[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 1.8.2008

COM(2008) 502 final

RAPORT AL COMISIEI CĂTRE CONSILIU

Al doilea raport de monitorizare ș i evaluare privind punerea în aplicare a Pozi ț iei comune 2005/69/JAI a Consiliului

RAPORT AL COMISIEI CĂTRE CONSILIU

Al doilea raport de monitorizare și evaluare privind punerea în aplicare a Poziției comune 2005/69/JAI a Consiliului

INTRODUCERE

Unul dintre obiectivele cheie ale Uniunii este de a asigura cetățenilor un nivel ridicat de siguranță într-un spațiu de libertate, securitate și justiție. Pentru atingerea acestui obiectiv, statele membre trebuie să coopereze mai strâns, în special în ceea ce privește schimbul de informații între autoritățile competente de aplicare a legii, precum și între acestea și autoritățile similare din țările terțe.

Pașapoarte emise și cele în alb, furate, pierdute sau sustrase în alt mod se folosesc pentru a eluda aplicarea legii, în scopul desfășurării de activități ilicite, care ar putea pune în pericol securitatea Uniunii Europene și a fiecărui stat membru. Ținându-se seama de însăși natura amenințării, acțiunile relevante pot fi întreprinse doar la nivelul Uniunii.

Toate statele membre sunt afiliate la Organizația Internațională a Poliției Judiciare („Interpol”). Pentru a-și îndeplini misiunea, Interpol a creat o bază de date privind documentele de călătorie furate (SLTD), care permite membrilor Interpol să facă schimb de date referitoare la pașapoartele pierdute sau furate.

Poziția comună 2005/69/JAI obligă statele membre să se asigure că autoritățile competente de aplicare a legii fac schimb de date privind pașapoartele emise și cele în alb, care au fost furate, pierdute sau sustrase în alt mod, date care sunt prelucrate pentru a fi introduse într-un sistem de informații specific, veghind în același timp la respectarea drepturilor fundamentale ale posesorilor datelor.

1. CERINțE-CHEIE ALE POZIțIEI COMUNE

Poziția comună stipulează 5 obligații pentru statele membre:

- schimbul tuturor datelor existente și viitoare privind pașapoartele (astfel cum au fost definite) cu Interpol;

- asigurarea schimbului acestor date cu Interpol imediat după introducerea lor în baza de date națională sau în SIS;

- schimbul acestor date numai cu membrii Interpol care pot asigura un nivel adecvat de protecție a datelor cu caracter personal și care respectă drepturile și libertățile fundamentale cu privire la prelucrarea automată a datelor cu caracter personal;

- garantarea utilizării bazei de date a Interpol de către autoritățile competente de aplicare a legii pentru a accesa informațiile atunci când acest fapt este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor care le revin și asigurarea infrastructurii necesare pentru a facilita consultarea;

- asigurarea luării de măsuri adecvate în cazul în care se ajunge la o identificare pozitivă (o alertă).

2. OBIECTIVUL RAPORTULUI şI METODA DE EVALUARE

În 2006, Comisia Europeană a înaintat Consiliului un raport privind punerea în aplicare a poziției comune în statele membre[1] („raportul din 2006”). Raportul din 2006 a ajuns la concluzia că aplicarea poziției comune de către statele membre este încă incompletă și a făcut o serie de recomandări în acest sens. Prin urmare, Consiliul a cerut Comisiei să înainteze un al doilea raport pentru a evalua gradul în care statele membre au luat măsurile necesare în acest timp[2].

În temeiul acestei solicitări, la 1 iunie 2007, Comisia a trimis statelor membre un chestionar cu scopul de a stabili gradul, modul și metoda de punere în aplicare a poziției comune, precum și eventualele progresele realizate după elaborarea raportului din 2006.

Toate statele membre au trimis răspunsuri la acest chestionar. Unele dintre informațiile primite de Comisie sunt ambigue, incomplete, fac referiri la legislația internă și la alte dispoziții fără a oferi alte detalii și au fost furnizate pe baza unor interpretări divergente ale întrebărilor puse de către statele membre. De aceea, Comisia a invitat specialiști din statele membre la o reuniune care a vizat clarificarea răspunsurilor la chestionar și formularea unor concluzii pe baza acestor răspunsuri. Reuniunea a avut loc la Bruxelles la 17 și 18 septembrie 2007.

