[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 13.9.2007

COM(2007) 533 final

AL TREILEA RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIU

privind menţinerea obligaţiei vizei de către anumite ţări terţe, încălcând principiul reciprocităţii în conformitate cu articolul 1 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei ţărilor terţe ai căror resortisanţi trebuie să deţină viză pentru trecerea frontierelor externe şi a listei ţărilor terţe ai căror resortisanţi sunt exoneraţi de această obligaţie, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 851/2005 în ceea ce priveşte mecanismul de reciprocitate

CUPRINS

I. Introducere 3

II. Notificări efectuate de Bulgaria şi România privind situaţii de nereciprocitate 4

III. Rezultate obţinute de la cel de-al doilea raport al Comisiei privind reciprocitatea 4

1. Cazuri în care s-a estimat că nu a fost implicată nicio chestiune de reciprocitate 4

1.1. Bolivia 4

1.2. Costa Rica 4

2. Reciprocitate deplină realizată în prezent 5

2.1. Mexic 5

2.2. Noua Zeelandă 5

3. Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii 5

3.1. Brazilia 5

3.2. Brunei Darussalam 5

3.3. Israel 6

3.4. Japonia 6

3.5. Malaezia 6

3.6. Panama 7

3.7. Paraguay 7

3.8. Singapore 7

4. Noi progrese înregistrate în materie de reciprocitate de la raportul din 3 octombrie 2006 8

4.1. Australia 8

5. Absenţa progreselor în materie de reciprocitate de la raportul din 3 octombrie 2006 9

5.1. Canada 9

5.2. Statele Unite ale Americii (SUA) 10

IV. Concluzii 11

I. INTRODUCERE

Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei ţărilor terţe ai căror resortisanţi trebuie să deţină viză pentru trecerea frontierelor externe (anexa I la regulament, „lista negativă”) şi a listei ţărilor terţe ai căror resortisanţi sunt exoneraţi de această obligaţie (anexa II la regulament, „lista pozitivă”)[1], astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 851/2005 al Consiliului din 2 iunie 2005[2], este instrumentul de bază pentru politica noastră privind vizele şi mecanismul de reciprocitate. Primul raport[3] şi cel de-al doilea[4] privind reciprocitatea vizelor prezintă o descriere completă a acestui mecanism.

În cel de-al doilea raport, Comisia a concluzionat:

„ Comisia consideră că dialogul cu ţările terţe în cadrul noului mecanism de reciprocitate s-a dovedit deja eficient . Reducerea constantă şi semnificativă a numărului de «situaţii de nereciprocitate» (cazuri în care o ţară terţă menţine obligativitatea vizelor pentru resortisanţii unui stat membru) reprezintă un succes remarcabil, în opinia Comisiei[5].

Cu toate acestea, nu se înregistrează progrese privind o ţară terţă (Statele Unite), în timp ce situaţia evoluează în ceea ce priveşte Australia, Canada şi Brunei. Dezvoltările ulterioare înregistrate în ceea ce priveşte aceste ţări va determina reflecţia privind abordarea corespunzătoare necesară pentru a obţine noi progrese concrete pe calea realizării reciprocităţii.

Dată fiind importanţa realizării reciprocităţii depline, Comisia îşi anunţă intenţia de a elabora un nou raport către Parlamentul European şi Consiliu cel târziu la 31 martie 2007 şi de a prezenta, dacă este cazul, propuneri concrete în cazul în care situaţiile de nereciprocitate persistă, cu toate că, oficial, în temeiul articolului 1 alineatul (5) din Regulamentul (CE), aceasta nu este obligată să prezinte un astfel de raport înainte de 30 iunie 2008. ”

În concluziile reuniunii Consiliului din 5-6 octombrie 2006, acesta a confirmat necesitatea Comunităţii de a continua demersurile în vederea realizării reciprocităţii depline în materie de vize cu acele ţări terţe cu care nu s-a obţinut încă acest lucru.

În iunie 2007, Comisia a confirmat că prezentarea celui de-al treilea raport al său privind reciprocitatea în materie de vize a fost amânată ca urmare a evoluţiei situaţiei în unele din aceste ţări terţe.

Acest al treilea raport face bilanţul demersurilor întreprinse de Comisie de la adoptarea concluziilor Consiliului din 5-6 octombrie 2006, faţă de ţările terţe de pe lista pozitivă care continuă să solicite vize pentru resortisanţii statelor membre.

