Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI privind activitățile și supravegherea instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale (reformare) /* COM/2014/0167 final - 2014/0091 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. Contextul propunerii Societatea europeană îmbătrânește. Sistemele de pensii din Uniunea Europeană (UE) trebuie să se adapteze pentru a asigura pensii adecvate, sigure și viabile, lucru dificil de realizat. Abordarea eficace a acestor provocări impune realizarea de acțiuni care să fie coordonate îndeaproape de către statele membre. Propunerea de revizuire a Directivei 2003/41/CE privind activitățile și supravegherea instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale (institutions for occupational retirement provision, IORP)[1] va spori guvernanța și transparența acestor instituții, precum și activitățile transfrontaliere ale acestora, consolidând astfel piața internă. În mai multe privințe, revizuirea directivei ar fi trebuit să aibă loc de multă vreme. În primul rând, sunt necesare standarde mai ridicate de guvernanță care să reflecte cele mai bune practici la nivel național în urma crizei economice și financiare, pentru a proteja membrii și beneficiarii schemelor și a facilita furnizarea de pensii la nivel transfrontalier în condiții de siguranță. Unele instituții pentru furnizarea de pensii ocupaționale sunt instituții financiare de mari dimensiuni, iar disfuncționalitățile acestora ar putea să afecteze stabilitatea financiară și să aibă consecințe sociale semnificative. Acest lucru este deosebit de important, având în vedere că tot mai multe scheme de pensii ocupaționale sunt bazate pe contribuții determinate. Pensiile membrilor acestor scheme sunt expuse riscurilor în cazul unui cadru de guvernanță insuficient în ceea ce privește riscurile sau al unei gestionări defectuoase a acestora.[2] În al doilea rând, trebuie reduse divergențele în materie de reglementare, cerințele care se suprapun și procedurile transfrontaliere excesiv de împovărătoare. Consultările Comisiei au arătat că aceste elemente reprezintă una dintre barierele în calea dezvoltării piețelor transfrontaliere de pensii ocupaționale și că reducerea acestor obstacole va ajuta întreprinderile, inclusiv IMM-urile și firmele multinaționale, să își organizeze activitățile de furnizare de pensii la nivel european într-un mod mai eficient.[3] Instituțiile transfrontaliere pentru furnizarea de pensii ocupaționale, cum ar fi fondurile de pensii paneuropene pentru cercetătorii mobili[4] sau mecanismul transfrontalier preconizat privind angajatorii austrieci[5], sunt limitate în prezent. Dar este foarte probabil ca presiunea crescândă asupra sectorului pensiilor ocupaționale să se accentueze semnificativ, având în vedere reducerea continuă a sistemelor publice de pensii, instituțiile transfrontaliere pentru furnizarea de pensii ocupaționale putând juca un rol din ce în ce mai important în furnizarea de pensii ocupaționale. De altfel, mai multe state membre au introdus noi legi menite să stimuleze instalarea pe teritoriul lor a instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale.[6] În al treilea rând, au fost constatate lacune semnificative în ceea ce privește nivelul informațiilor furnizate membrilor și beneficiarilor schemelor de pensii din întreaga UE. Mulți membri nu sunt conștienți că drepturile lor de pensie nu sunt garantate sau că acestea ar putea, chiar dacă au fost acumulate, să fie reduse de către instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale, ceea ce nu s-ar întâmpla în cazul altor contracte financiare[7]. De asemenea, membrii schemelor nu sunt adesea conștienți de impactul semnificativ al comisioanelor asupra drepturilor de pensie. Prezenta propunere se bazează pe o serie de inițiative lansate în ultimii ani, cum ar fi cartea albă privind pensiile[8] și cartea verde privind finanțarea pe termen lung a economiei europene[9]. Pornind de la aceasta din urmă, revizuirea directivei vizează, de asemenea, consolidarea capacității IORP de a investi în active cu un profil economic pe termen lung și de a sprijini finanțarea creșterii durabile în economia reală. Sectorul instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale se dezvoltă în numeroase state membre în care pensiile ocupaționale jucau până în prezent un rol limitat, inclusiv prin stabilirea de cadre de reglementare. Dacă nu se stabilește un cadru de reglementare actualizat la nivelul UE, există în prezent riscul ca statele membre să continue să dezvolte soluții divergente, accentuând astfel fragmentarea la nivelul reglementării. În plus, materializarea îmbunătățirii performanței pensiilor ocupaționale necesită perioade îndelungi de timp. Lipsa de acțiune imediată ar duce la pierderea unor oportunități în ceea ce privește economiile de costuri și randamentul investițiilor, precum și la realizarea de planificări financiare neadecvate de către milioane de europeni. De asemenea, ar crește în mod disproporționat povara pentru generațiile mai tinere și s-ar submina solidaritatea între generații. Prezenta propunere nu ia în calcul introducerea noilor norme privind solvabilitatea, care, în orice caz, nu sunt relevante pentru schemele cu contribuții determinate. În plus, un studiu de impact cantitativ[10] efectuat de Autoritatea Europeană de Asigurări şi Pensii Ocupaţionale (EIOPA) în 2013 a arătat că, înainte de a se putea lua o decizie cu privire la aspectele legate de solvabilitate, sunt necesare informații mai cuprinzătoare privind aceste aspecte. 1.1. Obiectivele propunerii Obiectivul general al prezentei propuneri este facilitarea creării unor economii pentru pensiile ocupaționale. Existența unor pensii ocupaționale mai sigure și mai eficiente va contribui la adecvarea și viabilitatea pensiilor, prin sporirea contribuției economiilor din pensiile complementare la veniturile din pensii, va consolida, de asemenea, rolul de investitori instituționali în economia reală a UE pe care îl joacă instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale și va spori capacitatea economiei europene de a dirija economiile pe termen lung către investițiile care favorizează creșterea economică. Prezenta propunere are patru obiective specifice: (1) eliminarea ultimelor bariere prudențiale din calea instituțiilor transfrontaliere pentru furnizarea de pensii ocupaționale, în special prin impunerea cerinței ca normele privind investițiile și comunicarea informațiilor către membri și beneficiari să fie cele din statul membru de origine, precum și prin clarificarea procedurilor pentru activitățile transfrontaliere și definirea în mod clar a sferei de acțiune a statului membru de origine și a statului membru gazdă; (2) asigurarea unei bune guvernanțe și gestionări a riscurilor; (3) furnizarea de informații clare și pertinente membrilor și beneficiarilor și (4) asigurarea faptului că autoritățile de supraveghere dispun de instrumentele necesare pentru a supraveghea IORP în mod eficace. 1.2. Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii Obiectivele prezentei propuneri sunt coerente cu politicile și obiectivele urmărite de Uniune. Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede adoptarea de măsuri pentru a garanta crearea și funcționarea unei piețe interne care să asigure un nivel ridicat de protecție a consumatorilor și libertatea de a presta servicii. Prezenta propunere este conformă cu cartea albă privind pensiile. În același timp, aceasta este coerentă cu Strategia Europa 2020, care prevede realizarea consolidării fiscale și a sustenabilității financiare pe termen lung în paralel cu reforma structurală a sistemelor de pensii din statele membre.[11] În fine, prezenta propunere este conformă cu alte inițiative din domeniul serviciilor financiare, cum ar fi directivele Solvabilitate II[12], AFIA[13] și MiFID II[14]. Astfel, propunerea se integrează perfect în domeniul de aplicare al agendei Comisiei în ceea ce privește consolidarea sectorului financiar în vederea sprijinirii creșterii.[15] Propunerea promovează drepturile omului prin protejarea furnizării de pensii. Aceasta este conformă cu articolul 25 din Carta drepturilor fundamentale a UE, care prevede recunoașterea și respectarea drepturilor persoanelor în vârstă de a duce o viață demnă și independentă. Acțiunile propuse ar avea un impact pozitiv asupra protecției consumatorilor (în temeiul articolului 38) și a libertății de a desfășura activități comerciale (în temeiul articolului 16), în special prin garantarea unui nivel mai ridicat al transparenței furnizării pensiilor, al planificării în cunoștință de cauză de către indivizi a finanțelor și a pensiilor și prin facilitarea activităților economice transfrontaliere ale instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale și ale întreprinderilor plătitoare. Obiectivul general justifică anumite restricții privind libertatea de a desfășura o activitate comercială (articolul 16), întrucât propunerea vizează asigurarea integrității și a stabilității pieței. 2. Rezultatele consultărilor cu părțile interesate și ale evaluării impactului Prezenta propunere se bazează pe mai multe consultări publice cu privire la cerințele privind aspectele cantitative, guvernanța și comunicarea informațiilor. Dată fiind natura specifică a activităților instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale, consultările au implicat sistematic partenerii sociali (angajatori și sindicate). În iulie 2010, Comisia a lansat consultări cu privire la cartea verde privind pensiile în care sublinia o serie de idei legate de această revizuire.[16] Consultarea a avut drept rezultat aproape 1 700 de răspunsuri din întreaga UE, inclusiv 350 din partea statelor membre, a parlamentelor naționale, a organizațiilor comerciale și sindicale, a societății civile și a reprezentanților sectorului.[17] Luând în considerare feedbackul primit în ceea ce privește cartea verde privind pensiile, serviciile Comisiei au solicitat Autorității Europene de Asigurări și Pensii Ocupaționale în aprilie 2011 consultanță tehnică privind modificarea directivei. Cu respectarea principiului proporționalității, EIOPA a recomandat aplicarea cadrului de guvernanță prevăzut în Directiva Solvabilitate II și în cazul instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale. Publicarea proiectului de asistență de specialitate[18] a fost urmată de un proces amplu de consultare[19]. EIOPA și-a dat avizul final în februarie 2012, pe baza căruia direcția generală Piața internă și servicii a organizat un schimb de opinii între părțile interesate în cadrul unei audieri publice desfășurate la 1 martie 2012. Ulterior, serviciile Comisiei au realizat un studiu de impact cantitativ privind cerințele cantitative, precum și un studiu privind sarcina administrativă în ceea ce privește aspectele referitoare la guvernanță și comunicarea informațiilor. Ambele studii se bazează pe contribuțiile din partea sectorului și a partenerilor sociali. Prezenta propunere este însoțită de un raport de evaluare a impactului care analizează o serie de opțiuni și subopțiuni de politică. Raportul a fost transmis Comitetului de evaluare a impactului la 4 septembrie 2013. Comitetul a solicitat informații suplimentare cu privire la opiniile diferitelor grupuri de părți interesate, definirea problemei, chestiunea subsidiarității și a proporționalității, opțiunile și impactul preconizat. Raportul a fost revizuit în consecință, iar principalele modificări au fost următoarele: (i) o descriere mai cuprinzătoare a opiniilor statelor membre și ale diferitelor categorii de părți interesate; (ii) o explicație mai detaliată a problemelor abordate de măsurile propuse; (iii) în ceea ce privește subsidiaritatea, o prezentare mai amănunțită a argumentelor în favoarea adoptării de măsuri la nivelul UE; (iv) clarificarea faptului că nu se propune o mai mare armonizare a raportării în scopuri de supraveghere; (v) un nou capitol privind impactul inițiativei asupra întreprinderilor mici și mijlocii și (vi) o descriere mai detaliată a ipotezelor utilizate pentru calculul beneficiilor și costurilor preconizate aferente diferitelor opțiuni. Evaluarea impactului a fost supusă din nou atenției Comitetului la 16 octombrie 2013. La 6 noiembrie, Comitetul a declarat că nu poate emite un aviz pozitiv și a solicitat câteva modificări suplimentare. 