Aceste progrese binevenite invită în prezent o acțiune concretă și rapidă din partea Uniunii. UE are oportunitatea, precum și un interes propriu solid, de a menține pe termen lung impulsul pozitiv înregistrat în întreaga regiune. Uniunea trebuie să își respecte angajamentele și să recunoască meritele atunci când este cazul. Dacă UE nu recunoaște progresele obiective trecând la următoarea etapă a perspectivei europene, credibilitatea UE în întreaga regiune și în afara acesteia ar fi pusă în pericol. Un răspuns indiferent la realizări istorice și reforme substanțiale ar submina stabilitatea, ar descuraja serios celelalte reforme atât de necesare și ar afecta eforturile depuse cu privire la chestiuni bilaterale sensibile, cum ar fi dialogul Belgrad­Pristina. Din punct de vedere strategic, această atitudine nu ar face decât să-i ajute pe concurenții geopolitici ai UE să se implanteze la porțile Europei.

Implicarea sporită a UE în regiune și angajamentul consolidat față de aceasta în ultimul an produc deja rezultate concrete și semnificative. Macedonia de Nord nu numai că și-a continuat programul ambițios de reforme, ci a ajuns, de asemenea, la un acord istoric cu Grecia în ceea ce privește soluționarea unui litigiu vechi de 27 de ani referitor la denumire. Acest lucru, împreună cu acordul bilateral încheiat cu Bulgaria, reprezintă pentru întreaga regiune un exemplu de consolidare a relațiilor de bună vecinătate și o mărturie a puterii de atracție a perspectivei europene. În mod similar, Albania efectuează reforme profunde, în special o transformare majoră a sistemului său de justiție, care include o reevaluare fără precedent a judecătorilor și a procurorilor.

Pentru abordarea eficace a abuzurilor legate de drepturile copilului sunt necesare eforturi sporite în Balcanii de Vest și în Turcia. De asemenea, guvernele trebuie să abordeze discriminarea persoanelor cu handicap, a minorităților și a altor grupuri vulnerabile. În plus, sunt necesare eforturi mai mari pentru a asigura egalitatea de gen și pentru a preveni și a combate discriminarea și violența împotriva femeilor. S-au înregistrat progrese privind drepturile persoanelor lesbiene, gay, bisexuale, transgen și intersexuale din Balcanii de Vest. Sunt necesare însă eforturi semnificative pentru combaterea discriminării, în special a discursului de incitare la ură și a violenței. Romii se confruntă în continuare cu excluziunea socială, marginalizarea și discriminarea. Condițiile de detenție trebuie în continuare îmbunătățite. În Turcia, în ciuda ridicării stării de urgență, multe dintre măsurile introduse în timpul acesteia rămân în vigoare, inclusiv cele care restricționează drepturi procedurale esențiale, cum ar fi dreptul la apărare și dreptul la o cale de atac eficientă.

c) Drepturile fundamentale

Țările din Balcanii de Vest au adoptat măsuri importante în ultimii ani pentru a moderniza cadrul juridic și instituțional în ceea ce privește combaterea terorismului. Cooperarea operațională cu statele membre ale UE a continuat să se îmbunătățească și să se intensifice. Toate țările din Balcanii de Vest participă în mod activ la inițiativa de combatere a terorismului în Balcanii de Vest (WBCTi). Cu toate acestea, majoritatea țărilor trebuie să își intensifice eforturile pentru a aborda problema luptătorilor străini care se întorc și pentru a preveni extremismul și radicalizarea, inclusiv în închisori. Trebuie consolidate monitorizarea online și capacitățile de răspuns. Urmărirea proactivă a fluxurilor financiare ar trebui ancorată într-o abordare mai strategică a spălării banilor și a finanțării terorismului. Turcia trebuie să își revizuiască legislația anti-terorism. Deși are dreptul legitim de a combate terorismul, Turcia este responsabilă și să asigure că face acest lucru în conformitate cu principiile statului de drept, cu drepturile omului și cu libertățile fundamentale. Măsurile de combatere a terorismului trebuie să fie proporționale.