II. NOTIFICăRI EFECTUATE DE BULGARIA şI ROMÂNIA PRIVIND SITUAţII DE NERECIPROCITATE

Ca urmare a aderării lor la Uniunea Europeană la 1 ianuarie 2007, Bulgaria şi România au trebuit să declare situaţiile lor de nereciprocitate, în conformitate cu articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 851/2005 al Consiliului.

La 13 februarie 2007[6], Bulgaria a declarat o situaţie de nereciprocitate în privinţa următoarelor ţări: Australia, Bolivia, Brunei, Canada, Costa Rica, Malaezia, Mexic, Noua Zeelandă, Panama, Singapore şi Statele Unite ale Americii. Bulgaria a indicat, de asemenea, că a semnat acorduri de exonerare de viză cu Israel şi Paraguay, care nu au intrat încă în vigoare ca urmare a procedurilor care sunt în curs de ratificare. În prezent, resortisanţii bulgari continuă să fie obligaţi să deţină viză în aceste două ţări.

La 21 februarie 2007[7], România a declarat o situaţie de nereciprocitate în privinţa următoarelor ţări: Australia, Brazilia, Brunei Darussalam, Canada, Israel, Japonia, Noua Zeelandă, Panama, Paraguay şi Statele Unite ale Americii.

III. REZULTATE OBţINUTE DE LA CEL DE-AL DOILEA RAPORT AL COMISIEI PRIVIND RECIPROCITATEA

Ca urmare a confirmării de către Consiliu, la reuniunea din 5-6 octombrie, a necesităţii de a continua demersurile în vederea realizării reciprocităţii depline în materie de vize, Comisia şi-a reluat, în mod activ, eforturile în acest sens.

1. Cazuri în care s-a estimat că nu a fost implicată nicio chestiune de reciprocitate

1.1. Bolivia

Notificare: Bulgaria

În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1932/2006 al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului[8], Bolivia a fost transferată în anexa I, astfel că a fost introdusă obligaţia ca cetăţenii bolivieni să deţină viză de la 1 aprilie 2007. Ca urmare a acestui transfer, mecanismul de reciprocitate nu se mai aplică în cazul Boliviei.

1.2. Costa Rica

Notificare: Bulgaria

Circulara din 14 iulie 2006 a directorului general al Imigrării şi Străinilor, care a fost prezentată Comisiei de către autorităţile din Costa Rica la 20 iulie 2006, indică faptul că Bulgaria face parte din primul grup al ţărilor ai căror cetăţeni pot vizita Costa Rica fără viză pentru o şedere de maximum 90 de zile.

2. Reciprocitate deplină realizată în prezent

2.1. Mexic

Notificare: Bulgaria

La 26 februarie 2007[9], Bulgaria a informat Comisia că, de la 11 martie 2007, aceasta este exceptată de la obligaţia de a deţine viză pentru tranzit şi şederile de scurtă durată în Mexic, pentru o perioadă de maximum 90 de zile, în termen de şase luni consecutive de la data primei intrări.

Evaluare

Reciprocitatea în materie de exceptare de la obligaţia de a deţine viză s-a realizat în prezent faţă de toate statele membre şi ţările asociate la Schengen.

2.2. Noua Zeelandă

Notificare: Bulgaria şi România

La 13 martie 2007, Noua Zeelandă a informat Comisia că a decis să scutească cetăţenii bulgari şi români de obligaţia de a deţine viză de vizită pentru a intra în Noua Zeelandă pentru şederile de maximum trei luni. Această hotărâre este operaţională de la 30 iulie 2007.

Evaluare

Reciprocitatea în materie de exceptare de la obligaţia de a deţine viză s-a realizat în prezent faţă de toate statele membre şi ţările asociate la Schengen.

3. Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii

3.1. Brazilia

Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii

La 9 iulie 2007, Comisia a adoptat o recomandare către Consiliu de a deschide negocieri cu Brazilia privind un acord de exceptare de la obligaţia de a deţine viză între Comunitatea Europeană şi Brazilia. Ar fi prima oară când un acord bilateral de exceptare de la obligaţia de a deţine viză ar fi negociat între Comunitate şi o ţară terţă.

3.2. Brunei Darussalam

Notificare: Bulgaria şi România.

Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii

La 6 octombrie 2006, Brunei Darussalam a informat Comisia despre decizia luată de guvernul său de a acorda, începând cu 1 octombrie 2006, exceptare de la obligaţia de a deţine viză pentru 30 de zile tuturor statelor membre care fac parte din spaţiul Schengen. Cu toate acestea, anumite site-uri internet ale guvernului din Brunei Darussalam nu menţionează această exceptare de la obligaţia de a deţine viză pentru 30 de zile pentru toate statele membre Schengen şi ţările asociate. A fost solicitată o clarificare a situaţiei curente autorităţilor din Brunei Darussalam. Având în vedere notificarea efectuată de Bulgaria şi România, Comisia a solicitat autorităţilor din Brunei Darussalam să ia măsurile necesare pentru a acorda tratament egal, în ceea ce priveşte vizele, cetăţenilor Bulgariei şi României.

Evaluare

Evaluarea poate fi făcută doar după primirea unui răspuns din partea autorităţilor din Brunei Darussalam.

3.3. Israel

Notificare: Bulgaria şi România

Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii

La 27 aprilie 2007, Bulgaria a informat Comisia că Acordul dintre Bulgaria şi Israel privind eliminarea obligativităţii vizelor a intrat în vigoare. În consecinţă, de la 15 iulie 2007, resortisanţii bulgari sunt exceptaţi de la obligaţia de a deţine viză pentru tranzit şi şederi de scurtă durată pentru o perioadă de până la trei luni într-o perioadă de şase luni consecutive.

La 17 iulie 2007, Comisia a solicitat autorităţilor din Israel să ia măsurile necesare pentru a acorda cetăţenilor români şederi de trei luni fără viză.

Evaluare

Reciprocitatea în materie de exceptare de la viză există deja în cazul Bulgariei. În ceea ce priveşte România, evaluarea poate fi făcută doar după primirea unui răspuns din partea autorităţilor din Israel.

3.4. Japonia

Notificări: România

Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii

La 6 iulie 2007, Comisia a solicitat autorităţilor din Japonia să ia măsurile necesare pentru a acorda cetăţenilor români şederi de trei luni fără viză.

Evaluare

Evaluarea poate fi făcută doar după primirea unui răspuns din partea autorităţilor din Japonia.

3.5. Malaezia

Notificare: Bulgaria

Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii

La 14 ianuarie 2007, autorităţile din Malaezia au informat Comisia că au extins la 90 de zile, pe baza reciprocităţii, exceptarea de la viză pentru vizitele cetăţenilor estoni, letoni şi sloveni.

În cazul Bulgariei, Comisia a solicitat autorităţilor din Malaezia o clarificare privind durata perioadei de şedere cu exceptare de la obligaţia de a deţine viză de care beneficiază cetăţenii bulgari şi o prelungire până la trei luni a şederii cu exceptare de la obligaţia de a deţine viză, în cazul în care perioada actuală de exceptare de la obligaţia de a deţine viză este mai scurtă.

Evaluare

Comisia salută progresele realizate de Malaezia în vederea realizării reciprocităţii depline în materie de vize prin acordarea unei şederi de trei luni cu exceptare de la obligaţia de a deţine viză cetăţenilor tuturor statelor membre şi aşteaptă ca, în cel mai scurt timp, acest progres să fie extins şi în cazul ultimei solicitări făcute de a realiza reciprocitate deplină în ceea ce priveşte cetăţenii bulgari.

3.6. Panama

Notificări: Bulgaria şi România

Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii

La 5 iulie 2007, Comisia a solicitat autorităţilor din Panama să ia măsurile necesare pentru a acorda cetăţenilor bulgari şi români şederi de trei luni fără viză.

Evaluare

Evaluarea poate fi făcută doar după primirea unui răspuns din partea autorităţilor din Panama.

3.7. Paraguay

Notificări: Bulgaria şi România

Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii

La 9 iulie 2007, Comisia a solicitat autorităţilor din Paraguay să ia măsurile necesare pentru a acorda cetăţenilor bulgari şi români şederi de trei luni fără viză.

Evaluare

Evaluarea poate fi făcută doar după primirea unui răspuns din partea autorităţilor din Paraguay.

3.8. Singapore

Situaţia actuală

Exceptarea de la obligaţia de a deţine viză a fost limitată la şederile de 30 de zile, dar şederea poate fi prelungită local cu două perioade de 30 de zile.

Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii

În septembrie 2006, autorităţile din Singapore au confirmat că resortisanţilor a trei ţări li se acordă o exceptare de la obligaţia de a deţine viză pentru o perioadă de 90 de zile, în temeiul unor instrumente juridice diferite: programul de exceptare de la obligaţia de a deţine viză pentru americani şi acordurile de liber schimb pentru resortisanţii australieni şi sud-coreeni.

Evaluare

Dat fiind că resortisanţii a trei ţări beneficiază de un regim de intrare şi şedere care este mai favorabil decât regimul aplicat cetăţenilor UE, trebuie revăzută problema reciprocităţii faţă de Singapore.

Comisia sugerează organizarea unor discuţii asupra mijloacelor cele mai potrivite în vederea obţinerii unei alinieri considerabile cu regimul pentru resortisanţii celor trei ţări menţionate. Trebuie evaluat dacă acest obiectiv poate fi realizat din punct de vedere juridic şi politic prin intermediul unei decizii unilaterale a autorităţilor din Singapore. În caz contrar, ar trebui luat în considerare un acord bilateral de exceptare de la obligaţia de a deţine viză între Comunitatea Europeană şi Singapore.

4. Noi progrese înregistrate în materie de reciprocitate de la raportul din 3 octombrie 2006

4.1. Australia

Situaţia actuală

Australia solicită o autorizaţie electronică a călătoriilor (ETA) resortisanţilor din 14 state membre (Belgia, Danemarca, Germania Grecia, Spania, Franţa, Italia, Luxemburg, Malta, Ţările de Jos, Austria, Portugalia, Finlanda şi Suedia), precum şi celor din Islanda şi Norvegia.

O viză electronică (e676) este solicitată resortisanţilor din 11 state membre (Bulgaria, Republica Cehă, Estonia, Cipru, Letonia, Lituania, Ungaria, Malta, Polonia, România, Slovenia şi Slovacia). Resortisanţii din 7 din statele de mai sus, şi anume Republica Cehă, Estonia, Cipru, Letonia, Lituania, Ungaria şi Slovenia, beneficiază de o aşa-numită eliberare facilitată („autogrant facility”).

Începând cu 1 iulie 2007, vizele e676 pentru şederi de până la trei luni şi vizele de afaceri, care pot fi acordate doar pentru o perioadă maximă de trei luni, sunt gratuite.

Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii

De la raportul din 3 octombrie 2006, Australia a acordat statutul de eliberare facilitată la încă trei state membre: Lituania, de la 1 decembrie 2006, Ungaria, de la 15 ianuarie 2007 şi Cipru, de la 1 iulie 2007.

La 28 martie 2007, Bulgaria şi România au obţinut acces la serviciul de vize turistice e676.

În plus, autorităţile australiene au furnizat clarificări privind cele patru repere utilizate pentru a evalua includerea unei ţări în mecanismul de vize e676 şi apoi, în mecanismul de eliberare facilitată („autogrant facility”). Aceste patru repere sunt:

- aprobarea ratelor de acordare;

- rate modificate ale neînapoierii (Mod NRR): vizitatori a căror şedere depăşeşte perioada de şedere pentru care au obţinut viza;

- ratele vizelor de protecţie (PV): vizitatori care sosesc cu viză de turism şi solicită ulterior viză de protecţie;

- ratele anulării.

În plus, autorităţile australiene au indicat că Bulgaria, Polonia, România şi Slovacia nu pot să acceadă încă la mecanismul de eliberare facilitată, dar acest aspect va fi reexaminat în iulie/august 2007. De asemenea, acestea au indicat că deşi 65-70% din cererile din cadrul mecanismului de eliberare facilitată sunt procesate „automat”, pentru anumite grupuri de persoane (de exemplu sub 18 ani şi peste 70 de ani) acestea nu pot fi tratate automat pentru că trebuie să fie furnizată o dovadă a autorizaţiei parentale, respectiv o dovadă a unei stări bune de sănătate. Mai mult, acestea au indicat că sistemul „eVisitors” va fi operaţional la mijlocul lui 2008. Fiind primele ţări care beneficiază de acest sistem, toate statele membre vor avea acces la acesta, oricare ar fi statutul lor.

Evaluarea

Comisia salută progresele realizate prin includerea Bulgariei şi României în sistemul e676, includerea Ciprului, Lituaniei şi Ungariei în mecanismul de eliberare facilitată şi eliminarea taxelor de viză pentru vizele e676 pentru şederi de maximum trei luni, de la 1 iulie 2007.

