[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 11.9.2007

COM(2007) 513 final

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de impunere a unei taxe antidumping definitive şi de percepere definitivă a taxei provizorii impuse importurilor de peroxosulfaţi (persulfaţi) originari din Statele Unite ale Americii, Republica Populară Chineză şi Taiwan

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

Contextul propunerii |

Fundamente şi obiective ale propunerii Prezenta propunere vizează aplicarea Regulamentului (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995, privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 al Consiliului din 21 decembrie 2005 (denumit în continuare „regulament de bază”) în cadrul procedurii privind importurile de persulfaţi proveniţi din Statele Unite ale Americii, Republica Populară Chineză şi Taiwan. |

Context general Prezenta propunere se face în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază şi este rezultatul unei anchete realizate în conformitate cu cerinţele de fond şi de procedură prevăzute în regulamentul de bază. |

Dispoziţii existente în domeniul propunerii Regulamentul (CE) nr. 390/2007 al Comisiei din 11 aprilie 2007 de impunere a unei taxe antidumping provizorii asupra importurilor de peroxosulfați (persulfați) originari din Statele Unite ale Americii, Republica Populară Chineză și Taiwan. |

Consecvenţa cu alte politici şi obiective ale Uniunii Nu se aplică. |

CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE şI EVALUAREA IMPACTULUI |

Consultarea părţilor interesate |

Părţile interesate vizate de procedură au avut deja posibilitatea de a-şi apăra interesele în cursul desfăşurării anchetei, în conformitate cu dispoziţiile regulamentului de bază. |

Obţinerea şi utilizarea expertizei |

Expertiza externă nu a fost necesară. |

Evaluarea impactului Prezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază. Regulamentul de bază nu anticipează o evaluare generală a impactului, dar include o listă completă a condiţiilor care necesită o evaluare. |

ELEMENTE JURIDICE ALE PROPUNERII |

Rezumatul măsurilor propuse La 13 iulie 2006, Comisia a iniţiat o anchetă antidumping privind importurile de peroxosulfaţi (persulfaţi) în Comunitate, originari din Statele Unite ale Americii, Republica Populară Chineză şi Taiwan. Prin Regulamentul (CE) nr. 390/2007 din 11 aprilie 2007, Comisia a impus taxe antidumping provizorii asupra acestor importuri. Propunerea de regulament al Consiliului, anexată, se bazează pe constatări definitive în ceea ce priveşte dumpingul, prejudiciul, legătura de cauzalitate şi interesul Comunităţii, care au confirmat constatările provizorii, introducând în acelaşi timp unele modificări la calculul marjelor de dumping şi de prejudiciu. În consecinţă, se propune adoptarea de către Consiliu a propunerii anexate în vederea adoptării unui regulament care trebuie publicat în Jurnalul Oficial până la data de 12 octombrie 2007. |

Temeiul juridic Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 al Consiliului din 21 decembrie 2005. |

Principiul subsidiarităţii Propunerea intră în sfera competenţei exclusive a Comunităţii. În consecinţă, principiul subsidiarităţii nu se aplică. |

Principiul proporţionalităţii Propunerea respectă principiul proporţionalităţii din următoarele motive: |

Tipul acţiunii este descris în regulamentul de bază menţionat mai sus şi nu lasă loc luării de decizii la nivel naţional. |

Nu sunt necesare indicaţii privind măsura în care sarcina financiară şi administrativă care revine Comunităţii, guvernelor naţionale, autorităţilor locale şi regionale, operatorilor economici şi cetăţenilor este limitată şi proporţională cu scopul propunerii. |

Selectarea instrumentelor |

Instrumente propuse: regulament. |

Alte mijloace nu ar fi adecvate din următorul/următoarele motiv(e). Regulamentul de bază menţionat anterior nu prevede opţiuni alternative. |

IMPLICAţIE BUGETARă |

Propunerea nu are nicio implicaţie pentru bugetul Comunităţii. |

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de impunere a unei taxe antidumping definitive şi de percepere definitivă a taxei provizorii impuse importurilor de peroxosulfaţi (persulfaţi) originari din Statele Unite ale Americii, Republica Populară Chineză şi Taiwan

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene[1] (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9,

având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea Comitetului consultativ,

întrucât:

A. MĂSURI PROVIZORII

(1) Prin Regulamentul (CE) nr. 390/2007[2] (denumit în continuare „regulament provizoriu”), Comisia a instituit o taxă antidumping provizorie la importurile de peroxosulfaţi (persulfaţi) originare din Statele Unite ale Americii („SUA”), Republica Populară Chineză („RPC”) şi Taiwan, care se încadrează în prezent la codurile NC 2833 40 00 şi ex 2842 90 80.

(2) Astfel cum este prevăzut în considerentul 12 din regulamentul provizoriu, ancheta privind dumpingul şi prejudiciul se raporta la perioada 1 iulie 2005 - 30 iunie 2006 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). În ceea ce priveşte tendinţele relevante pentru evaluarea prejudiciului, Comisia a analizat datele începând cu 1 ianuarie 2003 până la sfârşitul perioadei de anchetă („perioada în cauză”).

B. PROCEDURA ULTERIOARĂ

(3) În urma impunerii taxelor antidumping provizorii la importurile de persulfaţi originare din SUA, RPC şi Taiwan, unele părţi interesate au prezentat observaţii în scris. De asemenea, părţile care au solicitat, au avut posibilitatea de a fi audiate. Comisia a continuat să caute şi să verifice toate informaţiile pe care le-a considerat necesare pentru constatările definitive.

(4) Toate părţile au fost informate cu privire la faptele şi considerentele esenţiale pe baza cărora s-a preconizat recomandarea impunerii unei taxe antidumping definitive pentru importurile de persulfaţi originare din SUA, RPC şi Taiwan şi perceperea definitivă a sumelor depuse sub formă de taxă provizorie. De asemenea, părţilor le-a fost acordat un termen pentru a-şi putea formula observaţiile în urma acestei notificări.

(5) Comisia şi-a aprofundat ancheta cu privire la aspectele de interes comunitar şi a derulat analiza datelor din răspunsul la chestionar oferit de un utilizator comunitar în urma impunerii măsurilor antidumping provizorii.

(6) S-a efectuat o vizită de verificare suplimentară la sediul următoarei societăţi:

- Antec International Ltd., Sudbury, UK – utilizator comunitar

(7) Comentariile prezentate de părţi, atât oral, cât şi scris, au fost studiate, şi acolo unde a fost cazul, concluziile au fost modificate în mod corespunzător.

C. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ŞI PRODUSUL SIMILAR

1. Produsul în cauză

(8) Trebuie reamintit faptul că, astfel cum este menţionat în considerentul 14 din regulamentul provizoriu, produsul în cauză este format din următoarele patru tipuri principale de produs: persulfat de amoniu (NH4)2S2O8 (APS), persulfat de sodiu (Na2S2O8) (SPS/NPS), persulfat de potasiu (K2S2O8) (PPS/KPS) şi monopersulfat de potasiu (2KHSO5 * KHSO4 * K2SO4) (KMPS).

(9) Un producător exportator din SUA şi-a reiterat cererea de excludere a KMPS din sfera de anchetare, pe motiv că KMPS are caracteristici chimice diferite şi este utilizat în aplicaţii diferite decât celelalte trei tipuri de produs. Acest producător exportator a susţinut că interschimbabilitatea tuturor tipurilor de produse este limitată la unele aplicaţii specifice. Astfel, numai o cantitate foarte mică a exporturilor de KMPS către Comunitate ar fi utilizată în aplicaţiile tipice ale celorlalte trei tipuri de produs. Pentru a-şi susţine cererea, producătorul exportator a reiterat faptul că KMPS a fost comercializat în mod constant la niveluri de preţuri mai mari, ceea ce a demonstrat că ar fi comercializat la tipuri diferite de clienţi pentru aplicaţii diferite decât cele trei tipuri de produs rămase.

(10) Acelaşi producător exportator a menţionat, de asemenea, Regulamentul (CE) nr. 2961/95 al Consiliului de impunere a unei taxe antidumping definitive asupra importurilor de peroxodisulfaţi originari din RPC[3]. Deoarece produsul vizat de ancheta respectivă nu a inclus KMPS, s-a susţinut faptul că, în actuala anchetă, constatările provizorii contrazic constatările din ancheta anterioară. În special, criteriile menţionate în considerentul 7 din Regulamentul (CE) nr. 2961/95 de stabilire a produsului în cauză nu se aplică KMPS, lucru care ar demonstra că este vorba de un produs diferit. Acest producător exportator a menţionat în continuare ancheta antidumping derulată de către autorităţile americane privind persulfaţii, dar nu şi KMPS[4].

(11) Ulterior comunicării provizorii, acelaşi producător exportator a susţinut, de asemenea, că KMPS este tratat diferit de celelalte tipuri în ceea ce priveşte transportul, precum şi în Directiva 98/8/CE a Parlamentului European şi a Consiliului privind comercializarea produselor biodestructive („directiva privind produsele biodestructive”)[5]. Acest tratament diferit ar indica faptul că este vorba despre produse diferite.

(12) În concluzie, producătorul exportator menţionat a susţinut că singurul criteriu comun al KMPS şi al celorlalte trei tipuri de produse l-a reprezentat faptul că sunt „oxidanţi puternici”, aceasta fiind o definiţie largă ce se aplică multor alte substanţe chimice cum ar fi peroxidul de hidrogen şi hipocloritul de sodiu, utilizaţi, de asemenea, ca agenţi oxidanţi. Prin urmare, fie exclus ar trebui KMPS din actuala sferă de aplicare a produsului, fie alţi agenţi oxidanţi ar trebui incluşi.

(13) Referitor la diferenţele pretinse ale caracteristicilor chimice, producătorul exportator menţionat mai sus nu a prezentat niciun fel de informaţii sau probe noi, ci a repetat în principiu argumentele prezentate anterior pentru impunerea de măsuri provizorii. Se subliniază faptul că în considerentul 17 din regulamentul provizoriu se recunoaşte că fiecare tip, inclusiv KMPS, are o formulă chimică diferită. Cu toate acestea, s-a stabilit că în ciuda acestor diferenţe, toate tipurile au o structură comună (SO3-O2) şi proprietăţi fizice şi chimice asemănătoare sau comparabile. Astfel, toate tipurile au, de exemplu, un aspect comparabil (sare albă, cristalină), o densitate aparentă similară şi conţinut de oxigen activ comparabil. Toate tipurile au fost definite drept săruri de oxoacizi de sulf în stare de oxidare nr. VI care măsoară gradul de oxidare al unui atom dintr-o substanţă. Prin urmare, s-a concluzionat că toate tipurile de produs au caracteristici chimice asemănătoare. Niciuna din informaţiile prezentate de producătorul exportator în cauză nu a fost de natură să modifice aceste constatări.

(14) Caracteristicile menţionate anterior au fost considerate unice pentru persulfaţi, diferenţiindu-i de alte produse. Ancheta a dezvăluit, în special, că peroxidul de hidrogen este un lichid incolor cu o formulă chimică diferită de cea a persulfaţilor (H2O2). Acesta nu conţine deloc sulf, iar conţinutul său activ de oxidant este de aproximativ 10 ori mai ridicat decât cel al produsului în cauză. În plus, peroxidul de hidrogen este utilizat în aplicaţii diferite de cele ale persulfaţilor. De asemenea, hipocloritul de sodiu are o structură chimică diferită decât cea a produsului în cauză (NA+OCl-) şi nu conţine nicio legătură oxigen/oxigen sau sulf. NA+OCl- este un compus solid, dar de obicei disponibil comercial sub forma unei soluţii apoase. Deoarece nu are conţinut activ de oxigen, este utilizat în înălbirea pe bază de clor. Aşadar, s-a concluzionat că produsele menţionate anterior au proprietăţi şi aplicaţii diferite şi nu sunt comparabile cu persulfaţii. Prin urmare, argumentul conform căruia definiţia produsului este prea largă a fost respins.

(15) Referitor la cererea conform căreia KMPS are utilizări finale semnificativ diferite decât celelalte trei tipuri de produs, argumentele prezentate anterior impunerii măsurilor provizorii au fost, în principal, repetate. Producătorul exportator a susţinut, în special că KMPS ar fi utilizat pe scară largă în curăţarea şi dezinfectarea piscinelor, în vreme ce alţi persulfaţi nu ar putea fi utilizaţi deoarece sunt iritanţi pentru piele. Cu toate acestea, s-a constatat că nu numai KMPS, ci şi alte tipuri de persulfaţi sunt permise de standardul european relevant pentru a fi utilizate în tratarea apei destinate consumului uman[6]. De asemenea, s-a descoperit că indiferent că sunt sau nu iritante pentru piele, alte tipuri de persulfaţi au fost într-adevăr utilizate în aplicaţiile de curăţare şi dezinfecţie. În consecinţă, acest argument a trebuit să fie respins.

