DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI REZUMAT AL EVALUĂRII IMPACTULUI care însoțește documentul Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI de modificare a REGULAMENTULUI (CE) nr. 207/2009 al CONSILIULUI din 26 februarie 2009 privind marca comunitară și Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (reformare) /* SWD/2013/096 final */





DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI REZUMAT AL EVALUĂRII IMPACTULUI care însoțește documentul Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI de modificare a REGULAMENTULUI (CE) nr. 207/2009 al CONSILIULUI din 26 februarie 2009 privind marca comunitară și Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (reformare) 1. Context În Europa, o marcă poată fi înregistrată la nivel național la serviciile din domeniul proprietății industriale (PI) din statele membre sau la nivelul UE ca marcă comunitară („MC”) la Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (Mărci, desene și modele industriale) din Alicante („OAPI”). Din anii 1990, atunci când s-a creat acquis-ul în materie de mărci, nici directiva privind mărcile, nici regulamentul privind marca comunitară nu au fost supuse niciunei modificări importante. Cu toate acestea, mediul de afaceri s-a schimbat semnificativ de-a lungul ultimelor două decenii. 2. Definirea problemei Cele două probleme principale identificate se referă, în primul rând, la dispozițiile divergente ale cadrului de reglementare existent și, în al doilea rând, la nivelul scăzut de cooperare între serviciile din domeniul mărcilor. În primul rând, directiva nu include deloc aspectele procedurale, nivelul de armonizare a dreptului material (inclusiv dispoziții facultative) este insuficient, iar în regulamentul privind marca comunitară există doar un temei juridic vag pentru cooperarea dintre OAPI și serviciile naționale din domeniul proprietății industriale. În al doilea rând, pentru a realiza și a asigura complementaritatea și interoperabilitatea între marca comunitară și sistemele naționale, OAPI și serviciile naționale din domeniul proprietății industriale trebuie să coopereze îndeaproape. Cu toate acestea, pe lângă lipsa unui temei juridic clar, există alți doi factori care împiedică această cooperare: și anume, insuficiența echipamentelor tehnice (echipamente informatice) ale serviciilor naționale, precum și faptul că acestea nu dispun de resursele financiare necesare pentru a dezvolta, lansa și gestiona, pe termen lung, instrumente comune, de exemplu baze de date comune privind mărcile cu funcții de căutare online. Problemele prezentate mai sus au o serie de consecințe negative semnificative pentru industrie. Aceste deficiențe nu doar limitează accesibilitatea sistemelor de protecție a mărcilor, implică un grad înalt de incertitudine juridică și pun în pericol relația de complementaritate între marca comunitară și sistemele naționale, ci și denaturează condițiile de concurență echitabile pentru întreprinderi, cu mai multe consecințe negative asupra competitivității UE. Fără modificări adecvate, condițiile actuale sub nivelul optim pentru întreprinderile europene și complementaritatea subdezvoltată între sistemele de mărci comerciale sunt susceptibile să se agraveze. Au existat câteva tentative promițătoare de a găsi soluții practice pentru facilitarea cooperării dintre OAPI și serviciile naționale din domeniul proprietății industriale, în special în cadrul Fondului de cooperare al OAPI. Această experiență a pus totuși în evidență deficiențele clare ale cadrului actual de cooperare și a demonstrat limitele cooperării care se bazează pe acorduri voluntare. Prin urmare, în pofida inițiativelor de cooperare existente, nu sunt garantate avantaje durabile, iar avantajele inițiativelor de cooperare existente vor reprezenta un cost în cazul în care situația continuă ca atare. Prin urmare, cu cât serviciile din domeniul proprietății industriale rămân mai mult în urmă în ceea ce privește eficiența, cu atât devin mai puțin atrăgătoare față de sistemul mărcii comunitare, cu riscul ca deținătorii de mărci să înceteze să le mai utilizeze, optând, în schimb, pentru o marcă comunitară. Pe termen lung, acest lucru ar putea amenința viabilitatea sistemelor naționale, în contradicție cu obiectivul de menținere a mărcilor naționale alături de mărcile comunitare într-un sistem de coexistență armonioasă și complementară. 