[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |

Brussels, 30.7.2008

COM(2008) 497 final

2008/0164 (ACC)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2112/78 al Consiliului privind semnarea Convenției vamale privind transportul internațional de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR) din 14 noiembrie 1975 de la Geneva

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

Contextul propunerii

Motivele și obiectivele propunerii

Convenția vamală privind transportul internațional al mărfurilor sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR) din 14 noiembrie 1975, a fost aprobată în numele Comunității Economice Europene prin Regulamentul (CEE) nr. 2112/78 al Consiliului. Convenția a intrat în vigoare pe teritoriul Comunității la 20 iunie 1983.

Ulterior adoptării, a fost necesară modificarea Convenției TIR cu scopul de a moderniza și consolida procedura TIR, de a defini mai precis drepturile și obligațiile tuturor părților implicate în sistemul TIR și de a introduce un sistem electronic care să informeze rapid organizația internațională în legătură cu prezentarea carnetelor TIR la birourile vamale de destinație.

Prezentul regulament are drept scop aprobarea de către Consiliu a tuturor modificărilor aduse de către părțile contractante la Convenția TIR, inclusiv Comunitatea Europeană, dar care nu au fost introduse formal în ordinea juridică comunitară.

Context general

Convenția TIR, care este administrată de Comisia Economică pentru Europa a ONU (CEE-ONU) cu sediul la Geneva, a instituit o procedură privind tranzitul vamal pentru transportul internațional rutier al mărfurilor. În prezent există 68 de părți contractante la convenție, inclusiv statele membre ale Comunității Europene și Comunitatea Europeană.

Convenția permite ca mărfurile care se află sub regim vamal și de suspendare a plății taxelor să traverseze frontierele internaționale cu un minim de intervenție din partea autorităților vamale de trecere. Prin diminuarea obstacolelor tradiționale din calea circulației internaționale a mărfurilor, sistemul TIR încurajează dezvoltarea comerțului internațional. Prin reducerea întârzierilor din tranzit, acesta permite realizarea de economii semnificative în ceea ce privește costurile de transport. Cel mai important avantaj al sistemului este faptul că, prin lanțul său internațional de garanții, Convenția TIR oferă accesul relativ simplu la garanțiile necesare.

Convenția TIR a fost modificată de mai multe ori din 1975. Unele modificări sunt de natură tehnică și se referă la vehicule sau containere care pot fi considerate sigure pentru transportul de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR.

Formatul carnetului TIR s-a modificat de mai multe ori de la punerea acestuia în aplicare, în scopul de a simplifica utilizarea carnetului și de a cuprinde toate datele necesare pentru un transport TIR.

Ca și în cazul altor regimuri de tranzit vamal, procedura TIR a făcut obiectul unor activități frauduloase. Aceste probleme au determinat pierderi semnificative pentru bugetele părților contractante și au reprezentat o amenințare pentru economia și comerțul din Europa. Prin urmare, a fost necesară modificarea Convenției TIR pentru a eficientiza procedurile și formalitățile acesteia în lupta împotriva fraudelor. Deși s-au adus modificări importante Convenției din 1975, majoritatea acestora se referă la aspecte foarte tehnice, cum ar fi construcția vehiculelor. În ultimii ani, având în vedere problemele ridicate de activitățile frauduloase, procesul de revizuire a fost îndreptat mai mult către drepturile și obligațiile părților în cauză.

După adoptarea tuturor modificărilor de către Comitetul de gestiune al Convenției TIR, se recomandă introducerea acestora în ordinea juridică comunitară prin modificarea Regulamentului (CEE) nr. 2112/78 al Consiliului.

Dispozițiile în vigoare în domeniul prezentei propuneri

Regulamentul (CEE) nr. 2112/78 din 25 iulie 1978 al Consiliului privind semnarea Conven ției vamale privind transportul internațional de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR) din 14 noiembrie 1975 de la Geneva.

Coerența cu celelalte politici și obiective ale Uniunii

Propunerea de regulament este coerentă cu politica comună în materie de comerț și transporturi. Sistemul TIR, prin facilitarea transportului rutier, permite circulația mărfurilor pe teritoriul celor 68 de părți contractante cu intervenția minimă a administrațiilor vamale și asigură, printr-un lanț internațional de garanții, accesul relativ simplu la garanțiile necesare. Simplificările realizate prin intermediul Convenției TIR sunt în concordanță cu Strategia de la Lisabona revizuită. Adoptarea formală a amendamentelor este în concordanță cu politica pentru o mai bună legiferare.

Consultarea păr Ț ILOR INTERESATE Ș I EVALUAREA IMPACTULUI

CONSULTAREA PăR ților interesate

Metode de consultare, principalele sectoare vizate și profilul general al respondenților:

Au avut loc consultări cu Uniunea Internațională a Transporturilor Rutiere, cu toate asociațiile garante, în cadrul Comitetului executiv TIR și cu autoritățile vamale ale părților contractante la Convenția TIR. De asemenea, au avut loc consultări în cadrul reuniunilor Comitetului Codului Vamal, al ședințelor Grupului de lucru responsabil pentru chestiunile vamale referitoare la transporturi și ale Comitetului de gestiune al Convenției TIR.

Rezumatul răspunsurilor și modul în care acestea au fost luate în considerare:

Toate părțile consultate au considerat că este necesară introducerea amendamentelor în ordinea juridică comunitară. În Comitetul Codului Vamal, statele membre și-au exprimat preferința pentru adoptarea de către Consiliu a unei versiuni consolidate a Convenției TIR în locul adoptării, în mod separat, a celor aproape 28 de amendamente, deoarece unele dintre acestea au fost preluate de amendamentele ulterioare și nu mai sunt relevante.

Obținerea și utilizarea consultanței

Nu a fost necesară consultanță externă.

Evaluarea impactului

Toate amendamentele Convenției TIR adoptate până în prezent de către Comitetul de gestiune și care sunt încă în vigoare trebuie să fie adoptate în mod formal de către Comunitate.

Unele dintre aceste amendamente se referă la aspecte tehnice, cum ar fi intervalul dintre belciugele și ochiurile pe prelata folosită pentru vehiculele TIR, posibilitatea de a folosi liste de încărcare ca anexe la carnetul TIR, chiar dacă există spațiu suficient în manifestul mărfurilor pentru a introduce informații privind toate mărfurile transportate, noi cerințe de securitate pentru încărcarea podelei compartimentelor rezervate încărcăturii la vehiculele TIR, modul de securizare a deschiderilor de ventilație în vehiculele TIR sau construcția anumitor tipuri de vehicule rutiere.

Alte amendamente nu sunt de natură tehnică, cum ar fi obligația ca întreprinderile care emit și folosesc carnete TIR să fie autorizate de către autoritățile vamale. În afară de acestea, a fost înființat Comitetul executiv TIR, un organism executiv care cuprinde experți TIR însărcinați cu supravegherea aplicării Convenției. În fine, au fost precizate rolurile și responsabilitățile principalilor actori din sistemul TIR.

Pentru a controla mai eficient și a garanta funcționarea actuală a regimului TIR, s-a introdus un sistem electronic de informare a organizației internaționale responsabile cu organizarea și funcționarea lanțului de garanții cu privire la prezentarea carnetelor TIR la birourile vamale de destinație. Noua anexa 10 aplică în mod formal sistemul SafeTIR, care monitorizează, în beneficiul tuturor părților implicate, încheierea/încheierea parțială a operațiunilor TIR.

Prin adoptarea prezentului regulament, Comunitatea va introduce Convenția TIR modificată în ordinea sa juridică spre beneficiul autorităților vamale și al sectorului transporturilor.

Elementele juridice ale propunerii

Rezumatul ac țiunii propuse

Regulamentul propus introduce în mod formal toate amendamentele la Convenția TIR care sunt încă în vigoare și modifică Regulamentul (CEE) nr. 2112/78 al Consiliului din 25 iulie 1978 privind semnarea Convenției vamale privind transportul internațional de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR) din 14 noiembrie 1975 de la Geneva.

Temei juridic

Articolul 133 din Tratatul de instituire a Comunității Europene.

Principiul subsidiarită ții

Comunitatea este parte contractantă la Convenția TIR și prin urmare este obligată să aplice amendamentele la Convenția TIR. Propunerea se încadrează în competența exclusivă a Comunității. Prin urmare, principiul subsidiarității nu se aplică.

Principiul propor ționalității

Propunerea este conformă cu principiul proporționalității. Ea pune în aplicare amendamentele unui acord internațional care respectă ca atare principiul proporționalității. Toate aceste amendamente au fost deja adoptate de către Comitetul de gestiune al Convenției TIR și sunt deja aplicate în toate statele membre.

Alegerea instrumentelor

Instrumente propuse: Regulament.

Regulamentul propus modifică Regulamentul (CEE) nr. 2112/78 care a introdus Convenția TIR în ordinea juridică comunitară.

INCIDEN Ț A BUGETARă

PROPUNEREA NU are nicio incidență asupra bugetului Comunității.

Informa Ț II SUPLIMENTARE

Simplificare

Propunerea asigură simplificarea legislației.

Regulamentul propus introduce în ordinea juridică comunitară toate amendamentele la Convenția TIR care sunt încă în vigoare.

Modificarea legisla ției existente

Adoptarea propunerii va înlocui anexa la Regulamentul (CEE) nr. 2112/78 al Consiliului din 25 iulie 1978 privind semnarea Convenției vamale privind transportul internațional de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR) din 14 noiembrie 1975 de la Geneva.

2008/0164 (ACC)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2112/78 al Consiliului privind semnarea Convenției vamale privind transportul internațional de mărfuri sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR) din 14 noiembrie 1975 de la Geneva

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133,

având în vedere propunerea Comisiei,[1]

Întrucât:

1. Convenția vamală privind transportul internațional al mărfurilor sub acoperirea carnetelor TIR (Convenția TIR) din 14 noiembrie 1975[2] a fost aprobată în numele Comunității Europene prin Regulamentul (CEE) nr. 2112/78 al Consiliului[3] și a intrat în vigoare în Comunitate la 20 iunie 1983[4].

2. Sistemul TIR permite transportul de mărfuri în regim de tranzit internațional cu intervenția minimă a administrațiilor vamale de trecere și asigură, printr-un lanț internațional de garanții, accesul relativ simplu la garanțiile necesare.

3. Au fost adoptate mai multe amendamente la Convenția TIR în diferite etape din anul 1975, în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 59 și 60 din convenție. Scopul acestor amendamente, care au fost realizate în etape diferite, era acela de a face mai sigură procedura TIR și de a o adapta la mediul de transporturi și vamal în schimbare.

4. Amendamentele aduse în prima etapă au intrat în vigoare în februarie 1999 și au introdus anexa 9 la convenție. Această anexă cuprindea cerințele și condițiile minime pentru aderarea la procedura TIR. Aceste amendamente permit accesul la sistemul TIR numai pentru operatorii de transport autorizați și asociațiile garante naționale agreate. Anexa oferă administrațiilor naționale un instrument pentru a controla și monitoriza complet principalii utilizatori ai sistemului TIR.

5. În același timp a fost înființat Comitetul executiv TIR. Acest organism, care cuprinde experți TIR, este însărcinat cu supravegherea aplicării Convenției și, dacă este necesar, cu facilitarea soluționării disputelor dintre părțile contractante, asociații, societăți de asigurări și organizații internaționale implicate în sistemul TIR.

6. Modificările aduse în a doua etapă au intrat în vigoare în mai 2002 și au consolidat procedura TIR, definind în mod mai clar rolurile și responsabilitățile organizației internaționale responsabile de funcționarea și organizarea sistemului TIR. A fost definită relația dintre această organizație, asociațiile membre și Comitetul de gestiune al Convenției TIR.

7. În plus, în a doua etapă au fost introduse noi prevederi referitoare la construcția anumitor tipuri de vehicule rutiere. Aceste amendamente au fost solicitate de sectorul transporturilor și dau posibilitatea de a folosi pentru transporturi TIR vehicule sau containere cu prelate culisante.

8. Pentru a controla mai eficient sistemul TIR și a garanta funcționarea regimului TIR, s-au introdus prevederi privind un sistem electronic de informare a organizației internaționale responsabile de organizarea și funcționarea lanțului de garanții cu privire la prezentarea carnetelor TIR la birourile vamale de destinație. Sistemul SafeTIR a fost introdus ca anexa 10 la Convenția TIR și a intrat în vigoare în august 2006.

9. Ori de câte ori s-a considerat necesar au fost introduse alte amendamente la Convenția TIR. Pentru a simplifica folosirea carnetului TIR și a acoperi complet toate datele necesare pentru transportul TIR, a fost adaptat formatul carnetului TIR. În anumite condiții, se pot folosi, de asemenea, liste de încărcare ca anexe la carnetul TIR, chiar dacă există spațiu suficient pe manifestul mărfurilor pentru a înscrie datele referitoare la toate mărfurile transportate. A fost introdusă, de asemenea, o procedură pentru cazurile în care o parte din transportul TIR nu se poate realiza pe cale rutieră sau când partea respectivă nu este acoperită de sistemul TIR.

