[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 16.7.2008

COM(2008) 399 final

2008/0151 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

de instituire a unui cadru pentru stabilirea cerințelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor cu impact energetic

(prezentat de Comisie) {SEC(2008) 2115} {SEC(2008) 2116}

MEMORANDUM EXPLICATIV

1. CONTEXTUL PROPUNERII

1.1. Obiectiv

Obiectivul reformării directivei cadru 2005/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005, de instituire a unui cadru pentru stabilirea cerințelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor consumatoare de energie (PCE) și de modificare a Directivei 92/42/CEE a Consiliului și a Directivelor 96/57/CE și 2000/55/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului[1], denumită în continuare „Directiva proiectării ecologice”, este de a integra Directiva de modificare 2008/28/CE[2] și de a i se extinde domeniul de aplicare pentru a permite stabilirea cerințelor comunitare în materie de proiectare ecologică pentru toate produsele cu impact energetic. Prin aceasta se urmărește obiectivul global de asigurare a liberei circulații a produselor și de îmbunătățire a performanțelor ecologice ale acestora, protejând astfel mediul înconjurător.

Stabilirea unui singur cadru pentru proiectarea ecologică a produselor cu impact energetic va asigura eficiența și coerența prin utilizarea unei metodologii comune de stabilire a cerințelor pentru astfel de produse la nivel UE. Se evită astfel riscul suprapunerii inițiativelor naționale cu cele comunitare.

Rezultatul, o directivă cadru completă a proiectării ecologice, va fi, de asemenea, elementul de construcție esențial pentru o politică de mediu integrată și durabilă referitoare la produse, completată de inițiative cu privire la etichetare și stimulente în sfera achizițiilor publice și a taxelor. În plus față de stabilirea de cerințe minime pentru introducerea pe piață a produselor, directiva va face posibilă stabilirea de criterii de referință pentru performanțele ecologice prin referire la cele mai performante produse de pe piață. Aceasta este deja o posibilitate în cadrul actualei Directive a proiectării ecologice pentru produsele consumatoare de energie și astfel această posibilitate se va extinde la toate produsele cu impact energetic, asigurându-se în acest fel o legătură cu stimulentele din sfera achizițiilor publice și a taxelor.

1.2. Context general

În ultimii 30 de ani, în domeniul protecției mediului și în domeniul folosirii resurselor naturale, inclusiv economisirea de energie, s-au lansat numeroase politici la nivel European și național. O legislație bine dezvoltată asigură îmbunătățirea calității aerului, un control mai bun al deșeurilor și reducerea emisiilor din surse industriale. Planul de acțiune privind eficiența energetică[3] va aduce, până în 2020, un potențial de economisire de cel puțin 20% pentru consumul energetic primar anual al UE

În plus, s-a aplicat o gamă de politici și instrumente pentru încurajarea unor produse mai eficiente și îmbunătățirea informării consumatorilor. Directiva proiectării ecologice stabilește cerințe minime pentru introducerea pe piață a produselor. Sistemele de etichetare stabilite de Directiva 92/75/CEE[4], denumită în continuare „Directiva etichetării energetice”, Regulamentul Energy Star[5], Regulamentul etichetării ecologice[6] și alte sisteme dezvoltate de statele membre, detailiști și alți operatori economici furnizează consumatorilor informații cu privire la performanța energetică și ecologică a produselor. Statele membre pun în aplicare stimulente și achiziții publice pentru stimularea inovării în sensul unor produse mai performante. Regulamentul Energy Star pentru echipamentele de birou obligă instituțiile UE și statele membre să achiziționeze echipament de birou cu nivele specifice de eficiență energetică.

Aceste politici au determinat un progres substanțial și și-au demonstrat potențialul. De exemplu, se estimează că Directiva etichetării energetice este la originea unei treimi din îmbunătățirea cu 29% a eficienței energetice a frigiderelor între 1992 și 1999. În general, evoluția clară și fermă a pieței către o mai mare eficiență a produselor reglementate de directivă contrastează semnificativ cu progresele slabe înregistrate anterior.

Cu toate acestea, câteva obstacole importante împiedică aceste politici să aibă un impact deplin. În general, instrumentele voluntare și de reglementare existente nu sunt suficient de bine conectate între ele sau elaborate dintr-o singură perspectivă politică, iar sinergiile potențiale dintre diferitele instrumente politice nu sunt exploatate. Mai mult, fragmentarea abordărilor naționale și regionale transmit semnale conflictuale către producători și creează distorsiuni pe piața internă.

Apare, astfel, necesitatea unei noi abordări a politicii prin care să se combine potențialul diferitelor instrumente de politică într-un plan de acțiune integrat și să se pună în aplicare aceste instrumente într-un mod dinamic. Această abordare ar include stabilirea unor standarde ambițioase pe piața internă, prin care să se asigure îmbunătățirea produselor și sporirea cererii printr-o abordare sistemică față de stimulente și inovare. Aceasta se va obține prin integrarea instrumentelor existente și întărirea lor, acolo unde este cazul. În acest fel s-ar completa politica de mediu actuală, de exemplu, în ceea ce privește utilizarea energiei, pachetul privind energia și schimbările climatice adoptat de Comisie în ianuarie 2008[7].

Extinderea gamei de produse care fac obiectul Directivei proiectării ecologice se află la temelia planurilor de acțiune și comunicare pentru producție și consum durabile și pentru politică industrială durabilă (PCD/PID), inițiativă comună a Direcției Generale Întreprinderi și Industrie, Direcției Generale Mediu și Direcției Generale Energie și Transport. O altă propunere conexă inclusă în PCD/PID este revizuirea Directivei etichetării energetice, care va aduce în discuție diferite opțiuni cu privire la etichetarea unei game mai largi de produse. În acest fel se va pune în discuție „aspectul etichetării” al politicii referitoare la produse anunțată în pachetul de durabilitate. Mai departe, Regulamentul etichetării ecologice face și el obiectul unei revizii pentru a fi inclus în mod coerent în această politică integrată referitoare la produse, prin identificarea celor mai performante produse de pe piață prin intermediul unei „etichete de excelență”.

1.3. Prevederi comunitare existente

Cadrul de reglementare comunitară cu privire la proiectarea ecologică a produselor consumatoare de energie este stabilit în Directiva proiectării ecologice, care introduce cerințele pe care astfel de produse, introduse pe piața comunitară, trebuie să le îndeplinească pentru a beneficia de libera circulație pe teritoriul comunitar. Directiva proiectării ecologice este complementară instrumentelor comunitare existente, precum REACH[8], RoHS[9], Directiva etichetării energetice și Directiva privind restricțiile de utilizare a anumitor substanțe periculoase[10]. O Directivă a proiectării ecologice extinsă va oferi posibilitatea stabilirii, dacă este cazul, de cerințe de proiectare ecologică pentru toate produsele cu impact energetic și impact semnificativ asupra mediului, pentru completarea prevederilor comunitare existente.

1.4. Coerența cu alte politici și reglementări

Propunerea se află în deplină concordanță cu obiectivele și scopurile Planului Comisiei de acțiune și comunicare pentru o producție și un consum durabile și pentru o politică industrială durabilă, ale Strategiei Uniunii Europene pentru dezvoltare durabilă, ale Strategiei de la Lisabona, ale celui de-Al șaselea Program comunitar de măsuri pentru mediu[11], ale Politicii integrate a produselor[12] și ale Strategiei privind resursele naturale. Propunerea contribuie, de asemenea, la alte politici, cum ar fi cele de informare și de creșterea puterii consumatorilor. Propunerea este, de asemenea, conformă cu Acordul interinstituțional pentru o legiferare mai bună.

2. CONSULTAREA PăR Ț ILOR INTERESATE Ș I EVALUAREA IMPACTULUI

2.1. Consultări

Consultarea părților interesate în Planul de acțiune și comunicare PCD/PID cu privire la extinderea domeniului de aplicare al Directivei proiectării ecologice s-a făcut prin intermediul unei consultări publice pe internet în toamna anului 2007.

Rezultatele consultărilor au fost incluse în evaluările impactului cu privire la Planul de acțiune și comunicare PCD/PID și în extinderea Directivei proiectării ecologice.

2.2. Obținerea și utilizarea expertizei

Pentru evaluarea impactului s-a folosit expertiză externă furnizată de ZEW.

2.3. Evaluarea impactului

Extinderea domeniului de aplicare al Directivei proiectării ecologice face parte din Planul de ac țiune și comunicare PCD/PID. O altă propunere conexă inclusă în pachetul respectiv este revizuirea Directivei etichetării energetice, care va aduce în discuție diferite opțiuni cu privire la etichetarea unei game mai largi de produse. În acest fel se va pune în discuție „aspectul etichetării” al politicii referitoare la produse anunțată în Planul de acțiune cu privire la pachetul de durabilitate.

Actuala Directivă a proiectării ecologice cuprinde doar produsele consumatoare de energie (cu excepția mijloacelor de transport). Pentru acestea se pot introduce cerințe minime obligatorii corespunzătoare cu performanța produsului care are costul cel mai mic pe durata ciclului de viață. Aceasta garantează că îmbunătățirile performanțelor ecologice sunt eficiente din punct de vedere al costurilor. În timp ce prețurile la cumpărare ale acestor produse ar putea să crească (cel puțin pe termen scurt), performanțele lor superioare compensează și depășesc această creștere de preț pe parcursul duratei de viață, prin costuri de utilizare mai mici.

Cu toate acestea, evaluarea impactului Planurilor de acțiune menționate mai sus a arătat că limitarea domeniului de aplicare a Directivei proiectării ecologice reprezintă o restricție importantă pentru impactul pe care l-ar putea avea Politica integrată referitoare la produse a UE. Prin urmare, raportul asupra evaluării impactului analizează dacă și cum poate fi extins domeniul de aplicare al Directivei proiectării ecologice și ce impact ar putea avea extinderea. Obiectivul raportului este, prin urmare, să determine domeniul optim de aplicare al unei astfel de extinderi.

Se iau în considerare trei opțiuni:

1. nicio extindere a domeniului de aplicare, ceea ce înseamnă că sunt luate în considerare doar produsele consumatoare de energie,

2. extinderea domeniului de aplicare dincolo de produsele consumatoare de energie, păstrând excluderea mijloacelor de transport și

3. extinderea domeniului de aplicare la toate produsele.

Analiza impacturilor are două componente. În primul pas, se determină dacă extinderea domeniului de aplicare este posibilă și dacă există o suprapunere substanțială cu legislația existentă, astfel încât cadrul legislativ existent poate fi considerat suficient pentru abordarea impacturilor asupra mediului. Pasul al doilea - în cazul în care extinderea este fezabilă - este analiza impacturilor ecologice și economice potențiale pe care le poate avea o extindere la categoria respectivă de produse. Demonstrația potențialului de economisire al extinderii domeniului de activitate al politicii de proiectare ecologică – în special în ce privește consumul de energie – se bazează pe două studii. Datele disponibile nu permit o cuantificare precisă a potențialului de economisire pentru toate categoriile de produse, dar, pentru tipuri de produse selectate pentru care există date, arată că sunt posibile reduceri semnificative ale impacturilor ecologice și că acestea duc mai departe la economii financiare pentru întreprinderi și consumatorii finali.

Un domeniu de aplicare extins va permite introducerea unor măsuri de punere în aplicare pentru acele categorii de produse neconsumatoare de energie care au cel mai mare potențial de îmbunătățire a performanței ecologice și care în același timp conduc la cele mai mari economisiri în timpul fazei de utilizare. Aceasta nu ar fi posibil în cadrul actualei directive, restrânsă la produsele consumatoare de energie. Se vor realiza analize mai detaliate pentru evaluările impacturilor care trebuie să fie pregătite pentru fiecare măsură de punere în aplicare.