3. Elementele juridice ale propunerii 3.1. Temei juridic Prezenta propunere reformează Directiva 2003/41/CE, codificând dispozițiile neschimbate ale acesteia și modificând-o în același timp. Temeiurile juridice ale Directivei 2003/41/CE sunt fostul articol 47 alineatul (2) și fostele articole 55 și 95 din Tratatul CE [în prezent articolul 53, articolul 62 și articolul 114 alineatul (1) din TFUE]. Propunerea menține temeiurile juridice ale directivei. Aceasta urmărește realizarea pieței interne prin libertatea de a presta servicii și libertatea de stabilire, reglementând inițierea și efectuarea de activități de către persoane care desfășoară activități independente și stabilind un nivel ridicat de protecție a consumatorilor. Directiva 2003/41/CE reglementează domenii precum cadrul de funcționare al instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale, inclusiv printr-o abordare comună a procesului de înregistrare sau de autorizare, normele și procedurile care trebuie urmate în cazul în care instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale doresc să își ofere serviciile în alte state membre, normele de solvabilitate cantitative, regulile de investire bazate pe principiul prudenței („prudent person rule”), cerințele privind gestionarea eficace, inclusiv cerințele de competență și onorabilitate, utilizarea serviciilor de audit intern și a serviciilor actuariale, cerințele în materie de gestionare a riscurilor, utilizarea depozitarilor, informațiile care trebuie comunicate membrilor și beneficiarilor, precum și competențele de supraveghere și obligațiile de raportare. Propunerea aprofundează aceste elemente. În ceea ce privește informațiile care trebuie comunicate de către instituția pentru furnizarea de pensii ocupaționale, propunerea introduce, de exemplu, o declarație de pensie la nivelul UE. În ceea ce privește gestionarea eficace a instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale, aceasta stabilește norme mai detaliate privind cerințele de competență și onorabilitate și funcțiile-cheie, printre care și gestionarea riscurilor. Propunerea vizează, de asemenea, facilitarea activităților transfrontaliere. Cele două obiective ale Directivei 2003/41/CE sunt menținute. Niciunul dintre obiective nu este secundar sau indirect în raport cu celălalt. De exemplu, profesionalizarea managementului instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale prin definirea sarcinilor și responsabilităților personalului-cheie de conducere și introducerea propriei evaluări prospective a riscurilor consolidează protecția consumatorilor. Pe de altă parte, îmbunătățirea gradului de informare cu ajutorul declarației de pensie oferă un cadru în care conducerea instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale să răspundă în fața membrilor și beneficiarilor. Un nivel mai înalt de armonizare a acestor cerințe facilitează activitățile transfrontaliere prin reducerea costurilor tranzacțiilor și stimularea inovării pieței. 3.2. Subsidiaritate și proporționalitate Luarea de măsuri la nivelul UE în acest domeniu aduce o valoare adăugată, deoarece măsurile adoptate doar la nivelul statelor membre nu vor reuși: (i) să elimine barierele din calea activităților transfrontaliere ale instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale; (ii) să asigure creșterea pragului minim la nivelul UE al protecției consumatorilor; (iii) să ducă la economii de scară, la diversificarea riscurilor și la inovații, elemente inerente activităților transfrontaliere; (iv) să evite arbitrajul de reglementare între sectoarele serviciilor financiare; (v) să evite arbitrajul de reglementare între statele membre și (vi) să ia în considerare interesele lucrătorilor transfrontalieri. În cadrul acțiunii propuse, statelor membre le revine întreaga responsabilitate de organizare a propriilor sisteme de pensii. Revizuirea nu pune această prerogativă în cauză și nici nu vizează legislația națională în domeniul protecției sociale și al muncii sau în cel al fiscalității ori al contractelor. Propunerea este conformă cu principiul proporționalității, astfel cum este consacrat la articolul 5 alineatul (4) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE). Opțiunile de politică alese încearcă să găsească un echilibru între interesul public, protecția membrilor și a beneficiarilor, precum și costurile pentru instituții, plătitori și autoritățile de supraveghere. Opțiunile au fost analizate cu atenție, elaborate ca standarde minime și adaptate având în vedere modele de afaceri diferite. Acestea sunt motivele pentru care, în ansamblu, propunerea va stimula furnizarea de pensii ocupaționale. 3.3. Trimiteri la alte directive Prezenta propunere este o reformare și se referă la Directivele 2003/41/CE, 2009/138/CE, 2010/78/UE[20], 2011/61/UE și 2013/14/UE[21]. Directiva 2003/41/CE va fi abrogată de prezenta directivă. 3.4. Explicarea detaliată a propunerii Deoarece este vorba de o reformare a Directivei 2003/41/CE, explicația detaliată de mai jos vizează exclusiv noile dispoziții sau dispozițiile care urmează să fie modificate. Titlul I – DISPOZIȚII GENERALE Articolul 6 include în prezent definiții noi și/sau clarificate ale conceptelor de „întreprindere plătitoare”, „stat membru de origine”, „stat membru gazdă”, instituția „care efectuează transferul” și instituția „destinatară”, „piață reglementată”, „sistem multilateral de tranzacționare”, „sistem reglementat de tranzacționare”, „suport durabil” și „funcție-cheie”. Articolul 9, coroborat cu articolul 10, nu mai enumeră condițiile de funcționare în mod separat, ci conferă statelor membre sarcina de a asigura înregistrarea sau autorizarea fiecărei instituții și de a garanta că dispun de norme stabilite în mod corespunzător privind schemele de pensii. Articolul 12 se modifică în trei direcții. În primul rând, acesta precizează că o instituție desfășoară activități transfrontaliere atunci când gestionează o schemă de pensii care face obiectul legislației din domeniul muncii și al protecției sociale dintr-un alt stat membru, inclusiv în cazul în care o instituție și întreprinderea plătitoare sunt situate în același stat membru.[22] În al doilea rând, alineatul (4) impune obligația unei autorități competente dintr-un stat membru de origine de a formula o decizie motivată în cazul în care interzice o activitate transfrontalieră. În plus, în cazul în care o autoritate competentă dintr-un stat membru de origine refuză să transmită o notificare autorității competente din statul membru gazdă, aceasta trebuie să își motiveze refuzul. În al treilea rând, statul membru gazdă nu mai poate impune instituțiilor care desfășoară activități transfrontaliere cerințe suplimentare de informare, dat fiind că propunerea introduce o declarație de pensie standard (a se vedea articolele 40-54). Articolul 13 stabilește noi norme pentru transferul transfrontalier de scheme de pensii care trebuie să fie autorizat în prealabil de către o autoritate competentă din statul membru de origine al instituției destinatare. Cu excepția cazului în care legislația națională din domeniul protecției sociale și al muncii în materie de organizare a sistemelor de pensii prevede altfel, transferul și condițiile în care acesta se realizează trebuie să facă obiectul unei aprobări prealabile de către membrii și beneficiarii vizați sau, dacă este cazul, de către reprezentanții acestora. Articolul 13 include, de asemenea, norme privind schimbul de informații referitoare la legislația aplicabilă din domeniul protecției sociale și al muncii în temeiul căreia trebuie gestionată schema de pensii. În cazul în care, în urma transferului, instituția destinatară desfășoară activități transfrontaliere, se aplică articolul 12 alineatele (8) și (9). Instituția va gestiona schema de pensii în conformitate cu legislația din domeniul social și al muncii din statul membru gazdă[23], neschimbând astfel nivelul de protecție a membrilor și beneficiarilor implicați în transfer. Titlul II – CERINȚE CANTITATIVE Articolul 20 referitor la regulile de investire se modifică în trei direcții. În primul rând, statul membru gazdă nu mai poate impune reguli de investire suplimentare instituțiilor care desfășoară activități transfrontaliere. Acest lucru facilitează organizarea gestionării investițiilor, în special în cazul schemelor bazate pe contribuții determinate. Măsura nu subminează protecția membrilor și beneficiarilor, fiind completată cu norme consolidate privind guvernanța și supravegherea. În al doilea rând, articolul 20 alineatul (6) litera (a) a fost actualizat pentru a reflecta terminologia utilizată în Regulamentul (UE) nr..../... [MiFIR]. În al treilea rând, articolul înlocuiește termenul ambiguu „piețe de capital de risc” [articolul 20 alineatul (6) litera (c)] cu o terminologie care reflectă mai bine sensul inițial al acestei dispoziții, și anume că statele membre nu pot restrânge libertatea instituțiilor de a investi în instrumente pe termen lung care nu sunt tranzacționate pe piețele reglementate. În plus, regulile de investire nu ar trebui să limiteze investițiile în active necotate care finanțează proiectele de infrastructură care promovează reducerea emisiilor de carbon și reziliența în fața schimbărilor climatice. Nu se propune armonizarea suplimentară a normelor referitoare la situația de solvabilitate financiară a instituției. Titlul III – CONDIȚIILE CARE REGLEMENTEAZĂ ACTIVITĂȚILE DESFĂȘURATE În cazul instituțiilor mici pentru furnizarea de pensii ocupaționale, propunerea menține posibilitatea ca statele membre să excludă instituțiile care gestionează scheme care împreună au mai puțin de 100 de membri în total. În cazul altor instituții pentru furnizarea de pensii ocupaționale, o serie de măsuri specifice, de exemplu cele privind funcțiile-cheie și estimarea riscurilor, garantează proporționalitatea cerințelor privind guvernanța. CAPITOLUL 1 – Sistemul de guvernanță Cu excepția articolelor 31 și 32 (fostele articole 10 și 12), acest titlu al directivei este nou și stabilește noi cerințe de guvernanță detaliate pentru IORP. Articolul 21 prevede că organului administrativ, de conducere sau de control al IORP îi revine răspunderea finală în ceea ce privește respectarea de către instituția în cauză a actelor cu putere de lege și a actelor administrative adoptate în temeiul prezentei directive. Normele referitoare la guvernanța IORP nu aduc atingere rolului partenerilor sociali în gestionarea acestora. Articolul 22 stabilește că instituțiile trebuie să dispună de un sistem de guvernanță eficace care să asigure o administrare corectă și prudentă a activității lor. Acest sistem trebuie să fie proporțional cu natura, amploarea și complexitatea activităților IORP pentru a se garanta că cerințele de guvernanță nu vor fi prea împovărătoare, de exemplu pentru instituțiile mici. Articolul 23 prevede că instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale se asigură că toate persoanele care conduc efectiv IORP sau dețin funcții-cheie au calificări profesionale, cunoștințe și experiență adecvată pentru a asigura o gestionare corectă și prudentă IORP sau a-și exercita în mod corect funcțiile-cheie (criteriul privind competența) și că acestea au o bună reputație și sunt integre (criteriul privind onorabilitatea). Articolul 24 stabilește că instituțiile trebuie să aibă o politică de remunerare solidă și că această politică trebuie făcută publică. De asemenea, articolul propune să i se confere Comisiei competența de a adopta un act delegat. Articolul 25 stabilește principiile generale privind funcțiile-cheie. Instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale pot permite unei singure persoane sau unități organizaționale să dețină mai multe funcții-cheie, dar trebuie să atribuie funcția de administrare a riscurilor, în orice moment, unei persoane sau unei unități organizaționale diferite de cea care deține funcția de audit intern. Articolul 26 prevede că instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale trebuie să dispună de un sistem eficace de gestionare a riscurilor care este necesar pentru a identifica, monitoriza, administra și raporta în mod continuu toate riscurile, inclusiv cele legate de activitățile externalizate sau cele reexternalizate ulterior, la care sunt sau ar putea fi expuse, precum și interdependențele dintre aceste riscuri. Gestionarea riscurilor ar trebui să fie proporțională cu dimensiunea și organizarea internă a instituției și cu natura, sfera și complexitatea activităților