[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 29.9.2010

COM(2010) 527 final

2010/0281 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice

EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONTEXTUL PROPUNERII

Apariția unor dezechilibre de proporții, printre care s-au numărat o serie de discrepanțe importante și persistente la nivelul competitivității, s-a dovedit, în momentul declanșării crizei, extrem de dăunătoare pentru Uniunea Europeană, și în special pentru moneda euro. În anii care au precedat criza, costurile de finanțare scăzute au alimentat alocarea necorespunzătoare a resurselor, deseori către utilizări mai puțin productive, ducând la niveluri de consum nesustenabile, bule imobiliare și acumularea de datorii externe și interne în unele state membre. Este, așadar, important să se pună la punct o nouă procedură structurată de prevenire și corectare a dezechilibrelor macroeconomice nefavorabile în toate statele membre.

În comunicarea și în raportul referitoare la „UEM@10: succese și provocări după 10 ani de Uniune Economică și Monetară”[1], Comisia a propus o amplă agendă politică al cărei scop era îmbunătățirea funcționării UEM. Mai precis, comunicarea a subliniat necesitatea extinderii supravegherii economice astfel încât să fie posibile detectarea și soluționarea dezechilibrelor macroeconomice într-o etapă incipientă. Supravegherea extinsă era considerată ca fiind perfect justificată în domenii precum competitivitatea externă și contul curent, marcate de discrepanțe semnificative între statele membre, apărute după lansarea monedei euro. Pentru a identifica soluții la aceste probleme, Eurogrupul a convenit, în iulie 2008, să inițieze o reexaminare periodică a evoluțiilor înregistrate în materie de competitivitate în cadrul zonei euro, demers care s-a dovedit a fi productiv.

Europa 2020 definește o strategie ambițioasă și cuprinzătoare având ca obiectiv o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii a economiei UE. În contextul crizei, aceasta pune un nou accent pe corectarea deficiențelor Europei în materie de supraveghere macrofinanciară și provocări structurale. Ținând cont de interacțiunile economice și financiare puternice din cadrul zonei euro și de impactul acestora asupra monedei unice, Europa 2020 invită la elaborarea unui cadru strategic specific zonei euro care să permită corectarea dezechilibrelor macroeconomice majore[2]. Din această perspectivă, se impune crearea unui mecanism inclus în legislație, prin care să se monitorizeze sursele dezechilibrelor macroeconomice și să se garanteze realizarea unor acțiuni de corecție ori de câte ori este necesar. Este absolut esențial să existe o legătură între acțiunile preventive și cele corective, pentru a se evita ajustările economice dificile în perioadele în care dezechilibrele scapă de sub control.

2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE

În contextul unei crize de o amploare fără precedent și dincolo de acțiunile întreprinse urgent pentru a rezolva problemele imediate, Comisia a reacționat rapid propunând o agendă de reforme ambițioasă, dar realistă. Aceasta s-a materializat prin două comunicări către Parlamentul European și Consiliu, publicate la 12 mai, respectiv 30 iunie 2010. Optând pentru documente juridice publice ca modalități de comunicare, Comisia a dorit să-și demonstreze angajamentul faţă de promovarea dialogului cu statele membre, cu Parlamentul European şi cu toate părţile interesate, furnizând, în acelaşi timp, propuneri concrete de acţiune.

În comunicarea din 12 mai 2020, Comisia a prezentat o abordare structurată pe mai mulți piloni pentru consolidarea coordonării politicilor economice. Comunicarea punea accentul pe necesitatea de a utiliza toate instrumentele de supraveghere disponibile în temeiul tratatului. Acolo unde acest lucru se dovedește necesar, instrumentele existente trebuie modificate și completate. Comunicarea propunea totodată o respectare mai strictă a Pactului de stabilitate și creștere și extinderea supravegherii economice. În vederea îndeplinirii acestui obiectiv, crearea unui semestru european pentru coordonarea politicilor economice ar permite statelor membre să-și coordoneze de la bun început politicile la nivel european. În fine, comunicarea prezenta principiile care ar trebui să stea la baza unui cadru solid de management al crizelor pentru statele membre din zona euro. În linii generale, majoritatea propunerilor se aplicau Uniunii Europene în ansamblu, în timp ce aspectele legate de zona euro urmau să facă obiectul unor norme mai stricte.

Între timp, însă, tensiunile de pe piețele financiare s-au accentuat, iar la 9 mai 2010, pe baza unei propuneri a Comisiei, s-a decis în cadrul unui Consiliu Ecofin extraordinar crearea unui mecanism european de stabilizare și s-a exprimat angajamentul ferm în favoarea unei consolidări bugetare mai rapide atunci când acest lucru se justifică.

