Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a acordului cu Confederația Elvețiană privind modalitățile de participare a acesteia la Biroul European de Sprijin pentru Azil /* COM/2013/0870 final - 2013/0421 (NLE) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Prin Regulamentul (UE) nr. 439/2010 s-a înființat Biroul European de Sprijin pentru Azil[1], menit să consolideze cooperarea practică în materie de azil între statele membre, să consolideze procesul de punere în aplicare a sistemului european comun de azil și să ofere sprijin statelor membre ale căror sisteme de azil și de primire sunt supuse unei presiuni deosebite. Conform considerentului 24 din regulament, „pentru a-și duce la îndeplinire misiunea, Biroul de sprijin ar trebui să fie deschis participării țărilor care au încheiat acorduri cu Uniunea, în temeiul cărora acestea au adoptat și aplică dreptul Uniunii în domeniul reglementat de prezentul regulament, în special Elveția, Islanda, Liechtenstein și Norvegia.” Aceste țări sunt denumite în continuare „țările asociate”. În consecință, articolul 49 alineatul (1) din regulament prevede că „Biroul de sprijin este deschis participării Elveției, Islandei, Liechtensteinului și Norvegiei în calitate de observatori. Se elaborează proceduri care prevăd, în special, natura participării, nivelul și modul de participare ale acestor țări la activitatea Biroului de sprijin. Aceste acorduri includ dispoziții legate de participarea la inițiativele asumate de Biroul de sprijin, de contribuțiile financiare și de personal. În ceea ce privește chestiunile legate de personal, acordurile menționate respectă, în orice caz, Statutul funcționarilor.” Participarea țărilor asociate la activitatea Biroului de sprijin nu este doar o etapă logică, având în vedere asocierea acestora la sistemul Dublin, ci are și o valoare adăugată clară la sprijinul oferit de Biroul de sprijin, cum ar fi: schimbul de bune practici și expertiză, ajutorul permanent și de urgență oferit de Biroul de sprijin, culegerea și analiza informațiilor de către Biroul de sprijin, sistemul de alertă timpurie și de pregătire al Biroului de sprijin. Pe această bază, la 1 iulie 2011, Comisia a prezentat Consiliului o recomandare de autorizare a Comisiei să deschidă negocieri cu Islanda, Norvegia, Elveția și Liechtenstein privind acordurile internaționale de instituire a unor astfel de acorduri. La 27 ianuarie 2012, Comisia a primit autorizația Consiliului de a deschide negocieri cu Islanda, Norvegia, Elveția și Liechtenstein privind stabilirea modalităților de participare a acestor țări la EASO. Negocierile s-au desfășurat simultan cu toate țările asociate. Au avut loc patru runde de negocieri. Textul final al proiectului de acord cu Elveția a fost parafat la 28 iunie 2013. Statele membre au fost informate și consultate în cadrul grupurilor de lucru relevante ale Consiliului. În ceea ce privește Uniunea, temeiul juridic al acordului îl reprezintă articolul 74 și articolul 78 alineatele (1) și (2), coroborate cu articolul 218 din TFUE. Propunerea atașată constituie instrumentul juridic pentru semnarea acordului. Decizia Consiliului va fi adoptată cu majoritate calificată. 2. REZULTATELE NEGOCIERILOR Comisia consideră că obiectivele stabilite de Consiliu în cadrul directivelor sale de negociere au fost îndeplinite și că proiectul de acord este acceptabil pentru Uniune. Conținutul final al acestuia poate fi rezumat după cum urmează: Proiectul de acord prevede participarea deplină a Elveției la activitățile Biroului de sprijin (articolul 1), reprezentarea în Consiliul de administrație al Biroului de sprijin în calitate de observator, fără drepturi de vot (articolul 2), contribuția financiară anuală a Elveției la bugetul Biroului de sprijin cu o sumă anuală calculată în conformitate cu PIB-ul său ca procent din PIB-ul tuturor statelor participante la activitatea Biroului de sprijin (articolul 3 și anexa I). În plus, Elveția a acceptat dispozițiile privind o posibilă majorare a contribuției în cazul în care se mărește contribuția Uniunii (articolul 3 și anexa I). De asemenea, proiectul de acord prevede instituirea unui comitet compus din reprezentanți ai Comisiei și ai țărilor asociate. Din motive de eficiență, acest comitet se reunește împreună cu comisiile corespondente create cu alte țări asociate participante în temeiul articolului 49 alineatul (1) din regulament. Comitetul nu a fost menționat în directivele de negociere, instituirea acestuia fiind solicitată de țările asociate pentru a permite schimbul de informații și monitorizarea aplicării corecte a acordului (articolul 11). 3. IMPLICAȚIILE BUGETARE Articolul 3 din proiectul de acord și anexa I la acesta prevăd dispozițiile legate de contribuțiile financiare anuale ale Elveției la bugetul Biroului de sprijin și eventuala lor adaptare la situația descrisă în anexa I. 4. CONCLUZIE Comisia propune ca, luând în considerare rezultatele menționate anterior, Consiliul să decidă ca acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană privind modalitățile de participare a acesteia la Biroul European de Sprijin pentru Azil să fie semnat în numele Uniunii și să autorizeze Comisia să numească persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) corespunzător să semneze în numele Uniunii. 