cadrul Consiliului NATO-Rusia, cu privire la sistemul de apărare antirachetă;

29. consideră că ar trebui să se facă mult mai mult din perspectiva unei acţiuni externe pentru a opri răspândirea sărăciei în lume, pentru a lupta împotriva stigmatizării şi discriminării şi pentru a combate bolile grave; reiterează importanţa menţinerii angajamentelor UE pentru realizarea ODM;

30. salută atât eforturile Comisiei, cât şi cele ale Consiliului în ceea ce priveşte soluţionarea problemei imigraţiei şi a stabilirii ilegale ca parte importantă a acţiunii externe a UE, atât în relaţiile cu ţările de origine, cât şi cu ţările de tranzit; consideră că dezvoltarea cooperării ar trebui, de asemenea, să abordeze cauzele fundamentale ale imigraţiei în masă şi să implice un angajament mai intens din partea UE în soluţionarea conflictelor şi în realizarea ODM, în special în ceea ce priveşte ţările africane; subliniază faptul că lupta împotriva imigraţiei ilegale ar trebui să fie o sarcină judiciară şi a poliţiei şi că politicile UE ar trebui, de asemenea, să abordeze cauzele fundamentale ale imigraţiei ilegale; subliniază că sarcina de a combate imigraţia ilegală revine poliţiei şi justiţiei şi exclude utilizarea de mijloace militare şi de resurse ale PESA;

31. reiterează Rezoluţia Parlamentului sus-menţionată din 14 februarie 2006 privind drepturile omului şi clauza democraţiei în acordurile Uniunii Europene şi invită Comisia şi Consiliul să se conformeze recomandărilor stabilite în rezoluţia respectivă, pentru a administra mai bine acordurile de orice natură între UE şi numeroasele state partenere, acolo unde clauzele democraţiei reprezintă deja un element esenţial; reiterează angajamentul său pentru combaterea impunităţii acelora care se fac vinovaţi de crime de război, crime împotriva umanităţii şi alte încălcări grave ale drepturilor omului, printre altele prin consolidarea rolului Curţii Penale Internaţionale;

32. invită Consiliul şi Comisia să îşi asume responsabilităţile şi, fără întârziere, să pună în aplicare recomandările din Rezoluţia Parlamentului din 14 februarie 2007 privind presupusa folosire a unor ţări europene de către CIA pentru transportarea şi deţinerea ilegală de prizonieri [22];

33. subliniază necesitatea punerii eficiente în aplicare a drepturilor omului, a clauzelor de neproliferare şi antiterorism în acordurile de orice natură cu ţările terţe, evitând modificările ad hoc pentru a asigura coerenţa şi eficienţa; invită Comisia să prezinte propuneri în cadrul noului Instrument de Stabilitate, a Instrumentului de preaderare, a Instrumentului privind Politica Europeană de Vecinătate şi a Instrumentului privind cooperarea pentru dezvoltare în vederea asigurării, în cadrul juridic respectiv al acestor instrumente, de asistenţă tehnică şi financiară ţărilor terţe pentru a le ajuta să îşi onoreze angajamentele care rezultă din clauzele sus-menţionate; subliniază necesitatea punerii în aplicare a acestor noi instrumente într-o manieră complementară şi consecventă cu noul Instrument European pentru Democraţie şi Drepturile Omului;

Priorităţi în zonele geografice pentru 2007

34. recomandă luarea de măsuri pentru ca extinderea UE să reprezinte în continuare un obiectiv-cheie al ordinii de zi politice a UE, în 2007, chiar dacă trebuie să se respecte capacitatea UE de a integra noi state membre (luând în considerare impactul extinderii instituţiilor sale asupra resurselor sale financiare şi asupra capacităţii sale de a-şi urmări obiectivele politice), de a întări Politica Europeană de Vecinătate, inclusiv prin iniţiative de consolidare a relaţiilor economice, politice şi în domeniul siguranţei şi al energiei între UE şi ţările din zona Mării Negre, de a continua eforturile pentru a contribui la stabilizarea Balcanilor de Vest, inclusiv pregătiri pentru aderarea la UE, în concordanţă cu Agenda de la Salonic, de a relua negocierile cu Serbia asupra Acordului de stabilizare şi asociere, de a consolida cooperarea euro-mediteraneană, de a dezvolta un parteneriat extins şi echilibrat cu Rusia, care să cuprindă provocările internaţionale, comerţul şi energia, dar mai ales problemele privind drepturile omului şi democratizarea, precum şi de a aprofunda relaţiile cu Asia Centrală prin intermediul unei cooperări depline cu organismele internaţionale relevante care desfăşoară acţiuni în regiune;

