[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |

Bruxelles, 11.5.2009

COM(2009) 217 final

2009/0063 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

privind tarifele de securitate aviatică

(prezentată de Comisie) {SEC(2009) 615 final}[SEC(2009) 616 final]

EXPUNERE DE MOTIVE

1) CONTEXTUL PROPUNERII

- Contextul general

În prezent, sistemele de acoperire a costurilor securității aviatice sunt reglementate la nivel național și nu sunt întotdeauna transparente pentru utilizatori. Utilizatorii nu sunt consultați în mod sistematic în toate aeroporturile UE înainte de stabilirea tarifelor sau de modificarea unui sistem de tarificare.

- Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii

Nu există dispoziții în vigoare în domeniul propunerii.

- Coerența cu politica în domeniul aviației civile și alte obiective ale Uniunii

Cel de-al treilea pachet adoptat de Consiliu în 1992 a reprezentat etapa finală în procesul liberalizării accesului la piața transportului aerian. Inițiative ulterioare au avut ca scop reglementarea și liberalizarea activităților auxiliare precum furnizarea serviciilor de handling la sol, alocarea sloturilor și utilizarea sistemelor informatizate de rezervare. Comunitatea a adoptat, de asemenea, legislație în domeniul siguranței și securității aviației și a abordat chestiunea managementului traficului aerian prin intermediul măsurilor legislative de creare a Cerului Unic. Directiva privind tarifele de aeroport acoperă alte tarife decât tarifele de securitate.

2) CONSULTAREA PĂRȚILOR INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI

- Consultarea părților interesate

Metodele de consultare, principalele sectoare vizate și profilul general al respondenților

În cadrul unei reuniuni care a avut loc la 17 iulie 2008, Comisia a consultat toate părțile interesate din industria transportului aerian cu privire la diferite posibilități de elaborare a legislației comunitare privind tarifele de securitate. De asemenea, prin intermediul unor chestionare, Comisia a solicitat statelor membre și industriei de profil informații și puncte de vedere.

S-au stabilit, de asemenea, contacte bilaterale cu unele părți interesate în scopul unor schimburi de opinii ulterioare.

Sinteza răspunsurilor și modul în care acestea au fost luate în considerare

Toate organizațiile industriale au subliniat faptul că securitatea aviației reprezintă o responsabilitate a statului și că, în consecință, costurile ar trebui suportate de către state. Cu toate acestea, niciun stat membru nu a fost în favoarea ideii de a fi obligat să acopere costurile de securitate.

- Obținerea și utilizarea expertizei

Domenii științifice/de expertiză vizate

S-a realizat evaluarea impactului pentru a furniza o analiză cantitativă și calitativă a impactului acestei inițiative, în scopul de a evalua abordarea aleasă. Pentru evaluarea impactului nu s-a recurs la nicio expertiză externă. Cu toate acestea, DG JRC a realizat o estimare a impactului câtorva dintre măsuri. Nota DG JRC este atașată în anexa XII la evaluarea de impact. Evaluarea impactului a recurs la statistici care sunt disponibile în mod public, în special ale Eurostat, precum și la statistici furnizate de părțile interesate și de statele membre.

Principalele organizații consultate/principalii experți consultați

Au fost consultate toate organizațiile importante interesate. Utilizatorii transporturilor și consumatorii au fost, de asemenea, consultați prin intermediul asociațiilor lor.

Sinteza avizelor primite și luate în considerare

Nu a fost menționată existența unor posibile riscuri majore și cu consecințe ireversibile.

Principalele concluzii au fost că, din cele patru opțiuni preconizate identificate ca bază pentru studiu, implementarea unui cadru general conținând principii generale (și anume opțiunea 3) prezintă cele mai mari șanse de succes și de realizare a unei schimbări pozitive în modalitatea de stabilire a tarifelor de securitate și în relația dintre aeroporturi și transportatorii aerieni sub acest aspect.

