RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 57/24

Publicarea unei cereri în temeiul articolului 50 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare

2013/C 57/10

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție la cererea de înregistrare în temeiul articolului 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (1).

DOCUMENT UNIC

REGULAMENTUL (CE) NR. 510/2006 AL CONSILIULUI

privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (2)

„LIETUVIŠKAS VARŠKĖS SŪRIS”

NR. CE: LT-PGI-0005-0853-28.01.2011

IGP ( X ) DOP ( )

1. Denumire:

„Lietuviškas varškės sūris”

2. Statul membru sau țara terță:

Lituania

3. Descrierea produsului agricol sau alimentar:

3.1. Tip de produs:

Clasa 1.3. Brânzeturi

3.2. Descrierea produsului căruia i se aplică denumirea de la punctul 1:

„Lietuviškas varškės sūris” este un tip de brânză nematurată pe bază de coagul, în formă de prismă triunghiulară cu colțuri rotunjite și având la capătul mai lat urme de la nodul săculețului în care este ambalată brânza. Poate fi consumată proaspătă, afumată, coaptă sau uscată. Brânza este produsă conform unei metode tradiționale, și anume laptele se coagulează exclusiv cu ajutorul unei culturi starter de bacterii lactice, fără a se folosi fermenți. Brânza capătă forma specifică atunci când coagulul este îndesat cu mâna în săculeții de brânză tradiționali de formă triunghiulară, care sunt apoi legați bine cu un nod la extremitatea mai lată și sunt presați. Adaosul de ierburi aromatice și/sau de sare în brânză este facultativ. Dimensiunea brânzei depinde de scopul în care se intenționează să fie folosită și poate fi cuprinsă între câteva sute de grame și 5 kg sau chiar mai mult. La producerea brânzei nu se folosesc aditivi, arome sau coloranți.

Caracteristici

Culoare: sortimentele de brânză proaspătă și uscată sunt de culoare albă până la gălbuie. Brânza coaptă este gălbuie până la maronie, iar suprafața exterioară poate fi acoperită cu mirodenii și/sau ierburi aromatice; în secțiune, are o culoare de la albă la gălbuie. Suprafața exterioară a brânzei afumate este de culoare galben-închis până la maro, pe când în secțiune este de la albă la galbenă.

Textură: brânza proaspătă este moale, cu pastă omogenă, destul de densă și se poate sfărâma la tăiere, în timp ce brânza coaptă are pasta omogenă, densă și puțin elastică, iar cea afumată are pasta omogenă, densă și sfărâmicioasă. Brânza uscată are o textură omogenă, tare, greu de tăiat și se sfărâmă atunci când este ruptă. Dacă brânza este pregătită cu condimente, acestea pot fi distribuite neuniform.

Aromă și gust: caracteristice acidului lactic, cu nuanțe ale aromei și gustului condimentelor folosite (chimen, sare etc.). Brânza afumată are de asemenea aromă și gust perceptibile de afumat.

Caracteristici fizice și chimice:

— în funcție de compoziție, „Lietuviškas varškės sūris” poate avea un conținut de grăsime de 7-25 % din greutate sau poate avea un conținut redus de grăsime (de maximum 0,5 % din greutate);

— conținutul de substanță uscată depinde de conținutul de grăsime al brânzei și de prelucrarea sa ulterioară. El trebuie să fie de cel puțin 31 % pentru brânza proaspătă, coaptă și afumată și de cel puțin 67 % pentru brânza uscată;

— aciditatea activă pH este de minimum 4,3 %.

3.3. Materii prime (numai pentru produsele prelucrate):

— lapte de vacă;

— cultură starter de bacterii lactice mezofile;

— sare;

— ierburi aromatice cultivate în mod tradițional în Lituania (chimen, usturoi, mentă etc.).

Materiile prime folosite la producerea „Lietuviškas varškės sūris” pot proveni și din afara ariei geografice specificate.