35. consideră că promovarea solidarităţii naţionale, stabilităţii, păcii şi dezvoltării economice şi democratice trebuie să se numere în continuare printre priorităţile politicii Uniunii faţă de Afganistan pentru anii viitori; solicită să se aloce pentru aceste operaţiuni o finanţare sigură care să poată fi planificată pe termen mediu; consideră că este necesar ca UE să susţină, în special, dezvoltarea instituţiilor naţionale şi de stat puternice, dezvoltarea economică şi culturală a ţării, dezarmarea miliţiilor private şi lupta împotriva cultivării şi comercializării drogurilor;

36. salută noua iniţiativă din Asia Centrală prezentată de preşedinţia germană, care ar putea avea drept consecinţă o abordare mai eficientă şi mai angajată în politica externă a UE faţă de această regiune; consideră că iniţiativa ar putea dezvolta o cooperare unică şi extinsă între UE şi ţările din Asia Centrală; consideră că UE are un interes vital în urmărirea unei stabilităţi sporite în dezvoltarea economică şi a unei guvernări şi consemnări mai bune a drepturilor omului în regiune;

37. reiterează, în lumina multilateralismului eficient, necesitatea continuării reformei Organizaţiei Naţiunilor Unite în totalitatea sa, cu un accent special pe reforma privind Consiliul de Securitate al ONU; salută, în această privinţă, eforturile promiţătoare pentru reformă iniţiate de Preşedintele Adunării Generale a ONU;

38. consideră că ar trebui să se facă toate eforturile pentru a stabiliza situaţia din Liban şi că Comisia ar trebui să supravegheze cu precizie şi în profunzime modalităţile în care se utilizează asistenţa financiară a UE; invită Consiliul să-şi intensifice eforturile în cadrul Cvartetului Orientului Mijlociu (UE, SUA, Federaţia Rusă şi ONU) pentru a promova negocierile între israelieni şi palestinieni cu scopul de a ajunge la o soluţie de pace globală pe baza a două state sigure şi viabile; recomandă un angajament mai intens din partea UE faţă de poziţia Cvartetului (angajament pe calea non-violenţei, recunoaşterii Israelului şi acceptării acordurilor precedente şi obligaţiilor, inclusiv a foii de parcurs); consideră că înfiinţarea noului guvern palestinian pentru unitate naţională şi recunoaşterea acordurilor precedente cu Israel ar trebui să îndemne UE să-şi intensifice implicarea în Palestina; fără a ţine cont de aspectul precedent; consideră că guvernul israelian şi cel palestinian ar trebui să respecte, ca şi chestiune de principiu, graniţa stabilită în 1967, drept linie de demarcaţie între două state recunoscute reciproc ca state independente; consideră că implicarea directă a ţărilor arabe ar putea, de asemenea, să se dovedească fructuoasă în această privinţă; sprijină solicitarea Cvartetului privind asistenţa internaţională continuă pentru poporul palestinian;

39. recomandă, de asemenea, parcurgerea etapelor pentru a consolida relaţiile transatlantice cu Statele Unite pe de o parte şi cu America Latină pe de altă parte, intensificând procesul acesteia de integrare, pe o bază egală, inclusiv lupta împotriva terorismului, respectând totodată drepturile omului şi dreptul internaţional, printr-un nou acord de parteneriat transatlantic care să înlocuiască noua agendă transatlantică existentă în prezent; sugerează, în această privinţă, înfiinţarea unui mecanism de revizuire periodică pentru acest acord de parteneriat transatlantic, similar cu mecanismul de revizuire al SES, prin care experţi din UE şi din Statele Unite se străduiesc constant să îmbunătăţească parteneriatul transatlantic, astfel încât acesta să fie exploatat la întregul său potenţial;

