RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
 
 
Bruxelles, 30.1.2007 
COM (2007) 27 final 
CARTE VERDE 
Către o Europ ă fără fum de tutun : opţiuni privind politicile comunitare 
(prezentat ă de către Comisie) 
 
RO 2   RO CUPRINS 
I. INTRODUCERE ......................................................................................................... 4 
II. JUSTIFICAREA AC ŢIUNII ....................................................................................... 5 
1. Considerente legate de s ănătate ................................................................................... 5 
1.1. Consecin ţele expunerii la fumul de tutun din mediul ambiant pentru s ănătate ........... 5 
1.2. Nivelul expunerii......................................................................................................... .6  
1.3. Impactul ini ţiativei împotriva fumatului ...................................................................... 7 
2. Aspecte economice ...................................................................................................... 7 2.1. Consecin ţe economice.................................................................................................. 7 
2.2. Impactul ini ţiativei împotriva fumatului ...................................................................... 8 
2.3. Riscuri legate de consecin ţe involuntare...................................................................... 8 
3. Aspecte sociale............................................................................................................. 8 
3.1. Sprijin public pentru legisla ţia împotriva fumatului .................................................... 8 
3.2. Impact asupra consumului de tutun.............................................................................. 9 3.3. Impact asupra egalit ăţii sociale .................................................................................... 9 
4. Moment propice ac ţiunii .............................................................................................. 9 
III. cadrul de reglem entare actual..................................................................................... 10 
1. Dispozi ţii naţionale .................................................................................................... 10 
2. dispozi ţii comunitare în vigoare................................................................................. 11 
IV. DOMENIUL DE APLICARE A INI ŢIATIVEI PRIVIND INTERZICEREA 
FUMATULUI ............................................................................................................ 12 
1. 
REGLEMENT ĂRI PRIVIND INTERZICEREA GENERAL Ă A FUMATULUI .............................. 13 
2. Reglement ări privind interzicerea fumatului cu anumite derog ări ............................ 15 
2.1. Derog ări pentru sectorul autorizat hotelier şi al localurilor de alimenta ţie publică... 16 
2.2. Derog ări pentru barurile şi cafenelele care nu servesc mâncare................................ 16 
2.3. Spa ţii închise cu sistem de ventila ţie separat ............................................................. 16 
V. OP ŢIUNI PRIVIND POLITI CILE COMUNITARE ................................................ 18 
1. SITUA ŢIA DE STATUS QUO CONTINU Ă............................................................. 18 
2. M ĂSURI VOLUNTARE........................................................................................... 19 
3. METOD Ă DESCHIS Ă DE COORDONARE........................................................... 20 
 
RO 3   RO 4. RECOMANDAREA COMISIEI SAU A CONSILIULUI........................................ 21 
5. LEGISLA ŢIE OBLIGATORIE................................................................................. 21 
VI. CONCLUZIE - OBSERVA ŢII.................................................................................. 22 
VII. ANNEXES................................................................................................................... ..... 24 
 
RO 4   RO I. INTRODUCERE 
 Expunerea la fumul de tutun din mediul ambiant (FTMA) – numit ă de asemenea 
„fumat la mâna doua” şi „fumat pasiv” - reprezint ă încă la ora actual ă o sursă 
răspândită de morbiditate şi mortalitate în Uniunea European ă, implicând costuri 
semnificative pentru societate, în general.  
 Eforturile coordonate c ătre o „Europ ă fără fum de tutun” reprezint ă una dintre 
priorităţile Comisiei în cadrul politicii privind s ănătatea public ă, mediul, ocuparea 
forţei de munc ă şi cercetarea. În Planul s ău de acţiune privind mediul şi sănătatea 
(2004-2010), Comisia s-a angajat s ă „dezvolte ac ţiuni menite s ă îmbunătăţească 
calitatea aerului, îndeosebi prin încurajarea interzicerii fumatului în toate locurile de muncă prin recurgerea atât la mecanisme legale, cât şi la iniţiative de promovare a 
sănătăţii la nivel european, precum şi la nivel na ţional”.  
 Au fost f ăcuţi deja paşi semnificativi în vederea promov
ării mediilor f ără tutun în 
UE. La începutul anilor 90, o serie de  directive comunitare privind s ănătatea şi 
securitatea la locul de munc ă au definit anumite restric ţii privind fumatul la locul de 
muncă. Acestea au fost complementate de Rezolu ţia din 19891 a Consiliului şi de 
Recomandarea din 20022 privind interzicerea fumatului care îndemnau statele 
membre s ă ofere protec ţie împotriva expunerii la fumul de tutun din mediul ambiant 
în locurile de munc ă interioare, spa ţiile publice închise şi transporturile publice. Pe 
lângă acţiunea legislativ ă, două campanii antifumat întreprinse în mediile de 
comunicare – „Feel free to say no” (2001-2004) şi „HELP : Pentru o via ţă fără tutun” 
(2005-2008) – aveau ca scop eviden ţierea efectelor d ăunătoare ale fumatului pasiv şi 
promovarea modului de via ţă fără tutun, mai ales în rândul tinerilor. 
 Legisla ţiile naţionale difer ă considerabil de la un stat membru la altul. Comisia salut ă 
exemplele excelente date de Irlanda, Italia, Malta, Suedia şi o parte a Regatului Unit 
şi încurajeaz ă toate statele membre s ă facă progrese rapide pr ivind introducerea de 
măsuri eficiente în scopul de a proteja cet ăţenii de efectele d ăunătoare ale fumatului 
pasiv. 
 La nivel interna ţional, Conven ţia-cadru WHO pentru cont rolul tutunului (FCTC), 
semnată de 168 de p ărţi şi ratificată de 141 p ărţi3, inclusiv Comunitatea European ă, 
„recunoaşte că probele ştiinţifice au stabilit, în mod inechivoc, c ă expunerea la fumul 
de tutun provoac ă moartea, boli şi dizabilit ăţi”. Conven ţia obligă Comunitatea şi 
statele sale membre s ă abordeze problema expunerii la fu mul de tutun în locurile de 
muncă interioare, transporturile publice şi spaţiile publice interioare.  
 Scopul prezentei C ărţi verzi este acela de a lansa un proces de consultare general ă şi 
de a deschide o dezbatere public ă, care să implice institu ţiile europene, statele 
membre şi societatea civil ă, asupra celui mai bun mijloc de a aborda problema 
fumatului pasiv în UE.  
 Comisia va efectua o analiz ă aprofundat ă a observa ţiilor primite în leg ătură cu 
prezenta Carte verde şi pe aceast ă bază, va lua decizii privind ac ţiuni viitoare 
eventuale. Raportul de sintez ă al rezultatelor consult ării este a şteptat în prima 
jumătate a anului 2007. În acela şi timp, vor fi continuate pe larg lucr ările legate de 
calitatea aerului interior, ca urmare a Planului de ac ţiune privind s ănătatea şi mediul.  
 
RO 5   RO II. JUSTIFICAREA  ACŢIUNII 
1. CONSIDERENTE LEGATE DE S ĂNĂTATE  
1.1. Consecin ţele expunerii la fumul de tutun din mediul ambiant pentru s ănătate 
 FTMA con ţine peste 4 000 de substan ţe chimice, inclusiv peste 50 de carcinogeni 
cunoscuţi şi mulţi agenţi toxici. Nu a fost stabilit un nivel de siguran ţă legat de 
expunerea la FTMA şi nu se aşteaptă ca cercet ările viitoare s ă identifice un asemenea 
nivel.  
 În 1993, FTMA a fost clasat ca fiind un agent cancerigen pentru om cunoscut  de 
către Agenţia pentru protec ţia mediului a Statelor Unite. Iar în anul 2000, de c ătre 
Departamentul S ănătăţii şi Serviciilor Sociale şi de Centrul interna ţional de cercet ări 
asupra cancerului OMS în 2002. În plus, a fost clasat ca fiind un agent cancerigen la 
locul de munc ă de către guvernul finlandez (2000) şi de guvernul german (2001). 
Recent, Agen ţia pentru protec ţia mediului din California a clasat fumul de tutun ca 
fiind un „ contaminant toxic al aerului ”. 
 Numeroase cercet ări recente au confirmat riscurile grave pentru s ănătate şi viaţă 
asociate cu fumatul pasiv4. Expunerea îndelungat ă la fumatul pasiv fost stabilit ă ca 
fiind cauza acelora şi boli ca şi cele cauzate de fumatul activ, inclusiv cancer la 
plămâni, boli cardiovasculare şi boli pediatrice.  
 O analiz ă efectuată de către WHO-IARC a constatat c ă nefumătorii care tr ăiesc cu un 
fumător se confrunt ă cu un risc cu 20-30% mai mare  de a dezvolta cancer pulmonar. 
Riscul suplimentar de e xpunere la locul de munc ă a fost estimat la 12-19%5. 
Legătura între expunerea la FTMA şi alte tipuri de cancer este mai pu ţin clară. 
 Convie ţuirea cu un fum ător măreşte riscul de a dezvolta o cardiopatie coronarian ă în 
rândul nefum ătorilor cu 25-30%6 (un studiu recent arat ă că această cifră poate, de 
fapt, să fie mai mare)7. De asemenea, exist ă din ce în ce mai multe probe care arat ă 
că fumatul pasiv este rela ţionat cu una dintre cauzele acc identelor vasculare cerebrale 
înregistrate la nefum ători, chiar dac ă sunt necesare cercet ări suplimentare pentru a 
putea estima riscurile8. 
 Fumatul pasiv este asociat cu boli respiratorii9 şi reprezint ă o sursă majoră de 
exacerbare pentru persoanele care sufer ă de astm, alergii sau boli pulmonare 
obstructive cronice, ceea ce duce la excludere social ă şi la locul de munc ă. Un sondaj 
paneuropean recent efectuat în rândul persoa nelor care prezentau simptome de astm 
sever arat ă că una dintre marile lor dorin ţe este ca, în viitor, s ă poată respira aer 
curat10. 
 Fumatul pasiv este un pericol mai ales pentru copii mici şi nou-născuţi, asociat cu 
moartea subit ă, pneumonie, bron şită, astmul şi simptome respiratorii, precum şi cu 
boli ale urechii mijlocii.  Expunerea la FTMA a femeilor îns ărcinate  poate cauza un 
deficit de greutate la na ştere, moartea fetal ă şi naştere prematur ă11.  
Cercetările recente sugereaz ă că expunerea la FTMA aproape dubleaz ă riscurile de 
dezvoltare a unei degener ări maculare legate de vârst ă – cauza principal ă a pierderii 
vederii în UE12. 
 
RO 6   RO  Majoritatea efectelor negative asupra s ănătăţii cauzate de FTMA arat ă o relaţie 
liniară doză-reacţie, cu alte cuvinte, riscul cre şte odată cu creşterea expunerii. 
Nivelul riscului indivi dual este mai mic fa ţă de fumatul activ (de ex. 1,2 şi 
respectiv20, pentru cancerul pulmona r). Cu toate acestea, faptul c ă un număr mare de 
persoane duce la un pericol mare de îmboln ăvire.  
 În plus, relaţia doză-reacţie pentru bolile cardiace este neliniară. Fumatul pasiv 
implică un risc de boli cardiace care reprezint ă aproape jum ătate din cel pentru o 
persoană care fumeaz ă 20 de ţigarete pe zi.  Chiar şi mici cantit ăţi de fum de tutun pot 
avea un efect imediat asupra coagul ării şi formării obstruc ţiilor arterelor, precum şi 
efecte pe termen lung în dez voltarea arterosclerozei – to ţi fiind factori importan ţi în 
bolile cardiace13. Acesta este o surs ă de impact major : bolile cardiace reprezint ă 
cauza de mortalitate cea mai r ăspândită în UE, atât în rândul fum ătorilor, cât şi al 
nefumătorilor. 
 Conform celor mai recente studii – conser vative – efectuate pr intr-un parteneriat 
între European Respiratory Society , Cancer Research UK  şi Institut National du 
Cancer  din Franţa, mai mult de 79 000 de adul ţi decedeaz ă în fiecare an ca urmare 
a fumatului pasiv, în cele 25 de ţări ale UE. Exist ă probe conform c ărora fumatul 
pasiv la locul de munc ă a fost responsabil de 7 000 de decese  în UE în 2002, în timp 
ce expunerea în locuin ţă a fost responsabil ă pentru alte 72 000 de decese . Aceste 
estimări cuprind decesul ca urmare a unei boli cardiace, accident vascular cerebral, 
cancer pulmonar şi câteva boli respiratorii provocat e de fumatul pasiv. Cu toate 
acestea, aceste estim ări omit decesele adul ţilor cauzate de alte condi ţii legate de 
expunerea la FTMA (cum ar fi pne umonia), decesul infantil, precum şi morbiditatea 
semnificativ ă gravă, atât acut ă cât şi cronică, cauzate de fumatul pasiv14. 
1.2. Nivelul expunerii 
 Locurile principale de expunere cronic ă şi intensiv ă sunt locuinţa şi locul de 
muncă15. Conform raportului  CAREX  (Information System on Occupational 
Exposure to Carcinogens) din 1998, FTMA er a a doua dintre cele mai comune forme 
de expunere la agen ţi cancerigeni (dup ă radiaţiile solare) în UE-15. Aproape 7,5 
milioane de lucr ători europeni au fost afecta ţi de fumatul pasiv timp de cel pu ţin 
75% din timpul lor de lucru  în perioada 1990-199316. 
 Un studiu efectuat într-o se rie de locuri publice, în şapte oraşe europene în perioada 
2001-2002, arat ă că fumul de tutun era prezent în majoritatea locurilor publice 
studiate, inclusiv centre de recreare şi hoteluri, mijloace de transport, spitale şi 
instituţii de învăţământ. Cele mai ridicate niveluri de  FTMA au fost constatate în 
baruri şi discoteci, o expunere de patru ore într-o discotec ă echivalând cu 
convieţuirea cu un fum ător timp de o lun ă17. Niveluri extrem de ridicate au fost 
constatate în localuri hoteliere şi confirmate de alte studii care ar ătau că expunerea 
medie a personalului baru rilor este de cel pu ţin trei ori mai mare fa ţă de expunerea 
înregistrat ă într-o locuin ţă de fumători18. 
 
