Irlanda este o jurisdicție de drept comun, în care sistemul judiciar este împărțit în ramura civilă și ramura penală. Sistemul instanțelor judecătorești este format dintr-o curte de apel definitiv (Curtea Supremă), o Curte de Apel și din tribunale de primă instanță unde este inclusă Înalta Curte având competență deplină în materie penală și civilă, precum și tribunale cu competență limitată: Tribunalul de Circuit și Tribunalul Districtual organizate la nivel regional. Două Curți Penale Speciale se ocupă de cauzele penale în domeniul structurilor paramilitare, a celor subversive și de crimă organizată. În plus, o serie de tribunale specializate își desfășoară activitatea în diferite sectoare, inclusiv cel al relațiilor la locul de muncă . Începând din decembrie 2019, toți titularii posturilor din sistemul judiciar sunt membri ai nou-înființatului Consiliu Judiciar. Președintele Irlandei este cel care face numirile în sistemul judiciar, acționând la recomandarea guvernului. Consiliul consultativ de numire în sistemul judiciar are sarcina de a selecta candidații potriviți în vederea numirii. Parchetul nu face parte din ramura judiciară. Directorul Parchetelor aplică în mod independent legea penală în instanțele judecătorești. Procesele în urma punerii sub acuzare sunt conduse de avocați pledanți, care sunt numiți de Director pentru fiecare caz în parte și desfășoară urmărirea penală conform instrucțiunilor acestuia. Procurorul general este consilierul juridic al Guvernului. Profesia juridică presupune două tipuri de avocați - avocați consultanți, reprezentați de Societatea de Drept, și avocați pledanți, reprezentați de Baroul din Irlanda. Autoritatea de reglementare a serviciilor juridice, organism independent înființat în anul 2016, este autoritatea statutară care reglementează, în Irlanda, ambele ramuri ale profesiei juridice.

După ce An Garda Síochána finalizează investigarea faptelor de corupție, dosarul se transmite la biroul Directorului Parchetelor, cu excepția cazurilor în care ancheta a fost oprită din lipsă de probe. Anchetele de corupție desfășurate de GNECB sunt sprijinite de unitățile operaționale naționale relevante, precum Unitatea de Informații Financiare și, în cazul sechestrării bunurilor considerate a fi produse ale infracțiunilor, Biroul bunurilor provenite din săvârșirea de infracțiuni, un organism independent multi-agenții. După finalizarea investigațiilor, cazurile de corupție anchetate de An Garda Síochána sunt trimise la biroul Directorului Parchetelor (DPP). DPP nu are atribuții de investigare, însă cooperează regulat cu An Garda Síochána, precum și cu alte agenții cu atribuții de anchetă pe parcursul desfășurării anchetelor penale, cu precădere prin furnizarea de consiliere juridică și procedurală relevantă. Există și o serie de anchete complexe de corupție, în care dosarul este transmis pentru orientare juridică către DPP, de obicei către Unitatea Specială de Criminalitate Economică, înainte de finalizarea investigației. În iunie 2019, Inspectoratul Garda a demarat o analiză a modului în care Gardaí abordează corupția în rândul propriilor membri.

În Irlanda, competențele și responsabilitățile de elaborare și de aplicare a politicilor anticorupție, precum și cele de prevenire, depistare, investigare și urmărire penală a cazurilor de corupție se împart între mai multe autorități. An Garda Síochána (Poliția) are, în statul irlandez, responsabilitatea de a îndeplini toate sarcinile polițienești, inclusiv anchetele penale în combaterea corupției. De asemenea, pentru sprijinirea și coordonarea anchetelor în cazurile de criminalitate economică, membri din An Garda Síochána sunt detașați către alte agenții, printre care biroul Directorului pentru aplicarea legii în sectorul corporativ, Comisia pentru concurență și protecția consumatorilor și Ministerul Relațiilor de Muncă și Protecției Sociale. Anchetarea infracțiunilor de corupție cade în sarcina serviciului național de poliție din Irlanda, An Garda Síochána. În cadrul Biroului Național Garda de investigare a infracțiunilor economice s-a înființat o unitate specializată anticorupție, care deține responsabilitatea exclusivă pentru investigarea faptelor de dare sau luare de mită și de corupție la nivel transnațional și pentru investigarea faptelor de dare sau luare de mită la nivel național și a faptelor de corupție de importanță națională. Unitatea Anticorupție îndeplinește rolul unui centru de excelență pentru investigarea, prevenirea și combaterea faptelor de dare sau luare de mită și de corupție și, în acest sens, unitatea oferă asistență altor unități naționale și locale, atunci când este necesar. Unitatea Anticorupție a fost înființată pentru a conduce activitatea de investigare a faptelor de corupție și dare sau luare de mită. Sfera de cuprindere a operațiunilor acestei unități include prevenirea, depistarea, combaterea și investigarea faptelor de dare sau luare de mită și de corupție. Unitatea identifică proactiv cazurile și colectează informații despre faptele de dare sau luare de mită și de corupție. În ceea ce privește resursele totale dedicate combaterii corupției, Unitatea Anticorupție din cadrul GNECB își desfășoară în prezent activitatea cu o capacitate redusă, având doar trei posturi ocupate din cele șase existente.

