Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune /* COM/2011/0628 final - 2011/0288 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Propunerea Comisiei privind cadrul financiar multianual (CFM) pentru 2014-2020 (propunerea privind CFM)[1] stabilește cadrul bugetar și principalele orientări ale politicii agricole comune (PAC). Pe această bază, Comisia prezintă un set de regulamente care stabilesc cadrul legislativ al PAC pentru perioada 2014-2020, precum și o evaluare a impactului unor scenarii alternative privind evoluția politicii. Actualele propuneri de reformă se bazează pe Comunicarea privind PAC în perspectiva anului 2020[2] care a evidențiat opțiunile de politică generale destinate să răspundă provocărilor viitoare cu care se vor confrunta agricultura și zonele rurale și să îndeplinească obiectivele stabilite pentru PAC, și anume 1) producția alimentară fiabilă; 2) gestionarea durabilă a resurselor naturale și politicile climatice; și 3) dezvoltarea teritorială echilibrată. Orientările reformei prezentate în comunicare s-au bucurat până în prezent de un sprijin amplu atât în cadrul dezbaterilor interinstituționale[3], cât și în cadrul consultărilor cu părțile interesate, desfășurate în contextul evaluării impactului. O temă comună, recurentă pe parcursul întregului proces, s-a dovedit a fi necesitatea de a promova utilizarea eficientă a resurselor, în vederea unei creșteri inteligente, durabile și favorabile incluziunii pentru agricultura și zonele rurale din UE, în concordanță cu strategia Europa 2020, menținând structura PAC în jurul a doi piloni care utilizează instrumente complementare pentru atingerea acelorași obiective. Pilonul I acoperă plățile directe și măsurile de piață, oferind fermierilor din UE un ajutor anual pentru venitul de bază și sprijin în caz de perturbări specifice ale pieței, în timp ce pilonul II acoperă dezvoltarea rurală, oferind statelor membre un cadru comun pentru elaborarea și cofinanțarea unor programe multianuale[4]. Prin reforme succesive, PAC a accentuat orientarea spre piață a agriculturii, asigurându-le totodată producătorilor un ajutor pentru venit, a ameliorat integrarea cerințelor de mediu și a consolidat sprijinul pentru dezvoltare rurală ca politică integrată pentru dezvoltarea zonelor rurale din întreaga UE. Acest proces de reformă a dat însă naștere unor exigențe cu privire la o mai bună distribuire a sprijinului între statele membre și în interiorul acestora, precum și la o mai bună orientare a măsurilor destinate să abordeze provocările legate de mediu și să combată mai bine volatilitatea ridicată a pieței. În trecut, reformele răspundeau în principal unor provocări endogene, de la crize provocate de surplusuri enorme la crize legate de siguranța alimentară, și s-au dovedit a fi utile pentru UE atât pe plan intern, cât și la nivel internațional. Însă majoritatea provocărilor actuale sunt cauzate de factori exteriori agriculturii, necesitând astfel o reacție mai complexă la nivel de politici. Se preconizează că veniturile agricole vor rămâne în continuare sub presiune, întrucât fermierii se confruntă cu mai multe riscuri, cu încetinirea ritmului de creștere a productivității și cu o reducere a marjei de profit din cauza creșterii costurilor de producție; prin urmare, este necesar să se mențină ajutorul pentru venit și să se consolideze instrumentele existente în vederea unei mai bune gestionări a riscurilor și a unei reacții mai eficiente la situațiile de criză. O agricultură puternică este vitală pentru industria alimentară din UE și pentru securitatea alimentară la nivel mondial. În același timp, sectorul agricol și zonele rurale sunt invitate să își intensifice eforturile în scopul atingerii ambițioaselor obiective legate de schimbările climatice și de energie, precum și în vederea punerii în practică a strategiei în domeniul biodiversității, care fac parte din agenda Europa 2020. Fermierii, care, împreună cu silvicultorii, sunt principalii gestionari ai terenurilor, vor avea nevoie de sprijin pentru adoptarea și menținerea sistemelor și practicilor agricole care contribuie în mod deosebit la atingerea obiectivelor legate de mediu și de schimbările climatice, deoarece furnizarea acestor bunuri publice nu se reflectă în prețurile pieței. De asemenea, va fi esențial să se valorifice la maximum potențialul variat al zonelor rurale, contribuind astfel la creșterea favorabilă incluziunii și la realizarea coeziunii. În consecință, viitoarea PAC nu se va mai axa doar pe o parte restrânsă, deși esențială, a economiei UE, ci va deveni și o politică de importanță strategică pentru securitatea alimentară, pentru mediu și pentru echilibrul teritorial. În aceasta constă valoarea adăugată, specifică UE, a unei politici cu adevărat comune care utilizează în modul cel mai eficient resursele bugetare limitate cu scopul de a menține o agricultură sustenabilă pe întregul teritoriu al UE, de a aborda aspecte transfrontaliere importante, precum schimbările climatice, și de a consolida solidaritatea între statele membre, permițând totodată procesului de implementare să rămână flexibil pentru a răspunde necesităților la nivel local. În conformitate cu cadrul prevăzut de propunerea privind CFM, PAC trebuie să-și mențină structura bazată pe doi piloni, în care bugetul alocat fiecărui pilon va fi menținut în termeni nominali la nivelul din 2013, iar accentul se va pune în mod clar pe obținerea de rezultate în privința priorităților-cheie ale UE. Plățile directe trebuie să promoveze o producție durabilă prin alocarea a 30 % din pachetul lor bugetar către măsuri obligatorii în favoarea climei și a mediului. Nivelurile plăților trebuie să devină treptat convergente, iar plățile către marii beneficiari să facă obiectul unei plafonări progresive. Dezvoltarea rurală trebuie inclusă într‑un cadru strategic comun împreună cu alte fonduri cu gestionare partajată ale UE, cu o abordare consolidată orientată spre rezultate și sub rezerva îndeplinirii unor condiții ex-ante mai bune și mai clare. În sfârșit, în ceea ce privește măsurile de piață, finanțarea PAC trebuie consolidată cu două instrumente din afara CFM: 1) o rezervă de urgență pentru a face față situațiilor de criză și 2) extinderea domeniului de aplicare al Fondului european de ajustare la globalizare. Pe această bază, principalele elemente ale cadrului legislativ al PAC pentru perioada 2014‑2020 sunt stabilite în următoarele regulamente: – Propunere de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor norme comune privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune („Regulamentul privind plățile directe”); – Propunere de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole (Regulamentul privind OCP unică) („Regulamentul privind OCP unică”); – Propunere de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) („Regulamentul privind dezvoltarea rurală”); – Propunere de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune („Regulamentul orizontal”); – Propunere de Regulament al Consiliului de stabilire a măsurilor pentru determinarea anumitor ajutoare și restituiri legate de organizarea comună a piețelor produselor agricole; – Propunere de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului în ceea ce privește aplicarea plăților directe pentru fermieri în anul 2013; – Propunere de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește regimul schemei de plată unică și sprijinul acordat viticultorilor. Regulamentul privind dezvoltarea rurală se bazează pe o propunere prezentată de Comisie la 6 octombrie 2011 care stabilește norme comune pentru toate fondurile care operează într-un cadru strategic comun[5]. Va urma un regulament privind schema de ajutoare pentru persoanele cele mai defavorizate, finanțată în prezent în cadrul unei alte rubrici a CFM. În plus, pentru a găsi modalitatea optimă de reconciliere a principiul transparenței cu dreptul beneficiarilor la protecția datelor cu caracter personal, sunt în curs de elaborare și norme noi privind publicarea informațiilor referitoare la beneficiari, care țin seama de obiecțiile exprimate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Pe baza evaluării actualului cadru de politică și a unei analize a provocărilor și necesităților viitoare, evaluarea impactului analizează și compară efectele a trei scenarii alternative. Aceasta este rezultatul unui lung proces, inițiat în aprilie 2010 și condus de un grup interservicii care a reunit analize calitative și cantitative aprofundate, stabilind inclusiv un scenariu de bază sub formă de proiecții pe termen mediu privind piețele și veniturile agricole până în 2020 și modelând impactul diferitelor scenarii de politică asupra economiei sectorului. Cele trei scenarii elaborate în cadrul evaluării impactului sunt: 1) un scenariu de ajustare care menține cadrul actual de politică, soluționând însă cele mai importante deficiențe ale acestuia, precum distribuirea plăților directe; 2) un scenariu de integrare care implică schimbări majore la nivel de politică, care constau într-o mai bună orientare și o ecologizare a plăților directe și într-o consolidare a orientării strategice a politicii de dezvoltare rurală în condițiile unei mai bune coordonări cu alte politici ale UE, precum și într-o extindere a temeiului juridic pentru a crea posibilități mai ample de cooperare între producători; și 