(Text cu relevanță pentru SEE)

În acest scop, ar fi importantă informarea activă a țărilor terțe în ceea ce privește înțelegerea și conformitatea cu cerințele CBAM. În plus, UE va colabora cu țările terțe al căror comerț cu UE este afectat de prezentul regulament pentru a explora posibilitățile de dialog și cooperare cu privire la punerea în aplicare a unor elemente specifice ale mecanismului. De asemenea, ea trebuie să exploreze posibilitățile de încheiere a unor acorduri care să țină seama de mecanismul lor de stabilire a prețului carbonului.

Astfel cum se indică în Pactul verde european, CBAM ar asigura faptul că prețul importurilor reflectă cu mai multă acuratețe conținutul lor de carbon. Această măsură a fost concepută pentru a respecta normele Organizației Mondiale a Comerțului („OMC”) și alte obligații internaționale ale Uniunii. În plus, președinta von der Leyen a subliniat „Carbonul trebuie să aibă propriul său preț – pentru că natura nu mai poate plăti acest preț. Acest mecanism de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon trebuie să motiveze producătorii străini și importatorii din UE să își reducă emisiile de dioxid de carbon”.

În același timp, pe măsură ce Uniunea își sporește nivelul de ambiție în materie de climă, se preconizează că se va accentua divergența cu nivelul de acțiune în domeniul climei al țărilor terțe, cu un risc crescut de relocare a emisiilor de dioxid de carbon pentru UE. Acest lucru ar decurge din obiectivele din ce în ce mai ambițioase ale UE de reducere a emisiilor de GES, care trebuie să reducă numărul total de certificate ETS. În consecință, semnalul privind prețul carbonului din cadrul EU ETS este consolidat, stimulând producătorii din Uniune să își reducă emisiile, dar sporind diferența față de țările care nu dispun de mecanisme de stabilire a prețului carbonului. În plus, alocarea totală cu titlu gratuit va scădea, de asemenea, în timp, în conformitate cu reducerea plafonului de emisii.

Atât timp cât un număr semnificativ de parteneri internaționali ai UE au abordări politice care nu au ca rezultat același nivel de ambiție în materie de climă ca Uniunea, iar diferențele de preț aplicate emisiilor de GES persistă, există riscul relocării emisiilor de dioxid de carbon. Are loc relocarea emisiilor de dioxid de carbon dacă, din motive legate de nivelurile diferite ale ambiției din politicile climatice, întreprinderile din anumite sectoare sau subsectoare industriale ar transfera producția către alte țări cu constrângeri mai puțin stricte în ceea ce privește emisiile sau dacă importurile din aceste țări ar înlocui produse echivalente, dar cu emisii mai mici de GES, din cauza diferenței dintre politicile privind clima. Acest lucru ar risca să submineze eficacitatea politicilor UE de reducere a emisiilor și ar putea conduce, de asemenea, la o creștere a emisiilor totale la nivel mondial, punând astfel în pericol reducerea emisiilor de GES care este imperios necesară pentru ca temperatura medie globală să se mențină cu mult sub 2 °C peste nivelurile preindustriale.

Comisia a anunțat, de asemenea, în planul de acțiune al UE: „Către reducerea la zero a poluării aerului, apei și solului”, promovarea instrumentelor și a stimulentelor relevante pentru o mai bună punere în aplicare a principiului „poluatorul plătește” și, prin urmare, finalizarea eliminării treptate a „poluării gratuite”, în vederea maximizării sinergiilor dintre decarbonizare și obiectivul de reducere la zero a poluării.

Poziția de lider internațional a Uniunii Europene trebuie să meargă mână în mână cu acțiunile interne îndrăznețe. Pentru a îndeplini obiectivul UE de realizare a neutralității climatice până în 2050, în conformitate cu Acordul de la Paris, Uniunea trebuie să își sporească nivelul de ambiție pentru următorul deceniu și să își actualizeze cadrul de politici privind clima și energia. Se preconizează că acest proces va începe deja în temeiul legislației UE existente. În plus, astfel cum s-a anunțat în Pactul verde european, Comisia a propus un nou obiectiv al UE pentru 2030 de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră („GES”) cu cel puțin 55 % comparativ cu nivelurile din 1990, pe baza unei evaluări cuprinzătoare a impactului. Acest obiectiv a fost aprobat de Consiliul European și comunicat Convenției-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice, conferindu-i caracter obligatoriu la nivel internațional. Legea europeană a climei, astfel cum a fost convenită cu colegiuitorii, stabilește noul obiectiv pentru 2030, conferind în același timp caracter obligatoriu din punct de vedere juridic obiectivului neutralității climatice al UE.

