RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene CE 46/80

Accesul publicului la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei

P6_TA(2009)0022

Rezoluția Parlamentului European din 14 ianuarie 2009 referitoare la accesul publicului la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1049/2001) (2007/2154(INI))

(2010/C 46 E/11)

Parlamentul European,

— având în vedere Tratatul CE, mai ales articolul 254 referitor la obligația de a publica actele legislative și articolul 255 alineatul (7) referitor la dreptul cetățenilor și rezidenților UE de a avea acces la documentele Parlamentului European, Consiliului și Comisiei,

— având în vedere Tratatul CE, mai ales articolul 207 alineatul (3) referitor la obligația Consiliului de a preciza în cadrul regulamentului său de procedură condițiile în care publicul are acces la documentele Consiliului,

— având în vedere Tratatul CE, mai ales articolul 1 (principiul transparenței ca unul dintre principiile generale ale Uniunii), articolul 6 (democrația), articolul 28 alineatul (1) și articolul 41 alineatul (1) (referitor la aplicarea dreptului de acces în cazul documentelor referitoare la chestiunile de politică externă și de securitate comună și al cooperării polițienești și judiciare în materie penală),

— având în vedere articolul 10 și articolul 16 din Tratatul privind Uniunea Europeană astfel cum urmează a fi modificate de Tratatul de la Lisabona, și articolul 15 și articolul 298 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

— având în vedere Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, și mai ales articolul 41(dreptul la o bună administrare) și articolul 42 (dreptul de acces la documente),

— având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (1),

— având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1700/2003 al Consiliului din 22 septembrie 2003 de modificare a Regulamentului (CEE, Euratom) nr. 354/83 privind deschiderea către public a arhivelor istorice ale Comunității Economice Europene și Comunității Europene a Energiei Atomice (2),

— având în vedere jurisprudența Curții de Justiție a Comunităților Europene (CJCE) și a Tribunalului de Primă Instanță privind accesul la documente, și mai ales hotărârile recente ale Curții de Primă Instanță în cauza Bavarian Lager Co. Ltd / Comisia Comunităților Europene (cauza T-194/04) și hotărârea CJCE în cauza Regatul Suediei și Maurizio Turco/ Consiliul Uniunii Europene (cauzele conexate C-39/05 P și C-52/05 P „hotărârea CJCE în cauza Turco”),

— având în vedere activitățile și documentele realizate de Ombudsmanul European referitoare la chestiunea accesului la documente, precum și de Autoritatea europeană de protecție a datelor,

— având în vedere Acordul interinstituțional din 20 noiembrie 2002 dintre Parlamentul European și Consiliu privind accesul Parlamentului European la informații sensibile ale Consiliului din domeniul politicii de securitate și apărare (3),

— având în vedere propunerea Comisiei de la 30 aprilie 2008 referitoare la Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (COM(2008)0229),

— având în vedere proiectul de convenție al Consiliului Europei privind accesul la documentele oficiale,

— având în vedere întrebările sale orale adresate Consiliului și Comisiei referitoare la implementarea hotărârii CJCE privind cauza Turco (O-87/2008 și O-88/2008),

— având în vedere rapoartele anuale din 2006 ale Consiliului, Comisiei și Parlamentului European referitoare la accesul la documente, precum și articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001,

— având în vedere articolul 45 și articolul 97 alineatul (7) din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere raportul Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (A6-0459/2008),

A. întrucât democrațiile se bazează pe statul de drept și sunt obligate să facă publice reglementările care au impact asupra cetățenilor, ceea ce presupune din partea instituțiilor UE obligația de a fi deschise și transparente, mai ales în ceea ce privește procesele decizionale, astfel încât organismele legislative democratice să își organizeze reuniunile, dezbaterile și procesele de vot în public, iar proiectele legislative și textele aferente să fie, de asemenea, disponibile;

