RO    RO  
 COMISIA  
EUROPEAN Ă 
Strasbourg, 15.7.2014  
COM(2014) 469  final 
  
CARTE VERDE 
Valorificarea la maximum a know-how-ului tradi țional al Europei: po sibilitatea de a 
extinde protec ția indicațiilor geografice ale Un iunii Europene la pr odusele neagricole 
 
Text cu relevan ță pentru SEE 
 
 
2 
 CARTE VERDE 
Valorificarea la maximum a know-how-ului tradi țional al Europei: posibilitatea de a 
extinde protec ția indicațiilor geografice ale Uniunii Europene la produsele neagricole 
 
 
 
Cuprins 
 
 Introducere .................................................................................................................... ............. 4
 
I – Valorificarea la maximum a indica țiilor geografice: avantajele poten țiale ale extinderii 
protecției indicațiilor geografice produsele ne agricole la nivelul UE.......................... 6  
1. Indicațiile geografice în UE: situa ția actuală......................................................................... 6  
1.1. Ce este o indica ție geografic ă?............................................................................................ 6  
1.2. Cadrul juridic pentru protec ția indicațiilor geografice........................................................ 6  
1.2.1. Cadrul juridic la nivel interna țional ................................................................................. 6  
1.2.2. Cadrul juridic la nivelul UE ............................................................................................ .7 
1.2.2.1. Protec ție unitară la nivelul UE limitat ă la produsele agricole și alimentare ................. 7  
1.2.2.2. Divergen țe între cadrele juridice na ționale pentru produsele neagricole...................... 8  
2. Potențialele beneficii economice, sociale și culturale ale extinderii protec ției indicațiilor 
geografice la produsele neag ricole la nivelul UE ........................................................ 9  
2.1. Poten țialul economic al indica țiilor geografice pentru produsele neagricole ..................... 9  
2.2. Avantaje pentru consumatori ............................................................................................ 10  
2.3. Sprijinirea eforturilo r UE la nivel interna țional de intensificare a protec ției indicațiilor 
geografice................................................................................................................... 11  
2.4. Conservarea și valorificarea tradi țiilor, a know-how-u lui, a diversit ății expresiei culturale 
și a patrimoniului cultural din Europa........................................................................ 11  
3. Probleme și provocări în pregătirea produselor neagrico le pentru a fi poten țial eligibile 
pentru protec ția indicațiilor geografice ...................................................................... 12  
4. Alternative la protec ția armonizat ă la nivelul UE................................................................ 13  
II – Opțiuni pentru protec ția indicațiilor geografice la nivelul UE .......................................... 15  
1. Obiective și criterii de protec ție ........................................................................................... 15  
1.1. Ce fel de indica ție: denumiri și simboluri ......................................................................... 15  
1.2. Ce indica ții ar trebui s ă fie excluse în contextul unei protec ții a indica țiilor geografice? 16  
 
3 
 2. Cum ar trebui aplicat ă protecția indicațiilor geografice, printr-o  abordare transversal ă sau 
una sectorial ă?............................................................................................................ 17  
3. Legătura dintre produse și teritoriu ...................................................................................... 18  
3.1. Cât de puternic ă ar trebui s ă fie legătura cu teritoriul? ..................................................... 18  
3.2. Calitatea și specifica țiile produsului ................................................................................. 19  
3.3. Reputa ția asociată unui produs.......................................................................................... 20  
4. Sporirea gradului de protec ție .............................................................................................. 20  
4.1. Armonizarea legisla țiilor naționale ................................................................................... 20  
4.2. Crearea unui sistem unic la nivelu l întregii Uniuni Europene .......................................... 21  
5. Înregistrarea............................................................................................................... ........... 22  
5.1. Rolul administra țiilor naționale într-un sistem de înregistrare european.......................... 22  
5.2. Gestionarea unui registru la nivelul UE ............................................................................ 22  
5.3. Procedura de înregistrare................................................................................................. .. 23  
5.3.1. Solicitan ții ...................................................................................................................... 23  
5.3.2. Opozi ția la înregistrarea unei indica ții geografice ......................................................... 23  
5.3.3. Taxe.................................................................................................................... ............ 24  
6. Domeniul de aplicare a protec ției......................................................................................... 24  
6.1. Nivelul protec ției acordate ................................................................................................ 24  
6.2. Monitorizarea și asigurarea respect ării drepturilor legate de indica țiile geografice ......... 25  
6.3. Durata protec ției pentru indica țiile geografice pentru produsele neagricole .................... 26  
7. După înregistrare.................................................................................................................. 26 
7.1. Anularea protec ției ............................................................................................................ 26  
7.2 Poten țialele conflicte între indica țiile geografice și mărci ................................................. 27  
Concluzii ...................................................................................................................... ............ 28  
 
 
 
 
 
  
 
 
 
 
 
 
 
 
4 
 Introducere 
 
În lumea globalizat ă de astăzi, gama de produse oferite consumatorului este aproape 
nelimitată. Pentru a putea face o alegere în deplin ă cunoștință de cauză, consumatorii trebuie 
să colecteze și să compare informa ții privind pre țul și caracteristicile unui num ăr tot mai mare 
de mărfuri. Este posibil ca pre țul și caracteristicile de baz ă ale unui produs s ă nu fie singurele 
elemente pe care consumatorii î și întemeiaz ă deciziile. De asemenea, ace știa caută moduri 
prin care pot identifica produsele autentice, a c ăror calitate este cea original ă și se așteaptă ca 
trăsăturile specifice și calitatea c ărora li se face publicitate s ă corespund ă caracteristicilor pe 
care le apreciaz ă și pentru care sunt de multe ori dispu și să plătească mai mult.  
 
În acest scop, reputa ția și/sau anumite caracteristici privind calitatea asociate cu anumite 
produse datorit ă originii lor specifice se pot concretiza în ceea ce se nume ște „indica ție 
geografic ă”. Aceasta din urm ă caracterizeaz ă produsul. Indica țiile geografice (IG) sunt 
indicații care identific ă bunurile ca fiind originare dintr-o țară, o regiune sau o localitate, în 
cazul în care o anumit ă calitate, reputa ția sau alte caracteristici ale produsului se pot atribui în 
mod esen țial originii sale geografice, de exemplu vinul de Bordeaux, Vetro di Murano (sticla 
de Murano) sau Prosciutto di Parma ( șunca de Parma). 
 Indicațiile geografice sunt în mod evident relevante pentru produsele agricole și alimentare, 
pentru vinuri și alte băuturi alcoolice, în cazul în  care originea lor geografic ă este legat ă de 
calitățile care se datoreaz ă fie solului sau climei (de exem plu, în cazul vinu rilor), fie unei 
combinații între factorii naturali și metodele de prelucrare tradi ționale aplicate în regiune [de 
exemplu, în cazul Bayerisches Bier (bere bavarez ă)]. Cu toate acestea,  utilizarea indica țiilor 
geografice nu se limiteaz ă la produsele agricole. O indica ție geografic ă poate eviden ția și 
calitățile specifice ale unui produs care se datoreaz ă factorilor umani din locul de origine al 
produsului, cum ar fi competen țe și tradiții de produc ție specifice. Acesta este cazul, de 
exemplu, al produselor de artizanat, care sunt în general confec
ționate manual, folosind 
resursele naturale locale, și sunt de obicei ancorate în tradi țiile comunit ăților locale. 
În Uniunea European ă (UE) exist ă din abunden ță astfel de produse n eagricole autentice, 
realizate pe baza cuno ștințelor și a metodelor de produc ție tradiționale, care sunt deseori 
înrădăcinate în patrimoniul cultural și social al unei anumite zone geografice, de exemplu, 
Český křišťál (cristalul de Boemia), tartanul sco țian, Marmo di Carrara (marmura de Carrara) 
sau Meissner Porzellan (por țelanul de Meissen). Toate aceste produse fac parte din 
know-how-ul și competen țele tradiționale ale Europei și, din acest motiv, sunt importante 
pentru patrimoniul cu ltural al acesteia și contribuie la economia cultural ă și creativă. De 
asemenea, dac ă sunt îndeplinite condi țiile adecvate pentru expl oatarea lor, produsele 
respective au un poten țial economic considerabil. Inovarea și progresele tehnologice sunt 
esențiale pentru valorificarea la maximum a experien ței și a patrimoniului local. 
UE este obligat ă să respecte normele privind protec ția indicațiilor geografice în temeiul 
Acordului privind aspectele legate de comer ț ale drepturilor de proprietate intelectual ă 
(Acordul TRIPS), care se aplic ă tuturor celor 159 de state membre ale Organiza ției Mondiale 
a Comerțului (OMC) și acoperă atât produsele agricole, cât și produsele neagricole. În toate 
țările membre ale OMC, indica țiile geografice trebuie s ă fie protejate pentru a evita inducerea 
în eroare a publicului în privin ța originii produselor și pentru a preveni concuren ța neloială. 
Țările membre ale OMC au dreptul s ă utilizeze diferite  instrumente juri dice în acest scop. 
Unii membri ai OMC, inclusiv 15 stat e membre ale UE, dispun de o legisla ție sui generis  în 
domeniul protec ției indicațiilor geografice pentru  produsele neagricole. 
 
5 
 O protecție a indica țiilor geografice unitar ă la nivelul UE exist ă în prezent în cazul vinurilor, 
al băuturilor spirtoase, al vinurilor aromatizate și al produselor agricole și alimentare. În cazul 
produselor neagricole, nu exist ă însă în prezent nici o armonizare, nici o protec ție unitară a 
indicațiilor geografice. În schimb, se aplic ă instrumente juridice na ționale, ceea ce înseamn ă 
că nivelurile de protec ție juridică variază de la un stat la altul în Europa. Produc ătorii care 
doresc să protejeze o indica ție geografic ă pentru produsele lor neagricole în întreaga UE 
trebuie să se asigure c ă produsele sunt protejate în mod sepa rat în fiecare stat membru, ceea ce 
nu pare conform cu obiectivele pie ței interne. 
Comisia a identificat aceast ă problemă în Comunicarea sa  din 2011 intitulat ă O piață unică 
pentru drepturile de proprietate intelectual ă1 și a propus o analiz ă aprofundat ă a cadrului 
juridic existent în domeniul protec ției indica țiilor geografice pentru pr odusele neagricole în 
statele membre, precum și a implica țiilor acestui cadru pe pia ța internă. 
Studiul privind protec ția indica țiilor geografice în cazul produselor neagricole pe pia ța 
internă („studiul”) a fost comandat pentru a urm ări mai departe acest aspect în 20122. Potrivit 
studiului, publicat de Comisie în  martie 2013, instrumentele juridice existente pe care le au la 
dispoziție produc ătorii la nivel na țional și european sunt insufici ente. La 22 aprilie 2013, 
Comisia a organizat o audiere public ă pentru a discuta r ezultatele studiului și pentru a oferi o 
platformă de dezbatere mai ampl ă cu privire la necesitatea unei protec ții mai eficiente a 
indicațiilor geografice pentru pr odusele neagricole la nivelul UE. Multe dintre p ărțile 
interesate care au participat la audierea public ă au sprijinit apelul lans at în cadrul studiului 
pentru o protec ție mai bun ă a indicațiilor geografice pentru produsele neagricole la nivelul UE.  
Având în vedere rezultatele studiului, precum și concluziile audierii publice, Comisia a decis 
să își continue activitatea de analiz ă prin prezenta carte verde. Comisia urm ărește să 
desfășoare consult ări cât mai ample cu toate p ărțile interesate pentru a afla dac ă este nevoie, 
la nivelul UE, s ă se sporeasc ă protecția indicațiilor geografice pentru  produsele neagricole și, 
în cazul unei concluzii afirmativ e, ce abordare ar trebui s ă adopte. Toate p ărțile interesate sunt 
invitate s ă își prezinte observa țiile privind aspectele semnalate în prezenta carte verde, prin 
formularea unui r ăspuns la întreb ările specifice men ționate în document. Comisia va lua în 
considerare rezultatele acestei consult ări atunci când va decide dac ă sunt necesare m ăsuri 
suplimentare la nivelul UE.  
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
                                                            
1 http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/Lex UriServ.do?uri=COM:2011:0287:FIN:RO:PDF . 
2Studiul a fost realizat anterior ader ării Croației la Uniunea European ă și nu face referi re la aceasta.  
 