10. Prin urmare, Regulamentul (CEE) nr. 2112/78 trebuie modificat în consecință.

11. Având în vedere numărul de modificări care trebuie efectuate, este în interesul clarității ca anexa la Regulamentul (CEE) nr. 2112/78 să fie înlocuită în totalitate.

12. În anexa la prezentul regulament sunt incluse toate amendamentele adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 59 și la articolul 60 din convenție până la sfârșitul anului 2008. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la 1 ianuarie 2009.

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Anexa la Regulamentul (CEE) nr. 21178/1978 se înlocuiește cu textul din anexa la prezentul regulament.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare la 1 ianuarie 2009.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles,

Pentru Consiliu

Președinte

ANEXĂ

CONVENŢIA PRIVIND TRANSPORTUL INTERNAŢIONAL AL MĂRFURILOR SUB ACOPERIREA CARNETELOR TIR (CONVENŢIA TIR, 1975)

PĂR ŢILE CONTRACTANTE,

ÎN DORINŢA de a facilita transporturile internaţionale de mărfuri cu vehicule rutiere,

CONSIDERÂND că îmbunătăţirea condiţiilor de transport constituie un factor esenţial pentru dezvoltarea cooperării dintre ele,

DECLARÂNDU-SE în favoarea simplificării şi armonizării formalităţilor administrative din domeniul transporturilor internaţionale, în special la frontiere,

CONVIN după cum urmează:

CAPITOLUL I

Dispoziţii generale

a) Definiţii

Articolul 1

În sensul prezentei convenţii:

a) prin „transport TIR” se înţelege transportul mărfurilor de la un birou vamal de plecare la un birou vamal de destinaţie, sub regimul denumit regim TIR şi stabilit prin prezenta convenţie;

b) prin „operaţiune TIR” se înţelege partea unui transport TIR efectuată pe teritoriul unei părţi contractante de la un birou vamal de plecare sau de intrare (de trecere) la un birou vamal de destinaţie sau de ieşire (de trecere);

c) prin „începutul unei operaţiuni TIR” se înţelege că vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau containerul au fost prezentate în vederea controlului la biroul vamal de plecare sau de intrare (de trecere) împreună cu încărcătura şi carnetul TIR aferente şi, de asemenea, carnetul TIR a fost acceptat de biroul vamal;

d) prin „încheierea unei operaţiuni TIR” se înţelege că vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau containerul au fost prezentate în vederea controlului la biroul vamal de destinaţie sau de ieşire (de trecere) împreună cu încărcătura şi carnetul TIR aferente;

e) prin „descărcarea unei operaţiuni TIR” se înţelege certificarea de către autorităţile vamale că operaţiunea TIR a fost încheiată în mod corect pe teritoriul unei părţi contractante. Aceasta se stabileşte de către autorităţile vamale pe baza comparării datelor sau informaţiilor disponibile la biroul vamal de destinaţie sau de ieşire (de trecere) cu cele disponibile la biroul vamal de plecare sau de intrare (de trecere);

f) prin „drepturi şi taxe de import sau de export” se înţeleg drepturile vamale şi toate celelalte drepturi, taxe, redevenţe şi impozite diverse care sunt percepute la import sau la export sau cu ocazia importului sau exportului de mărfuri, cu excepţia redevenţelor şi impozitelor al căror nivel este limitat la costul aproximativ al serviciilor prestate;

g) prin „vehicul rutier” se înţelege nu numai orice vehicul rutier cu motor, ci şi orice remorcă sau semiremorcă concepută pentru a fi ataşată acestuia;

h) prin „ansamblu de vehicule” se înţeleg vehicule rutiere cuplate care participă la circulaţia rutieră ca o singură unitate;

j) prin „container” se înţelege un mijloc de transport (cadru, cisternă amovibilă sau alt mijloc analog):

i) constituind un compartiment, în întregime sau parţial închis, destinat să conţină mărfuri;

ii) având un caracter permanent şi fiind astfel suficient de rezistent pentru a permite folosirea sa repetată;

iii) special conceput pentru a facilita transportul mărfurilor, fără descărcare şi reîncărcare, prin unul sau mai multe moduri de transport;

iv) conceput astfel încât să fie uşor de manipulat, îndeosebi în timpul transbordării sale dintr-un mijloc de transport în altul;

v) conceput astfel încât să fie uşor de încărcat şi de descărcat; şi

vi) cu un volum interior de cel puţin un metru cub.

„Caroseriile amovibile” sunt asimilate containerelor;

k) prin „birou vamal de plecare” se înţelege orice birou vamal al unei părţi contractante, unde începe transportul TIR al unei încărcături sau al unei părţi din aceasta;

l) prin „birou vamal de destinaţie” se înţelege orice birou vamal al unei părţi contractante unde se termină transportul TIR al unei încărcături sau al unei părţi din aceasta;

m) prin „birou vamal de trecere” se înţelege orice birou vamal al unei părţi contractante prin care un vehicul rutier, un ansamblu de vehicule sau un container intră sau iese din această parte contractantă în cursul unui transport TIR;

n) prin „persoană” se înţelege atât persoană fizică, cât şi persoană juridică;

o) prin „titular” al unui carnet TIR se înţelege persoana căreia i s-a emis un carnet TIR în conformitate cu prevederile corespunzătoare ale convenţiei şi în numele căreia s-a întocmit o declaraţie vamală sub forma unui carnet TIR indicându-se intenţia de a plasa mărfurile sub regim TIR la biroul vamal de plecare. Titularul este responsabil pentru prezentarea vehiculului rutier, a ansamblului de vehicule sau a containerului, împreună cu încărcătura şi carnetul TIR aferente, la biroul vamal de plecare, la biroul vamal de trecere şi la biroul vamal de destinaţie, cu respectarea corespunzătoare a celorlalte prevederi relevante ale convenţiei;

p) prin „mărfuri grele sau voluminoase” se înţeleg orice obiecte grele sau voluminoase care, din cauza greutăţii, a dimensiunilor sau naturii lor, nu sunt transportate, în general, nici într-un vehicul rutier închis, nici într-un container închis;

q) prin „asociaţie garantă” se înţelege o asociaţie agreată de autorităţile vamale ale unei părţi contractante pentru să garanteze pentru persoanele care utilizează regimul TIR.

b) Domeniul de aplicare

Articolul 2

Prezenta convenţie priveşte transportul mărfurilor efectuat fără descărcare şi reîncărcare, peste una sau mai multe frontiere, între un birou vamal de plecare al unei părţi contractante şi un birou vamal de destinaţie al altei părţi contractante sau al aceleiaşi, în vehicule rutiere, ansambluri de vehicule sau în containere, cu condiţia ca o parte din traseu între începutul transportului TIR şi terminarea lui să fie rutier.

Articolul 3

În scopul aplicării prevederilor prezentei convenţii:

a) transporturile trebuie efectuate

i) cu vehicule rutiere, ansambluri de vehicule sau containere agreate în prealabil în condiţiile prevăzute la capitolul III litera (a), sau

ii) cu alte vehicule rutiere, alte ansambluri de vehicule sau alte containere, în condiţiile prevăzute la capitolul III litera (c), sau

iii) cu vehicule rutiere sau vehicule speciale, cum ar fi autobuze, autocare, măturătoare, betoniere etc. exportate şi aşadar considerate, deci, Ca fiind mărfuri care se deplasează prin mijloace proprii de la un birou vamal de plecare la un birou vamal de destinaţie în condiţiile prevăzute la capitolul III litera (c). În cazul în care aceste vehicule transportă alte mărfuri, condiţiile prevăzute la punctele (i) sau (ii) anterioare se aplică în mod corespunzător;

b) operaţiunile de transport trebuie garantate de asociaţii agreate în conformitate cu prevederile articolului 6 şi trebuie efectuate sub acoperirea unui carnet TIR, conform modelului din anexa 1 la prezenta convenţie.

c) Principii

Articolul 4

Mărfurile transportate sub regim TIR nu vor fi supuse la plata sau la consemnarea drepturilor şi taxelor de import sau de export la birourile vamale de trecere.

Articolul 5

1 Mărfurile transportate sub regim TIR în vehicule rutiere, ansambluri de vehicule sau containere sigilate, nu vor fi, de regulă, supuse controlului vamal la birourile de trecere.

2 Cu toate acestea, în vederea evitării abuzurilor, autorităţile vamale pot proceda, în mod excepţional şi, în special, în cazul unor suspiciuni, la controlul mărfurilor la aceste birouri.

Capitolul II

E liberarea carnetelor TIR

R esponsabilitatea asociaţiilor garante

Articolul 6

1. Atâta timp cât sunt îndeplinite condiţiile minimale prevăzute în anexa 9 partea I, fiecare parte contractantă poate autoriza asociaţii să elibereze carnete TIR, fie direct fie prin intermediul unor asociaţii corespondente, care să se constituie ca asociaţii garante. Autorizaţia se revocă în cazul în care condiţiile şi cerinţele minimale din anexa 9 partea I nu mai sunt îndeplinite.

2. O asociaţie nu va fi agreată în nicio ţară decât în cazul în care garanţia acesteia se extinde şi asupra obligaţiilor la care se expune în ţara respectivă cu ocazia efectuării de operaţiuni sub acoperirea carnetelor TIR eliberate de către asociaţiile străine afiliate la aceeaşi organizaţie internaţională la care este ea însăşi afiliată.

2 bis O organizaţie internaţională precum aceea menţionată la alineatul (2), este autorizată de către comitetul de gestiune să îşi asume responsabilitatea organizării şi funcţionării eficace a unui sistem internaţional de garanţii, cu condiţia ca ea să accepte această responsabilitate.

3. O asociaţie eliberează carnete TIR numai acelor persoane al căror acces la regimul TIR nu a fost refuzat de către autorităţile competente ale părţilor contractante pe al căror teritoriu respectiva persoană este rezidentă sau stabilită.

4. Autorizarea accesului la regimul TIR se acordă numai persoanelor care îndeplinesc condiţiile şi cerinţele minimale prevăzute în anexa 9 partea II la prezenta convenţie. Sub rezerva dispoziţiilor articolului 38, autorizarea se revocă în cazul în care îndeplinirea acestor criterii nu mai este asigurată.

5. Autorizarea accesului la regimul TIR se acordă în conformitate cu procedura stabilită în anexa 9 partea II la prezenta convenţie.

Articolul 7

Formularele de carnete TIR expediate asociaţiilor garante de către asociaţiile corespondente din străinătate sau de către organizaţiile internaţionale sunt admise cu scutire de drepturi şi taxe de import şi de export şi nu sunt supuse la nicio interdicţie sau restricţie de import sau de export.

Articolul 8

1. Asociaţia garantă se angajează să achite drepturile şi taxele de import sau de export exigibile, majorate, dacă este cazul, cu dobânzile de întârziere, care trebuie să fie achitate potrivit legilor şi reglementărilor vamale ale ţării în care se constată o abatere legată de operaţiunea TIR. Asociaţia garantă este obligată, împreună şi solidar cu persoanele care datorează sumele susmenţionate, la plata acestor sume.

2. În cazurile în care legile şi reglementările administrative ale unei părţi contractante nu prevăd plata drepturilor şi taxelor de import sau de export în cazul menţionat anterior la alineatul (1), asociaţia garantă se angajează să plătească, în aceleaşi condiţii, o sumă egală cu cuantumul drepturilor şi taxelor de import sau de export majorate, după caz, cu orice dobânzile de întârziere.

3. Fiecare parte contractantă determină cuantumul maxim, pe fiecare carnet TIR, al sumelor care pot fi pretinse asociaţiei garante, în conformitate cu dispoziţiile de la alineatele (1) şi (2) de mai sus.

4. Asociaţia garantă devine răspunzătoare faţă de autorităţile ţara în care este situat biroul vamal de plecare din momentul în care carnetul TIR a fost luat în evidenţă de biroul vamal. În ţările următoare, traversate în cursul unei operaţiuni de transport de mărfuri sub regimul TIR, această responsabilitate începe atunci când mărfurile intră în aceste ţări sau, în cazul suspendării transportului TIR, în conformitate cu prevederile articolului 26 alineatele (1) şi (2), din momentul în care carnetul TIR este luat în evidenţă de biroul vamal la care transportul TIR este reluat.

5. Responsabilitatea asociaţiei garante acoperă nu numai mărfurile enumerate pe carnetul TIR, ci şi orice mărfuri care, deşi nu sunt enumerate pe acest carnet, s-ar găsi în partea sigilată a vehiculului rutier sau în containerul sigilat. Responsabilitatea nu se extinde la nicio altă marfă.

6. În scopul stabilirii drepturilor şi taxelor menţionate la alineatele (1) şi (2) din prezentul articol, datele relative la mărfurile înscrise pe carnetul TIR sunt considerate valabile, până la proba contrarie.