La 30 iunie 2010, Comisia Europeană a adoptat o comunicare actualizată care oferea o descriere mai detaliată a principiilor de supraveghere economică prezentate în comunicarea din 12 mai. Comunicarea se referea mai ales la aspecte legate de punerea în aplicare și de executare. Documentul a subliniat faptul că UE are nevoie de o mai bună supraveghere macroeconomică la nivelul statelor membre, care să integreze toate domeniile de politică economică relevante. Dezechilibrele macroeconomice ar trebui analizate în strânsă legătură cu politica bugetară și cu reformele de stimulare a creșterii, în contextul strategiei „Europa 2020”. Se preconiza ca supravegherea sporită să se bazeze pe conceptul de „semestru european” și să fie însoțită de un sistem de sancțiuni pentru prevenirea sau corectarea exceselor care ar putea pune în pericol stabilitatea financiară a UE și a zonei euro. Pe partea bugetară, se sublinia că se impune consolidarea ambelor componente, preventivă și corectivă, ale Pactului de stabilitate și creștere. A fost, de asemenea, prezentat un plan general pentru remedierea dezechilibrelor macroeconomice dintre statele membre.

Prin comunicările susmenționate, Comisia a contribuit la lucrările Grupului operativ privind guvernanța economică prezidat de președintele Consiliului European și înființat de Consiliul European din martie. Grupul operativ a recunoscut că dezechilibrele reprezintă o problemă deosebită, în special pentru membrii zonei euro. De asemenea, a fost recunoscută necesitatea unei monitorizări aprofundate a evoluțiilor macroeconomice prin intermediul unui set de indicatori-cheie, mai exact în cadrul unui mecanism de alertă. În linii generale, s-a convenit că supravegherea macroeconomică ar trebui să funcționeze în paralel cu supravegherea bugetară în temeiul Pactului de stabilitate și creștere.

Consiliul European a urmărit îndeaproape lucrările grupului operativ. Primele linii directoare au fost formulate în concluziile Consiliului European din 17 iunie, în care s-a convenit asupra elaborării unui tablou de bord pentru detectarea din timp a tendințelor nesustenabile sau periculoase. Concluziile Consiliului European din 16 septembrie 2010 au salutat elaborarea unui nou cadru de supraveghere macroeconomică pentru monitorizarea și corectarea în timp util a discrepanțelor și dezechilibrelor nesustenabile în materie de competitivitate.

3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

Mecanismul de prevenire și corectare a dezechilibrelor macroeconomice este alcătuit din două proiecte de propuneri de regulamente. Prima propunere schițează procedura de dezechilibru excesiv, iar cea de a doua vizează măsurile de executare conexe. Ambele sunt descrise în prezenta expunere de motive.

Prima propunere prevede un cadru pentru identificarea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice, inclusiv a problemelor legate de tendințele de deteriorare a competitivității. Ea vine astfel în completarea procesului de supraveghere macrostructurală a statelor membre prevăzut de strategia Europa 2020.

Procedura de dezechilibru excesiv este un element complet nou al procesului de supraveghere economică. Ea include o evaluare periodică a riscurilor apariției unor dezechilibre, precum și un mecanism de alertă, cuplat cu reguli concepute pentru a permite realizarea unor acțiuni de corecție în cazul unor dezechilibre macroeconomice nefavorabile care depășesc cadrul politicii bugetare. Procedura de dezechilibru excesiv se aplică tuturor statelor membre.

Supravegherea pornește de la un mecanism de alertă care vizează identificarea statelor membre confruntate cu niveluri potențial problematice ale dezechilibrelor macroeconomice. Mecanismul de alertă constă într-un tablou de bord (articolul 3) completat de o analiză critică. Tabloul de bord este conceput ca un instrument transparent, suficient de accesibil, bazat pe o logică economică. În acest scop au fost elaborați indicatori care să asigure identificarea la timp a dezechilibrelor care apar în diverse sectoare ale economiei. Setul de indicatori ar trebui să aibă o anvergură suficient de mare pentru a acoperi orice situație de dezechilibru major și pentru a garanta un grad de sensibilitate suficient de ridicat pentru detectarea dezechilibrelor într-o etapă incipientă. Tabloul de bord va fi alcătuit din mai mulți indicatori pentru fiecare stat membru.

Pentru fiecare indicator se vor stabili și se vor anunța pragurile de alertă, asigurându-se astfel o mai mare transparență și mai multă responsabilitate. Pentru anumiți indicatori, pragurile vor fi simetrice. Ele vor detecta atât nivelurile excesiv de ridicate, cât și nivelurile excesiv de scăzute ale variabilei. Este, totuși, important de reținut că indicatorii nu trebuie considerați nici obiective strategice, nici instrumente de politică. De exemplu, un deficit de cont curent de 3% poate fi considerat acceptabil într-un stat aflat în plin proces de convergență care are mari nevoi în materie de investiții, dar nu într-o țară mai avansată, cu o populație aflată în îmbătrânire accelerată. Prin urmare, pragurile trebuie privite ca valori indicative pentru exercițiul de evaluare și nu trebuie interpretate mecanic. Este necesar ca aceste praguri să fie completate de o analiză economică și de o expertiză specifică fiecărei țări.