40. recomandă, de asemenea, continuarea negocierilor Acordului de Parteneriat cu China, cu condiţia să se realizeze progrese substanţiale în domeniul democraţiei şi al drepturilor omului, aprofundarea parteneriatului strategic cu India, consolidarea cooperării politice şi economice cu Japonia şi ASEAN, precum şi exercitarea unui rol activ de către UE cu privire la problemele nerezolvate din Peninsula coreeană, care să nu se limiteze la o simplă finanţare;

41. recomandă ferm parcurgerea etapelor pentru implicarea decisivă în implementarea strategiei UEAfrica dincolo de politicile tradiţionale în materie de ajutor şi dezvoltare, în mod special în vederea iminentei preşedinţii portugheze care va găzdui următoarea reuniune la nivel înalt UE-Africa, precum şi pentru intensificarea procesului de integrare regională a Americii Latine, prin încheierea Acordului de Asociere UEMercosur şi prin iniţierea negocierilor pentru acorduri similare cu ţările din America Centrală şi Comunitatea Andină;

42. subliniază necesitatea de a da un nou impuls Procesului de la Barcelona cu scopul de a consolida dezvoltarea economică, socială şi democratică echilibrată a ţărilor vizate;

43. consideră că, în lumina deciziei iminente a Consiliului de Securitate al ONU privind propunerea cuprinzătoare pentru stabilirea statutului provinciei Kosovo, UE trebuie să fie pregătită pe deplin pentru îndeplinirea noilor sale sarcini şi responsabilităţi în regiune şi, prin urmare, să adopte o poziţie comună şi unită referitoare la noua rezoluţie a Consiliului de Securitate, care înlocuieşte rezoluţia 1244 (1999); mai mult, invită Consiliul să adopte măsuri mai ferme şi mai eficiente în ceea ce priveşte conflictele îngheţate din Caucazul de sud şi Transnistria;

44. face referire la rezoluţiile şi rapoartele extinse privind diferitele zone geografice de interes pentru UE, deoarece ele conţin contribuţii valoroase la dezbaterea privind modul în care politica UE ar trebui să evolueze faţă de aceste zone geografice;

Controlul parlamentar privind PESC

45. ia act de raportul anual descriptiv asupra activităţilor PESC din 2005 înaintat de Consiliu la 30 iunie 2006; reiterează necesitatea pentru Consiliu nu doar de a informa Parlamentul, ci, mai ales, de a implica deplin Parlamentul în principalele aspecte şi alegeri de bază ale PESC pentru 2007; regretă faptul că Consiliul a neglijat, încă o dată, dreptul Parlamentului de a fi consultat anual ex ante asupra aspectelor iminente şi a opţiunilor pentru 2006, astfel cum este prevăzut în articolul 21 din Tratatul UE şi în Acordul interinstituţional din 6 mai 1999;

46. observă că, în ciuda nerespectării de către Consiliu a articolului 21 din Tratatul UE, nu este posibil, din motive procedurale, să se sesizeze Curtea de Justiţie în legătură cu practica Consiliului, deoarece articolul 46 din Tratatul UE nu include articolul 21 în lista exhaustivă de cazuri în care dispoziţiile Tratatului CE privind acţiunile înaintea Curţii de Justiţie de aplică şi în domeniul PESC;

47. îşi reafirmă dezamăgirea, totuşi, pentru faptul că Consiliului se limitează numai la a informa Parlamentul şi la a înainta o listă descriptivă privind activităţile PESC efectuate în anul anterior, care este inclusă de însuşi Consiliu în preambulul rapoartelor anuale, în loc să consulte într-adevăr Parlamentul, la începutul fiecărui an, cu privire la aspectele principale şi opţiunile fundamentale care vor fi făcute pentru acel an, inclusiv cu privire la implicaţiile financiare, astfel cum se prevede la articolul 28 din Tratatul UE şi, ulterior, să informeze Parlamentul în ceea ce priveşte luarea în considerare a contribuţiei sale şi, dacă este cazul, modul în care acest lucru s-a realizat, şi insistă asupra faptului că această practică reprezintă o încălcare de facto a însăşi esenţei articolului 21;