(16) Producătorul exportator menţionat anterior a susţinut în continuare că KMPS nu poate fi utilizat în procesele de polimerizare care constituie domeniul principal de aplicaţie a altor tipuri de persulfaţi. Cu toate acestea, ancheta a dezvăluit că KMPS ar putea fi utilizat în procesele de polimerizare şi, prin urmare, acest argument a trebuit, de asemenea, să fie respins. În consecinţă, astfel cum este menţionat în considerentul 17 din regulamentul provizoriu, în ciuda utilizărilor finale parţial distincte, a existat un număr de aplicaţii care se suprapun, cum ar fi tratarea metalului (micro-metalografie şi decapare) şi refierberea hârtiei rezistente la umiditate. Prin urmare, s-a concluzionat că toate tipurile de produs aveau în mare măsură aplicaţii care se suprapun, fără o delimitare clară.

(17) Astfel cum a fost menţionat în considerentul 7, producătorul exportator în cauză a susţinut că, deşi a existat o anumită suprapunere în aplicaţii, aceasta nu a privit o parte substanţială a vânzărilor la export şi în consecinţă, ar trebui considerată drept nesemnificativă. În această privinţă, ar trebui menţionat că consumul precis al fiecărui tip de produs într-o aplicaţie specifică pe perioada PA nu ar putea fi stabilit, având în vedere cooperarea scăzută a utilizatorilor în cauză şi lipsa datelor corespunzătoare pentru o astfel de stabilire. Producătorul exportator în cauză nu a înaintat probe concludente în această privinţă, ci numai estimări nejustificate. În plus, numai doi utilizatori au colaborat la prezenta anchetă, reprezentând doar o mică parte din consumul total (7%). În orice caz, s-a considerat nerelevantă măsura în care un tip specific de produs a fost utilizat într-o aplicaţie specifică într-o perioadă de timp specifică. Într-adevăr, posibilitatea ca un anumit tip de produs să poată fi folosit într-o aplicaţie specifică, trebuie stabilită pe baza caracteristicilor fizice, tehnice şi chimice. Utilizatorii pot folosi un anumit tip de produs la un anumit moment, dar pot, de asemenea, trece cu uşurinţă de la un tip de produs la altul pentru una şi aceeaşi aplicaţie. În consecinţă, acest argument a trebuit să fie respins.

(18) Referitor la nivelurile diferite de preţuri pentru tipurile diferite de produs, este deja menţionat în considerentul 17 din regulamentul provizoriu că se consideră că diferenţele de preţ dintre tipurile de produs per se nu justifică concluzia conform căreia un anumit tip de produs ar trebui considerat drept un produs diferit. Deşi este adevărat că preţurile pentru comercializare ale KMPS sunt mai mari decât cele ale altor tipuri de persulfaţi, totuşi există diferenţe de preţ între cele trei tipuri de produs rămase. Totodată, ar trebui menţionat că aceste diferenţe pot fi observate în toate ţările producătoare, inclusiv în Comunitate. Nivelurile diferite de preţ sunt explicate în principal prin numărul limitat de producători de KMPS la nivel mondial (în Comunitate, SUA şi, într-o anumită măsură, China) şi nu se reflectă neapărat în costul de producţie. Prin urmare şi având în vedere constatările de mai sus, conform cărora nu au existat delimitări clare între diferitele aplicaţii ale tipurilor diferite de produs, această susţinere a trebuit, de asemenea, să fie respinsă.

(19) Referitor la tratamentul diferit al KMPS şi al celorlalte trei tipuri de produs privind ambalarea în vederea transportului şi în conformitate cu directiva privind produsele biodestructive, ar trebui menţionat faptul că acestea au reprezentat argumente noi prezentate ulterior impunerii măsurilor provizorii şi, prin urmare, s-au aflat în afara termenelor solicitate. În orice caz, ancheta a demonstrat că standardele pentru ambalare pentru toate tipurile au fost, în principiu, aceleaşi, deşi sub clasificări diferite. De asemenea, s-a considerat că standardele pentru ambalarea ca atare nu au reprezentat un criteriu decisiv astfel încât să stabilească dacă tipuri diferite de produs reprezintă un singur produs. Astfel cum este descris anterior, principalele criterii în definirea produsului în cauză într-o anchetă antidumping sunt caracteristicile chimice, tehnice şi fizice de bază şi utilizările finale.

(20) Referitor la directiva privind produsele biodestructive, se constată că tratamentul diferit constă în faptul că industria comunitară a iniţiat procedurile de înregistrare solicitate în conformitate cu prezenta directivă pentru KMPS, dar nu şi pentru celelalte trei tipuri de produs. Procedurile de înregistrare nu au fost demarate pentru aceste alte tipuri, având în vedere consideraţiile care nu fac referire la caracteristicile lor chimice şi utilizările finale, astfel cum s-a susţinut de către producătorul exportator în cauză. Astfel, în vreme ce pentru tipul de produs KMPS, costurile de înregistrare au fost împărţite între cei doi producători principali ai acestui tip de produs (unul în Comunitate şi celălalt în SUA), procedurile de înregistrare au fost considerate foarte costisitoare şi de durată şi s-a apreciat că pot fi gestionate mai eficient din punct de vedere al costurilor şi timpului în contextul mai larg al regulamentului european privind substanţele chimice (REACH), care a intrat în vigoare la 1 iunie 2007[7]. Tratamentul diferit în conformitate cu directiva privind produsele biodestructive nu poate fi considerat, prin urmare, drept o indicaţie că tipurile de produs au fost diferite pe baza proprietăţilor lor chimice şi/sau a aplicaţiilor. Prin urmare, acesta a fost considerat nerelevant în definirea produsului în cauză, iar susţinerea producătorului exportator în această privinţă a fost respinsă.

(21) În ceea ce priveşte constatările referitoare la produsul vizat în anchetele menţionate anterior la considerentul (8), ar trebui menţionat că KMPS nu a fost exclus în mod expres în niciuna din aceste anchete, spre exemplu nu există constatări care ar fi stabilit că KMPS şi celelalte trei tipuri de produs au caracteristici chimice şi utilizări finale diferite şi prin urmare, nu ar trebui considerate drept un singur produs. KMPS nu a fost inclus în plângerile de mai sus (sau reclamaţii, după caz), deoarece fie nu a fost exportat în timpul PA al anchetei respective (Comunitate), fie industria naţională care a introdus plângerea (SUA) nu producea KMPS în acea perioadă.

(22) S-a observat că, în special criteriile menţionate în considerentul 7 din Regulamentul (CE) nr. 2961/95 (de impunere a măsurilor definitive la importurile de peroxodisulfaţi din RPC) nu au avut drept scop diferenţierea între KMPS, pe de o parte şi celelalte trei tipuri de produs, pe de altă parte, ci mai degrabă definirea principalelor caracteristici divizate între cele trei tipuri care formau produsul în cauză în ancheta respectivă. Prin urmare, caracteristicile sunt adaptate celor trei tipuri de produs în cauză şi nu exhaustive. Cu toate acestea, principalele constatări se aplică, de asemenea, pentru KMPS, şi anume caracteristicile esenţiale (anion persulfat) şi utilizările finale (agent iniţiator şi oxidant) sunt aceleaşi, sunt interschimbabile într-o anumită măsură, iar diferenţele de preţ nu sunt considerate relevante. Referitor la ultimul criteriu, importanţa în procesul de producţie al industriei în aval, producătorul exportator a susţinut că KMPS a reprezentat un procent ridicat al costurilor de producţie ale utilizatorilor săi. În această privinţă, pe perioada anchetei s-a stabilit (considerentele 112-120 de mai jos) că deşi KMPS reprezintă o proporţie mai ridicată a costurilor, impactul asupra rentabilităţii utilizatorilor este neglijabil. În orice caz, s-a considerat că acest aspect nu ar trebui să împiedice instituţiile comunitare să considere KMPS drept produs în cauză, având în vedere constatarea de mai sus, potrivit căreia toate tipurile de produs sunt interschimbabile.

(23) În consecinţă, se observă că niciuna din celelalte părţi interesate, în special niciunul din producătorii exportatori de KMPS din China, nu a pus la îndoială definiţia produsului în procedura actuală şi nu a obiectat faţă de includerea KMPS în sfera produsului a prezentei anchete.

(24) Pe baza celor prezentate mai sus, concluziile provizorii stabilite în considerentul 17 din regulamentul provizoriu, conform cărora toate cele patru tipuri ar trebui considerate ca reprezentând un singur produs în scopul acestei proceduri, se confirmă.

2. Produsul similar

(25) În lipsa observaţiilor cu privire la produsul similar, se confirmă considerentele 18 şi 19 din regulamentul provizoriu.

D. DUMPING

(26) În absenţa oricăror altor observaţii referitoare la metodologia generală, se confirmă considerentele 20-39 din regulamentul provizoriu.

1. SUA

(27) În urma comunicării provizorii, un producător exportator a susţinut că deducerea făcută în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) punctul (i), astfel cum este descrisă în considerentul 47 din regulamentul provizoriu, a condus la dubla contabilizare a profitului înregistrat de comerciantul asociat din Elveţia. Cu toate acestea, producătorul exportator nu a reuşit să-şi fundamenteze susţinerea şi în urma verificării, nu s-a constatat o dublă contabilizare în calcule.

(28) În absenţa oricăror observaţii referitoare la determinarea dumpingului cu privire la SUA, se confirmă considerentele 40-50 din regulamentul provizoriu.

2. China

(29) Doi producători-exportatori cărora le-a fost respinsă cererea de acordare a TEP (Tratamentul Economiei de Piaţă), au contestat concluziile Comisiei. Cu toate acestea, ei nu au prezentat niciun fel de argumente şi concluziile cu privire la TEP pentru acei doi producători-exportatori din regulamentul provizoriu au rămas, în consecinţă, neschimbate.

(30) Unul din cei doi producători-exportatori a pretins că, în cazul în care decizia de a-i respinge cererea de acordare a TEP va fi menţinută, ar trebui să-i fie acordat tratamentul individual („TI”). Cu toate acestea, producătorul exportator nu a putut demonstra că deciziile economice au fost luate ca răspuns la semnalele pieţei, fără intervenţia semnificativă a statului, astfel cum este explicat în considerentul 56 din regulamentul provizoriu. Din aceleaşi motive nu poate fi exclus, iar producătorul exportator nu a dovedit altfel, că intervenţia statului ar permite eludarea măsurilor în cazul în care producătorului exportator i-ar fi acordat un nivel individual de taxă. Prin urmare, în conformitate cu articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază, se menţine decizia că TI nu ar trebui acordat producătorului exportator în cauză.

(31) Considerentul 53 din regulamentul provizoriu prevede că pentru unul din cei trei producători exportatori cărora li s-a acordat TEP, este necesară examinarea detaliată a unor informaţii de ultimă oră care nu au putut fi investigate la acel moment. Au fost examinate informaţiile primite la acel moment, precum şi informaţiile suplimentare primite după publicarea regulamentului provizoriu şi a fost efectuată o vizită de verificare la sediul producătorului exportator, pentru a se verifica valabilitatea acestora. Noile informaţii aduse în ultimele etape ale anchetei au rezultat în modificări semnificative ale situaţiei faptice, pe baza căreia fusese efectuată evaluarea criteriilor 1 şi 2.

(32) Referitor la criteriul 1, s-a constatat că producătorul exportator nu a dezvăluit anterior unele informaţii esenţiale cu privire la directorii şi proprietarii actuali şi rolul acestora în societate anterior privatizării acesteia. Această omisiune voluntară pune la îndoială toate informaţiile transmise cu privire la privatizare. În plus, societatea nu a putut explica în mod convingător care au fost motivele care au stat la baza primirii a două împrumuturi cu o rată redusă a dobânzii de la o bancă aflată sub autoritatea statului, aspect care conduce la concluzia că a existat intervenţie din partea statului. Aceste împrumuturi specifice nu fuseseră iniţial anchetate, deoarece au fost acordate ulterior PA. Cu toate acestea, acest lucru are în mod clar un impact asupra situaţiei actuale a societăţii şi s-a considerat adecvat să fie luat în considerare, în conformitate cu jurisprudenţa. Având în vedere motivele menţionate mai sus, care se bazează pe informaţii care în mod rezonabil nu puteau fi cunoscute de către serviciile Comisiei la momentul anchetei iniţiale cu privire la TEP, intervenţia statului în conducerea societăţii nu mai poate fi exclusă, iar societatea nu a dovedit contrariul.