2013/0421 (NLE) Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a acordului cu Confederația Elvețiană privind modalitățile de participare a acesteia la Biroul European de Sprijin pentru Azil CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 74 și articolul 78 alineatele (1) și (2), coroborate cu articolul 218 alineatul (5), având în vedere propunerea Comisiei Europene, întrucât: (1) Regulamentul (UE) nr. 439/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 mai 2010 privind înființarea unui Birou European de Sprijin pentru Azil[2] prevede, la articolul 49 alineatul (1), că Biroul de sprijin este deschis participării Elveției, Islandei, Liechtensteinului și Norvegiei în calitate de observatori. În plus, se elaborează proceduri care prevăd, în special, natura participării, nivelul și modul de participare ale acestor țări la activitatea Biroului de sprijin. (2) La 27 ianuarie 2012, Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocierile cu Elveția privind un acord referitor la modalitățile de participare a acesteia la Biroul de sprijin. Negocierile au fost încheiate cu succes prin parafarea acordului la 28 iunie 2013. (3) Acordul ar trebui semnat de negociator în numele Uniunii, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară. (4) Astfel cum se specifică în considerentul 21 din Regulamentul (UE) nr. 439/2010, regulamentul este obligatoriu pentru Regatul Unit și Irlanda și li se aplică. Prin urmare, aceste state ar trebui să se conformeze articolului 49 alineatul (1) din regulament, prin participarea la prezenta decizie. Regatul Unit și Irlanda participă, așadar, la prezenta decizie. (5) Astfel cum se specifică în considerentul 22 din Regulamentul (UE) nr. 439/2010, regulamentul nu este obligatoriu pentru Danemarca și nu i se aplică. Danemarca nu participă, așadar, la prezenta decizie, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Semnarea Acordului dintre Uniunea Europeană și Elveția privind modalitățile de participare a acesteia la Biroul European de Sprijin pentru Azil este autorizată prin prezenta, în numele Uniunii, sub rezerva încheierii respectivului acord. Textul acordului care urmează să fie semnat este atașat la prezenta decizie. Articolul 2 Comisia este autorizată să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze acordul în numele Uniunii. Articolul 3 Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu, Președintele ANEXĂ ACORD între Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană privind modalitățile de participare a acesteia la Biroul European de Sprijin pentru Azil UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „UE”, pe de o parte, și CONFEDERAȚIA ELVEȚIANĂ, denumită în continuare „Elveția”, pe de altă parte, având în vedere articolul 49 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 439/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 mai 2010 privind înființarea unui Birou European de Sprijin pentru Azil[3], denumit în continuare „regulamentul”, întrucât: (1) Regulamentul prevede că, pentru a-și duce la îndeplinire misiunea, Biroul European de Sprijin pentru Azil, denumit în continuare „Biroul de sprijin”, ar trebui să fie deschis participării țărilor care au încheiat cu UE acorduri în temeiul cărora acestea au adoptat și aplică dreptul UE în domeniul reglementat de prezentul regulament, în special Islandei, Liechtensteinului, Norvegiei și Elveției, denumite în continuare „țări asociate”. (2) Elveția a încheiat cu UE acorduri în temeiul cărora a adoptat și aplică dreptul UE în domeniul reglementat de prezentul regulament, în special Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană referitor la criteriile și mecanismele de determinare a statului responsabil de examinarea unei cereri de azil introduse într-un stat membru sau în Elveția[4], CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ: Articolul 1 Gradul de participare Elveția participă pe deplin la activitățile Biroului de sprijin și beneficiază de acțiuni de sprijin din partea Biroului de sprijin, astfel cum se prevede în regulament și în conformitate cu dispozițiile prevăzute de prezentul acord. Articolul 2 Consiliul de administrație Elveția este reprezentată în Consiliul de administrație al Biroului de sprijin în calitate de observator, fără drept de vot. Articolul 3 Contribuția financiară 1. Elveția contribuie la veniturile Biroului de sprijin cu o sumă anuală calculată în funcție de produsul său intern brut (PIB), ca procent din PIB-ul tuturor statelor participante, după formula descrisă în anexa I. 2. Contribuția financiară menționată la alineatul (1) se instituie începând cu ziua următoare datei de intrare în vigoare a prezentului acord. Prima contribuție financiară se reduce proporțional cu perioada cuprinsă între intrarea în vigoare a prezentului acord și sfârșitul anului. Articolul 4 Protecția datelor 1. Elveția aplică normele sale naționale privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date[5]. 