Comisia va prezenta indicatorii care alcătuiesc tabloul de bord, valorile lor și metodologiile care stau la baza acestora într-un document separat, oferind astfel transparență deplină cu privire la funcționarea mecanismului de alertă. Structura tabloului de bord ar putea evolua în timp, în funcție de dinamica riscurilor care pot să apară cu privire la stabilitatea macroeconomică sau de schimbările intervenite în ceea ce privește disponibilitatea datelor. Printre indicatori se vor număra probabil atât indicatori externi, cât și interni. Evaluarea poziției externe (de exemplu, conturile curente sau datoria externă) sau a competitivității prețurilor sau a costurilor (de exemplu, cursurile de schimb reale) ar facilita detectarea dezechilibrelor externe. Utilizarea indicatorilor interni (de exemplu, datoria din sectorul privat și datoria publică) este justificată de faptul că dezechilibrele externe au în mod necesar echivalente interne. Monitorizarea indicatorilor interni este în sine justificată, deoarece dezechilibrele interne pot avea repercusiuni asupra altor state membre, în special prin intermediul contagiunii în situația unei crize financiare. Combinați, acești indicatori ar acoperi o mare parte din nevoile analitice pentru o evaluare preliminară a posibilelor dezechilibre.

Comisia va anunța periodic rezultatele tabloului de bord; acestea vor fi însoțite de un raport al serviciilor sale care va analiza eventuale semnale contradictorii ale diferiților indicatori (articolul 4). Pe baza tuturor informațiilor disponibile, Comisia va alcătui o listă a statelor membre care prezintă riscul de a se confrunta cu dezechilibre. Discuțiile prealabile pe această temă în cadrul Consiliului și al Eurogrupului vor permite Comisiei să obțină feedback din partea statelor membre și să asigure transparența dezbaterilor sale. În urma acestor discuții, Comisia va furniza un bilanț aprofundat al situației fiecărui stat membru pentru care mecanismul de alertă indică posibilitatea sau riscul apariției unor dezechilibre (articolul 5). Acest bilanț aprofundat va consta într-o analiză detaliată a problemelor de fond din statul membru respectiv. Acolo unde este cazul, bilanțul poate fi realizat în paralel cu misiunile de supraveghere efectuate în țara vizată. Se va ține cont de avertismentele sau recomandările primite din partea Comitetului european pentru riscuri sistemice, precum și de inițiativele de politică ale statelor membre care fac obiectul bilanțului, reflectate în programele lor de stabilitate și convergență și în programele naționale de reformă. În urma acestei analize aprofundate a Comisiei sunt posibile trei concluzii diferite, după cum se prevede la articolele 6 și 7:

- Dacă dezechilibrele macroeconomice nu sunt considerate problematice, Comisia va propune să nu se mai ia măsuri suplimentare.

- În cazul în care consideră, după efectuarea bilanțului aprofundat, că există dezechilibre macroeconomice (sau riscul ca acestea să apară), Comisia va recomanda Consiliului să adopte recomandările preventive necesare pentru statele membre vizate, în conformitate cu articolul 121 alineatul (2) din tratat. În spiritul orientărilor generale de politică economică și în funcție de natura dezechilibrului, recomandările preventive pot viza probleme din mai multe domenii de politică.

- Dacă bilanțul aprofundat indică dezechilibre grave sau dezechilibre care pun în pericol buna funcționare a Uniunii economice și monetare într-un anumit stat membru, Consiliul poate, la recomandarea Comisiei, să adopte recomandări în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din tratat, declarând existența unui dezechilibru excesiv și recomandând statului membru vizat să întreprindă acțiuni de corecție până la un anumit termen și să își prezinte măsurile strategice în acest sens prin intermediul unui plan de acțiuni de corecție. Statele membre care se confruntă cu dezechilibre excesive în sensul procedurii de dezechilibru excesiv ar face obiectul unei presiuni accentuate inter pares. Aceste recomandări formulate în contextul procedurii de dezechilibru excesiv ar trebui să fie anunțate public și să fie mai detaliate și mai prescriptive decât recomandările preventive prevăzute la articolul 6. În funcție de natura dezechilibrului, recomandările de politică ar putea aborda aspecte de politică bugetară, salarială, macrostructurală și macroprudențială sub controlul autorităților naționale.