3) un scenariu de redirecționare care reorientează politica exclusiv către mediu, eliminând progresiv plățile directe, și care se bazează pe ipoteza că pentru a menține capacitatea de producție nu este nevoie de sprijin și că necesitățile socio-economice ale zonelor rurale pot fi satisfăcute prin alte politici. În contextul crizei economice și al presiunii exercitate asupra finanțelor publice, la care UE a reacționat prin strategia Europa 2020 și prin propunerea privind CFM, toate cele trei scenarii acordă un grad diferit de importanță fiecăruia dintre cele trei obiective strategice ale viitoarei PAC, care urmărește crearea unei agriculturi mai competitive și mai durabile în zone rurale dinamice. În vederea unei mai bune alinieri la strategia Europa 2020, în special în ceea ce privește utilizarea eficientă a resurselor, o importanță tot mai mare o va dobândi creșterea productivității agricole prin cercetare, prin transfer de cunoștințe și prin promovarea cooperării și a inovării (inclusiv prin intermediul parteneriatului european pentru inovare privind productivitatea și durabilitatea agriculturii). Deși politica agricolă a UE nu mai funcționează într-un mediu strategic care denaturează comerțul, se așteaptă ca sectorul să fie supus unei presiuni suplimentare din cauza unei mai mari liberalizări, mai ales în cadrul Agendei de dezvoltare de la Doha (ADD) sau al acordului de liber schimb cu Mercosur. Cele trei scenarii de politică au fost elaborate luând în considerare preferințele exprimate cu ocazia consultării desfășurate în contextul evaluării impactului. Părțile interesate au fost invitate să-și prezinte contribuțiile în perioada 23.11.2010 ‑ 25.1.2011, iar la 12.1.2011 a fost instituit un comitet consultativ. Principalele concluzii sunt sintetizate mai jos[6]: În general, părțile interesate sunt de acord că este nevoie de o PAC puternică, bazată pe o structură cu doi piloni, pentru abordarea provocărilor legate de securitatea alimentară, de gestionarea durabilă a resurselor naturale și de dezvoltarea teritorială. Majoritatea respondenților consideră că PAC ar trebui să joace un rol în stabilizarea piețelor și a prețurilor. Părțile interesate au opinii divergente în ceea ce privește direcționarea sprijinului (în special redistribuirea ajutoarelor directe și plafonarea plăților). S-a căzut de acord asupra faptului că ambii piloni pot juca un rol important în intensificarea luptei împotriva schimbărilor climatice și în creșterea performanței de mediu, în beneficiul societății UE. Deși mulți fermieri consideră că acest lucru are deja loc, publicul mai larg argumentează că plățile din cadrul pilonului I ar putea fi utilizate mai eficient. Respondenții doresc ca toate zonele din UE, inclusiv cele mai defavorizate, să fie incluse în procesul viitor de creștere și dezvoltare. Mulți respondenți au pus accentul pe integrarea PAC cu alte politici, precum cele din domeniul mediului, al sănătății, al comerțului și al dezvoltării. Se consideră că inovarea, dezvoltarea întreprinderilor competitive și furnizarea de bunuri publice cetățenilor din UE reprezintă căi de aliniere a PAC la strategia Europa 2020. În evaluarea impactului se face așadar o comparație între cele trei scenarii alternative de politică: Scenariul de redirecționare ar accelera ajustarea structurală în sectorul agricol, reorientând producția spre domeniile cele mai rentabile și spre sectoarele cele mai profitabile. Deși fondurile pentru mediu ar crește considerabil, sectorul ar urma să fie expus unor riscuri mai mari din cauza domeniului de aplicare limitat al măsurilor de intervenție pe piață. În plus, costurile sociale și de mediu aferente ar urma să fie considerabile, întrucât zonele mai puțin competitive s-ar confrunta cu mari pierderi de venituri și cu degradarea semnificativă a mediului înconjurător, ca urmare a faptului că politica ar pierde efectul de levier al plăților directe cuplate cu cerințele de ecocondiționalitate. La extrema cealaltă, scenariul de ajustare ar fi cel mai potrivit din punctul de vedere al continuității politicii, aducând îmbunătățiri limitate, dar vizibile, în ceea ce privește atât competitivitatea sectorului agricol, cât și performanța de mediu. Totuși, nu este deloc sigur că acest scenariu ar putea aborda în mod adecvat marile provocări viitoare în materie de schimbări climatice și de mediu, care stau și la baza durabilității pe termen lung a agriculturii. Scenariul de integrare deschide noi posibilități prin îmbunătățirea direcționării și ecologizarea plăților directe. Analiza arată că ecologizarea poate fi realizată cu costuri rezonabile din partea fermierilor, deși nu se poate evita o oarecare sarcină administrativă. În mod similar, este posibil ca dezvoltarea rurală să ia un nou avânt, cu condiția ca statele membre și regiunile să utilizeze eficient noile posibilități, iar cadrul strategic comun cu alte fonduri ale UE să nu elimine sinergiile cu pilonul I și să nu reducă atuurile dezvoltării rurale. Dacă s-ar ajunge la echilibrul necesar, acest scenariu ar fi cel mai potrivit pentru realizarea durabilității pe termen lung a agriculturii și a zonelor rurale. Pornind de la această bază, evaluarea impactului concluzionează că scenariul de integrare este cel mai echilibrat din punctul de vedere al alinierii progresive a PAC la obiectivele strategice ale UE, iar acest echilibru poate fi regăsit și în implementarea diferitelor elemente în cadrul propunerilor legislative. De asemenea, va fi esențială elaborarea unui cadru de evaluare pentru măsurarea performanței PAC, care să cuprindă un set comun de indicatori legați de obiectivele de politică. Pe parcursul întregului proces, una dintre principalele preocupări a fost nevoia de simplificare; aceasta ar trebui realizată prin diverse metode, de exemplu, prin raționalizarea ecocondiționalității și a instrumentelor de piață sau prin elaborarea unei scheme de ajutoare destinate micilor fermieri. În plus, ecologizarea plăților directe ar trebui astfel concepută încât să reducă la minimum sarcina administrativă, inclusiv costurile controalelor. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Se propune menținerea structurii actuale cu doi piloni a PAC, în care măsurile obligatorii anuale cu aplicare generală din cadrul pilonului I sunt completate cu măsuri voluntare mai bine adaptate particularităților naționale și regionale în contextul unei abordări programatice multianuale în cadrul pilonului II. Cu toate acestea, noua configurare a plăților directe urmărește o mai bună valorificare a sinergiilor cu pilonul II care, la rândul său, este inclus într-un cadru strategic comun în vederea unei mai bune coordonării cu alte fonduri cu gestionare partajată ale UE. Pe această bază, se menține și structura actuală alcătuită din patru instrumente juridice de bază, deși domeniul de aplicare al regulamentului privind finanțarea a fost extins pentru a reuni dispoziții comune în cadrul regulamentului cunoscut astăzi sub denumirea de regulament orizontal. Propunerile respectă principiul subsidiarității. PAC este o politică cu adevărat comună: este un domeniu de competențe partajate între UE și statele membre, gestionat la nivelul UE în vederea menținerii unei agriculturi durabile și diversificate în întreaga UE și a abordării unor aspecte transfrontaliere importante, precum combaterea schimbărilor climatice și întărirea solidarității între statele membre. Având în vedere importanța provocărilor viitoare pentru securitatea alimentară, pentru mediu și pentru echilibrul teritorial, PAC rămâne o politică de importanță strategică, al cărei scop este să asigure cea mai eficace reacție la provocările din domeniul politicilor și cea mai eficientă utilizare a resurselor bugetare. În plus, se propune menținerea structurării actuale a instrumentelor în cei doi piloni, ceea ce lasă statelor membre o marjă de manevră mai mare pentru a adapta soluțiile la particularitățile lor locale și pentru a cofinanța pilonul II. Noul parteneriat european pentru inovare și setul de instrumente pentru gestionarea riscurilor sunt incluse tot în pilonul II. În același timp, politica va fi mai bine aliniată la strategia Europa 2020 (incluzând un cadru comun cu alte fonduri UE) și ar fi introduse o serie de îmbunătățiri și simplificări. În fine, analiza efectuată în cadrul evaluării impactului ilustrează în mod clar costul statu‑quoului din punctul de vedere al consecințelor economice, de mediu și sociale negative. Pe lângă dispozițiile referitoare la finanțare, regulamentul orizontal îmbină norme relevante pentru toate instrumentele, de exemplu dispoziții privind ecocondiționalitatea, controalele și penalitățile. Prin urmare, regulamentul stabilește acum norme privind finanțarea, sistemul de consiliere agricolă, sistemele de gestionare și control, ecocondiționalitatea și verificarea și închiderea conturilor. Scopul este acela de a ajusta normele privind finanțarea pe baza experienței de până în prezent, de a raționaliza și îmbunătăți ecocondiționalitatea și de a consolida sistemul de consiliere agricolă. În special în ceea ce privește ecocondiționalitatea, normele actuale au fost revizuite în vederea simplificării, a consolidării dimensiunii referitoare la schimbările climatice din cadrul GAEC și a asigurării coerenței cu dispozițiile referitoare la ecologizare și la măsurile relevante