În plus, este încurajator că este în curs realizarea unor îmbunătăţiri tehnice pentru instalarea sistemului „eVisitors”, ceea ce va permite o egalitate de tratament a cetăţenilor tuturor statelor membre până la mijlocul lui 2008. Între timp, Comisia va continua să monitorizeze îndeaproape evoluţia condiţiilor pentru acordarea vizelor, în special acoperirea sistemului ETA şi a mecanismului de eliberare facilitată e676.

5. Absenţa progreselor în materie de reciprocitate de la raportul din 3 octombrie 2006

5.1. Canada

Situaţia actuală

Obligativitatea vizei este menţinută pentru resortisanţii din Bulgaria, Republica Cehă, Letonia, Lituania, Ungaria, Polonia, România şi Slovacia.

Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii

În noiembrie 2006, autorităţile canadiene au explicat principalele praguri aplicate pentru posibilitatea eliminării obligativităţii vizei: ratele de refuz al vizei, ratele de încălcare a imigrării, securitatea paşapoartelor, sistemul de eliberare a paşapoartelor, informaţii privind paşapoartele pierdute şi furate, securitatea şi cererile de azil. Acestea au indicat că, odată ce aceste praguri vor fi aprobate formal, vor fi prezentate clarificări asupra acestora şi asupra punerii lor în aplicare statelor membre în cauză şi Comisiei.

Un nou cadru pentru cooperare a fost instituit între Comisie şi serviciile canadiene prin intermediul unui schimb de scrisori. Ca parte a acestor consultări privind aspectele legate de imigrare şi azil, a fost instituit un grup de lucru comun format din înalţi funcţionari în vederea rezolvării problemelor legate de vize şi condiţiile de obţinere a acestora. După o întârziere regretabilă în prezentarea unor clarificări privind pragurile aplicate, la 20 iulie 2007 a avut loc prima reuniune a grupului de lucru comun. În cadrul acestei reuniuni, autorităţile canadiene au prezentat un rezumat al criteriilor de exceptare de la obligaţia de a deţine viză şi au anunţat că sunt prevăzute vizite tehnice în fiecare stat membru în cauză, în lunile următoare. Autorităţile canadiene intenţionează să călătorească în patru state membre în noiembrie 2007 şi în alte patru state membre în februarie 2008, pentru discuţii tehnice. În ceea ce priveşte măsurile de expulzare a resortisanţilor, Comisia a indicat că, în cazul în care Canada doreşte să încheie acorduri de readmisie, ar trebui încheiat un acord de readmisie CE-Canada, pentru că problema readmisiei este de competenţa CE.

În cadrul reuniunii la nivel înalt UE-Canada de la Berlin din 4 iunie 2007, primul ministru canadian a declarat că înţelege importanţa exceptării de la obligaţia de a deţine viză pentru UE. Acesta a explicat că fiecare decizie a Canadei se bazează pe examinarea situaţiei din fiecare ţară, şi nu pe reciprocitate şi că, din acest punct de vedere, deplasările transfrontaliere între Canada şi SUA sunt un factor important. Totuşi, acesta a indicat de asemenea că toate celelalte state membre progresează în direcţia cea bună şi că ar fi posibil să se elimine ulterior, în cursul acestui an, obligativitatea vizelor pentru unul sau două state.

Evaluare

Canada a adus mai multă transparenţă procedurii sale de examinare a vizelor şi a furnizat mai multe informaţii privind pragurile aplicate şi punerea lor în aplicare, chiar dacă acest lucru a fost făcut cu o întârziere considerabilă. După Estonia, în septembrie 2006, niciun alt stat membru nu a beneficiat de eliminarea obligativităţii vizelor.

În lumina declaraţiilor primului ministru canadian şi a explicaţiilor prezentate în cadrul discuţiilor tehnice, Comisia se aşteaptă ca procesul de reexaminare să progreseze fără întârziere pentru statele membre restante, având în vedere că criteriile de evaluare pentru examinarea vizelor au fost clarificate. Comisia propune eliminarea de către Canada a obligativităţii vizelor pentru unul sau mai multe state membre UE până la sfârşitul anului şi prezentarea de către aceasta a unor progrese concrete pe calea reciprocităţii în cursul primului semestru 2008, pentru a-şi demonstra angajamentul de a rezolva această problemă. În absenţa unui progres în acest sens, ar putea fi luate în considerare măsuri corespunzătoare împotriva Canadei.