Un sistem judiciar independent, care funcționează corespunzător și în care deciziile sunt puse în aplicare în mod eficace, are o importanță crucială pentru statul de drept. Albania a înregistrat progrese importante în direcția reformării sistemului său judiciar, care continuă conform calendarului stabilit. Înființarea noilor organe judiciare are drept scop asigurarea unei guvernanțe independente a sistemului judiciar. Procesul de verificare a dat noi rezultate vizibile; în ansamblu au fost adoptate peste 140 de decizii și toate cazurile prioritare au fost finalizate în primă instanță, ceea ce a dus la concedierea sau încetarea voluntară a activității a 88 dintre judecătorii evaluați. Cu toate acestea, în întreaga regiune a Balcanilor de Vest, reformele continuă să fie afectate de un ritm lent al schimbării culturii judiciare. În Serbia, modificările constituționale menite să alinieze constituția la standardele europene pentru sistemul judiciar nu au fost încă adoptate. Presiunea politică și transferul unui număr mare de judecători și procurori împotriva voinței lor continuă în Turcia, subminând și mai mult independența sistemului judiciar turc.

În Balcanii de Vest nu a fost încă instituit un dialog constructiv la nivelul întregului spectru politic, în special în cadrul parlamentelor. Boicoturile parlamentare contraproductive, cum ar fi cele din Albania, Muntenegru și Serbia, rămân un motiv de îngrijorare. Protestele cetățenilor care solicită reforme s-au intensificat. Ar putea fi utilizate, de exemplu în Serbia, mecanisme de mediere și de dialog, precum cele oferite de Parlamentul European. Guvernele trebuie să se asigure că opoziția are posibilitatea de a-și îndeplini pe deplin rolul în cadrele existente. La rândul său, opoziția trebuie să se implice în mod constructiv în procesul democratic.

Anul acesta se împlinesc 10 ani de la crearea Cadrului de investiții pentru Balcanii de Vest. Această platformă reușită de cooperare și coordonare, condusă de Comisie, reunește atât instituții financiare internaționale și naționale, cât și donatori și beneficiari bilaterali. De-a lungul anilor, cadrul a avut un rol esențial în pregătirea și finanțarea unor proiecte importante de infrastructură în Balcanii de Vest în domeniul conectivității și al mediului și în sectorul social. UE a furnizat fonduri de preaderare în valoare de 925 de milioane EUR, care au mobilizat până în prezent 5,4 miliarde EUR sub formă de împrumuturi semnate, precum și investiții estimate de peste 18 miliarde EUR. În conformitate cu Strategia pentru Balcanii de Vest, Cadrul de investiții pentru Balcanii de Vest va fi consolidat în continuare din punct de vedere strategic și financiar.

Este important să se mențină progresele înregistrate până în prezent în cadrul discuțiilor privind soluționarea problemei Ciprului, desfășurate sub egida Organizației Națiunilor Unite, și să se continue pregătirile în vederea unei soluționări echitabile, cuprinzătoare și viabile, inclusiv în ceea ce privește aspectele sale externe. Angajamentul continuu și contribuția concretă a Turciei la negocierile privind o soluționare echitabilă, cuprinzătoare și viabilă a problemei cipriote în cadrul ONU vor avea o importanță capitală. Turcia trebuie să își îndeplinească urgent obligația de a pune pe deplin în aplicare Protocolul adițional la Acordul de asociere UE-Turcia și de a realiza progrese pentru normalizarea relațiilor cu Republica Cipru. Comisia invită cu insistență Turcia să evite orice amenințare, sursă de fricțiune sau acțiune care afectează relațiile de bună vecinătate și soluționarea pe cale pașnică a diferendelor. Comisia insistă asupra tuturor drepturilor suverane ale statelor membre ale UE. Acestea cuprind, printre altele, dreptul de a semna acorduri bilaterale și dreptul de a explora și de a exploata resursele naturale în conformitate cu acquis-ul UE și cu dreptul internațional, inclusiv cu Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării.