3.4. Hrană pentru animale (numai pentru produsele de origine animală):

Nu există cerințe specifice referitoare la calitate sau restricții legate de origine.

3.5. Etape specifice ale producției care trebuie să se desfășoare în aria geografică delimitată:

Etape ale producerii „Lietuviškas varškės sūris”:

— standardizarea, pasteurizarea, răcirea și fermentarea laptelui;

— separarea zerului;

— autopresarea coagulului;

— formarea și presarea brânzei: masa coagulului se pune cu mâna în săculeți triunghiulari, fabricați dintr-un material textil subțire, țesut (material specific pentru brânză). Aceștia se leagă cu un nod la extremitatea mai lată și se presează într-o presă sau clemă până când se atinge conținutul de umiditate dorit;

— prelucrarea brânzei: brânza căreia i s-a dat o formă se răcește până la o temperatură de 6-12 °C și se scoate din săculețul pentru brânză. Dacă se produce brânză afumată, coaptă sau uscată, brânza este afumată, coaptă, respectiv uscată, după răcire. Dacă se produce brânză coaptă cu condimente, brânza este frecată cu un amestec de condimente și sare și se lasă cel puțin 12 ore într-o încăpere cu o temperatură de 10-20 °C înainte de a se coace.

3.6. Norme specifice privind felierea, răzuirea, ambalarea etc.:

Brânza „Lietuviškas varškės sūris” este ambalată la locul producerii, deoarece are o textură sfărâmicioasă, în special în cazul sortimentului proaspăt, și este greu de tăiat, iar transportarea ei în altă parte în vederea ambalării i-ar afecta aspectul și calitatea. Mai mult, termenul de valabilitate este scurt și există riscul unei contaminări bacteriene.

3.7. Norme specifice privind etichetarea:

Producătorii de „Lietuviškas varškės sūris” care respectă dispozițiile caietului de sarcini publicat al acestui produs pot utiliza denumirea „Lietuviškas varškės sūris” pentru etichetare, publicitate și comercializare.

Eticheta trebuie să indice:

— numele producătorului respectiv;

— conținutul de grăsime, ca procentaj din greutatea brânzei, sau indicația liesas (conținut redus de grăsime);

— sintagma „indicație geografică protejată” și/sau simbolul UE.

4. Delimitarea concisă a ariei geografice:

Aria geografică vizată de cerere include tot teritoriul Republicii Lituania. „Lietuviškas varškės sūris” a fost și este încă produsă după o metodă tradițională în toată aria menționată, în regiunile învecinate acest tip de brânză fiind produs numai în enclavele lituaniene rămase în Belarus. Apariția acestui produs distinct, fabricat de mult timp numai în Lituania și cunoscut în toată țara, este atribuită localizării geografice a Lituaniei și modului de viață din această țară.

5. Legătura cu aria geografică:

5.1. Specificitatea ariei geografice:

Lituania este o țară mică, cu o suprafață de doar 65 300 km2, similară cu cea a unor regiuni ale statelor membre. Întrucât există o tradiție îndelungată a consumului în toată Lituania, brânza este cunoscută sub numele de „Lietuviškas varškės sūris”.

În Lituania, agricultura de subzistență a fost modul predominant de viață (industrializarea a intervenit mai târziu), ceea ce a însemnat că meniul de bază al populației rurale a fost și a rămas alcătuit din cereale și produse lactate.

Brânza pe bază de coagul se producea în Lituania încă din Evul Mediu și este menționată din secolul XVI în inventarele scrise ale unor domenii. Când se cocea mâncare într-un cuptor de pâine, se punea înăuntru și o ulcea cu lapte acru, imediat ce cuptorul se răcea puțin, și se lăsa până când se ridicau la suprafață proteine galbene poroase. Odată scoasă ulceaua din cuptor, se golea într-un săculeț triunghiular (un săculeț pentru brânză), care se atârna pentru a se scurge. Coagulul scurs se presa apoi în prese speciale sau se punea pe o suprafață tare (o masă, o bancă sau o altă suprafață orizontală), se acoperea cu o scândură și se presa cu o piatră. Toamna și primăvara, când atmosfera era umedă, se acoperea adesea suprafața brânzei din coagul cu un strat de bacterii sau mucegai, astfel încât brânza să se conserve prin coacere ușoară într-un cuptor moderat de fierbinte sau prin afumare. Brânzeturile din coagul care se intenționa să fie păstrate mai mult timp se uscau.

