Scopul principal al Directivei privind conținutul de sulf este de a reduce efectele dăunătoare asupra sănătății și efectele negative asupra mediului provocate de emisiile de dioxid de sulf (SO2) rezultate din arderea anumitor tipuri de combustibili lichizi. Acesta este un obiectiv-cheie pentru a asigura îndeplinirea de către UE a Pactului verde și a reducerii la zero a poluării din toate sursele și a ambițiilor în materie de mobilitate durabilă, inclusiv a eforturilor depuse de sectorul maritim.

În plus, la 16 aprilie 2018, Comisia a adoptat un raport către Parlamentul European și Consiliu privind aplicarea și respectarea standardelor privind conținutul de sulf pentru combustibilii marini stabilite în Directiva (UE) 2016/802, făcând referire, de asemenea, la exercitarea competențelor sale de executare care au legătură cu domeniul de aplicare al competențelor delegate, chiar dacă acestea din urmă nu au fost exercitate până în prezent.

De fapt, având în vedere necesitatea urgentă de a asigura o aplicare uniformă și eficientă din punctul de vedere al costurilor a obligațiilor care decurg din Directiva privind conținutul de sulf, Comisia a ierarhizat competențele sale de executare și a elaborat: baza tehnică pentru actele de punere în aplicare privind „metodele de eșantionare” pentru combustibilii marini, definiția unui „eșantion reprezentativ” și „frecvența prelevării de eșantioane” de combustibili marini [în temeiul articolului 13 alineatul (4) din Directiva privind conținutul de sulf].

În cursul lucrărilor pregătitoare ale actelor menționate, Comisia a desfășurat consultări adecvate cu statele membre și cu părțile interesate relevante , inclusiv la nivel de experți, și a beneficiat de asistența tehnică acordată de Agenția Europeană pentru Siguranță Maritimă.

În consecință, la 16 februarie 2015, Comisia a adoptat Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/253, care stabilește normele privind procedura de prelevare de eșantioane de combustibil la bordul navelor, controlul furnizorilor de combustibil responsabili de furnizarea de combustibil către nave, precum și un număr obligatoriu de inspecții ale navelor și de eșantioane de combustibil pe care statul membru trebuie să le efectueze anual pentru a verifica conținutul de sulf din combustibilii marini utilizați de navele care operează în apele care intră în sfera sa de competență.

Cu toate acestea, până în prezent, nu există suficiente informații științifice noi pentru a justifica actualizarea, prin intermediul actelor delegate, a anexelor și articolelor relevante din Directiva privind conținutul de sulf menționate în secțiunea anterioară. Prin urmare, nu s-a considerat adecvată actualizarea standardelor tehnice pentru combustibilii fosili. Acest lucru este, de asemenea, în conformitate cu obiectivul UE de a reduce dependența de combustibilii fosili pentru a obține autonomie strategică și neutralitate climatică.

Nu s-au efectuat actualizări specifice, inclusiv de către Organizația Maritimă Internațională, cu privire la domeniul de aplicare al anexei I privind valorile echivalente ale emisiilor pentru metodele de reducere a emisiilor utilizate la bord, deoarece cerințele menționate pentru conținutul de sulf sunt singurele în vigoare.

În ceea ce privește secțiunea din anexa II referitoare la sistemele de curățare a gazelor de evacuare, OMI nu a efectuat nicio actualizare specifică a criteriilor referitoare la apele evacuate prevăzute în Orientările privind sistemele de curățare a gazelor de evacuare menționate în Rezoluția MEPC.184(59), adoptată la 17 iulie 2009. Având în vedere evoluțiile actuale din cadrul OMI privind evaluarea și armonizarea normelor și orientărilor privind apa evacuată din sistemele de curățare a gazelor de evacuare în mediul acvatic, inclusiv condițiile și zonele, este posibil ca orientările menționate să fie revizuite în consecință în viitor.

În ceea ce privește secțiunea din anexa II referitoare la utilizarea biocombustibililor ca metodă alternativă de asigurare a conformității și definițiile relevante prevăzute în Directiva 2009/28/CE privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, singura actualizare este adoptarea Directivei (UE) 2018/2001 (RED II), care este o reformare a Directivei 2009/28/CE. RED II actualizează definiția biocombustibililor menționată în anexa II la Directiva privind conținutul de sulf, dar utilizarea acestora în sectorul maritim se află încă într-un stadiu incipient. Totuși, propunerea de Regulament al UE privind combustibilii în domeniul maritim, care face parte din pachetul legislativ „Pregătiți pentru 55”, prezentată de Comisia Europeană în iulie 2021, se referă, de asemenea, la noi biocombustibili, precum și la alți combustibili cu emisii zero și cu emisii scăzute de dioxid de carbon. Adoptarea Directivei RED II și a Regulamentului UE privind combustibilii în domeniul maritim poate necesita o revizuire a definițiilor și a altor aspecte relevante privind biocombustibilii prevăzute în anexa II la Directiva privind conținutul de sulf. În plus, întrucât Regulamentul UE privind combustibilii în domeniul maritim consideră că alimentarea cu energie electrică de la mal a navelor la dană este o tehnologie cu emisii zero în porturile UE, este posibil ca domeniul de aplicare al anexei II să fie extins în viitor.

În general, în prezent există doar o experiență limitată în ceea ce privește dispozițiile prevăzute în anexa II la directivă, în special în materie de utilizare a gazului lichefiat pierdut prin vaporizare, a gazului natural lichefiat sau a biocombustibililor ca metode de reducere a emisiilor. Prin urmare, este oportun să se amâne orice actualizare tehnică conexă printr-un act delegat.

În plus, nu sunt disponibile actualizări semnificative în ceea ce privește definițiile prevăzute la articolul 2 litera (a) „păcură grea” pentru utilizări terestre; litera (e) clasele de „combustibil pentru motoare navale” în conformitate cu ISO 8217 și litera (p) Societatea Americană pentru Încercări și Materiale în ediția din 1976 privind definițiile și specificațiile pentru produse derivate din petrol și pentru lubrifianți. Până în prezent, doar câteva state membre au notificat actualizări relevante în cadrul procedurii de notificare în temeiul Directivei privind transparența pieței unice [Directiva (UE) 2015/1535].