din punctul de vedere al mediului prevăzute în cadrul dezvoltării rurale. În sfârșit, regulamentul oferă baza unui cadru comun de monitorizare și evaluare pentru măsurarea performanței politicii agricole comune în perioada următoare. Prezentul regulament include diverse elemente de simplificare. În primul rând, regrupează într-un singur act legislativ toate normele referitoare la ecocondiționalitate, îmbunătățind inteligibilitatea acestora. În plus, prevede reducerea numărului de agenții de plăți și consolidarea rolului organismului de coordonare. Astfel, sistemul va deveni mai transparent și mai puțin împovărător atât pentru administrațiile naționale, cât și pentru serviciile Comisiei. Vor fi necesare mai puține acreditări și declarații de asigurare la nivelul statului membru, iar numărul auditurilor Comisiei va putea fi redus. Vor fi aliniate, cât se poate de mult, normele privind gestiunea și controalele pentru cei doi piloni ai PAC, astfel încât să existe mai multă claritate juridică și proceduri armonizate. Mai mult decât atât, regulamentul prevede delegarea de competențe către Comisie, astfel încât aceasta să permită reducerea numărului de controale la fața locului în cazul statelor membre care au sisteme de control ce funcționează în mod corespunzător și care au rate de eroare scăzute. S-ar putea reduce astfel sarcinile administrative atât în cazul fermierilor, cât și în cel al administrațiilor naționale. 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE În conformitate cu propunerea privind CFM, o parte semnificativă a bugetului UE trebuie să rămână în continuare dedicată agriculturii, care reprezintă o politică comună de importanță strategică. Astfel, în contextul prețurilor actuale, se propune alocarea a 317,2 miliarde EUR pentru pilonul I și a 101,2 miliarde EUR pentru pilonul II, în perioada 2014-2020, în vederea desfășurării principalelor activități din cadrul PAC. Fondurile alocate pilonului I și pilonului II sunt completate cu fonduri suplimentare de 17,1 miliarde EUR, din care 5,1 miliarde EUR pentru cercetare și inovare, 2,5 miliarde EUR pentru siguranța alimentară și 2,8 miliarde EUR pentru ajutoarele alimentare acordate persoanelor celor mai defavorizate, în cadrul altor rubrici din CFM; de asemenea, se va constitui o nouă rezervă de 3,9 miliarde EUR pentru situații de criză în sectorul agricol, iar 2,8 miliarde EUR vor fi alocați Fondului european de ajustare la globalizare, care nu face parte din CFM, ceea ce face ca bugetul total să se ridice la 435,6 miliarde EUR în perioada 2014-2020. În ceea ce privește distribuția sprijinului între statele membre, propunerea prevede ca toate statele membre în care valoarea plăților directe este mai mică de 90 % din media UE să poată recupera o treime din acest decalaj. Plafoanele naționale prevăzute de regulamentul privind plățile directe se calculează pe baza acestei propuneri. Distribuirea sprijinului pentru dezvoltare rurală se bazează pe criterii obiective legate de obiectivele de politică, ținând seama de distribuția actuală. Așa cum se întâmplă în prezent, regiunile mai puțin dezvoltate trebuie să beneficieze în continuare de rate de cofinanțare mai ridicate, care se vor aplica și anumitor măsuri precum cele privind transferul de cunoștințe, grupurile de producători, cooperarea și axa Leader. Se prevede un anumit grad de flexibilitate a transferurilor între piloni (până la 5 % din plățile directe): din pilonul I în pilonul II pentru a permite statelor membre să își consolideze politica de dezvoltare rurală și din pilonul II în pilonul I pentru statele membre în care nivelul plăților directe rămâne mai mic de 90 % din media UE. Informații detaliate cu privire la impactul financiar al propunerilor de reformă a PAC sunt prezentate în fișa financiară care însoțește propunerile. 2011/0288 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2), având în vedere propunerea Comisiei Europene[7], după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[8], după consultarea Autorității Europene pentru Protecția Datelor[9], hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor „PAC în perspectiva anului 2020: Cum răspundem provocărilor viitorului legate de alimentație, resurse naturale și teritorii”[10] a prezentat potențialele provocări, obiective și orientări ale politicii agricole comune (PAC) după 2013. Din perspectiva dezbaterilor privind comunicarea menționată, PAC trebuie reformată cu efect de la 1 ianuarie 2014. Respectiva reformă trebuie să cuprindă toate instrumentele principale ale PAC, inclusiv Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune[11], astfel cum a fost modificat de Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului [COM(2010)…(alinierea la Tratatul de la Lisabona)][12]. Experiența dobândită în urma implementării regulamentului menționat arată că anumite elemente ale mecanismului de finanțare și monitorizare trebuie ajustate. Având în vedere amploarea reformei, este oportun ca Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 să fie abrogat și înlocuit cu un text nou. De asemenea, reforma trebuie să armonizeze, să raționalizeze și să simplifice dispozițiile, atât cât este posibil. (2) Deoarece, având în vedere legăturile dintre prezentul regulament și celelalte instrumente ale PAC și resursele financiare limitate ale statelor membre într-o Uniune extinsă, obiectivele prezentului regulament nu pot fi îndeplinite în mod satisfăcător de statele membre și, prin urmare, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii cu ajutorul garanției multianuale a finanțării din partea Uniunii și prin concentrarea asupra priorităților sale, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum se prevede la articolul 5 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, stabilit la articolul 5 alineatul (4) din tratatul menționat, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea obiectivului. (3) În vederea suplimentării sau modificării anumitor elemente neesențiale ale prezentului regulament, trebuie să se delege Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 290 din tratat, în ceea ce privește acreditarea agențiilor de plăți și a organismelor de coordonare, conținutul sistemului de consiliere agricolă, măsurile care urmează a fi finanțate din bugetul Uniunii în cadrul intervenției publice și evaluarea operațiunilor legate de intervenția publică, reducerea și suspendarea rambursărilor către statele membre, compensarea între cheltuieli și venituri în cadrul fondurilor, recuperarea datoriilor, penalitățile aplicate beneficiarilor în cazul neîndeplinirii condițiilor de eligibilitate, în ceea ce privește normele referitoare la garanții, funcționarea sistemului integrat de administrare și control, măsurile excluse din controlul tranzacțiilor, penalitățile aplicate în cadrul ecocondiționalității, normele referitoare la întreținerea pajiștilor permanente, normele referitoare la faptul generator și la cursul de schimb pe care trebuie să îl utilizeze statele membre care nu folosesc moneda euro, precum și în ceea ce privește conținutul cadrului comun de evaluare a măsurilor adoptate în cadrul PAC. Este deosebit de important ca, pe durata activităților pregătitoare, Comisia să desfășoare consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia trebuie să asigure transmiterea simultană, la timp și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu. (4) PAC constă într-o serie de măsuri, unele dintre acestea vizând dezvoltarea rurală. Este important să se prevadă finanțarea acelor măsuri, pentru a se contribui la îndeplinirea obiectivelor PAC. Deoarece măsurile au anumite elemente în comun și totodată diferă în privința anumitor aspecte, finanțarea lor trebuie reunită în cadrul unui unic set de dispoziții care să permită, după caz, o abordare diferită. Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 a instituit două fonduri europene pentru agricultură, mai exact Fondul european de garantare agricolă (denumit în continuare „FEGA”) și Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (denumit în continuare „FEADR”). Aceste două fonduri trebuie menținute. (5) Regulamentul (UE) nr. [FR]/xxx al Parlamentului European și al Consiliului din [...] privind normele financiare aplicabile bugetului anual al Uniunii[13] și dispozițiile adoptate în temeiul acestuia trebuie să se aplice măsurilor stabilite de prezentul regulament. Mai exact, regulamentul stabilește dispoziții referitoare la gestiunea partajată cu statele membre pe baza principiilor bunei gestiuni financiare, transparenței și nediscriminării, precum și dispoziții privind funcționarea organismelor acreditate, principiile bugetare, iar toate acestea trebuie respectate în cadrul prezentului regulament. (6) Bugetul Uniunii trebuie să finanțeze cheltuielile PAC, inclusiv cheltuielile aferente dezvoltării rurale, prin ambele fonduri, fie direct, fie în contextul gestiunii partajate cu statele membre. Trebuie specificate tipurile de măsuri care pot fi finanțate prin intermediul acestor fonduri. (7) Trebuie prevăzute dispoziții în ceea ce privește acreditarea agențiilor de plăți de către statele membre, stabilirea procedurilor de obținere a declarațiilor de asigurare de gestiune necesare și certificarea sistemelor de gestiune si monitorizare, precum și certificarea conturilor anuale de către organisme independente. În plus, pentru