6 
  
I - Valorificarea la maximum a indica țiilor geografice: avantajele poten țiale ale 
extinderii protec ției indica țiilor geografice la produsele neagricole la nivelul UE 
 1. Indicațiile geografice în UE: situa ția actuală 
 1.1. Ce este o indica ție geografic ă? 
 
O indicație geografic ă este un semn, de obicei o denumire, utilizat ă pentru produsele care au o 
anumită origine geografic ă și care posed ă calitățile, caracteristicile sau reputa ția care pot fi 
atribuite în mod esen țial acelui loc de origine. De regul ă, o indica ție geografic ă include sau 
constă în numele locului de origine al bunurilor. Aceast ă denumire poate fi utilizat ă în comun 
de către toate întreprinderile dintr-o anumit ă zonă care produc un anumit produs într-un 
anumit mod prestabilit. Champagne  (vinul spumant specific regiunii Champagne) și 
Prosciutto di Parma  (șunca de Parma) sunt câteva exemple de indica ții geografice renumite la 
nivel mondial. 
Scopul protej ării indicațiilor geografice printr-un drept de proprietate intelectual ă este acela 
de a asigura o concuren ță loială pentru produc ători și de a oferi consumatorilor informa ții 
fiabile cu privire la locul și/sau metoda de produc
ție, precum și la calitatea produsului3. 
Protecția indicațiilor geografice este esen țială pentru prezervar ea produselor tradi ționale de 
înaltă calitate, precum și a know-how-ului și a locurilor de munc ă aferente. Prin urmare, 
protejarea indica țiilor geografice sprijin ă întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) și 
producătorii. Indica țiile geografice subliniaz ă relația dintre activitatea uman ă, cultură, terenuri 
și resurse și contribuie la protec ția activelor necorporale precum reputa ția și standardele de 
calitate. 
Protecția indicațiilor geografice este, de asemenea, un stimulent pentru investi țiile în noile 
tehnologii și în inovare destinate s ă protejeze calitatea ridicat ă a produselor, men ținând în 
același timp competitivitatea. 
Indicațiile geografice au caracteris tici speciale care le diferen țiază de alte drepturi de 
proprietate intelectual ă: în general, acestea nu reprezint ă proprietatea unei singure 
întreprinderi, astfel cum se întâmpl ă în cazul m ărcilor și a brevetelor. Indica țiile geografice 
aparțin unei comunit ăți întregi, cu alte cuvinte tuturor produc ătorilor ale c ăror produse sunt 
originare din zona geografic ă definită și îndeplinesc specifica țiile stabilite o anumit ă indicație 
geografic ă. 
1.2. Cadrul juridic pentru protec ția indicațiilor geografice 
 1.2.1. Cadrul juridic la nivel interna țional 
 
O serie de tratate admi nistrate de Organiza ția Mondial ă a Propriet ății Intelectuale (OMPI) 
prevăd protecția indicațiilor geografice, în special Conven ția de la Paris din 1883 pentru 
                                                            
3 Ca și în cazul altor produse, cele care poart ă o denumire de indica ție geografic ă trebuie s ă fie în conformitate cu actualul 
sistem al UE de „cerin țe esențiale” și de cerin țe privind siguran ța produselor care asigur ă buna func ționare a pie ței interne, 
siguranța produselor pentru consumatori și protecția anumitor alte interese publice, de exemplu protec ția mediului și 
eficiența energetic ă. 
 
7 
 protecția propriet ății industriale4, precum și Acordul de la Lisabona privind protec ția și 
înregistrarea interna țională a denumirilor de origine5. În plus, articolele 22-24 din Acordul 
TRIPS se refer ă la protecția internațională a indicațiilor geografice în cadrul OMC6. 
Aceste acorduri interna ționale permit acordarea de protec ție a indica țiilor geografice tuturor 
tipurilor de produse, atât celor agricole, precum și celor neagricole. Totu și, acordurile difer ă 
în mod semnificativ în ceea ce prive ște definiția, domeniul de aplicare, m ăsurile de punere în 
aplicare relevante și alte aspecte ale protec ției indicațiilor geografice. 
1.2.2. Cadrul juridic la nivelul UE 
 
În Europa, protec ția indicațiilor geografice este disponibil ă atât pentru produsele agricole, cât 
și pentru cele neagrico le. Produsele agricole și cele alimentare (vinur i, produse spirtoase) pot 
beneficia de protec ție unitară acordată exclusiv la nivelul UE. Indica țiile geografice pentru 
produsele neagricole sunt pr otejate doar la nivel na țional/regional, prin intermediul diferitelor 
cadre juridice na ționale. 
1.2.2.1.  Protecție unitară la nivelul UE limitat ă la produsele agricole și alimentare   
La nivelul UE, s-a stabilit protec ția unitară a indica țiilor geografice pent ru vinuri (1970), 
produse spirtoase (1989), vinuri aromatizate (1991) și alte produse agricole și alimentare 
(1992). Obiectivul principal al acestor sisteme este acela de a promova calitatea, diversitatea 
și valoarea în cadrul lan țului alimentar, de a p ăstra know-how-ul tradi țional din sectorul 
respectiv și de a stimula diversificarea și ocuparea for ței de munc ă în zonele rurale. Prin 
intermediul acestor sisteme, denumirile pr otejate pentru produsele vizate beneficiaz ă de 
protecție unitară pe întreg teritoriul Uniunii Europene , existând un singur proces de cerere de 
înregistrare. La sfâr șitul lunii aprilie 2014, la nivelul UE erau înregist rate 336 de denumiri de 
produse spirtoase, 1577 de denumiri de vinuri și 1184 de denumiri de produse agricole și 
alimentare. Valoarea estimativ ă a vânzărilor de produse prot ejate prin indica ții geografice din 
UE în 2010 s-a ridicat la 54,3 miliarde EUR,  din care 11,5 miliarde EUR provin din vânz ările 
la export (15 % din exportur ile industriei alimentare și a băuturilor din UE). 
Curtea de Justi ție a Uniunii Europene a confirmat faptul c ă indicațiile geografice reprezint ă un 
drept de proprietate intelectual ă7. Sistemul UE de protec ție a indica țiilor geografice este 
exclusiv și împiedic ă statele membre s ă mențină în vigoare, în paralel cu acesta, sisteme 
                                                            
4 Convenția de la Paris se refer ă în general la „indica ții de provenien ță” și la „denumiri de origine” ca obiecte ale propriet ății 
industriale, îns ă nu define ște aceste concepte. Toate statele membre ale Euratom sunt p ărți la aceast ă convenție. 
5 Zece state membre ale UE sunt p ărți la Acordul de la Lisabona. Dintre acestea, șapte state membre l-au ratificat: Bulgaria, 
Republica Ceh ă, Franța, Ungaria, It alia, Portugalia și Slovacia. Trei state membre l-au semnat, dar nu l-au ratificat: Spania, 
Grecia și România.  
6 Articolul 22 din TRIPS stabile ște definiția unei indica ții geografice și conține o obliga ție general ă pentru țările membre ale 
OMC de a asigura protec ția împotriva utiliz ării înșelătoare a indica țiilor geografice și împotriva unei utiliz ări care 
constituie un act de concuren ță neloială. Acesta impune, de asemenea, p ărților obliga ția să refuze sau s ă invalideze 
înregistrarea m ărcilor care con țin sau constau într-o indica ție geografic ă pentru produse care nu sunt originare din teritoriul 
indicat, dac ă utilizarea indica ției în cadrul m ărcii pentru astfel de bunuri ar putea induce publicul în eroare cu privire la 
adevăratul loc de origine. Articolul 23 din TRIPS ofer ă un nivel mai ridicat de protec ție a indica țiilor geografice pentru 
vinuri și produse spirtoase. Articolul 23 alineatul (1) stabile ște un standard de protec ție absolut ă care impune p ărților să 
împiedice înregistrarea unei indica ții geografice pentru vinuri sau produse spirtoase care nu sunt originare din zona 
geografic ă relevantă, chiar dac ă adevărata origine a bunurilor este indicat ă sau dacă indicația geografic ă este utilizat ă în 
traducere ori este înso țită de expresii precum „de genul”, „de tipul”, „de stilul”, „imita ție” sau alte formul ări similare. 
Indicațiile geografice pentru vinuri și produse spirtoase trebuie s ă fie protejate, chiar dac ă utilizarea gre șită a unei denumiri 
de indicație geografic ă nu ar induce în eroare consumatorii. 
7 A se vedea cauza C-3/91, Turrón de Ji jona, punctul 37, sau cauza C-108/01, Prosciutto di Parma, punctul 64. 
 
8 
 regionale sau na ționale separate (astfel cum este cazul m ărcilor, de exemplu)8. Sistemele 
naționale exist ă pentru a reglementa prima etap ă a procedurii de cerere de înregistrare a unei 
indicații geografice în UE și pentru a asigura punerea lor în aplicare administrativ ă (și anume, 
efectuarea de controale oficiale privind respectarea caietului de sarcini stabilit de c ătre 
producători, și monitorizarea utiliz ării unei indica ții geografice pe pia ță)9. 
 Sistemul UE de protec ție a indica țiilor geografice pentru produsel e agricole este în general 
considerat a fi un succes, a șa cum arat ă un studiu recent comandat de Comisia European ă
10. 
Acest sistem a adus beneficii concrete pentru consumatori și producători deopotriv ă, cum ar fi 
informații detaliate și o garan ție de calitate pentru consumatori, marje de profit mai stabile 
pentru produc ători, o mai bun ă vizibilitate a produselor pe pia ță, adesea în urma particip ării la 
târguri comerciale, accesul la noi pie țe interne și/sau de export, mai mult acces la fonduri de 
promovare și la ajutoare de investi ții pentru produc ători. Protec ția indicațiilor geografice 
contribuie, de asemenea, la men ținerea infrastructurii și a nivelului de ocupare a for ței de 
muncă la nivel local, în special în zonele mai s ărace, aducând astfel beneficii societ ății în 
ansamblu. 
1.2.2.2. Divergen țe între cadrele juridice na ționale pentru produsele neagricole 
 
Legislațiile statelor membre cu privire la protec ția indicațiilor geografice pentru produsele 
neagricole nu au fost înc ă armonizate. În consecin ță, cadrele juridice na ționale relevante 
variază în mod semnificativ de la un stat membru la altul. Exist ă diferențe semnificative în 
ceea ce prive ște definițiile, procedurile și costurile de înregistrare , domeniul de aplicare a 
protecției și mijloacele de punere în aplicare a legisla ției. Drept urmare, indica țiile geografice 
pentru produsele neagricole sunt su puse unor niveluri di ferite de protec ție în func ție de țara 
lor de produc ție, pornind de la protec ția de bază prevăzută în Acordul TRIPS. 
În toate statele membre, produsele neagrico le sunt supuse unor norme privind concuren ța 
neloială sau înșelarea consumatorilor. A cest lucru este valabil și în cazul dreptului m ărcilor, 
care poate, de asemenea, s ă ofere un grad de protec ție. În prezent, 15 state membre ale UE 
dispun de sisteme sui generis  de protec ție a indica țiilor geografice pentru produsele 
neagricole11. Aceste legi pot lua diverse forme, de la reglement ări regionale sau na ționale 
privind anumite produse de artizanat  (de exemplu, produsele din ceramic ă) la legi speciale 
care vizeaz ă anumit produs (de exemplu, cu țitele Solingen) sau le gi regionale sau na ționale 
care protejeaz ă toate produsele neagricole cu indica ție geografic ă12.  
Întrebare: 
1. Considera ți că diferitele niveluri și mijloace de protec ție a indica țiilor geografice pentru 
produsele neagricole care sunt în vigoare în diferitele state membre ale UE prezint ă 
anumite avantaje sau dezavantaje? V ă rugăm să explicați răspunsul. 
 