7. Atunci când sumele menţionate la alineatele (1) şi (2) din prezentul articol devin exigibile, autorităţile competente pretind, în măsura în care acest lucru este posibil, plata de la persoana sau persoanele care datorează aceste sume, înainte de a introduce o reclamaţie pe lângă asociaţia garantă.

Articolul 9

1. Asociaţia garantă stabileşte perioada de valabilitate a carnetului TIR specificând o ultimă zi de valabilitate, după care carnetul nu mai poate fi prezentat la biroul vamal de plecare pentru luarea în evidenţă.

2. Carnetul rămâne valabil până la terminarea operaţiunii TIR la biroul vamal de destinaţie, cu condiţia ca el să fi fost luat în evidenţă la biroul vamal de plecare în ultima zi de valabilitate sau înaintea datei respective, aşa cum se prevede la alineatul (1) din prezentul articol.

Articolul 10

1. Descărcarea unei operaţiuni TIR trebuie efectuată fără întârziere.

2. În cazul în care autorităţile vamale ale unei ţări au descărcat o operaţiune TIR, acestea nu mai pot solicita asociaţiei garante plata sumelor menţionate la articolul 8 alineatele (1) şi (2), cu excepţia cazului în care certificatul de încheiere a operaţiunii TIR a fost obţinut în mod abuziv sau fraudulos sau dacă încheierea operaţiunii nu a avut loc.

Articolul 11

1. În cazul în care o operaţiune TIR nu a fost descărcată, autorităţile competente nu au dreptul de a pretinde de la asociaţia garantă plata sumelor menţionate la articolul 8 alineatele (1) şi (2) decât dacă, în termen de un an socotit de la data luării în evidenţă a carnetului TIR de către autorităţile respective, acestea au avizat în scris asociaţia cu privire la nedescărcarea operaţiunii. Această dispoziţie este aplicabilă, de asemenea, în cazul în care certificatul de încheiere a operaţiunii TIR a fost obţinut în mod abuziv sau fraudulos, dar în acest caz termenul este de doi ani.

2. Cererea de plată a sumelor menţionate la articolul 8 alineatele (1) şi (2 ) este adresată asociaţiei garante cel mai devreme la trei luni, socotit de la data la care asociaţia a fost informată că operaţiunea TIR nu a fost descărcată sau că certificatul de încheiere a operaţiunii TIR a fost obţinut în mod abuziv sau fraudulos, dar cel târziu în termen de doi ani de la data respectivă. Cu toate acestea, în ceea ce priveşte cazurile care sunt deferite justiţiei în termenul de doi ani indicat anterior, cererea de plată se adresează într-un termen de un an, socotit de la data la care hotărârea judecătorească a devenit executorie.

3. Pentru a achita sumele pretinse, asociaţia garantă dispune de un termen de trei luni, socotit de la data la care i-a fost adresată cererea de plată. Sumele vărsate se rambursează asociaţiei în cazul în care, în termen de doi ani de la data la care i s-a adresat cererea de plată, s-a dovedit autorităţilor vamale că nu s-a comis nicio neregulă în ceea ce priveşte operaţiunea de transport în cauză.

CAPITOLUL III

Transportul mărfuri lor sub acoperirea carnetului TIR

a) Agrearea vehiculelor şi containerelor

Articolul 12

Pentru a se încadra în dispoziţiile secţiunilor (a) şi (b) din prezentul capitol, fiecare vehicul rutier trebuie să respecte, din punct de vedere al construcţiei şi al echipamentului său, condiţiile definite în anexa 2 la prezenta convenţie şi trebuie să fi fost agreat în conformitate cu procedura prevăzută în anexa 3 la prezenta convenţie. Certificatul de agreare trebuie să fie conform modelului din anexa 4.

Articolul 13

1. Pentru a se încadra în dispoziţiile secţiunilor (a) şi (b) din prezentul capitol, containerele trebuie să fie construite în conformitate cu condiţiile definite în anexa 7 partea I şi trebuie să fi fost agreate în conformitate cu procedura prevăzută în partea II din aceeaşi anexă.

2. Containerele agreate pentru transportul de mărfuri cu sigiliu vamal, în aplicarea Convenţiei vamale privind containerele din 1956, a acordurilor decurgând din această convenţie şi încheiate sub auspiciile Organizaţiei Naţiunilor Unite, a Convenţiei vamale privind containerele din 1972 sau a oricăror alte instrumente internaţionale care o pot înlocui sau modifica pe aceasta din urmă, se consideră ca fiiind conrespunzătoare dispoziţiilor alineatului 1 de mai sus şi trebuie să fie acceptate pentru transportul sub regim TIR, fără o nouă agreare.

Articolul 14

1. Fiecare parte contractantă îşi rezervă dreptul de a refuza recunoaşterea valabilităţii agreării vehiculelor rutiere sau a containerelor care nu îndeplinesc condiţiile prevăzute anterior la articolele 12 şi 13. Cu toate acestea, părţile contractante evită întârzierea transportului, în cazul în care defectele constatate sunt de importanţă minoră şi nu creează niciun risc de fraudă.

2. Înainte de a fi reutilizat pentru transportul de mărfuri sub sigiliu vamal, orice vehicul rutier sau container, care nu mai corespunde condiţiilor care au justificat agrearea sa, trebuie să fie repus în starea iniţială sau să facă obiectul unei noi agreări.

b) Procedura de transport sub acoperire unui carnet TIR

Articolul 15

1. Nu se solicită niciun document vamal special pentru importul temporar al vehiculului rutier, al ansamblului de vehicule sau al containerului care transportă mărfuri sub regimul TIR. Niu se solicită nicio garanţie pentru vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau container.

2. Dispoziţiile alineatului 1 al prezentului articol nu împiedică o parte contractantă să solicite îndeplinirea, la biroul vamal de destinaţie, a formalităţilor prevăzute de reglementările naţionale, pentru a se garanta faptul că, odată încheiată operaţiunea TIR, vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau containerul vor fi reexportate.

Articolul 16

Atunci când un transport TIR este efectuată de un vehicul rutier sau de un ansamblu de vehicule, se fixează în faţa şi în spatele vehiculului rutier sau a ansamblului de vehicule câte o placă dreptunghiulară purtând inscripţia „TIR” şi având caracteristicile menţionate în anexa 5. Aceste plăci sunt dispuse astfel încât să fie foarte vizibile. Aceste plăci sunt detaşabile sau sunt fixate ori concepute astfel încât să poată fi inversate, acoperite, pliate sau să indice în oricare alt mod că nu se efectuează un transport TIR.

Articolul 17

1. Se întocmeşte un singur carnet TIR pentru fiecare vehicul rutier sau container. Se poate, cu toate acestea un singur carnet TIR pentru un ansamblu de vehicule sau pentru mai multe containere încărcate pe un singur vehicul rutier sau pe un ansamblu de vehicule. În acest caz, manifestul mărfurilor din carnet TIR trebuie să enumere separat conţinutul fiecărui vehicul făcând parte din ansamblul de vehicule sau al fiecărui container.

2. Carnetul TIR este valabil pentru o singură călătorie. Acesta conţine cel puţin numărul de volete detaşabile care sunt necesare pentru transportul TIR în cauză.

Articolul 18

Un transport TIR poate comporta mai multe birouri vamale de plecare şi de destinaţie, dar numărul total al birourilor vamale de plecare şi de destinaţie nu va fi mai mare de patru. Carnetul TIR poate fi prezentat la birourile vamale de destinaţie numai dacă toate birourile vamale de plecare au luat în evidenţă carnetul TIR.

Articolul 19

Mărfurile şi vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau containerul sunt prezentate împreună cu carnetul TIR la biroul vamal de plecare. Autorităţile vamale din ţara de plecare trebuie să ia măsurile necesare pentru a se asigura de exactitatea manifestului mărfurilor şi pentru aplicarea sigiliilor vamale sau pentru controlul sigiliilor vamale aplicate sub responsabilitatea acestor autorităţi vamale de către persoane autorizate.

Articolul 20

Pentru parcursul pe teritoriul ţării lor, autorităţile vamale pot fixa o limită de timp şi pot cere ca vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau containerul să urmeze un traseu determinat.

Articolul 21

La fiecare birou vamal de trecere, ca şi la birourile vamale de destinaţie, vehiculul rutier, ansamblul de vehicule sau containerul sunt prezentate autorităţilor vamale în scop de control, împreună cu încărcătura şi cu carnetul TIR aferente.

Articolul 22

1. De regulă, şi cu excepţia cazului în care ele procedează la controlul mărfurilor în conformitate cu articolul 5 alineatul (2), autorităţile vamale ale birourior vamale de trecere ale fiecărei părţi contractante acceptă sigiliile vamale ale celorlalte părţi contractante, cu condiţia ca aceste sigilii să fie intacte. Cu toate acestea, în cazul în care necesităţile controlului impun acest lucru, autorităţile vamale menţionate îşi pot adăuga propriile sigilii.

2. Sigiliile vamale astfel acceptate de o parte contractantă beneficiază pe teritoriul acelei părţi contractante de aceeaşi protecţie legală ca şi sigiliile naţionale.

Articolul 23

Autorităţile vamale:

- nu vor cere ca vehiculele rutiere, ansamblurile de vehicule sau containerele să fie escortate pe cheltuiala transportatorilor pe teritoriul ţării respective,

- nu vor solicita controlul în cursul transportului în cazul vehiculelor rutiere, ansamblurilor de vehicule sau containerelor şi încărcăturilor lor decât în cazuri excepţionale.

Articolul 24

În cazul în care, în timpul transportului sau la un birou vamal de trecere, autorităţile vamale procedează la controlul încărcăturii unui vehicul rutier, a unui ansamblu de vehicule sau a unui container, acestea fac menţiune pe voletele carnetului TIR utilizat în ţara lor, pe cotoarele corespunzătoare şi pe voletele care rămân în carnetul TIR, despre noile sigilii aplicate, ca şi despre natura controlului efectuat.

Articolul 25

În cazul în care, în timpul transportului, sigiliile vamale sunt rupte în alte cazuri decât în cele descrise la articolele 24 şi 35 sau în cazul în care mărfurile au pierit sau au suferit stricăciuni fără ca un astfel de sigiliu să fie rupt, se aplică procedura prevăzută în anexa I la prezenta convenţie pentru utilizarea carnetului TIR, fără a prejudicia aplicarea eventuală a dispoziţiilor din legislaţia naţională şi se întocmeşte procesul-verbal de constatare cuprins în carnetul TIR.

Articolul 26

1. Atunci când transportul efectuat sub acoperirea carnetului TIR traversează teritoriul unui stat care nu este parte contractantă la prezenta convenţie, transportul TIR se suspendă pe durata acelei părţi din traseu. În acest caz, autorităţile vamale ale părţii contractante al cărei teritoriu este traversat în continuare acceptă carnetul TIR pentru reluarea transportului TIR, cu condiţia ca sigiliile vamale şi/sau mărcile de identificare să fi rămas intacte. În cazul în care sigiliile vamale nu au rămas intacte, autorităţile vamale pot accepta carnetul TIR pentru reluarea transportului TIR conform prevederilor articolului 25.

2. Se procedează la fel şi pentru acea parte a traseului pe parcursul căreia carnetul TIR nu este utilizat de titularul carnetului pe teritoriul unei părţi contractante, datorită existenţei unei proceduri mai simple de tranzit vamal sau atunci când utilizarea regimului de tranzit nu este necesară.

3. În aceste cazuri, birourile vamale unde transportul TIR este suspendat sau reluat sunt considerate birouri vamale de trecere la ieşire şi, respectiv, la intrare.

Articolul 27

Sub rezerva dispoziţiilor prezentei convenţii şi în special a articolului 18, un alt birou vamal de destinaţie poate fi substituit birou vamal de destinaţie iniţial desemnat.

Articolul 28

1. Încheierea unei operaţiuni TIR se certifică de către autorităţile vamale fără întârziere. Încheierea unei operaţiuni TIR poate fi certificată cu sau fără rezerve: atunci când încheierea este certificată cu rezerve, acestea trebuie să se bazeze pe elemente legate de operaţiunea TIR în sine. Aceste fapte trebuie notate clar în carnetul TIR.

2. În cazul în care mărfurile sunt plasate sub un alt regim vamal sau sub un alt sistem de control vamal, toate neregularităţile ce pot fi constatate sub acel regim vamal sau sistem de control vamal nu trebuie să fie atribuite titularului carnetului TIR sau oricărei alte persoane care acţionează în numele său.

c) Dispozi ţii relative la transportul mărfurilor grele sau voluminoase

Articolul 29

1. Dispoziţiile prezentei secţiuni nu se aplică decât transporturilor de mărfuri grele sau voluminoase, definite la articolul 1 litera (p) din prezenta convenţie.

2. Atunci când dispoziţiile prezentei secţiuni sunt aplicabile, transportul mărfurilor grele sau voluminoase poate, după cum decid autorităţile biroului vamal de plecare, să se efectueze cu ajutorul unor vehicule sau containere nesigilate.

