C 458/22

Publicarea unei comunicări privind aprobarea unei modificări standard a caietului de sarcini al unei denumiri din sectorul vitivinicol, menționată la articolul 17 alineatele (2) și (3) din Regulamentul delegat (UE) 2019/33 al Comisiei

(2022/C 458/11)

Prezenta comunicare este publicată în conformitate cu articolul 17 alineatul (5) din Regulamentul delegat (UE) 2019/33 al Comisiei (1).

COMUNICAREA APROBĂRII UNEI MODIFICĂRI STANDARD

„Malepère”

PDO-FR-A0196-AM01

Data comunicării: 28.9.2022

DESCRIEREA ȘI MOTIVELE MODIFICĂRII APROBATE

1. Arealul geografic și zona situată în imediata vecinătate

Punctul IV – Arii și zone în care se desfășoară diverse operațiuni - 1 „Aria geografică” și 3 „Aria situată în imediata vecinătate” – capitolul I – din caietul de sarcini a fost completat cu o trimitere la codul geografic oficial, care recunoaște și stabilește lista comunelor pe departamente la nivel național. Această modificare de redactare face posibile referirea la aria geografică în raport cu versiunea Codului Geografic Oficial aflată în vigoare începând cu 1 ianuarie 2022, publicată de INSEE, și asigurarea delimitării ariei geografice din punct de vedere juridic.

Documentul unic a fost completat cu această trimitere la secțiunea „Arealul geografic” și la secțiunea „Condiții suplimentare - zonă situată în imediata vecinătate”.

2. Arealul parcelat delimitat

Capitolul I din caietul de sarcini al denumirii „Malepère” a fost modificat la secțiunea IV – „Ariile și zonele în care se desfășoară diverse operațiuni” - punctul 2 „Arealul parcelat delimitat”, adăugându-se datele la care autoritatea națională a aprobat parcelele adecvate pentru producerea strugurilor din care se obține vinul cu denumire de origine protejată.

Această precizare nu afectează documentul unic.

DOCUMENT UNIC

1. Denumirea (denumirile)

Malepère

2. Tipul indicației geografice

DOP - Denumire de origine protejată

3. Categoriile de produse vitivinicole

1. Vin

4. Descrierea vinului (vinurilor)

1. Descrierea caracteristicilor organoleptice ale vinurilor

DESCRIERE TEXTUALĂ SUCCINTĂ

Vinurile sunt vinuri seci liniștite, roșii și roze.

Vinul roșu este un vin sec în care soiul de viță-de-vie Merlot N timpuriu, care atinge maturitatea fenolică și conținutul optim de zahăr, este soiul principal. Se caracterizează printr-o culoare în general rubinie, destul de intensă, adesea cu arome de fructe roșii mici, care pot evolua în arome care amintesc de fructele negre, uneori cu note de trufe, mirodenii și piele. Nota inițială din timpul degustării este bogată, intensă, amplă, cu o notă de prospețime și o structură excelentă.

Vinul roze este un vin sec în care domină soiul Cabernet franc N, cu un ciclu de vegetație mai lung și rezistent la putregaiul cenușiu, completat de soiurile Cabernet-Sauvignon N, Cot N, Cinsaut N, Grenache N și Lledoner pelut N. De obicei are o culoare pală și strălucitoare. Pe plan olfactiv, acest vin emană note fructate intense, adesea de fructe albe. Nota inițială din timpul degustării este proaspătă și complexă, iar cea finală, intensă.

2. Caracteristici analitice

DESCRIERE TEXTUALĂ SUCCINTĂ

Vinurile roșii și roze prezintă o tărie alcoolică naturală minimă în volume de 12 %.

În etapa ambalării și a introducerii pe piață pentru consumatori, vinurile roșii au un conținut de acid malic de cel mult 0,4 grame per litru.

În etapa ambalării și a introducerii pe piață pentru consumatori, vinurile roșii cu o tărie alcoolică naturală maximă în volume de 14 % au un conținut de zaharuri fermentabile (glucoză + fructoză) de cel mult 3 grame per litru; vinurile roșii cu o tărie alcoolică în volume de peste 14 % au un conținut de zaharuri fermentabile (glucoză + fructoză) de cel mult 4 grame per litru; vinurile roze au un conținut de zaharuri fermentabile (glucoză + fructoză) de cel mult 4 grame per litru;

Conținuturile de aciditate totală, de aciditate volatilă, de dioxid de sulf total și tăria alcoolică totală sunt cele stabilite în reglementările europene.