Turcia a salutat eforturile reînnoite ale ONU de a consulta părțile interesate cu privire la o eventuală reluare a negocierilor referitoare la Cipru. Este important să se mențină progresele înregistrate până în prezent în cadrul convorbirilor purtate sub egida ONU în vederea ajungerii la o soluție în Cipru și să se continue pregătirile pentru o soluție cuprinzătoare, echitabilă și viabilă, inclusiv în ceea ce privește aspectele sale externe. Implicarea continuă și contribuția Turciei la aceste negocieri vor fi foarte importante.

La alegerile prezidențiale și parlamentare din iunie 2018 și la alegerile locale din martie 2019 s-au înregistrat rate ridicate de prezență la urne. Votanții au avut o posibilitate de alegere reală, în pofida faptului că, în mod evident, candidații nu au concurat în condiții de egalitate și echitate. Partidul aflat la putere a beneficiat de un avantaj semnificativ, inclusiv prin intermediul unei acoperiri excesive de către mass-media publică și privată proguvernamentală. După alegerile locale, Consiliul Electoral Suprem a declarat patru primari aleși și membri ai consiliilor locale ca fiind neeligibili pentru preluarea mandatului în sud-estul Turciei, deși candidaturile lor fuseseră validate înainte de alegeri. De asemenea, Consiliul Electoral Suprem a anulat alegerile locale din Istanbul, reprogramându-le pentru data de 23 iunie. Deciziile Consiliului Electoral Suprem de reluare a alegerilor din Istanbul, precum și de a acorda, în localități din sud-estul țării, mandate de primar unor candidați clasați pe locul al doilea reprezintă motive de îngrijorare profundă în ceea ce privește respectarea legalității și a integrității procesului electoral și independența instituției față de presiunea politică. Aceste decizii contravin însuși fundamentului unui proces electoral democratic, și anume acela de a asigura faptul că are întâietate voința poporului.

Turcia are un anumit nivel de pregătire în ceea ce privește combaterea criminalității organizate, însă progresele sunt în general limitate. Turcia trebuie să își îmbunătățească legislația privind criminalitatea informatică, confiscarea activelor și protecția martorilor. Protecția datelor în Turcia nu respectă încă standardele europene și va trebui să fie revizuită pentru a se asigura punerea în aplicare a acordului operațional cu Europol aflat în curs de negociere. Turcia ar trebui să elaboreze și să pună în aplicare un cadru juridic mai cuprinzător și mai coerent pentru confiscarea produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni și să își îmbunătățească capacitatea de a gestiona activele înghețate.

Turcia este pregătită într-o măsură moderată în domeniul reformei administrației publice și a înregistrat un regres grav în ceea ce privește sectorul public și gestionarea resurselor umane, care a afectat și evoluțiile politice și asumarea responsabilității. Modificările aduse sistemului de servicii publice au accentuat și mai mult politizarea administrației. Numirile în funcții de conducere la nivel superior pe baza meritelor și în condiții de concurență rămân o excepție. Deficiențe procedurale grave pun sub semnul întrebării măsura în care Comisia de anchetă privind măsurile legate de starea de urgență furnizează o cale de atac eficientă funcționarilor publici concediați.

Situația din partea de sud-est a continuat să fie dificilă, în ciuda unui mediu de securitate îmbunătățit. Guvernul a continuat operațiunile de securitate în contextul unor acte violente recurente perpetrate de Partidul muncitorilor din Kurdistan (PKK), care este înscris în continuare pe lista UE a persoanelor, grupurilor și entităților implicate în acte de terorism. Deși are dreptul legitim de a combate terorismul, guvernul este responsabil și să asigure că face acest lucru în conformitate cu principiile statului de drept, cu drepturile omului și cu libertățile fundamentale. Măsurile de combatere a terorismului trebuie să fie proporționale. Au existat câteva șantiere de reconstrucție, însă numai un număr mic de persoane strămutate în interiorul țării au primit despăgubiri. Nu s-au înregistrat progrese vizibile în privința reluării unui proces politic credibil pentru a obține o soluție pașnică și durabilă.