2. În sensul prezentului acord, Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date[6] se aplică în cazul prelucrării datelor cu caracter personal de către Biroul de sprijin. 3. Elveția respectă normele privind confidențialitatea documentelor deținute de Biroul de sprijin, astfel cum prevede Regulamentul de procedură al Consiliului de administrație. Articolul 5 Statut juridic Biroul de sprijin are personalitate juridică în temeiul dreptului intern al Elveției și beneficiază, în Elveția, de cea mai extinsă capacitate juridică acordată persoanelor juridice în temeiul dreptului intern al Elveției. Mai special, acesta poate să achiziționeze sau să înstrăineze bunuri mobile sau imobile și poate avea capacitate procesuală. Articolul 6 Răspundere Răspunderea Biroului de sprijin este reglementată prin articolul 45 alineatele (1), (3) și (5) din regulament. Articolul 7 Curtea de Justiție Elveția recunoaște competența Curții de Justiție a Uniunii Europene în privința Biroului de sprijin, conform dispozițiilor articolului 45 alineatele (2) și (4) din regulament. Articolul 8 Personalul Biroului de sprijin 1. În conformitate cu articolul 38 alineatul (1) și articolul 49 alineatul (1) din regulament, Statutul funcționarilor și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, precum și normele adoptate în comun de către instituțiile Uniunii Europene pentru aplicarea statutului și a reglementărilor adoptate de Biroul de sprijin în conformitate cu articolul 38 alineatul (2) din regulament se aplică resortisanților Elveției recrutați în cadrul Biroului de sprijin. 2. Prin derogare de la articolul 12 alineatul (2) litera (a) și de la articolul 82 alineatul (3) litera (a) din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, resortisanții Elveției care beneficiază de drepturi cetățenești depline pot fi angajați prin contract de către directorul executiv al Biroului de sprijin în conformitate cu normele existente pentru selecția și angajarea de personal adoptate de Biroul de sprijin. 3. Articolul 38 alineatul (4) din regulament se aplică, mutatis mutandis, resortisanților Elveției. 4. Cu toate acestea, în postul de director executiv al Biroului de sprijin nu pot fi numiți resortisanți ai Elveției. Articolul 9 Privilegii și imunități 1. Elveția aplică Biroului de sprijin și personalului acestuia Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, care figurează în anexa II la prezentul acord, precum și toate normele adoptate de Biroul de sprijin în temeiul prezentului protocol cu privire la chestiunile legate de personal. 2. Procedura de aplicare a Protocolului privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene este prezentată în apendicele la anexa II. Articolul 10 Combaterea fraudei Dispozițiile privind articolul 44 din regulament referitoare la controlul financiar exercitat de către UE în Elveția în ceea ce privește participanții la activitățile Biroului de sprijin sunt prevăzute în anexa III. Articolul 11 Comitetul 1. Un comitet, compus din reprezentanți ai Comisiei Europene și ai Elveției, supraveghează buna aplicare a acordului și asigură un proces continuu de informare și de schimb de opinii în acest sens. Din motive practice, comitetul se întrunește odată cu comisiile corespondente create cu alte țări asociate care participă în temeiul articolului 49 alineatul (1) din regulament. Acesta se întrunește fie la cererea Elveției, fie la cererea Comisiei Europene. Consiliul de administrație al Biroului de sprijin trebuie să fie informat cu privire la lucrările acestui comitet. 2. Informațiile despre legislația prevăzută a UE, care fie afectează direct, fie modifică regulamentul, fie se așteaptă să aibă implicații asupra contribuției financiare prevăzute la articolul 3 din prezentul acord, vor fi făcute cunoscute celeilalte părți, iar un schimb de opinii cu privire la acestea are loc în cadrul comitetului. Articolul 12 Anexe Anexele la prezentul acord fac parte integrantă din acord. Articolul 13 Intrarea în vigoare 1. Părțile contractante aprobă prezentul acord în conformitate cu propriile proceduri interne și se notifică reciproc cu privire la încheierea acestor proceduri. 2. Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a primei luni următoare datei ultimei notificări menționate la alineatul (1). Articolul 14 Încetare și valabilitate 1. Prezentul acord se încheie pe o durată nedeterminată. 2. După consultări în cadrul Comitetului, fiecare parte contractantă poate denunța prezentul acord prin notificarea celeilalte părți contractante. Acordul încetează să se aplice la șase luni de la această notificare. 3. Valabilitatea prezentului acord încetează în cazul denunțării Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană referitor la criteriile și mecanismele de determinare a statului responsabil de examinarea unei cereri de azil introduse într-un stat membru sau în Elveția[7]. 