3. Dispoziţiile prezentei secţiuni nu se aplică decât dacă, după părerea autorităţilor biroului vamal de plecare, este posibil să se identifice fără dificultate mărfurile grele sau voluminoase, în baza descrierii făcute, precum şi, dacă este cazul, accesoriile transportate în acelaşi timp, sau dacă acestor mărfuri li se pot aplica sigilii vamale şi/sau mărci de identificare de natură să împiedice orice substituire sau sustragere fără să rămână urme vizibile.

Articolul 30

Toate dispoziţiile prezentei convenţii de la care nu există derogări prin dispoziţiile speciale ale prezentei secţiuni sunt aplicabile la transportul mărfurilor grele sau voluminoase sub acoperirea unii carnet TIR.

Articolul 31

Responsabilitatea asociaţiei garante acoperă nu numai mărfurile enumerate pe carnetul TIR dar şi mărfurile care, deşi nu sunt enumerate în acest carnet, se află pe platforma de încărcare sau printre mărfurile enumerate pe carnetul TIR.

Articolul 32

Carnetul TIR utilizat poartă pe coperta sa şi pe toate voletele indicaţia „mărfuri grele sau voluminoase”, scrisă cu litere groase, în engleză sau în franceză.

Articolul 33

Autorităţile biroului vamal de plecare pot cere ca la carnetul TIR să fie anexate specificaţia coletelor, fotografii, schiţe etc. care se vădesc necesare pentru identificarea mărfurilor transportate. În acest caz, autorităţile vamale vizează aceste documente, un exemplar al documentelor menţionate se ataşează pe verso la coperta carnetului TIR, iar pe toate manifestele carnetului se va face menţiune despre aceste documente.

Articolul 34

Autorităţile biroului vamal de trecere ale fiecărei părţi contractante acceptă sigiliile vamale şi/sau mărcile de identificare aplicate de autorităţile competente ale celorlalte părţi contractante. Ele pot totuşi aplica alte sigilii şi/sau mărci de identificare şi menţionează pe voletele carnetului TIR folosit în ţara lor, pe cotoarele corespunzătoare şi pe voletele rămase în carnetul TIR, informaţiile cu privire la noile sigilii şi/sau mărci de identificare aplicate.

Articolul 35

Dacă pe traseu sau la un birou vamal de trecere, autorităţile vamale, procedând la controlul lîncărcăturii, sunt obligate să rupă sigiliile şi/sau să îndepărteze mărcile de identificare, ele trebuie să menţioneze pe voletele carnetului TIR utilizate în ţara lor, pe cotoarele corespunzătoare şi pe voletele rămase în carnetul TIR, noile sigilii şi/sau semne de identificare aplicate.

CAPITOLUL IV

Abateri

Articolul 36

Orice abatere de la dispoziţiile prezentei convenţii îl expune pe contravenient, în ţara în care abatere a fost comisă, sancţiunilor prevăzute de legislaţia acestei ţări.

Articolul 37

Atunci când nu este posibil să se determine teritoriul pe care o abatere a fost comisă, ea este considerată ca fiind comisă pe teritoriul părţii contractante unde a fost constatată.

Articolul 38

1. Fiecare parte contractantă are dreptul de a exclude, temporar sau cu titlu definitiv, de la beneficiul prezentei convenţii, orice persoană vinovată de abateri grave de la legile sau reglementările vamale aplicabile transporturilor internaţionale de mărfuri.

2. Această excludere se notifică în termen de o săptămână autorităţilor competente ale părţii contractante pe al cărei teritoriu persoana în cauză este stabilită sau domiciliată, precum şi asociaţiei sau asociaţiilor garante ale ţării ori teritoriului vamal unde abaterea a fost comisaă şi Comitetului executiv TIR.

Articolul 39

Atunci când operaţiunile TIR sunt recunoscute ca fiind efectuate potrivit prevederilor convenţiei:

1. Părţile contractante nu vor releva diferenţele minore privind respectarea termenelor sau a traseelor indicate.

2. De asemenea, nepotrivirile dintre indicaţiile de pe manifestul mărfurilor din carnetele TIR şi conţinutul vehiculului rutier, al unui ansamblu de vehicule sau al unui container nu vor fi considerate abateri în sarcina titularului carnetului TIR, în sensul prezentei convenţii, atunci când se dovedeşte autorităţilor competente că respectivele nepotriviri nu se datorează erorilor comise în cunoştinţă de cauză sau din neglijenţă în momentul încăarcării sau expedierii mărfurilor sau în momentul întocmirii manifestului menţionat.

Articolul 40

Administraţiile vamale ale ţărilor de plecare şi de destinaţie nu vor reţine în sarcina titularului carnetului TIR nepotrivirile care sunt, eventual, constatate în aceste ţări, atunci când aceste nepotriviri privesc regimurile vamale care au precedat sau care au urmat unui transport TIR şi în care titularul carnetului TIR nu a fost implicat.

Articolul 41

Atunci când s-a dovedit autorităţilor vamale că mărfurile înscrise în manifestul unui carnet TIR au pierit sau au fost iremediabil pierdute prin accident sau forţă majoră sau că o parte din ele lipseşte din cauza naturii mărfurilor, se acordă dispensă de la plata drepturilor şi taxelor vamale exigibile.

Articolul 42

La cererea motivată a unei părţi contractante, autorităţile competente ale părţilor contractante implicate într-un transport TIR furnizează acelei părţi contractante toate informaţiile disponibile care ar fi necesare pentru aplicarea dispoziţiilor articolelor 39, 40 şi 41 de mai sus.

Articolul 42 bis

Autorităţile competente, în strânsă cooperare cu asociaţiile garante, vor lua toate măsurile necesare pentru a asigura utilizarea corectă a carnetelor TIR. În acest scop ele vor lua măsuri de control adecvate, naţionale si internaţionale. Măsurile naţionale de control luate în acest context de către autorităţile competente se comunică imediat Comitetului executiv TIR, care examinează conformitatea acestora cu prevederile convenţiei. Măsurile internaţionale de control se adoptă de către Comitetul de gestiune.

Articolul 42 ter

Autorităţile competente ale părţilor contractante furnizează, pe cât posibil, asociaţiilor autorizate informaţiile de care acestea au nevoie pentru a se achita de angajamentele lor în conformitate cu articolul 1 litera (f) punctul (iii) din anexa 9 partea 1.

Anexa 10 stabileşte informaţiile care se furnizează în cazuri particulare.

CAPITOLUL V

Note explicative

Articolul 43

Notele explicative cuprinse în anexele 6 şi 7 (partea III) interpretează anumite dispoziţii ale prezentei convenţii şi ale anexelor la aceasta. De asemenea, notele explicative descriu anumite practici recomandate.

CAPITOLUL VI

Dispozi ţii diverse

Articolul 44

Fiecare parte contractantă acordă facilităţi asociaţiilor garante interesate în ceea ce priveşte:

a) transferul de valută necesar achitării sumelor cerute de autorităţile părţilor contractante în baza dispoziţiilor articolului 8 din prezenta convenţie; şi

b) transferul de valută necesar plăţii formularelor de carnet TIR trimise asociaţiilor garante de asociaţiile străine corespondente sau de organizaţiile internaţionale.

Articolul 45

Fiecare parte contractantă publică lista birourilor vamale de plecare, de trecere si de destinaţie pe care le-a desemnat pentru realizarea operaţiunilor TIR. Părţile contractante ale căror teritorii sunt limitrofe se consultă pentru desemnarea de comun acord a birourilor de frontieră corespondente şi a orelor de lucru ale acestora.

Articolul 46

1. Pentru operaţiunile vamale menţionate in prezenta convenţie, activitatea personalului vamal nu dă loc plăţii unor redevenţe, excepţie făcând cazurile în care activitatea se desfăşoară in afara zilelor, orelor şi locurilor normal prevăzute pentru astfel de operaţiuni.

2. Ori de câte ori este posibil, părţile contractante facilitează la birourile vamale operaţiunile vamale privind mărfurile perisabile.

Articolul 47

1. Dispoziţiile prezentei convenţii nu împiedică aplicarea restricţiilor si controalelor derivând din reglementările naţionale şi bazate pe considerente de moralitate publică, securitate publică, igienă sau sănătate publică sau pe considerente de ordin veterinar sau fitopatologic şi nici perceperea sumelor exigibile conform acestor reglementări.

2. Dispoziţiile prezentei convenţii nu împiedică aplicarea altor dispoziţii naţionale sau internaţionale care reglementează transporturile.

Articolul 48

Nicio dispoziţie din prezenta convenţie nu exclude dreptul părţilor contractante care formează o uniune vamală sau economică de a adopta reguli speciale privind operaţiunile de transport care încep sau încetează pe teritoriile lor sau tranzitul prin aceste teritorii, în măsura în care aceste reguli nu reduc facilităţile prevăzute prin prezenta convenţie.

Articolul 49

Prezenta convenţie nu împiedică aplicarea unor facilităţi mai mari pe care părţile contractante le acordă sau ar dori să le acorde, fie prin dispoziţii unilaterale, fie în virtutea unor acorduri bilaterale sau multilaterale, cu condiţia ca facilităţile astfel acordate să nu împiedice aplicarea dispoziţiilor prezentei convenţii şi, in special, funcţionarea operaţiunilor TIR.

Articolul 50

Părţile contractante îşi comunică reciproc, la cerere, informaţiile necesare pentru aplicarea dispoziţiilor prezentei convenţii, în special cele privind agrearea vehiculelor rutiere sau containerelor, ca şi cele privind caracteristicile tehnice ale construcţiei lor.

Articolul 51

Anexele la prezenta convenţie fac parte integrantă din convenţie.

Capitolul VII

Clauze finale

Articolul 52

Semnare, ratificare, acceptare, aprobare şi aderare

1. Toate statele membre ale Organizaţiei Naţiunilor Unite sau membre ale uneia dintre instituţiile sale specializate sau ale Agenţiei Internaţionale pentru Energia Atomică sau părţile la Statutul Curţii Internaţionale de Justiţie şi orice alt stat invitat de Adunarea Generala a Organizaţiei Naţiunilor Unite pot deveni părţi contractante la prezenta convenţie:

a) prin semnarea ei, fără rezerve legate de ratificare, acceptare sau adoptare;

b) prin depunerea unui instrument de ratificare, acceptare sau aprobare, după ce a fost semnat, sub rezerva ratificării, acceptării sau aprobării; sau

c) prin depunerea unui instrument de aderare.

2. Prezenta convenţie va fi deschisă spre semnare, de la 1 ianuarie 1976 până la 1 decembrie 1976 inclusiv, la Oficiul Naţiunilor Unite de la Geneva, statelor menţionate la alineatul al prezentului articol. După această dată ea va fi deschisă acestor state pentru aderare.

3. Uniunile vamale sau economice pot, de asemenea, conform dispoziţiilor de la alineatele 1 şi 2 ale prezentului articol, să devină părţi contractante la prezenta convenţie, în acelaşi moment cu toate statele care le compun sau în orice moment după ce toate statele care le compun au devenit părţi contractante la prezenta convenţie. Totuşi, aceste uniuni nu vor avea drept de vot.

4. Instrumentele de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare se depun la secretarul general ale Organizaţiei Naţiunilor Unite.

Articolul 53

Intrarea în vigoare

1. Prezenta convenţie va intra în vigoare la şase luni după data la care cinci dintre statele menţionate la articolul 52 alineatul 1 o vor semna fără rezerva ratificării, acceptării sau aprobării ori vor depune instrumentele lor de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare.

2. După ce cinci dintre statele menţionate la articolul 52 alineatul 1 semnează fără rezerva ratificării, acceptării sau aprobării sau depun instrumentele lor de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare, prezenta convenţie intră in vigoare, pentru toate noile părţi contractante, la şase luni de la data depunerii instrumentelor lor de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare.

3. Orice instrument de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare depus după intrarea în vigoare a unui amendament la prezenta convenţie va fi considerat ca aplicându-se textului modificat al prezentei convenţii.

4. Orice instrument de această natură depus după acceptarea unui amendament, dar înaintea intrării sale în vigoare, va fi considerat ca aplicându-se textului modificat al prezentei convenţii la data intrării în vigoare a amendamentului.

Articolul 54

Denunţare

1. Orice parte contractantă poate denunţa prezenta convenţie prin notificare adresată secretarului general al Organizaţiei Naţiunilor Unite.

2. Denunţarea va produce efecte la cincisprezece luni după data la care secretarul general va primi notificarea privind denunţarea.

3. Valabilitatea carnetelor TIR, luate in evidenţă de către biroul vamal al ţării de plecare înaintea datei la care denunţarea produce efecte, nu va fi afectată de această denunţare, iar garanţia asociaţiilor garante va rămâne efectivă conform condiţiilor din prezenta convenţie.

Articolul 55

Încetare

În cazul în care, după intrarea în vigoare a prezentei convenţii, numărul statelor care sunt părţi contractante va fi inferior celui de cinci pe orice perioadă de douăsprezece luni consecutive, prezenta convenţie încetează să-şi producă efectele la sfârşitul perioadei de douăsprezece luni.