RO 7   RO  Recent, legisla ţia împotriva fumatului a dus la o eliminare aproape total ă a expunerii 
la locul de munc ă în câteva state membre şi în anumite tipuri de localuri, în timp ce 
în ţări care nu dispun de restric ţii generale, expunerea înregistreaz ă niveluri ridicate, 
în special în sectorul hotelier şi al recreării19. 
  
 În scopul de a estima nivelul expunerii la  FTMA la nivel euro pean, Grupul de exper ţi 
al UE pentru biomonitorizarea uman ă20 a recomandat include rea cotininei (un 
biomarcator major al expuneri i la FTMA) pe lista candida ţilor pentru viitorul 
Proiect-pilot al UE asupra biomonitoriz ării umane. Statele membre au sprijinit 
această recomandare în numeroase rânduri.  
1.3. Impactul ini ţiativei împotriva fumatului 
 Ac ţiunea pentru crearea de spa ţii fără fum de tutun nu numai c ă ar proteja persoanele 
de efectele d ăunătoare ale expunerii la FTMA, dar ar contribui totodat ă la reducerea 
consumului de tutun al întregii popula ţii. Efectele asupra s ănătăţii ca urmare a 
fumatului pasiv şi activ ar include reducerea bolilor şi mortalit ăţii rezultând din 
tipurile de boli majore - îndeosebi cancer ul pulmonar, cardiopat ii coronariene, boli 
respiratorii şi accidente vasculare cerebrale - şi o speran ţă de viaţă mai mare. În 
pofida faptului c ă beneficiile complete în materie de s ănătate s-ar putea manifesta 
într-o perioad ă de până la 30 de ani, amelior ări majore, în special în ceea ce prive şte 
sănătatea respiratorie şi cardiovascular ă, pot avea loc într-o perioad ă de 1-5 ani.  
 Proiectul CHOICE, gestionat de OMS, a identificat spa ţiile publice f ără fum de tutun 
ca fiind a doua form ă de interven ţie ca eficien ţă în vederea reducerii mortalit ăţii şi 
morbidităţii legate de consumul de tutun, dup ă mărirea impozitelor (Anexa I).  
2. ASPECTE ECONOMICE  
2.1. Consecin ţe economice 
 Datele furnizate de statele membre (Regatul Unit, Irlanda) şi de statele din afara UE 
sugerează că expunerea la FTMA implic ă costuri private şi sociale enorme, chiar 
dacă consecin ţele globale privind UE-27 r ămâne să fie estimate. Consecin ţele asupra 
economiei în general  cuprind costurile directe legate de cheltuielile sporite pentru 
îngrijirea medical ă pentru boli cauzate de tutun şi costurile indirecte legate de 
pierderea de productivitate şi din impozitele pe venit, precum şi contribu ţiile la 
securitatea social ă nepercepute în rândul fum ătorilor şi al victimelor fumatului pasiv 
care, altfel, s-ar afla  într-un loc de munc ă remunerat21. 
 Consecin ţele economice sunt grave îndeosebi pentru angajatori  şi cuprind o 
productivitate sc ăzută a lucrătorilor datorat ă pauzelor pentru fumat şi absenţelor pe 
caz de boal ă crescânde; daune provocate de incendierea datorat ă produselor pentru 
fumat, precum şi cheltuieli legate de opera ţiuni de cur ăţire şi redecorare în urma 
efectelor fumului22. În Canada, costurile anuale pe angajat fum ător, comparate cu 
cele pentru un angajat nefum ător, au fost estimate la  2 565 $ canadieni în 1995. 
Pierderile înregistrate  de angajatorii sco ţieni în 1997 datorit ă scăderii productivit ăţii, 
ratei ridicate a absenteismului şi incendiilor provocate accidental de fumat, au fost 
estimate între 0,51% şi 0,77% din produsul intern brut sco ţian. În Irlanda, estimarea 
echivalent ă se situa între 1,1 – 1,7% din PIB în anul 200023. 
 
RO 8   RO 2.2. Impactul ini ţiativei împotriva fumatului 
 Pe termen lung, îmbun ătăţirea poten ţială a sănătăţii ca urmare a politicii împotriva 
fumatului ar putea avea un efect economic major . Evaluările reglementare ale 
impactului efectuate de guver nul Regatului Unit estimau be neficiile pe termen lung 
ale unei legisla ţii generale împotriva fumatului la 1 714-2 116 miliarde £ pe an24. În 
Scoţia, Ţara Galilor şi Irlanda de Nord, beneficiile nete legate de interzicerea 
fumatului au fost estimate la 4 387 şi 2 096 miliarde £ pe o perioad ă de 30 de ani şi 
respectiv la 1 101 miliarde £ pe o perioad ă de 20 de ani25. 
2.3. Riscuri legate de consecin ţe involuntare 
 Având în vedere c ă politicile împotriva fumatului vor motiva anumi ţi fumători să 
renunţe la fumat sau s ă fumeze mai pu ţin, ar putea s ă se înregistreze pierderi ale 
profiturilor din industria tutunului  şi, în consecin ţă, pierderi de locuri de munc ă în 
această industrie. Cu toate ac estea, locurile de munc ă din industria tutunului 
reprezintă un procent relativ sc ăzut din totalul for ţei de munc ă a UE. În anul 2000, 
forţa de munc ă legată de industria tutunului (cre şterea tutunului, prelucrarea şi 
fabricarea) reprezenta 0,13% din for ţa de munc ă totală a UE-1526. Mai mult, sumele 
cheltuite la ora actual ă în industria tutunului pot fi  cheltuite pentru alte bunuri şi 
servicii, generând astfel locuri de munc ă în alte sectoare ale economiei.  
 O reducere a nivelurilor fumatului activ va însemna, de asemenea, pierderi ale 
veniturilor înregistrate de st atele membre în urma impozit ării (accize  pe tutun şi 
TVA). Cu toate acestea, ar trebui men ţionat faptul c ă în majoritatea statelor UE, 
chiar dac ă impozitarea tutunului genereaz ă venituri semnificative în termeni de 
pondere global ă în cadrul totalu lui bugetului de stat, aceas ta nu constituie o parte 
considerabil ă a acestuia (1-5%). Excep ţiile sunt Republica Ceh ă, Polonia şi Grecia 
unde veniturile din accizele pe tut un aplicate de guvern  reprezentau 6, 7 şi respectiv9 
%, în 199927. Pe lâng ă o reducere a costurilor social e legate de fumat, venitul 
disponibil al familiilor de fum ători ar cre şte dacă ar fi introdus ă interzicerea 
fumatului, iar veniturile din TVA datorate cheltuielilor şi investiţiilor alternative ale 
acestor familii ar compensa, în parte, veniturile pierdute. 
 Pot fi înregistrate pierderi ale productivit ăţii fumătorilor cărora li se permite la ora 
actuală să fumeze la locul de munc ă şi care vor continua s ă fumeze în timpul 
pauzelor de fumat, în afara cl ădirii.   
3. ASPECTE SOCIALE  
3.1. Sprijin public pentru legisla ţia împotriva fumatului 
 Aproximativ 70% din cet ăţenii UE nu fumeaz ă28, iar studiile arat ă că majoritatea 
fumătorilor vor s ă se renunţe la fumat29.  
 Conform recentului Sondaj Eurobarometru  privind „Atitudinea europenilor fa ţă de 
fumat”30, trei sferturi din europeni sunt con ştienţi ca fumul de tutun reprezint ă un 
risc pentru s ănătatea nefum ătorilor, în timp ce 95% recunosc c ă fumatul lâng ă o 
femeie îns ărcinată poate fi un pericol major pentru copil.  
 
RO 9   RO  Rezultatele sondajului arat ă că politicile împotriva fumatului sunt populare în 
rândul cet ăţenilor UE (vezi Anexa III). Mai mult de  patru din cinci responden ţi 
sunt în favoarea interzicerii fumatului la locul de munc ă (86%) şi în alte spa ţii 
publice interioare (84%). Majoritate eur openilor sunt, de asemenea, în favoarea 
interzicerii fumatului în baruri (61%) şi restaurante (77%). Sprijinul pentru localuri 
(80%) şi restaurante (90%) în care nu se fumeaz ă este cel mai ridicat în cele patru 
state membre care au interzis de ja fumatul în sectorul hotelier şi al localurilor de 
alimentaţie publică. Acest lucru indic ă, încă o dată, că sprijinul acordat politicilor 
împotriva fumatului tinde s ă crească în timpul preg ătirii punerii în aplicare a 
acestora, şi creşte şi mai mult dup ă punerea lor în aplicare31. 
3.2. Impact asupra consumului de tutun 
 Un beneficiu indirect important al polit icilor împotriva fumatului este faptul c ă 
acestea m ăresc gradul de con ştientizare al indivizilor privind pericolele fumatului 
activ şi pasiv, contribuind la „ denormalizarea ” fumatului  în cadrul societ ăţii. 
Schimbarea percep ţiei ar putea duce la o schimbare a atitudinii fa ţă de fumat, şi în 
special ar putea s ă: 
– Faciliteze decizia fum ătorilor de a renun ţa la fumat sau s ă micşoreze consumul 
de tutun şi sprijinirea acestora pe pa rcursul procesului de renun ţare32. 
– Descurajeze copiii şi tinerii s ă înceapă să fumeze33. Interzicerea fumatului în 
spaţiile de recreare – unde  tinerii „experimenteaz ă” adeseori fumatul – ar putea 
avea cel mai mare impact. 
– Împiedice fum ătorii să fumeze în jurul nefum ătorilor, îndeosebi lâng ă copii şi 
femei îns ărcinate, chiar şi atunci când nu exist ă restricţii legislative în aceast ă 
materie (ex. în locuin ţe şi autovehicule private)34. Acest lucru este important 
deoarece pericolul major vizeaz ă copiii expu şi fumatului pasiv în locuin ţe, care 
reprezintă un spaţiu pe care legiferarea nu îl poate aborda.  
3.3. Impact asupra egalit ăţii sociale 
 Politicile împotriva fumatului ar putea, de asemenea, s ă contribuie la reducerea 
inegalităţilor socio-economice privind s ănătatea. Având în vedere posibilitatea c ă de 
a fi un fum ător sau de a fi expus( ă) la fumatul pasiv cre şte semnificativ pentru cei 
care au un nivel de educa ţie scăzut, venituri mai mici şi o categorie profesional ă 
inferioară, o acţiune asupra mediilor unde nu se fumeaz ă ar trebui s ă aducă cele mai 
mari beneficii grupurilor celor  mai defavorizate ale societ ăţii. 
4. MOMENT PROPICE AC ŢIUNII  
 În virtutea statutului s ău de parte a Convenţiei-cadru WHO pentru controlul 
tutunului (FCTC) , Comunitatea are obliga ţia legală de a întreprinde ac ţiuni asupra 
mediilor f ără fum de tutun. În conformitate cu ar ticolul 8 al FCTC, fiecare parte s-a 
angajat s ă „adopte şi să pună în aplicare (…) m ăsuri legislative, executive, 
administrative şi/sau altele eficiente, care s ă stabileasc ă protecţia împotriva expunerii 
la fumul de tutun din mediul  ambiant în locuri de munc ă interioare, transport public, 
spaţii publice interioare şi, dacă este cazul, în alte spa ţii publice”. Cu ocazia primei 
 