4. Prezentul acord este întocmit într-un singur exemplar, în versiunile lingvistice bulgară, cehă, croată, daneză, olandeză, engleză, estoniană, finlandeză, franceză, germană, greacă, maghiară, italiană, letonă, lituaniană, malteză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, toate textele fiind în egală măsură autentice. …………… ANEXA I Formula pentru calcularea contribuției 1. Contribuția financiară a Elveției la veniturile Biroului de sprijin prevăzută la articolul 33 alineatul (3) litera (d) din regulament se calculează astfel: Valoarea finală cea mai recentă a produsului intern brut (PIB) al Elveției disponibil la data de 31 martie a fiecărui an se împarte la suma PIB-urilor tuturor statelor participante la Biroul de sprijin disponibile pentru anul respectiv. Procentul obținut se aplică părții de venituri autorizate ale Biroului de sprijin, prevăzute la articolul 33 alineatul (3) litera (a) din regulament, în anul în cauză pentru a obține suma corespunzătoare contribuției financiare a Elveției. 2. Contribuția financiară se plătește în euro. 3. Elveția își achită contribuția financiară în termen de cel mult 45 de zile de la data la care primește nota de debit. Pentru orice întârziere la plata contribuției, Elveția trebuie să plătească dobânzi penalizatoare pentru suma restantă începând cu data scadenței. Rata dobânzii reprezintă rata aplicată de Banca Centrală Europeană principalelor sale operațiuni de refinanțare, publicată în seria C a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene, în vigoare în prima zi calendaristică a lunii în care cade data scadenței, majorată cu 3,5 puncte procentuale. 4. Contribuția financiară a Elveției se adaptează în conformitate cu prezenta anexă în cazul în care contribuția financiară din partea Uniunii Europene, înscrisă în bugetul general al Uniunii Europene, astfel cum este definită la articolul 33 alineatul (3) litera (a) din regulament, crește în temeiul articolului 26, 27 sau 41 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului[8]. În acest caz, diferența trebuie plătită în termen de 45 de zile de la data la care primește nota de debit. 5. În cazul în care creditele de plată ale Biroului de sprijin primite de la UE în conformitate cu articolul 33 alineatul (3) litera (a) din regulament referitoare la anul N nu sunt cheltuite înainte de data de 31 decembrie a anului N sau în cazul în care bugetul Biroului de sprijin pentru anul N a fost redus în temeiul articolului 26, 27 sau 41 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012, partea din creditele de plată necheltuite sau reduse corespunzătoare procentajului aferent contribuției Elveției se transferă la bugetul din anul N + 1 al Biroului de sprijin. Contribuția Elveției la bugetul Biroului de sprijin a anului N + 1 se va reduce în mod corespunzător. ANEXA II PROTOCOLUL (NR. 7) PRIVIND PRIVILEGIILE ȘI IMUNITĂȚILE UNIUNII EUROPENE ÎNALTELE PĂRȚI CONTRACTANTE, ÎNTRUCÂT, în conformitate cu dispozițiile articolul 343 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și cu articolul 191 din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice (CEEA), Uniunea Europeană și CEEA beneficiază pe teritoriul statelor membre de privilegiile și imunitățile necesare pentru îndeplinirea misiunii lor, AU CONVENIT cu privire la dispozițiile următoare, care se anexează la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice: CAPITOLUL I PATRIMONIU, BUNURI FIXE, ACTIVE ȘI OPERAȚIUNI ALE UNIUNII EUROPENE Articolul 1 Spațiile și clădirile Uniunii sunt inviolabile. Acestea sunt exceptate de la percheziție, rechiziție, confiscare sau expropriere. Patrimoniul și activele Uniunii nu pot face obiectul niciunei măsuri de constrângere administrativă sau juridică fără autorizația Curții de Justiție. Articolul 2 Arhivele Uniunii sunt inviolabile. Articolul 3 Uniunea, activele, veniturile și alte bunuri ale acesteia sunt scutite de orice impozit direct. Guvernele statelor membre iau, ori de câte ori este posibil, măsuri corespunzătoare în vederea anulării sau rambursării sumei reprezentând impozitele indirecte și taxele pe vânzări care intră în prețul bunurilor fixe sau mobile atunci când Uniunea, pentru uzul său oficial, face achiziții importante al căror preț cuprinde impuneri și taxe de această natură. Totuși, aplicarea acestor măsuri nu trebuie să aibă drept efect denaturarea concurenței în cadrul Uniunii. Nu se acordă nicio scutire cu privire la impozitele, taxele și impunerile care nu constituie decât simpla remunerare a serviciilor de utilitate publică. Articolul 4 Uniunea este scutită de orice taxă vamală, interdicție și restricție la importul și exportul articolelor destinate uzului său oficial; articolele astfel importate nu vor fi cedate cu titlu oneros sau gratuit pe teritoriul țării în care sunt introduse, decât în condiții permise de guvernul acelei țări. Uniunea este, de asemenea, scutită de orice taxă vamală, interdicție și restricție la importul și exportul publicațiilor sale. CAPITOLUL II COMUNICAREA ȘI PERMISELE DE LIBERĂ TRECERE Articolul 5 (ex-articolul 6) Pentru comunicările oficiale și transmiterea tuturor documentelor aferente, instituțiile Uniunii beneficiază, pe teritoriul fiecărui stat membru, de regimul acordat de către statul respectiv misiunilor diplomatice. Corespondența oficială, precum și celelalte informații oficiale ale instituțiilor Uniunii nu pot fi cenzurate. Articolul 6 (ex-articolul 7) Președinții instituțiilor Uniunii pot emite pentru membrii și agenții acestor