acesteia. Articolul 27 prevede o funcție eficace de audit intern care să evalueze adecvarea și eficacitatea sistemului de control intern și a altor elemente ale sistemului de guvernanță al acestuia, inclusiv activitățile externalizate sau cele ulterior reexternalizate. Funcția de audit intern trebuie să fie asumată de cel puțin o persoană independentă, din interiorul sau din afara instituției. Articolul 28 impune obligația ca o funcție actuarială eficace să coordoneze și să supravegheze calculul provizioanelor tehnice și să evalueze adecvarea metodologiilor și a modelelor de bază, în cazul în care membrii și beneficiarii nu suportă toate riscurile. Articolul 29 stabilește că instituțiile trebuie să efectueze o estimare a riscurilor pentru pensii în mod regulat și fără întârziere după orice modificare importantă a profilului de risc al instituției. Estimarea trebuie să demonstreze compatibilitatea mai multor elemente, în conformitate cu cerințele naționale. Estimarea ar trebui să cuprindă riscurile noi sau emergente legate de schimbările climatice, utilizarea resurselor și mediu. Estimarea riscurilor pentru pensii ar trebui să fie proporțională cu dimensiunea și organizarea internă a instituției și cu natura, sfera și complexitatea activităților acesteia. Articolul 30 propune să i se confere Comisiei competența de a adopta un act delegat privind estimarea riscurilor pentru pensii. CAPITOLUL 2 – Externalizare și gestionarea investițiilor Articolul 33 stabilește normele privind încheierea de contracte cu părți terțe (externalizare), printre care și norme privind activitățile reexternalizate. CAPITOLUL 3 – Depozitarul Articolele 35-37 prevăd că instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale trebuie să desemneze un singur depozitar pentru păstrarea în condiții de siguranță a activelor și pentru atribuțiile de supraveghere în cazul în care membrii și beneficiarii suportă în totalitate riscul investiției. Titlul IV – INFORMAȚII CARE TREBUIE COMUNICATE MEMBRILOR POTENȚIALI, MEMBRILOR ȘI BENEFICIARILOR CAPITOLUL 1 – Dispoziții generale Acest capitol stabilește detaliile privind informațiile care trebuie comunicate membrilor potențiali, membrilor și, după pensionare, beneficiarilor, pornind de la fostul articol 11. Articolul 38 stabilește principiile generale privind comunicarea informațiilor. Articolul 39 stabilește tipul de informații pe care membrii (și beneficiarii) trebuie să le primească, cum ar fi drepturile și obligațiile părților, riscurile și opțiunile de investiții și dacă acestea sunt implicite sau nu. Condițiile specifice schemei de pensii respective trebuie să fie publicate pe un site internet de către instituția în cauză. Articolul 40 prevede obligația IORP de a furniza, o dată la douăsprezece luni, o declarație de pensie individuală în cel mai clar mod posibil, care să constituie și o bază pentru alimentarea cu informații a eventualelor servicii de urmărire a pensiilor descrise în cartea albă privind pensiile.[24] În cazul în care statele membre pun deja la dispoziția cetățenilor informații cuprinzătoare care acoperă unul sau mai mulți piloni ai pensiilor, acestea își vor menține flexibilitatea în ceea ce privește elaborarea propriilor sisteme de informații privind pensiile, atâta timp cât acestea respectă cerințele prevăzute de prezenta propunere. CAPITOLUL 2 – Declarația de pensie Articolele 40-44 stabilesc dispozițiile generale privind declarația de pensie care este destinată membrilor activi ai schemei de pensii. Ideea unei declarații de pensie se bazează pe avizul EIOPA adresat Comisiei Europene cu privire la revizuirea Directivei IORP și se întemeiază pe cele mai bune practici naționale în mai multe state membre și pe lucrările internaționale elaborate de OCDE[25]. Declarația de pensie asigură comparabilitatea cu informațiile impuse de legislația din alte sectoare financiare, cum ar fi documentul cu informații-cheie pentru fondurile deschise de investiții (OPCVM-uri) și ține seama, în același timp, de specificul sectorului pensiilor ocupaționale. În plus, declarația de pensie lasă suficientă marjă de manevră pentru ca statele membre să poată introduce cerințe mai specifice și sisteme integrate care să permită comparabilitatea dintre diverșii piloni ai sistemului de pensii. Standardizarea declarației de pensie ar trebui să permită elaborarea periodică a declarației de pensie și eventuala externalizare a acestei sarcini, prin aceasta menținându-se un nivel redus al costurilor, în special pentru instituțiile mai mici. Articolele 46-53 stabilesc componentele declarației de pensie, care trebuie citite împreună cu articolul 45. Aceste componente sunt următoarele: · datele personale ale membrului; · identificarea instituției; · garanțiile; · soldul, contribuțiile și costurile; · proiecțiile privind pensiile; · profilul investițiilor; · performanțele anterioare și · informații suplimentare. Articolul 54 propune să i se confere Comisiei competența de a adopta un act delegat privind declarația de pensie. CAPITOLUL 3 – Alte informații și documente care trebuie furnizate Acest capitol se referă la informațiile care ar trebui furnizate de IORP membrilor și beneficiarilor în diferite etape ale procesului de pensionare, cum ar fi în perioada dinaintea înscrierii într-o schemă de pensii, în cea dinaintea pensionării sau în cea de plată a pensiilor. Articolul 55 stabilește norme specifice potrivit cărora IORP trebuie să furnizeze informații membrilor potențiali înainte ca aceștia să adere la schema de pensii a IORP. Articolul 56 stabilește informațiile care trebuie furnizate membrilor înainte de pensionare. Aceste informații ar trebui să fie furnizate în plus față de declarația de pensie, cu cel puțin doi ani înainte de pensionare, indiferent dacă momentul pensionării este prestabilit sau nu. Articolul 57 detaliază informațiile care trebuie furnizate beneficiarilor în faza de plată a pensiilor. Aceste informații către beneficiari ar trebui să înlocuiască declarația de pensie. Articolul 58 stabilește informațiile care trebuie furnizate, la cerere, de către membri și beneficiari. Titlul V – SUPRAVEGHEREA PRUDENȚIALĂ CAPITOLUL 1 – Norme generale privind supravegherea prudențială Articolul 59 desemnează protecția membrilor și beneficiarilor schemelor drept obiectivul principal al supravegherii prudențiale. Articolul 60 precizează ce domenii trebuie înțelese ca aparținând supravegherii prudențiale în contextul prezentei directive. Acest articol elimină incertitudinea juridică pentru IORP cauzată de diferențele în ceea ce privește domeniul de aplicare al reglementării prudențiale a statelor membre. Articolul 61 stabilește principiile generale ale supravegherii prudențiale. Acesta prevede, de exemplu, că autoritatea competentă din statul membru de origine are responsabilitatea exclusivă pentru supravegherea prudențială a tuturor instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale autorizate sau înregistrate în jurisdicția sa. În plus, articolul stabilește principiul conform căruia supravegherea IORP trebuie să fie prospectivă și bazată pe riscuri, precum și oportună și proporțională. Articolul 63 introduce procesul de supraveghere prudențială, care vizează să identifice IORP cu caracteristici financiare, organizaționale sau de altă natură susceptibile să genereze un profil de risc mai ridicat. Articolul 64 prevede asigurarea faptului că toate noile cerințe introduse de prezenta propunere sunt reflectate în prerogativele conferite autorităților competente cu privire la furnizarea de informații. Articolul 65 prevede că autoritățile competente trebuie să își realizeze sarcinile în mod transparent și responsabil. CAPITOLUL 2 – Secretul profesional și schimbul de informații Articolele 66-71 prevăd dispoziții și stabilesc condițiile pentru schimburile de informații între autoritățile competente și autoritățile și organismele care contribuie la consolidarea stabilității sistemului financiar. Titlul VI – DISPOZIȚII FINALE Articolele 73-81 stabilesc obligațiile de cooperare și de raportare, precum și condițiile pentru prelucrarea datelor cu caracter personal. Printre acestea se numără evaluarea și revizuirea directivei, modificarea Directivei 2009/138/CE („Solvabilitate II”), termenul-limită de punere în aplicare a directivei, abrogări și destinatari. 4. Implicațiile bugetare Implicațiile bugetare specifice sunt evaluate în fișa financiară legislativă; acestea se referă la sarcinile atribuite EIOPA. ê 2003/41/CE 2014/0091 (COD) Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI privind activitățile și supravegherea instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale (reformare) (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene privind funcționarea Uniunii Europene și, în special, articolul 5347 alineatul (2), articolul 6255 și articolul 11495 alineatul (1), având în vedere propunerea Comisiei Europene, ò nou după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, ê 2003/41/CE având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European, ò nou după consultarea Autorității Europene pentru Protecția Datelor, ê 2003/41/CE hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară prevăzută la articolul 251 din tratat (3), întrucât: ò nou (1) Directiva 2003/41/CE a Parlamentului European și a Consiliului[26] a fost modificată de mai multe ori în mod substanțial[27]. Întrucât urmează să se efectueze modificări suplimentare, aceasta ar trebui reformată, din motive de claritate. ê 2003/41/CE considerentul 1 O veritabilă piață internă a serviciilor financiare este esențială pentru creșterea economică și crearea de locuri de muncă în Comunitate. ê 2003/41/CE considerentul 2 (adaptat) ð nou (2) S-au înregistrat deja realizări importante în crearea acestei piețe interne, Piața internă ceea ce permite ð ar trebui să permită ï instituțiilor financiare să funcționeze în alte state membre și să asigureă un nivel ridicat de protecție a ð membrilor și beneficiarilor schemelor de pensii ocupaționale ï consumatorilor de servicii financiare. ê 2003/41/CE considerentul 3 (adaptat) Comunicarea Comisiei denumită „Planul de acțiune pentru punerea în aplicare a cadrului de acțiune pentru servicii financiare” identifică o serie de măsuri necesare pentru a realiza piața internă a serviciilor financiare, iar Consiliul European, întrunit la Lisabona la 23 și 24 martie 2000, a cerut punerea în aplicare a acestui plan de acțiune până în 2005. ê 2003/41/CE considerentul 4 (adaptat) Planul de acțiune pentru servicii financiare subliniază ca prioritate urgentă necesitatea elaborării unei directive privind supravegherea prudențială a instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale, deoarece aceste instituții financiare majore, care joacă un rol esențial în asigurarea integrării, eficienței și lichidității piețelor financiare, nu sunt reglementate de nici un cadru legislativ comunitar coerent care să le permită să beneficieze pe deplin de avantajele pieței interne. ò nou (3) Directiva 2003/41/CE a reprezentat prima măsură legislativă în direcția instituirii unei piețe interne a schemelor de pensii ocupaționale organizate la scară europeană. O piață internă veritabilă pentru furnizarea de pensii ocupaționale rămâne esențială pentru creșterea economică și crearea de locuri de muncă în Uniunea Europeană și pentru abordarea provocărilor legate de îmbătrânirea populației europene. Directiva, care datează din 2003, nu a fost substanțial modificată pentru a se introduce un sistem de guvernanță modern bazat pe riscuri care să se aplice și instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale. ê 2003/41/CE considerentul 5 (adaptat) ð nou (4) ð Este necesar să se întreprindă acțiuni pentru dezvoltarea în continuare a sistemelor private complementare pentru pensii, cum ar fi pensiile ocupaționale. Acest lucru este important, deoarece sistemele de securitate socială sunt supuse unor presiuni crescânde, ceea ce înseamnă că pe viitor cetățenii se vor baza din ce în ce mai mult pe pensiile ocupaționale ca sistem complementar. ï În măsura în care sistemele de securitate socială sunt supuse unei presiuni crescânde, în viitor se va pune un accent tot mai mare pe pensiile ocupaționale ca sistem complementar; Aacest sistem ar trebuie așadar dezvoltat, fără însă a se pune sub semnul întrebării importanța sistemelor de pensii din sistemul asigurărilor sociale în ceea ce privește o protecție socială sigură, durabilă și