RO 10   RO Conferinţe a părţilor FCTC din februarie 2006, s-a hot ărât elaborarea unor orient ări 
privind mediile f ără fum de tutun care urmeaz ă să fie prezentate cu ocazia celei de-a 
doua Conferin ţe a părţilor, în cea de-a doua jum ătate a anului 2007. 
 Consiliul Uniunii Europene , în Recomandarea sa din 2002 privind prevenirea 
fumatului şi iniţiativele menite s ă îmbunătăţească controlul tutunului, a invitat 
Comisia s ă „ţină seama de modul în care m ăsurile stabilite în prezenta recomandare 
sunt eficiente, şi necesitatea de a întreprinde ac ţiuni viitoare, îndeosebi se examineze 
disparităţi pe piaţa internă, în domeniile acoperite de pr ezenta recomandare”. În plus, 
cu ocazia întrunirii Comitetului de reglementare a tutunului35 din septembrie 
2005, statele membre au decis c ă o iniţiativă a Comisie, sub forma unei C ărţi verzi 
sau Comunic ări, ar contribui la r ăspândirea bunelor practici şi ar stimula eforturile 
naţionale către spaţii în care nu se fumeaz ă. 
 Parlamentul European a salutat „dorin ţa Comisiei de a ac ţiona pentru a pune cap ăt 
fumatului în spa ţiile închise” şi a încurajat-o, în rezolu ţia sa asupra Planului de 
acţiune al Comisie privind mediul şi sănătatea din februarie 2005, „s ă claseze fumul 
de tutun din mediul ambiant ca fii nd un agent cancerigen de gradul 1”. 36  
 Valoarea ad ăugată a acţiunii UE a fost, de asemenea, recunoscut ă în Raportul 
„Tutun sau s ănătate în Uniunea European ă”, pregătit pentru Comisie de un 
consorţiu alcătuit din exper ţi în materie de control al tutunului37. Dorinţa de a 
interveni la nivel european a fost subliniat ă în continuare prin dou ă proiecte 
paneuropene privind poluarea aerului, sp rijinit în cadrul Programului comunitar 
privind sănătatea public ă. Raportul INDEX , publicat de c ătre Centrul comun de 
cercetare al UE, a stabilit o list ă care cuprinde cinci agen ţi chimici prioritari (to ţi sunt 
prezenţi în fumul de tutun) care trebuie s ă fie reglementa ţi în spaţii interioare şi a 
recomandat „interzicerea fumatului în toate spa ţiile interioare aflate sub jurisdic ţie 
publică şi în locurile de munc ă”38. Aceeaşi recomandare a fost formulat ă în raportul 
THADE39, care a identificat FTMA ca fiind factorul care contribuie cel mai mult la 
concentrarea de particule în cl ădirile unde se fumeaz ă.  
III. CADRUL DE REGLEMENTARE ACTUAL  
1. D ISPOZIŢII NAŢIONALE  
 În statele membre se înregistreaz ă o tendinţă evidentă pentru spa ţiile în care fumatul 
este interzis, promovat ă, printre altele, de dispozi ţii legale la nivelul UE şi 
internaţional. În prezent, în toate statele membre exist ă o anumit ă formă de 
reglementare destinat ă să restricţioneze expunerea la fumul de tutun din mediul 
ambiant (FTMA) şi să reducă efectele d ăunătoare ale acestuia asupra s ănătăţii. 
Domeniul de aplicare şi caracterul acestor reglement ări cunosc varia ţii semnificative. 
  
În Irlanda (martie 2004) şi Scoţia (martie 2006) a fost deja instituit ă o interzicere 
generală a fumatului în toate spa ţiile publice închise şi la toate locurile de munc ă, 
inclusiv baruri şi restaurante. În Irla nda de Nord, Anglia şi Ţara Galilor, în vara lui 
2007 urmeaz ă să intre în vigoa re o legisla ţie privind interzicerea total ă a fumatului.  
 
RO 11   RO Legislaţia privind interzicerea fumatului cu anumite derog ări instituită în Italia 
(ianuarie 2005), Ma lta (aprilie 2005) şi Suedia (iunie 2005) pe rmite angajatorilor s ă 
înfiinţeze spaţii izolate special amenajate pentru fumat cu sisteme de ventila ţie 
separate. M ăsuri similare urmeaz ă să intre în vigoare în Fran ţa în februarie 2007 (cu 
o perioad ă de tranzi ţie pentru sectorul hotelier şi al localurilor de alimenta ţie publică 
până în ianuarie 2008) şi în Finlanda în iunie 2007. Fumatul va fi interzis în Lituania 
(cu excep ţia „cluburilor pentru fumatul trabucurilor şi pipei”, special amenajate) din 
ianuarie 2007.  
 Alte state membre au inte rzis fumatul în toate spa ţiile publice închise şi în toate 
spaţiile de la locul de munc ă, cu excep ţia sectorului hotelier şi al localurilor de 
alimentaţie public ă în care se aplic ă restricţii parţiale. Printre acestea se num ără 
Belgia, Cipru, Estonia, Finlanda, Ţările de Jos, Slovenia şi Spania.  
 Cea mai mare parte a statelor membre au reglement ări care interzic sau 
restricţionează fumatul în locurilor publice principale , precum unit ăţile medicale, 
instituţiile de înv ăţământ şi de administra ţie public ă, teatre, cinematografe şi 
transportul public. Restric ţiile privind interzicerea fumatului la locul de munc ă sunt 
mai puţin frecvente. For ţa coercitiv ă a măsurilor poate vari a de la o rezolu ţie sau un 
acord voluntar pân ă la o lege strict ă care să prevadă sancţiuni în cazul înc ălcării 
acesteia. 
 Ca urmare a caracterului incomplet al reglement ărilor şi a nepunerii în aplicare a 
acestora, autorit ăţile publice şi angajatorii s-au confruntat adesea cu procese intentate 
de cetăţeni care se plâng de efectele d ăunătoare asupra s ănătăţii acestora cauzate de 
fumatul pasiv40. 
 În anumite state membre, dispozi ţiile la nivel na ţional sunt înt ărite de reglement ări 
mai stricte la nivel regional şi/sau local.  Cadrul juridic este, de asemenea, completat 
de măsuri de autoreglementare şi se observ ă că într-un num ăr crescând de locuri de 
muncă, instituţii de învăţământ, spitale, mijloace de transport public etc. se opteaz ă 
în mod voluntar pentru interzicerea fumatu lui. Din ce în ce mai multe eforturi se 
depun în vederea încuraj ării personalului s ă renunţe la fumat, precum şi a promov ării 
conceptului de aer curat în spa ţiile închise ca drept fundamental pentru to ţi cetăţenii 
şi angajaţii.  
2. DISPOZI ŢII COMUNITARE ÎN VIGOARE  
 La nivelul UE, problema spa ţiilor în care fumatul este interzis a f ăcut obiectul unor 
rezoluţii şi recomand ări care nu au caracter obligatoriu  şi care au încurajat 
statele membre s ă asigure protec ţie corespunz ătoare împotriva expunerii la fumul de 
tutun din mediul ambiant (FTMA). În special, Rezoluţia Consiliului 89/C 189/0141 
din 1989  cu privire la interzicer ea fumatului în locuri deschise publicului a invitat 
statele membre s ă adopte m ăsuri de interzicere a fumatului în spa ţiile publice şi în 
orice tip de mijloace de transport. Mai recent,  Recomandarea Consiliului 
2003/54/CE42 privind prevenirea fumatului şi iniţiativele de îmbun ătăţire a 
controlului tutunului a so licitat statelor membre s ă pună în aplicare m ăsuri eficiente 
care să ofere protec ţie împotriva expunerii la fumul de tutun din mediul ambiant în 
spaţiile închise de la locul de munc ă, în spaţiile publice închise şi în mijloacele de 
transport. 
 
RO 12   RO  Directiva cadru privind securitatea şi sănătatea lucr ătorilor la locul de munc ă 
(89/391/CEE)43, deşi nu face referire în mod explicit la fumul de tutun, acoper ă toate 
riscurile privind s ănătatea şi securitatea lucr ătorilor44. Aceasta prevede ca fiecare 
angajator s ă evalueze riscurile de la locul de munc ă şi să introducă măsuri adecvate 
de prevenire a riscurilor şi de protec ţie.  
 Pe lâng ă aceasta, o serie de direct ive distincte privind protec ţia sănătăţii lucrătorilor 
şi securitatea la locul de munc ă stabilesc „cerinţe minime”  pentru riscuri specifice şi 
includ anumite dispozi ţii care asigur ă protecţia lucrătorilor împotriva FTMA (a se 
vedea alineatul de mai jos). Statele membre vor transpune aceste directive în dreptul 
intern şi le vor pune în aplic are în mod corespunz ător. În conformitate cu tratatul, 
statele membre au dreptul de a lua m ăsuri mai stricte.  
 Directiva privind cerin ţele minime de securitate şi sănătate la locul de munc ă 
(89/654/CEE)45, precum şi directivele privind cerin ţele minime de securitate şi 
sănătate care se aplic ă pe şantierele temporare sau mobile (92/57/CEE)46, în industria 
extractivă de foraj (92/91/CEE)47 şi în industria extractiv ă de suprafa ţă şi în subteran 
(92/104/CEE)48 prevăd ca angajatorii s ă asigure un sistem de ventila ţie şi suficient 
aer proasp ăt în spaţiile închise de la locul de munc ă şi să protejeze nefum ătorii de 
disconfortul cauzat de prezen ţa fumului de tutun în înc ăperile şi spaţiile destinate 
repausului.  
 Directiva privind agen ţii cancerigeni sau mutageni (2004/37/CE)49 şi directiva 
privind expunerea la azbest (83/477/CEE)50 interzic fumatul în zonele în care se 
manipuleaz ă agenţi cancerigeni/mutageni şi, respectiv, azbest. Directiva privind 
introducerea de m ăsuri pentru promovarea îmbun ătăţirii securit ăţii şi sănătăţii 
la locul de munc ă în cazul lucr ătoarelor gravide, care au n ăscut de curând sau 
care alăptează (92/85/CEE) prevede ca angajatorii s ă ia măsuri în vederea protej ării 
femeilor gravide şi a celor care al ăptează de expunerea la monoxid de carbon.   
 Anumite componente ale FTMA ( şi anume arsenic, 1,3-butadien ă, benzen şi oxid de 
propilenă) sunt clasificate ca substan ţe cancerigene în anexa 1 la directiva privind 
substanţele periculoase (67/548/CEE)51. Fumul de tutun ca atare nu intr ă în 
domeniul de aplicare a legisla ţiei UE privind substan ţele chimice, deoarece 
dispoziţiile acestei legisla ţii se aplic ă numai acelor substan ţe şi preparate chimice 
care sunt introduse pe pia ţă în statele membre52.  
IV. DOMENIUL DE APLICARE A INI ŢIATIVEI PRIVIND INTERZICEREA 
FUMATULUI 
 Domeniul de aplicare reprezintă un element esen ţial în dezvoltarea unei ini ţiative 
UE privind interzicerea fumatului. Având în vedere marea varietate a locurilor în 
care exist ă o expunere la FTMA, o politic ă eficientă de interzicere a fumatului ar 
trebui să dispună de o metod ă de abordare general ă şi să nu ia în considerare numai 
anumite tipuri de întreprinderi sau spa ţii. 
 Metoda de abordare cu gradul cel mai ri dicat de generalitate ar fi propunerea unei 
interziceri totale a fumatului în toate spa ţiile de la locul de munc ă şi în spaţiile 
publice închise sau aproape închise , inclusiv în mijloacele de transport public. De 
asemenea, restric ţiile ar putea fi extinse la spa ţiile deschise din jurul intr ărilor în 
clădiri şi, eventual, la alte spa ţii publice deschise în ca re persoanele se afl ă, şezând 
 
RO 13   RO sau în picioare, foarte aproape un ele de celelalte, precum stadioanele şi locurile 
pentru divertisment în aer liber, sta ţiile de autobuz, peroanele din g ări etc. S-ar putea 
lua în considerare excep ţii foarte limitate pentru anumite locuri în care oamenii î şi 
desfăşoară existenţa cotidian ă (de exemplu, înc ăperi special amenajate pentru fumat 
în locaţii precum centrele de îngrijire de lung ă durată, unităţile psihiatrice, închisori 
etc.).  
 O metod ă de abordare mai pu ţin restrictiv ă ar fi propunerea unei interziceri totale a 
fumatului în toate spa ţiile de la locul de munc ă şi spaţiile publice închise sau aproape 
închise, dar cu câteva derogări acordate anumitor categorii de localuri . Pentru 
aceste localuri s-ar putea stabili cerin ţe minime privind spa ţiile închise pentru fumat, 
precum şi standarde privind ventila ţia. Eventualele derog ări ar putea include: 
– sectorul autorizat hotelier şi al localurilor de alimenta ţie publică (restaurante, 
baruri şi cafenele), 
– localuri din sectorul hotelier şi al localurilor de alimenta ţie publică care nu 
servesc mâncare. 
 Ac ţiunile privind stabilirea unor spa ţii în care fumatul este interzis ar da cele mai 
bune rezultate în cazul în care ar fi înso ţite de măsuri de sprijinire la nivelul UE 
şi/sau al statelor membre. Astfel de „pol itici de sprijinire” ar include campanii de 
conştientizare care s ă evidenţieze dreptul cet ăţenilor la un aer neviciat de fumul de 
tutun, riscurile fumatului pasiv, precum şi accesul sporit la terapiile pentru renun ţarea 
la fumat (atât comportamentale, cât şi farmacologice) pentru persoanele care doresc 
acest lucru.  
1. REGLEMENT ĂRI PRIVIND INTERZICEREA GENERAL Ă A FUMATULUI  
 Avantaje 
 Dintre toate op ţiunile, aceasta ar oferi gradul cel mai ridicat de reducere a 
expunerii la FTMA  şi a efectelor d ăunătoare aferente şi ar asigura egalitatea 
cetăţenilor europeni în ceea ce prive şte dreptul acestora de a respira un aer curat în 
spaţiile închise, dup ă cum se recunoa şte de către OMS53.  
 Studii din ţările în care fumatul este interzis indic ă o îmbun ătăţire semnificativ ă a 
calităţii aerului în spa ţiile închise dup ă intrarea în vigoare a interzicerii fumatului. 
Reducerea expunerii la FTMA a fost deosebit de important ă în special în localurile 
din sectorul hotelier şi al localurilor de alimenta ţie public ă şi în centrele de 
agrement54 şi s-a reflectat într-o îmbun ătăţire semnificativ ă a sănătăţii sistemului 
respirator al lucr ătorilor din sectorul hotelier şi al localurilor de alimenta ţie publică55, 
precum şi într-o diminuare important ă a cazurilor de infarct şi a mortalit ăţii datorate 
acestuia,56 în decursul a câtorva luni de la punerea în aplicare a acestei politici.  
De asemenea, reglement ările generale ar de ţine cel mai ridicat poten ţial de 
denormalizare a fumatului în societate şi ar crea un mediu care s ă încurajeze 
fumătorii să reducă fumatul sau s ă renunţe la acesta şi, în acela şi timp, care s ă 
descurajeze tinerii s ă înceapă să fumeze.  
 
