COMUNICAREA COMISIEI CĂTRE CONSILIU privind o consultare legată de posibilitățile de pescuit pentru 2013 /* COM/2012/0278 final */





COMUNICAREA COMISIEI CĂTRE CONSILIU privind o consultare legată de posibilitățile de pescuit pentru 2013 1. Introducere Prezentul document de consultare prezintă ideile Comisiei Europene privind modalitățile de fixare a capturilor totale admisibile (TAC-uri) și a nivelurilor de efort în apele europene și pentru pescarii europeni în 2013 și, pentru anumite stocuri, pentru perioada 2013-2014. Statele membre, consiliile consultative regionale (CCR‑uri) și Comitetul consultativ pentru pescuit și acvacultură (CCPA) sunt invitate să își prezinte Comisiei opiniile, pentru a fi luate în considerare înainte de adoptarea unei decizii finale cu privire la propunerile Comisiei. Se prezintă o nouă abordare pentru stabilirea TAC-urilor în cazul stocurilor pentru care nu există recomandări cantitative complete, bazată pe obținerea recomandărilor calitative și pe utilizarea unor proceduri de evaluare cu un necesar mai mic de date la furnizarea de recomandări de către instituțiile științifice (secțiunea 4.1). Se sintetizează informațiile recente privind evoluția în ultimii ani a politicii comune în domeniul pescuitului, pe baza recomandărilor științifice referitoare la situația stocurilor de pești exploatate în apele europene și în apele învecinate și la datele economice furnizate de statele membre. Obiectivul stabilirii de niveluri pentru TAC-uri, cote și niveluri de efort de pescuit ar trebui să rămână eliminarea pescuitului excesiv. Pescuitul excesiv prezintă un risc de colaps comercial. Dacă s-ar pune capăt pescuitului excesiv, s-ar putea prinde tot atât sau chiar mai mult pește cu o activitate de pescuit mai redusă, un consum mai mic de combustibil și echipamente de pescuit de mai mici dimensiuni. Aceasta presupune capturarea în fiecare an a unei anumite cantități de pește din mare, astfel încât să se permită peștilor să crească și să se reproducă la nivelul cel mai productiv în actualele circumstanțe ecologice. În aceste condiții, capturile pe termen lung din aceste stocuri se vor situa la nivelul de producție maximă durabilă (MSY). În 2002, Comisia Europeană și statele membre ale Uniunii s-au angajat să atingă până în 2015 obiectivul MSY. Comisia a prezentat în 2006 un plan pentru trecerea la MSY[1]. În 2007, statele membre au încurajat Comisia, prin intermediul Consiliului, să acționeze în direcția atingerii MSY și s-au arătat conștiente de necesitatea obținerii de recomandări științifice, de a pune în aplicare planuri pe termen lung, cu evaluări ale impactului, și de a consulta părțile interesate. Atingerea și menținerea MSY va aduce beneficii semnificative și o trecere de la pescuitul intensiv al unor resurse sărace la un pescuit mai benefic al unor stocuri mai bogate. Se vor captura cantități similare sau mai mari, dar cu un impact redus asupra mediului. Impactul activităților de pescuit asupra fundului mării va fi mai scăzut, iar capturile accidentale de organisme vulnerabile, printre care marsuini, delfini și alte mamifere marine, vor scădea la rândul lor, odată cu reducerea intensității globale a pescuitului. În condițiile unor prețuri ridicate ale combustibilului, consumul de combustibil ar trebui să scadă considerabil, deoarece durează mai puțin să se captureze o tonă de pește dintr-un stoc abundent decât dintr-un stoc sărac. În acest fel se vor reduce emisiile de dioxid de carbon și cheltuielile pentru combustibili ale proprietarilor de nave. Un alt avantaj important este reducerea capturilor aruncate înapoi în mare. Stocurile din care se pescuiește intensiv sunt compuse cu precădere din pești mai mici și mai puțin valoroși, care sunt aruncați înapoi în mare fie din cauza valorii lor mici pe piață, fie din cauză că sunt subdimensionați și pescuitul lor este ilegal în conformitate cu normele actuale. Prin reducerea activităților de pescuit, mai mulți pești vor avea șansa să crească până la o dimensiune valoroasă și va fi mult mai ușor pentru pescari să prindă pește de dimensiuni corespunzătoare fără să captureze pește mai mic. În 2010, Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) a elaborat o nouă