instituții permise de liberă trecere a căror formă este stabilită de către Consiliu, hotărând cu majoritate simplă, și care sunt recunoscute ca documente de călătorie valabile de către autoritățile statelor membre. Aceste permise de liberă trecere se eliberează funcționarilor și altor agenți, în condițiile prevăzute de Statutul funcționarilor Uniunii și de Regimul aplicabil celorlalți agenți. Comisia poate încheia acorduri în vederea recunoașterii acestor permise de liberă trecere cca documente de călătorie valabile pe teritoriul statelor terțe. CAPITOLUL III MEMBRII PARLAMENTULUI EUROPEAN Articolul 7 (ex-articolul 8) Nu se impun niciun fel de restricții administrative sau de altă natură în privința liberei circulații a membrilor Parlamentului European spre locul de desfășurare a reuniunii Parlamentului European sau la întoarcere. Membrii Parlamentului European beneficiază în privința formalităților vamale și a controlului valutar: (a) din partea propriului guvern, de aceleași facilități precum cele recunoscute înalților funcționari aflați în străinătate în misiune oficială temporară; (b) din partea guvernelor celorlalte state membre, de aceleași facilități precum cele recunoscute reprezentanților guvernelor străine în misiune oficială temporară. Articolul 8 (ex-articolul 9) Membrii Parlamentului European nu pot fi cercetați, reținuți sau urmăriți din cauza opiniilor sau voturilor exprimate în cadrul exercitării funcțiilor lor. Articolul 9 (ex-articolul 10) Pe durata sesiunilor Parlamentului European, membrii acestuia beneficiază: (a) pe teritoriul național, de imunitățile recunoscute membrilor parlamentului propriei țări; (b) pe teritoriul oricărui alt stat membru, de exceptare privind orice măsură de detenție sau urmărire penală. Imunitatea este valabilă inclusiv pe perioada deplasării la locul reuniunii Parlamentului European, cât și la întoarcere. Imunitatea nu poate fi invocată în cazul în care un membru al PE este prins în flagrant delict și nici nu poate constitui o piedică pentru Parlamentul European de a ridica imunitatea unuia dintre membri. CAPITOLUL IV REPREZENTANȚII STATELOR MEMBRE CARE PARTICIPĂ LA LUCRĂRILE INSTITUȚIILOR UNIUNII EUROPENE Articolul 10 (ex-articolul 11) Reprezentanții statelor membre care participă la lucrările instituțiilor Uniunii, consilierii acestora și experții tehnici beneficiază, pe perioada exercitării funcțiilor lor, a călătoriei spre locul de desfășurare a reuniunii și retur, de privilegiile, imunitățile și facilitățile obișnuite. Prezentul articol se aplică, de asemenea, membrilor organelor consultative ale Uniunii. CAPITOLUL V FUNCȚIONARII ȘI AGENȚII UNIUNII EUROPENE Articolul 11 (ex-articolul 12) Pe teritoriul fiecăruia dintre statele membre și indiferent de cetățenia lor, funcționarii și agenții Uniunii: (a) beneficiază de imunitate de jurisdicție pentru actele îndeplinite de aceștia, inclusiv afirmațiile scrise sau verbale în calitatea lor oficială, sub rezerva aplicării dispozițiilor din tratatele care reglementează, pe de o parte, răspunderea funcționarilor și agenților față de Uniune și, pe de altă parte, competența Curții de Justiție a Uniunii Europene de a decide asupra litigiilor dintre Uniune și funcționarii, respectiv alți agenți ai Uniunii; aceștia beneficiază de imunitate și după încetarea funcțiilor lor; (b) nu sunt supuși, nici ei și nici soții/soțiile sau membrii de familie aflați în întreținerea lor, dispozițiilor privind limitarea imigrației și formalităților de înregistrare pentru străini; (c) beneficiază, cu privire la reglementările monetare sau de schimb valutar, de facilitățile recunoscute în mod obișnuit funcționarilor organizațiilor internaționale; (d) beneficiază de dreptul de a importa, fără taxe vamale, mobilierul și bunurile personale cu ocazia numirii în funcție în țara respectivă și de dreptul de a-și reexporta, fără taxe vamale, mobilierul și bunurile personale la încheierea misiunii în țara de destinație, sub rezerva ca guvernul țării de destinație să considere aceste condiții, fie într-un caz, fie în celălalt, ca fiind necesare; (e) beneficiază de dreptul de a importa, fără taxe vamale, automobilele personale, achiziționate din țara unde au avut ultima reședință sau din țara lor de origine, în condițiile pieței interne din țara de destinație și de a le reexporta, fără taxe vamale, sub rezerva potrivit căreia guvernul țării de destinație consideră aceste condiții, fie într-un caz, fie în celălalt, ca fiind necesare. Articolul 12 (ex-articolul 13) În condițiile și respectând procedura stabilită de Parlamentul European și de Consiliu, hotărând prin regulamente, în conformitate cu procedura legislativă ordinară și după consultarea instituțiilor în cauză, toate indemnizațiile, salariile și retribuțiile plătite de Uniune funcționarilor și altor agenți ai acesteia sunt impozitate de aceasta. Sunt scutite de impozite naționale indemnizațiile, salariile și retribuțiile plătite de Uniune propriilor funcționari și agenți. Articolul 13 (ex-articolul 14) În vederea aplicării impozitelor pe venituri și pe moștenire conform drepturilor de succesiune, precum și a convențiilor de evitare a dublei