- Evaluarea impactului

Evaluarea impactului a avut în vedere următoarele opțiuni:

Prima opțiune de tipul „nicio acțiune UE” a fost utilizată ca referință în raport cu care au fost comparate celelalte scenarii.

Opțiunea 2 a fost reprezentată de scenariul în care actorii industriei aeronautice dezvoltă și adoptă în mod voluntar măsuri extinse de autoreglementare la nivelul UE, pentru a rezolva dificultățile ambelor părți, și anume transportatorii aerieni și aeroporturile, survenite datorită lipsei unui acord și a unei viziuni comune a părților asupra modului de soluționare a principalelor divergențe.

Opțiunea 3 era un act comunitar de instituire a unui cadru general care să prevadă că modul în care se stabilesc tarifele de securitate la nivel național trebuie să reflecte un număr de principii comune pe care operatorii aeroportuari trebuie să le accepte.

Opțiunea 4 prevede că statele membre ar trebui să finanțeze în totalitate securitatea aeroportuară. Acest lucru ar permite eliminarea tuturor tarifelor de securitate și a aspectelor discriminatorii.

3) ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

- Rezumatul acțiunii propuse

Propunerea definește un număr de principii de bază care trebuie respectate de către operatorii aeroporturilor în momentul stabilirii taxelor lor de securitate. Aceste principii sunt următoarele:

Nediscriminarea:

Sistemele de tarificare a securității aviatice nu trebuie să discrimineze între transportatori și pasageri.

Consultare și cale de atac:

Organismul de administrare a aeroportului și transportatorii aerieni care deservesc aeroportul sau organizațiile reprezentative ale acestora trebuie să inițieze un dialog cu privire la sistemul de tarificare aplicabil în cazul unui aeroport, nu doar atunci când acest sistem este modificat, dar și atunci când se stabilesc nivelurile tarifelor respective. Obiectivul acestei condiții este ca cele două părți să aibă un schimb de opinii periodic cu privire la nivelurile tarifelor, precum și cu privire la toți factorii și normele de reglementare care influențează stabilirea respectivelor tarife.

Transparența:

Directiva propusă nu conține prevederi privind metodele de calculare a tarifelor de securitate care ar trebui aplicate în fiecare stat membru. Comisia recunoaște marea diversitate a normelor de reglementare aeroportuară existente în diferitele state membre; totuși, o cantitate rezonabilă de informații trebuie furnizată de operator către transportatorii aerieni, astfel încât procesul de consultare între aeroporturi și transportatorii aerieni să devină eficient. În acest scop, directiva stabilește ce tip de informații trebuie furnizate în mod periodic de către organismul de administrare a aeroportului.

Transportatorii aerieni trebuie, la rândul lor, să furnizeze informații referitoare la previziunile lor privind fluxul de trafic, utilizarea prevăzută a flotei și cerințele lor specifice, prezente și viitoare, la aeroport, astfel încât să permită organismului de administrare a aeroportului să utilizeze capitalul și capacitatea acestuia în mod optim.

Transportatorii aerieni au, de asemenea, dreptul de a fi informați cu privire la măsurile de securitate mai restrictive decât prevede dreptul comunitar.

Corelarea cu costurile:

Veniturile din tarifele de securitate trebuie utilizate exclusiv pentru acoperirea costurilor de securitate.

Autoritatea de supraveghere:

Un proiect de directivă care să conțină principii ce trebuie respectate de principalii parteneri din industria transportului aerian, și anume aeroporturile și transportatorii aerieni, care au interese divergente, trebuie să fie aplicat și respectat în mod corespunzător la nivelul statelor membre. O autoritate care urmează să fie instituită în fiecare stat membru, cu sarcina de a garanta corecta aplicare a directivei, ar constitui o garanție corespunzătoare că dispozițiile acesteia sunt respectate.

- Temeiul juridic

Proiectul de directivă se bazează pe articolul 80 alineatul (2) din Tratatul de instituire a Comunității Europene.

- Principiul subsidiarității

Principiul subsidiarității se aplică în măsura în care propunerea nu intră sub incidența competențelor exclusive ale Comunității.