Lumea se confruntă cu o criză climatică profundă, iar provocările legate de schimbările climatice necesită un răspuns global. O cooperare internațională puternică va consolida acțiunile comune în domeniul climei de care au nevoie toate părțile la Acordul de la Paris pentru a îndeplini obiectivul de a menține creșterea temperaturii medii globale cu mult sub 2 °C peste nivelurile preindustriale și de a continua eforturile de limitare a creșterii temperaturii la 1,5 °C peste nivelurile preindustriale.

Obiectivele prezentei propuneri pot fi urmărite cel mai bine printr-un regulament. Acest lucru va asigura aplicabilitatea directă a unei serii de dispoziții privind mărfurile importate în uniunea vamală. În plus, prezentul regulament necesită o aplicare și o asigurare a respectării uniforme și coerente în întreaga Uniune, pentru a îndeplini obiectivele prevăzute la articolele 32 și 207 din TFUE.

În plus, în cazul în care CBAM nu ar fi aplicat în mod uniform, acest lucru ar stimula comportamentele care conduc la deturnarea schimburilor comerciale și la căutarea instanței celei mai favorabile, întrucât exportatorii din țări terțe ar importa mărfuri prin jurisdicțiile UE care aplică CBAM în modul cel mai indulgent.

Introducerea unui CBAM la nivelul UE va crea un cadru comun și uniform pentru a asigura echivalența dintre politica de stabilire a prețului carbonului aplicată pe piața internă a UE și politica de stabilire a prețului carbonului aplicată importurilor. Scopul său vizează în mod strict mediul înconjurător și are o dimensiune transfrontalieră, astfel încât nu poate fi abordat în mod independent de către statele membre. Având în vedere natura sa ecologică și pentru a evita deturnarea schimburilor comerciale, CBAM trebuie să fie aplicat mai eficient la nivelul Uniunii în mod uniform, reflectând EU ETS și să fie conceput într-un mod compatibil cu normele OMC.

Comisia a anunțat, de asemenea, promovarea instrumentelor și a stimulentelor relevante pentru o mai bună punere în aplicare a principiului „poluatorul plătește” și, prin urmare, finalizarea eliminării treptate a „poluării gratuite”, în Planul de acțiune al UE: „Către reducerea la zero a poluării aerului, apei și solului”, în vederea maximizării sinergiilor dintre decarbonizare și obiectivul de reducere la zero a poluării.

În plus față de cele de mai sus, serviciile Comisiei s-au angajat în consultări bilaterale ample cu autoritățile publice din UE și din țările terțe, cu asociațiile de întreprinderi, cu întreprinderile individuale și cu ONG-urile. În același timp, au fost organizate consultări specifice de către un contractant extern care a realizat în total 25 de interviuri aprofundate cu cadre de conducere de nivel superior și cu asociații din sectoarele materiilor de bază, producători, ONG-uri și factori de decizie. Au avut loc două runde de interviuri. În primul rând, au fost efectuate 17 interviuri informale într-un stadiu incipient, acestea servind la identificarea punctelor de preocupare relevante și a întrebărilor deschise pentru cercetări suplimentare. Într-o a doua etapă, au fost efectuate opt interviuri suplimentare pentru a se verifica dacă judecățile și preocupările rezultate în urma interviurilor informale au fost partajate în rândul unui grup mai larg de părți interesate. 17 părți interesate au provenit din industrie, cinci de la ONG-uri și trei de la instituții ale statelor membre.

3.REZULTATE ALE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR PĂRȚILOR INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

În plus, atribuirea anumitor sarcini legate de punerea în aplicare și asigurarea respectării legislației către autoritățile responsabile cu clima și cu vămile din statele membre ar aborda constrângerile de natură tehnică și metodologică și ar spori eficacitatea.