În urma analizelor, opțiunea preferată este extinderea dincolo de produsele consumatoare de energie cu excepția mijloacelor de transport. Mijloacele de transport fac deja obiectul unei legislații complexe, care, în plus față de siguranță și alte aspecte, se referă și la performanțele ecologice (de exemplu emisia de CO2 și alte emisii poluante provenite de la automobile). Mijloacele de transport ar trebui, așadar, să rămână în afara domeniului de aplicare al Directivei proiectării ecologice.

3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

3.1. Rezumatul acțiunii propuse

Această propunere extinde domeniul de aplicare al Directivei cadru a proiectării ecologice pentru a cuprinde și alte produse cu impact energetic decât cele consumatoare de energie, făcând posibilă stabilirea unor cerințe armonizate de proiectare ecologică pentru astfel de produse în cadrul măsurilor de punere în aplicare. Astfel de cerințe de proiectare ecologică sunt prevederi obligatorii stabilite pentru a avea siguranța că produsele nu pun în pericol mediul înconjurător.

3.2. Temeiul juridic

Temeiul juridic al acestei propuneri de reformare a Directivei proiectării ecologice 2005/32/CE este asigurat de articolul 95 al Tratatului CE, care conține principiile pentru stabilirea pieței interne. Directiva proiectării ecologice asigură libera circulație a produselor din domeniul său de aplicare care satisfac cerințele referitoare la mediu și energie enumerate în măsurile de punere în aplicare adoptate în conformitate cu directiva.

În timp ce propunerea extinde domeniul de aplicare dincolo de produsele consumatoare de energie, cerințele referitoare la produse vor fi stabilite doar atunci când se adoptă măsuri de punere în aplicare.

3.3. Principiul subsidiarității

Principiul subsidiarității se aplică în măsura în care propunerea nu este de competența exclusivă a Comunității.

Obiectivele propunerii nu pot fi realizate în mod satisfăcător de statele membre din motivul următor.

A lăsa stabilirea cerințelor de proiectare ecologică pentru produse în seama statelor membre ar duce la prevederi și proceduri naționale divergente cu obiective similare, ceea ce ar genera costuri inutile pentru industrie și ar constitui obstacole în calea liberei circulații a bunurilor în interiorul Comunității.

Acțiunea comunitară poate să îndeplinească mai bine obiectivele propunerii din motivele următoare.

Acțiunea la nivel comunitar este singura modalitate de îndeplinire a obiectivelor propunerii în același timp cu asigurarea că cerințele pentru produsele introduse pe piață sunt egale în toate statele membre, asigurându-se astfel libera circulație a bunurilor în Comunitate.

Domeniul de aplicare al propunerii este limitat la produsele noi introduse pentru prima dată pe piața comunitară.

3.4. Principiul proporționalității

Propunerea respectă principiul proporționalității din motivele următoare.

Această propunere nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului și este, prin urmare, conformă cu principiul proporționalității, prevăzut în articolul 5 al Tratatului.

Sarcina administrativă și financiară a Comunității și a autorităților naționale este minimizată prin includerea în directivă a cerințelor de proiectare ecologică pentru toate produsele cu impact energetic, așa cum se propune. Această includere minimizează, de exemplu, costurile stabilirii procedurilor referitoare la supravegherea de piață pentru produsele neconsumatoare de energie, pentru că astfel de proceduri există deja pentru aplicarea Directivei proiectării ecologice.

Posibila creștere a costurilor medii de producție, care poate apărea la anumiți producători și care poate să fie transferată utilizatorilor prin intermediul unor prețuri mai mari ale produselor, este echilibrată de avantajele care se pot obține din reducerea efectelor adverse asupra mediului și din economiile pe care le realizează utilizatorii datorită eficienței sporite a produselor în timpul întregului ciclu de viață.

3.5. Alegerea instrumentelor

Instrumente propuse: directivă. |

Instrumentul propus este în concordanță cu Acordul interinstituțional pentru o legiferare mai bună și în concordanță cu opțiunea includerii de noi prevederi în cadrul legislativ comunitar existent. |

4. IMPLICA Ț II BUGETARE

Se pare că există două domenii în care acțiunile ar putea genera costuri administrative pentru statele membre și Comisie. Acestea sunt:

(a) Elaborarea definițiilor măsurilor de punere în aplicare a Directivei proiectării ecologice. Extinderea gamei de produse cărora li se aplică Directiva proiectării ecologice va lărgi posibilitățile de alegere a grupelor de produse pentru care pot să fie adoptate măsuri de punere în aplicare. Printre acestea, produse prioritare semnificative, care au un impact asupra mediului și potențial de îmbunătățire semnificative vor fi identificate și enumerate în Planul de lucru menționat la articolul 16 din Directiva proiectării ecologice. Eventualele necesități bugetare suplimentare, care rezultă din extinderea gamei de produse vor fi determinate prin Planul de lucru. Alocarea potențială de resurse suplimentare trebuie să fie compatibilă cu programarea financiară existentă și va face obiectul reglementărilor și procedurilor financiare și bugetare actuale. Integrarea structurilor de decizie ale Directivei proiectării ecologice și ale Directivei etichetării energetice și rolul informativ al etichetei ecologice vor genera sinergii care garantează că resursele se folosesc în așa fel încât măsurile de punere în aplicare au cele mai puternice impacturi asupra mediului la cele mai mici costuri pentru economie.

(b) Nu putem preciza timpul și costurile implicate, dar am presupus, orientativ, că modificarea Directivei proiectării ecologice ar necesita șase luni de muncă la normă întreagă din partea oficialilor Comisiei și timpi de lucru echivalenți din partea oficialilor din cel puțin 10 state membre (este puțin probabil ca toate statele membre să fie implicate în discuțiile detaliate). Dat fiind costul mediu anual pentru un oficial al Comisiei (117 000 euro), costurile totale pentru Comisie vor fi în jur de 702 000 euro. Această cifră nu include costurile indirecte. Atribuirea de personal pentru aceste sarcini speciale din resurse existente sau suplimentare se face în funcție de disponibilitatea resurselor și va fi decisă în cadrul procedurii anuale de alocare a resurselor.

5. INFORMA Ț II SUPLIMENTARE

5.1. Dispoziții de drept intern

Comisiei îi sunt comunicate, de către statele membre, textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

5.2. Spațiul Economic European

Actul propus vizează un aspect care ține de SEE și, prin urmare, ar trebui extins la Spațiul Economic European.

5.3. Explicație detaliată

Așa cum s-a precizat, Directiva 2005/32/CE a fost modificată substanțial prin Directiva 2008/28/CE. Având în vedere că urmează să se facă și alte modificări cu privire la extinderea gamei de produse pentru includerea tuturor produselor cu impact energetic, directiva ar trebui să fie reformată[13] în interesul clarității. Comisia subliniază importanța de a nu se întrerupe derularea punerii în aplicare a actualei Directive a proiectării ecologice și o protejează prin limitarea strictă a propunerii și a conținutului discuției la extinderea gamei de produse.

Se introduc modificări în considerentele și prevederile Directivei proiectării ecologice, pentru reflectarea extinderii domeniului de aplicare la toate produsele cu impact energetic.

În special la articolul 2 se introduce definiția produsului cu impact energetic.

La articolul 21 , referitor la revizuirea directivei de către Comisie, se adaugă că, în contextul extinderii gamei de produse, Comisia va revizui, de asemenea, adecvarea extinderii domeniului de aplicare al directivei la produsele fără impact energetic.

Articolul 23 stabilește prevederile pentru punerea în aplicare de către statele membre a directivei reformate și definește data de intrare în vigoare a acesteia.

Prevederile articolelor 10, 12, 13, 16–19, 23 și 24 și cele ale anexei VI din Directiva 2005/32/CE rămân neschimbate.

ê 2005/32 (adaptat)

? nou

2008/0151 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ …/… A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

din […]

de instituire a unui cadru pentru stabilirea cerințelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor consumatoare de energie ð cu impact energetic ï și de modificare a Directivei 92/42/CEE a Consiliului și a Directivelor 96/57/CE și 2000/55/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului

√ (Text cu relevanță pentru SEE) Õ

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[14],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[15],

hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 251 din tratat,

întrucât:

∫ nou

(1) Directiva 2005/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005 de stabilire a unui cadru pentru fixarea cerințelor în materie de proiectare ecologică pentru produsele consumatoare de energie și de modificare a Directivei 92/42/CEE a Consiliului și a Directivelor 96/57/CE și 2000/55/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului[16] a fost modificată substanțial[17]. Având în vedere că urmează să se facă și alte modificări (care sunt strict limitate la extinderea domeniului de aplicare al directivei pentru includerea tuturor produselor cu impact energetic), directiva ar trebui să fie reformată în interesul clarității.

⎢ 2005/32 considerentul 1

? nou

(1) Disparitățile dintre actele cu putere de lege sau măsurile administrative adoptate de statele membre în materie de proiectare ecologică a produselor consumatoare de energie ð cu impact energetic ï pot crea bariere în calea schimburilor comerciale și denatura concurența în Comunitate și pot avea astfel un impact direct asupra stabilirii și funcționării pieței interne. Armonizarea legislațiilor interne este singurul mijloc de a preîntâmpina apariția unor astfel de bariere în calea schimburilor comerciale și a concurenței neloiale. ð Extinderea domeniului de aplicare la toate produsele cu impact energetic asigură posibilitatea armonizării la nivel comunitar a cerințelor de proiectare ecologică pentru toate produsele cu impact energetic semnificativ. ï

ê 2005/32 considerentul 2

? nou

(2) Produsele consumatoare de energie ð cu impact energetic ï (denumite în continuare PCE) reprezintă o mare parte din consumul de resurse naturale și de energie din Comunitate. Ele au și alte forme importante de impact asupra mediului. Pentru marea majoritate a categoriilor de produse disponibile pe piața comunitară, pot fi observate grade foarte diferite de impact asupra mediului, deși produsele prezintă performanțe funcționale similare. În interesul dezvoltării durabilesustenabile, trebuie încurajată ameliorarea continuă a impactului general al acestor produse asupra mediului, în special prin identificarea surselor majore de impact negativ asupra mediului și evitarea transferului de poluare, atunci când respectiva ameliorare nu presupune costuri excesive.

ê 2005/32 considerentul 3

(3) Proiectarea ecologică a produselor este un factor esențial în strategia comunitară privind politica integrată a produselor. Ca abordare preventivă, destinată să optimizeze performanța de mediu a produselor simultan cu păstrarea calităților funcționale, aceasta oferă noi și reale posibilități pentru producători, pentru consumatori și pentru întreaga societate.

ê 2005/32 considerentul 4

(4) Ameliorarea randamentului energetic – una dintre opțiunile disponibile fiind consumul final mai eficient al electricității la nivelul consumatorului final – este privită ca având o contribuție substanțială la atingerea obiectivelor privind emisiile de gaze cu efect de seră în Comunitate. Cererea de electricitate este sectorul energetic destinat consumatorului final cu cea mai rapidă creștere și se estimează că va crește în următorii 20 până la 30 de ani, în absența unei acțiuni politice care să contracareze această tendință. Este posibilă o reducere semnificativă a consumului de energie, după cum sugerează Comisia în Programul european privind schimbările climatice (PESC). Schimbările climatice reprezintă una dintre prioritățile celui de-Aal șaselea program comunitar de măsuri pentru mediu, stabilit de Decizia 1600/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului[18]. Economisirea energiei este cel mai eficient mijloc, din punct de vedere al costurilor de a crește siguranța aprovizionării și de a reduce dependența de importuri. În consecință, trebuie să se adopte măsuri esențiale în privința cererii și să se fixeze obiective substanțiale în materie.