Intrarea pe deplin în vigoare a sistemului prezidențial a remodelat administrația executivă și de stat. Sistemul prezidențial, inclusiv abolirea funcției de prim-ministru și a altor funcții, cum ar fi subsecretarii din ministere, a condus la o mai mare politizare a administrației publice. Președintele are în prezent competența de a numi șefii celor mai multe dintre autoritățile publice de reglementare.

Mulți apărători ai drepturilor omului, activiști ai societății civile, jurnaliști, cadre universitare, politicieni, medici, avocați, judecători și persoane lesbiene, gay, bisexuale, transgen și intersexuale (LGBTI) sunt încă deținute, uneori fără a fi puse sub acuzare, și se confruntă cu campanii de defăimare din partea mass-mediei și a politicienilor de nivel înalt. Spațiul de desfășurare pentru organizațiile societății civile cu activități în domeniul drepturilor și libertăților fundamentale s-a redus și mai mult, fapt demonstrat în special de introducerea unor noi obstacole administrative. Organizațiilor de apărare a drepturilor, închise ca parte a măsurilor din cadrul stării de urgență, nu li s-a oferit nicio cale de atac în ceea ce privește confiscările. Începând din octombrie 2018, ca urmare a modificării regulamentului de procedură al parlamentului, organizațiile societății civile sunt excluse din procesul de consultare legislativă din cadrul comisiilor parlamentare. Nu există mecanisme incluzive de consultare la nivelul întregii societăți.

Până în luna mai 2019 au fost depuse 126 600 de cereri. Dintre acestea, Comisia de anchetă a analizat 70 406 și numai 5 250 au condus la o reintegrare, în timp ce 65 156 de plângeri au fost respinse. 55 714 cereri sunt pendinte. Rata prelucrării cererilor ridică preocupări că nu fiecare caz este examinat în mod individual. Întrucât nu există audieri, solicitanții nu beneficiază, în general, de garanții procedurale, iar deciziile sunt luate pe baza dosarelor scrise vizând concedierea inițială; toate acestea pun sub semnul întrebării măsura în care Comisia de anchetă oferă o cale de atac eficientă.

Curtea Constituțională a statuat că nu are competența de a revizui legalitatea decretelor făcând uz de competențele legale stabilite în timpul stării de urgență. Parlamentul a examinat 32 dintre decrete. În mai 2017, autoritățile turce au înființat Comisia de anchetă privind măsurile legate de starea de urgență, însărcinată să examineze toate plângerile în mod individual.

Turcia a înregistrat progrese satisfăcătoare în domeniul politicii privind migrația și azilul și și-a menținut angajamentul față de punerea efectivă în aplicare a declarației UE-Turcia din martie 2016. Tendința descrescătoare a numărului de treceri neregulamentare din Turcia către insulele din Marea Egee de la intrarea în vigoare a declarației a fost susținută prin eforturile sporite depuse de autoritățile de aplicare a legii din Turcia. Turcia și-a menținut eforturile remarcabile pentru a oferi un ajutor umanitar masiv și fără precedent și pentru a sprijini cele peste 3,6 milioane de refugiați din Siria și cei aproximativ 370 000 de refugiați înregistrați din alte țări, găzduind astfel cea mai mare comunitate de refugiați din lume. Turcia a înființat șapte grupuri de lucru care să efectueze lucrări tehnice privind obiectivele de referință restante ale dialogului privind liberalizarea vizelor. Cu toate acestea, nu s-a înregistrat niciun progres în ceea ce privește armonizarea politicii turce în materie de vize cu politica comună a UE în materie de vize.