(33) Referitor la criteriul 2, s-a constatat că cheltuielile financiare fuseseră subestimate în conturile producătorului exportator, prin încălcarea regulilor generale ale contabilităţii de angajamente şi mai precis a Standardului Internaţional de Contabilitate (IAS) nr. 23. Trebuie menţionat că un raport inexact al împrumuturilor deţinute de societate în solicitarea acesteia de acordare a TEP a îngreunat în mod serios examinarea iniţială a acestui aspect şi că discrepanţa găsită nu putea, prin urmare, să fi fost cunoscută de către serviciile Comisiei în etapele anterioare ale procedurii.

(34) Având în vedere cele de mai sus, s-a concluzionat că cererea de acordare a TEP acestui producător exportator trebuie respinsă. Producătorul exportator în cauză a fost informat şi i s-a acordat ocazia de a face observaţii pe marginea acestor constatări. Prin urmare, marja de dumping pentru toţi producătorii exportatori a căror cerere de acordare a TEP a fost respinsă a trebuit recalculată, urmând aceeaşi metodologie precum cea descrisă în considerentele 96 şi 97 din regulamentul provizoriu.

(35) În cele din urmă, un producător exportator căruia i-a fost acordat TEP a transmis două declaraţii cu privire la calcularea valorii normale şi a preţurilor la export care au fost considerate insuficiente pentru justificarea ajustării. Un argument suplimentar din partea producătorului exportator respectiv privind imputarea anumitor cheltuieli pentru logistică, suportate de către importatorul asociat, asupra cifrei de afaceri totale a societăţii mai degrabă decât asupra cifrei de afaceri a produsului în cauză, pe motiv că acestea au legătură cu restructurarea generală care a avut loc în societate pe parcursul PA, a fost considerat suficient de justificat şi a fost acceptat. În orice caz, marja de dumping a acestui producător exportator a trebuit recalculată, ca urmare a corecţiilor efectuate de importatorul asociat în Comunitate la lista tranzacţie cu tranzacţie, oferită pentru dovedirea preţurilor la vânzări pentru persulfaţi în Comunitate.

(36) Având în vedere cele de mai sus, marjele de dumping, exprimate ca procentaj din preţul de import CIF, cu taxă neplătită, sunt următoarele:

Societate | Marja de dumping definitivă |

ABC Chemicals (Shanghai) Co., Ltd. | de minimis |

Degussa-AJ (Shanghai) Initiators Co., Ltd. | 24,5 % |

Toate celelalte societăţi | 96,0 % |

(37) În absenţa oricăror observaţii referitoare la determinarea dumpingului cu privire la RPC, se confirmă celelalte prevederi din considerentele 51-97 din regulamentul provizoriu.

3. Taiwan

(38) În urma comunicării provizorii, producătorul exportator cooperant a reiterat două solicitări pentru ajustarea stadiului procesului comercial şi al nivelului comisionului, astfel cum a fost deja descris în considerentele 101 şi 102 din regulamentul provizoriu. Cu toate acestea, explicaţiile furnizate de către producătorul exportator, care nu au fost substanţial diferite de explicaţiile primite la începutul procedurii, nu au fost considerate convingătoare. În special, producătorul exportator nu a reuşit să abordeze unele argumente în sprijinul deciziei de respingere a cererilor sale, astfel cum a fost comunicat în regulamentul provizoriu şi parţial a contrazis declaraţii anterioare din perioada vizitei de verificare efectuate în incintele societăţii.

(39) În absenţa oricăror observaţii referitoare la determinarea dumpingului cu privire la Taiwan, se confirmă considerentele 98-105 din regulamentul provizoriu.

E. PREJUDICIU

1. Producţia comunitară şi industria comunitară

(40) Un producător exportator din SUA a reiterat faptul că producătorul comunitar care importă produsul în cauză de la societatea afiliată din China ar trebui exclus din definiţia industriei comunitare. S-a susţinut că, faptul că producţia este încredinţată unei ţări terţe aflată într-o anchetă antidumping, ar fi suficient în sine pentru a concluziona că producătorul în cauză ar fi protejat de efectele importurilor care fac obiectul unui dumping. Producătorul exportator a susţinut, de asemenea, că producătorul în cauză a avut un comportament diferit de cel al unui producător comunitar independent, fapt care este demonstrat, în special, de activitatea sa de investiţii în China.

(41) Faptul că un producător comunitar şi-a externalizat producţia, nu este considerat un motiv suficient per se pentru a exclude acest producător din definiţia industriei comunitare. Într-adevăr, mai întâi ar trebui analizat dacă producătorul comunitar în cauză a fost protejat de efectele importurilor care au făcut obiectul unui dumping. În acest sens, astfel cum este menţionat în considerentele 106 şi 151 din regulamentul provizoriu, cantităţile importate de la o societate asociată din RPC au fost mici şi realizate numai în scopul menţinerii clienţilor mondiali. Aceste importuri au reprezentat mai puţin de 7% din totalul vânzărilor acestui producător pe piaţa comunitară. Acest lucru a indicat faptul că producătorul în cauză s-a bazat în principal pe producţia din Comunitate, iar importurile au constituit mai degrabă un act de auto-apărare. În ceea ce priveşte investiţiile de către producătorul comunitar în China, producătorul exportator reclamant nu a explicat modul în care aceste investiţii au protejat într-adevăr producătorul comunitar de efectele importurilor care au făcut obiectul unui dumping, aşa după cum s-a susţinut. Prin urmare, argumentele prezentate mai sus au fost respinse.

(42) Acelaşi producător importator a afirmat că unul din criteriile principale pentru a concluziona că producătorul comunitar în cauză a făcut parte din industria comunitară a fost acela că preţurile de vânzare pe piaţa comunitară au fost la un nivel mai mare decât preţurile de import din RPC. Producătorul exportator a pretins că preţurile de vânzare ar fi trebuit comparate cu media preţului la import din toate ţările în cauză, nu numai cu cele din RPC.

(43) Cu toate acestea, nivelul preţurilor de vânzare a reprezentat numai un element suplimentar care a fost luat în consideraţie (a se vedea, de asemenea, considerentul 106 din regulamentul provizoriu). Preţul de revânzare a indicat că producătorul comunitar nu a subcotat competitorii săi chinezi, fapt care ar fi periclitat industria comunitară.

(44) În lipsa altor observaţii privind producţia şi industria comunitară, se confirmă considerentul 106 din regulamentul provizoriu.

2. Consumul comunitar

(45) Un producător exportator din SUA a susţinut că vânzările la export către utilizatorul asociat din Comunitate ar trebui excluse din stabilirea consumului total în Comunitate pe baza faptului că aceste vânzări nu au fost efectuate pe „piaţa liberă”.

(46) Consumul este definit drept totalul importurilor în Comunitate din toate sursele şi toate vânzările produsului în cauză din industria comunitară pe piaţa comunitară. Faptul că importurile sunt efectuate către societăţi asociate în Comunitate nu este relevant şi nu împiedică aceste vânzări să fie luate în considerare atunci când se calculează consumul comunitar total. Prin urmare, cererea în acest sens a producătorului exportator a fost respinsă.

(47) În lipsa altor observaţii privind consumul comunitar, se confirmă considerentele 107, 108 şi 109 din regulamentul provizoriu.

3. Evaluarea cumulativă a efectelor importurilor în cauză

(48) Cei doi exportatori din SUA au susţinut că, în scopul evaluării prejudiciului suferit de către industria comunitară, importurile de persulfaţi originare din SUA ar trebui disociate. Ambii producători exportatori au informat că preţurile la import din SUA se află la un nivel mai mare şi indică tendinţe diferite faţă de preţurile la import din RPC şi Taiwan. Aceasta ar demonstra că produsul exportat din SUA a fost comercializat în condiţii de piaţă diferite. În plus, unul dintre producătorii exportatori a susţinut că vânzările efectuate către utilizatorul asociat din Comunitate ar trebui considerate separat, deoarece ar fi realizate în condiţii de piaţă diferite şi ar demonstra tendinţe diferite. Prin urmare, acest producător exportator a pretins că volumul importurilor din SUA către clienţi independenţi nu a crescut sau a crescut foarte puţin. Ambii producători exportatori au solicitat ca preţurile de import pe ţara în cauză să fie comunicate.

(49) Referitor la preţuri şi astfel cum este deja menţionat în considerentul 112 din regulamentul provizoriu, s-a constatat că preţurile din RPC, Taiwan şi SUA au arătat o tendinţă similară (descendentă) pe perioada avută în vedere şi au subcotat în mod semnificativ preţurile comunitare. Trebuie precizat că concluziile provizorii se bazează pe datele actuale verificate privind exportul, furnizate de producătorii exportatori care au colaborat. Aceste date au fost considerate ca fiind cea mai fiabilă sursă de informaţii disponibilă. Prin urmare, preţul mediu la import transmis de producătorii exportatori a fost respins.

(50) Următoarele preţuri medii la import au fost stabilite pentru fiecare ţară în cauză. Tabelul de mai jos arată că preţurile la import din toate ţările în cauză au avut o tendinţă similară, respectiv descendentă.

Tabelul 1: Preţurile medii la import per ţară în cauză

Preţuri unitare (Euro/tonă) | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

€/tonă în SUA | 1.289 | 1.250 | 1.108 | 1.131 |

Indice SUA | 100 | 97 | 86 | 88 |

€/tonă în Taiwan | 633 | 583 | 565 | 590 |

Indice în Taiwan | 100 | 92 | 89 | 93 |

€/tonă în RPC | 719 | 688 | 649 | 684 |

Indice în RPC | 100 | 96 | 90 | 95 |

Total – ţări în cauză (€/tonă) | 902 | 812 | 759 | 784 |

Totalul ţărilor vizate (Indice) | 100 | 90 | 84 | 87 |

(51) În ceea ce priveşte volumul importurilor, constatările din considerentul 111 din regulamentul provizoriu se confirmă, respectiv volumul exporturilor din SUA a fost semnificativ în sensul articolului 3 alineatul (4) din regulamentul de bază şi a arătat o tendinţă ascendentă. Exporturile din SUA au făcut, de asemenea, în mod semnificativ, obiectul unui dumping şi au prezentat o subcotare substanţială. Toate tipurile de produs au fost exportate din SUA de către cei doi producători exportatori care au colaborat şi jumătate din exporturile de KMPS au fost efectuate, de asemenea, către clienţi independenţi. Astfel, s-a concluzionat că produsul exportat din SUA a fost comercializat prin aceleaşi canale de vânzări şi aceluiaşi tip de clienţi din Comunitate, precum produsul realizat şi comercializat de către industria comunitară pe piaţa comunitară şi produsul importat din alte ţări în cauză.

(52) Cu toate acestea, chiar dacă vânzările de KMPS ale producătorului exportator în cauză efectuate către utilizatorul asociat din Comunitate ar fi excluse din analiză, acest aspect nu ar schimba imaginea de ansamblu. Acţiunile pe piaţă din SUA ar fi în continuare deasupra pragului de minimis şi ar indica în continuare o tendinţă ascendentă. De asemenea, preţurile la import ar prezenta în continuare o tendinţă descendentă.

(53) Pe baza celor de mai sus, cererea celor doi producători exportatori de a disocia importurile din SUA în evaluarea prejudiciului material suferit de industria comunitară nu a fost justificată şi a fost respinsă.

(54) Un importator a pretins că importurile de la furnizorul său din Taiwan au scăzut atunci când s-a luat în considerare o perioadă mai lungă decât perioada avută în vedere de această anchetă. Cu toate acestea, acest importator nu a transmis niciun fel de statistici pentru a-şi susţine afirmaţia şi nu a făcut nicio precizare referitoare la perioada de timp avută în vedere. În plus, practica utilizată de instituţiile comunitare este de a lua în considerare pentru analiza tendinţei o perioadă care include perioada de anchetă plus ultimii trei sau patru ani, aceasta fiind considerată drept o perioadă rezonabilă pentru a evalua tendinţele şi nu există niciun motiv obiectiv pentru a devia de la această practică. De asemenea, trebuie menţionat, astfel cum este precizat în considerentul 114 din regulamentul provizoriu (tabelul 2), că importurile provenite din Taiwan au crescut cu aproximativ 20% în perioada avută în vedere, fapt care s-a tradus, de asemenea, printr-o uşoară creştere a cotei de piaţă (a se vedea considerentul 115) în perioada respectivă. Importatorul nu a prezentat niciun alt motiv pentru care Taiwan ar trebui disociat de celelalte ţări în cauză şi nici ancheta nu a dezvăluit un astfel de motiv. Prin urmare, susţinerea importatorului în acest sens trebuie respinsă.