                                                            
8 A se vedea cauza C-478/07, Bud ĕjovický Budvar, punctul 114.  
9 A se vedea cauza C-35/13, Felino, punctul 28.  
10 Studiul privind valoarea producerii de produse agricole și alimentare, vinuri,  produse spirtoase și vinuri aromatizate 
protejate prin intermediul unei indica ții geografice (IG)  este disponibil la adresa http://ec.europa.eu/agriculture/external-
studies/value-gi_en.htm . 
11 Belgia (Regiunea Valon ă), Bulgaria, Croa ția, Republica Ceh ă, Estonia, Fran ța, Germania, Ungaria,  Letonia, Polonia, 
Portugalia, România, Slovacia, Slove nia, Spania (regiunea Murcia), a se vedea p. 30 din studiu.  
12 Studiu privind protec ția indica țiilor geografice în cazul produselor neagricole pe pia ța internă, p. 29-73,  
http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/docs/ge o-indications/130322_geo-indica tions-non-agri-study_en.pdf . 
 
9 
  
2. Poten țialele beneficii economice, sociale și culturale ale extinderii protec ției 
indicațiilor geografice la produsel e neagricole la nivelul UE 
 2.1. Poten țialul economic al indica țiilor geografice pentru produsele neagricole 
 
Se pare c ă un sistem armonizat la nivelul UE de protec ție a indica țiilor geografice pentru 
produsele neagricole ar putea aduce dou ă beneficii principale produc ătorilor de produse 
neagricole. Garantarea calit ății și a originii produselor în întreaga UE sporesc atractivitatea și 
caracterul distinct al acestora, ceea ce ar putea, în schimb, stimula cre șterea vânz ărilor
13 și ar 
exista o protec ție mai eficace și mai uniform ă la nivelul întregii UE împotriva pierderilor 
înregistrate din cauza produselor contraf ăcute sau a imita țiilor. 
Protecția indicațiilor geografice se poate aplica tuturor tipurilor de produse neagricole și de 
metode de produc ție, de la produsele care necesit ă tehnologie medie și joasă, de exemplu 
Český křišťál (cristalul de Boemia), la cele care necesit ă tehnologie mai ridicat ă. În studiul 
realizat recent, se estimeaz ă că ocuparea direct ă și indirect ă a forței de munc ă în cadrul 
sectorului indica țiilor geografice neagri cole din Europa ofer ă până la 4,08 milioane de locuri 
de muncă14. Aceste locuri de munc ă sunt, în principal, în IMM-uri situate în regiunile mai 
sărace15. În două treimi din regiunile din care pr ovin produsele neagricole cu indica ție 
geografic ă, rata sărăciei sau rata șomajului este mai mare de 20 %. 
Garantarea reputa ției și/sau a calit ății unui produs care beneficiaz ă de protec ția indicației 
geografice în întreaga UE  ar putea ajuta produc ătorii să acceseze fondurile de promovare și 
ajutoarele de investi ții oferite de autorit ățile publice și ar facilita accesul la târguri comerciale. 
Ocazia de a se al ătura unui sistem armonizat la nivelul întregii UE de protec ție a indica țiilor 
geografice ar putea, de asemenea, îmbun ătăți organizarea colectiv ă și gestionarea denumirilor 
protejate de c ătre asocia țiile de produc ători. 
Mai mult decât atât, o indica ție geografic ă renumită ar putea atrage mai mult ă publicitate în 
locul sau în regiunea de  origine a produsului și ar putea avea efecte de multiplicare, de 
exemplu prin stimularea turismului16 și prin organizarea de târguri comerciale și de activit ăți 
culturale, ceea ce ar conduce la cr earea mai multor locuri de munc ă17. 
 Locurile de munc ă nou-create datorit ă unui anumit produs cu o indica ție geografic ă nu pot fi, 
de regulă, mutate în alte loca ții, din cauza leg ăturilor inerente ale produsului cu teritoriul de 
unde provine. Din aceast ă perspectiv ă, îmbunătățirea prosperit ății în anumite regiuni prin 
acordarea de protec ție indicațiilor geografice pentru produsele neagricole poate contribui la 
                                                            
13În plus, statutul de indica ție geografic ă joacă un rol semnificativ, deoarece le permite produc ătorilor să înceapă furnizarea 
către marii distribuitori și să găsească noi clien ți în afara zonelor unde produsele lor sunt deja bine-cunoscute și apreciate 
de consumatori. De asemenea,  având în vedere faptul c ă indicațiile geografice sunt considerate de c ătre consumatorii de pe 
piețele străine ca fiind o garan ție suplimentar ă a calității produselor, care a fost verificat ă de către un organism extern, o 
denumire de indica ție geografic ă ajută producătorii să obțină acces la noi pie țe de export. 
14 Studiul, p. 133. 
15 Sursa: Statisticile  europene privind s ărăcia și șomajul în regiunea NUTS 2. Acesta este cazul dantelei belgiene (dentelles de 
Binche) sau al argilei negre din Olho Marinho, Po rtugalia (louça de barro preto de Olho Marinho). 
16 De exemplu Itinerariul European al Ceramicii (certificat dr ept „Itinerariu Cultural” al Consiliului Europei din mai 2012) 
care are ca obiectiv sporirea atractivit ății teritoriilor unde se produce ceramic ă drept destina ții pentru turismul durabil. 
17A se vedea: Geographical Indications, An introduction , WIPO, 
http://www.wipo.int/export/ sites/www/freepublications/e n/geographical/952/wipo_pub_952.pdf . 
 
10 
 menținerea locurilor de munc ă și a bunăstării în anumite zone fragile din punct de vedere 
economic.  
Întrebări: 
2. Credeți că un sistem consolidat și armonizat la nivelul UE de protec ție a indica țiilor 
geografice pentru produsele n eagricole ar putea avea efect e economice pozitive pe pia ța 
internă, astfel cum se prevede mai sus? 
3. Ce fel de efecte negative ar put ea avea o astfel de protec ție asupra economiei UE? 
 
 
2.2. Avantaje pentru consumatori  
Indicațiile geografice permit consumatorilor care acord ă o atenție deosebit ă originii 
geografice a produselor, care sunt se nsibili la cultura  sau la tradi ția pe care acestea le 
încarneaz ă sau care sunt preocupa ți de caracteristicile sau de calitatea specific ă a produselor 
să facă alegeri în cuno ștință de cauz ă, sigure și bazate pe informa ții fiabile
18. Scopul 
indicațiilor geografice este acela de a oferi consumatorilor certitudinea c ă un produs are o 
anumită calitate, precum și caracteristicile și/sau reputa ția datorate unui anum it loc de origine, 
dacă acestea sunt lucruri pe care consumatorii le apreciaz ă. 
Controalele oficiale sau mecanis mele de monitorizare menite s ă asigure faptul c ă produsele cu 
o indicație geografic ă protejată respectă caietul de sarcin i al produsului sunt o caracteristic ă 
esențială a actualelor sisteme de indica ții geografice din UE în s ectorul agricol. Protec ția 
indicațiilor geografice este un instru ment de prevenire a utiliz ării frauduloase pe pia ță a unei 
denumiri de indica ție geografic ă. Aceasta nu urm ărește să limiteze gama de produse 
disponibile pentru consumatori, ci s ă rezerve o denumire specific ă pentru bunurile care 
respectă caietul de sarcini al produsului și care au o leg ătură geografic ă clară. Protecția 
indicațiilor geografice nu împiedic ă alți producători să comercializeze acela și tip de m ărfuri 
sub un alt nume. În esen ță, indicațiile geografice sunt menite s ă protejeze consumatorii, astfel 
încât aceștia să nu cumpere bunuri care nu au calitatea și caracteristicile la care ace știa se 
așteaptă și pentru care ar fi dispu și să plătească un preț mai mare19. 
 
Întrebări: 
4. Considera ți că un sistem armonizat la  nivelul UE de protec ție a indica țiilor geografice 
pentru produsele neagricole ar pre zenta avantaje pentru consumatori?  
5. Considera ți că există potențiale consecin țe negative pentru consumatori?  
 
                                                            
18 Potrivit unui sondaj realizat de Eurobarometru (298) în 2008, 26 % dintre consumatori au declarat c ă erau interesa ți de țara 
de origine a produselor nealimentare (informa ție care nu reprezint ă o indicație geografic ă propriu-zis ă), acesta fiind cel de al 
patrulea aspect apreciat  de consumatori, dup ă preț, siguranță și marcă. 
19Pentru produc ători, are sens s ă investeasc ă în fabricarea de produse de calitate numai în cazul în care consumatorii sunt 
informați în privin ța calității acestor produse. În cazul în care o întreprindere decide s ă fabrice produse de înalt ă calitate, 
aceasta va înregistra câ știguri de pe urma acestei decizii în  viitor, ca rezultat al investi ției pe termen lung în construirea 
propriei sale reputa ții. În consecin ță, întreprinderea este stimulat ă să investeasc ă în reputa ția sa, putând astfel s ă profite de pe 
urma prețurilor mai ridicate, doar în condi țiile în care cons umatorii sunt con știenți de calitatea produsel or comercializate. 
Consumatorul, în schimb, beneficiaz ă de o gam ă largă de produse sigure și de înaltă calitate. 
 
11 
 2.3. Sprijinirea eforturilor UE la nivel interna țional de intensificare a protec ției 
indicațiilor geografice 
 
Crearea unei protec ții unitare a indica țiilor geografice pentru produs ele neagricole la nivelul 
UE poate avea, de asemenea, un impact pozi tiv asupra negocierilo r privind acordurile 
comerciale cu țări terțe care sunt interesate s ă asigure o mai bun ă protecție pentru indica țiile 
lor geografice neagricole în cadrul UE. Absen ța unui sistem coerent și armonizat la nivelul 
UE de protec ție a indica țiilor geografice pentru pr odusele neagricole afecteaz ă capacitatea UE 
de a negocia acest aspect la nivel bilateral și de a asigura o protec ție mai bun ă în țările 
respective a indica țiilor geografice pentru produsele agricole din UE. Protec ția indicațiilor 
geografice pentru produsele neagricole provenite din țări terțe și comercializate pe pia ța UE a 
devenit un factor tot mai important în mai multe negocieri bilaterale cu partenerii comerciali ai UE. Ace știa au adesea o tradi ție bogată în ceea ce prive ște produse de artizanat și produse 
neagricole bine-cunoscute. De exemplu, India protejeaz ă anumite indica ții geografice pentru 
produsele neagricole legate de fabricarea sariurilor, a șalurilor și de pictura pe m ătase. 
La nivel multilateral, în cadrul OMC, efortu rile de negociere ale UE depuse pentru a 
îmbună
tăți nivelul de protec ție a indica țiilor geografice ar putea bene ficia la rândul lor de pe 
urma unui sistem european unitar de protec ție a indica țiilor geografice pentru produsele 
neagricole. În cadrul negocierilor din cadrul Age ndei de Dezvoltare de la Doha a OMC, UE a 
acționat pentru a extinde la toate produsele nivelul ridicat de protec ție acordat în prezent doar 
vinurilor și produselor spirtoase. 
Întrebare: 
6. Considera ți că un sistem armonizat la  nivelul UE de protec ție a indica țiilor geografice 
pentru produsele neagricole prezint ă posibile avantaje sau dezavantaje în ceea ce prive ște 
relațiile comerciale ale UE cu țările terțe? Dacă da, care sunt acestea?  
 