a se asigura transparența controalelor naționale, în special în ceea ce privește procedurile de autorizare, validare și plată, precum și pentru a se reduce sarcina administrativă și de audit pentru serviciile Comisiei și pentru statele membre în cazurile în care este necesară acreditarea fiecărei agenții de plăți în parte, trebuie restrâns numărul autorităților și organismelor cărora le sunt delegate respectivele responsabilități, ținând cont de sistemul constituțional al fiecărui stat membru. (8) În cazul în care un stat membru acreditează mai mult de o agenție de plăți, este important să se desemneze un singur organism de coordonare care să asigure consecvența în privința gestionării fondurilor, să stabilească o legătură între Comisie și diversele agenții de plăți acreditate și să se asigure că informațiile solicitate de Comisie referitoare la operațiunile mai multor agenții de plăți sunt puse foarte repede la dispoziția Comisiei. De asemenea, organismul de coordonare trebuie să aibă responsabilitatea de a se asigura că sunt întreprinse acțiuni corective și că Comisia este informată în legătură cu măsurile subsecvente și, totodată, trebuie să asigure aplicarea omogenă a normelor și standardelor comune. (9) Numai agențiile de plăți acreditate de statele membre oferă o garanție satisfăcătoare privind efectuarea controalelor necesare înainte ca ajutoarele din partea Uniunii să le fie acordate beneficiarilor. Prin urmare, trebuie să se prevadă în mod explicit că din bugetul Uniunii pot fi rambursate doar cheltuielile efectuate de agențiile de plăți acreditate. (10) Pentru a ajuta beneficiarii să conștientizeze în mai mare măsură legătura dintre practicile agricole și gestionarea fermelor, pe de o parte, și standardele legate de mediu, schimbările climatice, bunele condiții agricole ale terenurilor, siguranța alimentară, sănătatea publică, sănătatea animalelor, sănătatea plantelor și bunăstarea animalelor, pe de altă parte, este necesar ca statele membre să instituie un sistem cuprinzător de consiliere agricolă care să ofere consiliere beneficiarilor. Acest sistem de consiliere agricolă nu trebuie în niciun caz sa afecteze obligația și responsabilitatea beneficiarilor de a respecta standardele respective. De asemenea, statele membre trebuie să asigure o separare clară între consiliere și controale. (11) Sistemul de consiliere agricolă trebuie să cuprindă cel puțin cerințele și standardele care formează domeniul de aplicare al ecocondiționalității. De asemenea, sistemul trebuie să cuprindă cerințele care trebuie respectate în privința practicilor agricole benefice pentru climă și mediu în vederea acordării plăților directe, precum și în privința întreținerii suprafeței agricole în temeiul Regulamentului (UE) nr. DP/xxx al Parlamentului European și al Consiliului din xxx de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin din cadrul politicii agricole comune[14]. În sfârșit, sistemul trebuie să cuprindă anumite elemente legate de atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, biodiversitate, protecția apelor, notificarea bolilor animalelor și plantelor și inovare, precum și de dezvoltarea durabilă a activității economice a fermelor mici. (12) Intrarea beneficiarilor în sistemul de consiliere agricolă trebuie să fie facultativă. Trebuie să li se permită tuturor beneficiarilor să participe la sistem, chiar dacă nu primesc sprijin în cadrul PAC. Totuși, statele membre pot stabili criterii de prioritate. Având în vedere natura sistemului, este oportun ca informațiile obținute în cursul activității de consiliere să fie tratate în mod confidențial, cu excepția cazurilor de încălcare gravă a dreptului Uniunii sau a celui național. Pentru a se asigura eficiența sistemului, consilierii trebuie să fie calificați în mod corespunzător și să beneficieze de formare periodică. (13) Resursele financiare necesare pentru a acoperi cheltuielile efectuate de agențiile de plăți acreditate în ceea ce privește FEGA trebuie puse de Comisie la dispoziția statelor membre sub forma unor rambursări pentru cheltuielile contabilizate efectuate de agențiile respective. Până la momentul plății acestor rambursări, sub forma unor plăți lunare, resursele financiare trebuie mobilizate de statele membre în conformitate cu nevoile agențiilor de plăți acreditate. Costurile cu personalul și costurile administrative ale statelor membre și ale beneficiarilor implicați în executarea PAC trebuie suportate de către aceștia. (14) Utilizarea sistemului agrometeorologic, precum și achiziționarea și îmbunătățirea imaginilor satelitare trebuie să ofere Comisiei o modalitate de a gestiona piețele agricole și de a facilita monitorizarea cheltuielilor agricole. (15) În contextul respectării disciplinei bugetare, este necesară definirea plafonului anual al cheltuielilor finanțate de FEGA, ținând cont de cuantumurile maxime stabilite pentru fondul respectiv în cadrul financiar multianual prevăzut de Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx al Consiliului din [...] de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020[15] [CFM]. (16) De asemenea, disciplina bugetară impune respectarea plafonului anual al cheltuielilor finanțate de FEGA în toate situațiile și în toate etapele procedurii bugetare și ale execuției bugetului. Acest lucru impune ca plafonul național pentru plățile directe per stat membru stabilit de Regulamentul (CE) nr. xxx/xxx[DP] să fie considerat plafonul financiar pentru plăți directe în cazul statului membru respectiv și ca rambursarea plăților respective să respecte acest plafon financiar. Mai mult, disciplina bugetară impune ca toate actele propuse de Comisie sau adoptate de organul legislativ sau de Comisie în temeiul PAC și finanțate de FEGA să se încadreze în plafonul anual pentru cheltuielile finanțate din acest fond. (17) Pentru a se garanta încadrarea în plafoanele anuale a cuantumurilor alocate finanțării PAC, trebuie menținut mecanismul financiar menționat în Regulamentul (CE) nr. 73/2009 din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003[16], prin care se ajustează nivelul sprijinului direct. În același context, este necesar ca Comisia să fie autorizată să stabilească respectivele ajustări în cazul în care Consiliul nu le fixează până la data de 30 iunie a anului calendaristic pentru care se aplică. (18) Măsurile luate pentru a determina contribuția financiară din FEGA și FEADR în ceea ce privește calcularea plafoanelor financiare nu aduc atingere competențelor autorității bugetare desemnate prin tratat. Prin urmare, măsurile respective trebuie să se bazeze pe cuantumurile de referință fixate în conformitate cu Acordul Interinstituțional din […] dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară[17]] și cu Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx [CFM]. (19) Disciplina bugetară impune, de asemenea, o examinare permanentă a situației bugetare pe termen mediu. Prin urmare, atunci când prezintă proiectul de buget pentru un anumit an, Comisia trebuie să își prezinte previziunile și analizele în fața Parlamentului European și a Consiliului și să propună organului legislativ, dacă este necesar, măsurile potrivite. În plus, Comisia trebuie în permanență să facă uz deplin de competențele sale de gestionare pentru a asigura respectarea plafonului anual și, dacă este necesar, să propună fie Parlamentului European și Consiliului, fie Consiliului măsurile potrivite pentru redresarea situației bugetare. Dacă, la sfârșitul unui exercițiu bugetar, plafonul anual nu poate fi respectat din cauza rambursărilor solicitate de statele membre, Comisia trebuie să poată să ia masuri care să permită atât distribuirea provizorie a bugetului disponibil între statele membre, proporțional cu solicitările lor de rambursări încă neplătite, cât și respectarea plafonului stabilit pentru anul respectiv. Plățile pentru anul respectiv trebuie incluse în exercițiul bugetar următor, iar cuantumul total al finanțării din partea Uniunii per stat membru trebuie stabilit definitiv, aceeași procedură fiind aplicată și în privința compensării între statele membre pentru a se respecta cuantumul stabilit. (20) Pe parcursul execuției bugetare, Comisia trebuie să opereze un sistem lunar de avertizare timpurie și de monitorizare în ceea ce privește plățile pentru agricultură, astfel încât, dacă există riscul depășirii plafonului anual, Comisia să poată lua cât mai repede măsurile adecvate, în temeiul competențelor de gestionare de care dispune și, dacă măsurile respective se dovedesc a fi insuficiente, să propună alte măsuri. Un raport periodic al Comisiei către Parlamentul European și Consiliu trebuie să compare evoluția cheltuielilor efectuate în raport cu estimările până la momentul respectiv și să ofere o evaluare, conform previziunilor, a execuției bugetare pentru restul exercițiului bugetar. (21) Rata de schimb folosită de Comisie în elaborarea documentelor bugetare trebuie să reflecte cele mai recente informații disponibile, ținând seama de diferența de timp dintre momentul redactării și cel al depunerii documentelor. (22) Regulamentul (UE) nr. CR/xxx al Parlamentului European și al Consiliului din [...] de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, care fac obiectul cadrului strategic comun, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006[18] prevede norme aplicabile