Articolul 56

Abrogarea Convenţiei TIR (1959)

1. La intrarea sa in vigoare, prezenta convenţie va abroga şi înlocui, în relaţiile dintre părţile la prezenta convenţie, Convenţia TIR din 1959.

2. Certificatele de agreare eliberate pentru vehiculele rutiere şi containere, conform condiţiilor convenţiei TIR din anul 1959, se acceptă în limita termenului lor de valabilitate sau sub rezerva reînnoirii la transportul de mărfuri sub sigiliu vamal de către părţile contractante ale prezentei convenţii, cu condiţia ca aceste vehicule şi containere să îndeplinească în continuare condiţiile conform cărora au fost agreate iniţial.

Articolul 57

Soluţionarea litigiilor

1. Orice litigiu dintre două sau mai multe părţi contractante privind interpretarea sau aplicarea prezentei convenţii se soluţionează, pe cât posibil, prin negociere între părţile în cauză sau prin alte mijloace de soluţionare.

2. Orice litigiu dintre două sau mai multe părţi contractante privind interpretarea sau aplicarea prezentei convenţii, care nu poate fi soluţionat in modul arătat la alineatul 1 al prezentului articol, este supus, la cererea uneia dintre părţi, unui tribunal arbitral compus astfel: fiecare parte la litigiu numeşte un arbitru, iar cei doi arbitri desemnaţi desemnează un al treilea arbitru, care va fi preşedinte. În cazul în care, timp de trei luni după ce a primit o cerere, una din părţi nu a desemnat arbitrul sau dacă arbitrii nu au putut alege un preşedinte, oricare dintre părţi poate cere secretarului general al Organizaţiei Naţiunilor Unite să procedeze la numirea arbitrului sau a preşedintelui tribunalului arbitral.

3. Decizia tribunalului arbitral constituit conform dispoziţiilor de la alineatul (2) este obligatorie pentru părţile în litigiu.

4. Tribunalul arbitral îşi stabileşte regulamentul de procedură.

5. Deciziile tribunalului arbitral sunt adoptate cu majoritatea voturilor membrilor săi.

6. Orice controversă care ar putea să apară între părţile la litigiu cu privire la interpretarea si executarea sentinţei arbitrale poate fi adusă de către una dintre părţi în faţa tribunalului arbitral care a dat sentinţa, pentru a fi judecată de acesta.

Articolul 58

Rezerve

1. Orice stat poate, la momentul semnării sau ratificării sau aderării la prezenta convenţie, să declare că nu se consideră obligat de articolul 57 alineatele (2)-(6) din prezenta convenţie. Celelalte părţi contractante nu sunt obligate prin aceste dispoziţii faţă de partea contractantă care a formulat respectiva rezervă.

2. Orice parte contractantă care formulează o rezervă conform alineatului (1) al prezentului articol va putea, în orice moment, să ridice această rezervă printr-o notificare adresată secretarului general al Organizaţiei Naţiunilor Unite.

3. Cu excepţia rezervelor prevăzute la alineatul (1) al prezentului articol, nicio rezervă nu se admite la prezenta convenţie.

Articolul 58 bis

Comitetul de gestiune

Se instituie un Comitet de gestiune format din toate părţile contractante. Componenţa, funcţiile şi regulamentul de procedură ale Comitetului de gestiune sunt prevăzute în anexa 8.

Articolul 58 ter

Comitetul executiv TIR

Comitetul administrativ constituie un Comitet executiv TIR ca organ subsidiar care, în numele Comitetului de gestiune, îndeplineşte sarcinile încredinţate de convenţie şi de Comitetul de gestiune. Componenţa, funcţiile şi regulamentul de procedură ale Comitetului executiv TIR sunt stabilite în anexa 8.

Articolul 59

Procedura de modificare a prezentei convenţii

1. Prezenta convenţie, inclusiv anexele sale, pot fi modificate la propunerea unei părţi contractante, urmând procedura prevăzută în prezentul articol.

2. Orice amendament propus la prezenta convenţie va fi examinat de Comitetul de gestiune compus din toate părţile contractante, conform regulamentului de procedură stabilit în anexa 8. Orice modificare de această natură examinată sau elaborată în cursul reuniunii Comitetului de gestiune şi adoptată de acesta cu majoritate de două treimi a membrilor prezenţi şi votanţi se comunică de către secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite părţilor contractante, pentru acceptare.

3. Sub rezerva dispoziţiilor articolului 60, orice modificare propusă, comunicată în conformitate cu dispoziţiile alineatului precedent, intră in vigoare pentru toate părţile contractante la trei luni după expirarea unei perioade de douăsprezece luni de la comunicarea modificării propuse, dacă în această perioadă nicio obiecţie la modificarea propusă nu a fost notificată secretarului general al Organizaţiei Naţiunilor Unite de un stat care este parte contractantă.

4. În cazul în care o obiecţie la modificarea propusă a fost notificată conform prevederilor alineatului (3) al prezentului articol, modificarea se consideră neacceptată şi nu produce efecte.

Articolul 60

Procedura specială de modificare a anexelor 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 şi 10

1. Orice modificare propusă la anexele nr. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, şi 10, analizată în conformitate cu dispoziţiile articolului 59 alineatele (1) şi (2) intră în vigoare la o dată care va fi fixată de Comitetul de gestiune în momentul adoptării sale, cu condiţia ca, la o dată anterioară pe care Comitetul de gestiune o va stabili în acelaşi timp cu adoptarea modificării, o cincime din statele care sunt părţi contractante sau cinci state care sunt părţi contractante, dacă această cifră este inferioară, să nu fi notificat secretarului general al Organizaţiei Naţiunilor Unite obiecţii la modificarea respectivă. Datele menţionate la prezentul alineat se stabilesc de către Comitetul de gestiune cu o majoritate de două treimi din membrii prezenţi si votanţi.

2. La intrarea în vigoare a unei modificări adoptate conform procedurii prevăzute la alineatul (1) de mai sus, aceasta va înlocui, pentru toate părţile contractante, orice dispoziţie precedentă la care se referă.

Articolul 61

Cereri, comunicări şi obiecţii

Secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite informează toate părţile contractante şi toate statele menţionate la articolul 52 alineatul (1) din prezenta convenţie cu privire la orice cerere, comunicare sau obiecţie făcută în baza articolelor 59 şi 60 de mai sus şi a datei intrării în vigoare a oricărei modificări.

Articolul 62

Conferinţa de revizuire

1. Un stat care este parte contractantă poate să ceară, prin notificare adresată secretarului general al Organizaţiei Naţiunilor Unite, convocarea unei conferinţe pentru revizuirea prezentei convenţii.

2. O conferinţă de revizuire, la care vor fi invitate toate părţile contractante şi toate statele menţionate la articolul 52 alineatul (1), se convoacă de către secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite dacă, în termen de şase luni de la data la care secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite a comunicat notificarea, cel puţin un sfert dintre părţile contractante fac cunoscut acordul lor.

3. O conferinţă de revizuire, la care vor fi invitate toate părţile contractante şi toate statele menţionate la articolul 52 alineatul (1), va fi de asemenea convocată de secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite imediat după notificarea unei cereri în acest scop de către Comitetul de gestiune. Comitetul de administraţie face o astfel de cerere cu acordul majorităţii membrilor săi prezenţi şi votanţi.

4. Dacă o conferinţă este convocată, în aplicarea dispoziţiilor alineatelor (1) sau (3) din prezentul articol, secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite înştiinţează despre aceasta toate părţile contractante şi le invită să supună într-un termen de trei luni propunerile care ar dori să fie examinate de conferinţă. Secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite transmite tuturor părţilor contractante ordinea de zi provizorie a conferinţei şi textele propunerilor cu cel puţin trei luni înaintea deschiderii conferinţei.

Articolul 63

Notificări

În afara notificărilor şi comunicărilor prevăzute la articolele 61 şi 62, secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite notifică tuturor statelor menţionate la articolul 52:

a) semnările, ratificările, acceptările, aprobările şi aderările în temeiul articolului 52;

b) datele de intrare în vigoare a prezentei convenţii conform articolului 53;

c) denunţările în temeiul articolului 54;

d) încetarea prezentei convenţii în baza articolului 55;

e) rezervele formulate în temeiul articolului 58.

Articolul 64

Text autentic

După 31 decembrie 1976, originalul prezentei convenţii va fi depus la secretarul general al Organizaţiei Naţiunilor Unite, care va transmite copii certificate pentru conformitate fiecăreia dintre părţile contractante şi fiecăruia dintre statele menţionate la articolului 52 alineatul (1) care nu sunt părţi contractante.

DREPT PENTRU CARE, subscrişii plenipotenţiari au semnat prezenta convenţie.

ADOPTATĂ la Geneva la paisprezece noiembrie 1975, într-un singur exemplar, în limbile engleză, franceză şi rusă, cele trei texte având aceeaşi valabilitate.

2.2 ANEXE LA CONVEN ŢIA TIR DIN 1975 (inclusiv note explicative şi observaţiile aferente)

Anexa 1

MODELUL CARNETULUI TIR

Versiunea 1

1. Carnetul TIR se tipăreşte în limba franceză, cu excepţia paginii 1 a copertei, ale cărei elemente sunt tipărite şi în limba engleză. „Regulile privind folosirea carnetului TIR” tipărite în limba franceză pe pagina 2 a copertei se tipăresc, de asemenea, şi în limba engleză pe pagina 3 a copertei. De asemenea, pe verso, poate apărea „Raportul certificat” tipărit într-o altă limbă decât franceza, după caz.

2. Carnetele folosite pentru operaţiuni TIR în cadrul unui lanţ regional de garanţie pot fi tipărite în oricare altă limbă oficială a Organizaţiei Naţiunilor Unite, cu excepţia paginii 1 a copertei, ale cărei elemente sunt tipărite în limbile engleză sau franceză. „Regulile privind folosirea carnetului TIR” se tipăresc pe pagina 2 a copertei în limba oficială a Organizaţiei Naţiunilor Unite folosită şi, de asemenea, în engleză sau franceză, pe pagina 3 a copertei.

Versiunea 2

3. Pentru transportul de tutun şi alcool pentru care se poate solicita o garanţie mărită asociaţiei garante, în conformitate cu nota explicativă 0.8.3 din anexa 6, autorităţile vamale vor cere ca pe carnetele TIR să se specifice în mod clar menţiunea „TOBACCO/ALCOHOL” şi „TABAC/ALCOOL” pe copertă şi pe toate voletele. De asemenea, aceste carnete trebuie să ofere detalii, cel puţin în limbile engleză şi franceză, cu privire la categoriile de tutun şi alcool garantate, pe o foaie separată care se introduce în carnet după pagina 2 a copertei acestuia.

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 1

[pic]

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 1

[pic]

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 1

[pic]

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 1

[pic]

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 1

[pic]

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 1

[pic]

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2

[pic]

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2

[pic]

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2

[pic]

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2

[pic]

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2

[pic]

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2

[pic]

Modelul carnetului TIR: VERSIUNEA 2

[pic]Anexa 2

REGULAMENT PRIVIND CONDIŢIILE TEHNICE APLICABILE VEHICULELOR RUTIERE CARE POT FI ADMISE LA TRANSPORTUL INTERNAŢIONAL SUB SIGILIU VAMAL

Articolul 1

Principii fundamentale

Pot fi agreate pentru transportul internaţional de mărfuri sub sigiliu vamal numai vehiculele ale căror compartimente rezervate încărcăturii sunt construite şi echipate astfel încât:

a) nicio marfă să nu poată fi scoasă din sau introdusă în partea sigilată a vehiculului fără a lăsa urme vizibile de efracţie sau fără a rupe sigiliul vamal;

b) sigiliule vamal să poată fi aplicat pe respectivele vehicule în mod simplu şi efiace;

c) să nu conţină spaţii escamotate în care să poată fi ascunse mărfuri;

d) toate spaţiile susceptibile de a conţine mărfuri să fie uşor accesibile pentru controlul vamal.

Articolul 2

Structura compartimentului rezervat încărcăturii

1. Pentru a corespunde cerinţelor articolului 1 al prezentelor norme:

a) elementele componente ale compartimentului rezervat încărcăturii (pereţi, podele, uşi, acoperiş, cadre verticale, cadre, traverse, etc.) se asamblează fie cu ajutorul unor dispozitive care nu pot fi scoase şi repuse din exterior fără a lăsa urme vizibile, fie prin metode care produc o structură care să nu poată fi modificată fără a lăsa urme vizibile. Atunci când pereţii, podeaua, uşile şi acoperişul sunt constituite din elemente diverse, acestea trebuie să îndeplinească aceleaşi cerinţe şi să fie suficient de rezistente;

b) uşile şi orice alte sisteme de închidere (inclusiv robinetele, chepengurile, flanşele, etc.) trebuie prevăzute cu un dispozitiv care să permită aplicarea sigiliului vamal. Acest dispozitiv trebuie să fie de aşa natură încât să nu poată fi scos şi repus la loc din exterior fără a lăsa urme vizibile şi nici uşa sau sistemul de închidere să nu poată fi deschise fără a rupe sigiliile vamale. Sigiliile vamale trebuie protejate în mod corespunzător. Sunt admise acoperişurile care se pot deschide.

c) deschizăturile de ventilaţie şi de scurgere trebuie prevăzute cu un dispozitiv care să împiedice accesul în interiorul compartimentului rezervat încărcăturii. Acest dispozitiv trebuie să fie de aşa natură încât să nu poată fi scos şi repus la loc din exterior fără a lăsa urme vizibile.