Prezentul raport oferă o trecere în revistă a răspunsurilor scrise la chestionar, precum și a explicațiilor și informațiilor orale furnizate de către specialiștii statelor membre care au participat la reuniunea menționată anterior și, pornind de la acestea, evaluează gradul de aplicare a poziției comune.

3. REZUMATUL RăSPUNSURILOR

3.1. A pus în aplicare statul membru de care aparțineți poziția comună privind schimbul de anumite date cu Interpol (2005/69/JAI)?

- Dacă răspunsul este afirmativ, în ce mod a fost pusă în aplicare aceasta în statul membru de care aparțineți? Vă rugăm să precizați măsura relevantă de punere în aplicare, acolo unde este cazul.

- Dacă răspunsul este negativ, intenționează statul membru de care aparțineți să o pună în aplicare?

- Pentru statele membre care au răspuns la chestionarul privind punerea în aplicare a poziției comune trimis în 2006, s-a schimbat în vreun fel situația în timpul anului 2006/2007?

Răspunsurile statelor membre la această întrebare au arătat că toate statele membre au luat măsuri pentru punerea în aplicare a poziției comune, însă stadiul de aplicare atins este foarte diferit. Chiar dacă, în momentul în care au trimis răspunsurile, Letonia și Slovacia nu aplicaseră integral poziția comună, acest fapt era prevăzut pentru sfârșitul anului 2007. Răspunsurile arată că, în general, au existat progrese semnificative în ceea ce privește punerea în aplicare a poziției comune în intervalul scurs de la elaborarea raportului din 2006.

3.2. Face statul membru de care aparțineți schimb complet de date cu Interpol privind pașapoartele emise și cele în alb care au fost furate, pierdute sau sustrase în alt mod, astfel cum este prevăzut la articolul 3 alineatul (1) din PC 2005/69/JAI? Dacă statul membru de care aparțineți nu face schimb de astfel de date privind pașapoartele cu Interpolul, vă rugăm să indicați proporția aproximativă în care se realizează acest schimb.

Răspunsurile arată că 22 de state membre fac schimb complet de datele necesare privind pașapoartele cu Interpol, iar un alt stat membru va proceda astfel în cel mai scurt timp. Unele state membre depășesc chiar cerințele poziției comune și fac schimb de informații cu Interpol în ceea ce privește cărțile de identitate pierdute sau furate.

În trei state membre, datele schimbate aparținând unei anumite categorii nu sunt întotdeauna complete, conform cerințelor poziției comune. Mai precis, Polonia furnizează date numai cu privire la pașapoartele pierdute sau furate în urma unei infracțiuni, Ungaria numai pentru pașapoartele furate, iar Portugalia numai pentru documentele în alb furate.

3.3. Face, de asemenea, statul membru de care aparțineți schimb complet de date cu Interpol, în conformitate cu prevederile articolului 3 alineatul (3) din PC 2005/69/JAI, privind pașapoartele imediat după ce au fost introduse în baza de date națională relevantă sau în SIS (în cazul în care statul membru de care aparțineți face parte din SIS)? Pentru statele membre care amână comunicarea datelor Interpolului, vă rugăm să descrieți fluxul de lucru care determină intervalul dintre înregistrarea datelor în baza de date relevantă a statului de care aparțineți sau, după caz, în SIS, și transmiterea lor către Interpol.

Articolul 3 alineatul (3) din poziția comună solicită introducerea datelor în baza de date a Interpolului imediat după introducerea lor în baza de date națională sau în SIS. Trebuie precizat că poziția comună nu vizează reglementarea perioadei dintre raportarea pașaportului ca pierdut și introducerea informațiilor în baza de date națională.