sprijinului financiar din fondurile la care se referă regulamentul menționat, inclusiv FEADR. De asemenea, dispozițiile respective includ anumite norme privind eligibilitatea cheltuielilor, privind gestiunea financiară, precum și privind sistemele de gestionare și control. În ceea ce privește gestiunea financiară a FEADR, din motive de claritate juridică și de coerență între fondurile agricole, trebuie să se facă referire la dispozițiile relevante privind angajamentele bugetare, termenele de plată și dezangajarea prevăzute de Regulamentul (UE) nr. CR/xxx. (23) Programele de dezvoltare rurală sunt finanțate din bugetul Uniunii pe baza angajamentelor, în tranșe anuale. Statele membre trebuie să poată utiliza fondurile Uniunii de îndată ce demarează programele. Prin urmare, este necesar un sistem de prefinanțare restricționat în mod adecvat care să asigure un flux constant al fondurilor, astfel încât plățile către beneficiarii din cadrul programelor să fie efectuate la momentul potrivit. (24) Lăsând prefinanțarea la o parte, trebuie să se facă distincția între plățile efectuate de Comisie agențiilor de plăți acreditate. Trebuie stabilite plățile interimare și plata soldurilor, precum și normele referitoare la efectuarea acestor plăți. Regula dezangajării automate trebuie să contribuie la accelerarea derulării programelor și la o bună gestionare financiară. (25) Ajutoarele din partea Uniunii trebuie plătite la timp către beneficiari, astfel încât aceștia să le poată folosi eficient. Nerespectarea de către statele membre a termenelor limită de efectuare a plăților stabilite în legislația Uniunii ar putea crea dificultăți serioase pentru beneficiari și periclita anualitatea bugetului Uniunii. Prin urmare, cheltuielile efectuate fără respectarea termenelor de plată trebuie excluse de la finanțarea din partea Uniunii. Pentru a respecta principiul proporționalității, Comisia trebuie să poată prevedea excepții de la această regulă generală. Acest principiu, prevăzut de Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 trebuie menținut și aplicat atât în cazul FEGA, cât și în cazul FEADR. Dacă plătesc cu întârziere, statele membre trebuie să adauge, pe cheltuiala lor, dobânzi la cuantumul principal, pentru a compensa beneficiarii. O astfel de dispoziție ar putea crea un stimulent pentru ca statele membre să respecte în mai mare măsură termenele de plată, iar beneficiarii ar putea fi mai siguri că vor fi plătiți la timp sau, cel puțin, că vor primi compensații în cazul unor plăți întârziate. (26) Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 prevede reduceri și suspendări ale plăților lunare sau interimare în ceea ce privește FEGA și FEADR. În pofida formulării destul de generale a dispozițiilor respective, s-a observat că, în practică, acestea sunt utilizate mai ales în scopul reducerii plăților din cauza nerespectării termenelor de plată și a plafoanelor, precum și din cauza „problemelor contabile” similare care pot fi constatate cu ușurință în declarațiile de cheltuieli. De asemenea, dispozițiile respective permit aplicarea unor reduceri și suspendări în cazul unor deficiențe grave și persistente ale sistemelor de control naționale, dar includ condiții de fond destul de restrictive în acest sens și prevăd o procedură specială, în două etape, care trebuie urmată. Autoritatea bugetară a solicitat în mod repetat Comisiei suspendarea plăților către statele membre care nu respectă normele. Având în vederea toate acestea, sunt necesare clarificarea sistemului prevăzut de Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 și fuzionarea într-un articol unic a normelor privind reducerile și suspendările, în ceea ce privește atât FEGA, cât și FEADR. Sistemul reducerilor generate de „problemele contabile” trebuie menținut, cu o formulare mai clară, coerentă cu practica administrativă existentă. Posibilitatea de reducere sau suspendare a plăților în cazul unor deficiențe semnificative și persistente ale sistemelor de control naționale trebuie extinsă prin includerea neglijenței în recuperarea plăților neconforme cu reglementările, însă cu menținerea procedurii în două etape care trebuie urmată în cazul acestor reduceri sau suspendări. (27) Legislația sectorială agricolă impune statelor membre să transmită informații privind numărul controalelor efectuate și rezultatul acestora, până la termenele specificate. Respectivele statistici privind controalele sunt utilizate pentru a stabili nivelul de eroare la nivelul statelor membre și, mai general, pentru verificarea gestionării FEGA și FEADR. Aceste statistici constituie o modalitate importantă prin care Comisia se asigură de gestionarea corectă a fondurilor și, totodată, un element esențial pentru declarația anuală de asigurare. Având în vedere caracterul esențial al acestor informații statistice și în scopul garantării faptului că statele membre își îndeplinesc obligația de a le transmite la timp, este necesară prevederea unei dispoziții care să descurajeze furnizarea cu întârziere a datelor necesare, într-un mod proporțional cu gravitatea deficitului de date. Prin urmare, trebuie stabilite dispoziții care să permită Comisiei să suspende o parte a plăților lunare sau interimare în cazul cărora nu au fost trimise la timp informațiile statistice relevante. (28) Pentru a permite reutilizarea fondurilor FEGA și FEADR, sunt necesare norme privind alocarea unor sume specifice. Lista conținută în Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 trebuie completată cu sumele aferente plăților întârziate și verificării și închiderii conturilor în ceea ce privește cheltuielile din cadrul FEGA. De asemenea, Regulamentul (CEE) nr. 352/78 al Consiliului din 20 februarie 1978 privind atribuirea cauțiunilor sau garanțiilor constituite în cadrul politicii agricole comune și nerestituite[19] stabilește norme privind destinațiile sumelor rezultate din garanțiile nerestituite. Dispozițiile respective trebuie armonizate și fuzionate cu dispozițiile existente referitoare la veniturile alocate. Regulamentul (CEE) nr. 352/78 trebuie, prin urmare, abrogat. (29) Regulamentul (CE) nr. 814/2000 al Consiliului din 17 aprilie 2000 privind acțiunile de informare cu privire la politica agricolă comună[20] și normele de punere în aplicare a acestuia definesc acțiunile de informare cu privire la PAC care pot fi finanțate în temeiul articolului 5 litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005. Regulamentul (CE) nr. 814/2000 conține o listă a respectivelor acțiuni și a obiectivelor acestora și stabilește normele privind finanțarea lor și punerea în aplicare a proiectelor care le corespund. După adoptarea regulamentului menționat, prin Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx[FR] au fost adoptate norme în ceea ce privește granturile și achizițiile publice. Normele respective trebuie să se aplice și acțiunilor de informare din cadrul PAC. Din motive de simplificare și coerență, Regulamentul (CE) nr. 814/2000 trebuie abrogat, însă trebuie menținute dispozițiile specifice referitoare la obiectivele și tipurile de acțiuni care trebuie finanțate. De asemenea, acțiunile respective trebuie să țină cont de nevoia de a asigura o eficiență sporită în comunicarea cu publicul larg și sinergii mai puternice între activitățile de comunicare întreprinse la inițiativa Comisiei și de a garanta că prioritățile politice ale Uniunii sunt transmise cu eficacitate. Prin urmare, acțiunile respective trebuie să cuprindă și măsurile de informare relevante pentru PAC în cadrul comunicării instituționale menționate în Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor: Un buget pentru Europa 2020 – Partea a II-a: Fișe de politică[21]. (30) Finanțarea măsurilor și operațiunilor în cadrul PAC va implica, în parte, o gestiune partajată. Pentru a se asigura că fondurile Uniunii sunt gestionate corect, Comisia trebuie să desfășoare controale privind gestionarea fondurilor de către autoritățile statelor membre responsabile cu efectuarea plăților. Este oportun să se definească natura controalelor care trebuie efectuate de Comisie, să se specifice limitele responsabilității acesteia în ceea ce privește execuția bugetară și să se clarifice obligațiile statelor membre referitoare la cooperare. (31) Pentru a permite Comisiei să își îndeplinească obligația de a controla existența și buna funcționare a sistemelor de gestionare și inspecție pentru cheltuielile Uniunii în statele membre, trebuie să se prevadă, fără a se ține seama de inspecțiile efectuate de statele membre, controale efectuate de persoane delegate de Comisie, care trebuie să poată solicita asistență din partea statelor membre în activitatea lor. (32) Tehnologia informației trebuie să fie utilizată cât mai mult posibil pentru producerea informațiilor ce urmează să fie trimise Comisiei. Atunci când efectuează controale, Comisia trebuie sa aibă acces imediat și deplin la informațiile referitoare la cheltuieli înregistrate atât pe hârtie, cât și în format electronic. (33) În vederea stabilirii relației financiare dintre agențiile de plăți acreditate și bugetul Uniunii, Comisia trebuie să verifice și să închidă anual conturile agențiilor de plăți. Decizia de verificare și închidere a conturilor trebuie să vizeze caracterul complet, acuratețea și veridicitatea conturilor, dar nu conformitatea cheltuielilor cu legislația