În urma declanșării unei proceduri de dezechilibru excesiv, statele membre vizate vor avea obligația de a adopta un plan de acțiuni de corecție într-un anumit interval de timp, în conformitate cu articolul 8, pentru a stabili o foaie de parcurs pentru implementarea măsurilor strategice. Planul de acțiuni de corecție ar confirma angajamentul statului membru vizat în direcția soluționării dezechilibrelor cu care se confruntă. În termen de două luni de la prezentarea unui plan de acțiuni de corecție și pe baza unui raport al Comisiei, Consiliul va evalua planul prezentat. Dacă planul este considerat suficient, Consiliul va adopta un aviz, pe baza unei propuneri a Comisiei. Dacă acțiunile întreprinse sau preconizate în planul de acțiuni de corecție sau calendarul de implementare a acestora sunt considerate insuficiente pentru punerea în aplicare a recomandărilor sale, Consiliul, pe baza unei propuneri din partea Comisiei, invită statul membru să modifice planul de acțiuni de corecție într-un anumit interval de timp. Flexibilitatea pe care o oferă procedura ar trebui să permită Consiliului să stabilească termenul adecvat atunci când emite recomandări în cadrul procedurii de dezechilibru excesiv, ținând cont de amploarea și de urgența dezechilibrelor, precum și de capacitatea politicilor de a remedia situația. Spre deosebire de politica bugetară, guvernele naționale nu au control direct asupra tuturor pârghiilor politice atunci când se pune problema soluționării dezechilibrelor. Mai mult decât atât, politicile de corecție pot avea un efect întârziat asupra dezechilibrelor, în funcție de natura acestora. De exemplu, în perioada de zece ani care a precedat criza din 2008, zona euro s-a confruntat cu discrepanțe permanente între pozițiile competitive și conturile curente ale statelor membre. Corectarea dezechilibrelor de competitivitate și a dezechilibrelor externe necesită schimbări importante la nivelul prețurilor și al costurilor relative, în paralel cu realocarea cererii și a ofertei între sectorul necomercial și sectorul exporturilor. Economia multor state membre din zona euro se caracterizează printr-o mare rigiditate a pieței muncii și a produselor, fapt care, în lipsa unor reforme adecvate, poate să ducă la prelungirea perioadei de ajustare. În toate situațiile de acest tip, Comisia va monitoriza punerea în aplicare a acțiunilor de corecție de către statele membre vizate, care au obligația de a prezenta periodic rapoarte de activitate, conform articolului 9. În eventualitatea schimbării circumstanțelor economice, recomandările privind procedura de dezechilibru excesiv pot fi modificate pe baza unei recomandări a Comisiei.

Pe baza unei recomandări din partea Comisiei, Consiliul va stabili dacă statul membru vizat a întreprins sau nu acțiunile de corecție recomandate. La articolul 10 sunt prevăzute condițiile pentru această evaluare. În cazul în care Consiliul decide că statul membru vizat a luat măsuri corespunzătoare, procedura se suspendă. Suspendarea indică faptul că statul membru înregistrează progrese satisfăcătoare în aplicarea măsurilor de corecție. Cu toate acestea, având în vedere posibilele decalaje care pot să apară între adoptarea măsurilor de corecție și efectele lor concrete, soluționarea efectivă a dezechilibrelor macroeconomice poate fi un proces de durată. Statul membru vizat va avea obligația de a raporta periodic și va face obiectul supravegherii până la închiderea efectivă a procedurii de dezechilibru excesiv.

Până la urmă, realizarea unor acțiuni de corecție susținute și fructuoase va contribui la soluționarea dezechilibrelor. În conformitate cu articolul 11, procedura de dezechilibru excesiv se va închide după ce Consiliul va stabili, pe baza unei recomandări a Comisiei, că statul membru în cauză nu se mai confruntă cu dezechilibre excesive.

Dacă nu a luat măsuri corespunzătoare, statul membru vizat va face în continuare obiectul procedurii de dezechilibru excesiv. Consiliul va trebui să adopte noi recomandări și să stabilească un nou termen – probabil mai scurt – în care să se întreprindă acțiuni de corecție. Pentru statele membre din zona euro, mecanismul de executare ar putea conduce în cele din urmă la aplicarea sancțiunilor descrise în regulamentul privind măsurile de executare pentru corectarea dezechilibrelor macroeconomice excesive din zona euro. De asemenea, nerespectarea suficientă a recomandărilor bazate pe supravegherea dezechilibrelor poate fi considerată, la rândul său, un factor agravant la evaluarea situației bugetare în temeiul Pactului de stabilitate și creștere, creându-se astfel sinergii care se consolidează reciproc între diverse paliere de politică la nivelul controlului aplicării.