Alegerea opțiunii de politică 4 pentru produsele materiale și factorul de emisie de carbon pentru energia electrică ar introduce un mecanism proporțional de abordare a schimbărilor climatice prin reducerea emisiilor de GES în Uniune și prin evitarea înlocuirii acestor emisii cu emisii din afara Uniunii. În plus, eliminarea treptată a alocării cu titlu gratuit în cadrul EU ETS în sectoarele în cauză, combinată cu introducerea treptată a CBAM, ar asigura o tranziție prudentă și previzibilă pentru întreprinderi și autorități.

În ceea ce privește energia electrică, opțiunea preferată este aplicarea CBAM pe baza factorului de emisie de carbon, incluzând posibilitatea importatorilor de a demonstra emisii mai scăzute. Ambele opțiuni contribuie la atenuarea riscurilor de relocare a emisiilor de dioxid de carbon prin descurajarea, pe termen mediu, a creării de surse de producere a energiei electrice cu o intensitate mare a emisiilor de dioxid de carbon în vecinătatea frontierelor UE, care ar putea înlocui generatorii cu sediul în UE expuși la costuri tot mai mari ale emisiilor de dioxid de carbon. Cu toate acestea, opțiunea bazată pe factorul de emisie de carbon are o eficacitate mai mare în prevenirea relocării emisiilor de dioxid de carbon, menținând în același timp costurile administrative la un nivel scăzut.

În plus, introducerea certificatelor CBAM bazate pe emisiile reale ar proteja împotriva riscului de relocare a emisiilor de dioxid de carbon, stimulând în același timp producătorii din țările terțe să treacă la procese de producție mai curate, cu sprijinul asistenței oficiale pentru dezvoltare, atunci când este cazul.

Un sistem bazat pe emisiile reale ale mărfurilor importate asigură un tratament echitabil și egal al tuturor importurilor și o corelație strânsă cu EU ETS. Cu toate acestea, sistemul CBAM va trebui să fie completat de posibilitatea de a baza calculele pe un set de valori implicite care să fie utilizate în situațiile în care nu vor fi disponibile suficiente date privind emisiile. În plus, într-o primă etapă de tranziție, în care s-ar putea ca importatorii să nu fie încă în măsură să furnizeze datele solicitate de sistem cu privire la emisiile reale, s-ar putea aplica, de asemenea, o valoare implicită. Această opțiune va trebui concepută astfel încât să respecte pe deplin angajamentele internaționale ale UE, în special normele OMC, și, prin urmare, va fi necesar să se asigure că, în cazul în care se aplică o valoare implicită, importatorilor li se oferă în toate cazurile posibilitatea de a demonstra că au performanțe mai bune decât o astfel de valoare pe baza emisiilor lor reale. În plus, în ceea ce privește introducerea treptată a CBAM și eliminarea treptată corespunzătoare a certificatelor gratuite, va trebui să se asigure faptul că, în niciun moment din această perioadă, importurile nu beneficiază de un tratament mai puțin favorabil decât producția internă din UE.

Pe baza celor de mai sus, evaluarea impactului a concluzionat că opțiunea 4 oferă beneficii clare în raport cu toate celelalte opțiuni avute în vedere. Prin urmare, se sugerează introducerea unui CBAM pentru anumite produse sub formă de certificate CBAM bazate pe emisiile reale. Se sugerează, de asemenea, introducerea treptată a CBAM cu o reducere corespunzătoare a certificatelor alocate cu titlu gratuit în instalațiile corespunzătoare din cadrul EU ETS. Această opțiune de politică asigură un nivel ridicat de eficacitate pentru CBAM.

Opțiunea 4 s-ar aplica în același mod ca opțiunea 3. Acesta constă în restituirea certificatelor CBAM pentru produsele importate. Cu toate acestea, această opțiune ia în considerare, de asemenea, o perioadă de introducere treptată de 10 ani începând din 2026, în cursul căreia alocările cu titlu gratuit de certificate în cadrul EU ETS ar fi eliminate treptat în proporție de 10 % în fiecare an, iar CBAM ar fi introdus treptat. În cursul acestei perioade de introducere treptată, CBAM ar fi redus proporțional cu cantitatea de certificate gratuite distribuite într-un anumit sector.