impuneri încheiate între statele membre ale Uniunii, funcționarii și alți agenți ai Uniunii care, din motive exclusiv legate de exercitarea funcțiilor lor în serviciul Uniunii, își stabilesc reședința pe teritoriul unui stat membru, altul decât statul în care au domiciliul fiscal la data intrării în serviciul Uniunii, sunt considerați atât în statul de reședință, cât și în cel de domiciliu fiscal ca și cum și-ar fi păstrat domiciliul în țara lor de origine, dacă aceasta din urmă este membră a Uniunii. Această dispoziție se aplică de asemenea soțului/soției, în măsura în care acesta/aceasta nu desfășoară activități profesionale proprii, precum și copiilor aflați în întreținerea și în grija persoanelor prevăzute de prezentul articol. Bunurile mobile aparținând persoanelor prevăzute la paragraful anterior și care se află pe teritoriul statului de ședere sunt scutite de impozit pe succesiuni în acest stat; pentru stabilirea acestui impozit, bunurile mobile se consideră ca aflându-se în statul de domiciliu fiscal, sub rezerva drepturilor statelor terțe și a aplicării eventuale a dispozițiilor și convențiilor internaționale referitoare la dubla impunere. Domiciliile dobândite numai în scopul exercitării de funcții în serviciul altor organizații internaționale nu sunt avute în vedere în aplicarea dispozițiilor prezentului articol. Articolul 14 (ex-articolul 15) Parlamentul European și Consiliul, hotărând prin regulamente, în conformitate cu procedura legislativă ordinară și după consultarea instituțiilor în cauză, stabilesc regimul prestațiilor sociale aplicabile funcționarilor și altor agenți ai Uniunii. Articolul 15 (ex-articolul 16) Parlamentul European și Consiliul, hotărând prin regulamente, în conformitate cu procedura legislativă ordinară și după consultarea celorlalte instituții interesate, stabilesc categoriile de funcționari și alți agenți ai Uniunii cărora li se aplică, total sau parțial, dispozițiile articolului 11, articolului 12 paragraful al doilea și articolului 13. Numele, gradele și adresele funcționarilor care fac parte din aceste categorii sunt comunicate periodic guvernelor statelor membre. CAPITOLUL VI PRIVILEGIILE ȘI IMUNITĂȚILE MISIUNILOR STATELOR TERȚE ACREDITATE PE LÂNGĂ UNIUNEA EUROPEANĂ Articolul 16 (ex-articolul 17) Statul membru pe teritoriul căruia se află sediul Uniunii acordă misiunilor statelor terțe acreditate pe lângă Uniune imunitățile diplomatice obișnuite. CAPITOLUL VII DISPOZIȚII GENERALE Articolul 17 (ex-articolul 18) Privilegiile, imunitățile și facilitățile sunt acordate funcționarilor și altor agenți ai Uniunii exclusiv în interesul acesteia din urmă. Fiecare instituție a Uniunii are libertatea de a ridica imunitatea acordată unui funcționar sau agent în toate cazurile în care apreciază că ridicarea acestei imunități nu contravine intereselor Uniunii. Articolul 18 (ex-articolul 19) În aplicarea prezentului protocol, instituțiile Uniunii cooperează cu autoritățile responsabile ale statelor membre interesate. Articolul 19 (ex-articolul 20) Articolele 11-14 și articolul 17 se aplică președintelui Consiliului European. Acestea se aplică, de asemenea, membrilor Comisiei. Articolul 20 (ex-articolul 21) Articolele 11-14 și articolul 17 se aplică judecătorilor, avocaților generali, grefierului și raportorilor adjuncți ai Curții de Justiție a Uniunii Europene, fără să aducă atingere dispozițiilor articolului 3 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene referitoare la imunitatea de jurisdicție a judecătorilor și avocaților generali. Articolul 21 (ex-articolul 22) Prezentul protocol se aplică și Băncii Europene de Investiții, membrilor organelor acesteia, personalului ei și reprezentanților statelor membre care participă la lucrările acesteia, fără a aduce atingere dispozițiilor protocolului privind statutul acesteia. Totodată, Banca Europeană de Investiții va fi scutită de orice impunere fiscală și de altă natură cu ocazia majorărilor capitalului său, precum și de diversele formalități pe care le comportă aceste operațiuni în statul în care își are sediul. De asemenea, eventuala ei dizolvare și lichidare nu vor atrage după sine niciun fel de impunere. În afară de aceasta, în măsura în care se desfășoară în condiții statutare, activitatea Băncii și a organelor acesteia nu va fi supusă impozitelor pe cifra de afaceri. Articolul 22 (ex-articolul 23) Prezentul protocol se aplică de asemenea Băncii Centrale Europene, membrilor organelor sale și personalului său, fără a aduce atingere dispozițiilor din Protocolul privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene. În plus, Banca Centrală Europeană va fi scutită de orice impunere fiscală sau de altă natură cu ocazia majorărilor capitalului său, precum și de diversele formalități pe care le comportă aceste operațiuni în statul în care își are sediul. Întrucât activitatea Băncii și a organelor sale se desfășoară în condițiile prevăzute în Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, nu se vor aplica impozite pe cifra de afaceri. Apendice la ANEXA II Procedura de aplicare, în Elveția, a Protocolului privind privilegiile și imunitățile 1. Extinderea aplicării la Elveția Orice trimitere din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene (denumit în continuare „protocolul”) la statele membre trebuie înțeleasă ca incluzând și Elveția, cu excepția cazurilor în care dispozițiile care urmează dispun altfel. 