RO 14   RO O analiză a 35 de studii privind eficien ţa politicilor de interzi cere a fumatului a ajuns 
la concluzia c ă dispoziţiile legislative generale referitoare la aerul curat în spa ţiile 
publice pot reduce r ăspândirea fumatului în rândurile întregii popula ţii cu 
aproximativ 10%57. În acelaşi sens, o analiz ă a 26 de studii privind locul de munc ă a 
arătat că în locurile de munc ă în care exist ă o interzicere total ă a fumatului se 
observă o reducere în r ăspândirea fumatului de 3,8% şi o diminuare cu 3,1 a 
numărului de ţigarete fumate pe zi de c ătre un fum ător permanent58.  
Faptul că interzicerea general ă a fumatului este asociat ă cu reducerea fumatului 
activ  a fost confirmat de exemple din ţările în care fumatul este interzis în spa ţiile 
publice şi în care s-a observat c ă scăderea vânz ărilor produselor din tutun (de 
exemplu, cu 8% în Italia şi cu 14% în Norvegia) a fost înso ţită de o cre ştere 
semnificativ ă a încercărilor de a renun ţa la fumat, la scurt timp dup ă introducerea 
noilor reglement ări59. În Irlanda, 80% dintre fo ştii fumători au invocat noua legisla ţie 
drept motiv pentru renun ţarea la fumat, în timp ce 88% au declarat c ă legislaţia i-a 
ajutat să nu reînceap ă să fumeze60. În ciuda existen ţei temerilor privind producerea 
unui efect contrar, interzicerea fumatului în toate spa ţiile publice pare s ă fi redus 
nivelul fumatului în locuin ţe, mai ales în prezen ţa copiilor de vârst ă mică61. În 
Irlanda, propor ţia locuinţelor în care nu se fumeaz ă a crescut cu 8% dup ă intrarea în 
vigoare a interzicerii fumatului62.  
În ceea ce prive şte impactul social, avantajele acestei op ţiuni s-ar adresa persoanelor 
care provin din grupurile socio-economice defavorizate  şi pentru care exist ă o 
probabilitate mai ridicat ă să fumeze şi să fie angajate în sectorul hotelier şi al 
localurilor de alimenta ţie publică.  
În ceea ce prive şte punerea în aplicare , o interzi cere general ă a fumatului ar fi mai 
uşor de realizat decât restric ţiile parţiale. Nivelul de peste 90% de respectare a 
dispoziţiilor legislative corespunz ătoare în Italia şi Irlanda arat ă că o interzicere 
totală a fumatului se aplic ă aproape în întregime de la sine, din moment ce factorul 
de presiune social ă devine o barier ă important ă în calea fumatului şi reduce 
considerabil necesitatea lu ării unor m ăsuri coercitive de c ătre autorit ăţile oficiale.  
 Dezavantaje 
O interzicere total ă a fumatului în toate spa ţiile publice şi la locul de munc ă ar putea 
provoca un curent de opoziţie în unele state membre şi, astfel, adoptarea şi punerea 
în aplicare a acesteia ar putea fi îngr eunate. Aceasta este, de asemenea, op ţiunea faţă 
de care industria tutunului şi cea mai mare parte a sectorului hotelier şi al localurilor 
de alimenta ţie publică s-au declarat în mod clar ca fiind cel mai pu ţin favorabile. 
Au existat temeri cu privire la posibilitatea unor efecte negative pentru sectorul 
hotelier şi al localurilor de alimenta ţie public ă care ar decurge din interzicerea 
fumatului în baruri şi restaurante.  Cu toate acestea, datele care provin din zonele în 
care fumatul este interzis demonstreaz ă că nu există un impact negativ de ansamblu 
asupra ocup ării forţei de munc ă sau asupra venitur ilor în acest sector63. În Irlanda, 
volumul vânz ărilor în baruri şi cafenele a înregistrat o u şoară creştere (cu 0,1%) în 
2005, inversând astfel o tendin ţă descendent ă care începuse s ă se manifeste înaintea 
intrării în vigoare a legisla ţiei privind interzicerea fumatului64. În acest sens, ar fi 
utilă citarea unor statistici chiar dac ă acestea se refer ă la state care nu fac parte din 
UE. De exemplu, în Norvegia s-a înregistrat o u şoară scădere cu 0,8% a vânz ărilor în 
localurile care servesc mâncare şi băutură, dar acest lucru se poa te datora unei serii 
 
RO 15   RO de alţi factori, precum vremea65. În New York şi California, cea mai mare parte a 
sectorului hotelier şi al localurilor de alimenta ţie publică pare să fi beneficiat de 
reglement ările privind interzicerea fumatului66. Acest lucru este confirmat de o 
analiză internaţională a 97 de studii care nu a identif icat nici un impact economic 
negativ în aceste studii bazate pe da te obiective precum impozitul asupra vânz ărilor 
şi cifrele referitoare la ocuparea for ţei de munc ă67.  
2. R EGLEMENT ĂRI PRIVIND INTERZICEREA FUMATULUI CU ANUMITE DEROG ĂRI 
 Avantaje 
 Aceast ă opţiune ar putea duce la o reducere a fumatului activ, cât şi a fumatului 
pasiv, precum şi la o denormalizare a utiliz ării tutunului care ar fi mai importante 
decât în cazul în care nu s-ar lua nici o m ăsură.  
 Legisla ţia care include anumite derog ări ar putea fi mai acceptabil ă pentru unele state 
membre, mai ales pentru industria respectiv ă, şi, astfel, s-ar ajunge mai u şor la un 
compromis. În acela şi timp, fiecare stat membru ar dis pune de libertatea de a adopta 
sau continua s ă aplice dispozi ţii de drept intern  mai stricte care s ă nu prevad ă 
derogări.  
 Derog ările ar putea fi completate de cerin ţe minime privind spa ţiile închise pentru 
fumat, precum şi de standarde privind ventila ţia.  
 Dezavantaje 
 În ceea ce prive şte avantajele pentru s ănătate şi sociale, aceast ă măsură a r  f i  m a i  
puţin eficient ă decât reglement ările generale privind interzicerea fumatului.  
 Unele dintre grupurile cele mai vulnerabile  ar fi în continuare expuse la FTMA. O 
interzicere par ţială ar putea implica riscul ca statelor membre şi/sau angajatorilor s ă 
li se intenteze procese de c ătre cetăţeni care se plâng de efectele d ăunătoare asupra 
sănătăţii acestora cauzate de fumatul pasiv.  
 Derog ările ar diminua efectul procesului de  denormalizare a fumatului care s-ar 
putea realiza printr-o interzicere total ă. Datele interna ţionale arat ă că reglement ările 
care permit fumatul în unele zone au as upra comportamentului privind fumatul, 
aproape jum ătate din efectul pe care îl au politicile de interzicere total ă a fumatului68.  
 
RO 16   RO  De asemenea, punerea în aplicare a unor dispozi ţii distincte pentru locuri diferite ar fi 
mai complicat ă şi mai costisitoare decât în ca zul unei interziceri totale şi ar necesita 
măsuri de afi şare a avertismentelor şi controale sporite.  
2.1. Derog ări pentru sectorul autorizat hotelier şi al localurilor de alimenta ţie 
publică  
 Din cauza unei expuneri majore la FTMA, angaja ţii din sectorul hotelier şi al 
localurilor de alimenta ţie publică sunt supu şi unor riscuri grave ale fumatului pasiv, 
cu 50% mai mari în ceea ce prive şte cancerul pulmonar69. Această categorie 
profesional ă ar fi în continuare expus ă fumatului pasiv. Clien ţii localurilor care 
servesc mâncare şi băutură ar fi supu şi aceluiaşi tip de risc pentru s ănătate.  
 Potrivit datelor pentru 2004 din ancheta privind for ţa de munc ă, aproape 4,3 milioane 
de persoane erau angajate în baruri, cafenele, restaurante şi în sectorul de alimenta ţie 
publică (HORECA) în 15 state membre ale UE, ceea ce reprezenta 3% din totalul 
forţei de munc ă din aceste ţări (nu exist ă date privind celelalt e 10 state membre). În 
sectorul hotelier şi al localurilor de alimenta ţie public ă lucrează un procentaj 
semnificativ de tineri şi femei70. 
 Evaluarea impactului acestei op ţiuni realizat ă de către guvernul sco ţian a estimat c ă 
scăderea num ărului deceselor datorat ă reducerii fumatului activ şi pasiv ar fi de 
respectiv o jum ătate şi un sfert din sc ăderea num ărului deceselor care s-ar înregistra 
în urma op ţiunii de interzicere total ă a fumatului71.  
2.2. Derog ări pentru barurile şi cafenelele care nu servesc mâncare 
 Aceast ă opţiune nu ar reu şi să protejeze cele mai vulnerabi le categorii profesionale 
de expunerea la fumatul pasiv şi nici clien ţii barurilor şi cafenelelor. De asemenea, ar 
apărea riscul ca barurile s ă nu mai serveasc ă mâncare pentru a eluda dispozi ţiile 
privind interzicerea fumatului. 
 În plus, ar exista riscul agrav ării inegalit ăţilor existente privind s ănătatea: studii 
recente din Regatul Unit arat ă că nivelul de expunere la FT MA este considerabil mai 
ridicat în baruri le din comunit ăţile defavorizate decât în cele din zonele mai bogate72. 
Pe lângă aceasta, majoritatea localurilor autori zate care nu servesc mâncare sunt 
situate în zone defavorizate şi barurile din aceste zone vor avea motive mai puternice 
să nu mai serveasc ă decât alcool73. 
 Evaluarea impactului acestei op ţiuni, realizat ă de către guvernul britanic, a estimat c ă 
avantajele pentru s ănătate în acest caz ar fi de 40% din avantajele pe care le-ar 
înregistra o interzicere total ă a fumatului (pornind de la ipoteza c ă, în prezent, între 
10% şi 30% dintre baruri nu servesc mâncare)74.  
2.3. Spa ţii închise cu sistem de ventila ţie separat  
 Datele demonstreaz ă că tehnologiile folosite în prezent (bazate pe procedee de 
amestecare şi de diluare) au un impact lim itat asupra nivelului de poluan ţi FTMA din 
industria din sectorul hotelier şi al localurilor de alimenta ţie publică şi din alte spa ţii 
închise75. În plus, studii realizate în spa ţii controlate, precum „înc ăperea climatic ă” 
INDOORTRON UE au demonstrat c ă intensificarea gradului de reînnoire a aerului 
 
RO 17   RO nu ar duce la o îmbun ătăţire semnificativ ă a calităţii acestuia în spa ţiile închise76. 
Chiar dac ă unele studii de caz recente finan ţate de către industria tutunului77 au 
afirmat că ventilaţia prin deplasarea aerului ar fi mai eficient ă, evacuarea total ă a 
fumului de tutun prin ventila ţie este imposibil ă78.  
 Prima conferin ţă a părţilor la Convenţia-cadru pentru controlu l tutunului a ajuns la 
acordul (unanim) c ă „există date concludente c ă metodele tehnice nu ofer ă protecţie 
împotriva expunerii la fumul de tutun”79. În acela şi sens, Societatea american ă a 
inginerilor din domeniul înc ălzirii, refriger ării şi climatiz ării (ASHRAE  - American 
Society of Heating, Refrigerating, and Air Conditioning Engineers), organism 
normativ interna ţional pentru calitatea aerului din spa ţiile închise şi ventilare, a 
adoptat un document de pozi ţie în 2005 privind metodele de lupt ă împotriva 
fumatului pasiv. Concluzia acestui document era c ă singurul mod eficient de a 
elimina riscurile pentru s ănătate cauzate de expunerea la  FTMA este interzicerea 
fumatului în spa ţiile închise80.  
 Separarea fizic ă a fumătorilor de nefum ători prin stabilirea de încăperi închise 
special amenajate pentru fumat  poate mări eficienţa sistemelor de ventila ţie din 
partea pentru nefum ători a cl ădirilor81. Totuşi, această metodă nu protejeaz ă 
persoanele care se afl ă în încăperea amenajat ă pentru fumat şi nici personalul 
(precum chelneri sau personalul de între ţinere a cur ăţeniei) care trebuie s ă intre în 
încăpere având în vedere natura serviciului acestuia.  
 O alt ă temere privind înc ăperile special amenajate pentru fumat este costul  ridicat 
care ar putea duce la apari ţia unei situa ţii inechitabile pentru micii operatori82. Pe 
lângă aceasta, func ţionarea şi menţinerea înc ăperilor ventilate amenajate pentru 
fumat implic ă o infrastructur ă considerabil ă de control şi monitorizare . Datele arat ă 
că, atunci când se folosesc sisteme de ventila ţie, acestea nu reu şesc adesea s ă fie în 
conformitate cu normele stabilite prin lege83. 
 În cazul în care înc ăperile ventilate amenajate pentru fumat ar fi considerate drept o 
opţiune viabil ă pentru locurile care beneficiaz ă de o derogare, acestea ar trebui s ă 
îndeplineasc ă următoarele cerin ţe:  
– să fie complet închise şi izolate de spa ţiile pentru nefum ători, 
– să fie echipate cu un sistem de ventila ţie separat fa ţă de cel pentru spa ţiile 
pentru nefum ători, 
– să existe o presiune negativ ă a aerului pentru a preveni r ăspândirea fumului de 
tutun în alte spa ţii, 
– nici o alt ă activitate decât fumatul nu ar trebui permis ă în aceste înc ăperi în 
vederea reducerii la minimum a nevoii ca angaja ţii să desfăşoare activit ăţi 
legate de serviciu în aceste spa ţii84. 
 În Malta, Italia şi Suedia, ţări care permit crearea unor înc ăperi special amenajate 
pentru fumat, cu sistem de ventila ţie separat, majoritatea operatorilor au ales s ă nu 
folosească această opţiune. 
 