48. invită Consiliul să remedieze această situaţie prin interpretarea punctelor 42 şi 43 din noul Acord interinstituţional privind disciplina bugetară şi buna gestiune financiară din 17 mai 2006, care a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2007, într-un sens mai larg, mai flexibil pentru a asigura dreptul Parlamentului de a fi consultat anual ex ante asupra aspectelor şi opţiunilor iminente ale PESC; subliniază faptul că nimic din tratatele existente nu sugerează că termenul de "consultare" are un sens diferit în articolul 21 sus-menţionat faţă de sensul obişnuit din dreptul comunitar;

49. ia act, în special, de punctele 42 şi 43 din Acordul interinstituţional din 2006 privind finanţarea PESC şi prevede un dialog structurat între Consiliu şi Parlament, ceea ce ar putea contribui la o consultare reală cu comisia responsabilă, dacă aceasta este interpretată într-un mod constructiv şi flexibil; consideră, în acest sens, că schimbul de scrisori explicative între preşedinţia finlandeză şi preşedinţii celor două comisii implicate satisfac parţial cerinţa privind consultarea Parlamentului;

50. avertizează cu privire la interpretarea restrictivă a punctului 43 din Acordul interinstituţional din 2006, care ar putea duce la o situaţie în care se neglijează dreptul Parlamentului la o consultare reală, la începutul fiecărui an, asupra aspectelor principale şi a opţiunilor fundamentale care vor fi făcute pentru acel an în conformitate cu articolul 21 din Tratatul privind UE;

51. subliniază faptul că este dispus să organizeze, la începutul fiecărui an, o dezbatere cu Consiliul şi Înaltul Reprezentant/Secretarul General al Consiliului asupra aspectelor principale şi a opţiunilor fundamentale în domeniul PESC pentru anul următor, întrucât acesta oferă oportunitatea ideală de a consulta Parlamentul; mai mult, consideră că ar fi util, în special, pentru candidaţii la postul de Înalt Reprezentant/Secretar General să-şi prezinte programele înaintea Comisiei pentru afaceri externe a Parlamentului European;

52. încurajează atât Consiliul, cât şi statele membre să continue consolidarea controlului parlamentar privind PESA, asigurându-se că Parlamentul European joacă un rol major, utilizând mecanismul de dialog structurat prevăzut în noul Acord interinstituţional şi printr-o cooperare mai strânsă între Parlamentul European şi parlamentele naţionale;

53. subliniază importanţa implicării active a Parlamentului European în procedura de încheiere a tratatelor internaţionale şi a acordurilor dintre UE şi ţările terţe, precum şi în discuţiile cu privire la acestea;

54. propune luarea de măsuri pentru a consolida, în special, controlul exercitat de Parlament asupra serviciilor de informaţii şi de securitate privind:

a) relaţiile dintre instituţiile şi agenţiile UE:

- conferind Parlamentului dreptul de a numi şi demite coordonatorul însărcinat cu lupta împotriva terorismului şi directorii SitCen, ai Centrului pentru Sateliţi al UE (EUSC) şi ai Eurojust;

- asigurându-se că coordonatorul însărcinat cu lupta împotriva terorismului şi directorii SitCen, EUSC şi Eurojust înaintează un raport anual Parlamentului asupra activităţilor lor şi asupra bugetului şi asigurându-se că orice recomandări şi remarci ulterioare din partea Parlamentului sunt luate în considerare în mod corespunzător;

b) relaţiile dintre statele membre şi instituţiile şi agenţiile UE:

- prin dezvoltarea cooperării dintre Parlamentul European şi parlamentele naţionale, astfel încât să asigure un control democratic al agenţiilor şi organelor de informaţii ale UE, precum şi transparenţa şi garantarea pentru cetăţenii UE a activităţilor serviciilor de securitate şi de informaţie atât ale UE, cât şi naţionale;

- prin actualizarea Acordului interinstituţional din 7 noiembrie 2002 privind finanţarea Fondului de Solidaritate al Uniunii Europene [23] pentru a include informaţiile sensibile în toate activităţile PESC şi pentru a garanta faptul că Parlamentul este informat pe deplin asupra oricăror informaţii disponibile cu privire la acest domeniu, în ansamblul său;

- prin consolidarea, în special, a rolului comisiei speciale existente în cadrul Parlamentului European, aşa cum este menţionat în Acordul interinstituţional din 20 noiembrie 2002 privind accesul Parlamentului European la informaţii sensibile ale Consiliului cu privire la politica de securitate şi apărare [24], cu scopul de a-i permite să controleze noile organe de informaţii la nivel UE (EUSC, SitCen, Biroul coordonatorului însărcinat cu lupta împotriva terorismului, Eurojust şi personalul militar al UE);

- prin conferirea de puteri reale coordonatorului însărcinat cu lupta împotriva terorismului, prin consolidarea atribuţiilor şi a mandatului acestuia;

c) relaţiile dintre UE şi ţările terţe:

- prin implicarea într-un schimb de informaţii şi cele mai bune practici între comisia specială din cadrul Parlamentului şi comisiile însărcinate cu informaţiile din cadrul Congresului Statelor Unite;

- prin solicitarea adresată ţărilor terţe şi, în special, ţărilor în curs de aderare sau asociate, de a împărtăşi informaţiile sensibile disponibile sau materiale de informaţii privind PESC cu omoloagele lor din UE, prin intermediul parlamentelor sau guvernelor lor;

Finanţarea PESC/PESA

55. consideră că cuantumul total de 1740 milioane EUR alocat pentru PESC pentru perioada 2007-2013 este insuficient pentru a realiza ambiţiile UE ca actor global, recunoscând faptul că finanţarea PESC stabilită pentru 2007, care se ridică la 159,2 milioane EUR, reprezintă un pas înainte important în comparaţie cu alocările de fonduri anterioare;

56. salută consolidarea capitolului PESC negociat în cele din urmă de Parlament şi Consiliu care au convenit ca cel puţin 1740 milioane EUR să fie disponibili pentru PESC în perioada 2007-2013; reaminteşte că acest nivel este, de fapt, de peste trei ori mai ridicat decât nivelul de finanţare prevăzut în vechile perspective financiare şi, din acest motiv, presupune un control parlamentar consolidat şi, din partea Consiliului, o cooperare ameliorată;

57. salută Acordul interinstituţional din 2006 care intensifică, în special, participarea Parlamentului în procesul de luare a deciziilor privind PESC şi care permite un control democratic sporit al acţiunilor externe ale UE şi al finanţării acţiunilor PESC, consolidează şi ameliorează dispoziţiile anterioare ale PESC privind consultările politice periodice cu Parlamentul;

58. consideră că, până în prezent, o evaluare veritabilă a implicaţiilor financiare pentru bugetul UE a fost împiedicată de o lipsă de informaţii proactive din partea Consiliului, deşi, în ultimii ani, s-au organizat reuniuni comune pe această temă; consideră că, o dată cu semnarea noului Acord interinstituţional, a sosit clipa să se pună în aplicare atât litera, cât şi spiritul acestor dispoziţii, care au fost clar formalizate;

59. regretă faptul că, până acum, Consiliul nu a furnizat informaţii financiare substanţiale decât după adoptarea deciziilor definitive, ignorând scopul însuşi al exerciţiului; salută, totuşi, faptul că s-au înregistrat unele ameliorări în această privinţă, în special legate de noua misiune din Kosovo, şi aşteaptă ca această evoluţie să continue periodic;