5.2. Statele Unite ale Americii (SUA)

Situaţia actuală

Obligativitatea vizelor a fost menţinută pentru resortisanţii din Bulgaria, Republica Cehă, Estonia, Grecia, Cipru, Letonia, Lituania, Ungaria, Malta, Polonia, România şi Slovacia.

Demersuri desfăşurate în vederea realizării reciprocităţii

Imediat după adoptarea celui de-al doilea raport de către Comisie, vicepreşedintele Frattini a trimis o scrisoare domnului Chertoff, secretar al Departamentului de Securitate Internă (Department of Homeland Security – DHS) al Statelor Unite, în care dl Frattini a declarat că nu a putut fi raportat niciun progres cu SUA şi a subliniat că tratamentul diferenţiat aplicat resortisanţilor din statele membre în ceea ce priveşte obligativitatea vizelor este de neînţeles şi inadmisibil. Acesta a solicitat fixarea unor criterii clare şi transparente pentru stabilirea unor repere în foile de parcurs, care să permită clarificarea diferitelor etape. Comisia a continuat să ridice problema la nivel tehnic şi politic, în special în cadrul reuniunii Troicii ministeriale JLS UE-SUA din 6 noiembrie 2006. Cu această ocazie, dl Chertoff a indicat că guvernul SUA pregăteşte propuneri în vederea unor posibile schimbări legislative a programului de exceptare de la obligaţia de a deţine viză (Visa Waiver Program - VWP), fiind pus un mai mare accent pe securitate.

În cadrul vizitei sale în Estonia, la 28 noiembrie 2006, preşedintele Bush şi-a anunţat intenţia de a modifica programul VWP în vederea întăririi securităţii călătoriilor cu exceptare de la viză şi accelerării includerii de noi ţări în acest program. Administraţia sa va lucra în strânsă colaborare cu Congresul şi cu partenerii internaţionali ai SUA pentru întărirea elementelor de securitate ale programului.

La 8 februarie 2007, administraţia americană a prezentat un proiect de lege privind modernizarea VWP. În consecinţă, mai multe proiecte alternative au fost prezentate de către membri individuali ai Congresului american.

Ca urmare a Consiliului JAI din 12-13 iunie 2007, Comisia şi preşedinţia germană au trimis o scrisoare dlui Chertoff la 29 iunie 2007. Alte scrisori comune din partea Comisiei şi preşedinţiei portugheze au fost trimise la 23 iulie 2007 către membri - cheie ai Congresului. S-a reamintit că reciprocitatea în materie de vize este parte a politicii comune a UE în domeniul vizelor şi au fost prezentate observaţii cu privire la mai multe elemente ale proiectelor de modificare a programului de exceptare de la obligaţia de a deţine viză, aflate în faza de discuţie. În ceea ce priveşte readmisiile, în cazul în care obligaţiile prevăzute de legislaţia internaţională se dovedesc a fi insuficiente, ar putea fi avut în vedere un acord de readmisie CE-SUA, deoarece problema readmisiei este de competenţa CE.

La 3 august 2007, preşedintele Bush a semnat legea „H.R. 1 Implementing Recommendations of the 9/11 Commission Act of 2007”. Secţiunea 711 din acest act vizează „ Modernizarea programului de eliminare a obligativităţii vizelor ”. Elementele sale cheie sunt: introducerea unui sistem de autorizare electronică a călătoriilor (Electronic Travel Authorization - ETA) pentru care se va putea percepe o taxă; flexibilitatea ratelor de refuz al vizei în alte scopuri decât imigrarea prin creşterea ratei de la 3% la 10% în anumite condiţii sau prin aplicarea unei rate minime de depăşire a duratei de şedere autorizate (de stabilit); instituirea unui sistem biometric pentru plecările pe cale aeriană, capabil să verifice plecarea a cel puţin 97% dintre resortisanţii străini care părăsesc teritoriul prin aeroporturile americane; eligibilitatea în ceea ce priveşte călătoria către SUA în cadrul programului de exceptare de la viză nu înseamnă că persoana în cauză este admisibilă în SUA; semnalarea paşapoartelor pierdute şi furate fie prin Interpol, fie prin alte mijloace; acceptarea de către ţările terţe a repatrierii oricărui cetăţean, fost cetăţean sau resortisant care face obiectul unui ordin executoriu definitiv de expatriere; şi acordurile bilaterale privind schimbul de informaţii privind pasagerii.