ê 2005/32 considerentul 5

? nou

(5) Trebuie să se acționeze în faza de proiectare a PCE-urilor ð produselor cu impact energetic ïdeoarece se pare că în acest stadiu este determinată poluarea provocată pe durata ciclului de viață a produsului și sunt angajate cele mai multe din costurile asociate.

ê 2005/32 considerentul 6

? nou

(6) Trebuie să se stabilească un cadru coerent de aplicare a cerințelor comunitare în materie de proiectare ecologică pentru PCE-uri ð produse cu impact energetic ï cu scopul de a asigura libera circulație a acelor produse care sunt conforme și de a îmbunătăți impactul lor general asupra mediului. Astfel de cerințe comunitare trebuie să respecte principiile concurenței loiale și ale comerțului internațional.

ê 2005/32 considerentul 7

(7) Cerințele în materie de proiectare ecologică trebuie fixate ținând seama de obiectivele și prioritățile celui de-Aal șaselea program comunitar de măsuri pentru mediu, cuprinzând, după caz, obiective aplicabile ale strategiilor tematice relevante din acest program.

ê 2005/32 considerentul 8

? nou

(8) Prezenta directivă urmărește să atingă un înalt nivel de protecție a mediului prin reducerea potențialului impact al PCE-urilor ð produselor cu impact energetic ï asupra mediului, care în cele din urmă va fi benefic pentru consumatori și alți utilizatori finali. Dezvoltarea durabilă necesită, de asemenea, examinarea adecvată a impactului social, economic și asupra sănătății al măsurilor vizate. Ameliorarea randamentului energetic al produselor contribuie la siguranța aprovizionării cu energie, care este o precondiție a activității economice sănătoase și, în consecință, a dezvoltării durabile.

ê 2005/32 considerentul 9

(9) Un stat membru care consideră necesară menținerea dispozițiilor de drept intern cu justificarea unor necesități majore legate de protecția mediului sau introducerea unor dispoziții noi bazate pe dovezi științifice noi legate de protecția mediului cu justificarea unei probleme specifice statului membru respectiv apărută după adoptarea măsurii de punere în aplicare corespunzătoare, poate să o facă în condițiile stabilite la articolul 95 alineatele (4), (5) și (6) din tratat, care prevede notificarea prealabilă a Comisiei și aprobarea acesteia.

ê 2005/32 considerentul 10

? nou

(10) În scopul maximizării beneficiilor de mediu printr-o proiectare optimizată, poate fi necesar ca utilizatorii să fie informați asupra performanțelor de mediu și caracteristicilor PCE-urilor ð produselor cu impact energetic ï și să fie consiliați cu privire la un mod ecologic de folosire a acestora.

ê 2005/32 (adaptat)

(11) Abordarea stabilită în Cartea verde asupra politicii integrate a produselor √ Comunicarea Comisiei către Consiliu și Parlamentul European – Politica integrată a produselor – Dezvoltarea unei gândiri asupra mediului înconjurător bazată pe ciclul de viață, (PIP)[19] Õ, care este un element inovator major al celui de-al șaselea program comunitar de măsuri pentru mediu, urmărește să reducă impactul produselor asupra mediului de-a lungul întregului lor ciclu de viață. Luarea în considerare în faza de proiectare a impactului unui produs asupra mediului de-a lungul întregului său ciclu de viață are un mare potențial pentru a facilita ameliorarea ecologică într-un mod eficient din punct de vedere al costurilor. Este necesar să existe suficientă flexibilitate pentru a face posibilă integrarea acestui factor în proiectul produsului, ținând totodată seama de considerațiile tehnice, funcționale și economice.

ê 2005/32 considerentul 12

(12) Deși este de dorit o abordare completă a performanței de mediu, trebuie ca la adoptarea unui plan de lucru reducerea gazelor cu efect de seră prin creșterea randamentului energetic să fie considerată un obiectiv de mediu prioritar.

ê 2005/32 considerentul 13

(13) Poate fi necesară și justificată stabilirea unor cerințe specifice și cuantificate în materie de proiectare ecologică pentru unele produse sau caracteristici ecologice, pentru a garanta că impactul lor asupra mediului este redus la minimum. Dată fiind nevoia urgentă de a contribui la realizarea angajamentelor din cadrul Protocolului de la Kyoto la Convenția-Ccadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (UNFCCC) și fără să aducă atingere abordării integrate promovate în prezenta directivă, trebuie acordată o anumită prioritate acelor măsuri cu potențial mare de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră la costuri coborâte. Astfel de măsuri pot, de asemenea, contribui la folosirea durabilă a resurselor și constituie o contribuție majoră la cadrul de 10 ani al programelor pentru o producție și un consum durabile aprobat în cadrul Summit-ului Mondial privind Dezvoltarea Durabilă de la Johannesburg din septembrie 2002.

ê 2005/32 considerentul 14

? nou

(14) ð Acolo unde este cazul și ï Cca principiu general, consumul de energie al PCE-urilor ð produselor cu impact energetic ï în regim de veghe (stand-by) sau oprit trebuie redus la minimul necesar pentru funcționarea lor corectă.

ê 2005/32 considerentul 15

(15) Odată luate ca referință cele mai performante produse sau tehnologii de pe piață, inclusiv pe piețele internaționale, nivelul cerințelor în materie de proiectare ecologică trebuie stabilit pe baza analizelor tehnice, economice și de mediu. Flexibilitatea în metoda de stabilire a nivelului cerințelor poate facilita o ameliorare rapidă a performanței de mediu. Este necesar ca părțile interesate în cauză să fie consultate și să coopereze activ la această analiză. Fixarea unor măsuri obligatorii necesită consultarea adecvată a părților implicate. O astfel de consultare poate evidenția necesitatea unei introduceri etapizate sau a unor dispoziții tranzitorii. Introducerea unor obiective intermediare mărește predictibilitatea politicii, permite acomodarea ciclurilor de dezvoltare a produsului și facilitează planificarea pe termen lung pentru părțile interesate.

ê 2005/32 considerentul 16

(16) Trebuie acordată prioritate măsurilor alternative, precum autoreglementarea din sector, în cazul în care o asemenea măsură este susceptibilă să genereze obiective strategice pe o cale mai rapidă sau mai puțin costisitoare decât cerințele obligatorii. Măsurile legislative pot fi necesare atunci când forțele pieței nu reușesc să evolueze în direcția corectă sau la viteza acceptabilă.

ê 2005/32 considerentul 17

(17) Autoreglementarea, inclusiv acordurile voluntare oferite ca angajamente unilaterale de către sectorul de producție respectiv, poate asigura progresul rapid datorită punerii în aplicare imediate și eficiente din punct de vedere al costurilor și permite adaptarea flexibilă și adecvată la opțiunile tehnice și sensibilitățile pieței.

ê 2005/32 considerentul 18

(18) Pentru evaluarea acordurilor voluntare sau a altor măsuri de autoreglementare prezentate ca alternative la măsurile de punere în aplicare, trebuie să fie disponibile informații cel puțin despre următoarele aspecte: libera participare, valoarea adăugată, reprezentativitate, obiective cuantificate și eșalonate pe etape, implicarea societății civile, monitorizare și raportare, eficiență din punct de vedere al costurilor a administrării inițiativei de autoreglementare, durabilitate.

ê 2005/32 considerentul 19

(19) Capitolul 6 din „Comunicarea Comisiei privind acordurile de mediu la nivel comunitar din cadrul Planului de acțiune pentru simplificarea și ameliorarea mediului de reglementare” poate furniza orientări utile pentru a evalua autoreglementarea din sector în contextul prezentei directive.

ê 2005/32 considerentul 20

(20) Prezenta directivă trebuie, de asemenea, să încurajeze integrarea proiectării ecologice în întreprinderi mici și mijloci (IMM-uri) și firme foarte mici. O astfel de integrare poate fi facilitată de larga disponibilitate a informațiilor referitoare la durabilitatea produselor lor și accesul ușor la acestea.

ê 2005/32 considerentul 21

? nou

(21) PCE-urile ð Produsele cu impact energetic ï conforme cu cerințele în materie de proiectare ecologică stabilite în măsurile de punere în aplicare ale prezentei directive trebuie să poarte marcajul „CE” și informațiile asociate, pentru a aveale da posibilitatea să fie introduse pe piața internă și să circule liber. Pentru a reduce impactul asupra mediului al PCE-urilor ð produselor cu impact energetic ï reglementate și a asigura concurența loială, este necesară aplicarea strictă a măsurilor de punere în aplicare.

ê 2005/32 considerentul 22

(22) Atunci când elaborează măsurile de punere în aplicare și planul de lucru, Comisia trebuie să consulte reprezentanții statelor membre, precum și părțile interesate implicate în grupa de produse, cum sunt sectorul de producție, inclusiv IMM-urile și industria meșteșugărească, sindicatele, comercianții, detailiștii, importatorii, grupurile de protecție a mediului și organizațiile de consumatori.

ê 2005/32 considerentul 23

(23) Atunci când elaborează măsurile de punere în aplicare, Comisia trebuie, de asemenea, să ia în considerare legislația internă existentă în materie de mediu, în special referitoare la substanțele toxice, despre care statele membre au arătat că trebuie păstrată, fără să reducă nivelurile de protecție existente și justificate în statele membre.

ê 2005/32 considerentul 24

(24) Este necesar să se acorde atenție modulelor și normelor destinate folosirii în directivele de armonizare tehnică stabilite de Decizia 93/465/CEE a Consiliului din 22 iulie 1993 privind modulele diverselor faze ale procedurilor de evaluare a conformității și normele de aplicare și utilizare a mărcii de conformitate CE, care sunt propuse spre a fi utilizate în cadrul directivelor de armonizare tehnică[20].

ê 2005/32 considerentul 25

(25) Autoritățile de supraveghere trebuie să facă schimb de informații despre dispozițiile prevăzute în domeniul de aplicare a prezentei directive în vederea optimizării supravegherii pieței. Această cooperare trebuie să folosească la maxim mijloacele electronice de comunicare și programele comunitare relevante. Trebuie facilitat schimbul de informații despre performanța de mediu pe durata ciclului de viață și despre realizarea unor soluții de proiectare. Acumularea și diseminarea cunoștințelor generate în efortul de proiectare ecologică al producătorilor reprezintă unul din beneficiile esențiale ale prezentei directive.

ê 2005/32 considerentul 26

(26) Un organism competent este, de regulă, un organism public sau privat desemnat de autoritățile publice și prezentând garanțiile necesare de imparțialitate și disponibilitate a expertizei tehnice necesare pentru verificarea produsului din punct de vedere al conformității acestuia cu măsurile de punere în aplicare relevante.

ê 2005/32 considerentul 27

(27) Luând act de importanța evitării neconformității, statele membre trebuie să se asigure că mijloacele necesare pentru supravegherea eficientă a pieței sunt disponibile.

ê 2005/32 considerentul 28

(28) În ceea ce privește formarea și informarea în materie de proiectare ecologică în cazul IMM-urilor, poate fi oportun să se țină seama de activitățile complementare.

ê 2005/32 considerentul 29

(29) Este în interesul funcționării pieței interne să existe standarde care au fost armonizate la nivel comunitar. Odată ce trimiterea la un astfel de standard a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene , conformitatea cu aceasta trebuie să dea naștere prezumției de conformitate cu cerințele corespunzătoare stabilite în măsurile de aplicare adoptate în temeiul prezentei directiveesențiale relevante, deși trebuie permise și alte mijloace de demonstrare a acestei conformități.