(55) În absenţa oricăror observaţii în acest sens, se confirmă prin prezenta constatările din considerentele 110-113 din regulamentul provizoriu.

4. Importurile în Comunitate din ţările în cauză, cota de piaţă şi preţurile

(56) Având în vedere constatările din considerentele 31-34, vânzările la export ale producătorului exportator din China care au făcut obiectul unui dumping au trebuit incluse în analizele volumului de importuri, ale cotei de piaţă şi ale preţurilor din RPC, iar cifrele din tabelele 2-4 (considerentele 114-116) din regulamentul provizoriu au trebuit adaptate în mod corespunzător, după cum urmează:

Tabelul 3: Importuri din ţările în cauză

Importuri (tone) | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

RPC | 4 275 | 7 294 | 7 316 | 8 708 |

Indice | 100 | 171 | 171 | 204 |

Taiwan | 2 080 | 2 760 | 2 700 | 2 480 |

Indice | 100 | 133 | 130 | 119 |

SUA | 3 484 | 3 499 | 3 818 | 3 878 |

Indice | 100 | 100 | 110 | 111 |

Totalul ţărilor în cauză | 9 839 | 13 552 | 13 834 | 15 065 |

Indice | 100 | 138 | 141 | 153 |

(57) Importurile din ţările în cauză au crescut cu 53% între 2003 şi PA. Deoarece aceste importuri au crescut la 9 839 tone în 2003, în timpul PA au atins nivelul de 15 065 tone. Creşterea importurilor a fost vizibilă în mod special în perioada 2003 şi 2004, când acestea au crescut cu 38%.

Tabelul 4: Cota de piaţă a ţărilor în cauză

Cote de piaţă | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

RPC | 11,0 % | 17,4 % | 18,0 % | 20,9 % |

Taiwan | 5,3 % | 6,6 % | 6,6 % | 5,9 % |

SUA | 9,0 % | 8,3 % | 9,4 % | 9,3 % |

Totalul ţărilor în cauză | 25,3 % | 32,3 % | 33,9 % | 36,1 % |

(58) Cota de piaţă deţinută de ţările în cauză a crescut între 2003 şi PA de la 25,3 % la 36,1%, adică cu 10,8 puncte procentuale. Creşterea a fost însemnată în special între 2003 şi 2004 când a urcat cu 7 puncte procentuale.

Tabelul 5: Preţurile importurilor vizate

Preţuri unitare (Euro/tonă) | 2003 | 2004 | 2005 | PA |

Totalul ţărilor în cauză | 902 | 812 | 759 | 784 |

Indice | 100 | 90 | 84 | 87 |

(59) Din 2003 până la PA, preţurile importurilor din ţările vizate au scăzut cu 13 %. Astfel, ele au coborât de la 902 EUR/tonă în 2003 până la 784 EUR/tonă în PA.

(60) În lipsa altor comentarii în acest sens, constatările şi concluziile menţionate la considerentele 114-119 ale regulamentului provizoriu sunt confirmate.

5. Situaţia industriei comunitare

(61) Cei doi producători exportatori din SUA au pretins că industria comunitară a realizat marje de profit „rezonabile” în timpul PA şi în orice caz nu a înregistrat pierderi şi, prin urmare, nu se poate concluziona că a suferit un prejudiciu material în timpul PA. Unul dintre producătorii exportatori din SUA a mai afirmat în continuare că marjele ridicate de profit realizate în 2003 ar indica faptul că industria comunitară nu a suferit de niciun prejudiciu material.

(62) În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, examinarea impactului importurilor care fac obiectul unui dumping trebuie să includă o evaluare a tuturor factorilor şi indicilor pertinenţi care influenţează situaţia industriei comunitare. În această privinţă, niciunul din factori luaţi separat nu poate oferi o orientare decisivă. Prin urmare, analiza situaţiei industriei comunitare nu este limitată la rentabilitatea industriei comunitare, ci trebuie să includă toţi factorii precizaţi în articolul menţionat mai sus. În plus, astfel cum a fost evidenţiat în considerentul 131 din regulamentul provizoriu, rentabilitatea a scăzut substanţial în perioada avută în vedere, respectiv cu 80%, iar drept consecinţă, situaţia financiară a industriei comunitare s-a deteriorat în mod dramatic. În acest context, s-a considerent ca fiind nerelevant dacă industria comunitară a înregistrat, într-adevăr, pierderi în timpul PA. De asemenea, trebuie menţionat că marja de profit pe care industria comunitară se aştepta în mod rezonabil să o atingă în absenţa importurilor ce fac obiectul unui dumping a fost stabilită în considerentul 169 din regulamentul provizoriu şi confirmată mai jos, în considerentul 154 la 12%, respectiv semnificativ mai ridicată decât marja de profit realizată în timpul PA.

(63) Referitor la susţinerea conform căreia marjele ridicate de profit realizate în 2003 ar indica faptul că industria comunitară nu a suferit niciun prejudiciu material, trebuie menţionat că, chiar dacă marjele de profit realizate în acel an nu ar fi luate în considerare, tendinţa ar avea încă un accentuat caracter negativ. Aşadar, profiturile au scăzut cu aproximativ 60% între 2004 şi PA. Ca atare, acest aspect nu ar schimba concluziile generale conform cărora industria comunitară a suferit un prejudiciu material în timpul PA.

(64) Un producător exportator din SUA a presupus că rentabilitatea industriei comunitare a scăzut din cauza anulării imobilizărilor necorporale în valoare de 830 de milioane de euro, în legătură cu achiziţionarea Laporte în 2005. Cu toate acestea, ar trebui precizat că tendinţa descendentă a rentabilităţii, astfel cum este menţionat în regulamentul provizoriu, este constantă pentru perioada avută în vedere şi nu face referire la un anumit an. În plus, ancheta a arătat faptul că pentru achiziţionarea Laporte, costurile au fost preluate de holding şi nu de Degussa Initiators. Prin urmare, acest factor nu a avut niciun impact asupra tendinţelor rentabilităţii, după cum este prevăzut în regulamentul provizoriu.

(65) În cele din urmă, unul dintre producătorii exportatori din SUA a susţinut că analiza prejudiciului s-a bazat pe estimări eronate ale industriei comunitare pentru a obţine marje de profit care sunt deasupra mediei acestei industrii. Referitor la acest argument, ar trebui remarcat mai întâi, astfel cum reiese din considerentele 120-139 din regulamentul provizoriu, faptul că analiza prejudiciului s-a bazat pe evoluţia tuturor indicatorilor de prejudiciu în timpul perioadei avute în vedere şi astfel pe situaţia actuală a industriei comunitare din acea perioadă, fapt care a oferit o imagine obiectivă a datelor reale verificate. Cu alte cuvinte, aşteptările comunitare ca atare nu au servit drept bază în analiza prejudiciului, iar acest argument a fost, prin urmare, respins.

(66) Un utilizator a afirmat că nu a existat o depreciere a preţurilor pe piaţa comunitară, dar nu a transmis niciun fel de probe pentru a-şi susţine afirmaţia. Având în vedere faptul că informaţiile verificate transmise de producătorii exportatori în cauză şi industria comunitară au arătat în mod clar o tendinţă descendentă a preţurilor medii de vânzare în perioada respectivă, această susţinere a fost respinsă.

(67) În lipsa altor observaţii privind situaţia industriei comunitare, se confirmă considerentele 120-139 din regulamentul provizoriu.

F. LEGĂTURA DE CAUZALITATE

1. Efect al importurilor care fac obiectul unui dumping

(68) În absenţa altor observaţii privind efectele importurilor care fac obiectul unui dumping, constatările menţionate la considerentele 141-143 din regulamentul provizoriu se confirmă.

2. Efectele altor factori

Importuri originare din ţări terţe, altele decât RPC, SUA şi Taiwan

(69) Ambii producători exportatori din SUA au susţinut că importurile din alte ţări, în special din Turcia, au cauzat prejudicii industriei comunitare, în special datorită preţurilor care se afirmă că ar fi mai scăzute decât cele din SUA. În special, s-a menţionat că aceste importuri au fost efectuate în cantităţi semnificative, la preţuri care au făcut obiectul unui dumping, şi care au subcotat semnificativ preţurile industriei comunitare. Ambii producători exportatori au pretins că importurile din Turcia au prejudiciat industria comunitară cel puţin la acelaşi nivel ca importurile din SUA, dacă nu la o scară mai mare.

(70) În primul rând, ar trebui precizat că Turcia nu a fost inclusă în plângere, deoarece reclamanţii nu găsiseră niciun fel de dovezi ale unui dumping prejudicios din partea Turciei. La momentul iniţierii acestei proceduri, Comisia nu dispunea de niciun fel de dovadă care să contrazică declaraţia reclamanţilor. În al doilea rând, faptul că preţurile la export ale Turciei pot părea mai scăzute decât preţurile SUA atunci când se analizează preţurile medii care rezultă din statisticile Eurostat pentru comerţ, poate fi rezultatul unei game diferite de produse exportată de către cele două ţări. Într-adevăr, pe baza informaţiilor disponibile, exporturile SUA constau, într-o mare măsură, din KMPS, în vreme ce nici în faza de început, nici pe perioada anchetei, nu au fost disponibile niciun fel de dovezi conform cărora exporturile din Turcia către Comunitate indică o gamă similară de produse. Prin urmare, nu s-au putut trage concluzii semnificative din diferenţele la preţurile medii Eurostat. În cele din urmă, ar trebui reamintit faptul că astfel de dovezi nu au fost furnizate nici de producătorii exportatori în cauză.

(71) În analizarea situaţiei industriei comunitare, efectele importurilor care fac obiectul unui dumping din toate cele trei ţări exportatoare în cauză au fost evaluate cumulat având în vedere motivele stabilite în considerentele 48-55 de mai sus. Astfel, s-a considerat inadecvat ca analiza cu privire la relaţia de cauzalitate pentru fiecare ţară în cauză să se desfăşoare separat. Cu toate acestea, chiar în cazul în care importurile din SUA ar fi luate separat, tendinţele importurilor din SUA şi Turcia sunt diferite. În timp ce volumul importurilor din Turcia a scăzut semnificativ în perioada avută în vedere (şi anume cu 42%), volumul importurilor din SUA şi cota de piaţă a acestora au crescut. Referitor la preţuri, niciun fel de probe ale dumpingului din Turcia nu au fost transmise de producătorul exportator şi nici nu au fost disponibile sub altă formă. De asemenea, în ceea ce priveşte subcotarea, pe baza dovezilor disponibile, gama de produse exportată din Turcia a fost diferită faţă de cea din SUA, în special prin faptul că în Turcia nu a existat o producţie de KMPS. Prin compararea preţurilor medii din SUA, excluzând exporturile de KMPS, cu preţurile medii la export din Turcia, s-a constatat că preţurile din Turcia erau mai mari decât cele din SUA.

(72) Ţinând seama de cele menţionate anterior, concluziile enunţate la considerentele 144-148 din regulamentul provizoriu se confirmă.

Importuri ale industriei comunitare

(73) Mai multe părţi interesate au reiterat faptul că importurile unui producător comunitar al produsului în cauză de la societatea asociată din China au făcut obiectul unui dumping şi au subcotat preţurile de vânzare ale industriei comunitare, conducând la o scădere a preţurilor pe piaţa comunitară. Prin urmare, orice prejudiciu reprezintă un rezultat al acestor importuri, fiind astfel auto-provocat.

(74) Importurile industriei comunitare de la compania sa asociată din RPC au reprezentat numai o mică parte din consumul comunitar (mai puţin de 4%) şi mai puţin de 8% din vânzările producătorului comunitar în cauză şi au fost efectuate numai în scopul menţinerii clienţilor mondiali care altfel, ar fi procedat la achiziţionarea produsului în cauză de la furnizorii chinezi la preţuri de dumping. Niciuna din părţile interesate menţionate anterior nu a transmis niciun fel de dovezi şi nu a explicat modul în care aceste cantităţi relativ mici (în comparaţie cu importurile care au făcut obiectul unui dumping, efectuate către clienţi independenţi din Comunitate) ar fi putut să reprezinte principalul factor pentru scăderea preţurilor în Comunitate şi prin urmare, această susţinere a fost respinsă.