RO 18   RO V. OP ŢIUNI  PRIVIND  POLITICILE  COMUNITARE 
 Câteva opţiuni diferite privind politicile comunitare sunt disponibile pentru 
atingerea obiectivelor antifumat. Scopul ar trebui s ă fie găsirea unei op ţiuni prin care 
să se atingă cel mai bine aceste obiective, reducându-se în acela şi timp costurile şi 
taxele. Op ţiunile de reglementare descrise mai jo s sunt enumerate într-o ordine care 
reflectă un nivel în cre ştere al interven ţiilor posibile ale Uniun ii Europene (începând 
cu continuarea stadiului prezent al activit ăţii şi până la dezvoltarea unui nou cadru 
legislativ obligatoriu al  Uniunii Europene).  
 Aceste op ţiuni privind politicile comunitare nu se exclud reciproc şi se pot completa 
una pe cealalt ă. De exemplu, o recomandare a Co misiei ar putea reprezenta un 
stimulent pentru ini ţiative de autoreglementare în rândul p ărţilor interesate şi al 
statelor membre. Instrumentele de autoreglem entare, pe de o parte, ar putea servi ca 
elemente de baz ă şi/sau drept completare la regimu l juridic obligatoriu (de exemplu, 
acoperirea locurilor unde legisla ţia nu a intrat înc ă în vigoare sau a ce lor scutite de la 
interzicerea fumatului). 
 Trebuie remarcat faptul c ă domeniul de aplicare al diverselor instrumente de politic ă 
variază. Astfel, în timp ce legisla ţia Uniunii Europene privind protec ţia lucrătorilor 
are ca sfer ă de aplicare spa ţiile publice, atâta timp cât este vorba despre locurile de 
muncă încadrate în limitele impuse de tratat, o interdic ţie totală a fumatului în toate 
locurile publice ar putea fi încurajat ă prin măsuri neobligatorii (precum recomand ări 
ale Comisiei sau ale Consiliului), prin m ăsuri legislative adoptate de c ătre statele 
membre şi/sau prin m ăsuri voluntare adoptate de c ătre părţile interesate.  
  
 Pentru a fi eficient, orice inst rument de reglementare trebuie s ă fie, de asemenea, 
prevăzut cu o modalitate viabil ă de punere în aplicare  şi un regim transparent de 
monitorizare . 
Introducerea m ăsurilor de reglementare, la nivelu l Uniunii Europene sau la nivel 
naţional/regional, trebuie înso ţită în prealabil de o dezbatere public ă, de campanii 
de informare, precum şi de o evaluare a impactului.  
1. SITUA ŢIA DE STATUS  QUO  CONTINU Ă 
 Aceast ă opţiune reprezint ă lipsa activit ăţilor noi din partea Uniunii Europene, care 
continuă lucrările actuale privitor la fumatul pasiv, în conformitate cu diversele 
programe comunitare (S ănătate public ă, Cercetare, Ocuparea for ţei de munc ă). 
Evoluţia reglement ărilor în acest domeniu este l ăsată în sarcina statelor membre şi a 
Convenţiei - cadru pentru contro lul tutunului (FCTC).  
 Resursele ob ţinute din elaborarea şi aplicarea oric ărei noi ini ţiative de politic ă ar 
putea fi folosite pentru a asigura aplicarea adecvat ă a recomand ărilor existente ale 
Uniunii Europene privind s ănătatea şi securitatea la locul de munc ă. În special, ar 
putea fi elaborate orient ări pentru anga jatori, angaja ţi şi autorităţile competente ale 
statelor membre, în scopul asigur ării unei mai bune aplic ări a Directivei - cadru 
(89/391/CEE), care – nereferindu-se în mod explicit la fumul de tutun din mediul 
ambiant (FTMA) – acoper ă deja toate riscurile legate de securitatea şi sănătatea la 
locul de munc ă, inclusiv fumul de tutun. 
 
RO 19   RO  De asemenea, s-ar putea întreprinde eforturi pentru promovarea spa ţiilor unde 
fumatul este interzis, prin inte rmediul altor mijloace decât legisla ţia, cum ar fi 
campaniile de informare şi educare, ini ţiative privind crearea de re ţele, etc. 
Campania actual ă anti-tabac „HELP” se va desf ăşura până în 2008 şi ar putea fi 
urmată de o altă iniţiativă de conştientizare în acest sens.  
În plus, ac ţiunile privitoare la calitatea aerul ui din interior, inclusiv FTMA, vor 
continua ca rezultat al ac ţiunii 12 a Planului de ac ţiune pentru protec ţia mediului şi a 
sănătăţii. Resursele necesare pentru diferitele  proiecte în acest domeniu vor veni de 
la programul strategic multi anual Life+85, 2007-2010, de la cel de-al şaptelea 
program – cadru de cercetare al Comunit ăţii Europene86 şi de la programul de 
sănătate public ă87.  
Statele membre î şi rezervă dreptul de a decide dac ă şi cum să introduc ă măsuri 
împotriva fumatului, în func ţie de circumstan ţele şi diferenţele culturale. Tendin ţa 
spre mediile unde nu se fumeaz ă va continua, în mod cel  mai probabil, accentuat ă de 
întocmirea proiectului şi publicarea orient ărilor Conven ţiei Cadru pentru Controlul 
Tutunului. Câteva guverne na ţionale, printre care se num ără cele ale Danemarcei, 
Germaniei, Letoniei, Portugaliei şi Sloveniei, şi-au anun ţat deja inten ţiile de a înt ări 
legislaţia împotriva fumatului în viitorul apropiat.  
Totuşi, dintre toate op ţiunile, aceasta se a şteaptă a fi cea mai pu ţin eficient ă în 
reducerea expunerii la FTMA şi a daunelor pe care le poa te produce. Progresele în 
acest sens în diferite state membre se a şteaptă să fie neuniforme. Ca rezultat al 
legislaţiei incomplete, multe grupuri vulnerabile pot r ămâne expuse la FTMA în 
spaţiile publice interioare. Acest lucru ar put ea prezenta un risc de litigiu din partea 
cetăţenilor care ar reclama punerea în pericol a s ănătăţii ca urmare a fumatului pasiv.  
Luând în considerare a şteptările de amploare în leg ătură cu iniţiativa împotriva 
fumatului, exist ă riscul dezam ăgirii publicului. Continuarea situa ţiei de status quo ar 
reprezenta, de asemenea, o ocazie pierdut ă de a profita de tendin ţa politică actuală 
spre zonele din Uniunea European ă unde fumatul este interzis.  
2. M ĂSURI  VOLUNTARE 
Această opţiune ar consta în încurajarea p ărţilor implicate s ă adopte orient ări 
voluntare comune la nivel european în ce prive şte răspândirea spa ţiilor unde nu se 
fumează. Ar putea fi promovate abord ări sectoriale (de exemplu, în industria 
activităţilor de agrement şi în alimenta ţia public ă). Responsabilitatea social ă a 
întreprinderilor ar putea fi folosit ă ca bază de dezvoltare în acest domeniu.  
În scopul facilit ării discuţiilor, este posibil ă organizarea unui proces – platform ă vast, 
care să reuneasc ă societatea civil ă şi operatorii economici, precum şi reprezentan ţii 
instituţiilor Uniunii Europene, ai statelor membre şi ai organiza ţiilor interna ţionale. 
O astfel de platform ă a fost stabilit ă anul trecut în domeniul alimenta ţiei şi activităţii 
fizice. Un proces similar a fost propus recen t pentru dezvoltarea unei vaste strategii a 
Uniunii Europene privind alcoolul. 
O altă opţiune ar fi reprezentat ă de încurajarea partenerilor sociali europeni 
(angajatori şi organiza ţii sindicale) de a negocia un acord autonom privitor la fumatul 
la locul de munc ă, în conformitate cu articolul 138 din tratat. Autoreglementarea prin 
 
RO 20   RO dialog social european a avut ca rezultat o varietate de efecte, inclusiv adoptarea a 
peste 300 de texte comune de c ătre partenerii sociali europeni.  
În mod ideal, autoreglementarea ar putea fi mai rapid ă şi mai flexibil ă decât căile 
legislative tradi ţionale, oferind sectoarelor şi întreprinderilor în cauz ă posibilitatea de 
a avea o influen ţă mai direct ă asupra politicilor adoptate. Aceasta poate, de 
asemenea, crea un sim ţ al responsabilit ăţii şi al propriet ăţii în rândul p ărţilor 
interesate. Totu şi, progresul realizat depinde de dorin ţa părţilor interesate de a 
angajamentul asumat şi de eficacitatea mecanismelor de  punere în aplicare. Dovezi 
din partea statelor membre sugereaz ă, din păcate, faptul c ă acordurile voluntare nu au 
fost eficiente în domeniul controlului tutunului. În special în sectorul hotelier şi al 
activităţilor de divertisment, m ăsurile voluntare nu au atin s scopul cheie reprezentat 
de reducerea semnificativ ă a expunerii la FTMA.  
De exemplu, în Regatul Unit, dup ă cinci ani de acord vol untar încheiat între 
Ministerul S ănătăţii şi principalele asocia ţii hoteliere, s-a constatat lipsa fumatului în 
mai puţin de 1% dintre baruri88. În Spania, legisla ţia adoptat ă în anul 2006 le-a 
acordat barurilor şi restaurantelor cu o suprafa ţă mai mică de 100 m² libertatea de a 
opta pentru sau împotriva fumatului. Ultimele dovezi arat ă faptul c ă doar 
aproximativ 10% dintre localuri au decis s ă facă acest lucru89. În Paris, un program 
voluntar având ca scop încurajarea ce lor 12 452 de cafen ele, bistrouri şi braserii de a 
se declara zone unde nu se fumeaz ă, a fost adoptat doar de 30 dintre aceste localuri90.  
3. METOD Ă DESCHIS Ă DE COORDONARE 
 Aceast ă opţiune include eforturile de coordonare ale statel or membre privitor la 
spaţiile unde fumatul este interzis, utilizând a şa-numita „metod ă deschisă de 
coordonare”. Statele membre ar fi astfel încurajate s ă îşi stabileasc ă propriile legi 
antifumat mai convergente f ără a exista nevoia unei armoniz ări directe (cu toate c ă 
acest lucru ar r ămâne o posibilitate). 
 Aceasta ar putea cuprinde urm ătoarele elemente: 
 Schimbul de experien ţe şi cele mai bune practici  de stabilire a politicilor eficiente 
antifumat la nivel na ţional, regional şi local, 
– Convenirea asupra unor obiective şi orientări ale Uniunii Europene bazate pe 
experienţe reuşite atât în cadrul statelor membre cât şi în afara Uniunii 
Europene. Acestea ar putea fi înso ţite de termene relevante, împreun ă cu 
condiţiile pentru monitorizare şi punere în aplicare,  
– Transformarea acestor orient ări în planuri na ţionale de ac ţiune în scopul 
reducerii expunerii la FTMA cu calendare specifice pe ntru atingerea scopurilor 
pe termen scurt, mediu şi lung, 
– Supravegherea periodic ă, evaluarea şi controlul reciproc, de exemplu sub 
forma raporturilor anuale din partea statelor membre.  
 Câteva state şi regiuni au adoptat deja m ăsurile împotriva fumatului iar altele şi-au 
exprimat deja inten ţia de a o face. Statele membre, de asemenea, se confrunt ă cu 
provocări comune, ca de exemplu, opunere din pa rtea industriei, scepticism public şi 
 