Obiectivele propunerii nu pot fi atinse într-o măsură suficientă de către statele membre din următoarele motive:

Obiectivele propunerii nu pot fi îndeplinite suficient de fiecare stat membru, în mod individual, deoarece sistemele de tarife de securitate și stabilirea taxelor de securitate în fiecare aeroport nu sunt reglementate în mod uniform pe teritoriul UE. În statele membre continuă să existe sisteme diferite de tarificare. Această situație împiedică crearea unor condiții de concurență echitabilă atât pentru aeroporturi, cât și pentru transportatorii aerieni.

Acțiunea comunitară va atinge într-un mod mai eficient obiectivele propunerii din următoarele motive:

Aplicarea unui set comun de reguli de bază în întreaga UE cu privire la tarifele de securitate va asigura o situație echitabilă între partenerii din domeniul aviației în ceea ce privește definirea parametrilor de atribuire a costurilor securității aeroportuare.

În statele membre există sisteme diferite de tarificare. Nu toate sistemele includ principii fundamentale care să fie aplicate în mod uniform la momentul stabilirii tarifelor de securitate și al elaborării metodei de bază pentru calcularea acestora. Directiva propusă va face posibilă o asemenea aplicare uniformă.

Propunerea se limitează la definirea unui set de reguli minime care trebuie respectate atunci când statele membre și/sau operatorii aeroportuari stabilesc nivelurile tarifelor de securitate. Directiva propusă nu impune un anumit sistem de tarificare. Definirea unui astfel de sistem este lăsată la latitudinea statelor membre.

Prin urmare, propunerea respectă principiul subsidiarității.

- Principiul proporționalității

Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive:

Directiva propusă lasă neschimbat domeniul de aplicare a unui cadru de bază privind tarifele de securitate, care urmează a fi instituit la nivel național, și menține pentru aeroporturi flexibilitatea în ceea ce privește stabilirea tarifelor de securitate. Directiva garantează că utilizatorii aeroporturilor vor primi mai multe explicații cu privire la tarifele de securitate. Sarcina administrativă pentru statele membre și autoritățile regionale care sunt angajate în procesul de stabilire a cadrului de reglementare va fi limitată la adaptarea legislației existente la directivă, acolo unde legislația respectivă nu este în conformitate cu principiile de bază prevăzute în directivă.

- Alegerea instrumentelor

Instrumente propuse: directivă.

Alte mijloace nu ar fi adecvate din următorul/următoarele motiv(e).

Directiva este mijlocul cel mai adecvat pentru a reglementa tarifele de securitate, deoarece aceasta va stabili principii clare, dar fundamentale, privind tarifele de securitate, care trebuie respectate de administratorii aeroporturilor la aplicarea și perceperea tarifelor respective. Transpunerea directivei în dreptul intern al fiecărui stat membru va permite acestuia din urmă să ia în considerare, în legislația sa națională, situația specifică privitoare la aeroporturi din acel stat membru, cu condiția ca dispozițiile directivei să fie aplicate în întregime.

4) IMPLICAȚII BUGETARE

Propunerea nu are nicio incidență asupra bugetului comunitar.

5) INFORMAȚII SUPLIMENTARE

- Tabel de corespondență

Statele membre trebuie să comunice Comisiei textele dispozițiilor de drept intern prin care se transpune directiva, precum și un tabel de corespondență între aceste dispoziții și prezenta directivă.

- Spațiul Economic European

Actul propus are relevanță pentru SEE și, prin urmare, trebuie extins la Spațiul Economic European.

2009/0063 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

privind tarifele de securitate aviatică

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 80 alineatul (2),

având în vedere propunerea Comisiei[1],

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[2],

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[3],

hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat[4],

întrucât:

(1) Securitatea aviației pe aeroporturile europene este, în esență, o responsabilitate a statului. Fiecare stat membru decide asupra metodelor de finanțare a securității aviatice. Este necesar să se stabilească un cadru comun de reglementare a elementelor esențiale ale tarifelor de securitate, precum și a modalității de stabilire a acestora, deoarece, în absența unui asemenea cadru, este posibil ca cerințele de bază în relația dintre organismele de administrare a aeroporturilor și utilizatorii aeroporturilor să nu fie respectate.