2. Scutirea Biroului de sprijin de impozitarea indirectă (inclusiv TVA) Bunurile și serviciile exportate din Elveția nu fac obiectul taxei elvețiene pe valoarea adăugată (TVA). În cazul bunurilor și serviciilor furnizate Biroului de sprijin în Elveția pentru uzul său oficial, scutirea de TVA se efectuează, în conformitate cu articolul 3 paragraful al doilea din protocol, prin rambursare. Se acordă scutirea de TVA în cazul în care prețul efectiv de cumpărare al bunurilor și serviciilor menționate în factură sau în documentul echivalent se ridică la cel puțin 100 de franci elvețieni (inclusiv taxele). Rambursarea TVA se acordă pe baza depunerii formularelor elvețiene prevăzute în acest sens la Administrația Federală Elvețiană a Contribuțiilor, divizia principală TVA. Solicitările de rambursare se procesează, de regulă, în termen de trei luni de la data depunerii acestora, însoțite de documentele justificative necesare. 3. Procedura de aplicare a dispozițiilor privind personalul Biroului de sprijin În ceea ce privește articolul 12 paragraful al doilea din protocol, Elveția scutește, în conformitate cu principiile sale de drept intern, funcționarii și ceilalți agenți ai Biroului de sprijin, în sensul articolului 2 din Regulamentul (Euratom, CECO, CEE) nr. 549/69 al Consiliului din 25 martie 1969 de stabilire a categoriilor de funcționari și agenți ai Comunităților Europene cărora li se aplică dispozițiile articolului 12, ale articolului 13 al doilea paragraf și ale articolului 14 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților[9], de impozitele federale, cantonale și comunale pe salariile, indemnizațiile și retribuțiile plătite de UE și supuse unui impozit intern în beneficiul acesteia. La aplicarea articolului 13 din protocol, Elveția nu este considerată stat membru în sensul punctului 1 de mai sus. Funcționarii și ceilalți agenți ai Biroului de sprijin, precum și membrii familiei lor care sunt afiliați la sistemul de asigurări sociale aplicabil funcționarilor și celorlalți agenți ai UE nu sunt obligați să devină membri ai sistemului elvețian de asigurări sociale. Curtea de Justiție a Uniunii Europene are competență exclusivă pentru toate problemele privind relațiile dintre Biroul de sprijin sau Comisia Europeană și personalul său în ceea ce privește aplicarea Statutului funcționarilor Comunităților Europene și a Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene și a altor dispoziții din legislația UE privind condițiile de muncă. ANEXA III Controlul financiar privind participanții elvețieni la activitățile Biroului de sprijin Articolul 1 Comunicare directă Biroul de sprijin și Comisia Europeană comunică direct cu toate persoanele sau entitățile stabilite în Elveția care participă la activitățile Biroului de sprijin în calitate de contractanți, participanți la programele biroului de sprijin, persoane plătite din bugetul Biroului de sprijin sau al UE ori subcontractanți. Aceste persoane pot transmite direct Comisiei Europene și Biroului de sprijin toate informațiile și documentația relevantă pe care trebuie să o transmită pe baza instrumentelor menționate în prezentul acord și pe baza contractelor sau a convențiilor încheiate, precum și pe baza oricăror decizii luate în temeiul acestora. Articolul 2 Audituri 1. În conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) Nr. 1605/2002 al Consiliului[10], cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 privind regulamentul financiar-cadru pentru organismele menționate la articolul 185 al Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene[11] și cu alte instrumente menționate în prezentul acord, contractele sau acordurile încheiate și deciziile luate împreună cu beneficiarii stabiliți în Elveția pot prevedea realizarea de audituri științifice, financiare, tehnologice sau de altă natură care să poată fi efectuate în orice moment la sediul beneficiarilor și al subcontractanților acestora de către funcționarii Biroului de sprijin sau ai Comisiei Europene sau de către alte persoane mandatate de către Biroul de sprijin și de Comisia Europeană. 2. Funcționarii Biroului de sprijin și ai Comisiei Europene și alte persoane mandatate de Biroul de sprijin și de Comisia Europeană au acces corespunzător la locațiile, lucrările și documentele, precum și la toate informațiile necesare pentru efectuarea acestor audituri, inclusiv la cele în format electronic. Acest drept de acces figurează explicit în contractele sau acordurile încheiate în vederea implementării instrumentelor menționate în prezentul acord. 3. Curtea Europeană de Conturi beneficiază de aceleași drepturi ca și Comisia Europeană. 4. Auditurile pot avea loc până la cinci ani după expirarea prezentului acord sau în condițiile prevăzute de contractele sau acordurile încheiate și de deciziile luate. 