Răspunsurile la chestionar arată că numai 11 state membre au introdus aceste date imediat, iar două state membre vor proceda astfel după punerea în funcțiune a infrastructurii necesare. Opt state membre fac schimb de astfel de date cu Interpol zilnic, fapt care, chiar dacă nu este ideal, poate constitui o practică acceptabilă. Italia și Ungaria fac schimb de date lunar, iar Republica Cehă săptămânal.

3.4. Face statul membru de care aparțineți distincția între membrii Interpol cu care trebuie să facă schimb de informații și cei cu care nu trebuie să facă acest schimb, conform prevederilor articolului 3 alineatul (1) din PC 2005/69/JAI? Care sunt motivele pentru care statul membru de care aparțineți hotărăște să facă sau nu o astfel de distincție? Este reciprocitatea un criteriu? Pentru statele membre care au răspuns la chestionarul inclus în raportul din 2006: a fost modificată abordarea?

Articolul 3 alineatele (1) și (5) din poziția comună cere statelor membre să facă schimb de date privind pașapoartele numai cu acei membri ai Interpol care pot asigura un nivel adecvat de protecție a datelor cu caracter personal și care respectă drepturile și libertățile fundamentale referitoare la prelucrarea automată a datelor cu caracter personal. Răspunsurile la chestionar arată că numai Țările de Jos fac o distincție între membrii Interpol, în timp ce celelalte state membre nu iau în considerare o astfel de distincție.

Statele membre care nu fac o astfel de distincție și-au justificat abordarea prin două motive: (a) consideră că informațiile transmise către Interpol, în special numărul de pașaport, nu conțin date cu caracter personal și (b) consideră că au interesul să localizeze orice pașaport propriu aflat în orice altă țară. Statele membre au clarificat în cadrul reuniunii specialiștilor că nivelul adecvat de protecție a datelor cu caracter personal și respectarea drepturilor și libertăților fundamentale sunt considerate ca făcând parte din evaluarea riscului în cazul în care se confruntă cu cereri de confirmare a unei identificări pozitive sau de furnizare a unor informații de fond.

3.5. Care sunt modalitățile asupra cărora statul membru de care aparțineți a convenit cu Interpol cu privire la schimbul tuturor datelor pe care le deține privind pașapoartele, în conformitate cu prevederile articolului (3) alineatul (2) din PC 2005/69/JAI? Pentru statele membre care nu au convenit asupra acestor modalități, considerați că reglementările Interpol sunt suficiente? Pentru statele membre care au răspuns la chestionarul inclus în raportul din 2006: ați folosit modalitățile stabilite de comun acord pentru a transfera efectiv date patrimoniale?

Niciunul dintre statele membre nu a stabilit de comun acord cu Interpol modalități speciale pentru schimbul de informații privind pașapoartele. Statele membre par să considere că reglementările și sistemele Interpol, cum ar fi I-24/7, oferă suficiente garanții.

3.6. Ce autorități competente de aplicare a legii au dreptul de a consulta baza de date a Interpol în sensul prezentei PC în statul membru de care aparțineți, conform prevederilor articolului 3 alineatul (4) din PC 2005/69/JAI, și pentru îndeplinirea căror sarcini pot acestea să o consulte? Pentru statele membre care au precizat deja aceste autorități în răspunsurile la chestionarul inclus în raportul din 2006, vă rugăm să specificați sarcinile pentru îndeplinirea cărora autoritățile consultă baza de date a Interpol.

În toate cazurile, autoritățile polițienești au dreptul de a consulta baza de date a Interpol, cu excepția Greciei, unde numai Biroul Național Interpol (BNI) are acest drept. Trebuie precizat că, în majoritatea statelor membre, serviciile naționale de informații sunt considerate ca făcând parte din autoritățile polițienești.

În majoritatea statelor membre, pe lângă poliție, alte autorități de aplicare a legii au, de asemenea, dreptul de a consulta baza de date a Interpol. De exemplu, poliția de frontieră și serviciile vamale au dreptul de a consulta baza de date în Polonia, poliția de frontieră și Departamentul pentru migrație în Letonia, poliția de frontieră în Italia și Poliția militară regală în Țările de Jos.