RO 21   RO neconformitatea cu cerin ţele existente. Coordonarea Uni unii Europene poate avea un 
rol esenţial în determinarea unui proces de înv ăţare reciproc ă şi împărtăşire a celor 
mai bune practici între statele membre.  
Totuşi, angajamentul în ceea ce prive şte obiectivele antifumat r ămâne voluntar şi nu 
se impun sanc ţiuni pentru nerespectarea scopurilor convenite. Eficacitatea sistemului 
ar depinde de intensitatea supravegherii multilaterale şi a presiunii la acela şi nivel.  
4. RECOMANDAREA  COMISIEI  SAU  A CONSILIULUI 
 Aceast ă opţiune const ă în încurajarea statelor membre s ă adopte legisla ţia internă 
împotriva fumatului, coordonat ă de o recomandare complet ă a Comisiei sau a 
Consiliului privitoare la spa ţiile în care fumatul este interzis, conform articolului 152 
CE care stabile şte căi de acţiune propuse. Aceast ă opţiune ar putea fi folosit ă în mod 
independent sau ca parte a sistemelor de au toreglementare în rândul statelor membre 
(opţiunea 3) şi/sau în cadrul industriei (op ţiunea 2).  
 De şi nu ar avea caracterul obligatoriu, o astfel de recomandare ar reprezenta o 
specificare clar ă din partea Comisiei sau a Consiliului privitor la faptul c ă este 
necesară luarea de m ăsuri în vederea elimin ării fumatului pasiv în Europa. O astfel 
de recomandare ar introduce proble ma ca prioritate pe agenda politic ă în toate statele 
membre ale Uniunii Europene şi ar oferi astfel sprijin ac ţiunilor întreprinse de statele 
membre.  
 Eficien ţa acestei op ţiuni depinde într-o mare m ăsură de claritatea orient ărilor 
comunitare şi de cerin ţele de raportare. Stabilirea de obiective clare înso ţite de 
termene şi indicatori specifici (de exemplu, o recomandare ca un procent anume al 
locurilor de munc ă să adopte politica antifumat pentru un anumit an sau sector) ar 
avea, cu siguran ţă, un impact mai mare decât recomand ările de o natur ă mai 
generală. De asemenea, cerin ţa de a pune în aplicare un sistem de supraveghere şi de 
a face publice rezultatele ar crea o presiune public ă pentru o punere în aplicare mai 
drastică şi pentru dezvoltarea unei politici mai riguroase.  
 În timp ce aceast ă opţiune ar oferi flexibilitate stat elor membre, ar exista riscul 
principal ca unele dintre acestea s ă aleagă lipsa total ă de acţiune.  
5. LEGISLA ŢIE OBLIGATORIE 
 O acţiune a Comunit ăţii în acest domeniu ar put ea cuprinde adoptarea de m ăsuri 
legislative obligatorii. Legisla ţia obligatorie ar impune o baz ă executorie transparent ă 
şi comparabil ă de protec ţie privind riscul de expunere la FTMA pe tot teritoriul 
statelor membre. 
 Pe de alt ă parte, un proces legislativ asigur ă consultări formale şi negocieri ferme, 
implicând toate p ărţile, ceea ce poate avea ca rezultat o politic ă mai robust ă. Pe de 
altă parte, calea legislativ ă pare a fi relativ lung ă şi rezultatul final ar putea fi dificil 
de prevăzut.  
 
RO 22   RO  Bazele juridice exacte ale legisla ţiei ar putea fi determinate do ar în momentul în care 
se va defini natura real ă şi sfera de aplicare a instrumentului, iar aceast ă alegere va 
trebui să ia în considerare rezultatele dezbaterii publice.  
În acest stadiu, se pot men ţiona deja câteva op ţiuni fără a afecta rezultatul dezbaterii 
publice. 
– Revizuirea directivelor existente c onform Directivei - cadru 89/391/CEE 
privitor la securitatea şi sănătatea lucr ătorilor la locul de munc ă. Această 
opţiune ar putea cuprinde, în special, ex tinderea sferei de aplicare a Directivei 
2004/37 privind expunerea la agen ţi cancerigeni sau mutageni la locul de 
muncă (pentru a acoperi FTMA) şi/sau întărirea cerin ţelor referitoare la 
protecţia lucrătorilor împotriva fumului de tutun în Directiva 89/654/CEE 
privind cerin ţele minime de securitate şi sănătate la locul de munc ă.  
– O altă opţiune este adoptarea unei directive separate privind fumatul la locul de 
muncă. 
– Cu toate c ă nu are leg ătură directă cu protec ţia împotriva fumatului pasiv, o 
opţiune plauzibil ă este modificarea Directiv ei referitoare la substan ţele 
periculoase (67/548/CEE)91 pentru a cl asifica FTMA drep t agent cancerigen. 
Aceasta ar plasa automat FTMA în domeni ul de aplicare al Directivei privind 
expunerea la agen ţi cancerigeni sau mutageni la locul de munc ă. 
 Primele dou ă opţiuni se aplic ă doar în cazul locurilor de munc ă. Acestea s-ar putea 
aplica fie în cazul tuturor locurilor de munc ă, fie doar pentru anumite categorii de 
locuri de munc ă şi trebuie s ă asigure faptul c ă toţi lucrătorii care sunt expu şi la 
niveluri nocive de FTMA sunt proteja ţi în mod adecvat.  
 În cele din urm ă, adoptarea unui instrument legislativ  în limitele tratatului nu va 
constitui o piedic ă în calea Comunit ăţii în a adopta m ăsuri adiacente a c ăror natură 
nu este neobligatorie şi care ar putea contribui la asigurarea scopului general de 
protecţie împotriva FTMA în toate sectoarele.  
VI. CONCLUZIE  - OBSERVA ŢII 
 Ţinând cont de dovezile ştiinţifice neechivoce ale efectelor nefaste produse ca 
urmare a fumatului pasiv şi de impactul politicilor referitoare la calitatea aerului în 
incinte şi la interzicerea general ă a fumatului, Comisia consider ă faptul că politica cu 
cel mai vast domeniu de aplicare aduce cel mai mare beneficiu s ănătăţii publice. 
Acest lucru ar crea, de asemenea, condi ţii egale pentru to ţi operatorii. Câteva 
exemple care au avut succes în ceea ce prive şte politica complex ă de interzicere a 
fumatului, în prezent în vigoa re peste tot în lume, au f ăcut dovada faptului c ă această 
opţiune este viabil ă şi aplicabil ă, 
 Nivelul dezirabil de implicare a Uni unii Europene în promovarea legisla ţiei 
împotriva fumatului r ămâne o problem ă deschisă şi este, de asemenea, legat ă de 
evoluţiile curente înregistrate în statele membre , iar unele dintre acestea au luat, de 
curând, decizia s ă acţioneze în favoarea interzicerii fumatului în spa ţiile publice.  
 
RO 23   RO  Comisia face apel la toate institu ţiile Uniunii Europene , la statele membre şi la toţi 
cetăţenii interesa ţi, partide şi organiza ţii, să depună răspunsuri la probl emele ridicate 
în aceast ă Carte Verde. Comisia este interesat ă, în special, de opiniile p ărţilor 
implicate, aduse cu privire la urm ătoarele întreb ări: 
Întrebări 
(1) Care dintre cele dou ă abordări sugerate în sec ţiunea IV ar fi mai potrivit ă, din 
punctul de vedere al sferei sa le de aplicare, pentru ini ţiativa împotriva fumatului: o 
interzicere total ă a fumatului în toate spa ţiile publice şi locurile de munc ă închise sau 
o interzicere cu derog ări acordate unor categorii selec ţionate de loca ţii? Vă rugăm să 
indicaţi motivul (motivele) alegerii dumneavoastr ă. 
(2) Care dintre op ţiunile de politic ă descrise în sec ţiunea V ar fi cea mai potrivit ă pentru 
promovarea interzicerii fumatului în spa ţiile publice? Ce form ă de interven ţie a 
Uniunii Europene considera ţi că este necesar ă pentru a se îndeplini obiectivele legate 
de eliminarea fumatului? 
(3) Exist ă alte informa ţii cantitative sau calitative referitoare la impactul asupra s ănătăţii, 
social sau economic al politicilor anti-tabac care ar trebui luat e în considerare?  
(4) Ave ţi comentarii suplimentare sau sugest ii privitor la Cartea Verde?  
Răspunsurile la aceste întreb ări trebuie trimise pân ă la 1 mai 2007, la urm ătoarea adres ă 
(preferabil prin e-mail):  
Comisia European ă 
Direcţia general ă pentru Sănătate şi Protecţia Consumatorilor 
Unitatea C6– M ăsuri Sanitare 
Poştă electronic ă: sanco-smoke-free-consultation@ec.europa.eu 
Adresă poştală: B-1040 Brussels 
Fax: (+32) 2 298 42 04 
Toate răspunsurile la aceast ă Carte Verde vor fi publicate pe pagina web a Comisiei, cu 
excepţia cazului în care respondentul face o declara ţie contrar ă.  
 
RO 24   RO VII.  ANNEXES  
Annex I: Cost effectiveness of various toba cco-control measures in European Region A*  
Interventions:  
Codes_and  Descriptions Cost per year (I$, 
millions) per one 
million_population 
[i.e. cost per capita] DALYs** 
averted per year 
per one million  
population Average 
Cost per 
DALY 
averted 
TOB-2: Excise tax on tobacco 
products: 80% of supply price 
(global average) 0,22 1 939 111 
TOB-3: Excise tax on tobacco 
products: 300% of supply price (highest regional rate) 0,22 4 641 46 
TOB-4: Excise tax on tobacco 
products: 600% of supply price 
(double the highest regional rate) 0,22 6 723 32 
TOB-5: Clean indoor air law 
enforcement 0,67 742 908 
TOB-6: Comprehensive ban on 
tobacco advertising 0,27 561 473 
TOB-7: Information dissemination 0,55 670 816 
TOB-8: Nicotine replacement 
therapy 2,35 670 3 511 
TOB-9: Combination (TOB4 + 
TOB7) 0,76 7 093 107 
TOB-10: Combination (TOB4 + 
TOB5 + TOB7) 1,43 7 467 192 
TOB-11: Combination (TOB4 + 
TOB6 + TOB7) 1,03 7 372 139 
TOB-12: Combination (TOB4 + 
TOB6) 0,48 7 032 68 
TOB-13: Combination (TOB4 + 
TOB5 + TOB6) 1,15 7 415 156 
TOB-14: Combination (TOB4 + 
TOB5 + TOB6 + TOB7) 1,70 7 725 220 
TOB-15: Combination (ALL) 4,05 7 981 508 
Source :  
WHO-CHOICE webpage: http://www.who.i nt/choice/results/tob_e ura/en/index.html 
* European Region  A: Andorra, Austria, Belgium, Croatia, Cyprus, Czech Republic, 
Denmark, Finland, France, Germany, Gr eece, Iceland, Ireland, Israel, Italy, 
Luxembourg, Malta, Monaco, Netherlands, Norway, Portugal, San Marino, Slovenia, Spain, Sweden, Switzerland 
** DALYs = Disability Adjusted Life Years (the sum of years of pot ential life lost due 
to premature mortality and the years of  productive life lost due to disability. 
 
RO 25   RO Annex II: Global burden of ill-health  
 
Source : WHO's Global Burden of Disease Study 2004 
 
RO 26   RO Annex III: Support for smoke-free policies  
Q8. Are you in favour of smoking bans in the following places?
(EU25)  
66%
63%
56%
40%20%
21%
21%
21%7%
9%
13%
20%5%
6%
9%
16%
0% 100%Offices, and other indoor
workplaces
Any indoor public space
(metro, airports, shops,
etc.)
Restaurants
Bars or PubsTotally in favour Somewhat in favour Somewhat opposed Totally opposed DK
 
 
Source :  
“Attitudes of Europeans towards tobacco”,  Special Eurobarometer 239, January 2006, 
http://ec.europa.eu/health/ph_i nformation/documents/ebs_239_en.pdf 
 
RO 27   RO Annex IV: References  
                                                 
1 JO C 189, 26.7.1989, p. 1. 
2 OJ L 22, 25.1.2003, p. 31-34). 
3 De la 18 decembrie 2006. 
 
4  Consecin ţele asupra s ănătăţii în urma expunerii involuntare la fumul de tutun: Un raport al chirugului 
              general. 
Atlanta, GA: U.S. Dept. of Health and Human Serv ices, Centers for Disease Control and Prevention, 
Coordinating Center for Health Promotion, National Center for Chronic Disease Prevention and Health 
Promotion, Office on Smoking and Health, 2006.  
Lifting the smokescreen: 10 reasons for a smoke-free Europe, Smokefree Partnership (February 2006) 
http://www.ersnet.org/ers/default.aspx?i d_fiche=232472&id_langue=3&id_dossier=56222 
Ludbrook A., Bird S., Van Teijlingen E. (2005) International Review of the Health and Economic 
Impact of the Regulation of Smoking in Public Places. NHS Health Scotland: Edinburgh. 
‘Going smoke-free: The medical case for clean air in the home, at wo rk and in public places’, Royal 
College of Physicians of London, (July 2005). 
Scientific Committee on Tobacco and Health (SCO TH), ‘Secondhand Smoke: Review of evidence 
since 1998’, (November 2004) http://www.dh.gov.uk/assetRoot/04/10/14/75/04101475.pdf 
International Agency for Research on Cancer (2002). Monographs on the Evaluation of Carcinogenic 
Risks to Humans. Tobacco Smoke and Involuntary Smoking. Volume  83, Lyon, IARC, World Health 
Organization. 
‘Report of the Scientific Co mmittee on Tobacco and Health’,(1 998) http://www.arc hive.official-
documents.co.uk/document/doh/tobacco/report.htm 
 
5 Agen ţia internaţională pentru cercetarea pr ivind cancerul (2002).  
Wells AJ. Lung cancer from passive smoking at work. Am J Public Health. 1998 Jul;88(7):1025-9. 
6 Law MR, Morris JK, Wald NJ. Environmental tobacco smoke exposure and ischaemic heart disease: an 
evaluation of the evidence. BMJ  1997;315: 973-80.  
He J, Vupputuri S, Allen K, Prerost MR, Hughes J, Whelton PK. Passive smoking and the risk of 
coronary heart disease—a meta-ana lysis of epidemiologic studies. N Engl J Med  1999;340: 920-6.  
Wells AJ. Heart disease from passive smoking in the workplace. J Am Coll Cardiol. 
1998 Jan;31(1):1-9. 
7 Whincup P et al (2004). Passive smoking and the risk of coronary heart disease and stroke: prospective 
study with cotinine measurement BMJ 329 (7459) pp 200-205.  
8 Bonita R, Duncan J, Truelsen T, Jackson RT, Beaglehole R. Passive smoking as well as active smoking 
increases the risk of acute stroke. To b Control. 1999 Summer;8(2):156-60.  
You RX, Thrift AG, McNeil JJ, Davis SM, Donnan GA.Ischemic stroke risk and passive exposure to 
spouses' cigarette smoking. Melbourne Stroke Risk Factor Study (MERFS) Group. Am J Public Health. 1999 Apr;89(4):572-5. 
 