5. Oficiul Federal Elvețian de Audit este informat în prealabil cu privire la auditurile efectuate pe teritoriul elvețian. Această informație nu reprezintă o condiție legală pentru efectuarea acestor audituri. Articolul 3 Controale la fața locului 1. În temeiul prezentului acord, Comisia Europeană (OLAF) este autorizată să efectueze controale și inspecții la fața locului pe teritoriul elvețian, în conformitate cu termenii și condițiile prevăzute de Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri[12]. 2. Controalele și inspecțiile la fața locului sunt pregătite și întreprinse de către Comisia Europeană în strânsă cooperare cu Biroul Federal Elvețian de Audit sau cu alte autorități elvețiene competente numite de către Biroul Federal Elvețian de Audit, care sunt notificate în timp util cu privire la obiectul, scopul și temeiul juridic al controalelor și inspecțiilor, pentru a putea furniza ajutorul solicitat. În acest scop, funcționarii autorităților elvețiene competente pot participa la controalele și inspecțiile la fața locului. 3. În cazul în care autoritățile elvețiene interesate doresc acest lucru, controalele și inspecțiile la fața locului se pot efectua de către Comisia Europeană împreună cu acestea. 4. În cazul în care participanții la programe se împotrivesc unui control sau unei inspecții la fața locului, autoritățile elvețiene, acționând în conformitate cu reglementările naționale, acordă inspectorilor Comisiei asistența necesară pentru îndeplinirea misiunii acestora de control sau inspecție la fața locului. 5. Comisia Europeană comunică Oficiului Federal Elvețian de Audit, în cel mai scurt timp posibil, orice fapt sau suspiciune privind o neregulă de care a luat cunoștință în cursul efectuării controlului sau inspecției la fața locului. În orice caz, Comisia Europeană trebuie să informeze autoritatea susmenționată cu privire la rezultatul acestor controale și inspecții. Articolul 4 Informare și consultare 1. În scopul implementării corecte a prezentei anexe, autoritățile competente din Elveția și UE fac un schimb periodic de informații și, la cererea uneia dintre părțile contractante, inițiază consultări. 2. Autoritățile elvețiene competente informează fără întârziere Biroul de sprijin și Comisia Europeană privind o neregulă de care a luat cunoștință în încheierea și implementarea contractelor sau acordurilor încheiate în aplicarea instrumentelor la care se referă prezentul acord. Articolul 5 Confidențialitate Informațiile transmise sau obținute în temeiul prezentei anexe, indiferent de forma lor, fac obiectul secretului profesional și beneficiază de protecția acordată acestui tip de informații de către dreptul elvețian și de către dispozițiile corespunzătoare aplicabile instituțiilor UE. Aceste informații nu pot fi comunicate altor persoane în afara celor ale căror funcții, în cadrul instituțiilor UE, statelor membre sau Elveției, impun cunoașterea acestor informații și nici nu pot fi utilizate în alte scopuri decât cele care asigură o protecție eficace a intereselor financiare ale părților contractante. Articolul 6 Măsuri și sancțiuni administrative Fără a aduce atingere aplicării dreptului penal elvețian, Biroul de sprijin și Comisia Europeană pot impune măsuri și sancțiuni administrative, în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului[13], cu Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii[14] și cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene[15]. Articolul 7 Recuperare și execuție Deciziile luate de Biroul de sprijin sau de Comisia Europeană în domeniul de aplicare al prezentului acord care impun o obligație pecuniară pentru alte persoane decât statele sunt executorii în Elveția. Ordinul de executare se emite, fără alt control decât verificarea autenticității actului, de către autoritatea desemnată de Guvernul elvețian care notifică Biroul de sprijin sau Comisia Europeană cu privire la aceasta. Executarea se efectuează în conformitate cu normele de procedură elvețiene. Legalitatea titlului executoriu este supusă controlului Curții de Justiție a Uniunii Europene. Hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene pronunțate în temeiul unei clauze de arbitraj au forță executorie în aceleași condiții. [1] Regulamentul (UE) nr. 439/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 mai 2010 privind înființarea unui Birou European de Sprijin pentru Azil, JO L 132, 29.5.2010, p. 11. [2] JO L 132/11, 29.5.2010. [3] JO L 132, 29.5.2010, p. 11. [4] JO L 53, 27.2.2008, p. 5. [5] Decizia Comisiei din 26 iulie 2000 în temeiul Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind protecția adecvată a datelor cu caracter personal în Elveția, JO L 215, 25.8.2000, p. 1. [6] JO L 8, 12.1.2011, p. 1. [7] JO L 53, 27.2.2008, p. 5. [8] JO L 298, 26.10.2012, p. 1. [9] JO L 74, 27.3.1969, p. 1, modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 371/2009 al Consiliului (JO L 121, 15.5.2009, p. 1). [10] JO L 298, 26.10.2012, p. 1. [11] JO L 357, 31.12.2002, p. 72, modificat ultima dată prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 652/2008 al Comisiei (JO L 181, 10.7.2008, p. 23). [12] JO L 292, 15.11.1996, p. 2. [13] JO L 298, 26.10.2012, p. 1. [14] JO L 362, 31.12.2012, p. 1. [15] JO L 312, 23.12.1995, p. 1.