formă de recomandare cu privire la nivelurile TAC care vor duce la un pescuit MSY până în 2015. În 2011, Comisia și-a bazat propunerile de TAC-uri pe această nouă abordare. Pentru 2013, ICES plănuiește să dezvolte în continuare cadrul MSY, în așa fel încât să ofere o recomandare cuantificată privind stocurile pentru care nu a fost până acum în măsură să furnizeze o astfel de recomandare. Această evoluție se va baza pe utilizarea pe scară mai largă a unor metode de evaluare adaptate la lipsa de informații, precum și pe utilizarea mai sistematică și într-o mai mare măsură a evaluărilor calitative într-un cadru cantitativ. Comisia salută această abordare, care va îmbunătăți considerabil baza de informații pe care se realizează propunerile de TAC. 2. Situația stocurilor de pește Este îngrijorător că în apele europene 65% din stocuri nu sunt complet evaluate și numai despre 22% din stocurile supuse TAC-urilor se știe că nu sunt pescuite excesiv (anexa I). Mai mult, tendința din ultimii ani a fost că o parte tot mai mică a stocurilor (de la 47% în 2003 la 35% în 2012) pot fi clasificate în funcție de limitele de siguranță biologică. Nu este clar în ce măsură datele pot fi afectate de aceasta (adică dacă nu cumva se renunță la evaluarea stocurilor cu riscul cel mai ridicat). Însă, atunci când se evaluează situația stocurilor, aceasta pare să se îmbunătățească, chiar dacă într-un ritm lent: numărul stocurilor supraexploatate[2] din Atlantic și din mările învecinate a scăzut de la 32 din 34 în 2004 la 18 din 38 de stocuri în 2011, ceea ce înseamnă o reducere de la 94% la 47% (pentru mai multe detalii, a se vedea anexa I). MSY este un obiectiv realist și tangibil. Printre noile stocuri care nu se mai evaluează ca pescuite excesiv se numără peștele pescar iberico-atlantic, putasu, limba-de-mare din Marea Celtică, eglefinul din vestul Scoției, heringul din Marea Nordului, cambula din Marea Nordului și heringul din Golful Botnic. Pentru 2012, există posibilitatea mai multor creșteri de TAC, care ar asigura pescarilor un venit suplimentar de peste 135 milioane EUR. Politicile de pescuit bazate pe MSY încep deja să ofere consumatorilor mai mult pește și un potențial mai mare de locuri de muncă și de venituri suplimentare pentru cei care lucrează în sectoarele capturării și prelucrării. Informațiile actuale referitoare la situația stocurilor de pește sunt rezumate în anexa I și sunt descrise pe scurt în cele ce urmează, la nivel regional[3]. Stocuri de pești pelagici din Atlanticul de Nord-Est: Toate stocurile pelagice principale, cu excepția macroului, au fost pescuite la nivelurile MSY de pescuit sau la niveluri mai scăzute și s-au stabilit TAC-urile corespunzătoare pentru 2012. Uniunea a încercat de mai multe ori să obțină acordul Islandei și al Insulelor Feroe de a se alătura Norvegiei și UE în gestionarea durabilă a macroului. Totalul TAC-urilor de macrou fixate de UE, Norvegia, Insulele Feroe și Islanda în 2012 a depășit cu 36% nivelul recomandării științifice (excluzând capturile rusești). Rata pescuitului de macrou este cu mult în afara limitelor durabile și stocul se va diminua în următorii ani dacă nu se reușește să se ajungă la un acord cu Islanda și Insulele Feroe în legătură cu gestionarea durabilă a acestui stoc. Acest dezacord și lipsa unei gestionări corespunzătoare au dus la pierderea certificării de stoc gestionat în mod durabil din partea Marine Stewardship Council. În Marea Nordului, Skagerrak și Kattegat, eglefinul, heringul, langustina și limba-de-mare (numai în Skagerrak și Kattegat) se pescuiesc în conformitate cu ratele MSY de mortalitate prin pescuit. În ceea ce privește alte stocuri, fie situația nu se cunoaște, fie sunt supraexploatate. TAC-urile au depășit nivelul recomandării științifice cu 5% în 2012, față de 11% în 2011, 17% în 2010 și 37% în 2009. Numeroase stocuri din vestul Scoției, Marea Irlandei și Marea Celtică sunt de dimensiuni reduse și cu evaluări nesigure. ICES a raportat pentru mai multe stocuri probleme de înregistrare a capturilor și a altor date, inclusiv a capturilor aruncate înapoi în mare. Cinci stocuri sunt atât de aproape de epuizare încât, potrivit recomandării științifice, capturile ar trebui să fie