B. întrucât, în vederea garantării responsabilității și legitimității unui sistem politic democratic, cetățenii au dreptul să cunoască: — modul în care reprezentanții lor acționează, odată aleși sau numiți în organismele publice sau atunci când reprezintă statul membru la nivel european sau internațional (principiul responsabilității); — modul în care funcționează procesul decizional (inclusiv documentele, amendamentele, programarea, actorii implicați, voturile exprimate etc.); — modul în care sunt alocați și cheltuiți banii publici, precum și rezultatele obținute (principiul trasabilității fondurilor);

C. întrucât comunitatea internațională și Uniunea Europeană, pe baza experienței statelor membre, au început treptat să recunoască un adevărat „drept de acces la documente și un” drept la informare„, bazate pe principiile democrației, caracterului public, transparenței și deschiderii”;

D. întrucât datele cantitative conținute în rapoartele anuale referitore la aplicarea de către instituțiile UE a Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 reflectă faptul că accesul la documente s-a acordat într-un număr mare de cazuri (cu o scădere generală a numărului și ratei de refuz), în timp ce motivele invocate pentru refuz sunt diferite de la o instituție UE la alta (primul dintre acestea fiind protecția procesului decizional), precum și faptul că în ceea ce privește documentele sensibile, Comisia și Parlamentul nu au inclus asemenea documente în registrele lor, iar Consiliul a înregistrat 79 de documente sensibile dintr-un total de 409 de documente în registrul său; întrucât în urma analizei cantitative rezultă clar că o serie de dispoziții ale acelui regulament au dat naștere la interpretări divergente în ceea ce privește modalitatea de aplicare corectă, ceea ce a condus la sesizări ale cetățenilor la Ombudsmanul European și la CJCE;

E. întrucât Consiliul, introduce numărul de referință interinstituțional numai într-un număr limitat de documente, ceea ce contravine articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, făcând astfel dificilă asocierea documentului respectiv cu o procedură, ceea ce conduce totodată, și clasifică, pe de altă parte, documentele fie în categoria „documente interne”, fie în categoria „documente diplomatice”, anulând astfel dreptul de acces al cetățenilor la documente;

F. întrucât, în conformitate cu Considerentul 6 al Regulamentului (CE) nr. 1049/2001, ar trebui acordat accesul la documentele rezultate în urma procedurii puterilor delegate (comitologia) și întrucât nouă zecimi din legislația produsă este adoptată în baza respectivei proceduri și, în consecință, ar trebui garantat pe deplin un control adecvat, transparent și democratic al Parlamentului în acel cadru;

G. întrucât internetul a devenit principalul mijloc de consultare a documentelor UE pentru cetățeni, iar numărul documentelor făcute disponibile on-line de către instituțiile UE a crescut, ceea ce creează necesitatea de a îmbunătăți și mai mult caracterul accesibil al paginilor de internet al instituțiilor și documentelor UE, interconectarea lor și crearea la nivelul UE a unui singur portal de acces pentru toate documentele, procedurile și instituțiile;

H. întrucât instituțiile UE ar trebui în prezent să întreprindă măsuri suplimentare pentru realizarea unei mai mari transparențe, deschideri și democrații, optând pentru un act legislativ UE referitor la libertatea de informare, deoarece au fost aduse în atenția publicului o serie de deficiențe în cadrul aplicării Regulamentului (CE) nr. 1049/2001, și întrucât instituțiile UE trebuie să analizeze și să aplice urgent hotărârile recente, iar Comisia a făcut publică propunerea sa de revizuire a Regulamentului (CE) nr. 1049/2001,