Uniunii. (34) Comisia, care este responsabilă cu aplicarea corectă a dreptului Uniunii în conformitate cu articolul 17 din Tratatul privind Uniunea Europeană, trebuie să decidă dacă cheltuielile efectuate de statele membre sunt în conformitate cu legislația Uniunii. Statelor membre trebuie să li se acorde dreptul de a-și justifica deciziile de efectuare a plăților și de a recurge la conciliere în cazul în care intră în dezacord cu Comisia. Pentru a oferi statelor membre garanții juridice și financiare în ceea ce privește cheltuielile efectuate în trecut, trebuie stabilită o perioadă maximă în care Comisia să decidă consecințele financiare care trebuie să derive din nerespectarea normelor. În ceea ce privește FEADR, procedura de verificare și închidere a conturilor trebuie aliniată la dispozițiile privind corecțiile financiare aplicate de Comisie, dispoziții prevăzute în partea a 2-a a Regulamentului (UE) nr. CR/xxx. (35) În ceea privește FEGA, sumele recuperate trebuie restituite fondului în cazul în care cheltuielile nu au fost efectuate în conformitate cu legislația Uniunii și sunt neîntemeiate. Trebuie prevăzut un sistem de răspundere financiară în caz de nereguli, dacă sumele nu se recuperează în întregime. În această privință, trebuie stabilită o procedură care să permită Comisiei să apere interesele bugetului Uniunii, luând decizia de a imputa statului membru în cauză sumele care au fost pierdute ca urmare a neregulilor și nu au fost recuperate în intervale de timp rezonabile. Normele trebuie să se aplice tuturor sumelor care nu au fost încă recuperate la momentul intrării în vigoare a prezentului regulament. De asemenea, în anumite cazuri de neglijență din partea statului membru, este justificat ca întreaga sumă să fie imputată statului membru respectiv. Aceleași norme trebuie să se aplice în cazul FEADR, însă trebuie păstrată caracteristica specifică a acestui fond, conform căreia sumele recuperate sau anulate ca urmare a neregulilor trebuie să rămână disponibile pentru programele de dezvoltare rurală aprobate ale statului membru respectiv, deoarece sumele în cauză au fost alocate statului membru respectiv. De asemenea, trebuie stabilite dispoziții privind obligațiile de raportare ale statelor membre. (36) Procedurile de recuperare utilizate de statele membre pot avea ca efect întârzierea recuperării cu mai mulți ani, neexistând garanții că rezultatul va fi cel dorit. De asemenea, costul punerii în aplicare a acestor proceduri poate fi nejustificat de mare față de sumele care sunt sau ar putea fi recuperate. În consecință, statelor membre trebuie să li se permită să stopeze procedurile de recuperare în anumite cazuri. (37) Pentru a proteja interesele financiare ale bugetului Uniunii, statele membre trebuie să ia măsuri prin care să se asigure că tranzacțiile finanțate din FEGA și FEADR sunt realizate efectiv și executate corect. De asemenea, statele membre trebuie să prevină, să constate și să trateze eficient orice neregulă sau neîndeplinire a obligațiilor comisă de beneficiari. În acest scop, trebuie să se aplice Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene[22]. (38) Există diverse reglementări sectoriale agricole care conțin dispoziții legate de principiile generale privind controalele, retragerile, reducerile sau excluderile de la plăți și privind impunerea de penalități. Dispozițiile respective trebuie reunite într-un singur cadru juridic la nivel orizontal. Acestea trebuie să se refere la obligațiile statelor membre referitoare la controalele administrative și la fața locului și la normele privind recuperarea și reducerea ajutoarelor și excluderea de la ajutoare. De asemenea, trebuie stabilite norme referitoare la controalele privind îndeplinirea obligațiilor care nu sunt neapărat legate de plata unui ajutor. (39) Legislația sectorială agricolă conține diverse dispoziții care impun depunerea unei garanții pentru a se asigura plata sumei datorate în cazul neîndeplinirii unei obligații. În cazul tuturor acelor dispoziții, trebuie să se aplice o singură normă orizontală, astfel încât să fie consolidat cadrul pentru garanții. (40) Statele membre trebuie să opereze un sistem integrat de administrare și control pentru anumite plăți prevăzute de Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx [DP] și de Regulamentul (UE) nr. RD/xxx al Parlamentului European și al Consiliului din Xxx privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR)[23]. Pentru a îmbunătăți eficacitatea și monitorizarea sprijinului acordat de Uniune, statele membre trebuie să fie autorizate să utilizeze, de asemenea, sistemul integrat menționat și pentru alte sisteme de sprijin ale Uniunii. (41) Trebuie menținute elementele principale ale sistemului integrat respectiv și, în special, dispozițiile privind o bază de date electronică, un sistem de identificare a parcelelor agricole, cererile de ajutor sau de plată și un sistem pentru identificarea și înregistrarea drepturilor la plată. (42) Autoritățile naționale competente trebuie să efectueze integral plățile către beneficiari prevăzute în cadrul schemelor de sprijin din partea Uniunii cuprinse în sistemul integrat, sub rezerva reducerilor prevăzute de prezentul regulament și în perioadele stabilite. În scopul creșterii flexibilității gestionării plăților directe, statelor membre trebuie să li se permită să efectueze plăți cuprinse în sistemul integrat în până la două tranșe pe an. (43) Controlul documentelor comerciale ale întreprinderilor care primesc sau efectuează plăți poate constitui un mijloc foarte eficace de supraveghere a tranzacțiilor care fac parte din sistemul de finanțare din FEGA. Dispozițiile privind controlul documentelor comerciale sunt prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 485/2008 al Consiliului din 26 mai 2008 privind controalele efectuate de către statele membre cu privire la operațiunile care fac parte din sistemul de finanțare prin Fondul european de garantare agricolă[24]. Respectivul control completează alte controale efectuate deja de statele membre. În plus, controlul respectiv nu aduce atingere dispozițiilor naționale referitoare la control care sunt mai cuprinzătoare decât cele prevăzute în regulamentul menționat. (44) În temeiul Regulamentului (CE) nr. 485/2008, statele membre trebuie să întreprindă măsurile necesare pentru a asigura protejarea cu eficacitate a intereselor financiare ale bugetului Uniunii și mai ales pentru a verifica dacă operațiunile finanțate din FEGA sunt veritabile și conforme. În scopuri de claritate și raționalitate, dispozițiile relevante trebuie integrate în același act. Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 485/2008 trebuie abrogat. (45) Documentele pe baza cărora se efectuează controlul în cauză trebuie să fie determinate în așa fel încât să permită un control complet. Este necesar ca întreprinderile care urmează a fi controlate să fie selectate pe baza caracterului tranzacțiilor desfășurate sub responsabilitatea lor, precum și pe baza repartizării per sector a întreprinderilor care primesc sau efectuează plăți în funcție de importanța lor financiară în cadrul sistemului de finanțare din FEGA. (46) Trebuie să se definească atribuțiile funcționarilor însărcinați cu controalele, precum și obligația întreprinderilor de a pune documentele comerciale la dispoziția respectivilor funcționari, pe o perioadă determinată, și de a le furniza acestora informațiile solicitate. Trebuie prevăzută o dispoziție care să permită confiscarea documentelor comerciale în anumite cazuri. (47) Având în vedere structura internațională a comerțului agricol și în interesul funcționării pieței interne, este necesară organizarea cooperării între statele membre. De asemenea, este necesar să se instituie, la nivelul Uniunii, un sistem centralizat de documentare cu privire la întreprinderile care primesc sau efectuează plăți stabilite în țări terțe. (48) Statele membre au responsabilitatea de a-și adopta programele de control, dar este necesar ca programele respective să fie comunicate Comisiei, astfel încât aceasta să poată să-și asume rolul de supraveghere și de coordonare, pentru a se asigura că programele sunt adoptate pe baza criteriilor corespunzătoare și a garanta concentrarea controlului asupra sectoarelor sau întreprinderilor care prezintă un risc de fraudă ridicat. (49) Este esențial ca fiecare stat membru să aibă un departament special responsabil cu monitorizarea controlului documentelor comerciale prevăzută de prezentul regulament sau cu coordonarea controlului. Respectivele departamente speciale trebuie organizate independent de departamentele care desfășoară controlul înaintea efectuării plății. Informațiile colectate în timpul controlului respectiv trebuie protejate de secretul profesional. (50) Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001[25], care a fost înlocuit prin Regulamentul (CE) nr. 73/2009, a stabilit principiul conform căruia plata integrală către beneficiari a unor ajutoare în cadrul PAC trebuie să fie legată de respectarea normelor referitoare la gestionarea terenurilor, producția agricolă și activitatea agricolă. Principiul respectiv a fost cuprins ulterior în Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR)[26] și în Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”)[27]. În temeiul acestui așa-zis sistem de „ecocondiționalitate”, statele