Persistă regrese grave în ceea ce privește drepturile omului și drepturile fundamentale. Deși cadrul juridic prevede garanții generale pentru respectarea drepturilor omului și a drepturilor fundamentale, acesta nu a fost încă adus în conformitate cu Convenția europeană a drepturilor omului și cu jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului (CEDO). S-au înregistrat, de asemenea, regrese grave în ceea ce privește libertatea de exprimare, libertatea de întrunire, libertatea de asociere, drepturile procedurale și de proprietate. Nu s-au făcut modificări la legislația introdusă imediat după ridicarea stării de urgență, care a eliminat garanții esențiale pentru protecția activiștilor societății civile, a apărătorilor drepturilor omului, a jurnaliștilor, a cadrelor universitare și a altor persoane împotriva abuzurilor. Exercitarea drepturilor este împiedicată de fragmentarea și independența limitată a instituțiilor publice responsabile de protejarea acestor drepturi și libertăți, precum și de absența unui sistem judiciar independent. Drepturile sindicatelor continuă să se afle sub presiuni grave. Nu s-au luat măsuri pentru cercetarea și urmărirea penală sau sancționarea celor implicați în încălcări grave ale drepturilor omului în timpul stării de urgență. A existat un climat de intimidare la nivelul întregii societăți, iar starea de urgență a fost utilizată pentru a reduce spațiul de exprimare a unor opinii divergente sau alternative. În decembrie 2018, în total 57 000 de persoane se aflau în închisoare fără a fi puse sub acuzare sau în așteptarea unui proces, reprezentând peste 20 % din efectivele de deținuți. Penitenciarele sunt suprapopulate și condițiile se deteriorează. Au continuat restricțiile severe ale libertății de exprimare, iar cazurile de urmărire penală a scriitorilor, a utilizatorilor de rețele de socializare și a altor persoane din rândul publicului, chiar și a copiilor, pentru insultarea președintelui s-au multiplicat în mod considerabil. Lipsa de transparență în ceea ce privește proprietatea asupra mass-mediei continuă să pună sub semnul întrebării independența opiniilor editoriale. Romii continuă să trăiască în locuințe foarte precare, adesea fără servicii publice de bază și depinzând de prestațiile sociale. Proiectele de renovare urbană continuă să afecteze în primul rând așezările rome, forțând strămutarea unor familii întregi. Drepturile grupurilor celor mai vulnerabile și ale persoanelor care aparțin minorităților trebuie să fie mai bine protejate. Violența bazată pe gen, discriminarea, discursurile de incitare la ură împotriva minorităților, infracțiunile motivate de ură și încălcările drepturilor omului în cazul persoanelor LGBTI continuă să reprezinte o preocupare gravă.

Turcia a salutat eforturile reînnoite ale ONU de a consulta părțile interesate cu privire la o eventuală reluare a negocierilor referitoare la Cipru. Tensiunile din regiune legate de prospectarea hidrocarburilor în largul coastei Ciprului au crescut, ca urmare a acțiunilor și declarațiilor Turciei care contestă dreptul Republicii Cipru de a exploata resursele de hidrocarburi din zona economică exclusivă a Ciprului. În luna mai 2019, Turcia a trimis o platformă de foraj, însoțită de nave militare, în zona economică exclusivă a Republicii Cipru, fapt care a amplificat și mai mult tensiunile. Comisia reiterează declarația Consiliului European din martie 2018 care condamnă cu fermitate continuarea acțiunilor ilegale ale Turciei în Mediterana de Est și Marea Egee. De asemenea, Înaltul Reprezentant/vicepreședintele a reamintit obligația Turciei de a respecta dreptul internațional și relațiile de bună vecinătate și a invitat Turcia să respecte drepturile suverane ale Ciprului de a explora și exploata propriile resurse naturale, în conformitate cu dreptul UE și cu dreptul internațional. În luna martie 2019, UE a solicitat Turciei să se abțină de la astfel de acțiuni ilegale, la care UE ar răspunde în mod corespunzător și în deplină solidaritate cu Cipru.

UE a insistat în repetate rânduri asupra drepturilor suverane ale statelor membre ale UE, printre care se numără încheierea de acorduri bilaterale, precum și explorarea și exploatarea resurselor lor naturale, în conformitate cu acquis-ul UE și cu dreptul internațional, inclusiv cu Convenția ONU asupra dreptului mării. Turcia nu și-a îndeplinit încă obligația de a asigura punerea în aplicare deplină și nediscriminatorie a Protocolului adițional la Acordul de asociere UE-Turcia și nici nu a înlăturat toate obstacolele din calea liberei circulații a mărfurilor, în special restricțiile privind legăturile directe de transport cu Cipru. Nu s-au înregistrat progrese în ceea ce privește normalizarea relațiilor bilaterale cu Republica Cipru.