A doua opțiune constă în aplicarea, în cazul importurilor, a unui sistem care reproduce regimul EU ETS aplicabil producției interne. Această opțiune implică - în mod similar cu sistemul de certificate din cadrul EU ETS - răscumpărarea certificatelor („certificatele CBAM”) de către importatori pe baza intensității emisiilor încorporate aferente produselor pe care le importă în Uniune și achiziționate la un preț corespunzător prețului certificatelor EU ETS în orice moment dat. Aceste certificate nu vor fi legate de sistemul de certificate EU ETS, ci vor reflecta prețul acestor certificate pentru a asigura o abordare coerentă a stabilirii prețurilor în cadrul EU ETS. Autoritățile naționale din domeniul climei vor administra vânzarea certificatelor CBAM, iar importatorii vor transmite autorităților responsabile cu gestionarea CBAM declarații privind emisiile încorporate verificate în produsele importate și vor restitui un număr de certificate CBAM corespunzătoare emisiilor declarate. Astfel de declarații și restituiri vor avea loc - similar cu sistemul EU ETS - în cadrul unui exercițiu anual de reconciliere care are loc în anul următor anului de import și pe baza volumelor anuale ale importurilor comerciale. Intensitatea emisiilor de carbon ale produselor ar urma să se bazeze pe valori implicite; cu toate acestea, importatorii ar avea posibilitatea, la momentul exercițiului anual de reconciliere, să solicite o reducere a CBAM pe baza performanței lor individuale în ceea ce privește emisiile. Aceștia ar avea, de asemenea, dreptul de a solicita o reducere a CBAM pentru orice preț al carbonului plătit în țara de producție (care nu este redus sau compensat în alt mod la export).

Capitolul IV conține dispoziții privind certificatele CBAM. Articolele 20-24 stabilesc norme detaliate privind ciclul de viață al certificatelor CBAM, de la vânzarea acestora până la controlul restituirii lor sau, dacă este cazul, al răscumpărării și al anulării lor finale. Articolul 20 se referă în detaliu la vânzarea certificatelor de către autoritățile competente. Articolul 21 se referă la calcularea prețului certificatelor, efectuată săptămânal de Comisie. Articolul 22 stabilește procedurile care garantează că fiecare declarant autorizat își îndeplinește obligația de a restitui certificatele în registrul național. Articolul 23 stabilește dreptul unui declarant autorizat de a solicita autorității competente să răscumpere un număr limitat de certificate CBAM rămase în contul său după restituire. În final, articolul 24 precizează că, până la data de 30 iunie a fiecărui an, autoritatea competentă este obligată să anuleze certificatele rămase în contul fiecărui declarant după restituire și răscumpărare, dacă este cazul.

Capitolul II conține dispoziții privind obligațiile și drepturile declaranților de mărfuri. Mai precis, acesta conține dispoziții privind condițiile de solicitare a unei autorizații de import de mărfuri CBAM (articolele 4 și 5), obligația unui declarant autorizat de a depune o declarație CBAM anuală până la data de 31 mai a fiecărui an și conținutul declarației respective (articolul 6), principiile de calculare a emisiilor încorporate în mărfurile importate în UE în cursul anului calendaristic precedent (articolul 7, astfel cum se precizează în anexa III) și procesul de verificare a acestor emisii de către verificatori acreditați (articolul 8, completat de cerințele de raportare și principiile de verificare din anexele IV și V). Acesta stabilește, de asemenea, principiile pentru luarea în considerare a unui preț al carbonului plătit în țări terțe (articolul 9). În sfârșit, în temeiul articolului 10, un operator al unei instalații dintr-o țară terță are posibilitatea de a solicita Comisiei să fie inclus într-o bază de date centrală. După înregistrare, operatorul poate opta să prezinte unui declarant autorizat informații cu privire la emisiile încorporate verificate. Declarantul autorizat poate utiliza informațiile prezentate pentru a-și îndeplini obligația de a declara informațiile verificate privind emisiile încorporate atunci când importă în Uniune mărfurile produse în instalația înregistrată în baza de date centrală.