Evaluare

Cu toate că nu au fost realizate progrese concrete privind reciprocitatea în materie de vize cu SUA, Comisia constată cu satisfacţie că SUA s-au angajat să reformeze programul lor VWP şi au realizat acest lucru în mod eficient. Ar trebui să se respecte pe deplin, pe de o parte, protecţia securităţii naţionale instituite de SUA şi, pe de altă parte, legislaţia şi politicile UE, servind interesele statelor membre care doresc să fie incluse în programul VWP, şi nu prin crearea unei poveri pentru cetăţenii acelor state membre care beneficiază deja de drept de călătorie în cadrul programului de exceptare de la viză. Aplicarea legislaţiei modificate, inclusiv toate consecinţele acesteia pentru UE şi statele membre, va fi supravegheată îndeaproape, în special introducerea unui sistem de autorizare electronică a călătoriilor. Comisia consideră că nu ar fi oportun să impună măsuri de represiune împotriva SUA în acest stadiu deoarece noua legislaţie tocmai a fost adoptată şi va fi pusă în aplicare. Comisia se aşteaptă să se înceapă misiuni de evaluare în ţările candidate pe parcursul perioadei de punere în aplicare şi crede că SUA va face tot posibilul pentru a concretiza intenţia preşedintelui Bush de a accelera, prin reforma programului VWP, integrarea în acesta a statelor membre UE neincluse încă.

IV. Concluzii

Comisia consideră că dialogul cu ţările terţe în cadrul noului mecanism de reciprocitate s-a dovedit a fi eficient. De la instituirea sa în iunie 2005—în puţin peste doi ani—reciprocitatea deplină în materie de vize a fost realizată sau este în curs cu mai multe ţări terţe importante. Această situaţie se înregistrează în ciuda unei noi provocări reprezentate de notificările Bulgariei şi României privind cazurile lor de nereciprocitate. De exemplu, Noua Zeelandă şi Mexic au eliminat obligativitatea vizelor pentru Bulgaria şi România în mai puţin de 6 luni de la aderarea la UE a acestor două state membre. De asemenea, Comisia a realizat progrese semnificative în dialogul cu Australia, care ar trebui să aplice un tratament identic tuturor resortisanţilor UE începând cu mijlocul lui 2008. Un acord general de exceptare de la obligaţia de a deţine viză ar trebui negociat în curând cu Brazilia.

În ceea ce priveşte SUA, adoptarea noii legislaţii care modifică VWP ar trebui să deschidă calea extinderii sale la toate statele membre. Noua legislaţie fiind adoptată, condiţiile impuse şi calendarul de aplicare vor fi atent examinate. Comisia îşi rezervă dreptul să propună măsuri de represiune în cazul în care progresele aşteptate în direcţia realizării reciprocităţii depline nu se concretizează în timp util.

Canada s-a angajat să aducă mai multă transparenţă procedurii sale de examinare a vizelor şi să furnizeze mai multe informaţii privind pragurile aplicate. Cu toate acestea, în prezent nu a fost realizat niciun progres în eliminarea obligativităţii vizelor. Comisia propune eliminarea de către Canada a obligativităţii vizelor pentru unul sau mai multe state membre UE până la sfârşitul anului şi prezentarea de către aceasta a unor progrese concrete pe calea reciprocităţii în cursul primului semestru 2008, pentru a-şi demonstra angajamentul de a rezolva această problemă. În absenţa unui progres în acest sens, ar putea fi luate în considerare măsuri corespunzătoare împotriva Canadei.

În conformitate cu articolul 1 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 851/2005, Comisia va raporta din nou Parlamentului European şi Consiliului cel târziu la 30 iunie 2008.

[1] JO L 81, 21.3.2001, p. 1.

[2] JO L 141, 4.6.2005, p. 3.

[3] COM(2006) 3 final.

[4] COM(2006) 568 final.

[5] A se vedea anexele 1A şi 1B la raportul privind reciprocitatea din 10.1.2006.

[6] JO C 75, 3.4.2007, p. 5.

[7] JO C 75, 3.4.2007, p. 6.

[8] JO L 29, 3.2.2007, p. 10.

[9] JO C 75, 3.4.2007, p. 5.