1. subliniază că hotărârea de referință a CJCE în cauza Turco afirmă în concluzii că: „Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 impune, în principiu, obligația de a face public avizul Serviciului juridic al Consiliului referitor la procesul legislativ” (4) și că în această hotărâre, Curtea a ajuns la următoarele concluzii: — dreptul de acces al publicului la documentele instituțiilor UE derivă din caracterul democratic al acestor instituții, după cum se prevede la considerentul 4 și la articolul 1 din Regulamentul (CE) 1049/2001, — excepțiile conținute în respectivul regulament (cum ar fi protecția procesului decizional) trebuie interpretate într-o manieră strictă și echilibrată față de interesul public major pentru dezvăluirea conținutului, deoarece acesta este legat de democrație, participarea mai activă a cetățenilor în procesul decizional, legitimitatea administrației, eficiența și responsabilitatea în fața cetățenilor (5), — aceste concluzii sunt și mai importante atunci când instituțiile acționează în calitatea lor legislativă (6), — deschiderea manifestată cu privire la opiniile diferite asupra unui act (și a legalității acestuia) „contribuie la creșterea legitimității instituțiilor în ochii cetățenilor europeni și la o încredere mai mare în acestea, prin faptul că divergențele ivite între diferite puncte de vedere pot fi dezbătute în mod deschis” (7), — instituțiile trebuie să ofere detalii cu privire la motivele refuzului (8), — se poate aplica excepția numai pentru perioada pentru care se justifică protecția pe baza conținutului documentului (9);

2. subliniază că hotărârea CJCE în cauza Turco consolidează în cadrul UE principiul prin care instituțiile democratice au datoria de a asigura caracterul public al activităților lor, al documentelor și deciziilor, ceea ce reprezintă o condiție a legalității lor, a legitimității și a responsabilității, în temeiul articolului 6 al Tratatului UE și al articolelor 254 și 255 al Tratatului CE, și prin urmare, trebuie publicate documentele și, în orice caz, acestea trebuie să fie accesibile, iar excepțiile relative la acest principiu ar trebui să fie limitate și de strictă interpretare;

3. invită de urgență toate instituțiile UE să aplice Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 din perspectiva jurisprudenței recente, mai ales a hotărârii CJCE în cauza Turco, cu toate implicațiile aferente, mai ales în procedurile legislative (publicarea avizelor Serviciului juridic, interpretarea strictă a excepțiilor, obligația de a oferi amănunte referitore la motivele refuzului etc.) și invită, de asemenea, Consiliul să își revizuiască normele, să asigure publicitatea tuturor dezbaterilor, documentelor și informațiilor, inclusiv componența delegațiilor statelor membre în Consiliu și în grupurile de lucru și grupurile de experți, să întocmească o transcriere a reuniunilor sale publice, deoarece și în acest caz se aplică concluziile CJCE cu privire la faptul că deschiderea necesară interesului public primează în fața protecției procesului decizional – opiniile diferite asupra unui act legislativ conferind o mai mare legitimitate instituțiilor;

4. invită instituțiile UE să definească norme comune referitoare la modul de desfășurare al procedurilor administrative și la modul de depunere, secretizare, desecretizare, înregistrare și diseminare al documentelor în interiorul și în afara instituțiilor UE, neuitând faptul că principiul transparenței este indisociabil de principiul bunei administrări așa cum a fost proclamat de Parlamentul European, de Consiliul și de Comisie la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene; din aceeași perspectivă, Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 354/83 al Consiliului din 1 februarie 1983 privind deschiderea către public a arhivelor istorice ale Comunității Economice Europene și ale Comunității Europene a Energiei Atomice (10) ar trebui unificat ca parte a revizuirii Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 astfel încât să includă definițiile normelor comune privind arhivele în direct, mixte și istorice pentru a evita diferențele existente între practicile instituțiilor UE și cele ale statelor membre;