reduse la cel mai mic nivel posibil. Dintre cele 18 stocuri pentru care s-a evaluat nivelul MSY, o treime erau supraexploatate și 12 erau pescuite la nivelurile MSY sau sub acestea. Stocurile de hering din Marea Celtică și de eglefin din vestul Scoției prezintă îmbunătățiri recente îmbucurătoare, dar cantitățile deja ridicate de cod, eglefin și merlan aruncate înapoi în mare vor crește dacă se va continua pescuitul intensiv de langustină cu plase cu ochiuri mici, fără a se utiliza într-o mai mare măsură unelte selective care să permită peștilor de mici dimensiuni să nu fie capturați. Normele privind compoziția capturii, introduse pentru a proteja acest stoc atunci când era la un nivel scăzut, au fost suspendate[4]. Statele membre s-au angajat să introducă unelte de pescuit mai selective pentru a reduce capturile aruncate înapoi în mare. Pentru stocurile din Golful Biscaya și din apele iberico-atlantice există puține evaluări. Merluciul este într-o situație mai bună datorită unei rate bune de recrutare în stoc a puietului, dar în 2011 capturile au depășit din nou cu mult cotele, astfel încât durabilitatea pe termen lung a acestui stoc este amenințată și prețurile pieței sunt scăzute. Comisia și Spania lucrează la un plan de acțiune pentru adaptarea sistemului național de înregistrare a capturilor și a efortului, în vederea rezolvării acestei probleme. Auditurile sistemelor de înregistrare a capturilor și a efortului în alte state membre atlantice se vor încheia în vara anului 2012. Pentru langustina din Marea Cantabrică rămâne aplicabilă recomandarea de încetare a activităților de pescuit. În Marea Baltică, 5 din cele 7 stocuri cunoscute sunt în continuare supraexploatate. Numai codul din zona de est a Mării Baltice și heringul din Marea Botnic se pescuiesc la niveluri de producție maximă durabilă. În Marea Mediterană, 80% din resursele studiate sunt supraexploatate și unele sunt la niveluri scăzute (anexa Ib). Numărul și calitatea evaluărilor, deși încă dezechilibrate din punct de vedere geografic și lipsite de periodicitate în timp, au continuat să crească și acoperă în prezent mai mult de 100 de stocuri din 27 de specii; cu toate acestea, doar 63% din stocurile evaluate au fost clasificate în conformitate cu criteriile MSY. Situația a 37% din stocuri rămâne necunoscută. Ținând cont că aceste evaluări au demarat abia recent și că nu toate stocurile se evaluează în fiecare an, nu este posibil să se folosească aceste date pentru a se examina evoluția situației stocurilor în timp. În Marea Neagră, situația nu s-a schimbat semnificativ. Situația stocului de șprot este bună, datorită recrutărilor recente importante și pescuitului durabil, în timp ce calcanul este în continuare supraexploatat. 3. Analiză economică Se preconizează o performanță economică slabă în numeroase sectoare ale industriei de pescuit europene, mai ales în sectoarele demersale. Există două motive pentru aceasta. În primul rând, situația în continuare precară a multor stocuri de pești înseamnă că ratele capturilor sunt mai mici, iar costurile asociate pescuitului – în special combustibilul utilizat – sunt mai mari decât este necesar. Cu toate acestea, erau deja posibile în 2012 creșteri de TAC în valoare de cel puțin 135 de milioane EUR, ceea ce arată că efectele economice și sociale negative pe termen scurt ale trecerii la MSY ar putea fi mai puțin importante decât se credea. Câștigurile anticipate pe termen lung de pe urma MSY se realizează mai devreme decât se preconiza. Cu toate acestea, reziliența financiară a sectorului este încă destul de redusă. În al doilea rând, prețurile combustibililor au crescut din nou la valori apropiate de cele de vârf atinse în iulie 2008, iar prețurile peștelui pe principalele piețe de consum au scăzut ușor. S-ar putea compensa în parte aceste tensiuni prin trecerea la o propulsie mai eficientă din punctul de vedere al consumului de combustibil și prin schimbări ale comportamentului și uneltelor de pescuit. Și îmbunătățirea strategiilor de comercializare ar putea stimula stabilitatea sectorului. Cu toate acestea, eliminarea treptată a pescuitului excesiv este cea care poate contribui cel mai mult la eficiența economică și stabilitatea în fața problemelor create de costurile mai ridicate și prețurile mai mici ale produselor. Cifrele cele mai recente disponibile privind ocuparea forței de muncă (pentru 2009) arată că numărul total de pescari angajați în flota de pescuit a UE (cu excepția Greciei, ale cărei cifre nu au fost transmise) a fost de 134 700 - o scădere de aproximativ 8% în raport cu 2005. Prin urmare, ocuparea forței de muncă în sector continuă să scadă. O îmbunătățire a situației generale a stocurilor de pește este esențială pentru stoparea acestei tendințe de declin. 