3.7. Statul membru de care aparțineți a oferit orientări și/sau formare cu privire la situațiile în care este considerată adecvată consultarea bazei de date a Interpol? Pentru statele membre care au indicat deja asemenea evoluţii în răspunsurile la chestionarul inclus în raportul din 2006, cum se asigură statul membru de care aparțineți că a fost efectuată o consultare adecvată?

Răspunsurile sugerează că 17 state membre au oferit orientări sau formare pentru utilizarea bazei de date a Interpol. În alte câteva state membre, se oferă orientări generale ofițerilor care au acces la baza de date. În general, totuși, statele membre par să considere că nu sunt necesare explicații pentru folosirea bazei de date și că simpla disponibilitate a acesteia este suficientă. Acestea sugerează că nu este nevoie ca autoritățile de aplicare a legii să fie în mod specific formate sau ghidate pentru utilizarea bazei de date a Interpol.

3.8. A creat deja statul membru de care aparțineți infrastructura necesară pentru facilitarea consultării bazei de date, conform prevederilor articolului 3 alineatul (4) din PC 2005/69/JAI)?

- Dacă răspunsul este afirmativ, vă rugăm să includeți o descriere a infrastructurii relevante.

- Pentru statele membre care au răspuns la această întrebare în chestionarul inclus în raportul din 2006, s-a modificat în vreun fel situația din acel moment?

- Au autoritățile competente din statul dumneavoastră acces direct la baza de date a Interpol? Dacă accesul este indirect, vă rugăm să descrieți fluxul de lucru.

Majoritatea statelor membre folosesc datele privind pașapoartele din baza de date a Interpol numai pentru investigații. Numai câteva state membre folosesc baza de date și pentru control. Acestea din urmă au permis sau fac în prezent demersuri pentru a permite accesul ofițerilor de frontieră, care pot consulta baza de date manual sau automat la punctele de trecere a frontierei, folosind instrumentele I-24/7 și MIND & FIND oferite de Interpol.

Răspunsurile sugerează că statele membre nu au interpretat în mod proactiv prevederile articolului 3 alineatul (4) și majoritatea consideră că simplul acces potențial acordat autorităților competente este suficient pentru a satisface cerința menționată la articolul în cauză. Acest fapt intră în contradicție cu textul articolului și, în special, cu obligația statelor membre de a „ se asigura ” că autoritățile de aplicare a legii consultă baza de date a Interpol atunci când este cazul.

3.9. Pe lângă respectarea prevederilor legislației naționale privind protecția datelor, ia statul membru de care aparțineți alte măsuri pentru a asigura un nivel adecvat de protecție a datelor cu caracter personal în statul membru al Interpol relevant și respectarea drepturilor și libertăților fundamentale referitoare la prelucrarea automată a datelor cu caracter personal, în conformitate cu prevederile articolului 3 alineatul (5) din PC 2005/69/JAI? Au existat plângeri din partea anumitor persoane privind un astfel de schimb de date?

Răspunsurile arată că statele membre nu iau măsuri speciale pentru a asigura un nivel adecvat de protecție a datelor cu caracter personal în statul membru al Interpol relevant și respectarea drepturilor și libertăților fundamentale referitoare la prelucrarea automată a datelor, cu excepția Țărilor de Jos, care limitează zonele în care sunt disponibile datele pe care le dețin. Toate statele membre consideră că legislația lor națională este suficientă. Belgia, Cipru, Bulgaria, Grecia și Portugalia consideră că datele privind pașapoartele schimbate cu Interpol nu sunt date cu caracter personal.

Statele membre nu au raportat existența unor plângeri din partea cetățenilor cu privire la schimbul de date cu Interpol.

3.10. Vă rugăm să furnizați date statistice privind numărul de identificări reușite (alerte) realizate de către autoritățile competente ale statului de care aparțineți în baza de date a Interpol în ultimele 12 luni. Care este intervalul mediu de timp pentru obținerea confirmării unei identificări reușite (unui rezultat al căutării) și a informațiilor de fond în urma unei identificări?