În Irlanda, societatea civilă este dinamică și diversă, deși restricțiile de finanțare au stârnit unele îngrijorări. Spațiul civic în Irlanda este deschis însă organizațiile societății civile au exprimat îngrijorări cu privire la constrângerile asupra acțiunilor societății civile în legătură cu impactul interzicerii, în temeiul Legilor electorale, efectuării de donații cu scopuri politice unui candidat, unui partid politic/serviciu contabil, unui ales oficial sau unui terț, de către o persoană care nu are cetățenie irlandeză, care nu are reședința obișnuită în Irlanda, sau de către o persoană juridică sau un organism necorporativ de persoane care nu au un sediu pe teritoriul Irlandei unde să se desfășoare cel puțin una dintre activitățile principale. Interdicția se aplică indiferent de sumă. SIPO a interpretat legislația relevantă prin includerea, de asemenea, a anumitor activități desfășurate de organizațiile societății civile, precum activitatea de susținere și promovare și în afara perioadelor electorale. Acest lucru a ridicat semne de întrebare în rândul organizațiilor societății civile. În ianuarie 2019, Comisia pentru Drepturile Omului și Egalitate din Irlanda a publicat o declarație cu privire la Legile electorale și spațiul societății civile în Irlanda. Declarația a subliniat preocupările cu privire la faptul că definiția termenilor „scopuri politice” și „terț” din Legea electorală este excesiv de cuprinzătoare și include o serie de organizații ale societății civile irlandeze ale căror funcții de susținere și promovare sunt, prin urmare, restricționate. Comisia pentru Drepturile Omului și Egalitate din Irlanda a fost de părere că astfel de măsuri de reglementare ar trebui să evite instituirea unor restricții inutile asupra activității largi a societății civile care se implică în activități legitime de susținere și promovare și care are scopul de a influența luarea deciziilor politice, inclusiv în privința aspectelor legate de drepturile omului și egalitate. SIPO a declarat că va analiza aceste chestiuni în contextul legăturii cu alegerile sau referendumurile, de exemplu donațiile către organizații în scopul realizării de activități de lobby în favoarea organizării unui referendum. Cerințele impuse de legislația UE și de standardele Consiliului Europei trebuie luate în considerare în mod corespunzător în ceea ce privește accesul la finanțare al organizațiilor societății civile.

În anul 2019, BAI a încheiat un contract cu Universitatea din Dublin pentru actualizarea și publicarea în fiecare an a informațiilor privind acționariatul și regimul de control, precum și a modificărilor aduse acestora. Legea societăților comerciale din Irlanda nu impune întreprinderilor, indiferent dacă au sau nu legătură cu domeniul mass-media, să prezinte public numele beneficiarilor reali ai acestora. În ceea ce privește companiile media care dețin licențe de radio și televiziune emise de autoritatea audiovizualului, publicul poate consulta - la sediul autorității - orice contract semnat de către aceasta, care include informații legate de structura acționariatului companiilor din domeniul mass-media. Mai mult, Legea din 2014 privind concurența și protecția consumatorilor prevede, în cazul fuziunilor și achizițiilor în domeniul mass-media, obligația întreprinderilor implicate de a notifica Ministrul Comunicațiilor cu privire la informațiile legate de acționariatul întreprinderilor în cauză. Aceeași lege prevede obligația autorității de reglementare în domeniul audiovizualului de a întocmi și publica un raport care descrie acționariatul și regimul de control al companiilor care desfășoară activități mass-media în Irlanda. În plus, raportul prezintă modificările acționariatului și ale structurii controlului acestor companii în cursul ultimilor trei ani și oferă o analiză a efectelor produse de aceste modificări asupra pluralismului mediatic în Irlanda. Două astfel de rapoarte au fost deja întocmite: unul cuprinde perioada 2012-2014 și celălalt perioada 2015-2017. DSMAV, directiva serviciilor mass-media audiovizuale revizuită, încurajează statele membre să adopte măsuri legislative care să prevadă obligația furnizorilor de servicii mass-media aflați sub jurisdicția lor de a pune la dispoziție informații privind structura propriului acționariat, inclusiv beneficiarii reali. Raportul de monitorizare a pluralismului mass-mediei din Irlanda din 2020 prezintă transparența acționariatului mass-media ca având un risc mediu, ceea ce înseamnă o ușoară îmbunătățire față de evaluările precedente, datorată modificărilor aduse de transpunerea Directivei privind combaterea spălării banilor (noiembrie 2018) și a Legii privind concurența și protecția consumatorilor menționate mai sus.