2. Indiferent de dispoziţii de la articolul 1 litera (c) din prezentul regulament, se admit elementele constitutive ale compartimentului rezervat încărcăturii care, din considerente practice, trebuie să includă spaţii libere (de exemplu, între plăcile unui perete dublu). Pentru ca astfel de spaţii să nu poată fi folosite pentru ascunderea de mărfuri:

i) în cazul în care îmbrăcămintea interioară a compartimentului acoperă peretele pe toată înălţimea de la podea până la acoperiş sau, în alte cazuri, atunci când spaţiul existent între această îmbrăcăminte şi peretele exterior este în întregime închis, îmbrăcămintea trebuie să fie astfel fixată încât să nu poată fi demontată ori repusă la loc fără a lăsa urme vizibile; şi

ii) atunci când îmbrăcămintea interioară a compartimentului nu acoperă peretele pe toată înălţimea compartimentului rezervat încărcăturii şi dacă spaţiile dintre îmbrăcăminte şi peretele exterior nu sunt în întregime închise, precum şi în toate cazurile în care apar spaţii în construcţia unui compartiment rezervat încărcăturii, numărul spaţiilor trebuie redus la minim şi aceste spaţii trebuie să fie uşor accesibile pentru controlul vamal.

3. Lucarnele sunt permise, cu condiţia să fie fabricate din materiale suficient de rezistente şi să nu poată fi scoase sau repuse la loc din exterior fără a lăsa urme vizibile. Totuşi, sticla este permisă dar, în cazul în care se foloseşte altfel de sticlă decât sticlă securizată, ferestrele trebuie să fie prevăzute cu un grilaj metalic fix care să nu poată fi îndepărtat din exterior; dimensiunea ochiurilor grilajului nu trebuie să depăşească 10 mm.

4. Deschizăturile amenajate în podea în scopuri tehnice, ca şi cele de ungere, întreţinere şi reumplere a lăzii cu nisip, sunt permise numai cu condiţia să fie prevăzute cu un capac care poate fi fixat astfel încât accesul din exterior la compartimentul rezervat încărcăturii să nu fie posibil.

Articolul 3

Vehiculele cu prelată

1. Vehiculele cu prelată trebuie să satisfacă condiţiile de la articolele (1) şi (2) ale prezentelor reglementări. În plus, aceste vehicule trebuie să se conformeze condiţiilor prezentului articol.

2. Prelata trebuie să fie confecţionată fie dintr-o ţesătură rezistentă, fie dintr-o ţesătură acoperită cu material plastic sau cauciucat, neextensibil şi suficient de rezistent. Prelata trebuie să fie în stare bună şi confecţionată astfel încât, odată ce dispozitivul de închidere a fost fixat, să nu pemită accesul la compartimentul rezervat încărcăturii fără a lăsa urme vizibile.

3. În cazul în care prelata este alcătuită din mai multe bucăţi, marginile acestora trebuie îndoite una într-alta şi asamblate cu ajutorul a două cusături la o distanţă de cel puţin 15 mm. Aceste cusături se execută conform schiţei nr. 1 anexată la prezentele reglementări. Totuşi, când pentru anumite părţi ale prelatei (cum ar fi partea rabatabilă din spate şi colţurile întărite) nu este posibil să se asambleze părţile în acest mod, va fi suficient să se plieze capătul părţii superioare şi să se facă cusăturile conform schiţelor nr. 2 sau nr. 2(a), anexate la prezentele reglementări. Una dintre cusături nu va fi vizibilă decât din interior, iar culoarea firului utilizat pentru această cusătură trebuie să difere net de culoarea prelatei, ca şi de culoarea firului utilizat pentru cealaltă cusătură. Toate cusăturile vor fi trase la maşină.

4. În cazul în care prelata este dintr-o ţesătură acoperictă cu material plastic şi este confecţionată din mai multe făşii, acestea pot fi, de asemenea, lipite împreună conform schiţei nr. 3 anexată la prezentele reglementări. Marginea unei fâşii acoperă marginea celeilalte fâşii pe o lăţime de cel puţin 15 mm. Unirea fâşiilor va fi asigurată pe toată această lăţime. Marginea exterioară de asamblat trebuie să fie acoperită de o panglică din material plastic cu o lăţime de cel puţin 7 mm, care se fizează prin acelaşi proces de lipire. Se imprimă pe această bandă de plastic, ca şi pe o lăţime de cel puţin 3 mm de fiecare parte a acesteia, un relief uniform şi vizibil. Asamblarea se efectuează astfel încât fâşiile să nu poată fi separate şi apoi reasamblate fără a lăsa urme vizibile.

5. Reparaţiile se efectuează conform metodei ilustrate în schiţa nr. 4, anexată la prezentele reglementări. Marginile se pliază una într-alta şi se asamblează prin două cusături vizibile şi distanţate cu cel puţin 15 mm; culoarea firului vizibil din interior trebuie va fi diferită de cea a firului vizibil din exterior şi de cea a prelatei; toate cusăturile vor fi trase la maşină. Atunci când trebuie efectuate reparaţiile la o prelată deteriorată aproape de margini, înlocuindu-se fâşia deteriorată cu altă fâşie, cusătura va fo trasă conform dispoziţiilor de la alineatul (3) al prezentului articol şi conform schiţei nr. 1 anexată la prezentele reglementări. Reparaţiile prelatelor din ţesătură acoperită cu material plastic se pot efectua, de asemenea, conform metodei descrise în prezentul articol la alineatul 4, dar în acest caz sudura va trebui efectuată pe ambele feţe ale prelatei, fâşia fiind pusă pe faţa interioară.

6. Prelata se fixează pe vehicul astfel încât să răspundă strict condiţiilor prevăzute la articolul 1 literele (a) şi (b) din prezentele reglementări. Se pot folosi următoarele sisteme:

a) Prelata se poate fixa cu ajutorul:

i) belciuge metalice aplicate vehiculului;

ii) ochiuri practicate în marginea prelatei; şi

iii) o legătură de închidere care să treacă prin belciuge pe deasupra prelatei şi să rămână vizibil la exterior pe toată lungimea sa.

Prelata va acoperi elementele solide ale vehiculului pe o distanţă de cel puţin 250 mm măsurată începând din centrul belciugelor de fixare, exceptând cazurile în care sistemul de construcţie a vehiculului ar împiedice el însuşi orice acces la compartimentul rezervat încărcăturii.

b) Atunci când fiecare margine a prelatei trebuie fixată definitiv la vehicul, cele asamblarea va fi continuă şi realizată cu ajutorul unor dispozitive solide.

c) Atunci când se foloseşte un sistem de închidere a prelatei, acesta trebuie să unească strâns fâşiile prelatei în poziţia închis la exteriorul compartimentului rezervat încărcăturii (a se vedea, de exemplu, schiţa nr. 6).

7. Prelata va fi susţinută de o suprastructură adecvată (pereţi, cercuri, şipci etc.).

8. Intervalul dintre belciuge dintre ochiuri nu va depăşi 200 mm. Chiar dacă intervalul este mai mare, nu trebuie să depăşească 300 mm între belciuge şi ochiuri pe oricare latură a peretelui atunci când construcţia vehiculului şi prelata sunt de natură să împiedice orice acces la compartimentul rezervat încărcăturii. Ochiurile vor fi întărite.

9. Vor fi utilizate ca mijloace de închidere::

a) cabluri de oţel cu un diametru de cel puţin 3 mm; sau

b) cordoane din cânepă sau din sisal cu un diametru de cel puţin 8 mm, îmbrăcat într-un înveliş din material plastic transparent neextensibil; sau

c) cabluri formate dintr-un anumit număr de fibre optice încorporate într-un înveliş din oţel torsadat, el însuşi îmbrăcat într-un înveliş din material plastic transparent neextensibil; sau

d) cabluri formate dintr-un mijloc din material textil înconjurat de cel puţin patru toroane formate numai din fire de oţel şi acoperind în întregime mijlocul, cu condiţia ca diametrul acestor cabluri să fie de cel puţin 3 mm (fără a se ţine seama de învelişul transparent, dacă acesta există).

Cablurile conforme cu dispoziţiile prezentului articol alineatele 9 (a) sau (d) al vor putea fi îmbrăcate într-un înveliş din material plastic transparent neextensibil.

În cazurile în care prelata trebuie fixată pe caroserie pe un sistem de construcţie care respectă în rest dispoziţiile de la alineatul 6 (a) al prezentului articol, se poate folosi ca modalitate de fixare o chingă (schiţa nr. 7 din prezenta anexă prezintă un exemplu al unui astfel de sistem de construcţie). Chinga trebuie să respecte cerinţele de la alineatul (11) (a) (iii) în ceea ce priveşte materialul, dimensiunile şi forma.

10. Fiecare tip de cablu sau cordon va trebui să fie dintr-o singură bucată şi prevăzut cu un cap metalic dur la fiecare extremitate. Fiecare cap metalic trebuie să permită trecerea legăturii sigiliului vamal. Dispozitivul de fixare al fiecărui cap metalic al cablului conform cu dispoziţiile prezentului articol alineatele 9(a), (b) şi (d) trebuie să comporte un nit gol traversând cablul sau cordonul şi permiţând trecerea legăturii sigiliului vamal. Cablul sau cordonul va trebui să rămână vizibil de o parte şi de alta a nitului gol, astfel încât să fie posibil să se constate că acest cablu sau cordon este într-adevăr dintr-o singură bucată (a se vedea schiţa nr. 5 anexată la prezentele reglementări).

11. La deschizăturile practicate în prelată folosite la încărcare sau descărcare, cele două margini ale prelatei trebuie unite. Se pot folosi următoarele sisteme:

a) Cele două margini ale prelatei trebuie să se suprapună în mod corespunzător. De asemenea, ele se pot închide prin:

i) o parte rabatabilă, cusută sau sudată, aşa cum se prevede la alineatele (3) şi (4) din prezentul articol,

ii) inele şi ochiuri care îndeplinesc condiţiile de la alineatul (8) al prezentului articol, inelele fiind fabricate din metal, şi

iii) o chingă dintr-o singură bucată fabricată dintr-un material corespunzător, neextensibil, cu lăţimea de cel puţin 20 mm şi grosimea de cel puţin 3 mm, trecută prin inele, care să unească cele două margini ale prelatei şi partea rabatabilă; chinga se fixează pe interiorul prelatei şi se prevede fie cu:

- un ochi care să preia frânghia, aşa cum se menţionează la alineatul (9) din prezentul articol, fie cu

- un ochi care poate fi prinsă de un inel metalic, aşa cum se menţionează la alineatul (6) din prezentul articol şi legată cu frânghia, aşa cum se menţionează la alineatul (9) din prezentul articol.

Partea rabatabilă nu este necesară în cazul în care se prevede un dispozitiv special, cum ar fi o şicană care să împiedice accesul fără a se lăsa urme vizibile la compartimentul rezervat încărcăturii. Nu se va solicita aplicarea părţii rabatabile pentru vehicule cu prelate culisante.

b) Un sistem special de închidere care să unească strâns marginile prelatelor, atunci când compartimentul rezervat încărcăturii este închis şi sigilat. Sistemul se prevede cu o deschizătură prin care să poată trece un inel metalic, aşa cum se menţionează la alineatul (6) din prezentul articol, şi să fie asigurat cu frânghia, aşa cum se menţionează la alineatul (9) din prezentul articol. Un astfel de sistem este descris în schiţa nr. 8 la prezenta anexă.

Articolul 4

Vehicule cu prelate culisante

1. Acolo unde este cazul, se aplică prevederile articolelor 1, 2 şi 3 ale prezentului regulament vehiculelor cu prelate culisante. În plus, aceste vehicule trebuie să se conformeze prevederilor prezentului articol.