 
2.4. Conservarea și valorificarea tradi țiilor, a know-how -ului, a diversit ății expresiei 
culturale20 și a patrimoniului cultural din Europa 
 
Autenticitatea, calitatea distinctiv ă și alte caracteristici apreciate de consumatori reprezint ă 
cea mai bun ă modalitate prin care produsele neagricole tipice, eligibile pentru a beneficia de o 
indicație geografic ă pot să intre efectiv în concuren ță. Aceste produse se afl ă în mod constant 
sub presiune din cauza a ltor bunuri care le amenin ță reputația, acestea din urm ă fiind adesea 
de slabă calitate și având pre țuri mai sc ăzute. Produsele care au poten țialul de a beneficia de o 
indicație geografic ă pot avea succes în cazul în care concuren ța se bazeaz ă pe practici corecte. 
Dacă, însă, imitațiile beneficiaz ă de pe urma reputa ției și a așteptărilor privind autenticitatea și 
calitatea produselor originale atunci când utilizeaz ă numele geografic în jurul c ăreia s-a 
construit reputa ția produselor originale, fabricarea acestora din urm ă ar înceta, iar bunurile ar 
dispărea, cum a fost cazul, de exemplu, al industriei textile și de confec ții din fibre de in din 
Lituania. Produsele cu indica ție geografic ă mențin în viață know-how-ul tradi țional și valoros 
și asigură transmiterea acestora din genera ție în genera ție. Metodele de produc ție utilizate 
pentru fabricarea acestora și activitățile auxiliare reprezint ă un element de identificare pentru 
societatea local ă care s-a construit pe o perioad ă îndelungat ă de timp. Produsele cu indica ție 
                                                            
20 Începând din 2006, Uniunea European ă este parte la Conven ția asupra protec ției și promov ării diversit ății expresiilor 
culturale și, în conformitate cu articol ul 167 din Tratatul UE, Uniunea ține seama de aspectele culturale în ac țiunile 
întreprinse în temeiul celorlalte dispozi ții ale tratatelor, în special pentru a respecta și a promova diversitatea culturilor sale.  
 
12 
 geografic ă sprijină rețelele de cooperare între produc ători, precum și între produc ători și alte 
organisme interesate locale, de exemplu, organismele publice și organiza țiile turistice. Prin 
urmare, acestea contribuie la dezvoltarea capital ului social în regiune. În cele din urm ă, dacă 
produsele cu indica ție geografic ă dispar din cauza lipse i unui sistem corespunz ător de 
protecție, s-ar deteriora un element semnificativ al patrimoniului istoric, cultural și social al 
Europei. 
Întrebări: 
7. Credeți că un sistem armonizat de protec ție la nivelul UE a indica țiilor geografice pentru 
produsele neagricole ar contribui la  conservarea patrimoniului cultural și artistic 
tradițional reflectat în produs ele eligibile pentru a beneficia de indica ție geografic ă? Vă 
rugăm să explicați răspunsul.  
8. Considera ți că o astfel de protec ție ar contribui la consolidarea capitalului social în zonele 
de produc ție? 
 
3. Probleme și provoc ări în preg ătirea produselor neagricole pentru a fi poten țial 
eligibile pentru protec ția indicațiilor geografice 
 
Cu cât reputa ția și recunoașterea unei indica ții geografice este mai puternic ă, cu atât este mai 
probabil ca întreprinderile concurente s ă încerce s ă profite de acest lucru și să utilizeze abuziv 
denumirea respectiv ă pentru a comercializa bunuri ca re nu provin din zona geografic ă 
specifică și/sau nu respect ă specifica țiile produsului sau caracteris ticile privind calitatea pe 
care le sugereaz ă denumirea. Utilizarea abuziv ă a unei indica ții geografice are drept 
consecință pierderea veniturilor și a cotei de pia ță pentru comercian ții legitimi, precum și 
prejudicii poten țiale ale reputa ției și costuri suplimentare de judecat ă. 
Potrivit studiului, 57,4 % dint re produsele examinate (n=94) au raportat probleme majore și 
pierderi cauzate de utilizare abuziv ă a indicației lor geografice21. Printre aceste produse se 
numără:  
• imitații de produse provenind din aceea și țară22, din alte state membre UE23 sau din 
țări terțe, în special din Asia24;  
• evocarea denumirii protejate de c ătre produse neînrudite, de exemplu: se folose ște 
formula „piatr ă belgiană” pentru imita țiile de Pierre bleue de Belgique (piatr ă albastră 
belgiană), marmura turceasc ă se comercializeaz ă sub denumirea „Botticino Royal” și 
„The New Botticino”25; sau  
• evocarea denumirii protejate de c ătre produse care în realitate nu sunt acela și tip de 
produs, de exemplu: granitul chinezesc, ardezia indian ă și calcarul provenite din alte 
țări care utilizeaz ă denumirea „piatr ă naturală din Castilia și Leon”26.  
                                                            
21Studiul, p. 97. 
22Tapisserie d’Aubusson (tapiserie de A ubusson), faience de Moustiers (faian ță de Moustiers), Pie rre de Bourgogne (piatr ă 
Bourgogne) etc. 
23De exemplu: imita ții italiene ști de Pierre de Bourgogne (piatr ă Bourgogne), imita ții române ști de vetro di Murano (sticl ă de 
Murano). 
24De exemplu: dentelles de Binche (dantel ă), Marmo di Carrara (marmur ă), Vetro di Murano (sticl ă de Murano), ceramic ă de 
Horezu, piatr ă naturală din Castilia și Leon. 
25 Botticino este un ora ș din provincia Brescia, Italia. 
26Studiul, p. 99. 
 
13 
 Costurile legate de o ac țiune în justi ție împotriva autorilor înc ălcărilor pot constitui o povar ă 
financiară important ă pentru o întreprindere. De exemplu,  costul estimativ pentru aducerea 
unui caz în fa ța instanțelor de judecat ă sau a organismelor admi nistrative este de 200 000 
CZK (aproximativ 7 770 EUR) pe an pentru Český granát (Republica Ceh ă) și de aproximativ 
50 000 EUR pe an pentru Solingen27. În funcție de situa ție, costurile  legate de asigurarea 
protecției eficace ar putea fi mult mai ridicate. 
Studiul arat ă că producătorii adopt ă numeroase strategii pentru  a se proteja împotriva 
încălcărilor, cum ar fi redactarea unor scriso ri de protest (de exemplu, Harris Tweed, 
Schwarzwälder Kuckucksuhr), desf ășurarea unor campanii de combatere a contrafacerii (de 
exemplu, Swiss Watches), înregistrarea m ărcilor (de exemplu, Ceramica Artistica e 
tradizionale di Vietri sul Mare) sau ini țierea unor ac țiuni în justi ție (de exemplu, Deruta 
ceramics, Murano). 
Potrivit concluziilor studiului, rezultatul tuturor acestor ac țiuni este, totu și, adesea incert, ca 
urmare a absen ței unui cadru legal unitar la nivelul UE de protec ție a indica țiilor geografice 
pentru produsele neagricole, ceea ce conduce la existen ța unor sisteme diferite cu diferite 
grade de protec ție, de punere în aplicare și la lipsa unui cadru legal universal clar. 
Întrebări: 
9. Credeți că o protecție a indica țiilor geografice armonizat ă la nivelul UE pentru produsele 
neagricole ar putea ajuta produc ătorii să se apere împotriva imita țiilor și a abuzurilor? V ă 
rugăm să explicați răspunsul. 
10. Cum ar putea produc ătorii concuren ți să se protejeze împotriva utiliz ării abuzive a 
indicațiilor geografice? 
 
 
4. Alternative la protec ția armonizat ă la nivelul UE 
 
Studiul a constatat c ă instrumentele na ționale existente ofer ă un anumit nivel de protec ție 
atunci când sunt utilizate cu scopul de a proteja indica țiile geografice pentru produsele 
neagricole la nivelul UE. 
Legislația privind concuren ța neloială28 și inducerea în eroare a consumatorilor, care exist ă în 
toate statele membre ale UE, ofer ă protecție împotriva practicilor comerciale neloiale, inclusiv 
împotriva furniz ării de informa ții înșelătoare cu privire la principa lele caracteristici ale unui 
produs, cum ar fi originea sa geografic ă29. Totuși, în practic ă, măsura în care aceste legi pot 
asigura o protec ție eficace împotriva utiliz ării abuzive a denumirilor neagricole este limitat ă. 
                                                            
27Ibid, p. 109. 
28Concuren ța neloială poate fi definit ă drept „orice act de concuren ță care contravine practicilor comerciale loiale și uzanțelor 
comerciale industriale”. 
29Directiva 2005/29/CE define ște practicile comerciale neloiale car e sunt interzise în Uniunea European ă (UE) și în alte trei 
țări din SEE. Articolul 6 subliniaz ă faptul că o practic ă comercial ă este considerat ă înșelătoare în cazul în care con ține 
informații false care induc sau pot induce în eroare consumatorul mediu mai ales cu privire la principalele caracteristici ale 
produsului, cum ar fi originea geografic ă sau comercial ă. Articolul 11 prevede c ăile de atac specifice, deoarece statele 
membre și alte țări SEE trebuie s ă se asigure c ă există mijloace adecvate și eficace pentru a combate astfel de practici. 
Aceste mijloace trebuie s ă includă dispoziții care să permită persoanelor sau entit ăților care au un interes legitim 
(consumatori și concuren ți) să ia măsuri juridice împotriva unor astfel de practici comerciale neloiale și/sau să aducă 
practicile respective în fa ța unei autorit ăți administrative . 
 
14 
 În plus, aceste legi difer ă încă în mod semnificativ de la un stat membru la altul. De exemplu, 
responsabilitatea de a pune în  aplicare aceste legi revi ne diferitelor organisme na ționale, 
regionale sau locale30 (de exemplu, în Spania) sau asocia țiilor private de consumatori (de 
exemplu, în Germania) ceea ce implic ă proceduri, costuri și cerințe formale diferite Potrivit 
studiului31, în țările în care astfel  de organisme asigur ă punerea în aplicare  a legilor, nu s-a 
constatat niciun caz de ac țiune inițiată pentru a proteja indica țiile geografice pentru produsele 
neagricole. 
În plus, din studiu reiese c ă în multe cazuri produc ătorii nu deschid proceduri civile împotriva 
practicilor neloiale, deoarece costurile pot fi semnificative, iar înc ălcarea este deseori dificil 
de dovedit32. 
Protecția prin m ărci are de asemenea limitele sale. Aceasta confer ă proprietarului m ărcii 
dreptul de a interzice oric ăror altor persoane s ă o utilizeze. Nu este necesar ca marca aleas ă 
(denumirea, emblema etc.) s ă aibă vreo leg ătură cu produsele sau cu originea acestora. În 
comparație, scopul unei indica ții geografice protejate este acel a de a oferi consumatorilor 
garanția că produsele sunt fabricate într-un anumit loc și că, prin urmare au anumite calit ăți 
specifice. Prin urmare, o marc ă nu poate furniza de obicei acelea și informații și garanții ca o 
indicație geografic ă. 
În unele cazuri, o indica ție geografic ă poate beneficia de un anumit grad de protec ție în 
temeiul legisla ției privind m ărcile, mai precis prin intermediul m ărcilor colective sau a celor 
de certificare. M ărcile colective sunt  deținute în comun  de un grup de produc ători (de 
exemplu, o asocia ție) și pot fi utilizate de mai multe persoa ne, atât timp cât utilizatorul este un 
membru al grupului respectiv și respectă normele pe care acesta le-a stabilit. O marc ă de 
certificare este de ținută de o entitate juridic ă de certificare care verific ă dacă marca este 
utilizată în conformitate cu standa rdele de certificare. Entitate a de certificare controleaz ă 
modul de utilizare al m ărcii și are dreptul exclusiv de a împiedica utilizarea neautorizat ă. De 
regulă, entitatea de certificare nu poate folosi ma rca pentru sine. Aceasta poate fi folosit ă de 
orice alt organism care îndepline ște standardele de certificare. Aceste tipuri de protec ție 
prezintă unele caracteristici  specifice protec ției indica țiilor geografice. Cu toate acestea, 
dreptul general al m ărcilor nu prevede standarde pr edefinite, în special o leg ătură cu o 
anumită zonă geografic ă, și îi oferă titularului libertatea de a- și defini propriile reguli de 
utilizare. În consecin ță, mărcilor colective și celor de certificare le lipsesc principalele 
caracteristici de garantare ale unui sistem de indica ții geografice33. Actualul sistem UE al 
mărcilor nu acoper ă mărcile de certificare,  dar permite produc ătorilor de pr oduse cu indica ție 
geografic ă să își înregistreze denumirea ca marc ă comunitar ă colectivă. 
În majoritatea cazurilor, reglement ările de la nivel na țional sau regional privind anumite 
meserii se refer ă numai la strategii colective pentru promovarea și protejarea artizanatului 
local individual. Legisla ția specific ă privind anumite  produse stabile ște efectiv specifica țiile 
acestora (de exemplu, pentru cu țitele Solingen, stofa Harris Tweed, broderia de Madeira). 
                                                            