Cea de a doua propunere de regulament se referă la măsurile de executare pentru corectarea dezechilibrelor macroeconomice excesive. Ea însoțește regulamentul privind procedura de dezechilibru excesiv și pune accentul pe controlul aplicării în statele membre din zona euro. Propunerea precizează că, în cazul în care eșuează în mod repetat în efortul de a lua măsuri în urma recomandărilor privind corectarea dezechilibrelor excesive, state membre vor fi obligate să plătească o amendă anuală până în momentul în care Consiliul stabilește că au fost întreprinse acțiunile de corecție necesare. Eșecul repetat se definește ca nerespectarea recomandărilor Consiliului până la noul termen stabilit în conformitate cu articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul (…). În plus, statele membre în cauză vor avea obligația de a plăti o amendă anuală și dacă nu se conformează în mod repetat cerinței de a prezenta Consiliului și Comisiei un plan de acțiuni de corecție care să conducă într-o măsură suficientă la respectarea recomandărilor Consiliului. În acest caz, eșecul repetat se definește ca nerespectarea obligației de a prezenta un plan de acțiuni de corecție suficient până la noul termen stabilit în conformitate cu articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (…). Amenda anuală va constitui pentru statele membre stimulentul necesar pentru a reacționa la recomandările formulate sau pentru a elabora un plan de acțiuni de corecție satisfăcător chiar și după plata primei amenzi.

Pentru a se garanta tratamentul egal pentru toate statele membre, amenda ar trebui să fie aceeași pentru toate statele membre din zona euro și să reprezinte 0,1 % din produsul intern brut din anul precedent înregistrat de fiecare stat membru. Ca regulă generală, Comisia va propune valoarea maximă prevăzută a amenzii, iar această propunere va fi considerată ca fiind adoptată, cu excepția situației în care Consiliul decide contrariul prin majoritate calificată în termen de zece zile de la adoptarea propunerii de către Comisie. Consiliul poate modifica propunerea Comisiei, acționând în unanimitate, în conformitate cu articolul 293 alineatul (1) din tratat.

Consiliul poate decide, pe baza propunerii Comisiei, să anuleze sau să reducă amenda. Comisia poate să facă o propunere în acest sens în urma evaluării unei cereri motivate din partea statului membru, fapt care ar inversa sarcina probei pentru aplicarea sancțiunii. De asemenea, Comisia ar mai putea să facă o propunere în același scop având la bază circumstanțe economice excepționale, definite în Pactul de stabilitate și creștere (PSC) [Regulamentul (CE) nr. 1467/97].

Deciziile Consiliului privind aceste amenzi vor fi luate numai de membrii reprezentanți ai statelor membre care au ca monedă euro. Votul membrului Consiliului care reprezintă statul membru vizat de decizii nu va fi luat în considerare.

Amenzile prevăzute în prezenta propunere de regulament constituie alte venituri, potrivit articolului 311 din tratat. În conformitate cu practicile stabilite în componenta corectivă a PSC [Regulamentul (CE) nr. 1467/97], aceste venituri vor fi distribuite, proporțional cu ponderea lor în venitul național brut (VNB) total al statelor membre eligibile, statelor membre care au euro ca monedă și care nu fac obiectul unei proceduri de dezechilibru excesiv în sensul Regulamentului (…), nici al unei proceduri de deficit excesiv în sensul Regulamentului (CE) 1467/1997.

2010/0281 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (6),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European,[3]

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

întrucât:

(1) Coordonarea politicilor economice ale statelor membre în Uniune, prevăzută de tratat, trebuie să implice respectarea unor principii directoare, și anume stabilitatea prețurilor, soliditatea finanțelor publice și a condițiilor monetare și sustenabilitatea balanței de plăți.

(2) Este necesar să se profite de experiența dobândită în primul deceniu de funcționare a uniunii economice și monetare.

(3) În mod concret, supravegherea politicilor economice ale statelor membre trebuie să depășească simpla supraveghere bugetară, astfel încât să se poată preveni dezechilibrele macroeconomice excesive și să se ofere sprijin statelor membre afectate în elaborarea unor planuri de acțiuni de corecție, și acest lucru înainte ca discrepanțele să se agraveze. Această extindere a cadrului de supraveghere economică ar trebui să se realizeze în paralel cu accentuarea supravegherii bugetare.

(4) Pentru a identifica soluții de corectare a acestor dezechilibre se impune introducerea în legislație a unei proceduri specifice.

(5) Este oportun ca, pe lângă supravegherea multilaterală menționată la articolul 121 alineatele (3) și (4) din tratat să se introducă norme specifice de detectare, prevenire și corectare a dezechilibrelor macroeconomice.

(6) Această procedură ar trebui să se bazeze pe un mecanism de detectare rapidă a apariției dezechilibrelor macroeconomice. Ea ar trebui să aibă la bază un tablou de bord indicativ și transparent, combinat cu o analiză economică.

(7) Tabloul de bord ar trebui să constea într-un set limitat de indicatori economici și financiari relevanți pentru detectarea dezechilibrelor macroeconomice, cu praguri indicative corespunzătoare. Structura tabloului de bord poate evolua în timp, inter alia datorită dinamicii riscurilor la care este expusă stabilitatea macroeconomică sau datorită apariției unor date statistice noi.

