ANEXĂ

la Avizul Comitetului Economic și Social European

Următoarele porțiuni din avizul secțiunii au fost modificate în urma adoptării în sesiunea plenară a unor amendamente, însă au întrunit mai mult de o pătrime din voturile exprimate [cf articolul 54 alineatul (4) din Regulamentul de procedură].

Punctul 1.1.8

„Transparența gestionării sumelor încasate de societățile de gestiune colectivă în context transfrontalier stă sub semnul îndoielii. Într-adevăr, autorii, titularii de drepturi conexe, plătitorii de drepturi sau consumatorii nu cunosc întotdeauna ce se plătește și nici destinația sumelor colectate prin sistemul de gestiune colectivă a drepturilor.”

Rezultatul votării amendamentului:

Punctul 3.1.1

Rezultatul votării amendamentului:

Punctul 3.1.3

„Comitetul solicită armonizarea anumitor transpuneri ale dreptului de autor și ale prerogativelor drepturilor conexe ale interpreților și executanților. O astfel de operațiune este necesară în cadrul activităților de comunicare și de informare, atunci când, de exemplu, opera sub formă de «fonogramă» devine «bun public». Necesitatea de asigurare a securității juridice și a protecției drepturilor menționate mai sus impune o armonizare a legislațiilor statelor membre în domenii cum ar fi intrarea în domeniul public, ca sursă de venit care asigură încasări pentru autori, întregul demers având drept scop garantarea funcționării armonioase a pieței interne.”

Rezultatul votării amendamentului:

Punctul 3.2.1

„Remunerarea autorilor care dețin un drept intelectual în domeniul muzical (sub aspectul său patrimonial) constituie probabil unul dintre cele mai problematice puncte cu care se confruntă majoritatea statelor membre în raporturile contractuale dintre organismele de gestiune colectivă și utilizatori.”

Rezultatul votării amendamentului:

Punctul 3.3.2.

„Comitetul consideră că trebuie făcută o deosebire clară între exploatarea comercială și utilizarea privată, sub aspectul scopului acestor modalități de utilizare, dar și al sancțiunilor pe care le implică. Este considerată «publică» orice utilizare, execuție sau comunicare a unei opere, care o face accesibilă unui cerc mai larg decât cercul familial strict sau al cunoștințelor acesteia, indiferent dacă persoanele care alcătuiesc acest cerc mai larg se găsesc în același loc sau în locuri diferite, precum și orice comunicare adresată unui public care nu este prezent la locul de origine al comunicării, această definiție trebuind să acopere orice transmitere sau retransmitere, de această natură, a unei opere către public, prin fir sau fără fir, inclusiv radiodifuzarea.”

Rezultatul votării amendamentului:

Punctul 3.3.3

Rezultatul votării amendamentului:

Punctul 3.3.6

„Având în vedere că o remunerație echitabilă ar trebui să conțină sui generis un element de proporționalitate, adesea pus în practică, este necesar să se facă deosebirea între activitățile economice în care execuția sau utilizarea operei constituie activitatea principală aducătoare de beneficii a întreprinderii (organizatori de concerte sau spectacole, cinema, radio, televiziune etc.) și alte activități economice, în care execuția operei nu are caracter economic (de exemplu, șoferul de taxi care ascultă radioul în timp ce își transportă clientul) sau un caracter secundar în raport cu activitatea economică principală (muzica de fond din ascensoarele unor magazine universale sau restaurante etc.). Redevențele aplicabile trebuie să facă obiectul unei diferențieri, de la gratuitate până la redevența completă, în funcție de proporția reală în care opera contribuie la activitatea economică. Aceste distincții sunt aplicate în mod clar în numeroase state, cum ar fi Franța, care aplică un tarif diferit pentru organizatorii de spectacole și cei care fac difuzarea operei, pe de o parte, și cafenele și restaurante, pe de altă parte.”