Statele membre nu țin evidența numărului de identificări pozitive (alerte) realizate de către autoritățile lor competente în baza de date a Interpol, și nu au putut să ofere astfel de cifre. Date referitoare la acest aspect au fost oferite de către Interpol și au arătat că între ianuarie și august 2007 au existat 1 599 identificări pozitive în UE, față de aceeași perioadă din 2005, când s-au înregistrat 191 de astfel de identificări.

Conform răspunsurilor la chestionar, pentru a obține confirmarea unei identificări reușite, autoritățile competente au trebuit să aștepte în medie de la „câteva secunde” până la „câteva luni” sau nu au primit „nici o confirmare”, deși 13 state membre nu au putut să furnizeze date în acest sens.

Pentru a obține informații de fond , autoritățile competente au trebuit să aștepte după o identificare reușită în medie între „24 de ore” și „10 zile” sau nu au primit „nici o informație de fond”. 17 state membre nu au putut oferi astfel de date statistice fie din cauză că nu le dețin, fie din cauză că timpul de răspuns variază considerabil în funcție de țara terță în cauză.

3.11. Vă rugăm să furnizați date statistice cu privire la numărul mediu de cereri de confirmare a unei identificări reușite (alerte) pe care le-ați primit din partea autorităților competente ale altor state membre, în urma unei alerte identificate în baza de date a Interpol în ultimele 12 luni. Care este durata medie de răspuns pentru o astfel de cerere de confirmare și de furnizare de informații de fond în urma unei alerte?

Răspunsurile au arătat că 18 state membre nu țin evidența numărului de cereri de confirmare a unei identificări reușite primite de la alte state membre sau de la alte țări membre ale Interpol. Durata medie de răspuns la cererile de confirmare a identificărilor reușite a variat între „câteva minute” și „câteva ore”, în timp ce durata medie pentru furnizarea de informații de fond a fost cu mult mai lungă, unul din statele membre precizând că se poate întinde până la 4 săptămâni.

4. CONCLUZII SPECIFICE

Pentru a oferi o imagine de ansamblu asupra punerii în aplicare a poziției comune, este necesar să revenim asupra celor cinci obligații fundamentale ale statelor membre, astfel cum au fost definite anterior.

4.1. Schimbul tuturor datelor existente și viitoare privind pașapoartele (astfel cum au fost definite) cu Interpol.

În momentul elaborării prezentului raport, se presupune că toate statele membre au pus în aplicare poziția comună și au schimbat date privind pașapoartele cu Interpol. Acest fapt este verificat de către Interpol. Rezultatele arată că, de la elaborarea raportului din 2006, toate statele membre au progresat în îndeplinirea obligațiilor care le revin.

Cu toate acestea, există 3 state membre care nu schimbă cu Interpol toate categoriile necesare de date privind pașapoartele. Mai precis, Polonia furnizează date numai pentru pașapoartele pierdute sau furate în urma unei infracțiuni, Ungaria, numai pentru pașapoartele furate, iar Portugalia, numai pentru documentele în alb furate. Pe de altă parte, în unele cazuri, statele membre depășesc cerințele poziției comune oferind, de exemplu, informații privind cărțile de identitate și permise de conducere.

Unele state membre au raportat existența unor probleme cu privire la punerea în practică a poziției comune și a bazei de date a Interpol. Letonia a observat că nu există nicio rubrică specifică în baza de date a Interpol pentru „pașaportul străinului” și că acest fapt reprezintă o problemă în momentul în care trebuie să se introducă o astfel de informație. Portugalia a ridicat aceleași probleme în ceea ce privește pașapoartele frauduloase, iar Germania, cu privire la documentele sustrase care nu sunt nici pierdute, nici furate. Ca soluție la această problemă, statele membre au sugerat adoptarea unui dicționar sau a unei liste FADO atât pentru poziția comună, cât și pentru baza de date a Interpol.

Indiferent de problemele identificate, statisticile Interpol arată că datele introduse de către statele membre UE în baza sa de date între ianuarie și august 2007 au fost în număr de 11 237 207, față de aceeași perioadă a anului 2005, când s-au înregistrat 6 150 494 intrări. Aceste cifre au dovedit îmbunătățirea substanțială a schimbului de date de la elaborarea raportului din 2006. În plus, datele introduse de statele membre UE în perioada menționată reprezintă mai mult de două treimi din numărul total de date introduse, ceea ce demonstrează creșterea enormă a participării la acest sistem, precum și rolul cheie pe care statele UE îl joacă în prezent în sporirea capacităților Interpol.