(2) Perceperea tarifelor pentru prestările de servicii de navigație aeriană și de handling la sol a constituit deja obiectul Regulamentului (CE) nr. 1794/2006 al Comisiei din 6 decembrie 2006 de stabilire a unei scheme comune de tarifare pentru serviciile de navigație aeriană[5] și, respectiv, al Directivei 96/67/CE a Consiliului din 15 octombrie 1996 privind accesul la piața serviciilor de handling la sol în aeroporturile Comunității[6].

(3) Este foarte important ca utilizatorii aeroporturilor să obțină, în mod periodic, de la organismele de administrare a aeroporturilor, informații cu privire la modul și elementele pe baza cărora sunt calculate tarifele de securitate. Aceste informații vor permite transportatorilor aerieni familiarizarea cu costurile rezultate din serviciile de securitate și cu eficiența investițiilor aferente. Pentru a permite organismului de administrare a aeroportului să evalueze corect condițiile privind viitoarele investiții, utilizatorii aeroportului trebuie îi să comunice acestuia, în timp util, toate previziunile operaționale, proiectele de dezvoltare, precum și cererile specifice și propunerile.

(4) Datorită faptului că metodele de stabilire și de percepere a sumelor datorate pentru acoperirea costurilor de securitate diferă pe teritoriul comunitar, este necesară armonizarea bazei de tarificare a costurilor de securitate în aeroporturile comunitare, acolo unde acestea se acoperă din tarifele de securitate. În cazul acestor aeroporturi, tariful trebuie să corespundă costului de asigurare a securității, luând în considerare toate eventualele finanțări publice ale costurilor de securitate.

(5) Este important să se asigure transparența în ceea ce privește impactul economic al măsurilor naționale de securitate mai restrictive decât standardele comune de bază stabilite în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 300/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2008 privind norme comune în domeniul securității aviației civile și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2320/2002[7].

(6) Este necesar ca, în fiecare stat membru, o autoritate independentă de supraveghere să asigure aplicarea corectă și eficace a prezentei directive. Autoritatea trebuie să dispună de toate resursele necesare în termeni de personal, competență, precum și de mijloace financiare pentru îndeplinirea sarcinilor sale.

(7) De vreme ce obiectivele acțiunii întreprinse nu pot fi realizate într-o măsură suficientă de către statele membre pentru că sistemele tarifelor de securitate nu pot fi instituite la nivelul lor în mod uniform pe teritoriul Comunității și, prin urmare, având în vedere anvergura și efectele acțiunii, aceste obiective se pot realiza mai bine la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum se stabilește la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, enunțat la articolul respectiv, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru a îndeplini obiectivele în cauză.

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Articolul 1

Obiect

1. Prezenta directivă stabilește principii comune pentru perceperea tarifelor de securitate pe aeroporturile comunitare.

2. Directiva se aplică tuturor aeroporturilor situate pe un teritoriu reglementat de prevederile tratatului.

Prezenta directivă nu se aplică tarifelor percepute pentru remunerarea serviciilor de navigație aeriană în timpul zborului și de terminal în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1794/2006 al Comisiei sau tarifelor percepute pentru remunerarea serviciilor de handling la sol prevăzute în anexa la Directiva 96/67/CE a Consiliului.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:

(a) „aeroport” înseamnă o suprafață de teren special amenajată pentru aterizarea, decolarea și manevrele aeronavelor, inclusiv instalațiile auxiliare pe care aceste operațiuni le implică pentru cerințele traficului și serviciilor aeriene, inclusiv instalațiile necesare pentru a asista serviciile aeriene comerciale;

(b) „organism de administrare a aeroportului” înseamnă un organism care, concomitent cu alte activități sau nu, are ca obiectiv, conform legislației sau normelor naționale, administrarea și gestionarea infrastructurilor aeroportuare, precum și coordonarea și controlul activităților diferiților operatori prezenți în aeroporturile în cauză;