ê 2005/32 considerentul 30

(30) Unul din principalele roluri ale standardelor armonizate trebuie să fie acela de a ajuta producătorii să execute măsurile de punere în aplicare adoptate în temeiul prezentei directive. Astfel de standarde pot fi esențiale în stabilirea metodelor de măsurare și încercare. În cazul cerințelor generice în materie de proiectare ecologică, standardele armonizate pot contribui în mod considerabil la orientarea producătorilor cu privire la stabilirea profilului ecologic al produselor lor în conformitate cu cerințele măsurii de punere în aplicare corespunzătoare. Aceste standarde trebuie să indice clar relația dintre clauzele lor și cerințele vizate. Scopul standardelor armonizate nu trebuie să fie fixarea unor limite pentru caracteristicile de mediu.

ê 2005/32 considerentul 31

(31) În sensul definițiilor folosite în prezenta directivă, este utilă trimiterea la standardele internaționale relevante, precum ISO 14040.

ê 2005/32 considerentul 32

(32) Prezenta directivă este în conformitate cu anumite principii de aplicare a noii abordări din Rezoluția Consiliului din 7 mai 1985 privind o nouă abordare a armonizării tehnice și a standardizării[21] și a modului de a face trimitere la standardele europene armonizate. Rezoluția Consiliului din 28 octombrie 1999 privind rolul standardizării în Europa[22] a recomandat Comisiei să examineze dacă principiul Noii Abordări poate sau nu să fie extins la sectoare încă nereglementate ca mijloc de ameliorare și simplificare a legislației atunci când este posibil.

ê 2005/32 considerentul 33 (adaptat)

(33) Prezenta directivă este complementară instrumentelor comunitare existente, precum Directiva 92/75/CEE a Consiliului din 22 septembrie 1992 privind indicarea, prin etichetare și informații standard despre produs, a consumului de energie și de alte resurse la aparatele de uz casnic[23], Regulamentul (CE) nr. 1980/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iulie 2000 privind sistemul comunitar revizuit de acordare a etichetei ecologice[24], Regulamentul (CE) nr. 2422/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 noiembrie 2001 privind programul comunitar de etichetare în materie de eficiență energetică a echipamentelor de birou √ 106/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind programul comunitar de etichetare în materie de eficiență energetică a echipamentelor de birou Õ[25], Directiva 2002/96/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 privind deșeurile de echipamente electrice și electronice (DEEE)[26], Directiva 2002/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 privind restricțiile de utilizare a anumitor substanțe periculoase în echipamentele electrice și electronice[27] și Directiva 76/769/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la restricțiile de comercializare și de folosire a anumitor substanțe și preparate periculoase √ Directiva 2006/121/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 decembrie 2006 de modificare a Directivei 67/548/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase pentru a o adapta la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH) și de înființare a Agenției Europene pentru Substanțe Chimice Õ[28]. Sinergia între prezenta directivă și instrumentele comunitare existente trebuie să contribuie la creșterea impacturilor respective și la formularea unor cerințe coerente pentru a fi aplicate de către producători.

ê 2005/32 considerentul 34 (adaptat)

Deoarece Directiva 92/42/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind cerințele de randament pentru cazanele noi de apă caldă cu combustie lichidă sau gazoasă[29], Directiva 96/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 septembrie 1996 privind cerințele de randament energetic pentru frigidere, congelatoare electrice de uz casnic și combinații ale acestora[30] și Directiva 2000/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 septembrie 2000 de stabilire a cerințelor de randament energetic aplicabile balasturilor pentru iluminatul fluorescent[31] conțin deja dispoziții de revizuire a cerințelor de randament energetic, ele trebuie integrate în prezentul cadru.

⎢ 2005/32 considerentul 35 (adaptat)

Directiva 92/42/CEE furnizează un sistem de clasificare cu stele menit să determine performanța energetică a cazanelor. Deoarece statele membre și sectorul de producție sunt de acord că sistemul de clasificare cu stele nu a dat rezultatele așteptate, Directiva 92/42/CEE trebuie modificată, pentru a deschide calea unor programe mai eficiente.

⎢ 2005/32 considerentul 36 (adaptat)

Cerințele stabilite de Directiva 78/170/CEE a Consiliului din 13 februarie 1978 privind randamentul generatoarelor de căldură pentru încălzirea localurilor și pentru producerea de apă caldă în imobilele neindustriale noi sau existente și izolația distribuției de căldură și de apă caldă menajeră în imobilele neindustriale noi[32] au fost înlocuite cu dispozițiile Directivei 92/42/CEE, ale Directivei 90/396/CEE a Consiliului din 29 iunie 1990 de apropiere a legislațiilor statelor membre referitoare la aparatele consumatoare de combustibili gazoși[33] și ale Directivei 2002/91/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2002 privind performanța energetică a clădirilor[34]. În consecință, Directiva 78/170/CEE trebuie abrogată.

⎢ 2005/32 considerentul 37 (adaptat)

Directiva 86/594/CEE a Consiliului din 1 decembrie 1986 privind nivelul emisiilor sonore aeriene ale aparatele de uz casnic[35] stabilește condițiile în care statele membre pot solicita publicarea informațiilor privind emisiile sonore ale acestor aparate și definește procedura de determinare a nivelului de zgomot. În scopul armonizării, emisiile sonore trebuie incluse într-o evaluare integrată a performanței de mediu. Deoarece prezenta directivă prevede o astfel de abordare integrată, Directiva 86/594/CEE trebuie abrogată.

ê 2005/32 considerentul 38

(34) Măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive trebuie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor de exercitare a competențelor de executare conferite Comisiei[36].

ê 2008/28 considerentul 5

(35) Comisia ar trebui să fie împuternicită să modifice sau să abroge Directivele 92/42/CEE, 96/57/CE și 2000/55/CE. Această modificare sau abrogare trebuie să fie adoptată în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din Decizia 1999/468/CE.

ê 2008/28 considerentul 6 (adaptat)

? nou

(36) În plus, Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte măsuri de punere în aplicare care stabilesc cerințe în materie de proiectare ecologică pentru anumite produse consumatoare de energie ð cu impact energetic ï, inclusiv introducerea unor măsuri de punere în aplicare în perioada de tranziție și inclusiv, după caz, prevederi privind echilibrarea diverselor aspecte legate de mediu. Deoarece măsurile respective au un domeniu general de aplicare și sunt destinate să modifice elemente neesențiale ale √ prezentei Õ Ddirectivei 2005/32/CE prin completarea acesteia cu noi elemente neesențiale, acestea trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura de reglementare cu control.

∫ nou

(37) Comisia ar trebui, pe baza experienței acumulate prin aplicarea directivei, să revizuiască funcționarea și eficiența acesteia și să evalueze adecvarea extinderii domeniului de aplicare dincolo de produsele cu impact energetic. În cadrul revizuirii, Comisia ar trebui să consulte reprezentanții statelor membre, precum și părțile interesate implicate.

ê 2005/32 considerentul 39

(38) Statele membre trebuie să fixeze penalitățile aplicabile în eventualitatea încălcării dispozițiilor de drept intern adoptate în temeiul prezentei directive. Aceste penalități trebuie să fie eficiente, proporționate și de descurajare.

ê 2005/32 considerentul 40

(39) Trebuie reamintit că alineatul (34) din Acordul interinstituțional pentru o legiferare mai bună[37] precizează că „Consiliul încurajează statele membre să elaboreze, pentru ele însele și în interesul Comunității, propriile tabele care, pe cât posibil, să ilustreze corelația între directive și măsurile de transpunere și să le publice.”

ê 2005/32 considerentul 41

(40) Deoarece obiectivul acțiunii propuse și anume asigurarea funcționării pieței interne prin introducerea obligației ca produsele să atingă un nivel corespunzător de performanță de mediu nu poate fi realizat în mod satisfăcător de statele membre individuale și, în consecință, date fiind dimensiunile și efectele, acesta poate să fie mai bine realizat la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității prevăzut în articolul respectiv, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv.

⎢ 2005/32 (adaptat)

Comitetul Regiunilor a fost consultat, dar nu a emis nici un aviz,

∫ nou

(41) Obligația de a transpune prezenta directivă în legislația națională se limitează la dispozițiile care constituie o modificare de fond în raport cu directiva precedentă. Obligația de a transpune dispozițiile nemodificate decurge din directiva anterioară.

(42) Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în legislația națională a directivelor menționate de anexa IX partea B,

⎢ 2005/32

? nou

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Articolul 1

Obiectul și domeniul de aplicare

1. Prezenta directivă stabilește un cadru pentru fixarea cerințelor comunitare în materie de proiectare ecologică pentru produsele consumatoare de energie ð cu impact energetic ï, în scopul asigurării liberei circulații a acestor produse pe piața internă.

2. Prezenta directivă prevede fixarea cerințelor pe care trebuie să le îndeplinească produsele consumatoare de energie ð cu impact energetic ï reglementate prin măsurile de punere în aplicare pentru a fi introduse pe piața internă și/sau puse în funcțiune. Ea contribuie la dezvoltarea durabilă prin ameliorarea randamentului energetic și a nivelului de protecție a mediului, mărind totodată siguranța alimentării decu energie.

3. Prezenta directivă nu se aplică pentru mijloacele de transport destinate persoanelor și bunurilor.

4. Prezenta directivă și măsurile de punere în aplicare adoptate în temeiul acesteia nu aduc atingere legislației comunitare în materie de gestionare a deșeurilor și legislației comunitare privind substanțele chimice, inclusiv legislația privind gazele fluorurate cu efect de seră.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:

⎢ 2005/32 (adaptat)

? nou

1. „produs consumator de energie ð cu impact energetic ï” sau „PCE” √ , denumit în continuare „produs”, Õ înseamnă un produs ð orice bun care are un impact asupra consumului de energie în timpul utilizării sale ï și care, odată √ este Õ introdus pe piață și/sau pus în funcțiune ð în Uniunea Europeană ï, este dependent de un aport de energie (electricitate, combustibili fosili și surse de energie recuperabilă) pentru a funcționa corespunzător sau un produs pentru generarea, transferul și măsurarea unei astfel de energii, inclusiv piese dependente de aportul de energie și destinate incorporării într-un PCE ð produse cu impact energetic ï reglementate de prezenta directivă care sunt introduse pe piață și/sau puse în funcțiune ca piese izolate pentru utilizatori finali și a căror performanță de mediu poate fi evaluată separat;

⎢ 2005/32

? nou

2.„componente și subansambluri” înseamnă piese destinate incorporării în PCE-uri ð produse ï și care nu sunt introduse pe piață și/sau puse în funcțiune ca piese izolate pentru utilizatori finali sau a căror performanță de mediu nu poate fi evaluată separat;

3.„măsuri de punere în aplicare” înseamnă dispozițiile adoptate în temeiul prezentei directive de stabilire a cerințelor în materie de proiectare ecologică pentru PCE-urile ð produsele ï definite sau pentru caracteristicile de mediu ale acestora;

4.„introducere pe piață” înseamnă punerea la dispoziție a unui PCE ð produs ï pentru prima dată pe piața comunitară în vederea distribuirii sau folosirii acestuia în cadrul Comunității fie contra cost, fie gratuit și indiferent de tehnica de vânzare;

5.„punere în funcțiune” înseamnă folosirea pentru prima dată a unui PCE ð produs ï pentru scopul prevăzut de către un utilizator final din Comunitate;

6.„producător” înseamnă persoana fizică sau juridică care produce PCE-urile ð produse ï reglementate de prezenta directivă și este răspunzătoare de conformitatea acestora cu prezenta directivă în vederea introducerii lor pe piață și/sau punerii în funcțiune în numele producătorului sau al mărcii sale comerciale ori în uzul propriu al producătorului. În absența unui producător în sensul definiției de la prima teză sau al unui importator în sensul definiției de la punctul 8, este considerată producător orice persoană fizică sau juridică care introduce pe piață și/sau pune în funcțiune produse reglementate de prezenta directivă;