(8) Depășirea unuia sau mai multor praguri indicative nu înseamnă neapărat că există riscul apariției unor dezechilibre macroeconomice, și aceasta deoarece în elaborarea politicilor economice trebuie să se țină cont de conexiunile dintre diverse variabile macroeconomice. Analiza economică ar trebui să garanteze că informațiile disponibile, furnizate de tabloul de bord sau provenind din alte surse, sunt evaluate în mod rațional și fac obiectul unui studiu aprofundat.

(9) Pe baza procedurii de supraveghere multilaterală și a mecanismului de alertă, Comisia ar trebui să identifice statele membre care trebuie să facă obiectul unui bilanț aprofundat. Bilanțul aprofundat ar trebui să cuprindă o analiză riguroasă a surselor dezechilibrelor apărute în statul membru care face obiectul bilanțului. Bilanțul ar trebui discutat în cadrul Consiliului și al Eurogrupului în cazul statelor membre care au ca monedă euro.

(10) O procedură de monitorizare și corectare a dezechilibrelor macroeconomice nefavorabile, cu elemente preventive și corective, va necesita instrumente de supraveghere îmbunătățite, bazate pe cele utilizate în cadrul procedurii de supraveghere multilaterală. Acest lucru ar putea include misiuni de supraveghere mai complexe ale Comisiei în statele membre și cerințe suplimentare în materie de raportare pentru statele membre în cazul apariției unor dezechilibre grave, inclusiv a unor dezechilibre care pun în pericol buna funcționare a uniunii economice și monetare.

(11) În evaluarea dezechilibrelor trebuie să se țină cont de gravitatea acestora, de gradul în care pot fi considerate nesustenabile, de consecințele economice potențial negative și de efectele de propagare asupra altor state membre. Trebuie să se ia, de asemenea, în considerare capacitatea de ajustare economică și istoricul statului membru vizat în ceea ce privește respectarea recomandărilor anterioare formulate în temeiul prezentului regulament și a altor recomandări emise în temeiul articolului 121 din tratat în cadrul supravegherii multilaterale, în special orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii.

(12) Dacă se identifică dezechilibre macroeconomice, trebuie să se adreseze recomandări statului membru vizat, furnizându-se astfel instrucțiuni cu privire la măsurile de politică adecvate. Măsurile adoptate de statul membru vizat pentru corectarea dezechilibrelor trebuie să fie oportune și să facă uz de toate instrumentele de politică disponibile, sub controlul autorităților publice. Aceste măsuri trebuie să fie adaptate cadrului și circumstanțelor din statul membru vizat și să acopere principalele domenii de politică, printre care se pot număra politica bugetară și salarială, piața muncii, piața produselor și serviciilor și reglementarea sectorului financiar.

(13) Avertismentele rapide și recomandările emise de Comitetul european pentru riscuri sistemice adresate statelor membre sau Uniunii se referă la riscuri de natură macrofinanciară. Ele pot justifica, în egală măsură, acțiuni de follow-up în contextul supravegherii dezechilibrelor.

(14) Dacă se identifică dezechilibre macroeconomice grave, inclusiv dezechilibre care pun în pericol buna funcționare a uniunii economice și monetare, se impune declanșarea unei proceduri de dezechilibru excesiv care poate include emiterea unor recomandări adresate statului membru, intensificarea supravegherii și înăsprirea cerințelor de monitorizare, iar pentru statele membre care au euro ca monedă, posibilitatea adoptării unor măsuri de executare în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. […/…][4] în cazul eșecului repetat în realizarea acțiunilor de corecție.

(15) Toate statele membre care fac obiectul procedurii de dezechilibru excesiv trebuie să elaboreze un plan de acțiuni de corecție care să stabilească în detaliu politicile concepute pentru a pune în aplicare recomandările Consiliului. Planul de acțiuni trebuie să includă un calendar de punere în aplicare a măsurilor vizate. Acest plan necesită aprobarea Consiliului, pe baza unui raport din partea Comisiei.

(16) Având în vedere faptul că un cadru eficace pentru detectarea și prevenirea dezechilibrelor macroeconomice nu poate fi realizat într-o măsură suficientă la nivelul statelor membre, și acest lucru datorită profundelor legături comerciale și financiare dintre acestea, dar și efectelor colaterale ale politicilor economice naționale asupra Uniunii și asupra zonei euro în ansamblu, și ținând cont de faptul că acest obiectiv poate fi mai bine îndeplinit la nivelul Uniunii Europene, UE poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, enunțat la același articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivelor propuse,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Capitolul I Obiect și definiții

ARTICOLUL 1 Obiect

Prezentul regulament stabilește norme detaliate pentru detectarea, prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice din cadrul Uniunii.

Articolul 2 Definiții

În sensul prezentului regulament:

(a) „dezechilibre” înseamnă evoluții macroeconomice care au sau pot avea efecte negative asupra bunei funcționări a economiei unui stat membru, a uniunii economice și monetare sau a Uniunii în ansamblu.