4. Orientări ale politicilor 4.1. Evoluții ale recomandărilor științifice privind stocurile pentru care există informații incomplete În 2011 s-au putut furniza recomandări științifice cuantificate privind pescuitul excesiv în legătură cu Fmsy[5] (cu excepția speciilor de adâncime) pentru 38 de stocuri din 92 în Atlanticul de Nord-Est, respectiv 41% din stocuri, deși această recomandare vizează majoritatea resurselor celor mai mari și mai importante din punct de vedere comercial. În total, această recomandare vizează 2 milioane de tone din posibilitățile de pescuit, din cele totalul de 2,5 milioane de tone al posibilităților de pescuit corespunzătoare (respectiv, această recomandare reglementează 80% din tonajul de captură). În Marea Mediterană și în Marea Neagră, din 103 stocuri cercetate în 2011, s-au oferi recomandări privind pescuitul excesiv în 65 de cazuri (63%). În Atlantic, Marea Nordului și Marea Baltică, numărul de stocuri pentru care s-au putut furniza recomandări în ceea ce privește MSY a crescut de la 34 în 2005 la 39 în 2010 și a fost de 38 în 2012. S-a înregistrat o tendință ușor descrescătoare a proporției de stocuri pentru care sunt disponibile o analiză cuantificată și o previziune. Proporția de stocuri pentru care nu este disponibilă nicio recomandare științifică a crescut de la 45% în 2003 la 52% în 2006 și a scăzut apoi din nou la 36% pentru 2012. Motivele pentru lipsa recomandărilor sunt diverse: informațiile cu privire la capturi care lipsesc sau nu sunt fiabile, anchetele sunt incomplete sau eșantionarea necorespunzătoare sau există incertitudini intrinseci cu privire la proprietățile biologice ale stocurilor, precum și lipsa de resurse umane în cadrul procesului științific de pregătire a recomandărilor. Furnizarea datelor științifice în domeniul pescuitului în conformitate cu cadrul UE de colectare a datelor[6] cade în responsabilitatea statelor membre, care însă nu o îndeplinesc satisfăcător în unele cazuri, deși există fonduri UE disponibile în acest sens. În 2011, Comisia și Consiliul au cerut statelor membre să amelioreze disponibilitatea datelor pentru stocurile din tabelul 1. Rezultatele acestui exercițiu vor fi evidențiate în viitoarea recomandare a ICES, care urmează să apară în iunie 2012. Tabelul 1 – Stocuri care fac obiectul unei declarații comune a Consiliului și a Comisiei privind ameliorarea disponibilității datelor în apele europene ale Atlanticului de Nord-Est și ale Mării Baltice. Stocuri || Zone Pești-pescari || [ Marea Nordului și] vestul Scoției Pești-pescari || Mările Celtice Pești-pescari || Golful Biscaya Eglefin || Marea Celtică Stavrid negru || Marea Nordului Cardine || Marea Celtică Cardine || Golful Biscaya Cambulă de Baltica || Marea Irlandei Cambulă de Baltica || Marea Celtică (Zona VIIfg) Cambulă de Baltica || Marea Baltică Polac || Vestul Scoției Polac || Marea Celtică Vulpi și pisici-de-mare || Vestul Scoției Șprot || Canalul Mânecii Șprot || Marea Nordului Merlan || Marea Celtică În urma unor studii științifice suplimentare realizate în 2012, se preconizează o extindere a sferei de aplicare a recomandărilor științifice pentru a acoperi mai multe stocuri, dacă nu chiar majoritatea acestora. În timp ce în 2011 am avut peste 44 de stocuri pentru care nu s-au putut realiza evaluările științifice, această cifră este probabilă să scadă la aproximativ 10-12 în 2012. Pentru aceasta va fi nevoie să se utilizeze metode de evaluare și proceduri de recomandare noi în consultanța europeană, dar bine încercate și testate în alte părți. Aceasta va permite să se țină cont de considerații specifice de la caz la caz, după cum s-a recomandat în cadrul consultărilor