5.2. Specificitatea produsului:

Datorită caracteristicilor „Lietuviškas varškės sūris” și totodată procesului simplu de producție, care nu necesită cheag și nici maturare, ci doar fermentarea laptelui și presarea coagulului, care, după ce ia forma unei brânze, poate fi sărat și apoi uscat, afumat sau copt, oamenii care trăiau din produsele agricole au putut să facă provizii pentru iarnă, perioadă în care vacile nu mai dădeau, de obicei, lapte.

Metoda de producție tradițională, foarte laborioasă, care a rămas, în mare, neschimbată până astăzi, îi oferă brânzei „Lietuviškas varškės sūris” caracterul distinct. Materiile prime de bază folosite la producerea sa sunt laptele de vacă pasteurizat și o cultură starter de bacterii lactice mezofile care îi conferă gustul de acid lactic. Brânza este îndesată cu mâna în săculeții pentru brânză tradiționali, subțiri, țesuți, de formă triunghiulară, a căror extremitate mai lată este legată cu un nod, ceea ce dă brânzei forma specifică, și anume de prismă triunghiulară cu colțuri rotunjite, în timp ce pe suprafață se imprimă forma materialului textil, cu pliuri în locul în care materialul a fost legat cu nod. Forma săculețului pentru brânză este determinată și de faptul că brânza proaspătă „Lietuviškas varškės sūris” este sfărâmicioasă și este mai ușor de scos intactă dintr-un săculeț pentru brânză triunghiular decât dintr-un săculeț cu altă formă. „Lietuviškas varškės sūris” este parte integrantă din patrimoniul culinar și național și din imaginea Lituaniei.

5.3. Legătura cauzală dintre aria geografică și calitatea sau caracteristicile produsului (pentru DOP) sau o calitate anume, reputația sau alte caracteristici ale produsului (pentru IGP):

Legătura dintre „Lietuviškas varškės sūris” și aria geografică se bazează pe reputația sa, după cum o ilustrează unele surse literare, cărți de bucate și popularitatea sa în viața cotidiană, la ocazii festive și în reprezentarea Lituaniei.

Scriind, în 1690, despre mâncărurile și băuturile lituaniene în cartea sa Der Preusche Littauer (Lituanianul prusac), Theodor Lepner, un pastor protestant care a lucrat în Lituania, a inclus următoarea descriere a brânzei „Lietuviškas varškės sūris”: „Ei își produc brânzeturile astfel: pun coagulul bine sărat într-o bucată de material, îl înfășoară pentru a-i permite să se scurgă și atârnă coagulul în hambar pentru a se întări. Apoi mănâncă brânza, pe care o taie în mai multe bucăți și o pun în fața oaspeților. Lor li se pare la fel de bună ca și brânza olandeză cea mai gustoasă.” Peste aproximativ 300 de ani, Vilius Puronas a inclus următoarea descriere în cartea sa Nuo mamutų iki cepelinų (De la mamuți la găluștele de cartofi, 1999): „«Lietuviškas varškės sūris» se producea și se consuma în întreaga Lituanie (nu numai într-o singură zonă etnografică), în timp ce vecinilor noștri le lăsa gura apă de poftă și ne cereau rețeta. «Lietuviškas varškės sūris» făcută de noi cu chimen, proaspătă sau uscată, care se află azi în vitrine, s-a schimbat foarte puțin de atunci.”