7.„reprezentant autorizat” înseamnă orice persoană fizică sau juridică rezidentă în Comunitate care a primit din partea producătorului un mandat scris să îndeplinească în numele acestuia toate sau o parte din obligațiile și formalitățile legate de prezenta directivă;

8.„importator” înseamnă orice persoană fizică sau juridică rezidentă în Comunitate care, în cadrul activității sale profesionale, introduce pe piața comunitară un produs dintr-o țară terță;

9.„materiale” înseamnă toate materialele folosite pe durata ciclului de viață a unui PCE ð produs ï;

10.„proiectarea produsului” înseamnă setul de procese care transformă cerințele legale, tehnice, de securitate, funcționale, de piață sau de alt tip pentru un PCE ð produs ï în specificații tehnice pe care acesta trebuie să le îndeplinească;

11.„caracteristică de mediu” înseamnă un element sau o funcțiune ale unui PCE ð produs ï care pot interacționa cu mediul pe durata ciclului de viață al acestuia;

12.„impact asupra mediului” înseamnă orice schimbare adusă mediului provocată integral sau parțial de un PCE ð produs ï pe durata ciclului de viață al acestuia;

13.„ciclu de viață” înseamnă stadiile consecutive și interdependente ale unui PCE ð produs ï de la folosirea materiei prime până la eliminarea finală a acestuia;

14.„refolosire” înseamnă orice operație prin care un PCE ð produs ï sau componentele sale, ajungând la sfârșitul primei utilizări, sunt folosite pentru același scop pentru care au fost concepute, inclusiv folosirea continuată a unui PCE ð produs ï care este returnat la un punct de colectare, un distribuitor, o întreprindere de reciclare sau un producător, precum și refolosirea unui PCE ð produs ï în urma recondiționării;

15.„reciclare” înseamnă reprelucrarea într-un proces de producție a deșeurilor în scopul inițial sau în alte scopuri, dar exclusiv recuperarea energiei;

16.„recuperarea energiei” înseamnă folosirea deșeurilor combustibile ca mijloace de generare a energiei prin incinerare directă cu sau fără alte deșeuri, dar cu recuperarea căldurii;

ê 2005/32 (adaptat)

17.„recuperare” înseamnă oricare din operațiile aplicabile prevăzute înla anexa II B din Directiva 75/442/CEE a Consiliului din 15 iulie 1975 √ 2006/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 Õ privind deșeurile[38];

18.„deșeu” înseamnă orice substanță sau obiect din categoriile stabilite înla anexa I la Directiva 75/442/CEE√ 2006/12/CE Õ pe care deținătorul îl elimină sau intenționează ori este obligat să îl elimine;

⎢ 2005/32

? nou

19.„deșeu periculos” înseamnă orice deșeu care este reglementat de articolul 1 alineatul (4) din Directiva 91/689/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1991 privind deșeurile periculoase[39];

20.„profil ecologic” înseamnă o descriere, în conformitate cu măsura de punere în aplicare relevantă în cazul unui PCE ð produs ï , a intrărilor și ieșirilor (precum materiale, emisii și deșeuri) asociate cu un PCE ð produs ï pe durata ciclului său de viață care sunt semnificative din punctul de vedere al impactului asupra mediului și sunt exprimate în cantități fizice care pot fi măsurate;

21.„performanță de mediu” a unui PCE ð produs ï înseamnă rezultatele gestionării de către producător a caracteristicilor de mediu ale PCE-ului ð produsului ï , reflectate în documentația sa tehnică;

22.„ameliorarea performanței de mediu” înseamnă procesul de consolidare a performanței de mediu a unui PCE ð produs ï de-a lungul generațiilor succesive, însă nu neapărat pentru toate caracteristicile de mediu ale produsului în același timp;

23.„proiectare ecologică” înseamnă integrarea caracteristicilor de mediu în proiectarea unui PCE ð produs ï, în scopul îmbunătățirii performanței de mediu pe durata întregului ciclu de viață;

24.„cerință în materie de proiectare ecologică” înseamnă orice cerință legată de un PCE ð produs ï sau de proiectare a unui PCE ð produs ï , destinată să îi îmbunătățească performanța de mediu sau orice cerință de furnizare a unor informații cu privire la caracteristicile de mediu ale unui PCE ð produs ï;

25.„cerință generică în materie de proiectare ecologică” înseamnă orice cerință în materie de proiectare ecologică bazată pe întregul profil ecologic al unui PCE ð produs ï fără a fixa valori limită pentru anumite caracteristici de mediu;

26.„cerință specifică în materie de proiectare ecologică” înseamnă o cerință în materie de proiectare ecologică cuantificată și măsurabilă, legată de o anume caracteristică de mediu a unui PCE ð produs ï, cum ar fi consumul de energie în timpul utilizării calculat pentru o unitate dată de randament util;

27.„standard armonizat” înseamnă o specificație tehnică adoptată de un organism de standardizare recunoscut, în cadrul unui mandat din partea Comisiei, în conformitate cu procedura stabilită de Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice[40] în scopul elaborării unei cerințe europene, conformitatea cu acesta nefiind imperativă.

Articolul 3

Introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune

1. Statele membre iau toate măsurile adecvate pentru a se asigura că PCE-urile ð produsele ï reglementate de măsurile de punere în aplicare pot fi introduse pe piață și/sau puse în funcțiune numai dacă sunt conforme cu aceste măsuri și poartă marcajul CE în conformitate cu articolul 5.

2. Statele membre desemnează autoritățile responsabile pentru supravegherea pieței. Ele iau măsuri ca aceste autorități să dețină și să exercite competențele necesare pentru a lua măsurile adecvate obligatorii pentru acestea în temeiul prezentei directive. Statele membre definesc sarcinile, competențele și normele de organizare ale autorităților competente care au dreptul:

(i) să organizeze verificările adecvate ale conformității PCE-ului ð produsului ï la scară adecvată și să oblige producătorul sau reprezentantul său autorizat să retragă PCE-urile ð produsele ï neconforme de pe piață în conformitate cu articolul 7;

(ii) să solicite furnizarea tuturor informațiilor necesare de către părțile în cauză, astfel cum se specifică în măsurile de punere în aplicare;

(iii) să ia mostre de produse și să le supună verificărilor de conformitate.

3. Statele membre informează Comisia cu privire la rezultatele supravegherii pieței și, după caz, Comisia transmite aceste informații celorlalte state membre.

4. Statele membre garantează consumatorilor și altor părți interesate posibilitatea de a prezenta autorităților competente observații asupra conformității produsului.

Articolul 4

Răspunderea importatorului

În cazul în care producătorul nu este rezident în Comunitate și în absența unui reprezentant autorizat, obligațiile:

- de a se asigura că PCE-ul ð produsul ï introdus pe piață sau pus în funcțiune se conformează prezentei directive și măsurii de punere în aplicare relevante,

- de a păstra declarația de conformitate și documentația tehnică disponibilă,

revin importatorului.

Articolul 5

Marcajul și declarația de conformitate

1. Înainte de introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune a unui PCE ð produs ï reglementat de măsurile de punere în aplicare, se aplică un marcaj de conformitate CE și se emite o declarație de conformitate prin care producătorul sau reprezentantul său autorizat garantează și declară faptul că PCE-ul ð produsul ï se conformează tuturor dispozițiilor relevante ale măsurilor de punere în aplicare corespunzătoare.

2. Marcajul de conformitate CE constă în inițialele „CE”, astfel cum sunt prezentate înla anexa III.

3. Declarația de conformitate conține elementele specificate la anexa VI și face trimitere la măsura de punere în aplicare corespunzătoare.

4. Este interzisă aplicarea de marcaje pe un PCE ð produs ï de marcaje susceptibile de a induce în eroare utilizatorii în privința prin asociere cu înțelesului sau formaei marcajului CE.

5. Statele membre pot cere ca informațiile furnizate în temeiul anexei I partea 2 să fie în limba (limbile) lor oficială (oficiale) atunci când PCE-ul ð produsul ï ajunge la utilizatorul final.

Statele membre autorizează, de asemenea, furnizarea acestor informații în una sau mai multe limbi oficiale ale Comunității.

La aplicarea primului paragraf, statele membre iau în considerare în special următoarele:

(a) dacă informațiile pot fi furnizate prin simboluri armonizate sau coduri recunoscute sau alte măsuri;

(b) tipul de utilizator anticipat pentru PCE ð produs ï și natura informațiilor care urmează să fie furnizate.

Articolul 6

Libera circulație

1. Statele membre nu interzic, nu restricționează și nu împiedică din motive legate de cerințe în materie de proiectare ecologică referitoare la parametrii de proiectare ecologică menționați la anexa I partea 1 și cuprinși în măsura de punere în aplicare relevantă, introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune pe teritoriul lor a unui PCE ð produs ï care se conformează tuturor dispozițiilor relevante ale măsurii de punere în aplicare corespunzătoare și care poartă marcajul CE în conformitate cu articolul 5.

2. Statele membre nu interzic, nu restricționează și nu împiedică introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune pe teritoriul lor a unui PCE ð produs ï care poartă marcajul CE în conformitate cu articolul 5 din motive legate de cerințele în materie de proiectare ecologică referitoare la acei parametri de proiectare ecologică menționați la anexa I partea 1 pentru care măsura de punere în aplicare relevantă prevede că nu este necesară nici o cerință în materie de proiectare ecologică.

3. Statele membre nu împiedică expunerea, de exemplu la târguri comerciale, expoziții și demonstrații, a PCE-urilor ð produselor ï care nu sunt conforme cu măsura de punere în aplicare relevantă, cu condiția de a exista o indicație vizibilă că acestea nu pot fi introduse pe piață și/sau puse în funcțiune până când nu sunt aduse la conformitate.

Articolul 7

Clauza de salvgardare

1. În cazul în care un stat membru constată că un PCE ð produs ï care poartă marcajul CE menționat la articolul 5 și folosit în conformitate cu utilizarea prevăzută nu este conform cu toate prevederile relevante din măsura de punere în aplicare corespunzătoare, producătorul sau reprezentantul său autorizat au obligația de a aduce PCE-ul ð produsul ï la conformitate cu dispozițiile cuprinse în respectiva măsură de punere în aplicare și/sau cu marcajul CE și să pună capăt nerespectării în condițiile impuse de statul membru.

În cazul în care există suficiente dovezi că un PCE ð produs ï ar putea fi neconform, statul membru ia măsurile necesare care, în funcție de severitatea neconformității, pot să meargă până la interzicerea introducerii pe piață a PCE-ului ð produsului ï până când se stabilește conformitatea.

În cazul în care neconformitatea continuă, statul membru ia decizia de a restricționa sau de a interzice introducerea pe piață sau punerea în funcțiune a PCE-ului ð produsului ï vizat sau se asigură că acesta este retras de pe piață.

În cazul interzicerii sau al retragerii de pe piață, Comisia și alte state membre sunt informate de îndată.

2. Orice decizie a unui stat membru luată în temeiul prezentei directive, care restricționează sau interzice introducerea pe piață și/sau punerea în funcțiune a unui PCE ð produs ï enunță motivele pe care se întemeiază.

O astfel de decizie este notificată fără întârziere părții implicate, care este, în același timp, informată asupra căilor de atac de care dispune în temeiul dreptului intern în vigoare în statul membru respectiv și asupra termenelor în care se poate introduce recursul.

3. Statele membre informează de îndată Comisia și celelalte state membre asupra oricărei decizii luate în temeiul alineatului (1), indicând motivele și în special dacă neconformitatea se datorează:

(a) neîndeplinirii cerințelor din măsura de punere în aplicare relevantă;

(b) aplicării incorecte a standardelor armonizate menționate la articolul 10 alineatul (2);

(c) lacunelor din standardele armonizate menționate la articolul 10 alineatul (2).