publice organizate în 2011. Comisia este nerăbdătoare să utilizeze aceste noi recomandări pentru motivarea propunerilor sale legate de posibilitățile de pescuit pentru aceste resurse în 2013 și, după caz, în 2014. Cu toate acestea, în cazul în care recomandările științifice nu sunt disponibile și incertitudinea este mai mare, este în continuare adecvat să se recurgă la o abordare mai prudentă în stabilirea posibilităților de pescuit, în conformitate cu principiul precauției[7]. Între timp, statele membre ar trebui să dedice suficiente resurse în vederea furnizării urgente a informațiilor necesare pentru a permite estimarea situației stocurilor. Comisia va continua să promoveze dezvoltarea de standarde și programe comune pentru monitorizarea și evaluarea stocurilor în regiunea mediteraneană și a Mării Negre, inclusiv a celor partajate cu țări din afara UE. Se vor întruni grupuri de lucru ale experților care se vor concentra pe stocurile și zonele ce au fost cercetate până acum mai puțin. 4.2. Efortul de pescuit Efortul de pescuit (limitarea timpului petrecut pe mare de navele de pescuit) este gestionat alături de TAC în vederea reducerii cantităților de pește aruncate înapoi în mare și a capturilor ilegale. Gestionarea efortului este o măsură de conservare utilizată în cadrul mai multor planuri de gestionare pe termen lung, de exemplu pentru codul din Marea Nordului și din Marea Baltică, cambula și limba-de-mare din Marea Nordului, limba-de-mare din vestul Canalului Mânecii și stocurile de merluciu și de langustină (anexa II). Anexa II prezintă o tendință generală, chiar dacă neregulată, de scădere a efortului de pescuit începând cu 2003 sau 2004 și până în 2010. Scăderile efortului total sunt mai mari pentru Marea Baltică, Marea Nordului, Kattegat, Marea Irlandei și vestul Scoției, dar mai scăzute în vestul Canalului Mânecii. Până în 2009, în zona iberico-atlantică s-au înregistrat doar mici scăderi. Cu toate acestea, efortul total a crescut ușor în zona centrală a Mării Baltice, iar efortul de pescuit cu traule laterale a crescut și el în vestul Canalului Mânecii între 2010 și 2011. Este evident că măsurile de reducere a efortului în această zonă nu sunt încă eficiente. În 2012, Comisia va revizui sistemele de gestionare a efortului de pescuit implementate până în prezent în UE. Această revizuire va include o reuniune publică, care urmează să aibă loc la 5 iulie 2012 și care va examina o gamă largă de aspecte, semnalate de oamenii de știință, de statele membre, de părțile interesate și de industrie, pentru a se continua în direcția simplificării în mare măsură a gestionării stocurilor în cadrul unei politici comune în domeniul pescuitului reformate. 5. Gestionarea prin intermediul planurilor multianuale Comisia a început pregătirile pentru înlocuirea planurilor actuale, bazate pe stocuri individuale, cu planuri de gestionare multistoc. Prima propunere care urmează să fie prezentată va fi un plan multispecii pentru Marea Baltică, în care se vor include interacțiuni biologice precum prădătorii și concurența. Se lucrează, de asemenea, la un plan mixt de pescuit pentru Marea Nordului, care va include interacțiuni tehnice, respectiv modul în care diferite flote și unelte de pescuit capturează diferite amestecuri de pește. Vor urma planuri mixte de pescuit pentru Marea Celtică, Marea Irlandei și vestul Scoției după ce se vor consolida cunoștințele științifice. S-a programat elaborarea de propuneri de modificare a planurilor actuale pentru limba de mare din Golful Biscaya și pentru merluciu și langustină, dar aceasta va depinde de disponibilitatea datelor cu privire la activitățile de pescuit implicate. Comisia a adoptat, între 2009 și 2011, propuneri de planuri pentru hamsie din Golful Biscaya, somon din Marea Baltică și stavrid negru vestic și acestea se află în prezent în discuție în cadrul Consiliului și al Parlamentului. În ceea ce privește Marea Mediterană, vor continua eforturile de consolidare a recomandărilor științifice privind un număr tot mai mare de specii și stocuri, în vederea elaborării de planuri internaționale pe termen lung pentru activitățile de pescuit. Potrivit regulamentului privind Marea Mediterană[8], statele membre