Prima carte de bucate în lituaniană, Lietuvos gaspadinė arba pamokinimai kaip prigulinčiai suvartoti dievo dovanas (Gospodina lituaniană sau lecții despre modul optim de a consuma darurile Domnului), publicată în Tilžė (Tilsit) în 1893, și Šeimininkėms vadovėlis (Manualul gospodinei), carte publicată în Sejny în 1911, conțineau rețete de „Lietuviškas varškės sūris”. „Lietuviškas varškės sūris” a fost descrisă și în literatura dedicată specialiștilor din industria lactatelor, de exemplu în Svarbesniais pieno produktų gamybos klausimais nurodymų ir instrukcijų rinkinys (O colecție de indicații și instrucțiuni cu privire la cele mai importante aspecte ale producției de lactate), publicată în 1947 de Pienocentras (Uniunea centrală a cooperativelor de produse lactate), și în cartea Pieno produktų pardavimas ir vartojimas (Vânzarea și consumul de produse lactate), publicată în Vilnius în 1958. Felul acesta de brânză, cunoscut ca „brânză lituaniană”, a început să fie produs industrial de la sfârșitul secolului XIX. În fabricile de prelucrare a laptelui, procesul de producție a brânzei este mecanizat, însă coagulul se îndeasă încă în săculeți de brânză care sunt legați cu mâna, așa cum s-a procedat timp de secole. Chiar și azi, la fabricarea brânzei acasă, se folosesc încă prese produse conform vechiului model.

În Lituania, „Lietuviškas varškės sūris” face încă parte integrantă din ritualul diverselor reuniuni, botezuri, nunți și alte evenimente familiale și reprezintă un cadou perfect. Produsul este nelipsit și din viața cotidiană. În Lituania, se obișnuiește să se mănânce brânza proaspătă goală, cu gem sau miere ori în sandvișuri, să se consume brânza coaptă sau afumată „Lietuviškas varškės sūris” cu bere sau gira (o băutură fermentată din pâine), iar brânza uscată să însoțească oamenii în excursii sau călătorii mai lungi. Se obișnuiește și să se facă o „Lietuviškas varškės sūris” mare pentru festivități. Pentru festivalul cântecului din 2007, s-a produs o brânză cu greutatea de 99 kg în fabrica de lactate din Ukmergė. Cea mai mare „Lietuviškas varškės sūris” afumată, de 12 kg, a fost fabricată de Sânziene, în 2009, în districtul Biržai, din 105 litri de lapte, fiind afumată într-un cuptor special timp de două zile întregi. Domnișoara de onoare aduce la nuntă o „Lietuviškas varškės sūris” mare, delicioasă, proaspătă, cu care împodobește masa, și, ca simbol al intimității și trăiniciei cuplului, mireasa oferă muzicanților o „Lietuviškas varškės sūris” uscată în dimineața celei de a doua zile a nunții, ca să le cânte pentru a-i trezi.

Din 2006, la Muzeul domeniului Rokiškis se organizează un program educațional denumit „Sūrio kelias” (Drumul brânzei). În fiecare an, aproximativ 6 000 de vizitatori descoperă vechile metode de producere a „Lietuviškas varškės sūris” și ustensilele etnografice și degustă diverse feluri de brânză. „Lietuviškas varškės sūris” a avut mare succes în rândul vizitatorilor din cadrul Săptămânii verzi 2009, o expoziție internațională desfășurată la Berlin.

Experiența, cunoștințele și priceperea producătorilor de brânză, dezvoltate timp de secole, au făcut posibile adaptarea procesului de producție la condițiile moderne, menținerea formei specifice a produsului și garantarea calității.

Trimitere la publicarea caietului de sarcini:

[Articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 (3)]

http://www.zum.lt/index.php?-1085950496

(1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.

(2) JO L 93, 31.3.2006, p. 12. Înlocuit de Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare.

(3) A se vedea nota de subsol nr. 2.