4. Comisia inițiază, fără întârziere, consultări cu părțile implicate și poate recurge la avizul tehnic al unor experți externi independenți.

În urma consultării, Comisia informează de îndată statul membru care a luat decizia și celelalte state membre asupra punctului său de vedere.

În cazul în care Comisia consideră că decizia este nejustificată, informează de îndată statele membre în consecință.

5. În cazul în care decizia menționată la alineatul (1) se întemeiază pe o lacună a unui standard armonizat, Comisia inițiază de îndată procedura stabilită la articolul 10 alineatele (2), (3) și (4). Comisia informează, în același timp, comitetul menționat la articolul 19 alineatul (1).

6. Statele membre și Comisia iau măsurile necesare pentru a garanta confidențialitatea cu privire la informațiile furnizate în timpul procedurii, în cazul în care acest lucru se justifică.

7. Deciziile luate de statele membre în temeiul prezentului articol se publică de o manieră transparentă.

8. Avizul Comisiei privind aceste decizii se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Articolul 8

Evaluarea conformității

1. Înainte de a introduce pe piață și/sau a pune în funcțiune un PCE ð produs ï reglementat de măsurile de punere în aplicare, producătorul sau reprezentantul său autorizat asigură efectuarea unei evaluări a conformității PCE-ului ð produsului ï cu toate cerințele relevante din măsura de punere în aplicare relevantă.

2. Procedurile de evaluare a conformității se specifică în măsurile de punere în aplicare și permit producătorului să aleagă între controlul intern al proiectării stabilit la anexa IV și sistemul de management stabilit la anexa V. Atunci când există o justificare temeinică și proporțională cu riscul, procedura de evaluare a conformității se alege dintre modulele relevante descrise în Decizia 93/465/CEE.

În cazul în care un stat membru are indicii solide despre o neconformitate probabilă a unui PCE ð produs ï, statul membru respectiv publică, în cel mai scurt timp, o evaluare motivată a conformității PCE-ului ð produsului ï, evaluare care poate fi efectuată de un organism competent, permițând aplicarea unei măsuri de corecție în timp util, dacă este cazul.

În cazul în care un PCE ð produs ï reglementat de măsurile de punere în aplicare este proiectat de o organizație înregistrată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 761/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 martie 2001 privind participarea voluntară a organizațiilor la un sistem comunitar de management ecologic și audit (EMAS)[41] și funcția de proiectare este cuprinsă în sfera de aplicare a înregistrării, se presupune că sistemul de management al organizației este conform cu cerințele din anexa V la prezenta directivă.

În cazul în care un PCE ð produs ï reglementat de măsurile de punere în aplicare este proiectat de o organizație având un sistem de management care cuprinde funcția de proiectare și care este aplicat în conformitate cu standardele armonizate ale căror numere de referință au fost publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene , se presupune că acest sistem de management este conform cu cerințele corespunzătoare din anexa V.

3. După introducerea pe piață sau punerea în funcțiune a unui PCE ð produs ï reglementat de măsurile de punere în aplicare, producătorul sau reprezentantul său autorizat păstrează documentele relevante privind evaluarea conformității efectuată și declarațiile de conformitate disponibile pentru inspecție de către statele membre pentru o perioadă de 10 ani de la data la care a fost fabricat ultimul PCE ð produs ï de acest tip.

Documentele relevante sunt puse la dispoziție în termen de 10 zile de la primirea unei solicitări din partea autorității competente a unui stat membru.

4. Documentele privind evaluarea conformității și declarația de conformitate menționate la articolul 5 se redactează într-una din limbile oficiale ale Comunității.

Articolul 9

Prezumția de conformitate

1. Statele membre consideră că un PCE ð produs ï care poartă marcajul CE menționat la articolul 5 este conform cu toate dispozițiile relevante cuprinse în măsurile de punere în aplicare corespunzătoare.

2. Statele membre consideră un PCE ð produs ï căruia i s-au aplicat standardele armonizate ale căror numere de referință au fost publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene ca fiind conform cu toate cerințele relevante din măsura de punere în aplicare corespunzătoare la care se raportează astfel de standarde.

3. Se presupune că PCE-urile ð produsele ï cărora li s-a acordat eticheta ecologică a Comisiei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1980/2000 sunt conforme cu cerințele în materie de proiectare ecologică din măsura de punere în aplicare relevantă, în măsura în care eticheta ecologică respectă aceste cerințe.

4. În sensul prezumției de conformitate în contextul prezentei directive, Comisia, hotărând în conformitate cu procedura menționată la articolul 19 alineatul (2), poate stabili că alte etichete ecologice îndeplinesc condiții echivalente etichetei ecologice a Comisiei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1980/2000. Se presupune că PCE-urile ð produsele ï cărora le-au fost acordate astfel de alte etichete ecologice sunt conforme cu cerințele în materie de proiectare ecologică din măsura de punere în aplicare relevantă, în măsura în care eticheta ecologică respectă aceste cerințe.

Articolul 10

Standarde armonizate

1. Statele membre se asigură, în măsura în care acest lucru este posibil, că sunt luate măsurile adecvate pentru a face posibilă consultarea părților interesate la nivel național asupra procesului de elaborare și monitorizare a standardelor armonizate.

2. În cazul în care un stat membru sau Comisia consideră că standardele armonizate a căror aplicare se presupune că satisface dispozițiile specifice ale unei măsuri de punere în aplicare corespunzătoare nu satisfac pe deplin acele dispoziții, statul membru respectiv sau Comisia informează în acest sens comitetul permanent înființat prin articolul 5 din Directiva 98/34/CE, enunțând motivele. Comitetul își dă avizul în regim de urgență.

3. Având în vedere avizul comitetului, Comisia decide să publice, să nu publice, să publice cu restricții, să mențină sau să retragă trimiterile la standardele armonizate vizate din Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

4. Comisia informează organismul european de standardizare și, după caz, emite un nou mandat în vederea revizuirii standardelor armonizate respective.

Articolul 11

Cerințe pentru componente și subansambluri

Măsurile de punere în aplicare pot să oblige producătorii sau reprezentanții autorizați ai acestora care introduc pe piață și/sau pun în funcțiune componente și subansambluri să furnizeze producătorului unui PCE ð produs ï reglementat de măsurile de punere în aplicare informațiile relevante privind compoziția materialelor, precum și consumurile de energie, materiale și/sau resurse ale acestor componente și subansambluri.

Articolul 12

Cooperarea administrativă și schimbul de informații

1. Statele membre se asigură că se iau măsurile adecvate pentru a încuraja autoritățile responsabile pentru punerea în aplicare a prezentei directive să coopereze între ele și să schimbe informații, atât între ele, cât și cu Comisia, în scopul de a contribui la funcționarea prezentei directive și în special la aplicarea articolului 7.

Cooperarea administrativă și schimbul de informații folosesc la maxim mijloacele electronice de comunicare și pot fi sprijinite de programele comunitare relevante.

Statele membre informează Comisia cu privire la autoritățile responsabile pentru aducerea la îndeplinire a prezentei directive.

2. Natura exactă și structura schimbului de informații între Comisie și statele membre se hotărăște în conformitate cu procedura menționată la articolul 19 alineatul (2).

3. Comisia ia măsurile adecvate pentru a încuraja și contribui la cooperarea între statele membre menționată la prezentul articol.

Articolul 13

Întreprinderi mici și mijlocii

1. În contextul programelor de care pot beneficia IMM-urile și firmele foarte mici, Comisia ține seama de inițiativele care ajută IMM-urile și firmele foarte mici să integreze caracteristicile de mediu, inclusiv randamentul energetic, atunci când își proiectează produsele.

ê 2008/28 art. 1 pct. 1

21a. Dispozițiile de punere în aplicare pot fi însoțite de orientări privind particularitățile IMM-urilor care își desfășoară activitatea în sectorul produsului vizat. Dacă este necesar și în conformitate cu alineatul (1), Comisia poate furniza materiale specializate suplimentare pentru a facilita punerea în aplicare a prezentei directive de către IMM-uri.

⎢ 2005/32

? nou

32. Statele membre se asigură, în special prin consolidarea rețelelor și structurilor de sprijin, că încurajează IMM-urile și firmele foarte mici să adopte o abordare ecologică încă din faza de proiectare a produselor și să se adapteze la viitoarea legislație europeană.

Articolul 14

Informații pentru consumatori

În conformitate cu dispoziția de aplicare relevantă, producătorii se asigură, în forma pe care o consideră adecvată, că furnizează consumatorilor de PCE-uri ð produse ï următoarele:

- informațiile necesare despre rolul pe care îl pot avea aceștia în folosirea durabilă a produsului;

- profilul ecologic al produsului și beneficiile proiectării ecologice, în cazul în care măsurile de punere în aplicare solicită aceasta.

Articolul 15

Măsuri de punere în aplicare

ê 2008/28 art. 1 pct. 2(a)

? nou

1. În cazul în care un PCE ð produs ï îndeplinește criteriile enumerate la alineatul (2), acesta este reglementat de o dispoziție de punere în aplicare sau de o măsură de autoreglementare în conformitate cu alineatul (3) litera (b). Aceste dispoziții de punere în aplicare destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, prin completarea acesteia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 19 alineatul (3).

⎢ 2005/32

? nou

2. Criteriile menționate la alineatul (1) sunt următoarele:

(a) PCE-ul ð produsul ï reprezintă un volum semnificativ de vânzări și schimburi comerciale, cu titlu indicativ peste 200 000 de unități anual în cadrul Comunității, conform celor mai recente cifre disponibile;

(b) luând în considerare cantitățile introduse pe piață și/sau puse în funcțiune, PCE-ul ð produsul ï are un impact semnificativ asupra mediului în cadrul Comunității în sensul priorităților comunitare strategice stabilite de Decizia 1600/2002/CE;

(c) PCE-ul ð produsul ï prezintă un potențial semnificativ de ameliorare în ceea ce privește impactul asupra mediului fără să antreneze costuri excesive, ținând seama în special de:

4. absența unei alte legislații comunitare relevante sau de eșecul forțelor pieței de a rezolva problema în mod adecvat;

5. o mare disparitate între performanțele de mediu ale PCE-urilor ð produselor ï disponibile pe piață și care au o funcționalitate echivalentă.

3. La elaborarea unui proiect de măsură de punere în aplicare, Comisia ține seama de opiniile exprimate de comitetul menționat la articolul 19 alineatul (1), precum și de:

(a) prioritățile comunitare de mediu, cum ar fi cele stabilite de Decizia 1600/2002/CE sau de Programul European al Comisiei în domeniul schimbărilor climatice (ECCP);

(b) legislația comunitară și măsurile de autoreglementare relevante, precum acordurile voluntare prin care, în urma unei evaluări în conformitate cu articolul 17, se apreciază că pot fi realizate obiectivele strategice mai rapid sau mai puțin costisitor decât cerințele obligatorii.

4. La elaborarea proiectului unei dispoziții de punere în aplicare, Comisia:

(a) ia în considerare ciclul de viață al PCE-ului ð produsului ï și toate caracteristicile sale de mediu semnificative, inter alia , randamentul energetic. Gradul de detaliu al analizei caracteristicilor de mediu și al potențialului de ameliorare al acestora este proporțional cu semnificația lor. Adoptarea cerințelor în materie de proiectare ecologică privind caracteristicile de mediu semnificative ale unui PCE ð produs ï nu trebuie să fie întârziată nejustificat de incertitudinile legate de alte caracteristici;

(b) efectuează o evaluare care ia în considerare impactul asupra mediului, consumatorilor și producătorilor, inclusiv IMM-uri, în termeni de competitivitate, inclusiv pe piețele din afara Comunității, inovație, acces pe piață și costuri și beneficii;

(c) ține seama de legislația internă de mediu pe care statele membre o consideră relevantă;

(d) procedează la consultarea corespunzătoare a părților interesate;

(e) elaborează un memorandum explicativ al proiectului de măsură de punere în aplicare pe baza evaluării menționate la litera (b);

(f) fixează data (datele) de punere în aplicare, orice dispoziții sau perioade tranzitorii sau eșalonate pe etape, ținând seama în special de posibilele impacturi asupra IMM-urilor sau unor grupe specifice de produse fabricate cu precădere de IMM-uri.