Comisia Europeană, Raport de țară privind Irlanda pentru 2019, [SWD(2019) 1006 final].

Comisia Europeană, Raport de țară privind Irlanda pentru 2020, [SWD(2020) 506 final].

Comisia pentru drepturile omului și egalitate din Irlanda (2019), Irlanda și Convenția pentru eliminarea discriminării rasiale, Comunicare trimisă Comitetului ONU cu privire la eliminarea discriminării rasiale în ceea ce privește Rapoartele nr. 5 și nr. 6 ale Irlandei, octombrie 2019.

Comisia pentru drepturile omului și egalitate din Irlanda (2019), Declarație cu privire la legea electorală și spațiul societății civile din Irlanda, ianuarie 2019.

Consiliul Baroului din Irlanda (2019), observația din 25 noiembrie 2019 adresată Comisiei comune pentru justiție și egalitate referitoare la accesul la justiție și la cheltuielile de judecată.

Consiliul Europei (2020), Platform to promote the protection of journalism and safety of journalists (Platforma pentru promovarea protecției jurnalismului și a siguranței jurnaliștilor).

Consiliul Europei: Comisia de la Veneția (2010), Raportul privind independența sistemului judiciar, partea I: Independența judecătorilor adoptat de Comisia de la Veneția în cadrul celei de a 82-a sesiuni plenare (CDL-AD (2010)004-e).

Consiliul Europei: Comitetul de Miniștri (2010), Recommendation CM/Rec(2010)12 of the Committee of Ministers to member states on judges: independence, efficiency and responsibilities [Recomandarea CM/Rec (2010) 12 a Comitetului de Miniștri către statele membre privind judecătorii: independență, eficiență și responsabilități].

Consiliul Europei: Comitetul de Miniștri (2016), Recommendation CM/Rec(2016)4 of the Committee of Ministers to member States on the protection of journalism and safety of journalists and other media actors [Recomandarea CM/Rec (2016)4 a Comitetului de Miniștri către statele membre privind protecția jurnalismului și siguranța jurnaliștilor și a altor actori media].

Consiliul Europei: Comitetul de Miniștri (2017), Recommendation of the Committee of Ministers of the Council of Europe CM/REC(2017)14 on the Legal Status of Non-Governmental Organisations in Europe [Recomandarea CM/REC(2017)14 a Comitetului de Miniștri al Consiliului Europei cu privire la situația juridică a organizațiilor neguvernamentale în Europa].

Consiliul Europei: Comitetul de Miniștri (2019), Resolution CM/ResDH(2016)358 of the Committee of Ministers on excessive length of criminal and civil proceedings and lack of effective remedies [Rezoluția CM/ResDH(2016)358 a Comitetului de Miniștri cu privire la durata excesivă a procedurilor civile și penale și lipsa unor căi de atac eficiente].

Consiliul Europei: Orientările comune privind libertatea de asociere elaborate de Comisia de la Veneția și de Biroul OSCE pentru Instituții Democratice și Drepturile Omului (2014), Orientările comune privind libertatea de asociere.

Contribuția din luna februarie 2018 a Societății de Drept din Irlanda la Analiza Administrării Justiției Civile (2018). https://cadmus.eui.eu/handle/1814/61144 .

Courts Service, Long-Term Strategic Vision to 2030: Supporting Access to Justice in a modern, digital Ireland (Serviciul instanțelor, Viziunea strategică pe termen lung până în 2030: Promovarea accesului la justiție în Irlanda modernă, digitală).

Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Hotărârea din 18 iunie 2020, Comisia/Ungaria, C-78/18.

Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Hotărârea din 19 noiembrie 2019, AK, cauzele conexate C‑585/18, C‑624/18 și C‑625/18.

Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Hotărârea din 25 iulie 2018, LM, C‑216/18 PPU.

Direcția Generală Comunicare (2019), Sondajul Eurobarometru Flash nr. 482: Întreprinderile și corupția.

Direcția Generală Comunicare (2020), Sondajul Eurobarometru special nr. 502: Corupția.

Freedom House (2020), Freedom in the World 2020 (Libertatea în lume în 2020).