Investiţii ale industriei comunitare în RPC

(75) Unul dintre producătorii exportatori din SUA a susţinut că tendinţa descendentă a activităţilor de investiţii ale industriei comunitare, descrisă în tabelul 8 din regulamentul provizoriu, s-a datorat unei activităţi de investiţii sporite a unuia din producătorii comunitari în cadrul societăţii sale asociate în RPC, şi nu importurilor care au făcut obiectul unui dumping.

(76) De remarcat capacitatea neutilizată ridicată a industriei comunitare, atingând aproximativ 30% în timpul PA. În aceste împrejurări şi luând în considerare faptul că importurile care fac obiectul unui dumping au crescut semnificativ în perioada respectivă şi au preluat o parte din cotele de piaţă ale industriei comunitare, nu s-a considerat rezonabilă efectuarea de investiţii în creşterea capacităţii de producţie a pieţei comunitare. Cu toate acestea, astfel cum este menţionat în considerentul 129 din regulamentul provizoriu, investiţiile au fost realizate în vederea menţinerii capacităţilor de producţie existente. Având în vedere aceste circumstanţe, acest lucru a fost considerat drept o decizie de afaceri rezonabilă pe fundalul importurilor care au făcut obiectul unui dumping. Prin urmare, s-a concluzionat că scăderea investiţiilor pe piaţa comunitară nu a avut legătură cu activităţile de investiţii ale acestui producător pe piaţa chineză şi prin urmare nu a demonstrat că prejudiciul suferit a fost auto-provocat. În consecinţă, acest argument a trebuit să fie respins.

Alte activităţi ale industriei comunitare în RPC

(77) Un importator independent a pretins că producţia, capacitatea de producţie şi utilizarea au scăzut ca urmare a relaţiei unuia dintre producătorii comunitari cu unul din producătorii exportatori din RPC. Acest importator a pretins că producătorul asociat din China ar deservi piaţa sud asiatică cu persulfat la preţuri mai mici, produs de către societatea asociată din RPC şi, prin urmare, producătorul comunitar a redus semnificativ exporturile în această regiune, motiv care ar sta la baza scăderii volumului de producţie în Comunitate.

(78) Ar trebui menţionat faptul că tendinţele referitoare la volumul producţiei, capacitate şi utilizarea capacităţii, astfel cum este menţionat în considerentul 120 din regulamentul provizoriu (tabelul 5), sunt asociate volumului producţiei pentru produsele comercializate în Comunitate. Presupusa scădere a exporturilor din partea unuia dintre producătorii comunitari nu a avut, aşadar, niciun impact iar susţinerea importatorului a fost respinsă.

Eficienţa industriei comunitare

(79) Unul dintre producătorii exportatori din SUA a susţinut că mărirea costului de producţie ca o cauză plauzibilă a prejudiciului suferit de către industria comunitară nu a fost abordată în regulamentul provizoriu.

(80) Acest argument a trebuit să fie respins. Motivul pentru creşterea costului unitar în industria comunitară este evidenţiat în considerentul 125 din regulamentul provizoriu. Astfel, motivul îl constituie scăderea volumului producţiei având în vedere importurile care au făcut obiectul unui dumping la capacităţi stabile. În consecinţă, costurile globale au fost atribuite volumului mai scăzut de producţie care a condus la creşterea costurilor unitare. Deoarece există o legătură directă cu importurile care au făcut obiectul unui dumping, argumentul producătorului exportator în cauză a fost respins.

Niveluri de rentabilitate ale industriei comunitare în 2003

(81) Acelaşi producător exportator din SUA a pretins, de asemenea, că motivele care stau la baza nivelurilor ridicate de rentabilitate în 2003 ar fi trebuit analizate în profunzime şi luate în considerare în analiza cauzalităţii.

(82) Acest producător exportator nu a furnizat, de asemenea, nicio explicaţie sau probă conform căreia nivelurile de profit din 2003 ar fi afectat legătura de cauzalitate dintre importurile care au făcut obiectul unui dumping şi prejudiciul suferit de industria comunitară. Întrebarea dacă marjele de profit realizate în 2003 ar indica faptul că industria comunitară nu a suferit un prejudiciu material în timpul PA este abordată mai sus, în considerentul 63.

Costul fuziunii unuia dintre producătorii comunitari

(83) Celălalt producător exportator din SUA a pretins că mărirea costurilor şi, prin urmare, scăderea rentabilităţii industriei comunitare în timpul PA se datorează achiziţionării unei societăţi de către unul din producătorii comunitari şi, în consecinţă, anulării semnificative a imobilizărilor necorporale din contabilitatea acestora.

(84) Cu toate acestea, tendinţa descendentă a rentabilităţii, astfel cum este menţionat în tabelul 9 la considerentul 130 din regulamentul provizoriu, este constantă şi nu are legătură cu un anumit an pe timpul perioadei avute în vedere. În plus, ancheta a arătat că costurile implicate de achiziţionare nu au fost susţinute de producătorul comunitar, ci de holding. În consecinţă, acest argument a trebuit să fie respins.

Practică anticoncurenţială a industriei comunitare

(85) Un utilizator a pretins că producătorii chinezi asociaţi industriei comunitare au oferit produsul în cauză pe piaţa comunitară la niveluri care au fost mult peste preţurile pieţei, în timp ce aceiaşi producători au putut oferi produsul la preţuri mult mai scăzute pe orice altă piaţă dată şi chiar sub nivelul preţurilor competitorilor în aceste pieţe terţe. Acest utilizator a pretins că producătorii în cauză ar fi trebuit să cunoască faptul că asemenea oferte de preţuri vor fi inacceptabile pentru orice potenţial client şi au presupus că industria comunitară, prin legăturile sale cu aceşti producători s-a reţinut în mod intenţionat de la comercializarea produsului către anumiţi clienţi din Comunitate. Prin urmare, scăderea volumului vânzărilor şi a cotei de piaţă pe piaţa comunitară a avut mai degrabă drept cauză practica anticoncurenţială, decât importurile care au făcut obiectul unui dumping.

(86) S-a descoperit că numai unul dintre producătorii menţionaţi mai sus exporta produsul în cauză către Comunitate în timpul PA. Argumentele cu privire la celălalt producător au fost considerate, prin urmare, nerelevante şi au fost respinse.

(87) În ceea ce priveşte producătorul din RPC, acesta a exportat, într-adevăr, produsul în cauză în timpul PA (a se vedea, de asemenea, considerentul 74 de mai sus). Cu toate acestea, s-a descoperit că deciziile de afaceri erau luate în mod complet independent de producătorul comunitar în cauză şi în special, strategia privind preţurile de pe piaţa comunitară nu a fost agreată. Utilizatorul în cauză nu a transmis niciun fel de dovezi pentru a-şi susţine cererea conform căreia industria comunitară ar trebui să fie răspunzătoare pentru deciziile de afaceri ale producătorului exportator asociat în RPC. Prin urmare, pe baza informaţiilor disponibile, această susţinere a fost respinsă.

(88) De asemenea, trebuie menţionat că dovezile transmise de către acest utilizator cu privire la preţuri au fost puţine şi nu au putut fi verificate, având în vedere că au fost transmise după expirarea termenelor solicitate şi într-o etapă avansată a procedurii. În orice caz, ofertele de preţuri arătate erau cele de dinainte de negociere şi prin urmare, nu erau cele finale. De asemenea, nu se refereau la PA. În plus, preţul de vânzare mediu verificat al industriei comunitare era mult sub nivelul ofertelor arătate. De asemenea, trebuie menţionat că nivelurile de subcotare medii au fost considerate semnificative, astfel cum este prevăzut în considerentele 117-119. Importurile care au făcut obiectul unui dumping au cauzat o depreciere a preţurilor pe piaţa comunitară şi în aceste circumstanţe preţul pieţei este stabilit în condiţii de concurenţă neloială şi nu poate fi neapărat utilizat drept reper. În orice caz, acest lucru nu este relevant, deoarece dumpingul este definit în articolul 1 alineatul (2) din regulamentul de bază, care nu face trimitere la „rezonabil” sau „preţul pieţei”.

(89) Referitor la nivelul preţurilor acestui producător exportator către alte pieţe terţe, dovezile transmise în această privinţă au fost puţine şi de asemenea, nu au putut fi verificate. În plus, aceste preţuri nu erau asociate situaţiei de pe piaţa comunitară şi prin urmare, nerelevante în analiza de cauzalitate. În orice caz, nu au fost disponibile niciun fel de dovezi sau informaţii cu privire la diferitele condiţii de piaţă pe aceste pieţe. S-a considerat că pe baza dovezilor transmise, nu puteau fi trase concluzii solide în ceea ce priveşte comparaţia dintre preţurile impuse pe diferitele pieţe. De asemenea, condiţiile de producţie şi stabilirea preţului în RPC, unde se afla societatea asociată a unui producător comunitar, nu puteau fi neapărat comparate cu cele de pe piaţa comunitară care, în pofida acestui fapt, pot justifica diferenţa în nivelul preţurilor. În consecinţă, acest argument a trebuit să fie respins.

(90) În schimb, unul din producătorii exportatori din SUA a pretins că industria comunitară este responsabilă pentru deprecierea preţului pe piaţa comunitară, deoarece a urmat o politică de subcotare a preţului cu privire la concurenţii săi pe piaţa comunitară. Producătorul exportator a sprijinit acest argument prin transmiterea mai multor exemple în care a trebuit să reducă preţurile pentru a se conforma nivelului ofertei de preţ pentru industria comunitară.

(91) Dovezile transmise au fost considerate insuficiente şi nu au putut fi formulate pe baza acestora concluzii generale. Conform considerentelor 85 şi 89 de mai sus, au fost furnizate alte exemple ale situaţiei contrare. Chiar dacă se demonstrează existenţa unui grad de concurenţă ridicat pe piaţa comunitară, pe baza informaţiilor disponibile, nu s-a putut concluziona că industria comunitară influenţa scăderea preţurilor pe piaţa comunitară şi, prin urmare, acest argument a trebuit respins.

Situaţie pe piaţa mondială

(92) Un importator a susţinut că pierderea vânzărilor industriei comunitare are la bază situaţia de pe piaţa mondială unde clienţii internaţionali şi-au centralizat strategiile de achiziţionare. Cu toate acestea, acest importator nu a arătat modul în care această schimbare în strategii ar putea avea un impact asupra consumului din industria comunitară şi asupra legăturii de cauzalitate dintre importurile care au făcut obiectul unui dumping şi prejudiciul material suferit şi, prin urmare, acest argument a trebuit respins.

Creşterea costurilor de producţie ale industriei comunitare

(93) Un producător exportator din China a pretins că ar fi trebuit luat în considerare dacă mărirea costurilor pe piaţa comunitară ar fi putut cauza prejudiciul material suferit de industria comunitară.

(94) Evoluţia costurilor unitare în perioada avută în vedere nu este menţionată la articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază şi prin urmare, nu este menţionată în mod sistematic în evaluarea situaţiei industriei comunitare. Cu toate acestea, ca parte a analizei prejudiciului material, preţul de vânzări şi rentabilitatea au fost abordate sistematic, aspect care implică faptul că este avut în vedere şi costul de producţie. În orice caz, astfel cum este prevăzut la considerentul 125 din regulamentul provizoriu, costurile unitare au fost avute în vedere în determinările provizorii.

(95) Astfel, considerentul 125 din regulamentul provizoriu explică faptul că costurile unitare ale industriei comunitare au crescut cu 5% datorită unei scăderi a volumului producţiei prin capacităţi stabile. Volumul producţiei a scăzut dată fiind scăderea volumului de vânzări şi cota de piaţă, ca o consecinţă a presiunii preţurilor din partea importurilor care au făcut obiectul unui dumping. Prin urmare, s-a concluzionat că, În cazul în care a existat, contribuţia măririi costurilor de producţie ale industriei comunitare la evoluţia negativă a industriei comunitare a fost limitată.

Concluzie privind cauzalitatea

(96) În concluzie, se confirmă că prejudiciul material al industriei comunitare, care este menţionat la considerentul 137 din regulamentul provizoriu, caracterizat de o tendinţă descendentă a tuturor indicatorilor de prejudiciu, a fost cauzat de importurile în cauză care au făcut obiectul unui dumping. Într-adevăr, în cazul în care a existat, efectul importurilor care nu au făcut obiectul unui dumping din alte ţări terţe, în special din Turcia, investiţiile industriei comunitare, precum şi alte activităţi din RPC, costurile de achiziţie ale unei terţe societăţi, creşterea costurilor unitare, presupusa ineficienţă şi practică anticoncurenţială ale industriei comunitare şi situaţia de pe piaţa mondială, asupra dezvoltărilor negative ale industriei comunitare a fost, numai limitat.