eficientă, care să garanteze un standard de viață decent la bătrânețe și care, prin urmare, ar trebuie să se afle în centrul obiectivului de consolidare a modelului social european. ò nou (5) Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special dreptul la protecția datelor cu caracter personal, dreptul de a desfășura o activitate comercială și dreptul la un nivel ridicat de protecție a consumatorilor, deoarece garantează un nivel mai ridicat al transparenței finanțării pensiilor și al planificării în cunoștință de cauză de către indivizi a finanțelor și pensiilor și facilitează activitățile economice transfrontaliere ale instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale și ale întreprinderilor. Prezenta directivă trebuie să fie pusă în aplicare în conformitate cu aceste drepturi și principii. (6) Deși Directiva 2003/41/CE a intrat în vigoare, există încă bariere prudențiale importante care fac ca gestionarea la nivel transfrontalier a schemelor de pensii să fie mai costisitoare pentru instituții. În plus, nivelul minim actual de protecție pentru membri și beneficiari trebuie să crească. Acest lucru este cu atât mai important cu cât numărul europenilor care se bazează pe scheme care transferă riscurile aferente longevității și riscurile de piață dinspre instituția sau întreprinderea care furnizează schema ocupațională („întreprindere plătitoare”) înspre cetățeni a crescut în mod semnificativ. De asemenea, și nivelul minim actual al informațiilor puse la dispoziția membrilor și beneficiarilor trebuie să crească. Aceste evoluții justifică o modificare a directivei. ê 2003/41/CE considerentul 7 (adaptat) (7) Regulile prudențiale enunțate în prezenta directivă au rolul atât de a garanta un nivel înalt de securitate pentru viitorii pensionari prin impunerea unor reguli riguroase de supraveghere, cât și de a facilita gestionarea eficientă a Ö schemelor Õ sistemelor de pensii ocupaționale. ê 2003/41/CE considerentul 8 (adaptat) (8) Instituțiile care sunt complet separate de orice întreprindere Ö plătitoare Õ afiliată la un sistem de pensii și care funcționează pe baza principiului de finanțare prin capitalizare cu singurul scop de a furniza pensii ar trebuie să aibă libertatea de a presta servicii și libertatea de a investi, singura condiție fiind respectarea cerințelor prudențiale coordonate, indiferent dacă aceste instituții sunt considerate sau nu entități juridice. ê 2003/41/CE considerentul 9 (9) În conformitate cu principiul subsidiarității, statele membre ar trebui să păstreze responsabilitatea integrală pentru organizarea sistemelor lor de pensii, precum și puterea de decizie asupra rolului fiecăruia dintre cei trei piloni ai sistemului de pensii din fiecare stat membru; în contextul celui de-al doilea pilon, acestea ar trebuie, de asemenea, să păstreze responsabilitatea integrală pentru rolul și funcțiile diferitelor instituții pentru furnizarea de pensii ocupaționale, cum ar fi fondurile de pensii sectoriale, casele de pensii ale întreprinderilor, precum și societățile de asigurare de viață; prin prezenta directivă nu se intenționează repunerea în discuție a acestei prerogative. ê 2003/41/CE considerentul 10 (adaptat) (10) Reglementările naționale privind participarea lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă la Ö schemele Õ sistemele de pensii ocupaționale diferă; în unele state membre, instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale pot funcționa pe bază de acorduri cu un sector sau cu asociații profesionale ale căror membri exercită o activitate independentă sau direct cu persoane care exercită o activitate independentă sau cu salariați; în unele state membre, o persoană care exercită o activitate independentă poate, de asemenea, să devină membru al unei instituții, în condițiile în care acea persoană acționează ca angajator sau oferă serviciile sale profesionale unei întreprinderi; în unele state membre, persoanele care exercită o activitate independentă nu pot să se afilieze unei instituții pentru furnizarea de pensii ocupaționale, dacă nu îndeplinesc anumite condiții, inclusiv acelea impuse de legislația socială și de dreptul muncii. ê 2003/41/CE considerentul 11 (adaptat) (11) Instituțiile care gestionează sistemele de securitate socială și care sunt deja coordonate la nivelul comunitar Uniunii ar trebuie excluse din domeniul de aplicare a prezentei directive; cu toate acestea, este necesar să se ia în considerare specificitatea instituțiilor care, într-un stat membru, gestionează atât sisteme de securitate socială, cât și Ö scheme Õ sisteme de pensii ocupaționale. ê 2003/41/CE considerentul 12 (12) Instituțiile financiare care beneficiază deja de un cadru legislativ comunitarla nivelul Uniunii ar trebui, în general, să fie excluse din domeniul de aplicare a prezentei directive; cu toate acestea, în măsura în care aceste instituții pot ca, în anumite cazuri, să ofere și servicii de pensii ocupaționale, este important să se asigure că prezenta directivă nu determină denaturări ale concurenței; asemenea denaturări pot fi evitate prin aplicarea cerințelor prudențiale din prezenta directivă serviciului de pensii ocupaționale al societăților de asigurare de viață; Comisia ar trebuie, de asemenea, să monitorizeze cu atenție situația pe piața pensiilor ocupaționale și să evalueze posibilitatea de a extinde aplicarea facultativă a prezentei directive la alte instituții financiare reglementate. ê 2003/41/CE considerentul 13 (13) Atunci când se intenționează asigurarea securității financiare după pensionare, prestațiile oferite de instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale ar trebuie să asigure în general plata unei rente viagere; plata unei rente temporare sau a unei sume forfetare ar trebuie, de asemenea, să fie posibilăe. ê 2003/41/CE considerentul 14 (adaptat) (14) Este important să se asigure faptul că persoanele în vârstă și persoanele cu handicap nu sunt expuse riscului sărăciei și pot beneficia de un standard de viață decent; prevederea corespunzătoare a riscurilor biometrice în cadrul sistemelor de pensii ocupaționale este un aspect important al luptei împotriva sărăciei și insecurității persoanelor în vârstă; atunci când introduc Ö o schemă Õ un sistem de pensii, angajatorii și lucrătorii sau reprezentanții acestora ar trebuie să ia în considerare posibilitatea de a include, în această Ö schemă Õ sistem de pensii, dispoziții pentru acoperirea riscului de longevitate și a riscului de invaliditate profesională, precum și dispoziții pentru plata unei pensii de urmaș. ê 2003/41/CE considerentul 15 (adaptat) (15) Oferind statelor membre posibilitatea de a exclude din domeniul de aplicare a legislației naționale de punere în aplicare instituțiile care gestionează Ö scheme Õ sisteme care împreună au în total mai puțin de o sută de membri, se poate facilita supravegherea în unele state membre, fără a afecta buna funcționare a pieței interne în acest domeniu; cu toate acestea,însă aceasta nu ar trebui să pericliteze dreptul instituțiilor de acest tip de a desemna, pentru gestionarea portofoliului lor de investiții și pentru Ö păstrarea în custodie a Õ conservarea activelor lor, gestionari și depozitari autorizați corespunzător, stabiliți în alt stat membru. ê 2003/41/CE considerentul 16 (16) Instituții cum ar fi „Unterstützungskassen” din Germania, aiale căror membri nu au dreptul legal la prestații de o anumită valoare și unde interesele lor sunt protejate printr-o asigurare legală obligatorie în caz de insolvabilitate, ar trebuie să fie excluse din domeniul de aplicare a prezentei directive. ê 2003/41/CE considerentul 17 (17) Pentru a proteja membrii și beneficiarii, instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale ar trebuie să își limiteze activitățile la acele activități la care se face referire în prezenta directivă, precum și la cele care decurg din acestea. ê 2003/41/CE considerentul 18 (adaptat) (18) În cazul falimentului unei întreprinderi Ö plătitoare Õ afiliate la un sistem de pensii, un membru este supus riscului de a-și pierde atât locul de muncă, cât și drepturile de pensie dobândite; acest lucru determină necesitatea asigurării unei separații clare între acea întreprindere și instituție și a instituiriiea unor norme prudențiale minime pentru a proteja membrii. ê 2003/41/CE considerentul 19 (19) Instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale funcționează și sunt supravegheate în modurialități care diferă considerabil de la un stat membru la altul; în unele state membre, supravegherea poate fi exercitată nu numai asupra instituției înseăși, dar și asupra entităților sau societăților autorizate să gestioneze aceste instituții; statele membre ar trebui să aibă posibilitatea să ia în calcul această particularitate atâta timp cât se întrunesc efectiv cerințele prevăzute în prezenta directivă; statele membre ar trebuie, de asemenea, să fie în măsură să permită societăților de asigurări și altor entități financiare să gestioneze instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale. ê 2003/41/CE considerentul 20 (20) Instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale furnizează servicii financiare; având în vedere că acestea își asumă o mare responsabilitate în ceea ce privește plata pensiilor ocupaționale, acestea trebuie să îndeplinească anumite norme minime prudențiale privind activitățile lor și condițiile de funcționare. ê 2003/41/CE considerentul 21 (adaptat) (21) Existența unui număr mare de instituții în anumite state membre impune necesitatea găsirii unei soluții pragmatice în ceea ce privește autorizarea lor prealabilă; cu toate acestea, dacă o instituție dorește să gestioneze Ö o schemă Õ un sistem în alt stat membru, ar trebuie solicitată o autorizare prealabilă din partea autorității competente din statul membru de origine. ê 2003/41/CE considerentul 36 (adaptat) ð nou (22) Fără a se aduce atingere dispozițiilor din dreptul social și din dreptul muncii la nivel național privind organizarea sistemelor de pensii, inclusiv afilierea obligatorie și dispozițiile rezultând din contractele colective de muncă, instituțiile ar trebui să aibă posibilitatea ð , după primirea autorizației din partea autorității competente a statului membru de origine al instituției, ï de a-și furniza serviciile în alte state membre; ar trebui să li se permită instituțiilor să Ö încaseze contribuții de la Õ accepte afilierea la sistem din partea unor întreprinderi cu sediul în Ö orice Õ alte state membrue și să gestioneze Ö scheme Õ sisteme de pensii cu membri din mai multe state membre; aceasta, în cele din urmă, ar putea duce la economii semnificative de scară pentru aceste instituții, ar îmbunătăți competitivitatea sectorului la nivelul Uniunii scară comunitară și ar facilita mobilitatea forței de muncă; toate acestea necesită recunoașterea reciprocă a normelor prudențiale; cu excepția cazului în care se prevede altfel, aplicarea corectă a acestor norme prudențiale trebuie supravegheată de către autoritățile competente din statele membre de origine. ê 2003/41/CE considerentul 37 (adaptat) ð nou (23) Exercitarea dreptului unei instituții dintr-un stat membru de a gestiona Ö o schemă Õ un sistem de pensii ocupaționale contractată în alt stat membru ar trebui să respecte în totalitate dispozițiile în vigoare ale legislației sociale și a muncii din statul membru gazdă în ceea ce privește aspectele relevante pentru pensiile ocupaționale, ca de exemplu definirea și plata pensiilor și condițiile pentru transferabilitatea drepturilor de pensie. ð În scopul asigurării securității juridice a activităților transfrontaliere ale instituțiilor, domeniul de aplicare al normelor prudențiale ar trebui clarificat. ï ò nou (24) Instituțiile ar trebui să poată transfera schemele de pensii către alte instituții transfrontaliere din interiorul Uniunii pentru a facilita organizarea furnizării de pensii ocupaționale la nivelul întregii Uniuni, singura condiție fiind obținerea autorizării, din partea autorității competente din statul membru de origine, a instituției către care se efectuează transferul sistemului de pensii („instituția destinatară”). Cu excepția cazului în care legislația națională din domeniul protecției sociale și al muncii în materie de sisteme de pensii prevede altfel, transferul și condițiile în care acesta se realizează ar trebui să facă obiectul unei aprobări prealabile de către membrii și beneficiarii vizați sau, dacă