ale UE trebuie să întocmească planuri multianuale la nivel național. În pofida unor întârzieri importante, recent s-au înregistrat progrese în punerea în aplicare a acestei obligații, care este monitorizată îndeaproape și sprijinită. Pentru accelerarea în continuare a acestui proces, Comisia a inițiat deja proceduri în fază de precontencios împotriva câtorva state membre, iar această acțiune va fi dezvoltată în continuare în 2012. De asemenea, se plănuiește o continuare a procedurilor în cadrul Comisiei Generale pentru Pescuit în Marea Mediterană în ceea ce privește stocurile comune. Se așteaptă ca aceste acțiuni să îmbunătățească procesul de adoptare a deciziilor pentru stabilirea de planuri multianuale internaționale. 6. Metoda de lucru pentru propunerea TAC-urilor Ar trebui să se aplice următoarele principii: Acolo unde există planuri pe termen lung care guvernează TAC-urile sau limite de efort, ele trebuie aplicate. De asemenea, Comisia va propune TAC-uri sau limite de efort la niveluri conforme cu propunerile Comisiei de planuri de gestionare pe termen lung. Dacă s-au convenit TAC-uri și alte măsuri cu țări terțe, ele trebuie implementate. Atunci când se oferă recomandări științifice pe bază de date cuprinzătoare și pe analize și prognoze cantitative conform „cadrului MSY” al ICES, TAC-urile ar trebui fixate în conformitate cu recomandările științifice. Atunci când există asemenea recomandări, ele trebuie utilizate direct pentru fixarea nivelului cotelor sau al efortului de pescuit, deși se poate accepta și o implementare graduală a acestui cadru până în 2015, dacă acest lucru este compatibil cu recomandările. În cazul în care se oferă, ar trebui folosite ca bază pentru deciziile referitoare la TAC recomandările științifice orientative pe baza analizei calitative a informațiilor disponibile (chiar dacă aceasta este incompletă sau încorporează aprecieri de specialitate). În cazul în care nu există deloc recomandări științifice, este necesar să se urmeze principiul precauției. Se pot propune TAC-uri pentru specii care nu fac încă obiectul TAC-urilor și cotelor, ținând cont de recomandările științifice care semnalează o creștere substanțială a capturilor debarcate. Printre speciile candidate în acest sens se numără bibanul-de-mare și barbunul. Se vor elabora orientări pentru activitățile de pescuit noi și în curs de extindere, în conformitate cu declarația din procesul verbal al Consiliilor din decembrie 2010 și 2011. Aceste orientări vor respecta principiile și cele mai bune practici, precum și standardele internaționale pentru pescuitul responsabil. Va fi necesară elaborarea de chei de alocare pentru aceste stocuri pe baza istoricului capturilor, cu condiția ca aceste înregistrări să se fi realizat în cursul activităților de pescuit în deplină conformitate cu măsurile de conservare aplicabile (de exemplu, tehnice). Este necesar să se asigure cea mai bună corelare între domeniile de reglementare TAC și identitatea stocurilor pentru ca posibilitățile de pescuit să respecte starea de conservare și gestionare a diverselor stocuri. Ar trebui să se ia în considerare în acest sens gestionarea langustinei prin unități funcționale și gestionarea celor două stocuri de cambulă de Baltica din Canalul Mânecii, iar Comisia va încuraja statele membre să susțină lucrările de reorganizare în ceea ce privește TAC-urile necesare în aceste cazuri. Comisia își rezervă dreptul de a include aceste mecanisme în propunerile sale și salută reacțiile specifice în această privință din partea statelor membre și a părților interesate. Pentru a se pune bazele gestionării specifice a stocurilor de limbă-roșie, limandă, cambulă și cambulă cenușie din Marea Nordului, se va propune raportarea separată a capturilor debarcate din aceste specii. 