30Autoritățile administrative din Bulgaria, Cipru,  Estonia, Finlanda, Germania, Grecia, Italia, Letonia, Lu xemburg, Polonia, 
Portugalia, România și Slovenia au obliga ția de a investiga plângerile pe care le primesc. Majoritatea autorit ăților 
competente sunt în m ăsură să respingă plângerile pe diferite  motive, de exemplu, în Belgia, din motive de ra ționalizare, 
40 % din toate plângerile primite sunt respin se, singurele tratate fi ind cele care implic ă pierderi financiare semnificative.  
31 Studiul, p. 35. 
32 Studiul, p. 34-35. 
33A se vedea „Ghidul indica țiilor geografice: leg ătura dintre produse și originile acesto ra”, de Daniel e Giovannucci, Tim 
Josling, William Kerr, Bernard O’Connor, May T. Yeung (International Trade Centre).  
 
15 
 Legile de protec ție la nivel de industrie existente pe plan na țional și regional nu sunt 
armonizate, difer ă în mod semnificativ în ceea ce prive ște o serie de aspecte esen țiale, precum 
definiția indicației geografice, întinderea protec ției, procedurile de în registrare, costurile, 
controalele și punerea în aplicare.  În plus, protec ția prin intermediul legisla ției naționale poate 
asigura respectarea indica ției geografice doar în statul membru respectiv. Aceasta nu ofer ă 
protecție în întreaga UE și nu garanteaz ă condiții de concuren ță echitabile pentru protec ție pe 
piața unică. 
Întrebare: 
11. Ce părere aveți despre alternativel e actuale la protec ția armonizat ă a indica țiilor 
geografice pentru produ sele neagricole?  
 
 
 
II - Opțiuni pentru protec ția indicațiilor geografice la nivelul UE 
 
O reacție la nivelul UE la provoc ările prezentate mai sus ar putea lua diferite forme. O mai 
bună protecție a indica țiilor geografice ar trebui s ă fie compatibil ă cu actualul cadru juridic 
european și internațional și trebuie s ă răspundă, în același timp, nevoilor economice și celor 
ale părților interesate. Actualul sistem al indica țiilor geografice pentru produsele agricole este 
un punct de compara ție clar. În urm ătoarea sec țiune a documentului, Comisia dore ște să 
obțină opiniile p ărților interesate cu privire la mai mul ți parametri considera ți esențiali pentru 
conceperea unei posibile ini țiative UE privind protec ția indica țiilor geografice pentru 
produsele neagricole. 
 
1. Obiective și criterii de protec ție 
 
Obiectivele posibile pentru orice m ăsuri noi variaz ă de la îndeplinirea cerin țelor minime cu 
privire la protec ția indicațiilor geografice stabilit e de Acordul TRIPS pân ă la introducerea de 
criterii suplimentare, precum cele care sunt incluse în legisla ția UE privind indica țiile 
geografice pentru produsele agricole. 
 
1.1. Ce fel de indica ție: denumire și simboluri 
 
Indicația cel mai frecvent utilizat ă pentru a face referire la un produs care poate beneficia de o 
indicație geografic ă protejată este denumirea produsului. Cel mai adesea, aceasta include 
numele zonei geografice (un anumit loc, regiunea sau țara, de exemplu, Herend34), care poate 
fi asociat denumirii produsului ca atare (de exemplu, tartanul sco țian35 sau tapiseria de 
Aubusson36.  
                                                            
34Un nume binecunoscut folosit pentru a desemna vesela și obiectele decorative de por țelan realizate în ora șul Herend din 
Ungaria. 
35„Tartanul” este o țesătură scoțiană specială din lână sau din bumbac, cu carouri mari, divers colorate. A se vedea 
http://dexonline.ro/definitie/tart an Societatea tartanului sco țian (fondat ă în 1963) p ăstrează un registru al tuturor tipurilor de 
tartan cunoscute, care are în prezent aproximativ 1300 de intr ări. 
36Covoarele de Aubusson sunt țesute manual în localit ățile Aubusson și Felletin din departamentul Creuse, situat în centrul 
Franței. 
 
16 
 Și alte nume decât cele geografice pot  constitui o denumire de indica ție geografic ă, cu 
condiția ca asocierea cu locul de origine s ă nu fie ambigu ă. Extinderea defini ției noțiunii de 
indicație geografic ă la o denumire de acest tip ar pe rmite acoperirea mai multor produse. 
Această soluție a fost adoptat ă și în cadrul sistemului UE de indica ții geografice pentru 
produsele agricole, în temeiul c ăruia brânz ă feta37 și vinul spumant Cava din Spania38 sunt 
indicații geografice protejate. 
O altă opțiune, care ar permite o acoperire și mai larg ă a produselor neagricole, ar fi protec ția 
indicațiilor geografice pentru semnele și simbolurile neînso țite de texte care sunt asociate f ără 
ambiguitate cu o anumit ă regiune, cu un anumit loc specific sau cu o țară, de exemplu, 
contururile unei zone geografice39. 
 
Întrebări: 
12. Dacă s-ar elabora un nou sistem la nivelul UE, considera ți că acesta ar trebui s ă protejeze 
indicațiile geografice care acoper ă alte nume decât cele geografice asociate în mod clar 
cu un anumit loc? 
13. În acest caz, cum ar putea sistemul s ă garanteze c ă această protecție nu afecteaz ă 
drepturile altor produc ători? 
14. Considera ți că aceeași protecție ar trebui s ă acopere și simbolurile cum ar fi contururile 
unei zone geografice? În caz afirmativ, în ce condi ții? 
 
 
 
1.2. Ce indica ții ar trebui s ă fie excluse în contextul unei protec ții a indica țiilor 
geografice? 
 
Acordul TRIPS prevede câteva excep ții de la obliga ția de asigura protec ție pentru indica țiile 
geografice. Acestea in clud termenii generici40, cazurile în care exist ă deja o marc ă având 
același obiect41 și, într-o anumit ă măsură, cazurile în care este vorba despre indica ții 
geografice omonime42. Un termen este considerat generic, dac ă acesta reprezint ă denumirea 
                                                            
37Nu există nicio regiune denumit ă „Feta” în Grecia, dar indica ția „feta” a dezvoltat, pr in utilizarea consistent ă și pe termen 
lung, o leg ătură strânsă cu zona geografic ă în care este produs ă. 
38 Vinul spumant Cava este pr odus în mai multe comunit ăți autonome din Spania, precum Catalonia, Aragon, Castilia și 
Leon, Navarra, La Rioja, Valencia și Extremadura. 
39 Un exemplu tipic ar fi conturul cartogr afic al statului Florida (Statele Unite) pentru portocalele cultivate acolo. 
40Articolul 24 alineatul (6) din Acordul TRI PS: „Nici o prevedere din prezenta sec țiune nu pretinde vreunui membru s ă aplice 
prevederile prezentei sec țiuni în ceea ce prive ște o indica ție geografic ă a oricărui alt membru pentru produsele sau serviciile 
pentru care indica ția pertinent ă este identic ă cu termenul uzual utilizat în vocabularul curent ca nume comun al acelor 
produse sau servicii pe terito riul acelui membru. (...)”. 
41Articolul 24 alineatul (5) din Acordul TRIPS prevede c ă „în cazurile în care o marc ă comercial ă a fost depus ă sau 
înregistrat ă cu bună-credință, sau în cazurile în care drepturile cu privire la o marc ă au fost dobândite prin folosin ța cu 
bună-credință înainte ca indica ția geografic ă să fie protejat ă în țara de origine, m ăsurile adoptate pentru aplicarea 
prevederilor TRIPS cu privire la indica țiile geografice nu trebuie s ă prejudicieze admisibilitatea sau validitatea înregistr ării 
unei mărci, sau dreptul de folosin ță a unei m ărci, pe motiv c ă această marcă este identic ă sau similar ă cu o indica ție 
geografic ă.”. 
42Articolul 23 alineatul (3) din Acor dul TRIPS prevede „în cazul indica țiilor geografice omonime pentru vinuri, protec ția este 
acordată fiecărei indica ții, sub rezerva prevederilor articolului 22 alineatul (4). Fiecare membru stabile ște condițiile practice 
în care indica țiile omonime respective sunt diferen țiate unele de altele, ținându-se cont de necesitatea asigur ării unui 
tratament echitabil produc ătorilor respectivi și face în a șa fel încât consumatorii s ă nu fie indu și în eroare.” 
 Articolul 22 alineatul (4) din Acordul TRIPS prevede c ă „Protecția prevăzută la alineatele (1), (2) și (3) este aplicabil ă contra 
unei indica ții geografice care, de și este literalmente exact ă în ceea ce prive ște teritoriul, regiunea sau localitatea din care 
produsele sunt originare, face s ă se înțeleagă în mod gre șit de către public c ă produsele sunt originare dintr-un alt 
teritoriu.”. 
 
17 
 comună pentru un anumit tip de produs sau serviciu ( și nu un exemplu concret de produs sau 
serviciu) în teritoriul relevant din țara care introduce cererea de protec ție. De exemplu, 
termenul „eau de cologne” (ap ă de colonie) desemneaz ă un anumit tip de parfum, indiferent 
dacă este sau nu produs în regiunea Köln din Germania. Indica țiile geografice omonime sunt 
cele care se scriu sau se pronun ță la fel, dar care identific ă produse originare din locuri 
diferite, de obicei din diferite țări. În principiu, nu exist ă niciun motiv pentru care acestea nu 
ar avea dreptul s ă coexiste. Cu toate acestea, pot fi introduse anumite condi ții în privin ța unei 
astfel de coexisten țe pentru a preveni inducerea în eroare a consumatorilor. 
Aceste excep ții se reg ăsesc în regulamentele UE privind indica țiile geografice pentru 
produsele agricole43. Regulamentele adaug ă alte excep ții de la obliga ția de înregistrare, atunci 
când denumirile coincid cu denumirea unui soi de plante sau a unei rase de animale44, și poate 
induce consumatorul în eroare cu privire la adev ărata origine a produsului. De și aceste cazuri 
specifice nu sunt, probabil, re levante în contextul produselor neagricole, ar fi necesar s ă se 
determine dac ă specificul produselor n eagricole ar justifica ad ăugarea altor excep ții, în plus 
față de cele prev ăzute în Acordul TRIPS. 
 
Întrebare: 
15. Considera ți că este necesar ă adăugarea altor excep ții de la protec ția indica țiilor 
geografice, în plus fa ță de cele deja prev ăzute în Acordul TRIPS? V ă rugăm să explicați 
răspunsul.  
 