(97) Având în vedere analiza de mai sus, care a făcut în mod adecvat distincţia între efectele tuturor factorilor cunoscuţi asupra situaţiei industriei comunitare şi efectele prejudiciabile ale importurilor care fac obiectul unui dumping, se confirmă faptul că factorii respectivi nu pot schimba concluzia conform căreia prejudiciul evaluat a fost cauzat de importurile care fac obiectul unui dumping.

(98) Având în vedere cele de mai sus, se concluzionează că importurile de persulfaţi din RPC, SUA şi Taiwan care fac obiectul unui dumping au cauzat prejudiciu material în sensul articolului 3 alineatul (6) din regulamentul de bază.

(99) În absenţa altor observaţii în acest sens, se confirmă prin prezenta concluziile din considerentele 140-153 din regulamentul provizoriu.

G. INTERESUL COMUNITĂŢII

1. Interesul industriei comunitare

(100) Unul din utilizatorii care nu a completat răspunsul la chestionar, dar a transmis observaţii în urma informării provizorii, a susţinut că industria comunitară se redresează în urma importurilor care au făcut obiectul unui dumping şi că preţurile pentru persulfaţi în Comunitate au crescut ulterior PA şi anterior impunerii măsurilor provizorii. Prin urmare, nu ar fi nevoie de impunerea de măsuri antidumping pentru îmbunătăţirea situaţiei industriei comunitare.

(101) De asemenea, acest utilizator a contestat concluziile din considerentul 158 din regulamentul provizoriu, conform cărora impunerea taxelor antidumping ar permite industriei comunitare, printre altele, să reobţină cota de piaţă şi astfel să genereze economii de scară mai bune. S-a afirmat că pe baza constatărilor cotelor de piaţă din industria comunitară, acesta este unul din actorii cei mai importanţi din Comunitate şi din afara Comunităţii şi, prin urmare nu se justifică economii de scară substanţiale. Acelaşi producător a pus la îndoială intenţia industriei comunitare de a investi în locaţiile sale de producţie din Comunitate şi a susţinut că concluziile din considerentul 158 din regulamentul provizoriu sunt speculative în această privinţă.

(102) Acelaşi utilizator a pretins că taxele antidumping nu vor avea efectul de a restabili concurenţa loială, astfel cum este prevăzut în considerentul 158 din regulamentul provizoriu. Măsurile antidumping ar consolida, mai degrabă, poziţia deja dominantă a industriei comunitare şi prin urmare, ar reduce concurenţa pe piaţa comunitară.

(103) Referitor la argumentul potrivit căruia industria comunitară se redresa deja, ar trebui menţionat că informaţiile transmise de utilizator în această privinţă erau empirice şi legate de evenimente ulterioare PA. Acest lucru nu a putut fi verificat, având în vedere faptul că informaţiile au fost transmise într-o etapă foarte avansată a anchetei, respectiv după impunerea măsurilor provizorii. Prin urmare, dovezile transmise au fost considerate insuficiente. Trebuie remarcat că oscilaţiile pe piaţă şi în special creşterea preţurilor pe perioada unei anchete antidumping nu sunt neobişnuite. Într-adevăr, astfel cum este menţionat mai jos în considerentul 126, creşterea preţurilor pe piaţa comunitară reprezintă un efect aşteptat al taxei antidumping. În plus, presupusa creştere a preţului este posibil să fi avut şi alte cauze, precum creşterea costurilor. Acesta nu este considerat un motiv per se pentru abţinerea de la impunerea măsurilor definitive, în cazul în care condiţiile regulamentului de bază sunt îndeplinite. În consecinţă, acest argument a trebuit să fie respins.

(104) De asemenea, în ceea ce priveşte capacitatea industriei comunitare de a realiza economii de scară, dovezile transmise au fost considerate insuficiente. Se reaminteşte că s-a stabilit, pe baza datelor verificate transmise de către industria comunitară în răspunsul acestora la chestionar, că volumul producţiei a scăzut în ciuda unei capacităţi de producţie stabilă şi că, în consecinţă, costurile unitare au crescut. În acest sens, prin creşterea volumului producţiei există, într-adevăr potenţial pentru economii de scară, cel puţin pentru a ajunge la nivelul costurilor unitare existente anterior importurilor care au făcut obiectul unui dumping. Cota de piaţă a industriei comunitare în interiorul sau în afara Comunităţii a fost considerată drept nerelevantă în acest context.

(105) În ceea ce priveşte presupunerile, conform cărora industria comunitară nu ar investi în locaţiile de producţie din Comunitate, chiar dacă situaţia sa financiară s-ar îmbunătăţi, utilizatorul a pretins că această concluzie poate fi dedusă pe baza parcursului industriei comunitare în urma impunerii taxelor antidumping definitive asupra importurilor de peroxodisulfaţi originari din RPC în 1995 prin Regulamentul (CE) nr. 2961/95 (a se vedea considerentul 10 de mai sus) menţionat anterior. Astfel, acest utilizator a susţinut că industria comunitară nu a investit în locaţiile sale de producţie chiar şi atunci când măsurile antidumping erau aplicate, altfel, pretinde acest utilizator în continuare, industria comunitară nu ar fi suferit niciun prejudiciu în timpul PA.

(106) În această privinţă, trebuie menţionat faptul că utilizatorul în cauză nu a transmis niciun fel de dovezi pentru a susţine aceste afirmaţii. În special, acesta nu a putut oferi niciun fel de informaţii care să indice o lipsă a investiţiilor după impunerea taxelor antidumping definitive în 1995 sau care să aibă vreo legătură cu presupusa lipsă de investiţii şi prejudiciul suferit în timpul PA a anchetei actuale. Pe de altă parte, astfel cum este evidenţiat în considerentele 140-153 din regulamentul provizoriu şi confirmat mai sus în considerentele 68-99, prejudiciul material suferit de industria comunitară a fost cauzat, de fapt, de importurile care au făcut obiectul unui dumping din ţările în cauză. Având în vedere în special concluziile de mai sus din considerentele 75 şi 76, a fost rezonabil să se presupună că industria comunitară este angajată pe piaţa comunitară şi că va continua activităţile sale de investiţii în cazul în care situaţia de pe piaţa comunitară îi permite acest lucru. Niciunul din argumentele prezentate nu a putut invalida aceste concluzii, iar susţinerile în această privinţă au trebuit, prin urmare, să fie respinse.

(107) În concluzie, în ceea ce priveşte situaţia concurenţială pe piaţa comunitară, măsurile antidumping ar trebui, în condiţii normale, să restabilească condiţii echitabile de concurenţă între vânzările industriei comunitare pe piaţa comunitară şi importurile din ţările în cauză, deoarece măsurile ar trebui să compenseze dumpingul practicat. Referitor la presupusa poziţie dominantă a industriei comunitare şi astfel cum este menţionat mai jos în considerentele 124 şi 130, nu au existat niciun fel de dovezi privind încălcarea prevederilor articolului 82 din Tratatul CE şi, prin urmare, s-a concluzionat că, la nivelul Comunităţii, concurenţa a fost loială. Prin urmare, argumentul utilizatorului în cauză a fost respins.

(108) În absenţa altor observaţii în acest sens, se confirmă prin prezenta constatările din considerentele 157-160 din regulamentul provizoriu.

2. Interesul importatorilor independenţi

(109) În urma informării provizorii, un importator care a cooperat a susţinut că, contrar concluziilor din considerentul 163 din regulamentul provizoriu, taxele antidumping vor avea un impact semnificativ asupra rentabilităţii generale, lucru care poate conduce la închiderea societăţii.

(110) Cu toate acestea, acest importator nu a transmis niciun fel de dovezi care să poată modifica concluziile provizorii, care, prin urmare, se confirmă.

(111) În absenţa altor observaţii în acest sens, se confirmă prin prezenta considerentele 161-164 din regulamentul provizoriu.

3. Interesul utilizatorilor

(112) Astfel cum este menţionat mai sus în considerentul 6, în urma impunerii măsurilor provizorii, Comisia a invitat utilizatorul asociat al unuia dintre producătorii exportatori din SUA să completeze un chestionar. În ciuda faptului că acest utilizator nu a cooperat până în prezent la anchetă, acest lucru a fost considerat adecvat dat fiind impactul substanţial presupus al taxei antidumping privind rentabilitatea acestui utilizator. În special, s-a susţinut faptul că impactul taxei antidumping asupra rentabilităţii utilizatorului va fi semnificativ.

(113) Utilizatorul în cauză a achiziţionat KMPS de la furnizorul său asociat din SUA şi a produs dezinfectanţi utilizaţi de agricultori pentru protejarea fermelor de viruşi, de exemplu pentru cazurile de gripă aviară.

(114) Verificarea informaţiilor transmise de către utilizatorul menţionat mai sus a demonstrat că societatea realiza marje de profit ridicate pe piaţa comunitară. Deşi s-a susţinut că KMPS reprezintă o parte substanţială a costurilor de producţie ale utilizatorului, impactul maxim asupra rentabilităţii societăţii a fost nesemnificativ, respectiv 0,2%. Având în vedere marja de profit ridicată înregistrată de societate, s-a concluzionat că mărirea redusă a costului ar putea fi uşor absorbită. Dată fiind lipsa unei concurenţe semnificative pe piaţa comunitară pentru acest produs, s-a considerat, de asemenea, că mărirea costurilor poate fi uşor transferată clienţilor acestei societăţi.

(115) Acest utilizator a mai susţinut că, în ciuda înregistrării unei marje de profit ridicate pe piaţa comunitară, acesta comercializează produsul şi prin intermediul altor pieţe din ţări terţe. Din motive de contabilitate, rentabilitatea pentru toate aceste operaţiuni este consolidată prin eliminarea preţurilor de transfer, iar marjele de profit generale sunt negative. Cu toate acestea, în analiza actuală, numai datele care vizează produsul în cauză şi piaţa comunitară pot fi luate în considerare. Informaţiile privind preţurile şi costurile de vânzare către pieţe din ţări terţe şi detalii privind consolidarea din motive contabile nu au fost disponibile şi prin urmare, nu au putut fi verificate. În consecinţă, acest argument a trebuit să fie respins.

(116) Celălalt utilizator din Comunitate care a cooperat, a susţinut că este unul din cei mai mari utilizatori de persulfat de tip APS din Comunitate şi a pretins că reprezintă aproximativ 3,5% din consumul total la nivelul Comunităţii. Acest utilizator a susţinut că orice creştere a costurilor, indiferent cât de mică, va avea un impact semnificativ asupra situaţiei sale financiare generale. Deşi utilizatorul a estimat impactul taxei antidumping la 0,2%, a susţinut că, deoarece utilizează cantităţi mari ale produsului în cauză, ar fi adecvat să ia în considerare cantitatea totală absolută a taxelor plătibile în analiza interesului comunitar.

(117) Acest utilizator produce lianţi din latex pe care îi revinde industriei de hârtie cretată. De asemenea, realizează produse pentru tratarea apei. Aceştia au susţinut faptul că nu pot transfera asupra clienţilor niciun fel de creştere a costurilor, deoarece trebuie să facă faţă importurilor la preţuri scăzute din Asia. În plus, au susţinut că industria hârtiei a trebuit să se confrunte cu mari dificultăţi şi scade din ce în ce mai mult, în mare parte din cauza creşterii ponderii mass-mediei electronice. Prin urmare, cererea de lianţi din latex este, de asemenea, în scădere. Utilizatorul a susţinut că marja sa de profit este deja foarte scăzută şi aproape de pragul de rentabilitate.

(118) Utilizatorul în cauză nu a transmis niciun răspuns la chestionar, în schimb a furnizat unele informaţii privind vânzările şi rentabilitatea. Pe baza acestor informaţii, s-a constatat că impactul maxim asupra rentabilităţii segmentului de afaceri al acestui utilizator care utilizează produsul în cauză, s-ar ridica la numai 0,03%. S-a considerat că acest impact minim nu poate fi considerat atât de semnificativ încât să atragă relocarea sau orice pierderi ale locului de muncă în această industrie specifică în aval, aşa cum s-a susţinut.