Cooperarea operațională cu Grecia privind migrația a continuat. Cu toate acestea, tensiunile în Marea Egee și în estul Mediteranei nu au fost de natură să favorizeze relațiile de bună vecinătate și au subminat stabilitatea și securitatea regionale. Relațiile bilaterale cu mai multe state membre ale UE, în special cu Austria, Germania și Țările de Jos, s-au îmbunătățit. Țările de Jos și Turcia și-au normalizat relațiile. Turcia a încălcat în mod repetat și tot mai frecvent apele teritoriale și spațiile aeriene ale Greciei și Ciprului. O altă sursă serioasă de îngrijorare a fost punerea în detenție timp de șase luni a doi soldați greci care patrulau la frontiera terestră, dar relațiile s-au îmbunătățit semnificativ cu ocazia eliberării acestora în august 2018 și în urma vizitei în Turcia a prim-ministrului elen în luna februarie.

În acest context, UE și-a reiterat profunda îngrijorare și a îndemnat Turcia să evite orice amenințare sau acțiune îndreptată împotriva unui stat membru, precum și orice surse de fricțiune sau acțiuni care ar dăuna relațiilor de bună vecinătate și soluționării pe cale pașnică a diferendelor.

În ceea ce privește criteriile economice, economia Turciei a înregistrat în continuare regrese grave, generând preocupări mai serioase cu privire la funcționarea economiei de piață a țării. În 2018, o deteriorare acută a condițiilor de finanțare externă a expus vulnerabilitățile acumulate de-a lungul anilor. Ca răspuns, autoritățile turce au luat o serie de măsuri de politică ce au influențat în mod negativ funcționarea piețelor, intervenind în principal în formarea prețurilor și introducând constrângeri privind utilizarea liberă a valutei. Preocupările legate de independența principalelor instituții economice s-au accentuat. Deficitul de cont curent a atins un vârf în prima jumătate a anului 2018, înainte de a se aplica o corecție semnificativă ca urmare a slăbirii economiei și a scăderii lirei. Rata inflației a depășit mult tranșa superioară a intervalului-țintă în urma crizei monetare și a anilor întregi cu o rată ridicată de creștere a creditelor, o creștere ridicată a masei monetare și rate reale ale dobânzii scăzute. Nu s-au înregistrat progrese în ceea ce privește îmbunătățirea transparenței ajutoarelor de stat.

Turcia a înregistrat unele progrese și are un bun nivel de pregătire în ceea ce privește capacitatea de a face față presiunilor concurenței și forțelor pieței din UE. Turcia este bine integrată în piața UE atât în ceea ce privește comerțul, cât și investițiile. S-au înregistrat îmbunătățiri în sectorul energetic, precum și unele progrese în ceea ce privește cheltuielile pentru cercetare și dezvoltare, educație și capitalul fizic. Cu toate acestea, persistă problemele legate de calitatea educației și egalitatea de gen.

Referitor la capacitatea de asumare a obligațiilor care decurg din calitatea de stat membru, Turcia a continuat alinierea la acquis, însă într-un ritm limitat. Au existat mai multe regrese în ceea ce privește o serie de aspecte esențiale în domenii precum libera circulație a capitalurilor, achizițiile publice, concurența, societatea informațională, politica economică și monetară și relațiile externe. Turcia este într-un stadiu foarte avansat în domeniul dreptului societăților comerciale, al rețelelor transeuropene, precum și al științei și cercetării, atingând un bun nivel de pregătire în domenii precum libera circulație a mărfurilor, dreptul proprietății intelectuale, serviciile financiare, politica privind întreprinderile și industria, protecția consumatorilor și a sănătății, uniunea vamală și controlul financiar. Turcia este pregătită într-o măsură moderată în domeniul achizițiilor publice, persistând lacune importante în ceea ce privește alinierea. De asemenea, Turcia este pregătită într-o măsură moderată în domenii precum libera circulație a capitalurilor, statistica, energia, impozitarea, uniunea economică și monetară, politica regională, educația și cultura, PESC și politica în domeniul transporturilor, domenii în care sunt necesare eforturi suplimentare semnificative la toate nivelurile. Turcia a atins un anumit nivel de pregătire în domenii precum concurența, agricultura, siguranța alimentară, politica veterinară și fitosanitară, politica socială și ocuparea forței de muncă, mediul și schimbările climatice, în care este necesară stabilirea și punerea în aplicare a unor politici mai ambițioase și mai bine coordonate. În toate domeniile, este necesar ca atenția să se îndrepte într-o mai mare măsură spre asigurarea respectării legislației, în numeroase domenii se impun noi progrese semnificative pentru a se finaliza alinierea legislativă la acquis-ul UE, trebuie sporită independența autorităților de reglementare și trebuie consolidată capacitatea administrativă.