Caracteristici analitice generale Tăria alcoolică totală maximă (în % din volum) Tăria alcoolică dobândită minimă (în % din volum) Aciditatea totală minimă Aciditatea volatilă maximă (în miliechivalenți per litru) Cantitatea totală maximă de dioxid de sulf (în miligrame per litru)

5. Practici vitivinicole

5.1. Practici oenologice specifice

1. Practică de cultivare

— Vița-de-vie prezintă o densitate minimă de 4 000 de butuci pe hectar. Distanța dintre rânduri nu poate fi mai mare de 2,5 metri, iar spațiul dintre butucii de pe același rând nu poate fi mai mic de 0,90 metri.

Fiecare butuc trebuie să dispună de o suprafață maximă de 2,5 m2. Această suprafață se obține înmulțind distanțele dintre rânduri cu spațiul dintre butucii de pe același rând.

— Tăierea viței-de-vie se realizează înainte de 30 aprilie.

— Pentru metoda „gobelet”: tăiere scurtă a viței-de-vie, lăsându-se maximum 12 ochi per butuc. Fiecare cep de rod trebuie să aibă maximum doi ochi.

— Pentru metoda „cordon de Royat”: tăiere scurtă a viței-de-vie, lăsându-se maximum 10 ochi per butuc, fiecare cep de rod având maximum doi ochi.

— Soiurile Cot și Merlot pot fi tăiate prin metoda Guyot simplă, lăsându-se maximum 10 ochi per butuc, dintre care maximum șase pe coarda de rod, și maximum doi cepi de rod cu cel mult doi ochi fiecare.

— Soiurile Cabernet franc și Cabernet-Sauvignon pot fi tăiate prin metoda Guyot simplă, lăsându-se maximum 12 ochi per butuc, dintre care maximum opt pe coarda de rod, și maximum doi cepi de rod cu cel mult doi ochi fiecare.

— Pentru tăierea prin metoda Guyot simplă, numărul de ochi de pe coarda de rod poate fi mai mare de 6 sau 8 la acea dată, cu condiția ca vița-de-vie să fie tăiată la 31 mai în conformitate cu dispozițiile menționate anterior. Poate fi permisă irigarea.

2. Practică oenologică specifică

Pentru elaborarea vinurilor roze, este interzisă utilizarea cărbunelui de uz oenologic, separat sau amestecat în preparate.

În afara dispozițiilor menționate mai sus, în ceea ce privește practicile oenologice, vinurile trebuie să respecte cerințele prevăzute la nivel european și în Codul rural și al pescuitului maritim.

5.2. Randamente maxime

1. 60 de hectolitri per hectar

6. Arealul geografic delimitat

Recoltarea strugurilor, vinificarea, producerea și maturarea vinurilor sunt realizate pe teritoriul următoarelor comune din departamentul Aude:

Alaigne, Alairac, Arzens, Bellegarde-du-Razès, Belvèze-du-Razès, Brézilhac, Brugairolles, Cailhau, Cailhavel, Cambieure, Carcassonne, La Cassaigne, Caux-et-Sauzens, Couffoulens, La Courtète, Donazac, Fanjeaux, Fenouillet-du-Razès, Ferran, La Force, Gramazie, Hounoux, Lasserre-de-Prouille, Laurac, Lauraguel, Lavalette, Malviès, Mazerolles-du-Razès, Montclar, Montgradail, Montréal, Preixan, Roullens, Routier, Saint-Martin-de-Villereglan, Villarzel-du-Razès, Villeneuve-lès-Montréal, Villesèquelande, Villesiscle.