(c) „utilizator al aeroportului” înseamnă orice persoană fizică sau juridică responsabilă pentru transportul pe calea aerului a pasagerilor, corespondenței și/sau mărfurilor, de la sau către aeroportul în cauză;

(d) „tarif de securitate” înseamnă o taxă destinată, în mod specific, să acopere în totalitate sau în parte costul măsurilor de securitate în scopul protejării aviației civile împotriva actelor de intervenție ilegală.

Articolul 3

Nediscriminarea

Statele membre garantează că tarifele de securitate nu discriminează utilizatorii aeroporturilor sau pasagerii aerieni.

Articolul 4

Consultare

1. Statele membre se asigură că organismul de administrare a aeroportului are acces la toate informațiile cu privire la furnizarea de servicii de securitate pe aeroport.

2. Statele membre se asigură că la fiecare aeroport este instituită o procedură obligatorie și periodică de consultare între organismul de administrare a aeroportului și utilizatorii aeroportului cu privire la funcționarea sistemului de tarife de securitate și la nivelul acestor tarife. Aceste consultări se organizează cel puțin o dată pe an.

3. Organismul de administrare a aeroportului prezintă utilizatorilor aeroportului orice propunere de modificare a sistemului sau nivelului tarifelor de aeroport cel târziu cu patru luni înainte de intrarea în vigoare a acesteia, împreună cu motivele care stau la baza modificărilor propuse. Organismul de administrare a aeroportului organizează consultări cu utilizatorii aeroportului pe tema modificărilor propuse și ține cont de opiniile acestora înainte de a adopta o decizie.

4. Organismul de administrare a aeroportului publică decizia sa finală cel mai târziu cu două luni înainte de intrarea în vigoare a acesteia. În cazul în care nu se ajunge la un acord asupra modificărilor propuse între organismul de administrare a aeroportului și utilizatorii aeroportului, organismul de administrare a aeroportului își justifică decizia față de utilizatorii aeroportului.

Articolul 5

Transparența

1. Statele membre se asigură că organul de administrare a aeroportului furnizează fiecărui utilizator al aeroportului, reprezentanților sau asociațiilor utilizatorilor aeroporturilor, o dată pe an, informații cu privire la componentele care reprezintă baza de determinare a nivelului tuturor tarifelor de securitate percepute în aeroport. Aceste informații trebuie să includă cel puțin următoarele:

(a) o listă a diferitelor servicii și infrastructuri puse la dispoziție în schimbul tarifului de securitate perceput;

(b) metoda de calculare a tarifelor de securitate;

(c) veniturile și cheltuielile fiecărei categorii de tarife de securitate percepute la aeroport;

(d) numărul total al personalului afectat serviciilor care determină perceperea tarifelor de securitate;

(e) previziuni ale nivelului tarifelor de securitate;

(f) toate investițiile preconizate care ar putea afecta în mod semnificativ nivelul tarifelor de securitate.

2. Statele membre se asigură că utilizatorii aeroporturilor transmit informații organismului de administrare a aeroportului înaintea fiecărei consultări, astfel cum se prevede la articolul 4, în special cu privire la:

(a) previziunile în ceea ce privește traficul;

(b) previziunile cu privire la compoziția și utilizarea preconizată a flotei acestora;

(c) proiectele lor de dezvoltare la aeroportul în cauză;

(d) cerințele lor în cadrul aeroportului în cauză.

Articolul 6

Evaluarea impactului

1. Înainte de adoptarea unor măsuri mai restrictive în temeiul articolului 6 din Regulamentul (CE) nr. 300/2008, statele membre realizează o evaluare de impact referitoare la efectele asupra nivelului tarifelor de securitate.