3. subsidiaritate Articolul 118 alineatul (1) din TFUE permite stabilirea măsurilor referitoare la crearea de titluri unitare de proprietate intelectuală pentru a asigura protecția în cadrul Uniunii, inclusiv înființarea unor sisteme centralizate de autorizare, coordonare și control la nivelul Uniunii. Adoptarea de măsuri privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre care au ca obiect instituirea și funcționarea pieței interne este prevăzută la articolul 114 din TFUE. Marca comunitară este un titlu de proprietate intelectuală de sine stătător în cadrul UE. Numai organul legislativ al UE are dreptul să aducă regulamentului modificările necesare pentru a îmbunătăți și a simplifica sistemul mărcii comunitare. Același lucru se aplică și în cazul modificărilor necesare ale dispozițiilor corespunzătoare care fac deja parte din directiva privind mărcile. În plus, deoarece problemele identificate nu permit condiții de concurență echitabile pentru întreprinderile din UE (cu mai multe consecințe negative asupra competitivității acestora), este de dorit să se adopte măsuri care pot îmbunătăți funcționarea pieței interne. Astfel de măsuri, care vizează extinderea nivelului actual de armonizare prin directiva privind mărcile, pot fi luate numai la nivelul UE, având în vedere în mod special necesitatea de a asigura coerența cu sistemul mărcii comunitare. În cele din urmă, deoarece OAPI este o agenție de reglementare a UE, o soluție pentru condițiile-cadru nefavorabile care împiedică o cooperare eficace cu serviciile naționale poate fi, de asemenea, identificată numai la nivelul UE. 4. Obiective Obiectivul general al revizuirii este modernizarea sistemului de mărci din Europa, sporind astfel competitivitatea întreprinderilor UE prin îmbunătățirea accesibilității sistemelor de mărci (scăderea costurilor, creșterea rapidității și a predictibilității), prin garantarea certitudinii juridice pentru toate întreprinderile din UE și prin asigurarea coexistenței și a complementarității între sistemul UE și cele naționale. Obiectivele specifice constau în asigurarea unei o convergențe sporite între directiva privind mărcile și regulamentul privind marca comunitară, precum și în creșterea nivelului de cooperare dintre OAPI și serviciile naționale din domeniul proprietății intelectuale. În cele din urmă, obiectivele operaționale constau în atingerea unei mai mare apropieri între procedurile privind mărcile și chestiunile de fond, în oferirea unui stimulent de reglementare adecvat pentru cooperare, în dezvoltarea capacității de cooperare tehnică la nivelul serviciilor naționale din domeniul mărcilor, precum și în asigurarea finanțării pe termen lung pentru activitățile de cooperare. 5. Analiza și compararea opțiunilor de politică și impactul acestora Opțiunile de politică au fost luate în considerare pentru fiecare dintre obiectivele operaționale și au fost măsurate în raport cu criteriile de eficacitate (atingerea obiectivelor) și de eficiență (timpul necesar, costul global și proporționalitate). 5.1. Apropierea legislațiilor și a procedurilor privind mărcile Opțiunea 1 (scenariu de referință): nu ar exista o armonizare suplimentară, în ciuda necesității aparente de aliniere în continuare a cadrului juridic eterogen. Opțiunea 2 (apropiere parțială): apropierea legislațiilor naționale, precum și coerența acestora cu sistemul mărcii comunitare vor fi extinse pentru a cuprinde (i) alinierea principalelor norme de procedură la regulamentul privind marca comunitară, (ii) alinierea altor aspecte legate de dreptul material care sunt abordate în regulamentul privind marca comunitară și (iii) reducerea dispozițiilor facultative în directiva privind mărcile, în conformitate cu regulamentul privind marca comunitară. Se consideră că acest exercițiu limitat de aliniere ar fi posibil pentru statele membre și ar putea fi realizat într-o perioadă de timp rezonabilă. Întrucât realizarea obiectivelor identificate ar fi extrem de incertă, în cazul în care apropierea ar fi efectuată pe bază de voluntariat (subopțiunea 2a), pare