Muntenegru

În ceea ce privește criteriile politice, perioada de raportare a continuat să fie marcată de nivelul scăzut al încrederii în cadrul electoral, care trebuie revizuit într-un mod cuprinzător și favorabil incluziunii. În acest scop, printre altele, în toamna anului 2018 a fost înființată o comisie parlamentară temporară pentru reforma legislației electorale și a altor acte legislative. Deocamdată, comisia nu a obținut însă rezultatele vizate de mandatul său ambițios. În perioada de raportare au avut loc alegeri prezidențiale și locale în 11 municipalități și o municipalitate urbană. Alegerile locale au fost în continuare organizate pe baza unei rotații, ceea ce face ca observarea lor internațională să fie dificilă și lasă o mare marjă pentru sesizarea unor nereguli care nu pot fi evaluate în mod independent.

Scena politică rămâne fragmentată și polarizată, fiind marcată de lipsa unui veritabil dialog politic. În cursul anului 2018 s-au înregistrat progrese limitate în ceea ce privește restabilirea dialogului politic în parlament, cu întoarcerea temporară și parțială a majorității partidelor de opoziție în parlament și instituirea comisiei parlamentare temporare. Cu toate acestea, în urma plasării în detenție a unui deputat din opoziție la sfârșitul anului 2018, precum și a acuzațiilor de corupție și de finanțare ilegală a partidelor politice („scandalul plicurilor”) la începutul anului 2019, opoziția a reînceput masiv să boicoteze parlamentul. Totodată, ca urmare a acestor acuzații, cetățenii s-au mobilizat, organizând proteste de stradă regulate, au existat încercări de dialog politic extraparlamentar și opoziția a cerut formarea unui guvern tehnocrat.

Reluarea dezbaterii politice în cadrul parlamentului este responsabilitatea tuturor actorilor politici. Participarea activă și constructivă a tuturor partidelor este necesară pentru a consolida responsabilitatea parlamentară, controlul asupra puterii executive și controlul democratic, precum și pentru a asigura o mai bună calitate a legislației. Nu au existat noi evoluții în privința măsurilor politice și judiciare adoptate în urma acuzațiilor de deturnare a fondurilor publice în favoarea partidelor politice în 2012. În ceea ce privește acuzațiile recente, serviciile de urmărire penală au deschis anchete privind unele dintre acuzații, iar Agenția anticorupție a amendat partidul politic găsit că a primit donații ilegale de numerar. La aceste acuzații trebuie furnizat un răspuns instituțional credibil, independent și eficace.

În ceea ce privește guvernanța, este necesar să se consolideze transparența, participarea părților interesate și capacitatea guvernului de a pune în aplicare reformele. Un nou cadru juridic și o nouă metodologie privind planificarea strategică ar trebui să permită o mai bună planificare strategică, o mai bună monitorizare și punere în aplicare. Mediul juridic, instituțional și financiar în care își desfășoară activitatea organizațiile societății civile s-a îmbunătățit în general. Cu toate acestea, rămâne să se asigure în practică includerea reală a organizațiilor societății civile în procesul de elaborare a politicilor.