2. Cum ar trebui aplicat ă protecția indica țiilor geografice, pr intr-o abordare 
transversal ă sau una sectorial ă? 
  
O abordare sectorial ă ar stabili norme specifice pentru diferite categorii de produse, de 
exemplu cele pentru care prezen ța materiilor prime este de o importan ță deosebit ă (de 
exemplu, piatra). Aceasta este abordarea actual ă la nivel european în sectorul agricol (unde 
există reglement ări separate privind indica țiile geografice pentru vi nuri, produse spirtoase, 
vinuri aromatizate și produse agricole și alimentare), dar aceast ă separare pare s ă aibă la bază, 
în principal, motive istorice. În schimb, o abordare transversal ă ar stabili la nivel general 
principalele elemente ale sist emului, care s-ar aplica pentru  orice categorie de produse. 
 
Întrebări: 
16. Considera ți că este necesar s ă se facă distincția între diferite sisteme de protec ție, în 
funcție de categoriile de produse neagri cole implicate (abordare sectorial ă)? În caz 
afirmativ, v ă rugăm să explicați de ce. 
17. Considera ți că anumite produse ar trebui  excluse de la protec ția indicațiilor geografice 
la nivelul UE? În caz afirmativ, v ă rugăm să oferiți detalii. 
 
 
                                                            
43De exemplu, articolul 6 alineatele (1), (4) și (3) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 privind sistemele din domeniul 
calității produselor agricole și alimentare. 
44Articolul 6 alineatul (2) din Re gulamentul (UE) nr. 1151/2012 priv ind sistemele din domeniul calit ății produselor agricole 
și alimentare. 
 
18 
 3. Legătura dintre produse și teritoriu 
 3.1. Cât de puternic ă ar trebui s ă fie legătura cu teritoriu? 
 
O indicație geografic ă trebuie s ă identifice un produs ca fiind originar dintr-un anumit 
teritoriu, dintr-o anumit ă regiune sau dintr-o anumit ă localitate, în cazul în care o anumit ă 
calitate, o reputa ție sau orice alt ă caracteristic ă a produselor respective es te o urmare a originii 
sale geografice. O indica ție geografic ă este utilizat ă în cadrul schimburilo r comerciale pentru 
a stabili o leg ătură între calitatea produsului, reputa ția sau alte caracteristici ale acestuia și 
locul său de origine. Este necesar ă „o legătură de cauzalitate” într e calitatea produsului, 
reputația și alte caracteristici ale acestuia și originea geografic ă desemnat ă, deoarece aceste 
calități depind de condi țiile naturale (anumite caracteristici geologice, hidrologice, pedologice 
și climatice) specifice locului de produc ție și/sau felului în care societ ățile umane se folosesc 
de ele (adic ă know-how-ul dezvoltat de persoanele care tr ăiesc în zona respectiv ă/anumite 
aptitudini dezvoltate de -a lungul anilor de c ătre exper
ții locali). 
Legătura natural ă poate lua diferite forme. Regulamen tul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului 
European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calit ății 
produselor agricole și alimentare45 prevede, de exemplu, dou ă tipuri de etichete pentru 
indicațiile geografice: „indica ții geografice protejate” (IGP) și „denumiri de origine protejate” 
(DOP). Diferen ța dintre acestea se bazeaz ă pe intensitatea leg ăturii cu zona geografic ă de 
provenien ță. Pentru IGP, una dintre etapele de produc ție, procesare sau preparare trebuie s ă se 
desfășoare în zon ă, în vreme ce materiile prime pot proveni dintr-o alt ă zonă. Pentru DOP, 
întregul proces de produc ție trebuie s ă aibă loc în zona geografic ă delimitat ă, iar materiile 
prime trebuie s ă provină, de asemenea, din aceea și zonă. Legăturile naturale bazate pe 
conceptul bine definit de „ terroir ”46 sunt chiar mai puternice în sectorul vitivinicol, unde, în 
cazul ambelor etichete de indica ție geografic ă, toate etapele produc ției trebuie s ă aibă loc în 
zona geografic ă delimitat ă. În cazul DOP, strugurii trebuie s ă provină în propor ție de 100 % 
din zona respectiv ă, procentajul fiind de minim 85 % pentru IGP. 
Această legătură cu o zon ă geografic ă se poate aplica și produselor neagricole. În unele 
cazuri, de exemplu pentru marmur ă și piatră, intensitatea leg ăturii este comparabil ă cu cea a 
produselor agricole. S-ar aplica acelea și variabile men ționate mai sus. În principiu, cu cât 
legătura este mai puternic ă, cu atât produsul este mai credibil și mai autentic în ochii 
consumatorului. Cu toate acestea, anumite indica ții geografice se pot întemeia în întregime pe 
resursele umane, mai degrab ă decât pe cele natu rale sau pe reputa ție. Studiul sugereaz ă că 
puține produse neagricole identificate drept candidate pentru protec ția indicațiilor geografice 
ar îndeplini condi țiile stricte specifice DOP47. 
 
                                                            
45 JO L 343, 14.12.2012, p. 1.  
46„Terroir”  este un concept în viticultur ă care atribuie caracteristicile unui vin condi țiilor de mediu în care sunt cultiva ți 
strugurii. 
47Studiul, p. 298. 
 
19 
 Întrebări: 
18. Cât de puternic ă ar trebui s ă fie legătura între produsele neagricole și locul lor de 
origine pentru a putea beneficia de protec ția indicațiilor geografice în orice sistem nou? 
19. Considera ți că un nou sistem ar trebui s ă prevadă două tipuri de leg ături (una mai 
puternică decât cealalt ă) între produsel e neagricole și zona lor de origine?  
20. Considera ți că ar trebui s ă existe diferen țe în funcție de diferitele tipuri de produse? V ă 
rugăm să explicați. 
 
 3.2. Calitatea și specifica țiile produsului 
 
O indicație geografic ă este, în principal, un angajament  privind calitatea unui produs luat fa ță 
de consumatori și o garanție a unor condi ții de concuren ță echitabile pentru produc ători. Prin 
urmare, pentru instituirea unui sistem de acordare a protec ției indica țiilor geografice este 
nevoie să fie stabilite caracteristicile pr incipale ale unui produs, precum și procesul de 
producție al acestuia. Potrivit legisla ției UE privind indica țiile geografice pentru produsele 
agricole, toate informa țiile tehnice necesare pentru a de scrie un produs, metoda de produc ție 
și zona geografic ă de care este legat produsul ar trebui s ă fie furnizate de produc ători, atunci 
când aceștia depun o cerere de înregistrare. Specifica țiile produsului reprezint ă un factor 
determinant în procedura de înregistrare pentru a ob ține protec ția unei indica ții geografice. 
Solicitarea descrierii caracteris ticilor produsului garanteaz ă stabilitatea calit ății produsului, 
dar nu impune un anumit nivel de calitate. Aces t lucru poate fi realizat numai prin impunerea 
unui nivel minim de calitate. Cu toate acestea, iden tificarea unui criteriu de calitate relevant ar 
putea să nu funcționeze pentru toate produsele, și stabilirea unui anumit nivel de calitate 
necesită o marjă de apreciere. 
Valoarea ad ăugată pe care o aduc indica
țiile geografice se bazeaz ă pe încrederea 
consumatorilor. Un sistem de protec ție a indica țiilor geografice trebuie s ă garanteze 
consumatorilor c ă trăsăturile specifice, o anumit ă calitate sau reputa ția indicațiilor geografice 
sunt men ținute pe întreaga durat ă a perioadei de protec ție. Pentru a atinge acest obiectiv, 
sistemul de protec ție la nivelul UE a indica țiilor geografice pentru  produsele agricole a 
instituit numeroase condi ții de control dup ă înregistrare, pentru a se asigura c ă produsele 
respectă caietul de sarcini și că denumirea este utilizat ă în mod corespunz ător în cadrul pie ței. 
Aceste controale sunt efect uate în mod normal de c ătre o autoritate public ă desemnat ă sau de 
către un organism privat selectat și certificat. Caracteristicile specifice și calitatea nu ar trebui, 
totuși, să fie stabilite într-un mod prea rest rictiv. O descriere prea detaliat ă ar putea încetini 
inovarea produselor și, deși produsele tradi ționale nu se modific ă foarte frecvent, acestea 
evoluează pentru a reflecta progresele  înregistrate în ceea ce prive ște procesul de produc ție și 
tehnologiile utilizate. Ar trebui s ă se pună accentul pe calitate, l ăsând produc ătorului 
libertatea de a îmbina crea tivitatea cu know-how-ul tradi țional. De exemplu, designerul Carlo 
Scarpa a colaborat îndeap roape în anii 1940 cu me șteri sticlari sufl ători, elaborând tehnici 
inovatoare care sunt acum o parte integral ă a tradiției sticlei de Murano. 
 
20 
 Întrebări: 
21. Considera ți că ar avea sens introducerea unui cr iteriu de calitate pentru produsele 
neagricole? 
22. Cum ar putea fi defi nite aceste criterii?  
23. Sunteți de acord c ă ar fi necesar s ă se verifice dac ă trăsăturile specifice, calitatea și 
originea unui produs cu indica ție geografic ă se mențin pe parcursul întregii perioade de 
protecție? Vă rugăm să explicați. 
24. Cum crede ți că ar trebui s ă fie definite caracteristicile spec ifice ale produsului pentru a se 
asigura că originea geografic ă și calitatea îndeplinesc standardele cerute, f ără a limita 
inovarea?  
 
3.3. Reputa ția asociat ă unui produs 
 Reputația care poate fi atribuit ă originii geografice ar putea fi utilizat ă drept criteriu 
suplimentar sau ca alternativ ă la o anumit ă calitate sau la o anumit ă o caracteristic ă inerentă a 
produsului. Acest lucru ar permite extinderea protec ției indica țiilor geografice numai asupra 
produselor care se bucur ă deja de o reputa ție recunoscut ă în rândul consumatorilor. Totu și, o 
astfel de solu ție ar reprezenta un dezavantaj pentru pr odusele noi sau în curs dezvoltare, care - 
prin defini ție - nu se bucur ă încă de nicio reputa ție. 
 
Întrebări: 
25. Considera ți că, pentru a ob ține protec ția indica țiilor geografice pentru produsele 
neagricole, sunt nece sare „calitatea, reputa ția și alte caracteristici” ? În cazul în care nu 
sunt necesare toate aceste elem ente, care dintre ele considera ți că ar trebui s ă fie 
necesare? V ă rugăm să explicați răspunsul. 
26. Ce ar trebui s ă includă specifica țiile produsului? Considera ți că trebuie s ă fie stabilite 
cerințe minime? (De exemplu, referitoare la frecven ță, la metoda de selectare a 
produselor și la părțile implicate în diferi tele etape de produc ție și de distribu ție). 
 
 
 
4. Sporirea gradului de protec ție 
 4.1. Armonizarea legisla țiilor naționale 
 
Armonizarea legisla țiilor naționale cu privire la indica țiile geografice ar însemna c ă un sistem 
de protec ție a indica țiilor geografice ar trebui s ă fie creat în unele state membre care în 
prezent nu dispun de un astfel de sistem. Pentru a asigura o protec ție eficace a indica țiilor 
geografice, o anumit ă indicație ar trebui s ă fie protejat ă în cadrul întregii pie țe interne; în caz 
contrar, exist ă riscul ca indica ții geografice identice pentru produs e diferite din state membre 
diferite să creeze confuzie în rândul consumatorilor. 
Ținând cont de acest lucru, ar monizarea ar presupune recunoa șterea și protecția reciproc ă a 
indicațiilor geografice, asigurându-se astfel un icitatea acestora. Pentru a evita existen ța 
aceleiași denumiri în mai multe țări, statele membre ar trebui s ă fie în măsură să detecteze 
potențialele indica ții geografice conflictuale, inclusiv în traducerile lor în alte limbi str ăine. 
Acest lucru ar fi dificil, mai ales dac ă nu există o procedur ă de opoziție la nivel suprana țional. 
 