este cazul, de către reprezentanții acestora. ê 2003/41/CE considerentul 26 (25) Un calcul prudent al provizioanelor tehnice reprezintă o condiție esențială pentru a se garanta onorarea obligațiilor de plată a pensiilor; este așadar necesar ca provizioanele tehnice să fie calculate pe baza metodelor actuariale recunoscute și certificate de către persoane autorizate; ratele maxime ale dobânzii trebuie alese prudent, în conformitate cu normele naționale relevante; volumul minim de provizioane tehnice trebuie să fie suficient pentru ca prestațiile care se plătesc deja beneficiarilor să poată fi plătite în continuare și să reflecte în același timp angajamentele care rezultă din drepturile de pensie acumulate ale membrilor. ê 2003/41/CE considerentul 27 (26) Riscurile asumate de instituții variază semnificativ de la un stat membru la altul; statele membre de origine ar trebuie așadar să aibă posibilitatea de a reglementa calculul provizioanelor tehnice cu norme suplimentare și mai detaliate decât se prevede în prezenta directivă. ê 2003/41/CE considerentul 28 (adaptat) (27) Deținerea de active suficiente și corespunzătoare pentru a acoperi provizioanele tehnice protejează interesele membrilor și beneficiarilor Ö schemei Õ sistemului de pensii în cazul în care întreprinderea Ö plătitoare Õ afiliată la sistem devine insolvabilă; în cazul activităților transfrontaliere, în special, recunoașterea reciprocă a principiilor de supraveghere aplicate în statele membre necesită ca provizioanele tehnice să fie în orice moment finanțate integral. ê 2003/41/CE considerentul 29 (28) Dacă instituția nu operează transfrontalier, statele membre ar trebuie să poată permite acoperirea parțială, numai cu condiția elaborării unui plan adecvat de refacere a acoperirii integrale, fără a se aduce atingere cerințelor Directivei 80/987/CEE a Consiliului din 20 octombrie 1980 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția salariaților în cazul insolvabilității angajatorului[28]. ê 2003/41/CE considerentul 30 (adaptat) (29) În multe cazuri, poate fi întreprinderea Ö plătitoare Õ afiliată la sistemul de pensii și nu instituția însăși poate fi cea care fie își asumă riscurile biometrice, fie garantează anumite prestații sau randamentul investițiilor; cu toate acestea, în unele cazuri, instituția este cea care oferă o asemenea acoperire sau garanții, iar obligațiile întreprinderilor Ö plătitoare Õ afiliate se limitează la plata contribuțiilorcotizațiilor necesare; în aceste cazuri, produsele oferite sunt similare cu cele ale societăților de asigurare de viață, iar instituțiile în cauză ar trebui să dețină cel puțin aceleași fonduri suplimentare proprii ca și societățile de asigurare de viață. ê 2003/41/CE considerentul 31 (adaptat) (30) Instituțiile sunt investitori pe termeni foarte lung; răscumpărarea activelor acestor instituții nu poate fi, în general, făcută pentru alt scop decât acela de a furniza drepturile de pensie; mai mult, pentru a proteja în mod adecvat drepturile membrilor și beneficiarilor, instituțiile ar trebuie să fie în măsură să opteze pentru o alocare a activelor care să corespundă naturii și duratei exacte a angajamentelor lor; aceste aspecte necesită o supraveghere eficientă și o abordare a Ö regulilor de investire Õ reglementărilor de investiție care să permită instituțiilor suficientă flexibilitate pentru a decide asupra celei mai sigure și eficiente politici de investiții și care să le oblige să acționeze prudent; de aceea, respectarea principiului prudenței necesită o politică de investiții adaptată structurii de afiliere a fiecărei instituții pentru furnizarea de pensii ocupaționale. ê 2003/41/CE considerentul 6 (adaptat) (31) Prezenta directivă constituie așadar un prim pas către instituirea unei piețe interne a sistemelor de pensii ocupaționale, organizată la scară europeană; Pprin stabilirea regulii principiului prudenței ca principiu de bază pentru investirea capitalului și oferirea posibilității instituțiilor de a funcționa transfrontalier se încurajează redirecționarea economiilor către sectorul furnizării de pensii ocupaționale, prin aceasta contribuindu-se la progresul economic și social. ê 2003/41/CE considerentul 32 (adaptat) (32) Practicile și metodele de supraveghere variază de la un stat membru la altul; de aceea, statelor membre ar trebui să li se acorde o anumită libertate privind Ö regulile de investire Õ normele precise referitoare la investiții pe care doresc să le impună instituțiilor aflate pe teritoriul lor; cu toate acestea, aceste norme nu trebuie Ö ar trebui Õ însă să restricționeze libera circulație a capitalului fără ca acest lucru să fie justificat de motive prudențiale. ê 2003/41/CE considerentul 33 (adaptat) ð nou (33) Ca investitori pe termen foarte lung expuși unui risc de lichiditate scăzut, instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale sunt bine plasate pentru a investi în active nelichide cum ar fi acțiunile, dar și ð în instrumente care au un profil economic pe termen lung și care nu sunt tranzacționate pe piețe reglementate, în sisteme multilaterale de tranzacționare sau în sisteme reglementate de tranzacționare ï pe piețele de capital de risc, în limitele prudenței; acestea pot, de asemenea, să beneficieze de avantajele diversificării internaționale; prin urmare, investițiile în acțiuni, pe piețele de capital de risc și în valute, altele decât cele în care sunt angajamentele, ð și în instrumente care au un profil economic pe termen lung și care nu sunt tranzacționate pe piețe reglementate, în sisteme multilaterale de tranzacționare sau în sisteme reglementate de tranzacționare ï nu ar trebuie restricționate, decât dincu excepția motivelor prudențiale. ò nou (34) Conceptul de instrumente cu profil economic pe termen lung are un înțeles larg. Aceste instrumente sunt titluri de valoare netransferabile și, prin urmare, nu au acces la lichiditatea piețelor secundare. Ele necesită adesea angajamente cu durată fixă care le restricționează perspectivele de comercializare. Aceste instrumente ar trebui înțelese ca incluzând participațiile, instrumentele de datorie ale întreprinderilor necotate și împrumuturile care le-au fost acordate. Întreprinderile necotate includ proiecte de infrastructură, societăți necotate care vizează creșterea, bunuri imobile sau alte active care ar putea fi adecvate pentru investiții pe termen lung. Proiectele de infrastructură care vizează scăderea emisiilor de dioxid de carbon și creșterea rezilienței la schimbările climatice sunt adesea active necotate și se bazează pe credite pe termen lung pentru finanțarea proiectului. ê 2003/41/CE considerentul 34 (adaptat) Cu toate acestea, dacă instituția funcționează transfrontalier, i se poate solicita de către autoritățile competente din statul membru gazdă să limiteze investițiile în acțiuni și active similare care nu sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată, în acțiuni și alte instrumente emise de aceeași întreprindere sau în active denominate în valute necongruente, cu condiția ca reglementări similare să se aplice instituțiilor stabilite în statul membru gazdă. ê 2003/41/CE considerentul 35 (adaptat) Restricțiile privind libera alegere de către instituții a gestionarilor de active și a depozitarilor autorizați limitează concurența pe piața internă și de aceea ar trebui eliminate. ò nou (35) Pentru a se reduce costurile aferente activităților transfrontaliere, ar trebui să li se permită instituțiilor să investească în alte state membre, în conformitate cu normele din statul lor membru de origine. Prin urmare, statele membre gazdă nu ar trebui să aibă posibilitatea de a impune cerințe suplimentare de investiții instituțiilor situate în alte state membre. (36) Anumite riscuri nu pot fi reduse cu ajutorul cerințelor cantitative reflectate în provizioanele tehnice și în cerințele de finanțare, putând fi abordate în mod adecvat doar prin intermediul cerințelor de guvernanță. Prin urmare, asigurarea unui sistem de guvernanță eficace este esențială pentru gestionarea adecvată a riscurilor. Aceste sisteme ar trebui să fie proporționale cu natura, amploarea și complexitatea activităților. (37) Politicile de remunerare care încurajează asumarea de riscuri excesive pot submina gestionarea sănătoasă și eficace a instituțiilor în ceea ce privește riscurile. Principiile și cerințele de comunicare a informațiilor în materie de politici de remunerare care se aplică altor tipuri de instituții financiare din Uniune ar trebui să se aplice și instituțiilor, ținând însă cont de structura specifică de guvernanță a acestora în comparație cu alte tipuri de instituții financiare și de necesitatea de a lua în considerare dimensiunea, natura, amploarea și complexitatea activităților acestora. (38) O funcție-cheie constă în capacitatea internă de a îndeplini anumite sarcini de guvernanță. Instituțiile ar trebui să dispună de o capacitate suficientă pentru a realiza funcția de gestionare a riscurilor, funcția de audit intern și, atunci când este cazul, funcția actuarială. Identificarea unei anumite funcții-cheie nu împiedică instituția să hotărască în mod independent cum va organiza această funcție-cheie în practică, cu excepția cazului în care se specifică altfel prin prezenta directivă. Aceasta nu ar trebui să ducă la apariția unor cerințe care să împovăreze în mod nejustificat instituția, deoarece ar trebui să se țină seama de natura, nivelul și complexitatea activităților acesteia. (39) Toate persoanele care îndeplinesc funcții-cheie ar trebui să respecte cerințele de competență și onorabilitate. Cu toate acestea, numai titularii funcțiilor-cheie ar trebui să fie supuși cerințelor de notificare către autoritatea competentă. (40) În plus, cu excepția funcției de audit intern, în instituțiile mai mici și mai puțin complexe ar trebui să fie posibil ca o singură persoană sau o singură unitate organizațională să dețină mai multe funcții-cheie. Cu toate acestea, persoana sau unitatea care îndeplinește funcția-cheie ar trebui să fie diferită de cea care deține o funcție-cheie similară în întreprinderea plătitoare; autoritatea competentă ar trebui să fie, totuși, autorizată să acorde o scutire, ținând cont de dimensiunea, sfera și complexitatea activităților instituției. (41) Este esențial ca instituțiile să își îmbunătățească procedura de gestionare a riscurilor, astfel încât eventualele puncte vulnerabile în ceea ce privește sustenabilitatea schemei de pensii să poată fi înțelese în mod adecvat și discutate cu autoritățile competente. Instituțiile ar trebui, în cadrul propriului sistem de gestionare a riscurilor, să realizeze o estimare a riscurilor pentru activitățile legate de pensii pe care le desfășoară. Respectiva estimare ar trebui, de asemenea, să fie pusă la dispoziția autorităților competente. În estimare, instituțiile ar trebui să ofere, printre altele, o descriere calitativă a elementelor-cheie care le determină poziția de finanțare în conformitate cu legislația națională, eficacitatea sistemului lor de gestionare a riscurilor și capacitatea de a respecta cerințele privind provizioanele tehnice. Această estimare a riscurilor ar trebui să includă riscurile noi sau emergente, cum ar fi riscurile legate de schimbările climatice, utilizarea resurselor sau mediu. ê 2003/41/CE considerentul 22 (adaptat) (42) Fiecare stat membru ar trebuie să oblige fiecare instituție stabilită pe teritoriul său să întocmească conturi anuale și rapoarte anuale care să ia în calcul fiecare Ö schemă Õ sistem de pensii gestionată de instituție și, dacă este cazul, conturi anuale și rapoarte anuale pentru fiecare Ö schemă Õ sistem de pensii; conturile anuale și rapoartele anuale care prezintă o imagine corectă și fidelă, aprobată corespunzător de o persoană autorizată, a activelor și a angajamentelor, precum și a situației financiare a instituției, luând în considerare fiecare Ö schemă Õ sistem de pensii gestionată de o instituție, sunt o sursă esențială de informații pentru membrii și beneficiarii Ö unei scheme Õ unui sistem și pentru autoritățile competente; ele permit în special autorităților competente să controleze soliditatea financiară a unei instituții și să evalueze dacă aceasta este în măsură să își îndeplinească toate obligațiile contractuale. ê 2003/41/CE considerentul 24 (adaptat) (43) Politica de investiții a unei instituții reprezintă un factor decisiv atât pentru securitatea, cât și pentru nivelul de