*Proiectele de finalizat includ proiectele care fie sunt pe cale să obțină o autorizație, fie sunt deja în construcție și care pot fi finalizate în mod realist până la sfârșitul perioadei indicate.

Succesul acestei abordări începe să devină vizibil. Aproximativ 30 de proiecte de infrastructură de interes comun (PCIs - projects of common interest) au fost finalizate sau urmează să fie operaționale la sfârșitul lui 2018. Alte 47 de proiecte importante dintr-un total de 173 sunt programate să fie complet finalizate în jurul anului 2020. Cu toate acestea, multe proiecte de interes comun nu sunt încă pe drumul cel bun: aproape jumătate din proiectele privind infrastructura pentru energie electrică și gaze se confruntă cu întârzieri, de regulă în cursul procesului de autorizare, sau au fost reprogramate, adesea din cauza incertitudinii legate de viabilitatea comercială sau de viitoarea cerere.

Se estimează că până în 2030 vor fi necesare pentru modernizarea și extinderea rețelelor energetice europene aproximativ 180 de miliarde EUR. Aceste investiții vor conduce la economii anuale de 40-70 de miliarde EUR în materie de costuri de producție evitate și de prețuri angro mai competitive, contribuind astfel la menținerea sub control a costurilor tranziției energetice și la consolidarea competitivității Uniunii.

În plus, rețelele UE trebuie să fie modernizate pentru a permite transformarea energiei și pentru a sprijini și beneficia de rapida digitalizare a economiei. Rețelele inovatoare și inteligente la toate nivelurile sunt esențiale pentru gestionarea componentei cererii și pentru alte servicii specifice rețelelor inteligente. Aceste tehnologii vor stimula consumatorii și vor impulsiona competitivitatea industriei UE.

Sprijinul financiar acordat de Uniune în cadrul MIE a fost un factor important pentru punerea în aplicare a unor proiecte de interes comun critice în domeniul energiei electrice și gazelor, care aduc beneficii socio-economice semnificative la nivel regional, dar ale căror costuri nu ar putea fi suportate numai de piață. Programul reprezintă un catalizator important pentru mobilizarea investițiilor private. În total 93 de acțiuni corespunzătoare implementării a 74 de proiecte de interes comun au fost selectate pentru a primi subvenții pentru lucrări și studii în valoare de 1,6 miliarde EUR (din totalul bugetului pentru energie al MIE de 5,35 miliarde EUR).

Fondurile de coeziune ale UE, în special Fondul european de dezvoltare regională (FEDR) furnizează, de asemenea, sprijin pentru sistemele inteligente de stocare și de transport al energiei. În prezent, șase state membre au planificat aproximativ 2 miliarde EUR pentru perioada 2014-2020, un sfert din această sumă fiind destinată direct proiectelor de interes comun.

Fondul european pentru investiții strategice (FEIS), în care sectorul energetic deține în prezent cota cea mai mare, a mobilizat investiții suplimentare în infrastructura energetică, în energia din surse regenerabile și în proiecte privind eficiența energetică, inclusiv în proiectele de interes comun cofinanțate prin MIE. Pentru primele trei proiecte de interes comun, a fost aprobată o finanțare totalizând 420 de milioane EUR, care a mobilizat investiții globale de peste 2 miliarde EUR. Cazul coridorului de transport de gaze naturale Bulgaria-România-Ungaria-Austria (BRUA), care a primit 179 de milioane EUR sprijin din partea MIE sub formă de subvenție pentru lucrări și care ulterior a accesat o finanțare din partea FEIS în valoare de 100 de milioane EUR, demonstrează potențialul MIE de a mobiliza investițiile private în infrastructura energetică. În plus, 14 proiecte de interes comun în domeniul energiei au primit credite din partea BEI, fapt care demonstrează că subvențiile din partea MIE pot juca un rol de catalizator și atrage investitori. În plus, subvențiile acordate de MIE pentru studii rămân un catalizator important pentru a ajuta proiectele să depășească etapele inițiale mai riscante.

În afara sprijinului financiar, punerea în aplicare a proiectelor de interes comun a fost accelerată și datorită sprijinului legislativ și reducerii birocrației. După cum indică evaluarea, Regulamentul TEN-E a condus la accelerarea aprobării subvențiilor, procesul de autorizare a proiectelor fiind în prezent mai simplu și mai rapid. De asemenea, măsurile de reglementare au început să contribuie la punerea în aplicare a accelerată a proiectelor de interes comun importante. Până în prezent, 18 proiecte de interes comun în domeniul gazelor și 6 proiecte de interes comun în domeniul energiei electrice au profitat de unele decizii de alocări de costuri transfrontaliere emise de autoritățile naționale de reglementare (ANR). Cu toate acestea, potențialul regulamentului TEN-E nu a fost încă exploatat la maximum. Aplicarea normelor TEN-E la nivel național ar trebui să fie consolidată în continuare pentru a asigura punerea în aplicare a proiectelor de interes comun în timp util.

Setul de instrumente de mai sus implementat prin Regulamentul TEN-E s-a dovedit util pentru a depăși barierele financiare și de reglementare în cazul unui număr de proiecte. Totuși, este necesar să se acorde o atenție sporită unor provocări mai complexe legate de infrastructură. În 2015, Comisia a propus o formă de cooperare regională mai structurată, inclusiv la nivel politic, pentru a concentra atenția tuturor statelor membre implicate și a părților interesate asupra punerii în aplicare a proiectelor majore.