60. subliniază, în această privinţă, punctele 42 şi 43 din Acordul interinstituţional din 2006; subliniază, în special, faptul că, pentru a se conforma pe deplin Acordului interinstituţional, Consiliul trebuie să consulte Parlamentul, până la 15 iunie în fiecare an, privind un document care să prezinte principalele aspecte şi opţiunile fundamentale în domeniul PESC pentru viitor, inclusiv implicaţiile lor financiare; subliniază faptul că trebuie inclusă o evaluare a măsurilor lansate în cursul anului precedent şi estimează că, în ansamblu, aceasta ar putea constitui baza unui control democratic într-adevăr îmbunătăţit;

61. regretă faptul că, dată fiind suma insuficientă alocată deja PESC pentru perioada 2007-2013, articolul specific din capitolul privind bugetul PESC, dedicat reprezentanţilor speciali ai UE, nu evită proliferarea trimişilor de acest tip, care, prin definiţie, ar trebui să fie numiţi doar în cazuri speciale şi nu ar trebui să slăbească rolul delegaţiilor Comisiei la faţa locului;

62. reaminteşte că reprezentanţii speciali ai UE se încadrează în bugetul PESC şi că toate dispoziţiile relevante de la punctul 42 din Acordul interinstituţional din 2006 se aplică, de asemenea, în cazul consecinţelor financiare legate de extinderea mandatelor acestora; consideră că este necesar să se stabilească criterii în ceea ce priveşte numirea şi evaluarea reprezentanţilor speciali ai UE, inclusiv definirea şi obiectul sarcinilor acestora, durata mandatului, coordonarea şi complementaritatea cu delegaţiile CE din cadrul primului pilon şi o evaluare a potenţialei lor "valori adăugate"; invită Consiliul şi Comisia să coopereze în această privinţă, printre altele acordând acces, în timp util, la rapoartele de evaluare, care ar trebui să conţină informaţii substanţiale, aprofundate şi obiective şi să fie elaborate sub responsabilitatea Înaltului Reprezentant pentru PESC;

63. îşi exprimă preocuparea deosebită cauzată de faptul că acţiunile mixte din cadrul PESC, care implică cheltuieli generate atât de acţiunile civile, cât şi militare sau cu implicaţii de apărare, au fost, până în prezent, aproape imposibil de evaluat de către orice parlament; subliniază că acest lucru este cauzat de situaţia fragmentată în care, pe de o parte, parlamentele naţionale pot examina latura militară/de apărare a finanţării, în timp ce, pe de altă parte, Parlamentul poate examina doar aspectele civile; subliniază faptul că aceste acţiuni civile şi militare combinate ar trebui să fie susceptibile de examinare în totalitatea lor şi invită, prin urmare, Consiliul şi Comisia să coopereze pe deplin în vederea găsirii de modalităţi care să permită obţinerea unei imagini de ansamblu a acestor misiuni şi a structurii lor multiple de finanţare;

64. regretă că Acordul interinstituţional din 2006 nu prevede, în mod expres, ca acele costuri comune ale operaţiunilor miliare în cadrul PESA să fie finanţate din bugetul Comunităţii, întrerupând astfel practica existentă de a recurge la bugetele auxiliare ale statelor membre sau la fondurile iniţiale;

65. regretă, prin urmare, că Acordul interinstituţional din 2006 nu modifică regulile existente privind operaţiunile PESA, cum ar fi principiul "costs lie where they fall" (costurile sunt suportate de ţările care angajează personalul) sau oricare alte astfel de aranjamente ad hoc, cum ar fi aşa-numitul "mecanism ATHENA"; reaminteşte că astfel de aranjamente perpetuează povara financiară asupra acelor state membre care au cea mai mare contribuţie la faţa locului, punând astfel în pericol participarea viitoare la operaţiunile PESA şi crearea unei situaţii care ar putea fi uşor evitată prin finanţarea unor astfel de operaţiuni din bugetul UE;

66. regretă faptul că, în cel puţin un caz, Consiliul a finanţat anumite costuri prin "mecanismul ATHENA" interguvernamental, deşi Comisia consideră, în mod evident, că respectivele cheltuieli ar fi trebuit finanţate din bugetul UE; consideră că Consiliul şi Comisia au obligaţia de a informa şi de a se consulta cu Parlamentul în domeniile în caz de incertitudine şi nu poate accepta deciziile unilaterale ale Consiliului;