Faptul că un CBAM este introdus inițial pentru importurile câtorva materii de bază și produse din materii de bază are ca rezultat faptul că întreprinderile mari sunt principalele afectate. Prin urmare, impactul practic al măsurilor legate de importuri ar avea un impact practic redus asupra IMM-urilor, chiar dacă acest impact ar fi relativ mai mare decât pentru întreprinderile mari atunci când comparația se referă la cantitatea importată. Din acest motiv, evaluarea impactului nu a efectuat un test IMM și nici nu a efectuat o consultare separată a IMM-urilor, deși opiniile și implicațiile pentru IMM-uri au fost evaluate în cadrul consultării publice online a Comisiei,

Capitolul VII conține dispoziții privind exercitarea delegării către Comisie a competenței de a adopta acte delegate (articolul 28) și procedura de examinare pentru actele de punere în aplicare (articolul 29). Competența de a adopta acte delegate este menționată la articolele 2, 18 și 27. Articolul 2, articolele 5-9, articolele 21, 25, 31, 33 și 35 conțin dispoziții privind competențele de executare. Capitolul VIII articolul 30 conține dispoziții privind evaluarea regulamentului și revizuirea acestuia. Capitolul IX (articolul 31) se referă la reducerea obligației CBAM de a reflecta alocarea tranzitorie a certificatelor EU ETS în mod gratuit pentru instalațiile care produc, în Uniune, aceleași tipuri de mărfuri care fac obiectul propunerii. Capitolul X conține dispoziții specifice care trebuie aplicate pe parcursul unei perioade de tranziție inițiale. În aceste dispoziții, în primii ani se va aplica un CBAM fără ajustare financiară care vizează colectarea de date și sensibilizarea declaranților. Perioada de tranziție respectivă va avea o durată de trei ani, de la 1 ianuarie 2023 până la 31 decembrie 2025, astfel cum se prevede la articolul 32. Declaranții vor raporta trimestrial emisiile încorporate corespunzătoare importurilor lor din trimestrul anterior, detaliind emisiile directe și indirecte și raportând orice preț al carbonului plătit în străinătate. Autoritățile vamale vor informa declaranții cu privire la obligațiile lor CBAM și vor face schimb de informații cu autoritățile competente.

În final, capitolul XI indică intrarea în vigoare a propunerii, unele dintre dispoziții aplicându-se numai pe parcursul perioadei de tranziție, iar altele urmând să se aplice în 2026 (articolul 36).

2021/0214 (COD)

Propunere de

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

privind instituirea unui mecanism de ajustare la frontieră în funcție de carbon

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European,

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor,

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

întrucât:

(1)În comunicarea sa privind Pactul verde european, Comisia a prezentat o nouă strategie de creștere care are drept scop transformarea Uniunii într-o societate echitabilă și prosperă, cu o economie modernă, competitivă și eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, în care să nu existe emisii nete (emisii după deducerea absorbțiilor) de gaze cu efect de seră („emisii de GES”) în 2050 și în care creșterea economică să fie decuplată de utilizarea resurselor. Pactul verde european urmărește, de asemenea, să protejeze, să conserve și să consolideze capitalul natural al UE și să protejeze sănătatea și bunăstarea cetățenilor împotriva riscurilor legate de mediu și a impacturilor aferente. În același timp, această transformare trebuie să fie justă și incluzivă, fără a lăsa pe nimeni în urmă. Comisia a anunțat, de asemenea, în planul de acțiune al UE: „Către reducerea la zero a poluării aerului, apei și solului”, promovarea instrumentelor și a stimulentelor relevante pentru o mai bună punere în aplicare a principiului „poluatorul plătește”, astfel cum se prevede la articolul 191 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) și, prin urmare, finalizarea eliminării treptate a „poluării gratuite”, în vederea maximizării sinergiilor dintre decarbonizare și obiectivul de reducere la zero a poluării.

(2)Acordul de la Paris, adoptat în decembrie 2015 în temeiul Convenției-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC), a intrat în vigoare în noiembrie 2016. Părțile la Acordul de la Paris au convenit, la articolul 2, menținerea creșterii temperaturii medii globale cu mult sub 2 °C peste nivelurile preindustriale și continuarea eforturilor de limitare a creșterii temperaturii la 1,5 °C peste nivelurile preindustriale.