5. este de opinie că Parlamentul ar trebui să fie un exemplu în privința principiilor caracterului public, al transparenței și al deschiderii în UE și că, înaintea alegerilor parlamentare din 2009, ar trebui să lanseze un plan extraordinar de acțiune, de exemplu în cadrul inițiativei e-Parlament care să garanteze că vor fi disponibile mai multe informații și într-o manieră mai accesibilă, cu privire la: — activitățile deputaților europeni, participarea și prezența acestora la lucrările parlamentare, în termeni absoluți, relativi și procentuali, aspecte care să fie disponibile și accesibile cetățenilor și prin intermediul criteriilor de căutare (11), — activitățile în plen, în comisii, în delegații sau în cadrul organelor interne ale Parlamentului: ar trebui îmbunătățit Observatorul legislativ prin includerea referințelor și trimiterilor la toate documentele relevante (12); lucrările comisiilor și delegațiilor ar trebui transmise și, de asemenea, înregistrate, pe pagina de internet a Parlamentului, după cum sunt transmise lucrările din plen, și ar trebui făcute accesibile și puse la dispoziția cetățenilor prin intermediul criteriilor de căutare; organele interne (cum ar fi Conferința președinților, Biroul, Chestorii, Grupul de lucru privind reforma parlamentară etc.) ar trebui să promoveze și să asigure cel mai ridicat nivel de transparență a lucrărilor în privința altor membri și cetățeni, făcând disponibile toate documentele lor, — indemnizațiile și cheltuielile deputaților, în conformitate cu poziția adoptată de Ombudsmanul European referitoare la faptul că accesul la informații ar trebui aplicat și acestui tip de informații (13), precum și tuturor declarațiilor de interese financiare ale tuturor deputaților și că acest tip de informații ar trebui să fie disponibile în toate limbile oficial ale UE, și invită statele membre, parlamentele naționale și alte organisme alese să procedeze în acest fel, înființând un registru al parlamentelor și al activităților parlamentare;

6. îndeamnă Comisia să dea curs recomandării Ombudsmanului European (Plângerea 3208/2006/GG) referitoare la registrul Comisiei în ceea ce privește obligația sa de a „include trimiteri la toate documentele în sensul articolului 3 litera (a) care se află în posesia sa în registrul prevăzut la articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, în cazul în care acest lucru nu a fost încă realizat”;

7. consideră că ar fi mai ușor de consultat documentele și informațiile dacă documentele ar fi depuse, înregistrate și reutilizate de către alte instituții legislative în conformitate cu un set de standarde comune (de exemplu pentru referințele la versiuni diferite ale aceluiași document, amendamentele sale, anexele și corrigenda) (14) prin utilizarea de procesoare de texte cu sursă deschisă, un multilingvism și tehnologii eficiente care să le permită persoanelor cu dizabilități să aibă acces la informații și documente, după cum a recomandat Comisia statelor membre în comunicarea privind soluțiile interoperabile pentru administrația publică europeană (ISA) (COM (2008)0583), după cum este prevăzut în Directiva 2003/98/CE a Parlamentului european și a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind reutilizarea informațiilor din sectorul public (15);

8. consideră că accesul la informații referitoare la instituțiile UE rămâne încă pentru cetățenii obișnuiți un demers presărat cu obstacole, datorită lipsei unei politici interinstituționale eficiente și orientate către cetățeni în ceea ce privește transparența și comunicarea; consideră că indiferent de punctul de acces, cetățenii UE ar trebui să poată urmări o anumită procedură administrativă sau legislativă și accesa toate documentele referitoare la aceasta (16); după cum s-a solicitat încă din 2001, ar trebui definită o foaie de parcurs pentru a îmbunătăți, simplifica și completa registrele și paginile web ale instituțiilor UE și pentru a le face interoperabile; instituțiile UE care și-au propus să conducă elaborarea de tehnici de e-guvernare ar trebui să fie capabile și să dorească să creeze un veritabil motor de căutare interinstituțional care să ofere publicului un acces la documente și informații mai ușor de utilizat;