2. Prelatele culisante, podeaua, uşile şi celelalte părţi constitutive ale compartimentului rezervat încărcăturii se vor conforma fie cerinţelor articolului 3 alineatele 6, 8, 9 şi 11 din prezentele reglementări, fie celor stipulate la alineatele de la (i) la (vi) de mai jos.

i) Prelatele culisante, podeaua, uşile şi toate celelalte părţi constitutive ale compartimentului rezervat încărcăturii vor fi asamblate astfel încât să nu poată fi deschise sau închise fără să se lase urme vizibile.

ii) Prelata va acoperi elementele solide din partea de sus a vehiculului cu cel puţin 1/4 din distanţa efectivă dintre chingile de întindere. Prelata va acoperi elementele solide din partea de jos a vehiculului cu cel puţin 50 mm. Deschiderea orizontală dintre prelată şi părţile solide ale compartimentului rezervat încărcăturii nu poate depăşi 10 mm măsurat perpendicular pe axa longitudinală a vehiculului, după închiderea şi sigilarea pentru vamă a compartimentului rezervat încărcăturii .

iii) Sistemul de ghidare a prelatei culisante şi celelalte părţi mobile vor fi asamblate astfel încât uşile închise şi sigilate pentru vamă, precum şi celelalte părţi mobile să nu mai poată fi deschise sau închise din afară fără a lăsa urme vizibile. Sistemul de ghidare a prelatei culisante şi celelalte părţi mobile vor fi asamblate astfel încât să fie imposibil accesul la compartimentul rezervat încărcăturii fără a se lăsa urme vizibile. Sistemul este descris în schiţa nr. 9 anexată la prezentele reglementări.

iv) Distanţa orizontală dintre belciuge, folosite în scopuri vamale, pe părţile solide ale vehiculului, nu trebuie să fie mai mare de 200 mm. Cu toate acestea, spaţiul poate fi mai mare, dar fără a depăşi 300 mm între belciugele pe ambele părţi verticale, în cazul în care construcţia vehiculului şi prelatele sunt de natură să împiedice orice acces la compartimentul rezervat încărcăturii. În orice caz, trebuie respectate condiţiile prevăzute la punctul (ii) de mai sus.

v) Distanţa dintre chingile de întindere nu va fi depăşi 600 mm.

vi) Legăturile folosite pentru fixarea prelatelor de părţile fixe ale vehiculului se vor conforma cerinţelor de la articolului 3 alineatul (9) din prezentele reglementări.

Schiţa nr. 1

PRELATĂ CONFECŢIONATĂ DIN MAI MULTE BUCĂŢI ASAMBLATE PRIN CUSĂTURĂ

[pic]

Schiţa nr. 2

PRELATĂ CONFECŢIONATĂ DIN MAI MULTE BUCĂŢI ASAMBLATE PRIN CUSĂTURĂ

[pic]

Schiţa nr. 2(a)

PRELATĂ CONFECŢIONATĂ DIN MAI MULTE BUCĂŢI ASAMBLATE PRIN CUSĂTURĂ

[pic]

Schiţa nr. 3

PRELATA CONFECŢIONATĂ DIN MAI MULTE BUCĂŢI ASAMBLATE PRIN SUDURĂ

[pic]

Schiţa nr. 4

REPARAREA PRELATEI

[pic]

Schiţa nr. 5

SPECIMEN DE RACORD

[pic]

Schiţa nr. 6

MODEL DE SISTEM DE ÎNCHIDERE A PRELATEI

[pic]

Schiţa nr. 7

EXEMPLE DE PRELATE FIXATE PE CAROSERIE CU FORMĂ SPECIALĂ

[pic]

Schiţa nr. 8

SISTEM DE ÎNCHIDERE A PRELATEI LA DESCHIZĂTURILE PENTRU ÎNCĂRCARE ŞI DESCĂRCARE

[pic]

Descriere

În acest sistem de închidere, cele două margini ale deschizăturii prelatei folosite pentru încărcare şi descărcare sunt unite cu ajutorul unei tije de închidere din aluminiu. Deschizăturile prelatei sunt prevăzute cu o bordură pe întreaga lor lungime, care include frânghia (a se vedea schiţa nr. 8.1). Astfel este imposibilă scoaterea prelatei în afara profilului tijei. Bordura se va afla la exterior şi se sudează, aşa cum se descrie la articolul 3 alineatul (4) din anexa 2 la convenţie.

Marginile trec în profilurile deschise ale tijei de aluminiu şi culisează pe două canale paralele longitudinale, care trebuie să fie închise la capătul inferior. Atunci când tija de închidere se află în poziţia superioară, marginile prelatei sunt unite.

La capătul superior al deschizăturii, tija de închidere este oprită de un capac din plastic transparent fixat prin nituire pe prelată (a se vedea schiţa nr. 8.2). Tija de închidere constă în două secţiuni unite printr-o balama nituită, care permite plierea pentru o uşoară montare şi demontare. Această balama trebuie concepută în aşa fel încât să nu permită scoaterea pivotului de articulaţie odată ce sistemul este închis (a se vedea schiţa nr. 8.3).

La partea inferioară a tijei de închidere se află o deschizătură prin care trece inelul. Deschizătura este ovală şi de mărime suficientă pentru a permite trecerea inelului prin ea (a se vedea schiţa nr. 8.4). Frânghia de strângere TIR se trage prin acest inel pentru a fixa tija de închidere.

Schiţa nr. 9

MODEL DE CONSTRUCŢIE A UNUI VEHICUL CU PRELATE CULISANTE

[pic]

Anexa 3

PROCEDURA DE AGREARE A VEHICULELOR RUTIERE CARE CORESPUND CONDIŢIILOR TEHNICE PREVĂZUTE DE REGLEMENTĂRILE DIN ANEXA 2

GENERALITĂŢI

1. Vehiculele rutiere pot fi agreate prin una dintre următoarele proceduri:

a) fie individual; sau

b) fie pe tip de construcţie (o serie de vehicule rutiere).

2. Pentru vehiculele agreate se emite un certificat de agreare conform modelului din anexa 4. Acest certificat va fi imprimat în limba ţării unde a fost eliberat şi în limba frnceză sau engleză. El va fi însoţit, atunci când autoritatea care a eliberat certificatul de agreare va considera util, de fotografii sau desene autentificate de autoritatea respectivă. Numărul acestor documente va fi, în acest caz, trecut de această autoritate în rubrica nr. 6 a certificatului.

3. Certificatul de agreare se păstrează la bordul vehiculului rutier.

4. Vehiculele rutiere trebuie prezentate din doi în doi ani în scopul verificării şi eventualei prelungiri a agreării, autorităţile competente din ţara în care vehiculul este înmatriculat sau, în cazul vehiculelor neînmatriculate, autorităţile competente din ţara în care domiciliază proprietarul sau utilizatorul.

5. În cazul în care un vehicul rutier nu mai este conform cu condiţiile tehnice prevăzute pentru agrearea sa, înainte de a putea fi utilizat din nou pentru transportul mărfurilor sub acoperirea carnetului TIR, el va trebui repus în starea în care a obţinut agrearea, astfel încât să satisfacă din nou aceste condiţii tehnice.

6. În cazul în care caracteristicile esenţiale ale unui vehicul rutier se modifică, vehiculul nu va mai fi considerat ca agreat şi va trebui să primească un nou certificat de agreare de la autoritatea competentă, înainte de a fi utilizat pentru transportul de mărfuri sub acoperirea carnetului TIR.

7. Autorităţile competente ale ţării în care este înmatriculat vehiculul sau, în cazul vehiculelor care nu necesită înmatricularea, autorităţile competente din ţara în care este stabilit proprietarul sau utilizatorul pot, după caz, retrage sau reînnoi certificatul de agreare sau pot emite un nou certificate de agreare, în împrejurările prevăzute la articolul 14 din prezenta convenţie şi la alineatele (4), (5) şi (6) din prezenta anexă.

PROCEDURA PENTRU AGREAREA INDIVIDUALĂ

8. Proprietarul, operatorul sau reprezentantul unuia dintre aceştia trebuie să solicite autorităţii competente agrearea individuală a vehiculului. Autoritatea competentă inspectează vehiculul rutier prezentat în conformitate cu regulile generale enunţate la alineatele (1) – (7) de mai sus şi se asigură că vehiculul rutier respectă condiţiile tehnice indicate în anexa 2 şi, după agreare, emite un certificat conform cu modelul din anexa 4.

PROCEDURA PENTRU AGREARE DUPĂ MODELUL TIP (SERIILE VEHICULELOR RUTIERE)

9. În cazul în care vehiculele rutiere sunt fabricate în serie după acelaşi tip de construcţie, constructorul poate solicita autorităţii competente din ţara de fabricaţie agrearea modelului tip.

10. Constructorul trebuie să indice în cerere numerele sau literele de identificare pe care le atribuie tipului de vehicul rutier la care se referă cererea de agreare.

11. Cererea trebuie să fie însoţită de desene şi de specificaţii detaliate ale modelului tip de vehiculul rutier care urmează să fie agreat.

12. Constructorul trebuie să se angajeze în scris:

a) să prezinte autorităţii competente vehiculele din tipul în cauză, după cum autoritatea respectivă va dori să verifice;

b) să permită autorităţii competente să verifice şi alte exemplare în orice moment pe durata producţiei de tip respective;

c) să informeze autoritatea competentă cu privire la orice modificare, indiferent de importanţă, de proiect sau de specificaţii, înainte de a proceda la modificarea respectivă;

d) să aplice pe vehiculele rutiere, într-un loc vizibil, numerele sau literele de identificare ale modelului de construcţie, precum şi numărul de serie al vehiculului (numărul de fabricaţie);

e) să ţină evidenţs vehiculelor fabricate conform tipului agreat.

13. Autoritatea competentă trebuie să indice ce modificări, dacă este cazul, trebuie aduse modelului tip propus pentru a putea acorda agrearea.

14. Nicio agreare pe tip de construcţie nu va fi acordată fără ca autoritatea competentă să fi constatat, prin verificarea unuia sau mai multor autovehicule fabricate conform respectivului tip de construcţie, că vehiculele de acest tip satisfac condiţiile tehnice prevăzute în anexa 2.

15. Autoritatea competentă notifică în scris constructorului decizia sa de agreare pe tip. Această decizie se datează şi se numerotează. Autoritatea care a luat decizia trebuie să fie clar indicată.

16. Autoritatea competentă ia măsurile necesare pentru a elibera. pentru fiecare vehicul construit în conformitate cu tipul de construcţie agreat, un certificat de agreare, îngrijindu-se de vizarea corespunzătoare a acestuia .

17. Titularul certificatului de agreare trebuie, înainte de a utiliza vehiculul pentru transportul de mărfuri sub acoperirea carnetului TIR, să completeze în certificatul de agreare, după caz:

- numărul de înmatriculare acordat vehiculului (rubrica 1); sau

- în cazul unui vehicul care nu se înmatriculează, informaţii privind numele titularului şi sediul acestuia (punctul nr. 8).

18. În cazul în care un vehicul care a fost agreat pe tip de construcţie este exportat într-o altă ţară parte contractantă la prezenta convenţie, nu mai este necesară o altă procedură de agreare în ţara respectivă din motive de import.

PROCEDURA DE ADNOTARE A CERTIFICATULUI DE AGREARE

19. În cazul în care se constată că un vehicul agreat, care transportă mărfuri sub acoperirea carnetului TIR, prezintă defecte majore, autorităţile competente ale părţilor contractante pot fie să refuze autorizarea vehiculului de a-şi continua drumul sub acoperirea carnetului TIR, fie să permită vehiculului să îşi continue drumul sub acoperirea carnetului TIR pe teritoriul său, luând măsurile de securitate necesare. Vehiculul agreat trebuie repus în stare satisfăcătoare în timpul cel mai scurt şi, în orice caz, înainte de a fi utilizat din nou pentru transport sub acoperirea carnetului TIR.

20. În fiecare dintre aceste cazuri autorităţile vamale trec avizul corespunzător la rubrica 10 din certificatul de agreare al vehiculului. Vehiculul repus în starea care să justifice agrearea va fi prezentat autorităţilor competente ale unei părţi contractante, care vor valida din nou certificatul, adăugând în rubrica 11 o menţiune care anulează adnotările precedente. Niciun vehicul al cărui certificat poartă o menţiune la rubrica 10, în temeiul dispoziţiilor susmenţionate, nu poate fi utilizat din nou pentru transportul mărfurilor sub acoperirea carnetului TIR până când nu va fi repus într-o stare satisfăcătoare şi până când adnotările de la rubrica 10 nu vor fi anulate, conform celor de mai sus.

21. Orice menţiune înscrisă pe certificat va fi datată şi autentificată de autorităţile competente.

22. Atunci când un vehicul prezintă defecte pe care autorităţile vamale le consideră de importanţă minoră şi nu creează nici un risc de fraudă, se poate autoriza continuarea utilizării vehiculului pentru transportul mărfurilor sub acoperirea carnet TIR. Titularul certificatului de agreare va fi avizat cu privire la această defecţiune şi trebuie să repună vehiculul într-o stare corespunzătoare într-un termen rezonabil.

Anexa 4

MODELUL CERTIFICATULUI DE AGREARE A UNUI VEHICUL RUTIER

Modelul certificatului de agreare a unui vehicul rutier

[pic]

[pic]

Modelul certificatului de agreare al unui vehicul rutier (continuare)

[pic]

Modelul certificatului de agreare al unui vehicul rutier (continuare)

[pic]

Anexa 5

PLĂCILE TIR

1. Plăcile vor avea dimensiunile: 250/400 mm.

2. Literele TIR, scrise cu caractere latine majuscule, vor avea înălţimea de 200 mm şi o grosime de cel puţin 20 mm. Literele vor fi de culoare albă pe un fond albastru.