accesibilitate al pensiilor ocupaționale; de aceea, instituțiile ar trebuie să enunțe principii pe baza cărora să își fondeze politica de investiții și, cel puțin la fiecare trei ani, să reexamineze aceste principii; enunțarea principiilor ar trebuie pusă la dispoziția autorităților competente și, de asemenea, comunicată la cerere membrilor și beneficiarilor fiecăreiui Ö scheme Õ sistem de pensii. ò nou (44) Ar trebui să li se permită instituțiilor să încredințeze gestionarea lor, în întregime sau în parte, altor entități care desfășoară activități în numele lor. Instituțiile ar trebui să rămână deplin responsabile de executarea tuturor obligațiilor care le revin în temeiul prezentei directive atunci când externalizează funcții-cheie sau orice alte activități. (45) Atribuțiile legate de păstrarea în condiții de siguranță și supravegherea activelor instituțiilor ar trebui să fie consolidate prin clarificarea rolurilor și a sarcinilor depozitarului. Obligația de a numi un depozitar ar trebui impusă numai instituțiilor care gestionează scheme de pensii în care membrii și beneficiarii suportă toate riscurile. ê 2003/41/CE considerentul 23 (adaptat) Informarea corespunzătoare a membrilor și beneficiarilor unui sistem de pensii joacă un rol esențial; acest lucru are o relevanță deosebită pentru solicitările de informații privind soliditatea financiară a instituțiilor, regulile contractuale, prestațiile și finanțarea efectivă a drepturilor de pensie acumulate, precum și politica de investiții și gestionarea riscurilor și costurilor. ò nou (46) Instituțiile ar trebui să pună la dispoziția membrilor potențiali, a membrilor și a beneficiarilor informații clare și adecvate, pentru a-i sprijini în demersul de luare a deciziilor cu privire la pensionare și pentru a asigura un nivel ridicat de transparență de-a lungul diferitelor etape din cadrul schemei, printre care etapa dinaintea aderării, cea a aderării (inclusiv dinaintea pensionării) și cea de după pensionare. Mai precis, ar trebui oferite informații privind drepturile la pensie care au fost acumulate, nivelurile preconizate ale pensiilor, riscurile și garanțiile, precum și cu privire la costuri. În cazul în care membrii suportă un risc de investiții, este esențial să se furnizeze și informații suplimentare privind profilul de investiții, eventualele opțiuni disponibile și performanțele anterioare. (47) Pentru a face o alegere în cunoștință de cauză, membrii potențiali ar trebui să dispună, înainte de aderarea la o schemă, de toate informațiile necesare, precum cele privind posibilitățile de a renunța la calitatea de membru, contribuțiile, costurile și opțiunile de investiții, dacă este cazul. (48) Pentru membrii instituției care nu s-au pensionat încă, instituțiile ar trebui să elaboreze o declarație de pensie standard care să conțină informații-cheie generice și cu caracter personal referitoare la schema de pensii. Declarația de pensie ar trebui să aibă un format standard pentru a facilita înțelegerea drepturilor de pensie în ceea ce privește evoluția în timp a acestora și relația dintre scheme diferite de pensii și pentru a încuraja mobilitatea lucrătorilor. (49) Instituțiile ar trebui să informeze membrii cu privire la opțiunile privind plata pensiilor cu suficient timp înainte ca aceștia să se pensioneze. În cazul în care pensiile nu se achită ca anuități pe viață, membrii care se apropie de pensionare ar trebui să primească informații despre produsele disponibile sub forma cărora se plătesc pensiile, în vederea facilitării planificării financiare pentru pensionare. (50) În timpul etapei în care pensiile sunt plătite, beneficiarii ar trebui să continue să primească informații despre plățile la care au dreptul și opțiunile de plată corespunzătoare acestora. Acest lucru este deosebit de important atunci când beneficiarii suportă o parte importantă a riscului de investiții în faza plății pensiilor. (51) În exercitarea prerogativelor sale, autoritatea competentă ar trebui să aibă drept obiectiv protecția membrilor și a beneficiarilor. (52) Domeniul de aplicare al supravegherii prudențiale diferă de la un stat membru la altul. Acest lucru poate crea probleme atunci când o instituție trebuie să respecte în același timp reglementările prudențiale ale statului membru de origine și legislația din domeniul protecției sociale și al muncii din statul membru gazdă. Clarificarea domeniilor care sunt considerate a face parte din supravegherea prudențială în sensul prezentei directive reduce incertitudinea juridică și costurile de tranzacție aferente acesteia. (53) Existența unei piețe interne pentru instituții impune recunoașterea reciprocă a normelor prudențiale. Respectarea de către o instituție a acestor standarde ar trebui să fie supravegheată de autoritățile competente din statul membru de origine al instituției. Autorităților competente ar trebui să li se confere de către statele membre prerogativele necesare pentru a utiliza măsuri preventive sau corective în cazul în care instituțiile încalcă oricare dintre cerințele prezentei directive. ê 2003/41/CE considerentul 25 (adaptat) Pentru a se achita de obligațiile lor statutare, autoritățile competente trebuie să beneficieze de drepturi adecvate la informare și competențe de intervenție corespunzătoare în privința instituțiilor și persoanelor care le gestionează în mod efectiv; în cazul în care o instituție pentru furnizarea de pensii ocupaționale a transferat altor întreprinderi (externalizare) anumite funcții importante, cum ar fi gestionarea investițiilor, tehnologia informației sau contabilitatea, aceste drepturi la informare și aceste competențe de intervenție trebuie să fie extinse la funcțiile menționate, pentru a verifica dacă respectivele activități se derulează în conformitate cu regulile de supraveghere. ò nou (54) Pentru a asigura supravegherea eficace a activităților externalizate, inclusiv a acelora care au fost ulterior reexternalizate, este esențial ca autoritățile competente să aibă acces la toate datele relevante deținute de prestatorii de servicii cărora le-au fost externalizate activitățile, indiferent dacă aceștia din urmă sunt entități reglementate sau nereglementate, și să aibă dreptul să efectueze inspecții la fața locului. Pentru a ține seama de evoluțiile pieței și pentru a garanta respectarea continuă a condițiilor de externalizare, instituțiile ar trebui să informeze autoritățile competente înainte de externalizarea unor activități critice sau importante. (55) Ar trebui să se prevadă schimbul de informații între autoritățile competente, alte autorități și organismele însărcinate cu consolidarea stabilității financiare și cu încetarea schemelor de pensii. Prin urmare, este necesar să se precizeze condițiile în care se poate realiza respectivul schimb de informații. De asemenea, în cazul în care informațiile nu pot fi divulgate decât cu acordul explicit al autorităților competente, acestea ar trebui să aibă posibilitatea, după caz, de a condiționa respectivul acord de respectarea unor condiții stricte. (56) Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului[29] reglementează prelucrarea datelor cu caracter personal efectuată în statele membre în contextul prezentei directive și sub supravegherea autorităților competente. Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului[30] reglementează activitățile de prelucrare a datelor cu caracter personal efectuate de către autoritățile europene de supraveghere în temeiul prezentei directive și sub supravegherea Autorității Europene pentru Protecția Datelor. Orice operațiune de prelucrare de date cu caracter personal efectuată în contextul prezentei directive, de exemplu schimbul de astfel de date sau transmiterea lor de către autoritățile competente, ar trebui să respecte normele naționale de punere în aplicare a Directivei 95/46/CE și orice schimb sau transmitere de informații de către autoritățile europene de supraveghere ar trebui să respecte Regulamentul (CE) nr. 45/2001. (57) În vederea asigurării bunei funcționări a pieței interne pentru furnizarea de pensii ocupaționale organizată la scară europeană, Comisia ar trebui, după consultarea EIOPA, să examineze și să elaboreze un raport privind aplicarea prezentei directive și să prezinte acest raport Parlamentului European și Consiliului după patru ani de la intrarea în vigoare a prezentei directive. Această examinare ar trebui să evalueze în special aplicarea regulilor privind calculul provizioanelor tehnice, finanțarea provizioanelor tehnice, fondurile proprii de reglementare, marjele de solvabilitate, regulile de investire și orice alt aspect legat de situația solvabilității financiare a instituției. (58) Pentru a asigura o concurență loială între instituții, perioada de tranziție care permite întreprinderilor de asigurare aflate sub incidența Directivei 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului[31] să își realizeze activitățile de furnizare de pensii ocupaționale în temeiul normelor menționate la articolul 4 din Directiva 2009/138/CE ar trebui să fie prelungită până la 31 decembrie 2022. Prin urmare, Directiva 2009/138/CE ar trebui modificată în consecință. (59) Pentru a preciza cerințele stabilite în prezenta directivă, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește clarificarea politicii de remunerare, a estimării riscurilor pentru pensii și a declarației de pensie. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, promptă și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu. ê 2003/41/CE considerentul 38 (adaptat) Dacă un sistem este supus unui regim de restricționare a activelor și angajamentelor, dispozițiile prezentei directive se aplică individual sistemului respectiv. ê 2003/41/CE considerentul 39 (adaptat) Din motive de supraveghere, este important să se prevadă cooperarea între autoritățile competente din statele membre și între acele autorități și Comisie pentru alte scopuri; pentru a-și îndeplini atribuțiile și a contribui la punerea în aplicare în mod uniform și la termen a prezentei directive, autoritățile competente ar trebui să procedeze la schimburile de informații necesare pentru aplicarea directivei; Comisia și-a exprimat intenția de a institui un comitet al autorităților de supraveghere pentru a încuraja cooperarea, coordonarea și schimburile de opinii între autoritățile naționale competente și pentru a promova punerea în aplicare a prezentei directive în mod uniform. ê 2003/41/CE considerentul 40 (60) Deoarece obiectivul acțiunii propuse, acela de a crea un cadru legal la nivelul Uniuniicomunitar care să reglementeze instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale, nu poate fi realizat pe deplin de către statele membre și, date fiind dimensiunea și efectele acțiunii, poate fi mai bine realizat de către UniuneComunitate, UniuneaComunitatea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Ttratatul privind Uniunea Europeană; în conformitate cu principiul proporționalității prevăzut în respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru a atinge acel obiectiv,. ò nou (61) În conformitate cu Declarația politică comună din 28 septembrie 2011 a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative[32], statele membre și-au luat angajamentul de a adăuga la notificarea măsurilor lor de transpunere, în cazurile justificate, unul sau mai multe documente care să explice relația dintre componentele unei directive și părțile corespunzătoare din instrumentele naționale de transpunere. În ceea ce privește prezenta directivă, organul legislativ consideră că transmiterea unor astfel de documente este justificată. (62) Obligația de a transpune prezenta directivă în dreptul intern ar trebui să se limiteze la dispozițiile care reprezintă o modificare de fond în raport cu directivele anterioare. Obligația de a transpune dispozițiile care rămân nemodificate decurge din directivele anterioare. (63) Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a directivelor menționate în anexa I partea B, ê 2003/41/CE ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ: ò nou Titlul I DISPOZIȚII GENERALE ê2003/41/CE Articolul 1 Obiect Prezenta directivă stabilește reguli privind inițierea și exercitarea activităților instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale. Articolul 2 Domeniul de aplicare 1. Prezenta directivă se aplică instituțiilor pentru furnizarea de pensii ocupaționale. În cazul în care, în conformitate cu dreptul național, instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale nu au personalitate juridică, statele membre aplică prezenta directivă fie acelor instituții, fie, sub rezerva alineatului (2), acelor entități autorizate responsabile cu gestionarea acestora și care acționează în numele lor. 2. Prezenta directivă nu se aplică: ê2003/41/CE (adaptat) (a) instituțiilor care gestionează sisteme de securitate socialăasigurări sociale reglementate de Regulamenteleul (CEE) nr. 1408/71[33]883/2004[34] și Regulamentul (CEE) nr. 574/72[35]987/2009[36] Ö ale Parlamentului European și ale Consiliului Õ ; ê 2011/61/UE articolul 62 punctul 1 (b) instituțiilor prevăzute de Directivele 73/239/CEE[37], 85/611/CEE[38], 93/22/CEE[39], 2000/12/CE[40] 2002/83/CE[41] 2004/39/CE[42], 2009/65/CE[43], 2009/138/CE, 2011/61/UE[44] și 2013/36/UE[45]; ê 2003/41/CE (adaptat) (c) instituțiilor care funcționează după sistemul repartiției; (d) instituțiilor în cadrul cărora salariații din întreprinderile Ö plătitoare Õ afiliate nu au dreptul legal la prestații și în care întreprinderea Ö plătitoare Õ afiliată poate răscumpăra activele în orice moment, fără a își îndeplini neapărat obligațiile de plată a pensiilor; (e) întreprinderilor care constituie provizioane la bilanț în vederea asigurării plății pensiilor pentru salariații proprii. Articolul 3 Aplicarea la instituțiile care gestionează sisteme de securitate socială Instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale și care gestionează și Ö scheme Õ sisteme de pensiie obligatorii pentru angajați, care sunt considerate a fi sisteme de securitate socială reglementate de Regulamentele (CEE) nr. 1408/71 883/2004 și (CEE) nr. 574/72 987/2009 fac obiectul prezentei directive în ceea ce privește activitățile lor neobligatorii din domeniul pensiilor ocupaționale. În acest caz, angajamentele și activele corespunzătoare sunt restricționate și nu pot fi transferate către Ö schemele Õ sistemele obligatorii de pensiie considerate sisteme de securitate socială sau viceversa. Articolul 4 Aplicare opțională la instituțiile prevăzute în Directiva 2002/83/CE 2009/138/CE ê 2003/41/CE (adaptat) Statele membre de origine pot opta să aplice dispozițiile articolelor 9-16 și 18-20 Ö 9-15, dispozițiile cuprinse între articolul 20 și articolul 24 alineatul (2) și dispozițiile articolelor 25-29, 31-53 și 55-71 Õ din prezenta directivă activităților de furnizare de pensii ocupaționale efectuate de întreprinderile de asigurări Ö de viață Õ prevăzute în Directiva 2002/83/CE 2009/138/CE. În acest caz, toate activele și angajamentele corespunzătoare sus-numitelor activități sunt restricționate, gestionate și organizate separat de alte activități ale întreprinderilor de asigurări Ö de viață Õ , fără posibilitatea de transfer. În acest caz, și numai în ceea ce privește activitățile lor de furnizare de pensii ocupaționale, întreprinderile de asigurări Ö de viață Õ nu intră sub incidența articolelor 20-26, 31 și 36 Ö 76-86, a articolului 132, a articolului 134 alineatul (2), a articolului 173, a articolului 185 alineatele (5), (7) și (8) și a articolului 209 Õ din Directiva 2002/83/CE 2009/138/CE. Statul membru de origine se asigură că, fie autoritățile competente, fie autoritățile responsabile cu supravegherea întreprinderilor de asigurări Ö de viață Õ care fac obiectul Directivei 2002/83/CE 2009/138/CE, ca parte a activității lor de supraveghere, verifică stricta delimitare a activităților de furnizare de pensii ocupaționale. Articolul 5 Instituții mici de pensii și regimuri statutare Cu excepția articolului 19 Ö articolelor 34-37 Õ statele membre pot opta să nu aplice prezenta directivă, în totalitate sau în parte, oricărei instituții aflate pe teritoriile lor care gestionează Ö scheme Õ sisteme de pensii cu mai puțin de 100 de membri în total. Sub rezerva articolului 2 alineatul (2), unor asemenea instituții ar trebuie să li se dea Ö li se dă Õ însă dreptul de a aplica prezenta directivă, dacă doresc acest lucru. Articolul 20 12 poate fi aplicat numai dacă se aplică toate celelalte dispoziții ale prezentei directive. Statele membre pot opta să nu aplice articolele 9-17 Ö 1-8, 12, 20 și 34-37 Õ instituțiilor în cazul cărora furnizarea de pensii ocupaționale are un caracter statutar, conform legislației, și este garantată de o autoritate publică. Articolul 20 12 poate fi aplicat numai dacă se aplică toate celelalte dispoziții ale prezentei directive. ê 2003/41/CE (adaptat) Articolul 6 Definiții În sensul prezentei directive: (a) „instituție pentru furnizarea de pensii ocupaționale”, sau „instituție”, înseamnă o instituție, indiferent de forma sa juridică, care funcționează pe baza principiului de finanțare prin capitalizare, înființată separat de orice întreprindere sau grupare Ö plătitoare Õ afiliată, cu scopul de a furniza pensii în contextul unei activități ocupaționale pe baza unui acord sau contract încheiat: – individual sau colectiv între unul sau mai mulți angajatori și unul sau mai mulți angajați sau reprezentanții acestora sau – cu persoane care exercită o activitate independentă, în conformitate cu legislația statelor membre gazdă și de origine, și care derulează activități care decurg direct din acestea; (b) „Ö schemă Õ sistem de pensii” înseamnă un contract, un acord, un act fiduciar sau reguli care prevăd ce drepturi de pensii se acordă și în ce condiții; ê 2003/41/CE (adaptat) ð nou (c) „întreprindere Ö plătitoare Õ afiliată” înseamnă orice întreprindere sau alt organism, indiferent dacă include sau constă în unadintr-una sau mai multe persoane juridice sau fizice, care acționează ca angajator sau exercită o activitate independentă sau oricare combinații dintre acestea și care varsă contribuții la o instituție pentru furnizarea de pensii ocupaționale ð care are obligația în temeiul legislației naționale sau care se angajează din proprie inițiativă să furnizeze o schemă de pensii ocupaționale ï; ê 2003/41/CE (adaptat) (d) „pensii” înseamnă prestațiile plătite la pensionare sau în perspectiva pensionării, sau, atunci când sunt complementare acestor indemnizații și oferite cu titlu accesoriu, sub forma plăților pentru deces, invaliditate sau încetarea activității, ori sub formă de ajutoare bănești sau servicii în caz de boală, sărăcie sau deces. Pentru a facilita securitatea financiară după pensionare, aceste prestații iau, de obicei, forma unei rente viagere. Cu toate acestea, ele pot fi și sub forma unei rente temporare sau a unei sume forfetare; (e) „membru” înseamnă o persoană ale cărei activități ocupaționale îi dau sau îi vor da dreptul la pensie în conformitate cu dispozițiile Ö unei scheme Õ unui sistem de pensii; (f) „beneficiar” înseamnă o persoană care primește pensie; (g) „autorități competente” înseamnă autoritățile naționale desemnate să îndeplinească atribuțiile prevăzute în prezenta directivă; (h) „riscuri biometrice” înseamnă riscuri legate de deces, invaliditate și longevitate; ê 2003/41/CE (adaptat) ð nou (i) „stat membru de origine” înseamnă statul membru ð în care instituția a fost autorizată sau înregistrată și în care se află principala sa structură administrativă. „Locul principalei structuri administrative” se referă la locul în care se iau principalele decizii strategice ale organismului decizional al instituției; ï în care instituția își are sediul social și principala structură administrativă sau, dacă nu are un sediu social, locul unde se află principala sa structură administrativă. ê 2003/41/CE (adaptat) ð nou (j) „stat membru gazdă” înseamnă statul membru a cărui legislație socială și de muncă relevantă în domeniul Ö schemelor Õ sistemelor de pensii ocupaționale este aplicabilă relației îdintre întreprinderea Ö plătitoare Õ afiliată și membri ð sau beneficiari ï;. ò nou (k) „instituția care efectuează transferul” înseamnă o instituție care transferă totalitatea unei scheme de pensii sau o parte din acesta unei instituții aflate în alt stat membru; (l) „instituția destinatară” înseamnă o instituție care primește totalitatea unei scheme de pensii sau o parte din acesta din partea unei instituții aflate în alt stat membru; (m) „piață reglementată” înseamnă un sistem multilateral din Uniune în sensul articolului 2 alineatul (1) punctul 5 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR]. (n) „sistem multilateral de tranzacționare” înseamnă un sistem multilateral din Uniune în sensul articolului 2 alineatul (1) punctul 6 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR]. (o) „sistem reglementat de tranzacționare” înseamnă un sistem din Uniune astfel cum este menționat la articolul 2 alineatul (1) punctul 7 din Regulamentul (UE) nr. …/... [MiFIR]; (p) „suport durabil” înseamnă orice instrument cu ajutorul căruia un membru sau un beneficiar poate stoca informații care îi sunt adresate personal, într-un mod care să permită ca informațiile respective să poată fi consultate ulterior pe o perioadă de timp adaptată scopului acestor informații și care permite reproducerea fidelă a informațiilor stocate; (q) „funcție-cheie”, în cadrul unui sistem de guvernanță, înseamnă capacitatea internă de a efectua sarcini concrete; un sistem de guvernanță include funcția de gestionare a riscurilor, funcția de audit intern și, de asemenea, dacă instituția își asumă angajamente financiare sau stabilește provizioane tehnice, funcția actuarială. ê 2003/41/CE (adaptat) ð nou Articolul 7 Activitățile unei instituții Fiecare stat Statele membreu solicită instituțiilor aflate pe teritoriul său lor să își limiteze activitățile la operații legate de pensii și activități conexe. Dacă, în conformitate cu articolul 4, o societateîntreprindere de asigurări Ö de viață Õ își gestionează activitățile de furnizare de pensii ocupaționale prin restricționarea activelor și angajamentelor sale, activele și angajamentele restricționate sunt limitate la operațiunile legate de pensii și activități conexe. Articolul 8 Separația juridică între întreprinderile Ö plătitoare Õ afiliate și instituțiile pentru furnizarea de pensii ocupaționale Fiecare stat membru Statele membre asigură o separație juridică între o întreprindere Ö plătitoare Õ afiliată și o instituție pentru furnizarea de pensii ocupaționale cu scopul de a proteja activele instituției în interesul membrilor și beneficiarilor în caz de faliment al întreprinderii Ö plătitoare Õ afiliate. Articolul 9 Condiții de funcționare ð Înregistrarea sau autorizarea ï 1. Fiecare stat membru Statele membre veghează ca, în cazul fiecărei instituții aflate pe teritoriul său lor: ê 2010/78/UE articolul 4 punctul 1 litera (a) (adaptat) (a) instituția să fie înregistrată într-un registru național de către autoritatea competentă sau autorizată Ö de către aceasta Õ ; în cazul activităților transfrontaliere menționate la articolul 1220, registrul indică, de asemenea, statele membre în care funcționează instituția, iar aceste informații se comunică Autorității europene de supraveghere (Autoritateaății europeană Europene pentru de aAsigurări și pPensii oOcupaționale) (denumită în continuare „AEAPOEIOPA”), instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului[46], care o publică pe site-ul său internet;. ê 2003/41/CE (adaptat) (b) instituția să fie condusă efectiv de persoane cu o reputație bună care să aibă calificările profesionale și experiența corespunzătoare sau să angajeze consilieri cu calificările profesionale și experiența corespunzătoare; ò nou Articolul 10 Normele schemei de pensii ê 2003/41/CE (adaptat) (c) Statele membre se asigură, în ceea ce privește fiecare instituție aflată pe teritoriul lor, că sunt să fie puse în aplicare reglementări stabilite în mod corespunzător privind funcționarea oricăreiui Ö scheme Õ sistem de pensii gestionate de către instituție, iar membrii să fie informați despre aceste reglementări în mod adecvat;. ê 2003/41/CE (adaptat) (d) toate prevederile tehnice să fie calculate și certificate de către un actuar sau, dacă nu de către un actuar, de alt specialist în acest domeniu, inclusiv un auditor, în conformitate cu legislația națională, pe baza metodelor actuariale recunoscute de autoritățile competente din statul membru de origine; ò nou Articolul 11 Angajamentul privind finanțarea constantă și prestațiile suplimentare ê 2003/41/CE (adaptat) (e)1. Statele membre se asigură, în ceea ce privește fiecare instituție aflată pe teritoriul lor, că dacă întreprinderea Ö plătitoare Õ afiliată garantează plata pensiilor, ea trebuie să se