7. Soiul(soiurile) de struguri de vin

Cabernet franc N

Cabernet-Sauvignon N

Cinsaut N - Cinsault

Cot N - Malbec

Grenache N

Lledoner pelut N

Merlot N

8. Descrierea legăturii (legăturilor)

8.1. Descrierea factorilor naturali și a factorilor umani care contribuie la legătură

Descrierea factorilor naturali care contribuie la legătură

Arealul geografic este delimitat:

— la sud de arealul geografic al denumirii de origine controlate „Limoux”;

— la est de râul Aude, care separă masivul Malepère de masivul Corbières;

— la nord de valea Lauragais, prelungită de câmpia Fresquel și mărginită la sud de Canal du Midi;

— la vest de cuesta calcaroasă Fanjeaux, care delimitează bazinul hidrografic oceanic de bazinul hidrografic mediteraneean.

Cu o topografie moștenită odată cu formarea Pirineilor și deși aparent compact, masivul Malepère este brăzdat de sus în jos, în zonele cele mai line, de văi adânci uneori, care par defilee.

În jurul masivului, formațiuni de pudinguri sau gresie au rezistat eroziunii, formând movile cunoscute sub denumirea de „Pech” răspândite în formă de ghirlandă, care fac parte dintr-o varietate de peisaje caracterizate prin netezime și armonie a formelor.

În partea inferioară a pantei, versanții argilo-calcaroși se continuă prin câmpii aluviale nisipos-pietros-mâloase din Aude (la est), Sou (la sud-vest) și Fresquel (la nord).

Pădurea și crângul domină în centrul masivului, pe pantele abrupte și pe solurile mai puțin fertile, în timp ce plantațiile viticole, care sunt limitate la o altitudine de 350 de metri în zona de expunere sudică și de 300 de metri în zona de expunere nordică, sunt situate în jurul perimetrului, ocupând versanți și terase.

Arealul geografic este astfel delimitat pe teritoriul a 39 de comune, situate la vest de departamentul Aude, grupate în jurul masivului Malepère, al cărui vârf (Pech de Mont-Naut) este situat la o altitudine de 442 de metri.

Solurile cele mai caracteristice sunt dezvoltate pe molase. În funcție de orizont și de proporția elementelor, solurile au o natură variată, de la calcar nisipos dur, dar friabil, până la argilă moale.

Pudingurile și gresia fac ca solurile să fie poroase, iar rădăcinile să le pătrundă ușor. Argilele, în combinație cu elementele nisipoase cu pietriș, permit o retenție optimă a apei. Acest lucru asigură alimentarea continuă cu apă în condițiile climei submediteraneene. Plantațiile viticole sunt situate, de asemenea, pe terase aluvionare, cu soluri argiloase-pietroase sau prundoase bine drenate.

Arealul geografic beneficiază de un climat specific de tranziție între influența mediteraneeană și cea oceanică. De la est la vest, clima mediteraneeană accentuată încă, ilustrată de secetă în lunile de vară, deschide calea către o climă mediteraneeană atenuată de influențele oceanice, care duc la un deficit mai mic de precipitații pe timpul verii.

Sub o serie de mezoclimate diverse, vegetația naturală combină elemente de vegetație mediteraneeană (stejar verde) cu elemente de vegetație submediteraneeană (stejar pufos).

Descrierea factorilor umani care contribuie la legătură

Podgoria cu denumirea de origine controlată „Malepère” este cea mai vestică dintre podgoriile din Languedoc. Existența sa străveche datează din epoca romană. În 1072, contele de Barcelona, suzeran al comitatului Razès, a ajuns la Malviès pentru a soluționa un caz „delicat” de împărțire a plantațiilor viticole. Ulterior, în secolul al XVII-lea, extinderea Canal du Midi promovează circulația vinurilor între Aquitania și Marea Mediterană.

Puternic afectate de filoxeră la sfârșitul secolului al XIX-lea, plantațiile viticole s-au îndreptat spre producția de cupaje de vinuri. La inițiativa producătorilor, a tehnicienilor și a cercetătorilor de la Universitatea din Toulouse, a început, în anii 1960, reconversia calitativă.

Urmând indicațiile vegetației naturale, această comunitate umană a fructificat cea mai bună armonizare între situația viticolă și soiurile de viță-de-vie, în favoarea autenticității vinurilor.

Între solurile poroase din zonele cele mai mediteraneene din est (Carcassès) și solurile din josul versanților de pe straturile coluviale dense (Razès) apare un gradient de proprietăți care explică diversitatea soiurilor alese.