RO 28   RO                                                                                                                                                          
9 Jaakkola JJ, Jaakkola MS. Effects of environmental tobacco smoke on the respiratory health of adults. 
Scand J Work Environ Health. 2002;28 Suppl 2:52-70. 
10 European Federation of Allergy and Airways Dis eases Patients’ Associations, A European patient 
perspective on severe asthma, Fighting for breath.  
http://www.efanet.org/activities/documen ts/Fighting_For_Breath1.pdf . 2005. 
11 WHO International consultation on ETS and Child Health – 1999: 
               http://www.who.int/tobacco/health_impact/youth/ets/en/print.html 
Kharrazi M, DeLorenze GN, Kaufman FL, Eskenazi B,  Bernert JT Jr, Graham S, Pearl M, Pirkle J. 
Environmental tobacco smoke and pregnancy outcome. Epidemiologie. 2004 Nov;15(6):660-70. 
12 Khan JC et al. (2006): Smoking and age-related macular degeneration: the number of pack years of 
cigarette smoking is a major determinant of risk for both geographic atrophy and choroidal 
neovascularisation. British Journal of Ophthalmology 2006;90;75-80. 
13 Law MR, Wald NJ. Environmental tobacco smoke and ischemic heart disease. Prog Cardiovasc Dis. 
2003 Jul-Aug;46(1):31-8.  
Glantz S, Parmley W. Even a little secondhand smoke is dangerous. JAMA 2001 ;286:462–3. 
Pechacek TF, Babb S. How acute and reversible are the cardiovascular risks of secondhand smoke? 
BMJ. 2004 Apr 24;328(7446):980-3. 
14 Jamrozik K., "An estimate of deaths attributable to passive smoking in Europe", Lifting the 
smokescreen., op.cit.  
15 Phillips K, Howard D, Browne D, et al. Assessmen t of personal exposure to environmental tobacco 
smoke in British nonsmokers. Environ Int 1994;20:693–712.  
Phillips K, Bentley M, Howard D, et al. Assessment of air quality in Stockholm by personal monitoring 
of nonsmokers for respirable suspended particle s and environmental tobacco smoke. Scand J Work 
Environ Health 1996;22 (suppl 1) :1–24.  
Phillips K, Bentley M, Howard D, et al. Assessment of  air quality in Barcelona by personal monitoring 
of nonsmokers for respirable suspended particle s and environmental tob acco smoke. Environ Int 
1997;23:173–96.  
Phillips K, Howard D, Bentley M, et al. Assessment of air quality in Turin by personal monitoring of 
nonsmokers for respirable suspended particles and environmental tobacco smoke. Environ Int 
1997;23:851–71.  
Phillips K, Bentley M, Howard D, et al. Assessment of air quality in Paris by personal monitoring of 
nonsmokers for respirable suspended particles and environmental tobacco smoke. Environ Int 
1998;24:405–25.  
Phillips K, Howard D, Bentley M, et al. Assessment of environmental tobacco smoke and respirable 
suspended particle exposures for nonsmokers in Lisboa by personal monitoring. Environ Int 
1998;24:301–24.  
16 CAREX/Finnish Institute of Occupational Health : Occupational Exposure to Carcinogens in the 
European Union in 1990-93 (1998). 
17 Nebot M, Lopez MJ, Gorini G, Neuberger M, Axelss on S, Pilali M, Fonseca C, Abdennbi K, Hackshaw 
A, Moshammer H, Laurent AM, Salles J, Georgou li M, Fondelli MC, Serrahima E, Centrich F, 
Hammond SK.Environmental tobacco smoke exposure in public places of European cities. Tob Control. 
2005 Feb;14(1):60-3. 
18  Jarvis M. Quantitative survey of exposure to other people's smoke in London bar staff . London: 
Department of Epidemiology and Public Health, University College, 2001. 
 
RO 29   RO                                                                                                                                                          
Jarvis MJ, Foulds J, Feyerabend C. E xposure to passive smoking among bar staff. Br.J Addict. 
1992;87:111-3. 
Siegel M. Involuntary smoking in the restaurant workplace. A review  of employee exposure and health 
effects. JAMA 1993;270:490-3. 
Wakefield M, Cameron M, Inglis G, Letcher T, Durkin S. Secondhand smoke exposure and respiratory 
symptoms among casino, club, and office workers in Victoria, Australia. J Occup Environ Med. 2005 
Jul;47(7):698-703. 
19 A 24-Country Comparison of Levels of Indoor Ai r Pollution in Different Workplaces. Conducted by: 
Roswell Park Cancer Institute, Department of Hea lth Behavior; Internationa l Agency for Research on 
Cancer; Division of Public Health Practice, Harvard School of Public Health; September 2006. 
20 Grupul pentru punerea în aplicare a biomonitoriz ării umane (HBM) a fost înfiin ţat în scopul de pune în 
aplicare Ac ţiunea 3 a Planului de ac ţiune privind mediul şi sănătatea („Elaborarea unei abord ări 
coerente a biomonitoriz ării în Europa”). Acest grup întrune şte experţi ai guvernelor în domeniul 
biomonitoriz ării umane. 
21 D.F.Behan, M.P. Eriksen, Y. Lin. Economic  Effects of Envionmenta l Tobacco Smoke, 2005.  
22 Ludbrook A., Bird S., Van Teijlingen E. (2005) International Review of the Health and Economic 
Impact of the Regulation of Smoking in Public Places. NHS Health Scotland: Edinburgh.  
23 Lok P. Smoking and the bot tom line.The costs of smoking in th e workplace. Ottawa,The Conference 
Board of Canada, 1997. 
Parrott S, Godfrey C, Raw M. Costs of employee in Scotland. Tob Control 2000; 9: 187–192. 
Madden D.: Setting the Appropriate Tax on Cigarettes in Ireland. Working paper series, Wp0/05, 
Centre for Economic Research, October 2002.  
Ross H, " Economics of smoke free policies", Lifting the smokescreen, op.cit. 
24 Partial Regulatory impact assessment – smokefree aspects of the Health Bill, 
http://www.dh.gov.uk/assetRoot/04/12/19/31/04121931.pdf  
25  The Smoking, Health and Social Care (Scotland) Act 2005 (Prohibition of Smoking in Certain                       
Premises) Regulations 2005: draft. Annex C: Evaluare reglementar ă asupra impactului. 
http://www.scotland.gov.uk/consu ltations/health/shscrc-04.asp 
 The smoke-free premises etc (Wales) Regulati ons 2007. Annex B: Draft Regulatory Appraisal 
 www.smokingbanwales.co.uk/english/download.php?id=1170  Integrated Impact Assessment Overview of the Draft Smoking (Northern Ireland) Order 2006. 
http://www.dhsspsni.gov.uk/smoking-consultation-06-eqia.pdf 
26 Raportul ASPECT. 'Tobacco or Health in the European Union - Past, Present and Future', European 
Commission 2004, p. 72. 
27 Ibidem , p. 85. 
28  The European Community Health Indicator no 23, "Regular Smokers":  
http://europa.eu.int/comm/health/ph_information/dissemination/echi/echi_en.htm.  
29 Fong GT, Hammond D, Laux FL, Zanna MP, Cummings KM, Borland R, Ross H. The near-universal 
experience of regret among smokers in four countries: findings from the International Tobacco Control 
Policy Evaluation Survey. Nicotine Tob Res. 2004 Dec;6 Suppl 3:S341-51.  
30 „Atitudinea europenilor fa ţă de fumat”, Eurobarometru special 239, Ianuarie 2006, 
http://ec.europa.eu/health/ph_information/documents/ebs_239_en.pdf 
31 Jones S, Muller T., “Public attitudes to smoke-free policies in Europe”, Lifting the smokescreen, op.    
cit. 
Borland R, Yong HH, Siahpush M, Hyland A, Campbell S, Hastings G, Cummings KM, Fong GT. 
Support for and reported compliance with smoke-free restaurants and bars by smokers in four countries: 
findings from the International Tobacco  Control (ITC) Four Country Survey.  
Tob Control. 2006 Jun;15 Suppl 3:iii34-41.  
32 Chapman S, Borland R, Scollo M, Brownson RC, Dominello A, Woodward S. The impact of smoke-
free workplaces on declining cigarette consum ption in Australia and the United States.  
Am J Public Health. 1999 Jul;89(7):1018-23.  
 
RO 30   RO                                                                                                                                                          
Hopkins DP, Briss PA, Ricard CJ, Husten CG, Cara nde-Kulis VG, Fielding JE, Alao MO, McKenna 
JW, Sharp DJ, Harris JR, Woollery TA, Harris KW ; Task Force on Community Preventive Services. 
Reviews of evidence regarding interventions to re duce tobacco use and exposure to environmental 
tobacco smoke. Am J Prev Med. 2001 Feb;20(2 Suppl):16-66. Revizuire.  
Fichtenberg CM and  Glantz SA. Effect of smoke-free workplaces on smoking behaviour: 
systematic review. BMJ 2002;325:188-191.  
Levy DT, Friend KB. The effects of clean indoor air laws: what do we know and what do we need to 
know? Health Educ Res 2003; 18: 592–609. 
33 Wakefield MA, Chaloupka FJ, Kaufman NJ, et al. Effect  of restrictions on smoking at home, at school, 
and in public places on teenage smoking:  cross sectional study.  BMJ 2000;321:333-337.  
Siegel M, Albers AB, Cheng DM, Biener L, Rigotti NA . Effect of local restaurant smoking regulations 
on progression to established smoking among youths. Tob Control. 2005 Oct;14(5):300-6.  
Farkas A, Gilpin E, White M, et al. Association between household and work place smoking restrictions 
and adolescent smoking. JAMA 2000;284:717–22.  
Wakefield M and Forster J. Growing evidence for new benefit of clean indoor air laws: reduced 
adolescent smoking.  Tob. Control, October 1, 2005; 14(5): 292 – 293. 
34 Borland R, Yong HH, Cummings KM, Hyland A, Anderson S, Fong GT. Determinants and 
consequences of smoke-free homes: findings from the International Tobacco Control (ITC) Four 
Country Survey. Tob Control. 2006 Jun;15 Suppl 3:iii42-50. 
Borland R, Mullins R, Trotter L, Wh ite V. Trends in environmental t obacco smoke restrictions in the 
home in Victoria, Australia. Tob Control. 1999 Autumn;8(3):266-71.  
Merom D, Rissel C. Factors associated with sm oke-free homes in NSW: results from the 1998 NSW 
Health Survey. Aust N Z J Public Health. 2001 Aug;25(4):339-45. 
35 Comitet de reglementare înfiin ţat în virutea articolului 11 din Directiva 2001/37/CE. 
36 Rezoluţia Parlamentului European (P6_TA(2005)0045) din 23 februarie 2005 asupra Planului de 
acţiune privind mediul şi sănătatea 2004-2010. 
37 Raportul ASPECT. 'Tobacco or Health in the European Union - Past, Present and Future', European  
Commission 2004.  
http://ec.europa.eu/health/ph_determinants/life _style/Tobacco/Documents/tobacco_fr_en.pdf 
38 Kotzias, D. et al. 2005, The INDEX project: Criti cal appraisal of the setting and implementation of 
indoor exposure limits in the EU, Join t research Centre, Ispra, Italy.  
http://ec.europa.eu/comm/health/ph_projects/2002/pollution/fp_pollution_2002_frep_02.pdf  
39 Franchi, M. et al. 2003. Towards Healthy Air in  Dwellings in Europe - The THADE Report. European 
Federation of Allergy and Airways Dis eases Patients Associations (EFA).  
http://ec.europa.eu/comm/health/ph_projects/2001/pollution/fp_pollution_2001_frep_02.pdf 
40 Pentru o privire de ansamblu a jurispruden ţei în acest domeniu, a se vedea: “Smoke free workplaces: 
Improving the health and well-being of people at work”. Bruxelles: European Network for Smoking 
Prevention (ENSP), 2001, pp. 84-97. 
41 JO C 189, 26.7.1989, pp. 1-2. 
42 JO L 22, 25.1.2003, pp. 31-34. 
43 JO L 183, 29.6.1989, pp. 1–8. 
44 A se vedea hot ărârea Curţii în cazul C-49/00 Comisie v. Italia, paras 10-18.  
45 JO L 393, 30.12.1989, pp. 1-12. 
46 JO L 245, 26.8.1992, pp. 6-22. 
47 JO L 348, 28.11.1992, pp. 9-24. 
 