angajeze la o finanțare constantă;. ê 2003/41/CE (adaptat) (f) membrii să fie îndeajuns de informați asupra condițiilor sistemului de pensii, mai ales în ceea ce privește: (i) drepturile și obligațiile părților implicate în sistemul de pensii; (ii) riscurile financiare, tehnice și de altă natură implicate de sistemul de pensii; (iii) natura și distribuția acestor riscuri. ê 2003/41/CE 2. În conformitate cu principiul subsidiarității și luând în considerare scara pensiilor oferite de regimurile de securitate socială, statele membre pot prevedea să le fie oferite membrilor ca opțiune acoperirea riscurilor de longevitate și invaliditate, indemnizații pentru urmașii aflați în întreținere și o garanție de rambursare a contribuțiilor, cu titlul de indemnizații suplimentare, dacă angajatorii și angajații sau reprezentații acestora convin astfel. ê 2003/41/CE (adaptat) 3. Un stat membru poate să impună și alte cerințe privind condițiile de funcționare a unei instituții aflate pe teritoriul său în vederea asigurării protecției adecvate a intereselor membrilor și beneficiarilor. ê 2010/78/UE articolul 4 punctul 1 litera (a) (adaptat) 5. În cazul activității transfrontaliere menționate la articolul 20, condițiile de funcționare a instituției fac obiectul unei autorizări prealabile de către autoritățile competente ale statului membru de origine. Atunci când acordă o astfel de autorizație, statele membre informează imediat AEAPO. ê 2003/41/CE (adaptat) ð nou Articolul 2012 Activități ð și proceduri ï transfrontaliere 1. Fără a aduce atingere dreptului social și dreptului muncii la nivel național privind organizarea sistemelor de pensii, inclusiv afilierea obligatorie și dispozițiile rezultând din contractele colective de muncă, statele membre permit întreprinderilor stabilite pe teritoriul lor să Ö plătească contribuții Õ recurgă la serviciile instituțiilor ð care își propun să desfășoare sau care desfășoară activități transfrontaliere ï pentru furnizarea de pensii ocupaționale autorizate în alte state membre. Ele permit, de asemenea, instituțiilor Ö autorizate aflate pe teritoriul lor Õ pentru furnizarea de pensii ocupaționale autorizate să funcționeze pe teritoriul lor să ð desfășoare activități transfrontaliere, ï accepte afilierea la sistem Ö încasând contribuții Õ din partea unor întreprinderi cu sediul aflat pe teritoriul ð oricărui stat membru ï în teritoriile altor state membre. 2. O instituție care Ö își propune Õ dorește ð să desfășoare activități transfrontaliere și ï Ö să încaseze contribuții de la o întreprindere plătitoare Õ să-și ofere serviciile unei întreprinderi afiliate aflate pe teritoriul altui stat membru este supusă autorizării prealabile de către autoritățile competente din statul său membru de origine, în conformitate cu dispozițiile articolului 9 alineatul (5). Instituția notifică intenția de Ö a încasa contribuții de la o întreprindere plătitoare Õ a-și furniza serviciile unei întreprinderi afiliate stabilite pe teritoriul altui stat membru autorităților competente din statul membru de origine unde este autorizată să funcționeze. 3. Statele membre solicită instituțiilor ð autorizate sau înregistrate ï aflate pe teritoriul lor și care intenționează să-și furnizeze serviciile Ö să încaseze contribuții Õ unei întreprinderi aflate pe teritoriul altui stat membru să furnizeze în notificarea prevăzută la alineatul (2) următoarele informații: (a) statul sau statele membre gazdă; (b) numeledenumirea întreprinderii Ö plătitoare Õ afiliate ð și locul unde se află structura administrativă a acesteia ï ; (c) principalele caracteristici ale Ö schemei Õ sistemului de pensii gestionate pentru întreprinderea Ö plătitoare Õ afiliată. ê 2003/41/CE ð nou 4. Dacă autoritatea competentă din statul membru de origine este notificată conform alineatului (2) și dacă nu are motive să considere ð a emis o decizie potrivit căreia ï structura administrativă sau situația financiară a instituției sau reputația și calificările profesionale sau experiența persoanelor care conduc instituția sunt incompatibile cu operațiunile propuse în statul membru gazdă, aceasta comunică, în termen de trei luni de la primirea tuturor informațiilor prevăzute la alineatul (3), acele informații autorităților competente din statul membru gazdă și informează instituția cu privire la aceasta. ò nou Decizia menționată la primul paragraf trebuie să fie motivată. În cazul în care autoritatea competentă din statul membru de origine refuză să comunice informațiile menționate la primul paragraf autorităților competente din statul membru gazdă, aceasta îi transmite instituției în cauză motivele refuzului în termen de trei luni de la primirea tuturor informațiilor menționate la alineatul (3). Refuzul respectiv sau lipsa unei acțiuni face obiectul dreptului de a sesiza instanța din statul membru de origine. ê 2003/41/CE (adaptat) ð nou 5. Înainte ca instituția să înceapă să Ö desfășoare o activitate transfrontalieră, Õ gestioneze un sistem de pensii pentru o întreprindere afiliată din alt stat membru, autoritățile competente din statul membru gazdă informează în termen de două luni ð o lună ï de la primirea tuturor informațiilor prevăzute la alineatul (3) autoritățile competente din statul membru de origine, dacă este cazul, asupra cerințelor dreptului social și ale dreptului muncii relevante pentru domeniul pensiilor ocupaționale care reglementează Ö schema Õ sistemul de pensii ocupaționale gestionată în contul unei întreprinderi din statul membru gazdă, precum și asupra oricăror altor norme care trebuie aplicate în conformitate cu articolul 18 alineatul (7) și cu alineatul (7) din prezentul articol. Autoritățile competente din statul membru de origine comunică aceste informații instituției. 6. La primirea notificării prevăzute la alineatul (5), sau dacă nu primește nicio notificare din partea autorităților competente ale statului membru de origine la expirarea perioadei prevăzute la alineatul (5), instituția poate începe Ö să desfășoare activitatea transfrontalieră Õ gestionarea sistemului de pensii în contul unei întreprinderi din statul membru gazdă în conformitate cu cerințele dreptului social și ale dreptului muncii din statul membru gazdă, care sunt relevante pentru domeniul pensiilor ocupaționale, precum și cu oricare alte reglementări care trebuie aplicate în conformitate cu articolul 18 alineatul (7) și cu alineatul (7) din prezentul articol. ê 2003/41/CE (adaptat) 7. În special, o instituție care operează în contul unei întreprinderi din alt stat membru este, de asemenea, supusă, în ceea ce privește membrii afiliați corespunzători, tuturor cerințelor de furnizare de informații impuse de autoritățile competente din statul membru gazdă instituțiilor aflate în acel stat membru, în conformitate cu articolul 11. ê 2003/41/CE (adaptat) ð nou 87. Autoritățile competente din statul membru gazdă informează autoritățile competente din statul membru de origine asupra oricăror schimbări semnificative survenite în cerințele legislației sociale și a muncii a statului membru gazdă relevante pentru domeniul Ö schemelor Õ sistemelor de pensii ocupaționale care pot afecta caracteristicile Ö schemei Õ sistemului de pensii în ceea ce privește ð activitatea transfrontalieră ï gestionarea sistemului de pensii operat în contul unei întreprinderi din statul membru gazdă și în orice alte reglementări care trebuie aplicate în conformitate cu articolul 18 alineatul (7) și cu alineatul (7) din prezentul articol. 98. Autoritățile competente din statul membru gazdă vor supraveghea instituția în permanență în ceea ce privește conformarea activităților sale cu cerințele statului membru gazdă enunțate în dreptul social și în dreptul muncii la nivel național, relevante pentru domeniul Ö schemelor Õ sistemelor de pensii ocupaționale prevăzute la alineatul (5) și în ceea ce privește cerințele de furnizare de informații prevăzute la alineatul (7). Dacă supravegherea va relevăa neregularități, autoritățile competente din statul membru gazdă informează fără întârziere autoritățile competente din statul membru de origine. Autoritățile competente din statul membru de origine, în coordonare cu autoritățile competente din statul membru gazdă, adoptă măsurile necesare pentru a determina instituția să înceteze încălcarea normelor din dreptul social și din dreptul muncii. ê 2003/41/CE (adaptat) 109. Dacă, în ciuda măsurilor luate de autoritățile competente din statul membru de origine, sau deoarece asemenea măsuri nu au fost adoptate măsuri adecvate în statul membru de origine, instituția continuă să încalce dispozițiile aplicabile din cerințele dreptului social și ale dreptului muncii din statul membru gazdă, care sunt relevante pentru domeniul Ö schemelor Õ sistemelor de pensii ocupaționale, autoritățile competente din statul membru gazdă pot, după ce informează autoritățile competente din statul membru de origine, să ia măsurile necesare pentru a preveni sau penaliza comiterea de alte neregularități, inclusiv, dacă este strict necesar, prin interzicerea impusă instituției de a furniza servicii în contul întreprinderii Ö plătitoare Õ afiliate din statul membru gazdă. ò nou 10. Statele membre se asigură că o instituție care desfășoară activități transfrontaliere nu face obiectul niciunei cerințe privind informațiile către membri și beneficiari impusă de autoritățile competente din statul membru gazdă în ceea ce privește membrii vizați de respectivele activități transfrontaliere. Articolul 13 Transferuri transfrontaliere de scheme de pensii 1. Statele membre permit instituțiilor autorizate sau înregistrate pe teritoriul lor să transfere total sau parțial schemele lor de pensii către instituții destinatare autorizate sau înregistrate în alte state membre. 2. Transferul total sau parțial al unei scheme de pensii între instituțiile care efectuează transferul și instituțiile destinatare autorizate sau înregistrate în state membre diferite este autorizat în prealabil de către autoritatea competentă a statului membru de origine în care se află instituția destinatară. Instituția destinatară este cea care depune cererea de autorizație a transferului. 3. Cu excepția cazului în care legislația națională din domeniul protecției sociale și al muncii în materie de organizare a sistemelor de pensii prevede altfel, transferul și condițiile în care acesta se realizează face obiectul unei aprobări prealabile de către membrii și beneficiarii vizați sau, dacă este cazul, de către reprezentanții acestora. În orice caz, informațiile privind condițiile transferului sunt puse la dispoziția membrilor și beneficiarilor în cauză sau, dacă este cazul, a reprezentanților acestora, cu cel puțin patru luni înainte de depunerea cererii menționate la alineatul (2). 4. Cererea menționată la alineatul (2) conține următoarele informații: (a) acordul scris între instituția care efectuează transferul și instituția destinatară, care să precizeze condițiile transferului, inclusiv principalele caracteristici ale schemei de pensii și descrierea activelor transferate, precum și, dacă este cazul, a angajamentelor corespunzătoare; (b) denumirea și sediul instituției care efectuează transferul; (c) locul unde se află structura administrativă a întreprinderii plătitoare și denumirea întreprinderii plătitoare; (d) statul membru gazdă sau statele membre gazdă, dacă sunt mai multe. 5. În cazul în care autorității competente din statul membru de origine în care se află instituția destinatară i se transmite cererea menționată la alineatul (2) și autoritatea respectivă nu a emis nicio decizie potrivit căreia structura administrativă sau situația financiară a instituției destinatare ori reputația sau calificarea sau experiența profesională a persoanelor care gestionează instituția destinatară nu sunt compatibile cu operațiunile propuse în statul membru de origine al instituției destinatare, aceasta comunică decizia sa de autorizare a transferului, în termen de trei luni de la primirea tuturor informațiilor menționate la alineatul (4), instituției destinatare și autorității competente din statul membru de origine al instituției care efectuează transferul. Autoritatea competentă din statul membru de origine al instituției care efectuează transferul informează instituția care efectuează transferul cu privire la respectiva decizie. Deciziile menționate la primul paragraf trebuie să fie motivate. În cazul în care autoritatea competentă din statul memb