Substraturile răcoroase și dense de pe mijlocul versanților sunt utilizate astfel pentru soiurile „atlantice” Cabernet franc N, Cabernet-Sauvignon N și Merlot N, în timp ce soiurile mediteraneene Grenache N, Lledoner pelut N și Cinsaut N sunt plantate pe parcelele uscate de pe pantele înalte.

În zonele intermediare care nu sunt nici prea uscate, nici prea infertile se cultivă mai ales soiul Cot N.

Această comunitate a păstrat astfel istoria, și-a confirmat priceperea și a îmbunătățit reputația și calitatea vinurilor, permițându-le, în urma aderării lor la denumirea de origine „vin delimitat de calitate superioară” în 1976, să fie recunoscute ca denumire de origine controlată „Malepère” prin decretul din 4 mai 2007.

Producția de vinuri cu denumire de origine controlată „Malepère” s-a ridicat, pentru recolta din 2009, la 12 000 hectolitri, din care 65 % au fost vinuri roșii și 35 % vinuri roze, cantitate declarată de 73 de producători grupați în 4 cooperative vinicole și 14 domenii.

8.2. Interacțiuni cauzale

În această situație geografică deosebită, caracterizată printr-o climă mediteraneeană, dar cu un regim hidric mai oceanic, cu o alternanță între zilele toride și nopți răcoroase, producătorii și-au putut manifesta întreaga măiestrie, ajutați de multitudinea de substraturi și fațete de expunere.

Astfel, în acest mediu ecologic specific, producătorii au combinat și au alăturat soiuri atlantice și mediteraneene; s-au găsit pentru fiecare condițiile optime de cultivare, iar această combinație și alăturare se reflectă în complexitatea și originalitatea vinurilor „Malepère”.

Parcelele sunt selectate și delimitate pentru recoltarea strugurilor, astfel încât să reflecte în mod corespunzător particularitățile mediului geografic. Această delimitare permite gestionarea optimă a plantelor și controlul rezistenței plantelor și al potențialului lor de producție, potențial reflectat de practicile care vizează randamentul scăzut asociat unor reguli riguroase de tăiere.

Reputația vinurilor „Malepère” a fost deja menționată în Cartea verde a Arhiepiscopului de Narbonne din secolul al XIV-lea, care enumeră proprietățile, plantațiile viticole și drepturile arhiepiscopilor și face referire la pivnițele din Alaigne și Routier, ale căror vinuri sunt rezervate episcopilor și curții.

Aceștia s-au remarcat la concursul general agricol din 1897 cu vinurile Château de Caux, care, în plus, vor fi recompensate ulterior de mai multe ori.

Astfel, în timp ce în limba occitană vorbim de „Male peyre” ca piatră necorespunzătoare pentru construcții, comunitatea umană a conservat și a modelat, de-a lungul timpului, un peisaj în care se combină vița-de-vie, câmpuri și păduri de stejar, un peisaj ilustrat cu atâta măiestrie de pictorul pointilist Achille LAUGE.

9. Alte condiții esențiale (ambalarea, etichetarea, alte cerințe)

Cadrul juridic:

Legislația națională

Tipul condiției suplimentare:

Derogare privind producția în arealul geografic delimitat

Descrierea condiției:

Aria situată în imediata vecinătate, definită prin derogare pentru vinificarea, producerea și maturarea vinurilor, este constituită din teritoriul următoarelor comune din departamentul Aude, pe baza Codului geografic oficial din 1 ianuarie 2022:

Alzonne, Berriac, Bram, Cavanac, Cazilhac, Cépie, Escueillens-et-Saint-Just-de-Bélengard, Gaja-et-Villedieu, Laurabuc, Leuc, Limoux, Loupia, Monthaut, Montirat, Palaja, Pauligne, Pennautier, Pezens, Pieusse, Pomas, Rouffiac-d’Aude, Sainte-Eulalie, Trèbes, Verzeille, Villasavary, Villedubert, Villemoustaussou, Villelongue-d’Aude.

Link către caietul de sarcini al produsului

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-eb1bbdaf-dcfa-4d39-a45e-83206261b02f

(1) JO L 9, 11.1.2019, p. 2.