RO 31   RO                                                                                                                                                          
48 JO L 404, 31.12.1992, pp. 10-25. Pe lâng ă aceasta, prezenta directiv ă interzice fumatul în zonele care 
prezintă pericole specifice de incendiu sau explozie, precum şi în industria extractiv ă în subteran.  
49 JO L 158, 30.4.2004, pp. 50-76. 
50 JO L 263, 24.9.1983, pp. 25-32. 
51 JO 196, 16.8.1967, pp. 1–98. 
52 Trebuie men ţionat faptul c ă există în prezent o propunere de modifi care a directivei (COM 2003-644) 
care însă nu acoper ă tema referitoare la o posibil ă clasificare a ETS în categoria substan ţelor 
cancerigene 1 sau 2. 
53 Organiza ţia Mondial ă a Sănătăţii. Dreptul la un aer ambiental curat. (The right to healthy indoor air) 
Raportul unei reuniuni a OMS, Copenhaga, Danemarca; 2000. URL 
http://www.euro.who.int/air/activities/20030528_9 
54 Mulcahy M, Evans DS, Hammond SK, Repace JL, Byrne M. Secondhand smoke exposure and risk 
following the Irish smoking ban: an  assessment of salivary cotinine conc entrations in hotel workers and 
air nicotine levels in bars. Tob. Control. 2005 Dec;14(6):384-8.  
Gorini, G, Environmental Tobacco  Smoke (ETS) Exposure in Florence Hospitality Venues Before and 
After the Smoking Ban in Italy. J Occup Environ Med. 2005 Dec;47(12):1208-10.  
How Smoke-free Laws Improve Air Quality: A Globa l Study of Irish Pubs”, March 2006, Harvard 
School of Public Health, Roswell Park Cancer Institute, HS E-West, RIFTFS, OTC.  
Ministry of Health. 2006. After the Smoke has Cleared: Evaluation of the Impact of a New Smokefree 
Law. Wellington: Ministry of Health.  
Repace J. Respirable particles and carcinogens in the air of Delaware hosp itality venues before and 
after a smoking ban. J Occup Environ Med. 2004 Sep;46(9):887-905. 
Centers for Disease Control and Prevention (CDC), I ndoor air quality in hospitality venues before and 
after implementation of a clean indoor air law--W estern New York, 2003. MMWR Morb Mortal Wkly 
Rep. 2004 Nov 12;53(44):1038-41.  
Farrelly MC, Nonnemaker JM, Chou  R, Hyland A, Peterson KK, Bauer UE. Changes in hospitality 
workers' exposure to secondhand smoke following the implementation of New York's smoke-free law. Tob Control. 2005 Aug;14(4):236-41.
 
McNabola A, Broderick B, Johnston P, Gill L. Effects of the smoking ban on benzene and 1,3-
butadiene levels in pubs in Dublin.. J Environ Sci Health A Tox Hazard Subst Environ Eng. 2006 May;41(5):799-810. 
55 Menzies D et al., Respiratory symptoms, pulmonary function, and markers of inflammation among bar 
 
workers before and after a legislative ban on  smoking in public places. JAMA. 2006 Oct 11; 
296(14):1742-8. Eisner MD, Smith AK, Blanc PD. Ba rtenders' respiratory health after establishment of smoke-free bars 
and taverns. JAMA. 1998 Dec 9;280(22):1909-14. 
Eagan TML, Hetland J and Aar ř LE. Decline in respiratory symptoms in service workers five months 
after a public smoking ban. Tobacco Control 2006;15:242-246.  
Allwright S. et al. Legislation fo r smoke-free workplaces and health of  bar workers in Ireland: before 
and after study. BMJ. 2005 Nov 12;331(7525):1117. Erratum in: BMJ. 2006 Jan 21;332(7534):1. 
56 Barone-Adesi F, Vizzini L, Merletti F, Richiardi L. Short-term effects of Italian smoking regulation on  
rates of hospital admission for acute myocardial infarction. Eur Heart J. 2006 Oct;27(20):2468-72. Epub 2006 Aug 29. 
Sargent RP, Shephard RM, Glantz SA. Reduced in cidence of admissions for myocardial infection 
associated with public smoking ban: before and after study . BMJ  2004;328:977–80. 
 
RO 32   RO                                                                                                                                                          
Bartecchi, C., et al. A city-wid e smoking ordinance reduces the incidence of acute myocardial 
infarction. in American Heart Association An nual Scientific Sessions. 2005. Dallas, TX. 
57 Levy DT, Friend KB. The effects of clean indoor air laws: what do we know and what do we need to 
know? Health Educ Res 2003; 18: 592–609. 
58 Fichtenberg CM and Glantz SA. Effect of smoke-free workplaces on smoking behaviour:  
systematic review. BMJ 2002;325:188-191. 
59 Gallus S, Zuccaro P, Colombo P, Apolone G, Pacifi ci R, Garattini S, La Vecchia C. Effects of new 
smoking regulations in Italy. Ann Oncol. 2006 Feb;17(2):346-7. Lund, M., Lund K.E., Rise, J., Aar ř, 
L.E., Hetland, J. (2005). Smoke-free bars and restaurants in Norway. Oslo/Bergen 2005: 
SIRUS/HEMIL, http://www.globalink.org/documents/ 2005smokefreebarsandrestaurantsinNorway.pdf. 
60 Fong GT, Hyland A, Borland R, Hammond D, Hastings G, McNeill A, Anderson S, Cummings KM, 
Allwright S, Mulcahy M, Howell F, Clancy L, Thompson ME, Con nolly G, Driezen P. Reductions in 
tobacco smoke pollution and increases in suppor t for smoke-free public places following the 
implementation of comprehensive smoke-free workplace legislation in the Republic  of Ireland: findings 
from the ITC Ireland/UK Survey. Tob Co ntrol. 2006 Jun;15 Suppl 3:iii51-8. 
61 Ministry of Health. 2006. After the Smoke has Cleared: Evaluation of the Impact of a New Smokefree 
Law. Wellington: Ministry of Health. 
 California Department of Health Services, Tobacco Control Section.  Indoor and Outdoor Secondhand 
Smoke Exposure.  Sacramento:  California Department of Health Services.  
http://www.dhs.ca.gov/tobacco/docu ments/pubs/SecondHandSmoke.pdf 
62 The 2004 Irish smoking ban:  is there a ‘knock-on’ eff ect on smoking in the home?”  D.Evans, and C 
Byrne.  Health Service Execut ive, Western Area.  
http://www.imt.ie/displayarticle.a sp?AID=11000&NS=1&CAT=18&SID=1 
63 Joossens L. “Economic impact of a smoking ban in bars and restaurants”, Lifting the smokescreen: 
10 reasons for a smoke-free Europe,  
http://www.ersnet.org/ers/default.aspx?id_fiche=232472&id_langue=3&id_dossier=56222  
64 Annual retail sales index published by Central Statistics Office Ireland  
http://www.cso.ie/releasespublications/documen ts/services/current/rsi_retrospective1.xls 
65 Lund K.E. Konsekvenser for omsetning, bes řksfrekvens, trivsel og etterlevelse. Oslo 2006: SIRUS, 
http://www.sirus.no/cwobjekt er/SIRUSskrifter0106.pdf 
66 NYC Department of Finance, NYC Department of Health & Mental Hygiene, NYC Department of 
Small Business Services, NYC Economic Development Corporation, “The State of Smoke-Free New 
York City: A One-Year Review”, March 200 4, http://www.nyc.gov/h tml/doh/pdf/smoke/sfaa-
2004report.pdf.  
Cowling D W, Bond P. Smoke-free laws and bar re venues in California - the last call, Health 
Economics, 2005; 14 (12); 1273 – 81. 
67 Scollo, M., Lal, A., Hyland, A. & Glantz, S. (2003)  Review of the quality of studies on the economic 
effects of smoke-free policies on the hospitality industry. Tobacco Control , 12, 13-20.  
68 Fichtenberg CM and Glantz SA. Effect of smoke-free workplaces on smoking behaviour:  
systematic review. BMJ 2002;325:188-191. 
69 Siegel M. Involuntary smoking in the restaurant workplace. A review  of employee exposure and health 
effects. JAMA. 1993 Jul 28;270(4):490-3.  
70 Eurostat, Statistics in Focus, Industry, Trade & Services, 32/2 005, “Employment in hotels and 
restaurants in the enlarged EU still growing”.  
http://europa.eu.int/rapid/pressReleasesAction.do ?reference=STAT/05/127& type=HTML&aged=0&lan
guage=EN&guiLanguage=en 
71 The Smoking, Health and Social Care (Scotland) Act 2005 (Prohibition of Smoking in Certain 
Premises) Regulations 2005: draft. Annex C: Regulatory Impact Assessment. 
http://www.scotland.gov.uk/consu ltations/health/shscrc-04.asp 
 
RO 33   RO                                                                                                                                                          
72 Edwards R. et al. Levels of second hand smoke in pubs and bars by deprivation and food-serving status: 
a cross-sectional study from North West England. BMC Public Health 2006, 6:42  
73 Woodall AA et al. The partial smoking ban in licensed establishments and health inequalities in  
England: modelling study, 18 August 2005.  
IFF Research among a representative sample of 1, 252 publicans and managers of pubs and bars 
throughout England and Wales carried out between 27 July and 11 August 2005. jointly commissioned 
by Action on Smoking and Health (ASH) and Cancer Research UK. 
74 Partial Regulatory impact assessment – smokefree aspects of the Health Bill,  http://www.dh.gov.uk/assetRoot/04/12/19/31/04121931.pdf 
75 Repace, J., "An air quality survey of respirable particles and particulate carcinogens in Delaware 
hospitality venues before and after a smoking ban," Bowie, MD: Repace Associates, Inc., February 7, 
De Gids W.F., Opperhuizen A., RIVM report 340450001/2004 “Reductie van blootstelling aan omgevingstabaksrook in de horeca door ventilatie en luchtreiniging”, 2003. 
Repace, J. (2000). Can Ventilation Control Second hand Smoke in the Hospita lity Industry? California 
Department of Health Services. 
76 Kotzias D et al (2005) Ventilation as a means of co ntrolling exposure workers to envir onmental tobacco 
smoke (ETS). European Commission Joint Research Centre, Italy. 
Kotzias D et al (2003) Report on Preliminary results on the impact of various air exchange rates on the 
levels of environmental tobacco smoke (ETS) co mponents. ISPRA – IHCP Physical and Chemical 
Exposure Unit, 2003. On line at http://www.jrc. cec.eu.int/pce/pdf/tob acco_draft_report.pdf 
77 Jacobs, P., de Jong, P. and de  Gids, W.F., (2006) ‘Decentralised smoke displacement system using 
recirculation and filtration’, Netherlands Or ganisation for Applied Scientific Research. 
de Gids, W.F. and Jacobs, P. (2006) ‘An investigation into the possible reduction in Environmental 
Tobacco Smoke (ETS) in the day-to-day operatio ns of the hospitality industry’, Netherlands 
Organisation for Applied Scientific Research. 
Environmental Tobacco Smoke monitoring in Toronto restaurants and bars, Report prepared by Stantec 
Consulting Ltd., July 2004. 
78 Repace J, Johnson K. Can Displacement Ventilati on Control Secondhand ET S?, ASHRAE: Fall 2006. 
Chapter 10. Control of Secondhand Smoke Exposure. In: The health consequences of involuntary 
exposure to tobacco smoke : a report of the Surgeon General, op. cit.   
79 Anexa 1 la Decizia 15 a Primei conferin ţe a părţilor la conven ţie, referitoare la elaborarea liniilor 
directoare pentru punerea în aplicare a articolului 8 al conven ţiei.   
http://www.who.int/gb/fctc/PDF /cop1/FCTC_COP1_DIV8-en.pdf 
80 Samet, J.; Bohanon, Jr., H.R.; Coultas, D.B.; Hous ton, T.P.; Persily, A.K.; Sc hoen, L.J.; Spengler, J.; 
Callaway, C.A., "ASHRAE position document on environmental tobacco smoke," American Society of 
Heating, Refrigerating and Air-Conditioning Engineers (ASHRAE), 30 June 2005. 
81 Ibidem 
82 De Gids W.F., Opperhuizen A., op. cit .  
83 Wong S (2004) Results of the Designated Smoking Room (DSR) Air Flow Compliance Checks in York 
Region February - April 2003. Presentation, 11th April 2003. 
84  New technologies, for example catalysing paints, have been developed with a capacity to reduce 
odours, tobacco smoke, ozone, nitrogen and sulpha te oxides and organic volatile compounds. Once 
definitely tested and verified, these new catalysing paints could be used as a complementary technology 
in smoking rooms.  
85 COM(2004) 0621 final - COD 2004/0218. 
 
RO 34   RO                                                                                                                                                          
86 COM(2005) 0621 final - COD 2005/0218. 
87 COM(2006) 234 final - COD 2005/0042A. 
88 The Public Places Charter on smoking. Industry progress report. The Charter Group, April 2003. 
89 Fernandez E. Spania: a ales lipsa fumului. Control tabac 2006 aprilie;15(2):79-80. 
90 „Planul voluntar f ără fum nu func ţionează în Paris”- Guardian, 16/02/05  
http://www.guardian.co.uk/france/story/0,11882,1415452,00.html. 
91 JO 196, 16.8.1967, p. 1–98.