Anexa 6

NOTE EXPLICATIVE

Introducere la notele explicative

i) În conformitate cu dispoziţiile de la articolul 43 din prezenta convenţie, notele explicative interpretează anumite dispoziţii ale prezentei convenţii şi din anexele la aceasta. De asemenea, notele explicative descriu anumite practici recomandate.

ii) Notele explicative nu modifică dispoziţiile prezentei convenţii sau din anexele la aceasta, ele precizează numai conţinutul, înţelesul şi aria de cuprindere a acestora.

iii) În mod deosebit, ţinând seama de dispoziţiile de la articolul 12 şi din anexa 2 din prezenta convenţie privind condiţiile tehnice de agreare a vehiculelor rutiere pentru transportul sub sigiliu vamal, notele explicative precizează, unde este cazul, tehnicile de construcţie care trebuie acceptate de părţile contractante ca fiind corespunzătoare acestor dispoziţii. De asemenea, notele explicative specifică, unde este cazul, ce tehnici de construcţie nu corespund acestor dispoziţii.

iv) Notele explicative constituie un instrument de aplicare a dispoziţiilor prezentei convenţii şi din anexele la aceasta astfel încât să se ţină seama de dezvoltarea tehnologică şi de cerinţele de ordin economic.

0 TEXTUL PRINCIPAL AL CONVENŢIEI

0.1 Articolul 1

0.1 b) Articolul 1 litera (b) are sensul că, atunci când mai multe birouri vamale de plecare sau de destinaţie sunt situate în una sau mai multe ţări, se poate derula mai mult de o singură operaţiune TIR într-o parte contractantă. În aceste condiţii, porţiunea naţională a unui transport TIR parcursă între două birouri vamale succesive, indiferent dacă sunt birouri de plecare, de destinaţie sau de trecere, se poate considera operaţiune TIR.

0.1 f) Excepţiile privind redevenţele şi impozitele prevăzute la articolul 1 litera (f) înseamnă toate sumele, altele decât drepturile şi taxele percepute la import sau la export, impuse de părţile contractante cu ocazia importului sau exportului. Nivelurile acestor sume se limitează la costului aproximativ al serviciilor prestate şi nu reprezintă o protecţie indirectă a produselor naţionale sau o taxă cu caracter fiscal pe importuri sau exporturi. Aceste redevenjţe şi impozite cuprind, printre altele, plăţi referitoare la:

- certificatele de origine, dacă acestea sunt necesare pentru tranzit;

- analize efectuate de laboratoarele vamale în scop de control;

- inspecţii vamale şi orice alte operaţiuni de vămuire efectuate în afara programului normal de lucru sau în afara localurilor oficiale ale birourilor vamale;

- inspecţii din considerente sanitare, veterinare sau fitopatologice.

0.1 j) Termenul „caroserie amovibilă” înseamnă un compartiment de încărcare care nu este dotat cu nici un mijloc de locomoţie şi care este conceput special pentru a fi transportat pe un vehicul rutier, şasiul şi cadrul inferior al caroseriei fiind special adaptate în acest scop. Se referă, de asemenea, şi la un container, care este un compartiment de încărcare conceput special pentru transportul combinat rutier şi feroviar.

0.1 j) i) Termenul „parţial închis”, care se aplică echipamentului menţionat la articolul 1 literele (j) (i), se înţelege ca referindu-se la o construcţie în general constituită dintr-un planşeu şi o suprastructură delimitând un spaţiu de încărcare echivalent cu acela al unui container închis. Suprastructură este constituită în general din elemente metalice care constituie carcasa unui container. Containerele de acest tip pot cuprinde, de asemenea, unul sau mai mulţi pereţi laterali sau frontali. În unele cazuri există doar un acoperiş prins de podea cu ajutorul unor cadre verticale. Acest tip de container se foloseşte în special pentru transportul mărfurilor voluminoase (de exemplu autoturisme).

0.2 Articolul 2

0.2-l Articolul 2 prevede că o operaţiune de transport sub acoperirea carnetului TIR poate să înceapă şi să se termine în aceeaşi ţară, cu condiţia ca o parte a deplasării să se efectueze pe un teritoriu străin. Nimic nu împiedică, în acest caz, autorităţile vamale ale ţării de plecare să ceară, în afară de carnetul TIR, un document naţional destinat să asigure re-importul scutit de taxe al mărfurilor. Este recomandat, totuşi, ca autorităţile vamale să nu insiste pe folosirea unui astfel de document, ci să accepte să îl înlocuiască printr-o adnotare specială pe carnetul TIR.

0.2-2 Dispoziţiile acestui articol permit transportul de mărfuri sub acoperirea carnetului TIR atunci când numai o parte din parcurs se efectuează pe cale rutieră. Dispoziţiile nu specifică ce parte din traseu trebuie să fie efectuată pe cale rutieră, fiind suficient ca această parte să se situeze între începutul şi sfârşitul transportului TIR. Cu toate acestea, se poate întâmpla ca, din motive neprevăzute de natură comercială sau accidentală, să nu se parcurgă nicio porţiune din traseu pe cale rutieră, în pofida intenţiilor expeditorului la începutul deplasării. În aceste cazuri excepţionale, părţile contractante acceptă totuşi carnetul TIR şi răspunderea asociaţiilor garante va fi angajată.

0.5 Articolul 5

Acest articol nu exclude dreptul de a efectua controlul mărfurilor prin sondaj, dar subliniază faptul că aceste controale trebuie să fie în număr foarte limitat. De fapt, procedura internaţională a carnetului TIR oferă o protecţie mai mare decât cea asigurată prin procedurile naţionale. În primul rând, datele din carnetul TIR referitoare la mărfuri trebuie să fie în concordanţă cu datele din documentele vamale care pot fi cerute în ţara de plecare. În afară de aceasta, ţările de tranzit şi de destinaţie beneficiază de protecţie prin controalele care se efectuează la plecare şi care sunt certificate de către autorităţile vamale de la biroul de plecare (a se vedea nota explicativă la articolul 19).

0.6 Articolul 6

0.6.2 Alineatul (2)

Conform dispoziţiilor de la acest alineat, autorităţile vamale ale unei ţări pot agrea mai multe asociaţii şi fiecare asociaţie poate să îşi asume responsabilitatea decurgând din operaţiunile efectuate sub acoperirea carnetelor pe care le-a emis sau care au fost emise de asociaţiile a căror corespondentă este.

0.6.2 bis-1

Relaţia dintre o organizaţie internaţională şi asociaţiile sale membre se defineşte prin acorduri scrise privind funcţionarea sistemului internaţional de garanţii.

0.6.2 bis-2

Autorizarea acordată în conformitate cu articolul 6.2 bis trebuie să se reflecte într-un acord scris încheiat între CEE-ONU şi organizaţia internaţională. Acordul trebuie să stipuleze faptul că organizaţia internaţională îndeplineşte dispoziţiile corespunzătoare ale convenţiei, respectă competenţele părţilor contractante ale convenţiei şi se conformează deciziilor Comitetului de gestiune şi cererilor Comitetului executiv TIR. Prin semnarea acordului, organizaţia internaţională confirmă faptul că acceptă responsabilităţile care îi sunt impuse de autorizaţie. De asemenea, acordul se aplică şi la responsabilităţile organizaţiei internaţionale prevăzute în anexa 8 articolul 10 litera (b), în cazul în care tipărirea centralizată şi distribuirea carnetelor TIR se efectuează de către organizaţia internaţională susmenţionată. Acordul se adoptă de către Comitetul de gestiune.

0.8 Articolul 8

0.8.2 Alineatul (2)

Dispoziţiile acestui alineat sunt aplicabile atunci când, în caz de nereguli de tipul celor prevăzute la articolul 8 alineatul (1), legislaţia şi reglementările unei părţi contractante prevăd plata altor sume decât drepturile şi taxele de import sau de export, cum ar fi amenzi administrative sau alte sancţiuni pecuniare. Cu toate acestea, suma care se plăteşte nu trebuie să fie mai mare decât valoarea drepturilor şi taxelor de import sau de export care ar fi fost datorate dacă mărfurile ar fi fost importate sau exportate în conformitate cu dispoziţiile vamale aplicabile, la această sumă adăugându-se eventuale dobânzi pentru întârziere.

0.8.3 Alineatul (3)

Se recomandă autorităţilor vamale să limiteze la o sumă egală cu 50 000 USD per carnet TIR valoarea maximă care poate fi pretinsă unei asociaţii garante. În cazul transportului de alcool şi tutun, pentru care se furnizează detalii în continuare, dacă se depăşesc pragurile prevăzute mai jos, se recomandă autorităţilor vamale să ridice nivelul maxim al sumei care poate fi pretinsă asociaţiilor garante la 200 000 USD:

1) Alcool etilic nedenaturat cu tărie alcoolică în volume de cel puţin 80% (cod SA: 22.07.10)

2) Alcool etilic nedenaturat cu tărie alcoolică în volume sub 80%; spirtoase, lichioruri şi alte băuturi spirtoase; preparate alcoolice compuse de tipul celor folosite pentru fabricarea băuturilor (cod SA: 22.08)

3) Ţigări, ţigări de foi şi cigarillos care conţin tutun (cod SA: 24.02.10)

4) Ţigarete care conţin tutun (cod SA: 24.02.20)

5) Tutun de fumat, cu conţinut sau nu de înlocuitori de tutun în orice proporţie (cod SA: 24.03.10).

Se recomandă ca suma maximă care poate fi pretinsă asociaţiilor garante să se limiteze la o sumă egală cu 50 000 USD, în cazul în care nu se depăşesc următoarele cantităţi pentru categoriile de tutun şi alcool susmenţionate:

1) 300 litri

2) 500 litri

3) 40 000 bucăţi

4) 70 000 bucăţi

5) 100 kilograme.

Cantităţile exacte (litri, bucăţi, kilograme) din categoriile susmenţionate de tutun şi alcool trebuie trecute în manifestul mărfurilor de pe carnetul TIR.

0.8.5 Alineatul (5)

În cazul în care se solicită garanţia pentru mărfuri care nu sunt enumerate în carnetul TIR, administraţia în cauză trebuie să indice faptele pe care îşi fundamentează opinia potrivit căreia mărfurile se aflau în secţiunea sigilată a vehiculului rutier sau în containerul sigilat.

0.8.6 Alineatul (6)

1. Atunci când în carnetul TIR nu există indicaţii suficient de precise care să permită taxarea mărfurilor, părţile în cauză pot prezenta dovezi ale naturii exacte a acestora.

2. În cazul în care nu se prezintă dovezi, se impun drepturi şi taxe, nu la o taxă forfetară fără legătură cu natura mărfurilor, ci la taxa cea mai ridicată aplicabilă tipului de mărfuri acoperite de menţiunile cuprinse în carnetul TIR.

0.8.7 Alineatul (7)

Măsurile care trebuie luate de către autorităţile competente pentru a solicita plata persoanei sau persoanelor direct răspunzătoare includ cel puţin o notificare de ne-descărcare a operaţiunii TIR şi/sau transmiterea cererii de plată către titularul carnetului TIR.

0.10 Articolul 10

Certificatul de descărcare a operaţiunii TIR este considerat a fi fost obţinută în mod incorect sau fraudulos atunci când operaţiunea TIR a fost efectuată folosindu-se compartimente de încărcare modificate fraudulos sau containerelor adaptate în scopuri frauduloase sau când se constată practici incorecte, cum ar fi uzul de documente false sau inexacte, înlocuirea mărfurilor, manipularea frauduloasă a sigiliilor vamale, etc., sau când certificatul a fost obţinut prin alte mijloace ilicite.

0.11 Articolul 11

0.11-1 Alineatul (1)

În plus faţă de notificarea asociaţiei garante, autorităţile vamale trebuie să notifice titularului unui carnet TIR, cât mai curând posibil, faptul că o operaţiune TIR nu a fost descărcată. Aceasta s-ar putea face în acelaşi timp cu notificarea asociaţiei garante.

0.11-2 Alineatul (2)

Atunci când trebuie să decidă dacă acordă sau nu liberul de vamă pentru mărfuri sau vehicule, autorităţile vamale nu trebuie să se lase influenţate, în cazul în care dispun de alte mijloace legale de protecţie a intereselor pentru care sunt responsabile, de faptul că asociaţia garantă răspunde de plata drepturilor, taxelor şi dobânzilor de întârziere datorate de titularul carnetului TIR.

0.11-3 Alineatul (3)

În cazul în care se solicită unei asociaţii garante, în conformitate cu procedura descrisă la articolul 11, să plătească sumele menţionate la articolul 8, alineatele (1) şi (2) şi aceasta nu se conformează cererii în termenul de trei luni prevăzut de convenţie, autorităţile competente pot recur