(b) „dezechilibre excesive” înseamnă dezechilibre grave, inclusiv dezechilibre care pun în pericol buna funcționare a uniunii economice și monetare.

Capitolul IIDetectarea dezechilibrelor

ARTICOLUL 3 Tabloul de bord

1. După consultarea cu statele membre, Comisia stabilește un tablou de bord indicativ ca instrument de facilitare a detectării rapide și a monitorizării dezechilibrelor.

2. Tabloul de bord va fi alcătuit dintr-o serie de indicatori macroeconomici și macrofinanciari pentru statele membre. Comisia poate fixa praguri indicative inferioare sau superioare pentru acești indicatori, care să servească drept niveluri de alertă. Pragurile aplicabile statelor membre care au euro ca monedă pot fi diferite de cele aplicabile altor state membre.

3. Lista indicatorilor incluși în tabloul de bord și pragurile pentru acești indicatori vor fi comunicate public.

4. Comisia evaluează în mod regulat dacă tabloul de bord este adecvat, luând în considerare structura indicatorilor, pragurile fixate și metodologia utilizată; Comisia adaptează tabloul de bord dacă acest lucru este necesar pentru menținerea sau îmbunătățirea capacității acestuia de a detecta apariția dezechilibrelor și de a monitoriza evoluția lor. Modificările survenite la nivelul metodologiei de bază, al structurii tabloului de bord și al pragurilor aferente se anunță public.

Articolul 4 Mecanismul de alertă

1. Comisia actualizează valorile indicatorilor din tabloul de bord cel puțin o dată pe an pentru fiecare stat membru. Tabloul de bord actualizat este comunicat public.

2. Publicarea tabloului de bord actualizat trebuie să fie însoțită de un raport al Comisiei constând dintr-o evaluare economică și financiară care să analizeze în perspectivă evoluția indicatorilor, utilizând, dacă este cazul, orice alt indicator economic și financiar relevant pentru detectarea dezechilibrelor. În raport se indică, de asemenea, dacă depășirea pragului superior sau inferior într-unul sau mai multe state membre indică posibilitatea apariției unor dezechilibre.

3. Raportul identifică statele membre pe care Comisia le consideră afectate de dezechilibre sau în pericol de a fi afectate de dezechilibre.

4. În cadrul supravegherii multilaterale în conformitate cu articolul 121 alineatul (3) din tratat, Consiliul dezbate și adoptă concluziile raportului Comisiei. Eurogrupul discută pe marginea raportului în măsura în care acesta se referă, direct sau indirect, la statele membre care au euro ca monedă.

Articolul 5 Bilanțul aprofundat

1. Ținând cont de discuțiile purtate în cadrul Consiliului și al Eurogrupului, conform articolului 4 alineatul (4), Comisia pregătește un bilanț aprofundat pentru fiecare stat membru pe care îl consideră afectat sau în pericol de a fi afectat de dezechilibre. Scopul acestei analize este să stabilească dacă statul membru vizat se confruntă sau nu cu dezechilibre și dacă aceste dezechilibre constituie sau nu dezechilibre excesive.

2. Bilanțul aprofundat se dă publicității. Bilanțul ia în considerare următoarele:

(a) dacă statul membru care face obiectul bilanțului a întreprins sau nu acțiuni adecvate ca răspuns la recomandările sau invitațiile Consiliului adoptate în conformitate cu articolele 121 și 126 din tratat și în temeiul articolele 6, 7, 8 și 10 din prezentul regulament;

(b) măsurile strategice pe care intenționează să le ia statul membru care face obiectul bilanțului, reflectate în programul său de stabilitate sau convergență și în programul național de reformă;

(c) orice avertismente rapide sau recomandări din partea Comitetului european pentru riscuri sistemice relevante pentru statul membru care face obiectul bilanțului.

Articolul 6 Acțiuni preventive

1. În cazul în care, pe baza bilanțului aprofundat menționat la articolul 5 din prezentul regulament, Comisia consideră că un stat membru se confruntă cu dezechilibre, ea informează Consiliul în legătură cu acest lucru. La recomandarea Comisiei, Consiliul poate adresa recomandările necesare statelor membre vizate, în conformitate cu procedura stabilită la articolul 121 alineatul (2) din tratat.

2. Consiliul informează Parlamentul European cu privire la recomandările sale. Recomandările Consiliului se fac publice.

3. Consiliul reexaminează anual aceste recomandări și poate să le modifice dacă este cazul în conformitate cu alineatul (1).

CAPITOLUL IIIProcedura de dezechilibtru excesiv

ARTICOLUL 7 Declanșarea procedurii de dezechilibru excesiv

1. În cazul în care, pe baza bilanțului aprofundat menționat la articolul 5, Comisia consideră că statul membru vizat se confruntă cu dezechilibre excesive, ea informează Consiliul în legătură cu acest lucru.