(119) Niciuna din informaţiile oferite de acest utilizator cu privire la aspectele de interes comunitar nu a putut, prin urmare, să fie confirmată pe perioada anchetei. În orice caz, s-a considerat că nivelul preţurilor în Comunitate va creşte, în mod normal, ca rezultat al taxelor antidumping. În plus, nu au existat indicii, iar utilizatorul în cauză nu a transmis niciun fel de probe conform cărora importurile produsului în aval din ţări terţe ar subcota în mod semnificativ preţurile utilizatorilor din Comunitate. În consecinţă, acest argument a trebuit să fie respins.

(120) În plus, după cum a fost recunoscut de către utilizatorul în cauză, industria hârtiei s-a confruntat cu probleme independente de taxele antidumping şi prin urmare, nu este sigur dacă taxele antidumping vor avea vreun impact, având în vedere partea neglijabilă pe care o reprezenta în costul utilizatorului sau dacă alţi factori, ca de exemplu diminuarea pieţei pentru hârtie, ar fi cauza pentru declinul industriei. Prin urmare, s-a considerat că impunerea taxelor antidumping nu va avea un efect advers semnificativ asupra industriei în aval.

(121) În baza acestui fapt, considerentele 165 şi 166 din regulamentul provizoriu se confirmă prin prezenta.

4. Deficitul de aprovizionare

(122) Celălalt utilizator din Comunitate a susţinut că industria comunitară nu va putea satisface cererea pe piaţa comunitară, având în vedere capacităţile insuficiente. În plus, acest utilizator a susţinut că celelalte surse de aprovizionare disponibile, respectiv Turcia şi Japonia, nu pot constitui alternative reale deoarece volumul producţiei din aceste ţări este prea mic în comparaţie cu cel din RPC şi mai mult, în cazul Japoniei, ar fi destinat aproape în exclusivitate pieţei interne japoneze.

(123) Utilizatorul menţionat mai sus nu şi-a susţinut cererea cu niciun fel de dovezi. În plus, pe baza datelor reale verificate, capacitatea de producţie a Comunităţii a egalat practic cererea pe piaţa comunitară. De asemenea, trebuie remarcat faptul că taxele antidumping nu-şi propun să stopeze importurile din ţările terţe pe piaţa comunitară, ci să stabilească condiţii egale. În consecinţă, acest argument a trebuit să fie respins.

5. Poziţia dominantă a industriei comunitare

(124) Cei doi producători exportatori din SUA şi unul dintre utilizatori şi-au exprimat îngrijorarea cu privire la faptul că impunerea taxelor antidumping definitive va consolida poziţia deja dominantă a industriei comunitare, deoarece va proteja pe cei doi producători comunitari de concurenţă eficientă.

(125) Utilizatorul a susţinut că faptul că preţurile au crescut după impunerea regulamentului provizoriu la furnizori care nu sunt supuşi niciunei taxe antidumping, ar demonstra efectul de denaturare al măsurilor. S-a susţinut că o asemenea creştere a preţului a avut la bază numai impunerea taxelor antidumping, nefiind justificată de vreo altă cauză.

(126) În acest context, se consideră că efectul aşteptat al unei taxe antidumping este de a creşte nivelul preţurilor pe piaţa comunitară şi astfel de a compensa presiunea privind preţurile suferită de industria comunitară din partea importurilor care au făcut obiectul unui dumping. Trebuie remarcat că importurile care nu au făcut obiectul unui dumping sunt la concurenţă cu importurile care au făcut obiectul unui dumping şi pot fi afectate, de asemenea, de aceeaşi presiune privind preţurile. Prin urmare, este normal ca un producător exportator cu o marjă de dumping de minimis să mărească preţurile în urma impunerii unei taxe antidumping. Această practică nu arată neapărat vreo denaturare a pieţei, prin urmare afirmaţiile formulate în această privinţă au fost respinse.

(127) Utilizatorul a susţinut că există legături strânse între cei doi producători comunitari. Astfel, ambii producători au beneficiat de aceleaşi locaţii de producţie, iar un producător comunitar l-a aprovizionat pe celălalt cu electricitate pentru procesul de producţie. Mai mult decât atât, s-a pretins că cei doi producători comunitari au antecedente în ceea ce priveşte controlul preţurilor pe piaţa comunitară prin practici comerciale neloiale.

(128) Cu toate acestea, ancheta nu a confirmat aceste acuzaţii. Nu au fost găsite niciun fel de probe care să indice o practică anticoncurenţială a industriei comunitare, respectiv un abuz al presupusei poziţii dominante. În ceea ce priveşte presupusele legături ale celor doi producători comunitari, ancheta a arătat că deciziile referitoare la afaceri au fost luate independent unul de altul, iar gestionările au fost complet separate. De asemenea, s-a avut în vedere faptul că industria comunitară nu a beneficiat de profituri extraordinar de mari, ci dimpotrivă a suferit ca urmare a unei rentabilităţi care s-a deteriorat semnificativ. Trebuie remarcat faptul că, astfel cum este menţionat în considerentele 85-91, mai mulţi furnizori de persulfat au concurat pe piaţa comunitară, iar negocierea preţurilor cu clienţii era în desfăşurare.

(129) În plus, astfel cum este, de asemenea, menţionat în considerentul 107, măsurile antidumping ar trebui să restabilească condiţii de concurenţă echitabile între vânzările industriei comunitare pe piaţa comunitară şi importurile care intră pe piaţa comunitară. Într-adevăr, scopul taxelor este acela de a creşte pur şi simplu preţurile de import la un nivel care să permită industriei comunitare să realizeze un profit normal. De asemenea, trebuie remarcat că, în ciuda altor surse posibile de aprovizionare, precum Turcia, Japonia şi India, există, de asemenea, un producător exportator în RPC pentru care dumpingul a fost considerat de minimis şi aceste importuri vor intra prin urmare pe piaţa comunitară fără plata unei taxe antidumping.

(130) Având în vedere cele de mai sus, susţinerile părţilor interesate în această privinţă au trebuit să fie respinse.

6. Relocarea industriei în aval

(131) Un producător exportator din SUA şi doi utilizatori care au cooperat au susţinut că impunerea taxelor antidumping va accelera procesul de relocalizare a industriei în aval.

(132) În ceea ce priveşte exportatorul din SUA, aceştia au susţinut că produsul de tip KMPS reprezintă o mare parte din costurile de producţie ale industriei în aval şi prin urmare taxa antidumping va avea un impact semnificativ asupra rentabilităţii acestor industrii.

(133) Unul dintre utilizatori a susţinut că numărul angajaţilor din industria în aval este cu mult mai mare decât numărul angajaţilor din industria comunitară a persulfaţilor, respectiv un număr mult mai mare de locuri de muncă este în discuţie.

(134) Astfel cum este menţionat în considerentele 112-121, impactul măsurilor antidumping asupra costurilor de producţie pentru industria în aval a fost considerat nesemnificativ. Acest aspect a fost adevărat pentru toate tipurile de produs, inclusiv KMPS. Pe baza acestui argument, nu s-a putut concluziona că taxele antidumping vor atrage o externalizare a producţiei industriei în aval către ţări terţe. De asemenea, trebuie remarcat că numărul angajaţilor în industria în aval nu este direct comparabil cu numărul angajaţilor din industria comunitară de persulfaţi. De exemplu, utilizatorul în cauză nu a transmis niciun fel de indicaţie sau probă privind numărul angajaţilor din industria în aval care erau direct legaţi de produsul în cauză, fiind astfel posibil afectaţi de impunerea taxelor antidumping.

(135) Având în vedere cele de mai sus, aceste susţineri au trebuit să fie respinse.

7. Taxe antidumping impuse în 1995

(136) Unul dintre utilizatori a susţinut că prejudiciul material suferit de industria comunitară în actuala PA a arătat că măsurile antidumping impuse peroxodisulfaţilor în 1995 au fost ineficiente. Prin urmare, nu este în interesul Comunităţii să impună noi măsuri antidumping unei game similare de produs care, de asemenea, pot fi ineficiente. În special, nu este în interesul Comunităţii să impună măsuri care nu vor fi în beneficiul industriei comunitare, ci vor fi în detrimentul industriei în aval.

(137) Ar trebui remarcate mai întâi că măsurile definitive antidumping la care s-a făcut referire au fost întrerupte în 2002[8] datorită retragerii cererii pentru o reexaminare a măsurilor care urmează să expire de către industria comunitară în conformitate cu prevederile articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. S-a constatat faptul că derularea în continuare a anchetei nu este în interesul Comunităţii. Deoarece industria comunitară nu era interesată în continuarea anchetei, se poate presupune în mod rezonabil că nu se găsea într-o situaţie prejudiciabilă şi că măsurile fuseseră, într-adevăr, eficiente.

(138) În al doilea rând, s-a constatat în actuala investigaţie că prejudiciul material suferit de către industria comunitară era cauzat de importurile care au făcut obiectul unui dumping după întreruperea procedurii menţionate anterior. Prin urmare, s-a concluzionat că ipotezele înaintate de utilizatori cu privire la eficienţa măsurilor antidumping sunt eronate şi au trebuit să fie respinse.

(139) În plus, astfel cum s-a concluzionat în considerentele 157-160 din regulamentul provizoriu şi confirmat de actuala anchetă, impunerea de măsuri antidumping definitive este în interesul industriei comunitare şi se aşteaptă ca aceasta să beneficieze de ele şi să-şi amelioreze situaţia financiară. Pe de altă parte, astfel cum s-a concluzionat mai sus, se prevede că impactul măsurilor antidumping asupra utilizatorilor şi importatorilor va fi nesemnificativ.

(140) Prin urmare, argumentele prezentate mai sus au fost respinse.

8. Lanţul de aprovizionare al produsului în aval

(141) Unul dintre producătorii exportatori din SUA a susţinut ca, deoarece este posibil ca producătorul său asociat din Comunitate să înceteze producţia în Comunitate, furnizarea dezinfectantului utilizat în cazurile gripei aviare să nu mai fie garantată suficient. Deoarece acest produs ar trebui să fie furnizat în afara Comunităţii, acest lucru ar mări lanţul de aprovizionare şi ar deteriora capacitatea de răspuns a Comunităţii în cazul unui focar al acestei boli.

(142) În acest sens, se face trimitere la constatările de mai sus din considerentele 112-120 care arată că impactul financiar al taxelor antidumping este estimat ca fiind foarte scăzut şi, prin urmare, este puţin probabil ca industria în aval să relocalizeze amplasamentele sale de producţie ca o consecinţă a taxei antidumping, ci mai degrabă ca o consecinţă a rezultatului de afaceri negativ consolidat.

(143) De asemenea, s-a constatat că dezinfectantul produs de această societate nu este singurul utilizat în scopuri de dezinfecţie şi, prin urmare, chiar în cazul în care societatea şi-ar înceta producţia în Comunitate, alte produse ar fi disponibile pe scară largă.

(144) Prin urmare, argumentele în această privinţă au fost respinse.

9. Concluzie privind interesul comunitar

(145) Având în vedere cele de mai sus, concluziile din considerentul 167 din regulamentul provizoriu se confirmă, respectiv că nu există argumente imperioase decurgând din interesul comunitar care să indice că impunerea măsurilor antidumping nu este în interesul Comunităţii.

H. MĂSURILE ANTIDUMPING DEFINITIVE

1. Nivelul de eliminare a prejudiciului

(146) Mai multe părţi interesate au contestat constatările provizorii conform cărora marja de profit de 12% ar reprezenta o marjă de profit fără taxe care ar putea în mod rezonabil să fie atinsă de către o industrie de acest tip din sector, în condiţii normale de concurenţă.

(147) Un producător exportator din SUA a susţinut că persulfatul ar reprezenta un produs chimic de bază şi că instituţiile comunitare au o practică de lungă durată de a considera 5-8% drept adecvat pentru stabilirea nivelului de eliminare a prejudiciului. De asemenea, acest producător exportator a pretins că în ancheta anterioară cu privire la un produs similar, marja de profit luată în considerare în acest scop a fost de 5%, lucru care ar trebui de asemenea, utilizat în actuala anchetă din motive de consecvenţă.

(148) Acelaşi producător exportator a avansat ipoteza conform căreia marja de profit de 12% nu a fost realizată în condiţii normale de concurenţă fiind, prin urmare, excesivă. Prin urmare, nu ar trebui luată în considerare. Producătorul exportator şi-a susţinut cererea oferind statistici generale, disponibile publicului privind rentabilitatea unuia dintre producătorii comunitari, care s-a ridicat la 5,1%.