Muntenegru este pregătit într-o măsură moderată în ceea ce privește reforma administrației sale publice. În ansamblu, s-au înregistrat unele progrese. S-au înregistrat progrese satisfăcătoare, în special în ceea ce privește cadrul de planificare a politicilor pe termen mediu, recrutarea pe bază de merit și raționalizarea organizării administrației de stat. Cu toate acestea, este în continuare nevoie de o voință politică fermă pentru a aborda în mod eficace depolitizarea funcției publice și optimizarea administrației de stat, elaborarea unor politici favorabile incluziunii și bazate pe date concrete, delegarea responsabilității de luare a deciziilor și a responsabilității manageriale.

Sistemul judiciar din Muntenegru este pregătit într-o măsură moderată și s-au înregistrat unele progrese în acest domeniu. Cadrul legislativ care vizează creșterea independenței și a profesionalismului sistemului judiciar nu a fost încă pus în aplicare pe deplin. Capacitatea instituțională a fost consolidată.

Muntenegru a atins un anumit nivel de pregătire în combaterea corupției. În cursul perioadei de raportare s-au înregistrat unele progrese limitate. În ansamblu, corupția este larg răspândită în multe domenii și reprezintă în continuare un motiv serios de îngrijorare. Capacitatea operațională a instituțiilor s-a îmbunătățit; toate instituțiile ar trebui însă să dea dovadă de o atitudine mai proactivă. Trebuie abordate în continuare problemele care afectează credibilitatea, independența și stabilirea priorităților Agenției anticorupție. Trebuie îmbunătățite anchetele financiare și sechestrarea și confiscarea activelor. Există un prim bilanț al rezultatelor cercetărilor, al urmăririlor penale și al condamnărilor definitive în cazuri de corupție la nivel înalt, însă răspunsul justiției penale la corupția la nivel înalt este în continuare prea limitat. Bilanțul nu va putea fi ameliorat decât într-un mediu în care instituțiile independente sunt protejate de orice influență necuvenită și sunt încurajate să își exercite pe deplin competențele.

În privința combaterii criminalității organizate, Muntenegru rămâne pregătit într-o măsură moderată. S-au înregistrat unele progrese în materie de cooperare judiciară și în anumite domenii ale combaterii criminalității organizate. Există un prim bilanț al rezultatelor anchetelor privind spălarea banilor, al investigațiilor financiare și al confiscării temporare a activelor provenite din săvârșirea de infracțiuni. Cooperarea polițienească internațională consolidată aduce rezultate, după cum arată mai multe importante operațiuni internaționale, arestări și capturi de droguri. Cu toate acestea, sunt necesare noi rezultate pentru a obține un bilanț convingător în privința tipurilor mai complexe de infracțiune organizată, în care sunt în joc interese specifice locale, inclusiv legate de spălarea de bani, traficul de persoane și contrabanda cu tutun, precum și în ceea ce privește confiscarea produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni.

În domeniul drepturilor fundamentale, Muntenegru a continuat să își alinieze legislația la standardele UE. Capacitatea ombudsmanului și a mecanismului național de prevenire s-a îmbunătățit, dar sunt încă necesare mai multe eforturi pentru consolidarea cadrului instituțional și protejarea efectivă a drepturilor omului. Muntenegru trebuie să se asigure că dispune de mecanisme instituționale adecvate pentru a proteja grupurile vulnerabile împotriva discriminării. Nivelul de punere în aplicare a legislației rămâne slab și trebuie consolidată capacitatea instituțională în domeniul drepturilor omului. Minoritatea romilor și egiptenilor rămâne comunitatea cea mai vulnerabilă și mai discriminată. Violența bazată pe gen și violența împotriva copiilor rămân motive serioase de îngrijorare.

Muntenegru a atins un anumit nivel de pregătire în domeniul libertății de exprimare, dar nu s-au înregistrat noi progrese în cursul perioadei de raportare. Au existat evoluții foarte limitate în ceea ce privește anchetarea cazurilor de violență împotriva jurnaliștilor. Recentele ingerințe politice în Consiliul național de radiodifuziune publică și în Agenția pentru mijloacele electronice de informare sunt motive serioase de îngrijorare. Peisajul mediatic rămâne foarte polarizat și există în continuare dificultăți în înțelegerea rolului mijloacelor de informare în masă libere. Mecanismele de autoreglementare sunt în continuare slabe.