oportun să se continue armonizarea printr-un instrument obligatoriu din punct de vedere juridic (subopțiunea 2b). Opțiunea 3 (apropiere integrală): apropierea s-ar baza pe opțiunea 2, însă include toate celelalte aspecte legate de dreptul material și de dreptul procedural în domeniul mărcilor. Apropierea ar fi facultativă (3a) sau obligatorie (3b). Cu toate acestea, analiza problemelor existente nu a demonstrat că există o necesitate aparentă pentru o apropiere completă a tuturor dispozițiilor în domeniul mărcilor. În plus, statele membre nu par să fie pregătite pentru o astfel de mișcare extinsă. Prin urmare, opțiunea 3 ar fi disproporțională în raport cu nevoile reale, iar fezabilitatea politică ar fi extrem de incertă. Opțiunea 4 (cadru de reglementare unic): legislațiile naționale în domeniul mărcilor ar fi înlocuite în totalitate cu un cadru de reglementare unic care stabilește norme uniforme la nivelul UE. Prin urmare, toate serviciile naționale ar aplica dispoziții identice. Cu toate acestea, într-o măsură și mai mare decât opțiunea 3, această opțiune ar fi, în mod clar, disproporțională și trebuie eliminată de la început. Obiectivul 1 – apropierea legislațiilor în domeniul mărcilor[1] || || Eficacitate || Eficiență || Evaluare generală O mai mare apropiere a legislațiilor și a procedurilor în domeniul mărcilor || Timp necesar || Cost global || Proporțio- nalitate 1. Scenariu de referință || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 2. Armonizare parțială || || || || || 2a. Facultativă || ? || -- || - || + || - 2b. Obligatorie || ++ || + || - || + || ++ 3. Apropiere integrală || || || || || 3a. Facultativă || ? || -- || -- || - || - 3b. Obligatorie || ++ || -- || -- || -- || +/- 4. Cadru de reglementare unic || ++ || -- || -- || -- || +/- Se estimează că opțiunea selectată 2b va avea un efect extrem de pozitiv asupra tuturor utilizatorilor sistemului mărcilor comerciale, în special asupra IMM-urilor. Pe termen lung, aceasta ar contribui la îmbunătățirea eficienței și a eficacității procedurilor din cadrul serviciilor naționale din domeniul proprietății industriale și, în cele din urmă, ar conduce la economii semnificative de costuri. În final, ar fi, în mod clar, benefică pentru OAPI, având în vedere ideea considerării sistemului mărcii comunitare ca un element de referință și sarcina Oficiului de a susține și de a coordona eforturile de convergență a practicilor și instrumentelor cu serviciile naționale. Mai mult, una dintre măsurile prioritare de armonizare, introducerea sistemului „câte o clasă pentru fiecare taxă”, va fi însoțită de o ajustare corespunzătoare a cererii de înregistrare a mărcii comunitare, a taxelor de reînnoire și a celor aferentei clasei, care va aduce beneficii suplimentare utilizatorilor. 5.2. Lipsa unui temei juridic clar pentru cooperare Opțiunea 1 (scenariu de referință): nu s-ar oferi niciun temei juridic specific pentru cooperare. Opțiunea 2: s-ar stabili un temei juridic clar care să permită OAPI și serviciilor naționale să coopereze (cooperare opțională) cu scopul de a armoniza practicile și de a dezvolta instrumente și baze de date comune. Având în vedere caracterul său neobligatoriu, nu se poate aștepta participarea tuturor serviciilor. Opțiunea 3: Serviciile naționale și OAPI ar avea obligația de a coopera (cooperare obligatorie). Obiectivele în materie de cooperare ar fi specificate în mod clar pentru a permite monitorizarea realizării acestora. Prin urmare, ar fi asigurată participarea tuturor serviciilor și ar fi mai ușor ca acestea să justifice autorităților lor bugetare alocarea de resurse pentru proiecte comune cu alte servicii din domeniul proprietății industriale și mai ușor ca OAPI să își valideze intern cheltuielile privind activitățile de cooperare. Obiectivul 2 – oferirea unui temei juridic adecvat pentru cooperare || || Eficacitate || Eficiență || Evaluare generală Stimulent mai puternic pentru cooperare || Timp necesar || Cost global || Proporțio- nalitate 1. Scenariu de referință || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 2. Temei juridic pentru cooperare facultativă || ? || + || + || ? || ? 