(149) S-a pretins că ar trebui avută în vedere marja de profit necesară pentru asigurarea viabilităţii industriei comunitare sau marja de profit care corespunde randamentului rezonabil al capitalurilor investite.

(150) Trebuie remarcat mai întâi că criteriile menţionate anterior în considerentul 149 nu sunt relevante când este vorba de stabilirea nivelului de eliminare a prejudiciului. Într-adevăr, instituţiile comunitare trebuie să-şi bazeze decizia pe o evaluare a nivelului marjei de profit pe care industria comunitară se aşteaptă în mod rezonabil să-l atingă în lipsa importurilor care au făcut obiectul unui dumping, din vânzările produsului similar pe piaţa comunitară. În acest sens, se consideră în general că marja de profit de la începutul perioadei avute în vedere reprezintă marja de profit realizată în lipsa importurilor care au făcut obiectul unui dumping. De remarcat faptul că nu există nicio practică, astfel cum a fost susţinut de unul dintre producătorii exportatori din SUA, a instituţiilor comunitare de a utiliza acelaşi nivel de rentabilitate pentru industrii similare. Marjele de profit pentru stabilirea nivelului preţului neprejudiciabil din industria comunitară sunt stabilite pe baza datelor reale verificate colectate pe perioada fiecărei anchete şi sunt, prin urmare, specifice în funcţie de caz.

(151) Având în vedere motivele prezentate anterior, este respinsă utilizarea marjei de profit generale a unuia dintre producătorii comunitari, deoarece nu are legătură cu produsul în cauză sau piaţa comunitară sau întreaga industrie comunitară.

(152) Referitor la ancheta anterioară antidumping cu privire la un produs similar la care s-a făcut trimitere, trebuie remarcat că tipul de produs KMPS nu a fost inclus în ancheta respectivă, fapt care ar fi putut avea un impact asupra rentabilităţii generale a industriei comunitare.

(153) În concluzie, în ceea ce priveşte presupusa practică anticoncurenţială a industriei comunitare, trebuie remarcat că, astfel cum este subliniat în considerentele 124-130, aceste acuzaţii nu au fost confirmate în actuala investigaţie, iar susţinerile în această privinţă au fost respinse.

(154) Prin urmare, se concluzionează că rentabilitatea de 12% a fost corespunzătoare şi a fost utilizată în constatările definitive. În lipsa altor observaţii cu privire la nivelul de eliminare a prejudiciului, se confirmă considerentele 168-171 din regulamentul provizoriu.

2. Forma şi nivelul taxelor

(155) În lumina celor menţionate anterior şi în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază, ar trebui instituită o taxă antidumping la un nivel suficient pentru a elimina prejudiciul cauzat de aceste importuri, fără a depăşi marja de dumping constatată.

(156) Având în vedere cele menţionate anterior, taxele definitive se stabilesc după cum urmează:

Ţară | Societate | Taxă antidumping |

Statele Unite ale Americii | E.I. DuPont De Nemours | 10,6 % |

FMC Corporation | 39,0 % |

Toate celelalte societăţi | 39,0 % |

Republica Populară Chineză | ABC Chemicals (Shanghai) Co., Ltd. | 0 % |

Degussa-AJ (Shanghai) Initiators Co., Ltd. | 24,5 % |

Toate celelalte societăţi | 71,8 % |

Taiwan | San Yuan Chemical Co., Ltd. | 22,6 % |

Toate celelalte societăţi | 22,6 % |

(157) Ratele individuale pe societate ale taxei antidumping menţionate în prezentul regulament au fost stabilite pe baza concluziilor prezentei anchete. Prin urmare, acestea reflectă situaţia constatată în cazul societăţilor în cauză în cursul acestei anchete. Aceste niveluri ale taxelor (spre deosebire de taxa naţională aplicabilă „tuturor celorlalte societăţi”) se aplică astfel exclusiv importurilor de produse originare din ţările în cauză, fabricate de aceste societăţi şi, prin urmare, de persoanele juridice specifice menţionate. Produsele importate fabricate de orice altă societate ale cărei denumire şi adresă nu sunt menţionate în mod expres în dispozitivul prezentului regulament, inclusiv de entităţile care au legătură cu societăţile menţionate în mod expres, nu pot beneficia de aceste niveluri şi se supun taxei aplicabile „tuturor celorlalte societăţi”.

(158) Orice cerere de aplicare a acestor rate individuale ale taxei antidumping (de exemplu, în urma unei schimbări a denumirii entităţii sau a creării unor noi entităţi de producţie sau de vânzare) ar trebui să fie adresată imediat Comisiei[9] şi să conţină toate informaţiile relevante privind, în special, orice modificare a activităţilor întreprinderii referitoare atât la producţie, cât şi la vânzările interne şi la export care rezultă în urma acestei schimbări a denumirii sau a modificării respective a entităţilor de producţie şi de vânzare. După caz, regulamentul va fi modificat în consecinţă printr-o actualizare a listei societăţilor care beneficiază de rate individuale ale taxelor.

(159) Pentru a asigura o aplicare corespunzătoare a taxei antidumping, nivelul taxei reziduale ar trebui să se aplice nu numai exportatorilor care nu cooperează, dar şi acelor societăţi care nu au efectuat niciun export pe durata PA. Cu toate acestea, societăţile din urmă sunt invitate, de îndată ce îndeplinesc cerinţele prevăzute la articolul 11 alineatul (4) al doilea paragraf din regulamentul de bază, să prezinte o cerere de reexaminare în conformitate cu articolul respectiv, pentru ca situaţia lor să fie examinată individual.

3. Perceperea definitivă a taxelor provizorii şi monitorizarea specială

(160) Având în vedere amploarea marjelor de dumping constatate, precum şi nivelul prejudiciului adus industriei comunitare, se consideră necesară perceperea cu titlu definitiv a sumelor depuse cu titlu de taxă provizorie antidumping, instituite prin regulamentul provizoriu, respectiv Regulamentul (CE) nr. 390/2007, la nivelul taxelor definitive instituite. În cazul în care taxele definitive sunt mai mici decât taxele provizorii, sumele depuse provizoriu în plus faţă de rata taxelor antidumping definitive vor fi returnate. Atunci când taxele definitive sunt mai ridicate decât taxele provizorii, doar sumele depuse cu titlul de taxă provizorie vor fi percepute definitiv.

(161) Pentru a minimaliza riscurile de eludare apărute din cauza diferenţei mari dintre cuantumurile taxelor, se consideră că sunt necesare măsuri speciale în acest caz pentru a asigura aplicarea adecvată a taxelor antidumping. Aceste măsuri speciale, care se aplică doar societăţilor pentru care s-a introdus o rată individuală a taxei, prevăd prezentarea la autorităţile vamale ale statelor membre a unei facturi comerciale valabile, care trebuie să fie în conformitate cu cerinţele prevăzute în anexa la prezentul regulament. Importurile neînsoţite de o astfel de factură vor fi supuse taxelor antidumping reziduale aplicate tuturor celorlalţi exportatori.

(162) Este reamintit faptul că, în cazul în care exporturile societăţilor care beneficiază de cuantumuri ale taxelor individuale mai scăzute cresc semnificativ în volum după impunerea măsurilor antidumping, s-ar putea considera că o astfel de creştere în volum constituie ea însăşi o modificare în evoluţia tendinţelor comerciale, modificare datorată stabilirii măsurilor în sensul articolului 13 alineatul (1) din regulamentul de bază. În astfel de circumstanţe şi numai în cazul în care sunt îndeplinite condiţiile, poate fi iniţiată o anchetă împotriva eludării. Ancheta poate să examineze, inter alia, necesitatea eliminării cuantumurilor taxelor individuale şi impunerea consecventă a unei taxe la nivel naţional.

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

1. Se impune o taxă definitivă antidumping pe importurile de peroxosulfaţi (persulfaţi), inclusiv suflat peroximonosulfat de potasiu, intrând sub incidenţa codurilor NC 2833 40 00 şi ex 2842 90 80 (cod TARIC 2842 90 80 20) originare din Statele Unite ale Americii, Republica Populară Chineză şi Taiwan.

2. Rata taxei antidumping definitive care se aplică la preţul net franco frontieră comunitară, înainte de perceperea taxei, pentru produsele fabricate de societăţile menţionate în continuare, va avea următoarele valori:

Ţara | Societatea | Taxa antidumping | Codul Adiţional TARIC |

Statele Unite ale Americii | E.I. DuPont De Nemours, Wilmington, Delaware | 10,6 % | A818 |

FMC Corporation, Tonawanda, New York | 39,0 % | A819 |

Toate celelalte societăţi | 39,0 % | A999 |

Republica Populară Chineză | ABC Chemicals (Shanghai) Co., Ltd., Shanghai | 0 % | A820 |

Degussa-AJ (Shanghai) Initiators Co., Ltd., Shanghai | 24,5 % | A821 |

Toate celelalte societăţi | 71,8 % | A999 |

Taiwan | San Yuan Chemical Co., Ltd., Chiayi | 22,6 % | A823 |

Toate celelalte societăţi | 22,6 % | A999 |

3. Aplicarea ratelor individuale ale taxelor specificate pentru societăţile menţionate la alineatul (2) va fi condiţionată de prezentarea, la autorităţile vamale ale statelor membre, a unei facturi comerciale valabile, care corespunde cerinţelor stabilite în anexă. În cazul în care nu se prezintă o astfel de factură, se aplică rata taxei aplicabilă tuturor celorlalte societăţi.

4. Cu excepţia cazului în care se prevede altfel, se aplică dispoziţiile în vigoare în materie de drepturi vamale.

Articolul 2

Sumele depuse cu titlu de taxe antidumping provizorii instituite prin Regulamentul (CE) nr. 390/2007 pentru importurile de peroxosulfaţi (persulfaţi), inclusiv suflat peroximonosulfat de potasiu, intrând sub incidenţa codurilor NC 2833 40 00 şi ex 2842 90 80 (cod TARIC 2842 90 80 20) originare din Statele Unite ale Americii, Republica Populară Chineză şi Taiwan sunt percepute definitiv. Sumele depuse în plus faţă de cuantumul taxelor antidumping definitive se returnează. Atunci când taxele definitive sunt mai ridicate decât taxele provizorii, doar sumele depuse cu titlul de taxă provizorie vor fi percepute definitiv.

Articolul 3

Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, […]

Pentru Consiliu

Preşedintele

ANEXĂ

Factura comercială valabilă menţionată la articolul 1 alineatul (3) din prezentul regulament trebuie să includă o declaraţie semnată de un reprezentant oficial al societăţii, după următorul model:

1. Numele şi funcţia reprezentantului oficial al societăţii care a emis factura comercială.

2. Următoarea declaraţie „Subsemnatul, certific prin prezenta că [volumul] de peroxosulfaţi vândut la export în Comunitatea Europeană şi cuprins în prezenta factură a fost produs de (numele societăţii şi adresa) (codul adiţional TARIC) în (ţara în cauză). Declar că informaţiile furnizate în această factură sunt complete şi corecte”.

Data şi semnătura

[1] JO L 56, 6.3.1996, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 (JO L 340, 23.12.2005, p. 17).

[2] JO L 97, 12.4.2007, p. 6.

[3] JO L 308, 21.12.1995, p. 61.

[4] Comisia de comerţ internaţional a Statelor Unite, Persulfaţi originari din China, ancheta nr. 731-TA-479 (revizuire); Hotărâre şi opinie a Comisiei (CCISU - publicare nr. 3555, octombrie 2002).

[5] JO L 123, 24.4.1998, p. 1.

[6] EN 12678 şi 12926.

[7] Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea şi restricţionarea substanţelor chimice (REACH), de înfiinţare a unei Agenţii europene pentru substanţe chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE şi de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului şi Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum şi a Directivei 76/769/CEE a Consiliului şi Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE şi 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, 30.12.2006, p. 1).

Directiva 2006/121/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 18 decembrie 2006 de modificare a Directivei 67/548/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege şi a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea şi etichetarea substanţelor periculoase pentru a o adapta la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea şi restricţionarea substanţelor chimice (REACH) şi de înfiinţare a unei Agenţii europene pentru substanţe chimice (JO L 396, 30.12.2006, p. 850).

[8] Regulamentul (CE) nr. 695/2002 al Consiliului din 22 aprilie 2002 de întrerupere a procedurii antidumping pentru importurile de peroxodisulfaţi originari din Republica Populară Chineză (JO L 109, 25.4.2002, p. 1).

[9] Comisia Europeană, Direcţia Generală Comerţ, Direcţia H, birou J-79 4/23, 1049 Bruxelles, Belgia.