4.2. Asigurarea schimbului acestor date cu Interpol imediat după introducerea lor în baza de date națională sau SIS.

În ciuda faptului că răspunsurile statelor membre arată un progres cert față de constatările raportului din 2006, există încă loc pentru îmbunătățirea aplicării poziției comune de către statele membre.

Numai 11 state membre au introdus datele în baza de date a Interpol imediat după introducerea acestora în baza de date națională și se așteaptă ca alte două state membre să înceapă să procedeze astfel foarte curând. Opt state membre fac schimb de astfel de date zilnic. Cu toate acestea, în domeniul aplicării legii, timpul este de importanță capitală și numai o introducere imediată poate fi considerată suficientă. Furnizarea de date o dată pe lună sau pe săptămână este cu totul inadecvată în scopurile prezentei poziții comune.

Este important ca statele membre să facă schimb de date cu Interpol imediat, deoarece astfel se sporește valoarea informațiilor și a întregului mecanism de schimb de date în ansamblul său. Se recomandă ca statele membre în cauză să ia măsuri pentru a remedia nerespectarea acestei prevederi a poziției comune.

4.3. Schimbul acestor date numai cu membrii Interpol care pot asigura un nivel adecvat de protecție a datelor cu caracter personal.

Articolul (3) alineatele (1) și (5) din poziția comună solicită statelor membre să se asigure că schimbul de date privind pașapoartele respectă condiția conform căreia țara destinatară membră a Interpol poate oferi un nivel adecvat de protecție a datelor cu caracter personal și respectă drepturile fundamentale referitoare la prelucrarea automată a datelor cu caracter personal. Dintre toate statele membre, numai Țările de Jos aleg să selecteze destinatarii datelor pe care le dețin privind pașapoartele în conformitate cu obligația prevăzută de poziția comună menționată anterior.

Toate celelalte state membre invocă două motive pentru nelimitarea accesului la datele pe care le dețin privind pașapoartele. În primul rând, majoritatea statelor membre au menționat că nu consideră că numerele pașapoartelor reprezintă „date cu caracter personal”. De aceea, acestea sunt de părere că adăugarea de date sau consultarea bazei de date a Interpol nu reprezintă un schimb de date cu caracter personal. Prin urmare, majoritatea statelor membre nu consideră că își încalcă obligațiile prevăzute de poziția comună prin nelimitarea accesului la datele pe care le dețin privind pașapoartele. În al doilea rând, acestea consideră că, din punctul de vedere al aplicării legii și în beneficiul cetățenilor lor, au interesul să știe dacă unul dintre pașapoartele lor este identificat în alte părți ale lumii. Toate statele membre sunt de părere că criteriile privind protecția corespunzătoare a datelor și respectarea drepturilor fundamentale ar trebui luate în considerare numai pentru acțiunile întreprinse după o identificare pozitivă (un rezultat al căutării), fie pentru confirmarea acesteia, fie pentru furnizarea de informații de fond. Astfel de acțiuni sunt inițiate de la caz la caz, după evaluarea riscurilor implicate de situație, în baza respectării cerințelor privind proporționalitatea și necesitatea.

În ceea ce privește pașapoartele în alb, adăugarea de date sau consultarea bazei de date a Interpol nu implică un schimb de date cu caracter personal, prin urmare problema asigurării unui nivel adecvat de protecție a datelor de către destinatar nu se aplică. În cazul pașapoartelor emise, chiar dacă adăugarea de date sau consultarea bazei de date implică doar numere de pașaport, sunt necesare măsuri de protecție a datelor cu caracter personal, deoarece datele incluse într-un pașaport emis constituie informații referitoare la o persoană identificabilă.