3. Temei juridic pentru cooperare obligatorie || ++ || + || + || + || + Opțiunea selectată 3 ar garanta deplina participare la procesul de convergență a practicilor și de dezvoltare a unor instrumente comune și, astfel, ar satisface așteptările utilizatorilor. Pentru serviciile naționale, opțiunea selectată ar duce la câștiguri semnificative în materie de eficiență și de costuri pe termen mediu și lung. Serviciile naționale ar putea să se bazeze pe experiența dobândită în cadrul Fondului de cooperare al OAPI și să dezvolte în continuare cadrul existent care ar facilita o tranziție lină. OAPI și-a demonstrat în mod clar capacitatea de a gestiona în mod eficace și într-un interval scurt de timp astfel de proiecte de cooperare la scară largă și va fi, de asemenea, în măsură să poată extrage beneficiile din proiectele comune. 5.3. Consolidarea capacității de cooperare privind instalațiile tehnice Opțiunea 1: ar lăsa la latitudinea fiecărui serviciu din domeniul proprietății industriale achiziționarea și dezvoltarea instalațiilor necesare. Opțiunea 2: ar permite ca instalațiile și instrumentele necesare să fie accesibile serviciilor din domeniul PI în cadrul cooperării voluntare. Opțiunea 3: ar asigura accesibilitatea instalațiilor necesare prin intermediul unui cadru de cooperare obligatorie. Numai această opțiune ar garanta faptul că toate serviciile beneficiază de instrumente și baze de date comune și se angajează să le dezvolte. Obiectivul 3 – consolidarea capacității tehnice în cadrul serviciilor naționale din domeniul proprietății industriale || || Eficacitate || Eficiență || Evaluare generală O siguranță mai mare pentru acces la echipamente || Timp necesar || Cost global || Proporțio- nalitate 1. Scenariu de referință || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 2. Acces opțional la instrumente || ? || ? || + || + || ? 3. Acces obligatoriu la instrumente || ++ || + || + || + || + În cadrul opțiunii 3 care a fost reținută, se poate estima că utilizatorii se vor confrunta cu soluții de tehnologia informației convergente și actualizate din punct de vedere tehnologic. Aceasta va duce la creșterea accesibilității, la sporirea eficienței și la reducerea costurilor. Serviciile din domeniul proprietății industriale pot beneficia de cooperare consolidată datorită unui acces îmbunătățit la dezvoltarea tehnologiei informației. Opțiunea selectată ar fi, de asemenea, în beneficiul OAPI. 5.4. Consolidarea capacității de cooperare privind finanțarea 5.4.1. Finanțarea în general Opțiunea 1: fiecare serviciu din domeniul proprietății industriale și OAPI ar suporta costurile totale ale activităților de cooperare. Acest lucru ar împiedica statele membre să participe la acțiuni de cooperare și, prin urmare, această opțiune nu ar permite atingerea obiectivelor identificate. Opțiunea 2: activitățile de cooperare ar fi finanțate din bugetul UE. Cu toate acestea, ar fi foarte puțin probabil ca o contribuție substanțială din bugetul UE să poată fi pusă la dispoziție, având în vedere restricțiile bugetare actuale. Opțiunea 3: Finanțarea s-ar realiza din bugetul OAPI, utilizând o parte din veniturile anuale ale OAPI. Ar fi identificat un mecanism de finanțare corespunzător, inclusiv mecanisme de control pentru a garanta că fondurile sunt utilizate exclusiv în scopurile specifice alocate și sub rezerva criteriilor de conformitate. OAPI a acumulat un excedent substanțial care este deja parțial utilizat pentru proiecte în cadrul Fondului de cooperare. În plus, rezultatele bugetare anuale ale OAPI depășesc în mod constant cheltuielile operaționale ale Oficiului. Prin urmare, noile activități de cooperare ar putea fi finanțate din veniturile anuale și/sau din excedentul existent, asigurând astfel disponibilitatea unor fonduri suficiente. Costul activităților de cooperare dintre OAPI și serviciile naționale s-ar ridica la 17–20 de milioane EUR pe an, ceea ce corespunde unei sume echivalente cu aproximativ 10 % din veniturile operaționale ale OAPI. Previziunile bugetare arată că opțiunea 3 nu ar cauza un dezechilibru în bugetul OAPI. Obiectivul 4 – – asigurarea finanțării pe termen lung Opțiuni || Criterii de evaluare Asigurarea finanțării pe termen lung || Eficacitate (atingerea obiectivelor) || Eficiență || Evaluare generală O siguranță mai mare a finanțării || Timp necesar || Cost global 1. Finanțare din partea statelor membre || 0 || 0 || 0 || 0 2. Finanțare din bugetul UE || ? || ? || 0 || - 3. Finanțare din bugetul OAPI || ++ || ++ || 0 || ++ 5.4.2. Finanțarea din bugetul OAPI – mecanismul de finanțare Raportul analizează două modele posibile de finanțare: finanțarea prin sume forfetare pe baza unor criterii de distribuție convenite (3.1a) și finanțarea în funcție de proiect, pe bază de granturi (3.2a). Pornind de la această evaluare, raportul constată că ultima opțiune este mai potrivită pentru atingerea obiectivelor identificate. Utilizarea bugetului OAPI – mecanismul de finanțare Opțiunile legate de finanțarea din bugetul OAPI Mecanism de finanțare || Eficacitate (obiectiv: asigurarea finanțării pe termen lung) || Eficiență || Evaluare globală Precizia finanțării || Complexitate și transparență 1a. Sume forfetare pe baza cheii de distribuție || +/- || - || - || - 2a. Finanțare în funcție de proiecte, pe bază de granturi || ++ || ++ || + || ++ 5.4.3. Finanțarea din bugetul OAPI – sursa de finanțare Din analiza opțiunilor, în special în ceea ce privește finanțarea din bugetul operațional al OAPI (3.1b), dintr-un anumit venit al OAPI (3.2b) și prin utilizarea în continuare a rezervei financiare acumulate (3.3b), se pare că opțiunea cea mai adecvată este finanțarea activităților de cooperare din venitul anual al OAPI în ansamblu. Utilizarea bugetului OAPI – sursa de finanțare Opțiunile legate de finanțarea din bugetul OAPI Sursă de finanțare || Eficacitate (obiectiv: asigurarea finanțării pe termen lung) || Eficiență || Evaluare globală Precizia finanțării || Relevanță (sursă versus scop) || Riscul pentru bugetul OAPI 1b. Finanțare din bugetul operațional || ++ || + || 0 || +/- || + 2b. Finanțare dintr-un venit specific (taxe de reînnoire) || ++ || - || - || 0 || 0 3b. Utilizarea excedentului (creșterea alocării Fondului de cooperare) || -- || + || 0 || 0 || - 5.4.4. Efectele opțiunii selectate Utilizatorii ar beneficia în mod clar de rezultatele noii structuri de cooperare. În plus, nu ar exista niciun impact asupra lor din cauza utilizării bugetului OAPI pentru finanțarea proiectelor comune cu serviciile naționale din domeniul PI. Faptul că vor fi asigurate fonduri suficiente pentru a finanța activitățile de cooperare ar permite serviciilor naționale din domeniul PI să participe la proiecte comune de cooperare pe termen lung și să se angajeze în astfel de proiecte. Finanțarea de către OAPI a activităților de cooperare ar avea un impact semnificativ asupra bugetului său. Se poate concluziona că bugetul OAPI ar putea suporta cheltuieli suplimentare legate de finanțarea proiectelor de cooperare cu serviciile naționale din rezultatele sale operaționale anuale, luând în același timp în considerare impactul ajustării taxelor OAPI datorită introducerii sistemului „câte o clasă pentru fiecare taxă”. În consecință, opțiunea selectată nu ar cauza un dezechilibru în bugetul OAPI. 6. Monitorizare și evaluare După trei ani de la expirarea termenului de transpunere, statele membre ar putea prezenta Comisiei un raport privind punerea în aplicare a noilor dispoziții ale directivei. Pe baza acestor informații, Comisia ar putea întocmi un raport, inclusiv o evaluare a eficacității măsurilor adoptate. În plus, activitățile de cooperare finanțate din bugetul OAPI ar fi verificate și monitorizate în conformitate cu normele financiare aplicabile Oficiului, în special în ceea ce privește procedurile de acordare a granturilor. Progresele în ceea ce privește convergența practicilor și a instrumentelor ar putea fi măsurate anual, pe baza rapoartelor de sinteză ale OAPI. După cinci ani de la data intrării în vigoare a modificărilor regulamentului privind marca comunitară (și, dacă este cazul, ale directivei privind mărcile), Comisia ar putea revizui noul cadru juridic de cooperare, acordând o atenție deosebită mecanismului de finanțare pentru cooperare. Revizuirea ar trebui să se bazeze pe rapoartele de sinteză anuale întocmite de OAPI. [1] Sistemul de punctaj: efect pozitiv: de la ușor pozitiv (+) la puternic pozitiv (+ +); efect negativ: de la ușor negativ (-) la puternic negativ (--); rezultat incert: (?); niciun efect. 0.