În ceea ce privește măsurile naționale mai restrictive deja existente la [data intrării în vigoare a prezentei directive], statele membre realizează evaluări ale impactului pe durata unei perioade de tranziție de trei ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

2. Statele membre informează Comisia și se consultă cu utilizatorii aeroporturilor în conformitate cu articolul 4 cu privire la rezultatul evaluărilor impactului prevăzute la alineatul (1).

Articolul 7

Corelarea costuri- tarife de securitate

Tarifele de securitate se utilizează exclusiv pentru acoperirea costurilor de securitate. Aceste costuri se determină prin utilizarea principiilor de contabilitate și de evaluare general acceptate în fiecare dintre statele membre.

Statele membre se asigură că se iau în considerare, în particular:

- costul finanțării instalațiilor și echipamentelor destinate operațiunilor de securitate, inclusiv amortizarea corectă a valorii acestor echipamente și instalații;

- cheltuielile pentru personalul de securitate și operațiunile de securitate;

- ajutoarele și subvențiile acordate de autorități în scopul asigurării securității.

Articolul 8

Autoritatea independentă de supraveghere

1. Statele membre numesc sau înființează un organism independent în calitate de autoritate națională independentă de reglementare, în vederea asigurării aplicării corecte a măsurilor luate în vederea conformării cu prezenta directivă. Organismul respectiv poate fi același cu entitatea împuternicită de statul membru cu aplicarea Directivei 2009/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind tarifele de aeroport[8].

2. Statele membre garantează independența autorității independente de supraveghere asigurându-se că aceasta reprezintă o entitate juridică diferită și independentă din punct de vedere operațional de orice organ de administrare a aeroportului și de orice transportator aerian. Statele membre care dețin proprietatea sau controlul aeroporturilor, organismelor de administrare a aeroportului sau al transportatorilor aerieni asigură separarea structurală efectivă a funcției de reglementare de activitățile asociate proprietății sau controlului. Statele membre se asigură că autoritatea independentă de supraveghere își exercită competențele în mod imparțial și transparent.

3. Statele membre notifică Comisiei denumirea și adresa autorității independente de reglementare, atribuțiile și responsabilitățile acesteia, precum și măsurile luate pentru a asigura conformitatea cu alineatul (2).

4. Statele membre se asigură că, în ceea ce privește dezacordurile referitoare la tarifele de securitate, se iau măsuri în vederea:

(a) stabilirii procedurii de soluționare a dezacordurilor dintre organismul de administrare a aeroportului și utilizatorii aeroportului;

(b) stabilirii condițiilor în care un dezacord poate fi supus autorității independente de supraveghere și, în particular, a stabilirii de dispoziții pentru respingerea de către autoritate a plângerilor pe care le consideră insuficient justificate sau documentate; precum și

(c) a stabilirii criteriilor în raport cu care vor fi analizate dezacordurile în vederea soluționării.

Aceste proceduri, condiții și criterii sunt nediscriminatorii, transparente și obiective.

5. Autoritatea independentă de supraveghere publică un raport anual privind activitățile sale.

Articolul 9

Raport și revizuire

1. Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului privind aplicarea acestei directive în termen de cel mult 4 ani de la data intrării sale în vigoare, precum și, atunci când este cazul, orice propunere corespunzătoare.

2. Statele membre și Comisia cooperează la punerea în aplicare a prezentei directive, în special în ceea ce privește colectarea de informații pentru raportul menționat la alineatul (1).

Articolul 10

Transpunerea

1. Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a dispozițiilor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până cel târziu la […]. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte, precum și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.

Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele trebuie să conțină o trimitere la prezenta directivă sau să fie însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.

2. Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții legale de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 11

Intrarea în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare în cea de-a douăzecea zi care urmează publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Articolul 12

Destinatari

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles,

Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu

Președinte Președinte

[1] JO C, , p. .

[2] JO C, , p. .

[3] JO C , , p. .

[4] JO C , , p. .

[5] JO L 341, 7.12.2006, p. 3.

[6] JO L 272, 25.10.1996, p. 36.

[7] JO L 97, 9.4.2008, p. 72.

[8] JO L 70, 14.3.2009, p. 11.