67. solicită Consiliului să informeze Parlamentul referitor la noile dispoziţii privind "mecanismul ATHENA" adoptate în decembrie 2006; este surprins de faptul că Consiliul nu a considerat necesar să informeze Parlamentul cu privire la acest subiect în cursul celor două reuniuni comune din toamna lui 2006, dat fiind faptul că acest subiect fusese deja discutat mai devreme în cursul acelui an;

68. reiterează, în această privinţă, propunerea sa privind o nouă metodologie bugetară pentru a consolida transparenţa cheltuielilor PESA şi pentru a sprijini dezvoltarea capacităţilor militare şi civile necesare realizării obiectivelor SES:

a) într-o primă etapă, Consiliul ar trebui să elaboreze un document bugetar care să reflecte angajamentele statelor membre de a respecta obiectivul civil global pentru 2008 şi obiectivul militar global pentru 2010;

b) în a doua etapă, statele membre ar trebui să se angajeze faţă de PESA printr-un "buget" virtual, urmând a fi supus unei dezbateri comune anuale a Parlamentului European şi a parlamentelor statelor membre, în care ar înscrie, pe o bază multianuală, fonduri destinate finanţării echipamentelor şi angajaţilor necesari pentru operaţiunile PESA, evidenţiind astfel sumele pe care statele membre sunt pregătite să le aloce pentru PESA şi garantând o transparenţă sporită în ceea ce priveşte cheltuielile militare;

c) deciziile comune finale privind raţionalizarea bugetului pentru PESC şi PESA, inclusiv luarea în considerare a cheltuielilor naţionale la nivelul UE în contextul securităţii şi apărării, ar trebui să facă parte din sistemul financiar revizuit al UE preconizat pentru 2008-2009;

69. constată că creditele neutilizate din capitolul PESC, în special creditele recuperate, sunt considerate de către Comisie ca fiind "venituri alocate" în sensul Regulamentului financiar şi sunt, prin urmare, reînscrise în liniile bugetare aferente exerciţiului următor; nu este convins că această procedură este compatibilă cu dispoziţiile Regulamentului financiar şi solicită Curţii de Conturi să examineze această problemă;

*

* *

70. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului, Comisiei, guvernelor şi parlamentelor statelor membre, Secretarului General al Organizaţiei Naţiunilor Unite, Secretarului General al NATO, precum şi Preşedintelui Adunării parlamentare a Consiliului Europei.

[1] JO C 172, 18.6.1999, p. 1.

[2] JO C 297 E, 7.12.2006, p. 182.

[3] JO C 247 E, 6.10.2005, p. 88.

[4] JO C 288 E, 25.11.2006, p. 59.

[5] Texte adoptate, P6_TA(2006)0495.

[6] JO C 300 E, 9.12.2006, p. 267.

[7] JO C 290 E, 29.11.2006, p. 396.

[8] JO C 300 E, 9.12.2006, p. 482.

[9] Texte adoptate, P6_TA(2006)0566.

[10] JO C 298 E, 8.12.2006, p. 226.

[11] JO C 298 E, 8.12.2006, p 235.

[12] JO C 82 E, 1.4.2004, p. 610.

[13] JO C 305 E, 14.12.2006, p. 240.

[14] JO C 305 E, 14.12.2006, p. 233.

[15] JO C 320 E, 15.12.2005, p. 253.

[16] JO C 292 E, 1.12.2006, p. 112.

[17] JO C 297 E, 7.12.2006, p. 341.

[18] JO C 290 E, 29.11.2006, p. 107.

[19] Texte adoptate, P6_TA(2006)0569.

[20] Texte adoptate, P6_TA(2006)0568.

[21] JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

[22] Texte adoptate, P6_TA(2007)0032.

[23] JO C 283, 20.11.2002, p. 1.

[24] JO C 298, 30.11.2002, p. 1.

--------------------------------------------------