5. Măsurile de punere în aplicare îndeplinesc toate criteriile următoare:

(a) nu există impact negativ semnificativ asupra funcționalității produsului din perspectiva utilizatorului;

(b) nu sunt afectate negativ sănătatea, securitatea și mediul;

(c) nu există impact negativ semnificativ asupra consumatorilor, în special în ceea ce privește prețul de cumpărare și costurile legate de ciclul de viață al produsului;

(d) nu există impact negativ semnificativ asupra competitivității sectorului de producție;

(e) în principiu, fixarea unei cerințe în materie de proiectare ecologică nu impune producătorilor, pe cale de consecință, introducerea unei tehnologii brevetate;

(f) producătorilor nu li se impune nicio sarcină administrativă excesivă.

6. Măsurile de punere în aplicare stabilesc cerințele în materie de proiectare ecologică în conformitate cu anexa I și/sau anexa II.

Cerințele specifice în materie de proiectare ecologică se introduc pentru caracteristici de mediu selectate, care au un impact semnificativ asupra mediului.

Măsurile de punere în aplicare pot, de asemenea, să stabilească faptul că nici o cerință în materie de proiectare ecologică nu este necesară pentru anumiți parametri specificați menționați la anexa I partea 1.

7. Cerințele se formulează astfel încât să garanteze că autoritățile de supraveghere a pieței pot să verifice conformitatea PCE-ului ð produsului ï cu cerințele cuprinse în măsura de punere în aplicare. Măsura de punere în aplicare precizează dacă verificarea poate fi efectuată direct pe PCE ð produs ï sau pe baza documentației tehnice.

8. Măsurile de punere în aplicare cuprind elementele enumerate la anexa VII.

9. Studiile și analizele relevante folosite de Comisie la elaborarea măsurilor de punere în aplicare trebuie puse la dispoziția publicului, ținând seama în special de ușurința accesului și utilizarea în cazul unor IMM-uri interesate.

ê 2008/28 art. 1 pct. 2(b)

10. Atunci când este oportun, o măsură de punere în aplicare care stabilește cerințe de proiectare ecologică conține dispoziții privind echilibrarea diverselor aspecte legate de mediu. Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, prin completarea acesteia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 19 alineatul (3).

⎢ 2005/32

Articolul 16

Planul de lucru

1. În conformitate cu criteriile prevăzute la articolul 15 și în urma consultării forumului consultativ menționat la articolul 18, Comisia stabilește, până la 6 iulie 2007, un plan de lucru care este dat publicității.

Planul de lucru stabilește pentru următorii trei ani o listă orientativă de grupe de produse care vor fi considerate prioritare pentru adoptarea măsurilor de punere în aplicare.

Planul de lucru este modificat periodic de Comisie în urma consultării forumului consultativ.

2. Cu toate acestea, în perioada de tranziție, în timp ce se elaborează primul plan de lucru menționat la alineatul (1) și în conformitate cu criteriile prevăzute la articolul 15 și în urma consultării forumului consultativ, Comisia introduce prin anticipare, după caz:

- măsuri de punere în aplicare începând cu acele produse care au fost identificate de ECCP ca având un potențial mare de reducere necostisitoare a emisiilor de gaze cu efect de seră, cum ar fi echipamentele de încălzire și de încălzire a apei, sistemele cu motoare electrice, iluminatul din sectoarele casnic și terțiar, aparate de uz casnic, echipamente de birou din sectoarele casnic și terțiar, aparatura electronică pentru public și sistemele IVC (încălzire, ventilație și climatizare);

- o măsură de punere în aplicare separată care să reducă pierderile în regimul de veghe (stand-by) pentru o grupă de produse.

ê 2008/28 art. 1 pct. 3(b)

Măsurile respective, destinate să modifice elemente neesențiale ale prezentei directive, prin completarea acesteia, se adoptă în conformitate cu procedura de reglementare cu control menționată la articolul 19 alineatul (3).

⎢ 2005/32

Articolul 17

Autoreglementare

Acordurile voluntare sau alte măsuri de autoreglementare prezentate ca alternative la măsurile de punere în aplicare în contextul prezentei directive sunt evaluate cel puțin pe baza anexei VIII.

Articolul 18

Forumul consultativ

Comisia se asigură că, în desfășurarea activităților sale, respectă, pentru fiecare măsură de punere în aplicare, o participare echilibrată a reprezentanților statelor membre și a tuturor părților interesate care au legătură cu produsul/grupa de produse în cauză, cum sunt sectorul de producție, inclusiv IMM-urile și industria meșteșugărească, sindicatele, comercianții, detailiști, importatorii, grupurile de protecție a mediului și organizațiile de consumatori. Părțile contribuie în special la definirea și la revizuirea măsurilor de punere în aplicare, la examinarea eficienței mecanismelor de supraveghere a pieței înființate și la evaluarea acordurilor voluntare și a altor măsuri de autoreglementare. Părțile se reunesc în cadrul unui forum consultativ. Regulamentul de procedură al forumului este stabilit de Comisie.

Articolul 19

Procedura comitetului

1. Comisia este asistată de un comitet.

2. Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 5 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile de la articolul 8 din aceasta.

Termenul prevăzut la articolul 5 alineatul (6) din Decizia 1999/468/CE se fixează la trei luni.

ê 2008/28 art. 1 pct. 4

3. Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5a alineatele (1)-(4) și articolul 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile articolului 8 din respectiva decizie.

ê 2005/32 (adaptat)

Articolul 20

Penalități

Statele membre stabilesc √ concep Õ regimul de sancțiuni √ normele Õ care se aplică √ în cazul încălcării Õ nerespectării dispozițiilor naționale adoptate în conformitate cu prezenta directivă √ și iau toate măsurile necesare pentru a asigura punerea în aplicare a acestora Õ. Penalitățile √ prevăzute Õ sunt efective, proporționate și de descurajare, ținând seama de gradul de neconformitate și numărul de unități de produse neconforme introduse pe piața comunitară. √ Comisiei îi sunt notificate aceste dispoziții de către statele membre cel mai târziu la data menționată la articolul 23 alineatul (1) și, în cel mai scurt timp, orice modificare ulterioară a acestora. Õ

Articolul 21

Modificări

1. Directiva 92/42/CEE se modifică după cum urmează:

1. articolul 6 se elimină;

2. se inserează următorul articol:

„Articolul 10a

Prezenta directivă constituie o măsură de punere în aplicare în sensul articolului 15 din Directiva 2005/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005 de stabilire a unui cadru pentru fixarea cerințelor în materie de proiectare ecologică pentru produsele consumatoare de energie[42] privind randamentul energetic în timpul utilizării, în conformitate cu respectiva directivă și poate fi modificată sau abrogată în conformitate cu articolul 19 alineatul (2) din Directiva 2005/32/CE.”»

3. anexa I punctul 2 se elimină;

4. anexa II se elimină.

2. Directiva 96/57/CEE se modifică după cum urmează:

Se inserează următorul articol:

„Articolul 9a

Prezenta directivă constituie o măsură de punere în aplicare în sensul articolului 15 din Directiva 2005/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005 de stabilire a unui cadru pentru fixarea cerințelor în materie de proiectare ecologică pentru produsele consumatoare de energie[43] privind randamentul energetic în timpul utilizării, în conformitate cu respectiva directivă și poate fi modificată sau abrogată în conformitate cu articolul 19 alineatul (2) din Directiva 2005/32/CE.”»

3. Directiva 2000/55/CEE se modifică după cum urmează:

Se inserează următorul articol:

„Articolul 9a

Prezenta directivă constituie o măsură de punere în aplicare în sensul articolului 15 din Directiva 2005/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2005 de stabilire a unui cadru pentru fixarea cerințelor în materie de proiectare ecologică pentru produsele consumatoare de energie[44] privind randamentul energetic în timpul utilizării, în conformitate cu respectiva directivă și poate fi modificată sau abrogată în conformitate cu articolul 19 alineatul (2) din Directiva 2005/32/CE.”»

Articolul 22

Abrogări

Directivele 78/170/CEE și 86/594/CEE se abrogă. Statele membre pot continua să aplice dispozițiile interne existente adoptate în temeiul Directivei 86/594/CEE până la data adoptării măsurilor de punere aplicare pentru respectivele produse în temeiul prezentei directive.

⎢ 2005/32

? nou

Articolul 2321

Revizuire

Până la data de 6 iulie 2010 ð în 2012 ï, Comisia evaluează ð adecvarea extinderii domeniului de aplicare al directivei la produsele fără impact energetic, ïeficiența prezentei directive și a măsurilor sale de punere în aplicare, pragul acestora, mecanismele de supraveghere a pieței și orice măsură de autoreglementare relevantă preconizată, în urma consultării forumului consultativ menționat la articolul 18 și, după caz, prezintă propuneri Parlamentului European și Consiliului pentru modificarea prezentei directive.

Articolul 2422

Confidențialitate

Cerințele privind furnizarea de informații menționate la articolul 11 și la anexa I partea 2, de către producător și/sau reprezentantul său autorizat, sunt proporționate și țin seama de confidențialitatea legitimă a informațiilor sensibile din punct de vedere comercial.

Articolul 25

Aducerea la îndeplinire

1. Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative pentru a se conforma prezentei directive până la 11 august 2007.

Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.

Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.

2. Comisiei îi sunt comunicate, de către statele membre, textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

∫ nou

Articolul 23

Transpunere

1. Statele membre aplică legile, reglementările și prevederile administrative necesare pentru respectarea articolelor 1–9, 11, 14, 15 și 20 și a anexelor I–IV, VII și VIII până cel mai târziu la […[45]]. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor dispoziții, precum și un tabel de corespondență între acestea și prezenta directivă.

Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Actele includ, de asemenea, o mențiune potrivit căreia trimiterile din cadrul actelor cu putere de lege și actelor administrative în vigoare la directiva abrogată prin prezenta directivă se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă. Statele membre decid cum să se facă această trimitere și cum să fie formulată mențiunea respectivă.

2. Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 24

Abrogare

Directiva 2005/32/CE, astfel cum a fost modificată de Directiva menționată în anexa IX partea A se abrogă, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre în ceea ce privește termenele de transpunere în legislația națională a directivelor indicate în anexa IX partea B.

Trimiterile la directiva abrogată se consideră ca trimiteri la prezenta directivă și se interpretează în conformitate cu tabelul de corespondență de la anexa X.

⎢ 2005/32

Articolul 2625

Intrarea în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Articolul 2726

Destinatari

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Întocmită la […].

Pentru Parlamentul European

Președintele […]

Pentru Consiliu

Președintele […]

⎢ 2005/32

? nou

ANEXA I

Metoda de stabilire a cerin Ț ELOR GENERICE ÎN MATERIE DE PROIECTARE ECOLOGICă

(MEN Ț IONATă LA ARTICOLUL 15)

CERIN țele generice în materie de proiectare ecologică au scopul de a îmbunătăți performanța ecologică a PCE-urilor ð produselor ï, axându-se pe caracteristicile de mediu semnificative ale acestora, fără să stabilească valori limită. Metoda care decurge din prezenta anexă se aplică atunci când nu este oportună stabilirea unor valori limită pentru grupa de produse supusă examinării. La elaborarea proiectului unei măsuri de punere în aplicare ce urmează să fie prezentată comitetului menționat la articolul 19, Comisia identifică caracteristicile de mediu semnificative care se precizează în măsura de punere în aplicare.