21 
 De asemenea, ar trebui instituit un mecan ism de rezolvare a c onflictelor între indica țiile 
geografice similare din state membre diferite.  Pentru a asigura o abordare uniform ă în ceea ce prive ște punerea în aplicare și asigurarea 
respectării protecției indica țiilor geografice, ar fi necesar un grad relativ înalt de armonizare 
procedural ă, inclusiv privind dispozi țiile de punere în aplicare. Aceast ă opțiune a fost luat ă în 
considerare în domeniul politicii agricole, în care protec ția indicațiilor geografice exclusiv la 
nivelul UE a fost pus ă în aplicare prin regulamente, îns ă a fost respins ă. 
 
4.2. Crearea unui sistem unic la ni velul întregii Uniuni Europene 
 
În locul armoniz ării legisla țiilor naționale ale statelor membre, ar putea fi instituit un sistem 
unic la nivelul întregii Uniuni Europe ne. Acest lucru ar asigura existen ța unui sistem coerent 
pe piața internă, precum și o protec ție mai eficace datorit ă instituirii unor ghi șee unice; astfel, 
protecția s-ar aplica în întreaga UE. 
În cazul în care este introdus  un astfel de sistem, r ămâne valabil ă întrebarea dac ă sistemele 
naționale actuale de protec ție a indica țiilor geografice ar trebui s ă coexiste cu noul sistem de 
la nivelul UE. Astfel de sisteme paralele exist ă deja, de exemplu în cazul m ărcilor, și vor 
exista în viitor în domeniul brevetelor. Acestea reprezint ă o abordare de tip „set de 
instrumente”, care permite utilizatorilor s ă aleagă nivelul și întinderea protec ției relevante, în 
funcție de nevoile lor. 
Un sistem exclusiv la nivelul UE ar fi mai si mplu de pus în aplicare, dar acest lucru înseamn ă, 
de asemenea, c ă protecția denumirilor relevante din punct de  vedere comercial numai într-un 
singur stat membru sau numai într-o regi une dintr-un stat membru ar trebui s ă fie totuși 
extinsă la toate celelalte state membre. 
Dacă se utilizeaz ă sisteme paralele, ar fi necesare mai multe garan ții pentru a se asigura buna 
funcționare a sistemului, inclusiv un nivel minim de armonizare a legisla țiilor naționale în 
interacțiunea lor cu legisla ția UE. 
Potențialele conflicte ar putea fi evitate dac ă s-ar introduce un sistem cuprinz ător și exclusiv 
la nivelul UE, asem ănător celui deja pus în aplicare în se ctorul agricol. Având în vedere c ă nu 
ar exista nicio protec ție la nivelul întregii UE acordat ă la nivel na țional, ar trebui stabilite 
acorduri tranzitorii pentru indica țiile geografice existente deja la nivel na țional. 
 
Întrebări: 
27. Considera ți că armonizarea legisla țiilor naționale ar fi suficient ă pentru a proteja în mod 
eficace indica țiile geografice pentru pr odusele neagricole pe pia ța internă sau sunte ți de 
părere că este nevoie de un sistem de protec ție unic la nivelul UE? 
28. Dacă sunteți în favoarea unui sistem unic la nivelul UE, considera ți că sistemele 
naționale de protec ție actuale (de exemplu, legisla țiile naționale sui generis ) ar trebui s ă 
coexiste în continuare? V ă rugăm să explicați. 
 
 
 
22 
 5. Înregistrarea 
 
În principiu, indica țiile geografice ar putea fi protejate f ără a fi nevoie de înregistrare. F ără 
înregistrare, nu este necesar s ă se organizeze proceduri admi nistrative, pentru a acorda 
protecție. Sistemele care protejeaz ă indicațiile geografice f ără înregistrare exist ă într-un stat 
membru (Letonia) și, de asemenea, în Elve ția, unde legea prevede m ăsuri și sancțiuni 
specifice pentru a proteja consumatorii de utilizarea în șelătoare a indica țiilor geografice 
neînregistrate. 
Absența unui sistem de înregistrare înseamn ă că nu ar exista niciun regi stru public, în care ar 
putea fi identificate denumirile de indica ții geografice deja existente, precum și proprietarii 
relevanți. Acest lucru ar putea duce la incertitudine cu privire la existen ța sau la domeniul de 
aplicare a protec ției. De asemenea, ar fi mult mai dificil s ă se asigure respectarea protec ției 
acordate. O procedur ă de înregistrare la nivelul UE ar putea s ă urmeze exemplul sistemelor de 
protecție a indica țiilor geografice pentru produsele agricole (pentru care exist ă deja un sistem 
de înregistrare la nivelul UE). Astfel, în cazul unui litigiu, înregistrarea ar oferi mai mult ă 
certitudine, îndeosebi în ceea ce prive ște drepturile de punere în aplicare. Bineîn țeles, odat ă 
cu introducerea unui sistem cu o procedur ă de înregistrare, întreprinderile ar fi nevoite s ă 
efectueze sarcini administrative le gate de acest proces (depuner ea unei cereri de înregistrare, 
contestații, potențiale taxe etc). Acest lucru ar genera unele costuri admini strative. Costurile 
suplimentare care ar rezulta și din gestionarea ulterioar ă a indicației geografice acordate (de 
exemplu, punerea în aplicare, litigii). 
 
5.1. Rolul administra țiilor naționale într-un sistem de înregistrare european  
În cazul în care se ajunge la un acord cu priv ire la un sistem de înregistrare, s-ar pune 
problema punerii la punct a unei proceduri de înregistrare. Cererile de înregistrare a 
indicațiilor geografice trebui e analizate în func ție de contextul local relevant (inclusiv 
cunoștințele legate de caracteristicile materiilor prime locale, tradi țiile locale etc.). Ar putea fi 
dificil ca responsabilitatea efectu ării acestor sarcini s ă revină exclusiv unui singur organism 
central al UE. Pe de alt ă parte, dac ă li s-ar permite exper ților locali s ă examineze condi țiile de 
acordare a protec ției, există riscul apari ției unor practici locale di vergente. Acest lucru ar 
putea dăuna coeren ței și credibilit ății globale a sistemului. 
În cazul produselor agricole, aceast ă problemă a fost rezolvat ă prin intermediul unui sistem în 
două etape, în cadrul c ăruia autoritatea central ă încredin țează acest aspect al analizei 
autorităților naționale cele mai apropiat e de mediul geografic și de factorii umani în cauz ă. În 
cadrul acestui model, ar trebui f ăcută o distinc ție clară între criteriile comune la nivelul UE, 
care trebuie verificate de autoritatea central ă, și particularit ățile locale, care ar fi verificate de 
mai multe autorit ăți locale. 
 
5.2. Gestionarea unui registru la nivelul UE 
În prezent, în cazul produselor agricole, Comisia European ă este cea care gestioneaz ă 
registrul indica țiilor geografice la nivelul UE. A cest tip de registru al indica țiilor geografice 
pentru produsele neagricole ar putea fi gestionat în mod asem ănător sau ar putea fi delegat 
unei agen ții UE nou-înfiin țate sau existente. 
 
 
23 
 Întrebări: 
29. În cazul în care s-ar elabora un nou sistem, considera ți că ar trebui s ă existe o procedur ă 
de înregistrare pentru a proteja indica țiile geografice pentru produsele neagricole? 
30. Considera ți că potențialele costuri legate de un si stem de înregistrare al indica țiilor 
geografice sunt mai mari decât cele legate de un sistem f ără înregistrare? 
31. Considera ți că procedura de înregistrare ar trebui s ă includă un element na țional, de 
exemplu verificarea respect ării specifica țiilor produsului, a zonei geografice indicate, a 
calității, a reputa ției etc.? 
 
 
 
5.3. Procedura de înregistrare 
 5.3.1. Solicitan ții 
 
Dacă s-ar introduce o procedur ă de înregistrare la nivelul UE, ar trebui, în primul rând, s ă se 
determine cine are dreptul s ă depună o cerere de protec ție. 
În cadrul actualului sistem de protec ție a indica țiilor geografice la nivelul UE, de regul ă, un 
grup de produc ători (sau, în cazuri excep ționale, un produc ător individual) pot depune cereri 
de înregistrare a une i denumiri de indica ție geografic ă legate de zone di n interiorul sau din 
afara UE. Nu exist ă motive care s ă justifice o abordare diferit ă în cazul produselor neagricole. 
Cu toate acestea, rezu ltatele studiului arat ă că în unele state membre camerele de comer ț, 
comunitățile locale, organismele de stat sau asocia țiile de consumatori sunt în m ăsură să 
solicite protec ția indicațiilor geografice
48. Dacă asociațiile de consumatori și organismele de 
stat ar avea dreptul s ă solicite protec ția indicațiilor geografice, acest lucru ar consolida 
componenta de calitate a specifica țiilor produsului. Cu toate acestea, produc ătorii trebuie s ă 
rămână direct implica ți în stabilirea normelor care urmeaz ă să fie aplicate în procesele lor de 
producție49.  
 
Întrebări: 
32. În cazul în care se creeaz ă un nou sistem, considera ți că producătorii și asociațiile 
acestora ar trebui s ă fie singurele persoane care au dr eptul de a solici ta înregistrarea 
indicațiilor geografice pentru produse le neagricole sau considera ți că ar trebui s ă li se 
permită și altor organisme s ă solicite acest lucru? În caz af irmativ, care ar  fi acestea? 
33. Considera ți că producătorii ar trebui s ă aibă dreptul de a depune  cereri individual?  
 
 
5.3.2. Opozi ția la înregistrarea unei indica ții geografice 
 
Pentru a asigura credibilitatea și securitatea juridic ă a unui sistem, este important s ă li se 
permită părților interesate s ă se opun ă înregistr ării unei etichete ca indica ție geografic ă. 
Scopul procedurii de opozi ție ar putea fi, în primul rând, acela de a se asigura c ă eticheta de 
indicație geografic ă îndepline ște condițiile cerute (de exemplu, c ă nu este o denumire 
                                                            
48 Studiul, p. 302.  
49Ibid, p. 303.  
 
24 
 generică) și că protecția care se acord ă nu pune în pericol drepturi deja existente (de exemplu, 
indicații geografice omonime, m ărci). În prezent, legisla ția agricol ă a UE permite obiec ții din 
partea statului membru sau a autorit ăților dintr-o țară terță sau a oric ărei persoane fizice sau 
juridice care are un interes legitim și care este stabilit ă într-o țară terță sau care este stabilit ă 
ori își are reședința într-un stat membru diferit de ce l în care s-a depus cererea pentru 
înregistrarea50. 
 
Întrebare: 
34. În cazul în care s-ar crea un nou sistem, a ți fi de acord c ă ar trebui inclus ă o procedur ă 
de opoziție și că aceasta ar trebui s ă fie deschis ă acelorași părți interesate ca și în cadrul 
sistemului privind produsele agricole?  
 
5.3.3. Taxe 
 
La nivel mondial, exist ă în general o tax ă pentru înregistrarea m ărcilor și a brevetelor și, 
potrivit studiului, nou ă autorități naționale colecteaz ă taxe pentru înregistrarea indica țiilor 
geografice51. Acest num ăr a crescut la zeceodat ă cu aderarea Croa ției. Taxele pot contribui la 
acoperirea costurilor gestion ării înregistr ării indicațiilor geografice. De asemenea, ar limita 
cererile de înregistrare la proiecte de afaceri solide și serioase. Pe de alt ă parte, taxele pot 
descuraja mai ales grupurile mici de produc ători de la a utiliza sistemul. În prezent, 
înregistrarea indica țiilor geografice la nive lul UE în sectorul agricol este gratuit ă52. 
 
Întrebări: 
35. Considera ți că este necesar ă plata unei taxe pe ntru a proteja indica țiile geografice pentru 
produsele neagricole la nivelul UE prin intermediul înregistr ării?  
36. Ce nivel al taxei de înregistrare considera ți că ar fi echitabil?  
 