7. Specii de adâncime din Atlanticul de Nord-Est Situația multor stocuri de specii de adâncime este îngrijorătoare. Stocurile de pion portocaliu, anumite specii de rechini de adâncime, pagel argintiu din Golful Biscaya și grenadier de piatră sunt epuizate. Pentru majoritatea stocurilor, recomandările formulate se referă fie la reducerea pescuitului, fie la interzicerea extinderii pescuitului, cu excepția cazului în care durabilitatea acestor acțiuni este confirmată. În cazul speciilor cu creștere mai rapidă, cum sunt brosme, mihalțul-de-mare, mihalțul-de-mare albastru, pagelul argintiu și sabia neagră, s-ar putea să existe posibilitatea de identificare a unor puncte de referință pentru a permite gestionarea stocurilor pe baze durabile pe termen lung, dar acestea nu sunt încă disponibile. TAC-urile pentru speciile de adâncime se stabilesc la fiecare doi ani, cel mai recent pentru 2011 și 2012. Comisia va prezenta o propunere separată privind posibilitățile de pescuit de adâncime pentru perioada 2013-2014, pe baza metodei de lucru descrise mai sus. 8. TAC-uri stabilite de statele membre Începând cu 2011, s-a „delegat” stabilirea TAC-urilor pentru 6 stocuri singurului stat membru care le pescuiește pe fiecare dintre acestea (articolul 6 din Regulamentul nr. 57/2011 al Consiliului și din Regulamentul nr. 43/2012 al Consiliului). Aceasta s-a făcut – sub rezerva garanțiilor privind buna gestionare – în cazuri în care doar un singur stat membru are interes în pescuitul acestora. Raportarea de către statul membru în cauză, în conformitate cu articolul 6, s-a îmbunătățit, chiar dacă rapoartele sunt de calitate inegală. În anumite cazuri, lipsesc în continuare datele pe care să se construiască recomandarea măsurilor adecvate pentru a gestiona stocurile și, pentru aceste stocuri, este necesar să se procedeze cu prudență suplimentară. Comisia intenționează să propună în continuare delegarea acestor TAC-uri. În ceea ce privește stocurile pentru care sunt necesare eforturi suplimentare, se va face un efort specific de urmărire împreună cu statele membre în cauză. 9. Calendarul propunerilor Planificarea provizorie a lucrărilor ar putea fi următoarea: Regulamentul privind posibilitățile de pescuit || Recomandări disponibile || Propunerea Comisiei || Posibilă adoptare de către Consiliu Specii de adâncime 2013-2014 || Iunie || Mijlocul lunii septembrie || Octombrie Stocurile UE din Atlantic și Marea Nordului (fără negocieri sau acorduri internaționale) || Iunie || Septembrie || Noiembrie Stocuri internaționale și comune din Atlantic, Marea Nordului, Antarctica și alte zone || Octombrie-decembrie || Noiembrie || Decembrie Marea Baltică || Mai || Începutul lunii septembrie || Octombrie Marea Neagră || Octombrie || Noiembrie || Decembrie 10. Concluzie Comisia invită statele membre, consiliile consultative regionale și CCPA să își exprime opiniile asupra abordării prezentate în prezenta comunicare. ANEXA Ia – Atlanticul de Nord-Est și apele adiacente Tabelul 1. Recomandare științifică privind situația stocului || Număr de stocuri de pește || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Medie În afara limitelor biologice de siguranță || 30 || 29 || 26 || 26 || 26 || 28 || 27 || 22 || 19 || 14 || 25 În limitele biologice de siguranță || 12 || 10 || 14 || 11 || 12 || 13 || 12 || 15 || 15 || 18 || 13 % din stocuri aflate în limitele biologice de siguranță || 29% || 26% || 35% || 30% || 32% || 32% || 31% || 41% || 44% || 56% || 35% Situația stocurilor nu se cunoaște din cauza datelor insuficiente || 48 || 53 || 53 || 57 || 58 || 55 || 57 || 60 || 61 || 60 || 56 % din stocuri cu situație cunoscută || 47% || 42% || 43% || 39% || 40% || 43% || 41% || 38% || 36% || 35% || 40% Tabelul 2. Recomandare științifică privind pescuitul excesiv || Număr de stocuri de pește || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Medie Rata de pescuit din stocul respectiv în raport cu rata care asigură producția maximă durabilă este cunoscută || || || 34 || 23 || 32 || 33 || 35 || 39 || 35 || 38 || 34 Stocul este supraexploatat || || || 32 || 21 || 30 || 29 || 30 || 28 || 22 || 18 || 26 Stoc pescuit la nivelul producției maxime durabile || || || 2 || 2 || 2 || 4 || 5 || 11 || 13 || 20 || 7 % din stocuri supraexploatate || || || 94% || 91% || 94% || 88% || 86% || 72% || 63% || 47% || 79% Tabelul 3. Recomandări științifice care indică o „situație de urgență” || Număr de stocuri de pește || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Me die Recomandare științifică de încetare a pescuitului || 24 || 13 || 12 || 14 || 20 || 18 || 17 || 14 || 11 || 8 || 15 Tabelul 4. Diferența dintre TAC și nivelul