Faptul că numai unul dintre statele membre face efortul de a selecta țările cu care face schimb de date privind pașapoartele arată dorința clară a statelor membre de relativă libertate cu privire la schimbul datelor pe care le dețin și lipsa de preocupare a acestora în legătură cu existența unui nivel adecvat de protecție a datelor cu caracter personal în țările cu care fac schimb de date. Dacă nu se face schimb de date cu caracter personal, această practică este, în mod evident, acceptabilă. În toate celelalte cazuri, Comisia recomandă statelor membre să asigure respectarea cerințelor privind protecția datelor cu caracter personal încă de la începutul procesului de adăugare de date sau de consultare a bazei de date a Interpol și să limiteze destinatarii datelor pe care le dețin asupra pașapoartelor emise, pentru a-și îndeplini obligațiile prevăzute la articolul 3 alineatele (1) și (5) din poziția comună.

În plus, articolul 3 alineatul (1) oferă statelor membre opțiunea de a face schimb de date privind pașapoartele numai cu alte țări membre ale Interpol care furnizează de asemenea astfel de date. Deși majoritatea statelor membre au considerat că această reciprocitate este importantă, sunt din nou de părere că acest aspect trebuie luat în considerare numai în stadiul ulterior unei identificări pozitive (alerte).

4.4. Garantarea utilizării bazei de date a Interpol de către autoritățile competente de aplicare a legii pentru a accesa informațiile atunci când acest fapt este necesar pentru a îndeplini sarcinile care le revin și asigurarea infrastructurii necesare pentru a facilita consultarea

În ciuda faptului că poziția comună impune statelor membre obligația proactivă de a crea infrastructura necesară și de a se asigura că autoritățile lor competente responsabile cu aplicarea legii consultă baza de date a Interpol atunci când este necesar, acestea nu par să fi luat măsuri semnificative pentru a-și îndeplini obligația.

Răspunsurile par să sugereze că majoritatea statelor membre folosesc datele privind pașapoartele din baza de date a Interpol numai pentru investigații, ceea ce reflectă atitudinea dominantă conform căreia, prin simplul acces la baza de date a Interpol oferit autorităților competente de aplicare a legii, acestea „se asigură” că o asemenea sursă valoroasă de informații este într-adevăr folosită. În unele state membre, baza de date poate fi accesată doar prin BNI, în timp ce altele au permis accesul unei părți din personalul poliției care a fost formată și autorizată în mod special.

Cu toate acestea, procedând astfel, pe lângă faptul că nu respectă prevederile poziției comune, statele membre nu beneficiază de avantajele reale oferite de această bază de date în combaterea infracțiunilor grave, a crimei organizate și terorismului.

Numai câteva state membre au extins utilizarea bazei de date și pentru control. Accesarea directă a bazei de date de către ofițerii din poliția de frontieră este esențială pentru a maximiza beneficiile aduse de poziția comună, deoarece acesta este punctul în care este cel mai probabil să apară un pașaport căutat.

Austria, Franța, Germania, Suedia, Cipru, Finlanda, Polonia, Lituania, Luxemburg și Irlanda au permis sau fac în prezent demersurile necesare pentru a permite accesul ofițerilor din poliția de frontieră, care pot să consulte baza de date manual sau automat la punctele de trecere a frontierei. Accesul se face, de obicei, prin intermediul instrumentelor I-24/7 și MIND&FIND, oferite de Interpol. Această practică este recomandată ca fiind cea mai bună utilizare a bazei de date a Interpol. Comisia recomandă statelor membre, de asemenea, să îi furnizeze o listă a „autorităților competente de aplicare a legii”, conform legislației naționale, în sensul articolelor 1 și 3 din poziția comună.

Deși este clar că mai este încă mult până la îndeplinirea integrală de către toate statele membre a obligației de a oferi acces la baza de date a Interpol, statisticile realizate de Interpol arată o creștere remarcabilă a gradului de consultare a bazei de date de către statele membre. În perioada ianuarie – august 2007, statele membre au efectuat 4 202 000 căutări în comparație cu aceeași perioadă a anului 2005, când s-au înregistrat 6 692 căutări.