9. își exprimă regretul profund pentru că, în pofida prevederilor din articolul 12 al Regulamentului (CE) nr. 1049/2001, multe documente legislative pregătitoare nu sunt încă înregistrate (cum ar fi „documentele interne”, dezbătute în cea mai mare în cadrul grupurilor de lucru instituite de Coreper 1, la Consiliu) iar atunci când sunt înregistrate nu au codul interinstituțional, astfel încât este imposibil să fie reunite într-o referință comună interinstituțională, ca parte a unui proiect pilot interinstituțional „Transparența în spațiul de libertate, securitate și justiție” (Trans-JAI), lansat încă din 2004 pentru procedurile legislative pentru spațiul de libertate, securitate și justiție (SLSJ); ia act de noul termen (2010) anunțat în plen de către vicepreședintele Wallström și consideră, în consecință, că acest termen nu va fi din nou respectat dacă instituțiile UE nu pun imediat la dispoziție un ofițer de legătură care să introducă codul interinstituțional atunci când lipsește din documentele originale; situația prezentă reprezintă nu numai o pierdere de timp și bani publici, ci și o modalitate de a ține cetățenii la distanță de activitățile legislative curente în cazul domeniilor foarte sensibile cum ar fi SLSJ; îndeamnă Comisia să anticipeze intrarea în vigoare a unui asemenea instrument pentru începutul următoarei legislaturi parlamentare;

10. consideră că instituțiile UE ar trebui să înființeze un singur registru / portal de informații și documente, care să le permită cetățenilor să urmărească o procedură specifică și să acceseze toate documentele referitoare la aceasta (16); acest plan ar urma să conțină mai multe măsuri, pornind de la simplificarea și completarea registrelor și paginilor de internet ale acestora și interconectarea lor între instituțiile UE, până la integrarea acestora într-un singur portal UE; solicită crearea unui buletin interinstituțional zilnic care să colecteze informații și documente referitoare la activitățile și agendele legislative și nelegislative ale UE, după cum a fost planificat în cazul proiectului Trans-JAI - proiect care are la bază un acord interinstituțional din 2004 și care, din păcate, nu este încă operațional – înaintea următoarei legislaturi parlamentare;

11. solicită instituțiilor UE să se asigure că, măcar înaintea următoarei legislaturi parlamentare: — toate documentele pregătitoare indică referința procedurii legislative, — toate ordinele de zi și rezultatele procedurilor Consiliului și ale organismelor însărcinate cu pregătirea actelor indică în mod clar documentele de bază și sunt înregistrate și publicate în timp util în registrul Consiliului (inclusiv așa-numitele „documente interne”), — explică în mod clar cetățenilor europeni, într-o manieră corectă și transparentă, organigramele instituțiilor lor, indicând dimensiunile fiecărei unități interne, fluxul de muncă intern și termenele limită orientative pentru dosarul de care se ocupă, serviciile cărora cetățenii li se pot adresa pentru a obține ajutor, informații sau soluții administrative; — toate propunerile legislative să fie însoțite de o evaluare a impactului disponibilă public;

12. solicită instituțiilor UE să asigure îmbunătățirea transparenței în cadrul procedurilor de comitologie, precum și în acordurile după prima lectură negociate între instituțiile UE în cadrul procedurii de codecizie (așa-numitele „triloguri”), să se asigure că acordurile interinstituționale respectă în totalitate obligațiile referitoare la caracterul public, transparența și deschiderea procedurilor legislative, care implică o adunare parlamentară care are obligația statutară de a organiza ședințele în public și de a publica documentele analizate;

13. subliniază faptul că procedurile existente pentru legislația „delegată” (așa-numitele acte de comitologie,) care reprezintă nouă zecimi din actele cu caracter obligatoriu adoptate anual de către instituțiile UE, ar trebui revizuite și aplicate astfel încât să se asigure garantarea principiilor democratice ale transparenței, publicarea membrilor, lucrărilor și voturilor din comitetele de comitologie, precum și accesul imediat al parlamentarilor naționali și europeni, dar și al cetățenilor, la documentele din registrul comitologiei, de îndată ce acestea sunt trimise membrilor comitetelor de comitologie (după cum a promis în 2001 fostul Comisar Barnier); consideră că ar trebui aplicată o transparență mai mare mai ales proiectelor de regulamente, iar Parlamentul ar trebui să organizeze prelucrarea unor asemenea propuneri într-un mod cât se poate de deschis și de transparent, evitând astfel situațiile opace de tipul celor care au apărut în cazul regulamentelor privind securitatea transportului aerian legate de lichidele și scanerele corporale;