6. Domeniul de aplicare a protec ției 
 6.1. Nivelul protec ției acordate 
 
Pentru a produce rezultatele dorite, protec ția juridic ă acordată trebuie s ă ofere protec ție 
adecvată împotriva unei serii în tregi de comportamente și de practici care ar putea fi 
dăunătoare pentru titularul indica ției geografice și pentru consumator. Cu toate acestea, o 
astfel de protec ție nu trebuie s ă constituie un obstacol nejustificat în calea concuren ței pe piața 
internă. 
Acordul TRIPS prevede dou ă tipuri de protec ție: un sistem general, care stabile ște standarde 
de protecție minime pentru toate tipuri le de produse (articolul 22) și un sistem specific, menit 
să ofere un grad mai ridicat de protec ție doar pentru vinuri și produse spirtoase (articolul 23). 
Articolul 22 din Acordul TRIPS con ține o obliga ție general ă pentru statele membre ale OMC 
de a asigura protec ția împotriva utiliz ării înșelătoare a IG și împotriva unei utiliz ări care 
                                                            
50Articolul 51 alineatul (1) din Re gulamentul (UE) nr. 1151/2012 priv ind sistemele din domeniul calit ății produselor agricole 
și alimentare. 
51A se vedea anexa I la studiu.  
52 În cazul produselor agricole și alimentare, statele membre au posibilitatea de a solicita plata unei taxe pentru acoperirea 
costurilor de gestionare a sistemului la nivel na țional (articolul 47 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012). 
 
25 
 constituie un act de concuren ță neloială. UE a acordat deja un ni vel mult mai ridicat de 
protecție a indica țiilor geografice pentru produsele agricole . Prin urmare, în cazul în care s-ar 
crea un nou sistem, un tratament difer it al produselor neagri cole ar putea fi dificil de justificat. 
Acest lucru ar putea avea, de asemenea, un im pact negativ asupra strategiei UE de a ob ține 
niveluri mai ridicate de protec ție a indica țiilor geografice ale UE în țările terțe. 
Cu toate acestea, articolul 23 alin eatul (1) din Acor dul TRIPS stabile ște un nivel mult mai 
ridicat de protec ție, care impune statelor membre ale OMC s ă împiedice utilizarea unei 
indicații geografice pentru vinuri sau produse spir toase care nu sunt originare din zona 
geografic ă delimitat ă de indica ția geografic ă, chiar dac ă adevărata origine a bunu rilor este de 
asemenea indicat ă sau dacă indicația geografic ă este utilizat ă în traducere ori este înso țită de 
expresii precum „de genul”, „de tipul”, „de stilul”, „imita ție”. Indica țiile geografice pentru 
vinuri și produse spirtoase trebui e protejate, chiar dac ă utilizarea lor abuziv ă nu ar induce în 
eroare publicul. 
O astfel de protec ție sporită ar aduce beneficii considerabile pentru produc ătorii care au 
indicații geografice pentru produsele neagricole. De asemenea, ace știa ar beneficia de 
protecția acordat ă numelui utilizat în traducerea în toat e limbile oficiale ale Uniunii Europene 
sau însoțit de expresii cum ar fi „gen” și „tip”. Cu toate acestea, ar cre ște riscul de litigii între 
producători, deoarece ar exista posibilitatea ca acestea s ă se refere nu numai la utilizarea unei 
denumiri de indica ție geografic ă, ci și la utilizarea acesteia în traduceri și în anumite expresii. 
 
Întrebări: 
37. Care ar trebui s ă fie domeniul de aplicare al protec ției acordate indica țiilor geografice 
pentru produsele neagricole în UE?  
38.  Considera ți că protecția acordat ă indicațiilor geografice pentru produsele neagricole 
corespund garan țiilor existente deja la  nivelul UE pentru pr odusele agricole? În caz 
afirmativ, în ce m ăsură? 
 
6.2. Monitorizarea și asigurarea respect ării drepturilor legate de indica țiile geografice 
 
Indicațiile geografice sunt drepturi de proprietate intelectual ă speciale din punctul de vedere 
al naturii lor juridice, cu  alte cuvinte nu reprezint ă o proprietate privat ă individual ă, ci aparțin 
unei întregi comunit ăți de produc ători care respect ă cerințele predefinite din caietul de sarcini 
și au o leg ătură cu o zon ă geografic ă. De asemenea, ace ști produc ători sunt purt ătorii 
anumitor valori esen țiale pentru întreaga comunitate, de exemplu tradi țiile locale și 
patrimoniul cultural. Din acest motiv, autorit ățile publice sprijin ă adesea produc ătorii locali de 
produse cu indica ții geografice și asigură respectarea drepturilor acestora. De exemplu, UE a 
instituit o protec ție din oficiu a indica țiilor geografice pentru produs ele agricole, în virtutea 
căreia autorit ățile publice sunt responsabile pentru p unerea în aplicare a unui sistem de 
verificare a conformit ății cu cerin țele legale și de asigurare a bunei func ționări a sistemului. 
Cu toate acestea, introducerea unui  sistem similar pentru indica țiile geografice pentru 
produsele neagricole ar impune obliga ții suplimentare și ar genera costuri pentru autorit ățile 
publice. 
 
 
26 
 Întrebare: 
39. Ați prefera ca sistemul de monitorizare și de asigurare a respect ării drepturilor 
indicațiilor geografice pentru produsele neagricole s ă fie exclusiv privat, public sau o 
combinație între public și privat? V ă rugăm să explicați, ținând seama, dac ă este posibil, 
de eficacitatea și costurile ac țiunilor de asigurare a respect ării drepturilor.  
 
 
 
6.3. Durata protec ției pentru indica țiile geografice pentru produsele neagricole 
 
Pentru anumite drepturi de proprietate intelectual ă, cum ar fi brevetele, desenele sau 
modelele, men ținerea unui monopol pentru o perioad ă foarte lung ă nu ar fi benefic ă pentru 
societate. În consecin ță, protecția juridică a acestora are o durat ă limitată. Se pare c ă acest 
lucru nu este valabil în cazul m ărcilor și a indica țiilor geografice care protejeaz ă anumite 
denumiri. De exemplu, o marc ă comunitar ă înregistrat ă este valabil ă timp de zece ani de la 
data la care a fost depus ă cererea, iar înregistrarea poate fi reînnoit ă timp de zece ani, pe o 
perioadă nedeterminat ă. Un sistem unitar de indica ții geografice pentru produsele agricole - a 
cărui rațiune este aceea de a conserva patrimoniul, tradi țiile și know-how-ul regional/local - 
este protejat pe termen nelimitat, f ără vreo cerin ță de reînnoire. Majoritatea statelor membre 
care au instituit un sistem sui generis  de protec ție a indica țiilor geografice pentru produse 
neagricole ofer ă, de asemenea, protec ție pe termen nelimitat, f ără vreo cerin ță de reînnoire. 
 
Întrebare: 
40. Considera ți că protecția indicațiilor geografice pentru produsel e neagricole ar trebui s ă 
fie acordat ă pe o perioad ă nelimitat ă sau pe o perioad ă limitată cu posibilitate de 
reînnoire? Dac ă sugerați o perioad ă limitată, cât de lung ă ar trebui s ă fie aceasta? 
 
 
7. După înregistrare 
 
7.1. Anularea protec ției 
 
Pot exista situa ții în care protec ția acordat ă ar trebui s ă se încheie, chiar dac ă protecția 
indicațiilor geografice a fost acordat ă pe termen nelimitat sau dac ă perioada definit ă nu a luat 
sfârșit. Protec ția ar putea fi anulat ă, la fel ca în domeniul indica țiilor geografice pentru 
produsele agricole, dac ă produsele nu respect ă condițiile prevăzute în specifica ții sau dac ă nu 
este introdus pe pia ță, pe durata unei perioade de timp cons iderabile, niciun produs care face 
obiectul indica ției geografice53. O procedur ă de anulare ar putea fi gestionat ă de către 
organismul responsabil de înregistra re sau, alternativ, direct de c ătre o instan ță. Această 
procedură ar oferi un nivel suplimentar de control și ar contribui la credibilitatea global ă a 
potențialului sistem, dar ar putea crea incertitudine pentru titularii de drepturi și ar putea 
conduce la cre șterea costurilor pe ntru organismul responsab il pentru acest proces. 
 
                                                            
53 Articolul 54 din Regulamentul nr. 1151/2012.  
 
27 
 Întrebări: 
41. Sunteți de acord c ă ar trebui s ă existe posibilitatea de a anula o indica ție geografic ă după 
înregistrare? 
42. Cine ar trebui s ă aibă dreptul de a solicita anularea unei indica ții geografice? 
43. În cazul în care s-ar institui un nou sistem, a ți fi de acord cu in troducerea unei proceduri 
de anulare care s ă aibă aceiași termeni și aceleași condiții ca cea privind indica țiile 
geografice pentru pr odusele agricole? 
 
 
7.2. Poten țialele conflicte între indica țiile geografice și mărci 
 
Ar trebui definit un raport clar între un poten țial sistem de indica ții geografice pentru 
produsele neagricole și dreptul m ărcilor, pentru a evita incertitudinea juridic ă și confuzia 
legate de denumirile conflictuale. 
Principiul general al dreptului propriet ății intelectuale aplicabil m ărcilor, desenelor și 
modelelor, brevetel or etc. prevede c ă dreptul anterior prevaleaz ă (este vorba de principiul 
„prior in tempore, potior in jure”). Aplicarea acestui principiu în contextul raportului dintre mărci și indicațiile geografice pentru produsele agricole  ar putea contribui  la simplificarea 
întregului sistem. 
Sistemul unitar de indica ții geografice pentru produsele agricole con ține dispozi ții specifice 
privind raportul dintre indica țiile geografice și mărcile. Acestea sunt: 
a) reputația unei m ărci deja existente poate împiedica înregistrarea unei indica ții geografice, 
dacă această înregistrare ar putea induce în eroa re consumatorii cu privire la adev ărata 
identitate a produsului; 
b) orice marc ă care nu se încadreaz ă în aceast ă situație și pentru care a fost depus ă o cerere, 
care a fost înregistrat ă sau care este consacrat ă prin utilizare de bun ă credință înainte de data 
depunerii cererii de înre gistrare a unei indica ții geografice la nivelul UE ar trebui s ă coexiste 
cu indicația geografic ă înregistrat ă; 
c) înregistrarea unei indica ții geografice ar trebui s ă împiedice înregistrarea unei m ărci pentru 
care a fost depus ă o cerere ulterior indica ției geografice, în cazul în  care înregistrarea m ărcii 
ar intra în conflict cu protec ția acordat ă indicației geografice. În acest caz, oficiile pentru 
mărci naționale sau europene ar trebui s ă refuze din oficiu înregistrarea m ărcii. 
Pentru a asigura claritatea și consecven ța la nivelul UE, s-ar putea argumenta c ă aceleași 
norme ar trebui s ă se aplice și protecției indicațiilor geografice pentru produsele neagricole. 
 
Întrebări: 
44. Considera ți că indicațiile geografice și mărcile ar trebui s ă fie supuse în mod strict 
principiului „prior in tempore, potior in jure”  (cu alte cuvinte,  dreptul anterior 
prevaleaz ă întotdeauna)? 
45. Considera ți că, în anumite condi ții, indicațiile geografice ar trebui s ă se impun ă în fața 
mărcilor? Vă rugăm să explicați. 
 
 
 
28 
  
Concluzii  
Toate părțile interesate sunt invitate s ă își prezinte observa țiile privind aspectele prezentate în 
prezenta carte verde, prin formularea unui r ăspuns la întreb ările specifice enumerate. 
Răspunsurile trebuie trimise prin e-mail la urm ătoarea adres ă și trebuie s ă parvină Comisiei 
până la 28 octombrie 2014: MARKT-CONSULTATION-GIs@ec.europa.eu
. 
Răspunsurile primite vor fi publicate pe site-ul DG Pia ța internă și servicii, cu excep ția 
cazului în care solicita ți contrariul. Este important s ă citiți declara ția specific ă de 
confidențialitate ata șată acestui document de consultare pentru a ob ține mai multe informa ții 
despre modul în care vor fi prelucrate datele și contribu țiile dumneavoastr ă personale.