La elaborarea măsurilor de punere în aplicare de stabilire a cerințelor generice de proiectare ecologică în temeiul articolului 15, Comisia identifică, în funcție de PCE-ul ð produsul ï reglementat de măsura de punere în aplicare, parametrii relevanți de proiectare ecologică dintre cei enumerați în partea 1, cerințele în materie de furnizare a informațiilor dintre cele enumerate în partea 2 și cerințele aplicabile producătorului enumerate în partea 3.

Partea 1. Parametri de proiectare ecologică pentru PCE-URI ð PRODUSE ï

1.1. ÎN MăSURA ÎN CARE SE REFERă LA PROIECTAREA PRODUSULUI, SE IDENTIFICă ACELE CARACTERISTICI DE MEDIU SEMNIFICATIVE PRIVIND URMăTOARELE FAZE ALE CICLULUI DE VIA ță al produsului:

(a) alegerea și utilizarea materiei prime;

(b) fabricare;

(c) ambalare, transport și distribuție;

(d) instalare și întreținere;

(e) utilizare;

(f) sfârșitul vieții, semnificând starea unui PCE ð produs ï ajuns la termenul primei utilizări până la eliminarea finală.

1.2. Pentru fiecare fază, trebuie evaluate următoarele caracteristici de mediu, după caz:

(a) consumul prevăzut de materiale, energie și alte resurse, cum ar fi apa dulce;

(b) emisiile anticipate, în aer, apă sau sol;

(c) poluarea anticipată, prin efecte fizice, cum ar fi zgomotul, vibrațiile, radiațiile, câmpurile electromagnetice;

(d) generarea de deșeuri prevăzută;

(e) posibilități de refolosire, reciclare și recuperare a materialelor și/sau a energiei, luând în considerare Directiva 2002/96/CE.

1.3. În mod deosebit, următorii parametri, completați cu alții, după caz, sunt folosiți în special pentru a evalua potențialul de ameliorare al caracteristicilor de mediu menționate la alineatul precedent:

(a) greutatea și volumul produsului;

(b) folosirea materialelor rezultate din activități de reciclare;

(c) consumul de energie, apă și alte resurse pe durata ciclului de viață;

(d) folosirea substanțelor clasificate ca periculoase pentru sănătate și/sau mediu în conformitate cu Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase[46] și luând în considerare legislația în materie de comercializare și folosire a unor substanțe specifice, cum ar fi Directivele 76/769/CEE sau 2002/95/CE;

(e) cantitatea și natura consumabilelor necesare pentru o funcționare și o întreținere corespunzătoare;

(f) refolosirea și reciclarea cu ușurință exprimate prin: numărul materialelor și componentelor folosite, folosirea de componente standardizate, timpul necesar pentru dezasamblare, complexitatea uneltelor necesare pentru dezasamblare, folosirea standardelor de codificare a componentelor și materialelor pentru identificarea componentelor și materialelor adecvate pentru refolosire și reciclare (inclusiv marcarea pieselor din mase plastice în conformitate cu standardele ISO), folosirea materialelor ușor reciclabile, accesul facil la componente și materiale valoroase reciclabile și alte componente și materiale reciclabile; accesul facil la componente și materiale care conțin substanțe periculoase;

(g) îincorporarea unor componente uzate;

(h) evitarea soluțiilor tehnice care sunt în detrimentul refolosirii și reciclării componentelor și aparatelor în întregime;

(i) prelungirea duratei de viață exprimată prin: durata de viață minimă garantată, perioada minimă de disponibilitate a pieselor de schimb, construcție modulară, capacitate de îmbunătățireextensie și posibilitate de a suporta reparații;

(j) cantități de deșeuri generate și cantități de deșeuri periculoase generate;

(k) emisii atmosferice (gaze cu efect de seră, agenți acidifianți, compuși organici volatili, substanțe care atacă stratul de ozon, poluanți organici persistenți, metale grele, materii în particule fine și în suspensie) fără a aduce atingere Directivei 97/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1997 de apropiere legislativă a statelor membre cu privire la măsurile împotriva emisiei de poluanți gazoși și de pulberi provenind de la motoarele cu combustie internă care urmează să fie instalate pe mașinile fără destinație rutieră[47];

(l) emisii în apă (metale grele, substanțe cu efecte adverse asupra balanței de oxigen, poluanți organici persistenți);

(m) emisii în sol (în special scurgeri și împrăștieri de substanțe periculoase în faza de utilizare a produsului și potențialul de percolaresolubilizare bazică la eliminarea ca deșeu).

Partea 2. Cerin Ț E PRIVIND FURNIZAREA DE INFORMA Ț II

Măsurile de punere în aplicare pot obliga producătorul la furnizarea de informații care pot influența modul de manipulare, folosire sau reciclare a PCE-ului ð produsului ï de alte părți în afara producătorului. Aceste informații cuprind, după caz:

- informații de la proiectant privind procesul de fabricare;

- informații pentru consumatori despre performanța și caracteristicile de mediu semnificative ale produsului, însoțind produsul atunci când este introdus pe piață, pentru a permite consumatorilor să compare aceste caracteristici ale produselor;

- informații pentru consumatori privind instalarea, utilizarea și întreținerea produsului pentru a reduce la minim impactul său asupra mediului și a asigura o durată optimă de viață, precum și despre cum să returneze produsul la sfârșitul-vieții și, după caz, informații despre perioada de disponibilitate a pieselor de schimb și posibilitățile de îmbunătățireactualizare a produselor;

- informații destinate instalațiilor de tratare privind dezasamblarea, reciclarea sau eliminarea la sfârșitul vieții.

Ori de câte ori este posibil, informațiile trebuie prezentate chiar pe produs.

Aceste informații țin seama de obligațiile aplicabile în temeiul altor legislații comunitare, precum Directiva 2002/96/CE.

Partea 3. Cerin Ț E PENTRU PRODUCăTOR

1. La abordarea caracteristicilor de mediu identificate în măsura de punere în aplicare ca putând fi influențate în mod substanțial de proiectarea produsului, producătorilor de PCE ð produse ï li se cere să efectueze o evaluare a modelului de PCE ð produs ï pe durata ciclului său de viață, pe baza unor ipoteze realiste despre condițiile și scopurile normale de utilizare. Pot fi examinate și alte caracteristici de mediu pe bază de voluntariat.

Pe baza acestei evaluări, producătorii stabilesc profilul ecologic al PCE-ului ð produsului ï. Acesta se bazează pe caracteristicile de mediu relevante ale produsului și pe intrările/ieșirile de-a lungul ciclului de viață exprimate în cantități fizice măsurabilecomensurabile.

2. Producătorii folosesc această procedură pentru a evalua soluții alternative de proiectare și performanța de mediu realizată prin raportare la criterii de referință.

Criteriile de referință se identifică de către Comisie în dispoziția de aplicare pe baza informațiilor culese în perioada elaborării dispoziției.

Alegerea unei anumite soluții de proiectare reprezintă un echilibru rezonabil între diferitele caracteristici de mediu și între caracteristicile de mediu și alte considerente relevante, cum sunt sănătatea și siguranța, cerințele tehnice în materie de funcționalitate, calitate și performanță și aspectele economice, inclusiv costurile de fabricație și valoarea de piață, respectând în același timp întreaga legislație aplicabilă.

____________________

⎢ 2005/32

? nou

ANEXA II

Metoda de stabilire a cerin Ț ELOR SPECIFICE ÎN MATERIE DE PROIECTARE ECOLOGICă

(MEN Ț IONATă LA ARTICOLUL 15)

CERIN țele specifice în materie de proiectare ecologică urmăresc să îmbunătățească o anumită caracteristică de mediu a produsului. Ele pot lua forma unor cerințe de consum redus al unei resurse, cum ar fi o limită de folosire a unei resurse în diferite stadii ale ciclului de viața al unui PCE ð produs ï, după caz (cum ar fi o limită pentru consumul de apă în faza de folosire sau a cantităților dintr-un material dat incorporat în produs sau o cerință privind cantitățile minime de material reciclat).

La elaborarea măsurilor de punere în aplicare de stabilire a cerințelor generice de proiectare ecologică în temeiul articolului 15, Comisia identifică, în funcție de PCE-ul ð produsul ï reglementat de măsura de punere în aplicare, parametrii de proiectare ecologică relevanți dintre cei menționați în anexa I partea 1 și fixează nivelurile acestor cerințe în conformitate cu procedura menționată la articolul 19 alineatul (2), după cum urmează:

1. O analiză tehnică, de mediu și economică selectează un număr de modele reprezentative ale PCE-ului ð produsului ï în cauză aflate pe piață și identifică opțiunile tehnice de ameliorare a performanței de mediu a produsului, fără să piardă din vedere viabilitatea economică a opțiunilor și evitând orice pierdere semnificativă de performanță sau de utilitate pentru consumatori.

Analiza tehnică, de mediu și economică identifică, de asemenea, pentru caracteristicile de mediu luate în discuție, produsele și tehnologiile cu cele mai bune performanțe, disponibile pe piață.

Performanțele produselor disponibile pe piețele internaționale și criteriile de referință fixate în legislațiile altor țări trebuie luate în considerare pe parcursul analizei, precum și la fixarea cerințelor.

Pe baza acestei analize și luând în considerare fezabilitatea economică și tehnică, precum și potențialul de ameliorare, se iau măsuri concrete în vederea reducerii la minim a impactului produsului asupra mediului.

În ceea ce privește consumul de energie în faza de folosire, nivelul randamentului energetic sau al consumului se fixează urmărind costul minim pe ciclu de viață la utilizatorul final pentru modelele de PCE ð produse ï reprezentative, ținând seama de consecințele asupra altor caracteristici de mediu. Metoda analizei de cost pe ciclu de viață folosește o rată reală de actualizare, obținută pe baza datelor furnizate de Banca Centrală Europeană și o durată de viață realistă pentru PCE ð produs ï; se bazează pe suma variațiilor prețului de cumpărare (rezultat din variațiile costurilor industriale) și ale cheltuielilor de exploatare, rezultate din niveluri diferite ale opțiunilor de ameliorare tehnică, actualizate pe ciclul de viață al modelelor reprezentative de PCE ð produse ï vizate. Cheltuielile de exploatare acoperă în primul rând consumul de energie și cheltuielile suplimentare cu alte resurse (cum sunt apa sau detergentul).

Se efectuează o analiză de senzitivitate care să includă factorii relevanți (cum sunt prețul energiei sau al altei resurse, costul materiei prime sau costurile de producție, rata de actualizaretaxa de scont) și, după caz, costurile de mediu externe, inclusiv cele legate de evitarea emisiilor de gaze cu efect de seră, pentru a verifica dacă există schimbări semnificative și dacă sunt fiabile concluziile generale. Cerința se adaptează în consecință.

O metodologie similară poate fi aplicată și altor resurse, cum ar fi apa.

2. Pentru elaborarea analizelor tehnice, de mediu și economice se pot folosi informații disponibile în cadrul altor activități comunitare.

Pot fi, de asemenea, folosite informații disponibile din programele existente aplicate în alte părți ale lumii pentru a fixa cerințe specifice în materie de proiectare ecologică a PCE-urilor ð produselor ï comercializate cu parteneri economici ai UE.

3. Data intrării în vigoare a cerinței ține seama de ciclul de reproiectare a produsului.

____________________

⎢ 2005/32

? nou

ANEXA III

Marcajul CE

[MEN Ț IONAT LA ARTICOLUL 5 ALINEAT