14. consideră că principiul cooperării loiale între instituțiile UE presupune obligația instituțiilor, mai ales atunci când lucrează la dosarele legislative sau la tratatele internaționale (de exemplu cooperarea UE-SUA în domeniul JAI, PNR și protecția datelor) sau la procedurile de numire (de exemplu numirea directorului Agenției Uniunii Europene pentru drepturile fundamentale) să-și comunice reciproc documentele și informațiile cele mai importante, chiar dacă sunt sensibile sau confidențiale, consideră, de asemenea, că practicile curente ar trebui îmbunătățite de urgență;

15. apreciază pozitiv eforturile Ombudsmanului european în vederea asigurării unei mai mari transparențe din partea instituțiilor europene și împărtășește opiniile exprimate de Autoritatea europeană pentru protecția datelor referitoare la echilibrul dintre protecția datelor și dreptul la viață privată prevăzut în Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organismele comunitare și privind libera circulație a acestor date (17) și Regulamentul (CE) nr. 1049/2001; solicită Ombudsmanului European întocmirea unui raport referitor la accesul la documente pentru Parlamentul nou ales, care să se ocupe de chestiunile discutate în prezenta rezoluție;

16. invită instituțiile UE și statele membre să promoveze o cultură administrativă comună a transparenței, bazată pe principiile reliefate în articolul 41 al Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, prin jurisprudența CJCE, recomandările Ombudsmanului European și cele mai bune practici din statele membre; consideră că, după cum este cazul responsabililor pentru protecția datelor, fiecare direcție generală din cadrul instituțiilor UE ar trebui să se asigure că documentele sunt depuse, înregistrate, secretizate, desecretizate și diseminate ținându-se seama de principiul bunei administrații, Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 și regulamentele de procedură ale instituțiilor UE respective;

17. solicită lansarea unui an european al transparenței și promovarea unei campanii europene pentru transparență în 2009 cu ocazia alegerilor europene, astfel încât cetățenii să-și cunoască drepturile de acces la documentele UE, precum și standardele referitoare la caracterul public, deschidere și transparență, de asemenea, și în statele membre;

18. consideră că transparența la nivelul UE ar trebui să fie reflectată de către statele membre când transpun legislația UE în legislația națională și invită parlamentele naționale și Conferința organelor specializate în afaceri comunitare și europene ale parlamentelor din Uniunea Europeană să examineze propunerile conținute în această rezoluție și să promoveze registrul UE al activităților parlamentelor și parlamentarilor, fapt care ar putea contribui la asigurarea și la creșterea cooperării reciproce și a consultării între UE, Parlament și parlamentele naționale, bazându-se totodată pe cele mai bune practici în ceea ce privește transparența e-Parlamentului și e-guvernării;

19. ia act de îngrijorarea exprimată cu privire la proiectul Consiliului Europei de Convenție cu privire la accesul la documentele oficiale de către Adunarea Parlamentară a Consiliului Europei, în avizul nr. 270 (2008) și solicită statelor membre să includă în proiectul convenției cel puțin amendamentele formulate de către membrii acelei Adunări;

20. invită Consiliul European și CJCE (acesta în măsura în care este vorba de sarcinile sale administrative), cele două instituții fiind singurele care nu aplică încă documentelor Regulamentul (CE) nr.1049/2001 să reflecteze și să ia măsurile adecvate în vederea remedierii situației;

21. invită instituțiile europene să depună eforturi în vederea unui ambițios act european privind libertatea de informare, pe baza propunerii actuale revizuite a Regulamentului (CE) no 1049/2001;

22. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, guvernelor și parlamentelor statelor membre, precum și Ombudsmanului European, Autorității europene de protecție a datelor și Consiliului Europei.