2. La recomandarea Comisiei, Consiliul poate adopta recomandări în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din tratat, declarând existența unui dezechilibru excesiv și recomandând statului membru în cauză să întreprindă acțiuni de corecție. Aceste recomandări stabilesc natura dezechilibrelor și precizează în detaliu acțiunile de corecție care trebuie întreprinse, precum și termenul până la care statul membru vizat trebuie să întreprindă acțiunile respective. Conform dispozițiilor articolului 121 alineatul (4) din tratat, Consiliul poate să își facă publice recomandările.

Articolul 8 Planul de acțiuni de corecție

1. Orice stat membru pentru care se declanșează o procedură de dezechilibru excesiv prezintă un plan de acțiuni de corecție Consiliului și Comisiei până la termenul stabilit în recomandări, conform articolului 7. Planul de acțiuni de corecție prezintă acțiunile strategice specifice și concrete pe care statul membru le-a implementat sau intenționează să le implementeze și cuprinde un calendar de implementare a acestora.

2. În termen de două luni de la prezentarea unui plan de acțiuni de corecție și pe baza unui raport al Comisiei, Consiliul evaluează planul prezentat. Dacă planul este considerat suficient, Consiliul adoptă un aviz, pe baza unei propuneri a Comisiei. Dacă acțiunile întreprinse sau preconizate în planul de acțiuni de corecție sau calendarul de implementare a acestora sunt considerate insuficiente pentru punerea în aplicare a recomandărilor sale, Consiliul, pe baza unei propuneri din partea Comisiei, invită statul membru să modifice planul de acțiuni de corecție într-un anumit interval de timp. Planul modificat este examinat conform procedurii prevăzute în prezentul alineat.

3. Planul de acțiuni de corecție, raportul Comisiei și invitația Consiliului menționată la alineatul (2) se fac publice.

Articolul 9 Monitorizarea acțiunilor de corecție

1. Comisia monitorizează implementarea acțiunilor de corecție recomandate și a planului de acțiuni de corecție de către statul membru vizat. În acest scop, statul membru transmite Consiliului și Comisiei, la intervale regulate, rapoarte de activitate; frecvența acestora se stabilește de către Consiliu în recomandarea menționată la articolul 7 alineatul (2).

2. Rapoartele de activitate ale statelor membre se fac publice de către Consiliu.

3. Comisia poate efectua misiuni de supraveghere în statul membru vizat pentru a monitoriza implementarea planului de acțiuni de corecție.

4. În cazul în care circumstanțele economice se schimbă, Consiliul poate modifica, la recomandarea Comisiei, recomandările adoptate în temeiul articolului 7, în conformitate cu procedura prevăzută la același articol. Statul membru vizat prezintă un plan de acțiuni de corecție revizuit, care se evaluează în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 8.

Articolul 10 Evaluarea acțiunilor de corecție

1. Pe baza unui raport din partea Comisiei, Consiliul stabilește dacă statul membru vizat a întreprins sau nu acțiunile de corecție recomandate.

2. Raportul Comisiei se face public.

3. Concluziile Consiliului se adoptă în termenul stabilit de Consiliu în recomandările adoptate în conformitate cu articolul 7.

4. În cazul în care ajunge la concluzia că statul membru nu a întreprins acțiunile de corecție recomandate, Consiliul adoptă, la recomandarea Comisiei, recomandări revizuite, în conformitate cu articolul 7, stabilind un nou termen pentru realizarea acțiunilor de corecție, la sfârșitul căruia se realizează o nouă evaluare în conformitate cu dispozițiile prezentului articol.

5. În cazul în care Consiliul ajunge la concluzia că statul membru a întreprins acțiunile de corecție recomandate, procedura de dezechilibru excesiv se suspendă.

6. Consiliul reexaminează periodic suspendarea procedurii pentru statul membru vizat, în conformitate cu procedura stabilită la alineatele (1)-(5).

Articolul 11 Închiderea procedurii de dezechilibru excesiv

Procedura de dezechilibru excesiv se închide după ce Consiliul conchide, la recomandarea Comisiei, că statul membru nu se mai confruntă cu dezechilibre excesive.

CAPITOLUL IVDispoziții finale

ARTICOLUL 12 Intrarea în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, […]

Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu

Președintele Președintele

[1] European Economy nr. 2/2008, Comisia Europeană, DG Afaceri economice și monetare.

[2] Comisia a subliniat în mod repetat importanța unei coordonări economice mai aprofundate și mai extinse în zona euro, inclusiv în Declarația anuală pentru 2009 privind zona euro și în comunicarea din 2008 intitulată „UEM@10: succese și provocări după 10 ani de Uniune Economică și Monetară”.

[3] JO C , , p. .

[4] JO L […], […], […].