4.5. Asigurarea luării de măsuri adecvate în cazul în care se ajunge la o identificare pozitivă (alertă).

În ciuda faptului că puține state membre au putut să ofere date statistice și medii în răspunsurile lor, în cadrul unei sesiuni dedicate reuniunii specialiștilor s-au identificat unele probleme și s-au sugerat recomandări în această privință.

Statele membre au realizat o distincție între cererile de confirmare a unei identificări pozitive (alertă) și oferirea de informații de fond, în cazul cărora cererea este făcută în urma unei investigații sau a unui control la frontieră. Toate statele membre au fost de acord cu faptul că rapiditatea cu care se răspunde cererii este importantă, îndeosebi în ultimul caz, în care pot fi afectate drepturile unui cetățean.

Unul dintre aspectele cheie identificate de statele membre ca fiind de importanță capitală pentru luarea de măsuri rapide și eficiente în urma identificărilor reușite este extinderea personalului BNI pentru a permite un program de lucru de 24 de ore din 24, 7 zile pe săptămână și permiterea accesului BNI la bazele lor de date naționale privind pașapoartele și la fotografiile deținătorilor de pașapoarte. Aceste două măsuri ar contribui la sporirea considerabilă a acțiunilor rapide și eficiente întreprinse în urma cererilor de confirmare a identificărilor reușite.

Statele membre au remarcat, de asemenea, că ar primi cu bucurie adoptarea unor standarde cu privire la astfel de răspunsuri, cum ar fi stabilirea de comun acord a unei durate maxime de răspuns. Aceasta ar putea fi adoptată mai întâi de statele membre, urmând să fie extinsă ulterior la toate statele membre ale Interpol.

5. CONCLUZII GENERALE

Am observat o îmbunătățire substanțială în punerea în aplicare a poziției comune de la elaborarea raportului din 2006. Statele membre au luat diferite măsuri pentru a-și îndeplini obligațiile. Cu toate acestea, punerea în aplicare a poziției comune în deplinul sens al termenului este încă incompletă și necesită un efort mai proactiv și mai susținut din partea statelor membre.

Apendicele 1

STATISTICI REALIZATE DE INTERPOL

1. Participarea statelor membre la baza de date privind documentele de călătorie furate

2005 | 2007 |

18 | 27 |

2. Contribuțiile individuale ale statelor membre la baza de date privind documentele de călătorie furate

Statul membru | Numărul de documente cu care a contribuit |

Austria | 113 769 |

Belgia | 342 104 |

Bulgaria | 63 |

Cipru | 3 743 |

Republica Cehă | 611 814 |

Danemarca | 120 |

Estonia | 100 126 |

Finlanda | 90 251 |

Franța | 15 179 |

Germania | 1 969 842 |

Grecia | 24 194 |

Ungaria | 17 996 |

Irlanda | 88 021 |

Italia | 3 016 320 |

Letonia | 88 095 |

Lituania | 341 738 |

Luxemburg | 4 496 |

Malta | 1 652 |

Țările de Jos | 1 641 360 |

Polonia | 626 826 |

Portugalia | 10 386 |

România | 832 927 |

Slovacia | 65 |

Slovenia | 90 054 |

Spania | 224 |

Suedia | 163 541 |

Regatul Unit | 1 042 301 |

TOTAL | 11 237 207 |

3. Numărul de documente înregistrate în baza de date privind documentele de călătorie furate

2005 | 2007 |

State membre UE | 6 394 305 | 11 237 207 |

State din afara UE | 2 449 300 | 4 484 545 |

Total | 8 843 605 | 15 721 752 |

4. Numărul de căutări efectuate în baza de date privind documentele de călătorie furate

2005 | 2007 |

State membre UE | 8520 | 4 202 000 |

State din afara UE | 34 796 | 6 232 469 |

Total | 43 316 | 10 434 469 |

5. Numărul de alerte pozitive în urma căutării în baza de date privind documentele de călătorie furate

2005 | 2007 |

State membre UE | 381 | 1 599 |

State din afara UE | 457 | 2 180 |

Total | 838 | 3 779 |

[1] COM(2006) 167

[2] 910/1/06 ENFOPOL 108 SIRIS 108, 8 iunie 2006