(1) JO L 145, 31.5.2001, p. 43.

(2) JO L 243, 27.9.2003, p. 1.

(3) JO C 298, 30.11.2002, p. 1.

(4) Punctul 68 din hotărârea CJCE în cauza Turco.

(5) Documentului care poate fi protejat printr-o excepție (de exemplu un „aviz legal”) ar trebui să i se examineze conținutul în vederea stabilirii exacte a părții care este protejată prin excepție; riscurile asociate dezvăluirii trebuie să fie „predictibile rațional și nu pur ipotetice”; se va realiza un echilibru între un asemenea risc și „interesul public ca documentul să fie accesibil din perspectiva avantajelor oferite de o […] deschidere mai mare, care să permită cetățenilor să participe mai activ în procesul decizional și garantează faptul că administrația are o legitimitate mai mare, este mai eficientă și mai responsabilă în fața cetățenilor, într-un sistem democratic”.

(6) Deoarece „posibilitatea ca cetățenii să fie informați cu privire la considerațiile care stau la baza acțiunii legislative reprezintă o precondiție pentru exercitarea efectivă a drepturilor lor democratice” (punctul 46 din Hotărârea CJCE în cauza Turco) și deoarece interesul public major, subliniat în Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, este acela că „dezvăluirea documentelor…privind chestiuni juridice atunci când sunt dezbătute inițiativele legislative, conduce la o mai mare transparență și deschidere a procesului legislativ și consolidează dreptul democratic al cetățenilor europeni”(punctul 67 din Hotărârea CEJ în cauza Turco).

(7) Punctul 59 din hotărârea CJCE în cauza Turco.

(8) Punctul 69 din hotărârea CJCE în cauza Turco.

(9) Punctul 70 din hotărârea CJCE în cauza Turco.

(10) JO L 43, 15.2.1983, p. 1.

(11) Cum ar fi: câte zile a fost prezent deputatul în PE și unde a semnat și /sau votat, precum și cum s-a desfășurat votarea, în plen sau in comisie; la care reuniuni ale organismelor instituționale a participat, în plen și /sau comisie și/ sau delegație etc.; informațiile ar trebui să fie disponibile și prin intermediul criteriilor de căutare, cum ar fi numele deputatului/ plen / comisie/ delegații /voturi/prezență/ zi / lună/ an / legislatură etc., iar linkurile către această pagina de internet trebuie să fie incluse în pagina de internet a deputatului, precum și în alte pagini relevante; paginile de internet ale deputaților trebuie să includă aceste informații alături de numele asistenților, avizele făcute, amendamentele din comisie și din plen aduse rapoartelor sau altor acte, explicații cu privire la vot, intervenții audio-video, declarații scrise, inclusiv lista semnatarilor etc..

(12) Procedurile și documentele din comisii, cum ar fi primele rapoarte și amendamentele, avizele de la alte comisii, avizele Serviciului juridic, amendamentele depuse în plen, voturile prin apel nominal, scrisorile interinstituționale, mai ales cele referitore la procedurile legislative, la nivel de comisie și la nivelul reuniunilor în plen etc..

(13) Propunere de recomandare a Ombudsmanului european către Parlamentul European ca urmare a Plângerii 3643/2005/(GK)WP.

(14) Ceea ce nu se întâmplă în momentul de față deoarece Comisia, Parlamentul și Consiliul au practici diferite.

(15) JO L 345, 31.12.2003, p. 90.

(16) Cum ar fi propunerile originale, procesele verbale ale reuniunilor, rapoartele, amendamentele, voturile, rezultatele voturilor, dezbaterile, textul în vigoare, implementarea în statele membre, rapoarte de evaluare etc.

(17) JO L 8, 12.1.2001, p. 1.