2.2 Adâncirea cooperării regionale – rolul esențial al grupurilor la nivel înalt

În acest scop, Comisia a stabilit patru grupuri regionale la nivel înalt, care, într-o scurtă perioadă de timp, au reușit să accelereze dezvoltarea infrastructurii în anumite regiuni europene confrunte cu dificultăți specifice. Aceste grupuri la nivel înalt au contribuit în mod semnificativ la stabilirea priorităților în ceea ce privește proiectele cheie de interes comun în regiune. Sprijinul politic și financiar al Comisiei a fost un factor esențial.

Pe baza acestor bune rezultate, sfera de activitate a anumitor grupuri la nivel înalt a fost extinsă pentru a acoperi aspecte mai generale ale politicii energetice, în special în ceea ce privește piețele energiei, dezvoltarea de surse regenerabile de energie și eficiența energetică. Grupurile la nivel înalt ar putea juca un rol în cooperarea regională în cadrul pregătirii planurilor energetice și climatice naționale (PECN) prevăzute în propunerea de regulament privind guvernanța uniunii energetice.

2.2.1 BEMIP (Baltic Energy Market Integration Plan) – Planul de interconectare a pieței energiei din zona baltică

Cooperarea regională de lungă durată din cadrul planului de interconectare a pieței energiei din zona baltică (BEMIP) a contribuit în mod semnificativ la finalizarea rapidă a unor rețele cheie de energie electrică, inclusiv „Nordbalt” (Lituania-Suedia; 700 MW) și a „Litpol Link” (Lituania–Polonia; 500 MW). Aceste interconexiuni au pus capăt efectiv izolării energetice a statelor baltice, conectându-le cu restul Europei.

O prioritate politică esențială rămâne sincronizarea rețelei electrice a celor trei state baltice cu rețeaua continentală europeană. Comisia Europeană își menține angajamentul de a sprijini statele baltice în acest sens. În acest context, studiul care este realizat în prezent de operatorii sistemelor de transport al energiei electrice din Lituania, Letonia, Estonia și Polonia cu implicarea rețelei europene a operatorilor de sisteme de transport de energie electrică (ENTSO-E - European Network of electricity Transmission System Operators) constituie o etapă importantă. În paralel, aceasta constituie o bună ocazie pentru regiune de a-și explora potențialul zonelor din largul coastelor.

Grupul la nivel înalt BEMIP a dat, de asemenea, un nou impuls dezvoltării interconexiunilor de gaz necesare pentru a pune capăt izolării celor trei state baltice și a Finlandei în domeniul gazelor. Atât interconectarea Polonia–Lituania (GIPL), cât și interconectarea Estonia–Finlanda (Balticconnector) au primit sprijin financiar prin intermediul Mecanismului pentru interconectarea Europei, semnat în prezența șefilor de stat și de guvern, precum și a președintelui Comisiei. În prezent, este esențial să se asigure faptul că ambele proiecte sunt finalizate fără întârziere.

În ansamblu, UE a contribuit cu circa 740 de milioane EUR din MIE și cu aproximativ 430 de milioane EUR din FEDR pentru infrastructura energetică din regiunea BEMIP.

Pașii și etapele următoare - Semnarea, în 2018, a unui acord politic privind sincronizarea și calea de urmat; - Finalizarea până în 2021 a proiectelor de interes comun majore în domeniul gazelor, în special a interconectării Polonia-Lituania (GIPL) și a interconectării Estonia-Finlanda (Balticconnector).

2.2.2 Punerea în aplicare a Declarației de la Madrid în sud-vestul Europei

Progrese importante au fost înregistrate și n cadrul grupului la nivel înalt privind interconexiunile din Europa de sud-vest în ceea ce privește integrarea Peninsulei Iberice cu piața internă a energiei pe continentul european. Cu sprijinul Comisiei Europene, în 2015, a fost dat în exploatare proiectul „INELFE”. Acesta a dublat capacitatea de interconectare electrică dintre Spania și Franța și funcționează în prezent la capacitate maximă.

Cu toate acestea, sunt necesare mai multe eforturi pentru a pune în aplicare Declarația de la Madrid și pentru integrarea deplină a Peninsulei Iberice în piața internă a energiei electrice, precum și pentru a permite valorificarea potențialului său la nivelul surselor de energie regenerabilă.

Linia electrică a Golfului Biscaya – o nouă rețea de interconectare electrică cu o secțiune submarină sofisticată din punct de vedere tehnologic, având o lungime de aproximativ 280 km și două stații de transformare – trebuie să primească cea mai înaltă prioritare, nu numai din partea promotorilor, ci și din partea autorităților responsabile cu reglementarea și cu acordarea autorizațiilor, pentru a asigura finalizarea acesteia până în 2025 cel târziu. Proiectul va dubla din nou capacitatea de interconectare între cele două țări, sporind capacitatea de schimb până la 5 000 MW. Se va acorda o atenție deosebită realizării de progrese în ceea ce privește cele două proiecte care traversează Pirineii, care ar crește capacitatea la 8 000 MW și ar permite Peninsulei Iberice să beneficieze pe deplin de piața internă. Finalizarea proiectelor de interes comun aflate în desfășurare între Spania și Portugalia ar trebui să continue, astfel încât proiectele să poată fi date în exploatare până la sfârșitul anului 2018, conform planificării.