de captură durabil || Număr de stocuri de pește || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Medie Proporția în care TAC depășește nivelul de captură durabil (%) || 46% || 49% || 59% || 47% || 45% || 51% || 48% || 34% || 23% || 11% || 41% Tabelul 5. Sinteza recomandărilor științifice privind posibilitățile de pescuit || Număr de stocuri de pește || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Medie Stocuri pentru care se pot întocmi previziuni legate de dimensiuni și de mortalitatea cauzată de pescuit || 40 || 34 || 40 || 31 || 29 || 30 || 34 || 36 || 36 || 40 || 35 Stocuri pentru care există recomandări științifice privind posibilitățile de pescuit || 59 || 52 || 54 || 65 || 61 || 62 || 63 || 55 || 55 || 47 || 57 Stocuri pentru care nu există recomandări științifice || 31 || 40 || 39 || 29 || 35 || 34 || 33 || 42 || 40 || 44 || 37 || || || || || || || || || || || (*) În cazul în care o recomandare vizează două TAC‑uri, nu se || || || || || || || || numără de două ori || || || || || || || || || || || ANEXA Ib – Marea Mediterană și Marea Neagră || || || Recomandări științifice privind pescuitul excesiv al stocurilor demersale și al stocurilor pelagice de mici dimensiuni din Marea Mediterană și din Marea Neagră || Nr. || % || || || || Stocuri clasificate conform criteriilor (punct de referință convenit) || 65 || 63,0 || Alte stocuri neincluse din cauza calității slabe a datelor (punct de referință încă neconvenit) || 38 || 37,0 || Stocuri luate în calcul (din 27 de specii) || 103 || 100 || Stocuri clasificate: || || || Stocul este supraexploatat (peste indicatorul Fmsy sau înlocuitorul acestuia) || 52 || 80,0 || Stocul este exploatat la un nivel egal sau inferior nivelului Fmsy sau al înlocuitorului acestuia || 13 || 20,0 || Total stocuri || 65 || 100 || || || || ANEXA II –Efortul de pescuit reglementat prin planuri multianuale, potrivit informațiilor comunicate CSTEP de către statele membre (informații furnizate de Centrul Comun de Cercetare) Figura 1. Efortul de pescuit reglementat în vestul Mării Baltice Figura 2. Efortul de pescuit reglementat în centrul Mării Baltice Figura 3. Efortul de pescuit reglementat în Kattegat Figura 4. Efortul de pescuit reglementat în Marea Nordului, Skagerrak și estul Canalului Mânecii Figura 5. Efortul de pescuit reglementat în Marea Irlandei Figura 6. Efortul de pescuit reglementat în vestul Scoției Figura 7. Efortul de pescuit reglementat în vestul Canalului Mânecii Figura 8. Efortul de pescuit reglementat în apele iberico-atlantice. Notă: Tendința diferită în raport cu anul anterior se datorează în principal datelor îmbunătățite furnizate de Portugalia. Spania nu a prezentat date pentru 2010, prin urmare datele sunt compilate numai pentru 2009. [1] Aplicarea principiului durabilității în activitățile de pescuit din UE prin intermediul producției maxime durabile. Comunicare a Comisiei către Consiliu și Parlamentul European. COM (2006) 360 final. [2] „Pescuit excesiv” înseamnă că ultima estimare a ratei mortalității prin pescuit este mai mare decât rata mortalității prin pescuit care ar conduce la o producție maximă durabilă pe termen lung. [3] O situație a cotelor europene și codurile de culoare aferente fiecărui stoc sunt disponibile la adresa: http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/publications/poster_tac2012_en.pdf. O analiză completă a situației stocurilor de pește este disponibilă la adresele www.ices.dk și https://stecf.jrc.ec.europa.eu [4] Regulamentul (UE) nr. 161/2012 al Comisiei din 23 februarie 2012 privind măsurile de urgență pentru protejarea stocurilor de eglefin în apele situate la vest de Scoția. JO L 52, 24.2.2012, p. 6-7. [5] Rata pescuitului care va atinge cele mai înalte niveluri de captură în medie și pe termen lung. [6] Regulamentul (CE) nr. 199/2008 al Consiliului din 25 februarie 2008 privind instituirea unui cadru comunitar pentru colectarea, gestionarea și utilizarea datelor din sectorul pescuitului și sprijinirea consultanței științifice cu privire la politica comună în domeniul pescuitului. JO L 60, 5.3.2008, p. 1-12. [7] Comunicarea Comisiei privind principiul precauției. COM(2000) 1 final. [8] Regulamentul (CE) nr. 1967/2006 al Consiliului.