membre trebuie să impună penalități sub forma unor reduceri ale sprijinului primit în cadrul PAC sau excluderi de la acesta, în întregime sau parțial. (51) Sistemul de ecocondiționalitate încorporează în PAC standarde de bază pentru mediu, schimbările climatice, bunele condiții agricole și de mediu ale terenurilor, sănătatea publică, sănătatea animalelor, sănătatea plantelor și bunăstarea animalelor. Scopul acestei legături este de a contribui la dezvoltarea unei agriculturi sustenabile, printr-o sensibilizare mai puternică a beneficiarilor în legătură cu necesitatea respectării standardelor de bază. De asemenea, vizează să ofere o contribuție pentru ca PAC să devină mai compatibilă cu așteptările societății, printr-o coerență sporită între politica agricolă comună și politicile privind mediul, sănătatea publică, sănătatea animalelor, sănătatea plantelor și bunăstarea animalelor. (52) Sistemul de ecocondiționalitate este parte integrantă a PAC și, prin urmare, trebuie menținut. Totuși, domeniul său de aplicare, care constă deocamdată în liste separate cu cerințe de reglementare în materie de gestionare și standarde privind bunele condiții agricole și de mediu ale terenurilor, trebuie simplificat, astfel încât să devină mai coerent și mai vizibil. În acest scop, cerințele și standardele trebuie organizate într-o singură listă și grupate în funcție de domenii și aspecte. De asemenea, experiența a demonstrat că unele dintre cerințele din domeniul de aplicare al ecocondiționalității nu sunt suficient de pertinente pentru activitatea agricolă sau pentru suprafața exploatației sau vizează mai degrabă autoritățile naționale decât beneficiarii. Prin urmare, este oportună ajustarea domeniului de aplicare al ecocondiționalității în acest sens. Mai mult, trebuie să se prevadă o dispoziție referitoare la întreținerea pajiștilor permanente în 2014 și 2015. (53) Pentru a deveni operaționale la nivelul fermei și a asigura tratamentul egal necesar între fermieri, cerințele de reglementare în materie de gestionare trebuie aplicate integral de statele membre. (54) În ceea ce privește Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei[28], dispozițiile vor deveni operaționale în cadrul ecocondiționalității doar după implementarea lor deplină de către toate statele membre, în special cu prevederea unor obligații clare pentru fermieri. Conform directivei, cerințele la nivelul fermelor vor fi aplicate cel târziu începând cu 1 ianuarie 2013. (55) În ceea ce privește Directiva 2009/128/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unui cadru de acțiune comunitară în vederea utilizării durabile a pesticidelor[29], dispozițiile vor deveni operaționale în cadrul ecocondiționalității doar după implementarea lor deplină de către toate statele membre, în special cu prevederea unor obligații clare pentru fermieri. Conform directivei, cerințele la nivelul fermelor vor fi aplicate treptat, cu respectarea unui calendar și, mai exact, principiile generale ale combaterii integrate a dăunătorilor vor fi aplicate cel târziu începând cu 1 ianuarie 2014. (56) În conformitate cu articolul 22 din Directiva 2000/60/CE, Directiva 80/68/CEE a Consiliului din 17 decembrie 1979 privind protecția apelor subterane împotriva poluării cauzate de anumite substanțe periculoase[30] se abrogă la 23 decembrie 2013. Pentru păstrarea normelor referitoare la protecția apelor subterane din cadrul ecocondiționalității, în așteptarea includerii în ecocondiționalitate a Directivei 2000/60/CE, este oportun să se ajusteze domeniul de aplicare al ecocondiționalității și să se definească un standard de bune condiții agricole și de mediu care să cuprindă cerințele prevăzute la articolele 4 și 5 din Directiva 80/68/CEE. (57) Sistemul de ecocondiționalitate implică anumite constrângeri administrative atât pentru beneficiari, cât și pentru administrațiile naționale, deoarece trebuie asigurată evidența, trebuie desfășurate controale și trebuie aplicate penalități atunci când este necesar. Respectivele penalități trebuie să fie proporționale, eficace și disuasive. Aceste penalități nu trebuie să aducă atingere altor penalități stabilite în temeiul altor dispoziții cuprinse în dreptul național sau în cel al Uniunii. Din motive de coerență, este oportună fuzionarea dispozițiilor relevante ale Uniunii într-un singur instrument juridic. Fermierii care participă la schema pentru micii fermieri menționată în titlul V din Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx[DP] ar putea considera că eforturile care trebuie depuse în temeiul sistemului de ecocondiționalitate depășesc beneficiul menținerii fermierilor în cadrul sistemului respectiv. Prin urmare, din motive de simplificare, fermierii respectivi trebuie scutiți de participarea la sistemul de ecocondiționalitate și mai ales la sistemul de control al ecocondiționalității și scutiți de riscul penalităților aferente ecocondiționalității. Totuși, această scutire nu trebuie să aducă atingere nici obligației de respectare a dispozițiilor aplicabile din legislația sectorială, nici posibilității de a face obiectul unor controale și penalizări în temeiul legislației respective. (58) Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 a instituit un cadru de standarde privind bunele condiții agricole și de mediu ale terenurilor, în care statele membre trebuie să adopte standarde naționale ținând seama de caracteristicile specifice ale zonelor în cauză, inclusiv de condițiile climatice și ale solurilor, de sistemele agricole existente (utilizarea terenurilor, rotația culturilor, practicile agricole) și de structurile fermelor. Scopul respectivelor standarde privind bunele condiții agricole și de mediu ale terenurilor este de a contribui la prevenirea eroziunii solurilor, la menținerea materiei organice din sol și a structurii solului, la asigurarea unui nivel minim de întreținere, la evitarea deteriorării habitatelor, precum și la protecția și gestionarea apelor. Prin urmare, domeniul de aplicare mai amplu al sistemului de ecocondiționalitate stabilit de prezentul regulament trebuie sa includă un cadru în care statele membre trebuie să adopte standarde naționale privind bunele condiții agricole și de mediu. De asemenea, cadrul Uniunii trebuie să includă atât norme care să abordeze mai bine aspectele legate de apă, sol, stocurile de carbon, biodiversitate și peisaj, cât și nivelul minim de întreținere a terenurilor. (59) Beneficiarii trebuie să știe clar ce anume trebuie să respecte în legătură cu normele privind ecocondiționalitatea. În acest scop, statele membre trebuie să comunice în mod cuprinzător, inteligibil și explicativ, inclusiv, dacă este posibil, prin mijloace electronice, toate cerințele și standardele care fac parte din normele respective. (60) Implementarea cu eficacitate a ecocondiționalității impune verificarea îndeplinirii obligațiilor la nivelul beneficiarilor. În cazul în care un stat membru decide să folosească opțiunea de a nu aplica o reducere sau o excludere dacă suma în cauză este mai mică de 100 EUR, autoritatea de control competentă trebuie să verifice, pentru un eșantion de beneficiari, în anul următor, dacă situațiile de nerespectare constatate au fost remediate. (61) Pentru a se asigura o colaborare armonioasă între Comisie și statele membre în privința finanțării cheltuielilor PAC și, în special, pentru a permite Comisiei să monitorizeze gestionarea financiară realizată de statele membre, precum și să verifice și să închidă conturile agențiilor de plăți acreditate, anumite informații trebuie transmise Comisiei de către statele membre sau trebuie să fie ținute la dispoziția Comisiei. (62) În scopul compilării datelor care trebuie transmise Comisei și pentru a permite Comisiei să aibă acces total și imediat la datele privind cheltuielile atât în format tipărit, cât și în format electronic, trebuie stabilite norme corespunzătoare privind prezentarea și transmiterea datelor, inclusiv norme privind termenele limită. (63) Deoarece este posibil ca în aplicarea sistemelor naționale de control și a verificării conformității să fie implicate date personale sau secrete comerciale, statele membre și Comisia trebuie să garanteze confidențialitatea informațiilor primite în acel context. (64) În interesul unei bune gestionări financiare a bugetului Uniunii și în scopul imparțialității tratamentului atât la nivel de stat membru, cât și la nivel de beneficiar, trebuie stabilite norme privind folosirea monedei euro. (65) Cursul de schimb al monedei euro în raport cu moneda națională poate fluctua pe perioada desfășurării unei operațiuni. Prin urmare, cursul aplicabil cuantumurilor în cauză trebuie stabilit ținând cont de factorul generator prin care este îndeplinit obiectivul economic al operațiunii. Cursul de schimb aplicat trebuie să fie cel valabil la data la care a survenit acest factor generator. Este necesar să se specifice acest fapt generator sau să se renunțe la aplicarea sa, cu respectarea anumitor criterii și, în special, a rapidității repercusiunilor mișcărilor monetare. Normele respective sunt stabilite de Regulamentul (CE) nr. 2799/98 al Consiliului din 15 decembrie 1998 de stabilire a sistemului agromonetar pentru moneda euro[31] și completează dispozițiile similare din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005. În scopuri de claritate și raționalitate, dispozițiile relevante trebuie integrate în același act. Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 2799/98 trebuie abrogat. (66) Trebuie să se stabilească norme speciale care să permită luarea de măsuri în cazul unor situații monetare excepționale care apar fie în Uniunea Europeană, fie pe piața mondială și care impun o reacție imediată, pentru a se asigura buna funcționare a mecanismelor stabilite în cadrul PAC. (67) Pentru statele membre care nu au adoptat moneda euro, trebuie să existe opțiunea de a efectua plăți în euro, mai degrabă decât în moneda națională, în cazul cheltuielilor rezultate din legislația PAC. Sunt necesare norme specifice pentru a se garanta că această opțiune nu creează avantaje nejustificate pentru părțile care efectuează sau primesc plăți. (68) Fiecare măsură din cadrul PAC trebuie să fie suspusă monitorizării și evaluării în vederea îmbunătățirii calității și pentru demonstrarea rezultatelor obținute. În acest context, Comisia trebuie să stabilească o listă a indicatorilor și să evalueze impactul PAC în raport cu obiectivele de politică. Comisia trebuie să instituie un cadru pentru o monitorizare și o evaluare comune, cadru care să garanteze, printre altele, disponibilitatea la timp a datelor relevante, inclusiv a informațiilor primite de la statele membre. Totodată, Comisia trebuie să țină cont de nevoile de date și de sinergiile dintre potențialele surse de date. Mai mult decât atât, în Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor: „Un buget pentru Europa 2020” – Partea a II-a se precizează că cheltuielile legate de politicile climatice trebuie să crească până la o pondere minimă de 20 % din bugetul general al Uniunii, cu contribuția diverselor politici. Prin urmare, Comisia trebuie să poată evalua impactul sprijinului oferit de Uniune în cadrul PAC în privința îndeplinirii obiectivelor legate de climă. (69) Este aplicabiă legislația Uniunii referitoare la protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date, în special Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date[32] și Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date[33]. (70) În hotărârea sa în cauzele conexate C-92/09 și 93/09[34], Curtea de Justiție a Uniunii Europene a declarat invalide dispozițiile relevante ale Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 referitoare la obligația statelor membre de a publica informații privind persoanele fizice care beneficiază de fondurile europene pentru agricultură. Deoarece este în interesul persoanelor fizice ca datele lor cu caracter personal să fie protejate, și în vederea reconcilierii diferitelor obiective care au stat la baza obligației de a publica informații privind beneficiarii fondurilor, prevăzută de Regulamentul (CE) nr. 259/2008 al Comisiei de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului în ceea ce privește publicarea informațiilor referitoare la beneficiarii fondurilor provenite din Fondul European de Garantare Agricolă (FEGA) și din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR)[35], regulamentul menționat a fost modificat astfel încât să prevadă în mod explicit că obligația respectivă nu se aplică persoanelor fizice. Adoptarea de către Parlamentul European și Consiliu a unor noi norme care să țină cont de obiecțiile exprimate de Curtea de Justiție trebuie să fie precedată de o analiză și de o evaluare aprofundate pentru a găsi cea mai bună modalitate de conciliere a dreptului la protecția datelor cu caracter personal ale beneficiarilor cu nevoia de transparență. Până la efectuarea analizei și a evaluării menționate, trebuie menținute dispozițiile actuale referitoare la publicarea informațiilor privind beneficiarii fondurilor europene pentru agricultură. (71) Pentru a asigura condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament, Comisiei trebuie să-i fie acordate competențe de executare. Aceste competențe trebuie să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[36]. (72) Pentru adoptarea anumitor acte de punere în aplicare trebuie utilizată procedura de consultare. În ceea ce privește actele de punere în aplicare ce presupun calcularea unor cuantumuri de către Comisie, procedura de consultare permite Comisiei să își asume întreaga responsabilitate pentru gestionarea bugetului și vizează o eficiență, o previzibilitate și o rapiditate sporite, ținând cont de limitele temporale și de procedurile bugetare. În ceea ce privește actele de punere în aplicare în cadrul plăților efectuate către statele membre și funcționarea procedurii de verificare și închidere a conturilor, procedura de consultare permite Comisiei să își asume întreaga responsabilitate pentru gestionarea bugetului și verificarea conturilor anuale ale agențiilor de plăți naționale în vederea acceptării acestor conturi sau, în cazul cheltuielilor care nu au fost efectuate în conformitate cu normele Uniunii, în vederea excluderii cheltuielilor respective de la finanțarea din partea Uniunii. În alte cazuri, pentru adoptarea actelor de punere în aplicare trebuie utilizată procedura de examinare. (73) De asemenea, trebuie să se delege Comisiei competența de a îndeplini anumite sarcini administrative sau de gestionare, mai ales în ceea ce privește stabilirea soldului net disponibil pentru cheltuielile FEGA. Regulamentul (UE) nr. 182/2011 nu trebuie să se aplice în cazul acestor delegări de competențe. (74) Tranziția de la dispozițiile regulamentelor abrogate de prezentul regulament la dispozițiile prezentului regulament ar putea genera dificultăți practice și specifice. În vederea rezolvării respectivelor posibile dificultăți, trebuie să se prevadă că Comisia adoptă măsurile necesare și bine justificate. (75) Deoarece perioada de programare pentru programele de dezvoltare rurală finanțate pe baza prezentului regulament începe la 1 ianuarie 2014, prezentul Regulament trebuie să se aplice de la acea dată. Totuși, anumite dispoziții, în special cele referitoare la gestionarea financiară a fondurilor, trebuie să se aplice de la o dată anterioară care să corespundă cu începutul exercițiului financiar, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: CUPRINS EXPUNERE DE MOTIVE.......................................................................................................... 2 1........... CONTEXTUL PROPUNERII....................................................................................... 2 2........... REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI...................................................................................................................................... 4 3........... ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII........................................................... 6 4........... IMPLICAȚIILE BUGETARE....................................................................................... 8 REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune........................................................................................... 9 TITLUL I DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII............................................................. 28 TITLUL II DISPOZIȚII GENERALE PRIVIND FONDURILE AGRICOLE........................... 29 Capitolul I Fonduri agricole......................................................................................................... 29 Capitolul II Agenții de plăți și alte organisme........................................................................... 31 TITLUL III SISTEMUL DE CONSILIERE AGRICOLĂ.......................................................... 34 TITLUL IV GESTIONAREA FINANCIARĂ A FONDURILOR............................................. 36 Capitolul I FEGA........................................................................................................................ 36 Secțiunea 1 Finanțarea cheltuielilor.......................................................................................... 36 Secțiunea 2 Disciplina bugetară................................................................................................. 38 Capitolul II FEADR.................................................................................................................... 41 Secțiunea 1 Dispoziții generale privind FEADR........................................................................ 41 Secțiunea 2 Finanțarea programelor de dezvoltare rurală.......................................................... 42 Secțiunea 3 Contribuția financiară la programele de dezvoltare rurală........................................ 42 Secțiunea 4 Finanțarea premiului pentru cooperare locală inovatoare........................................ 46 Capitolul III Dispoziții comune................................................................................................... 47 Capitolul IV Verificarea și închiderea conturilor.......................................................................... 52 Secțiunea I Dispoziții generale................................................................................................. 52 Secțiunea II Verificarea și închiderea........................................................................................ 54 Secțiunea III Nereguli............................................................................................................... 56 TITLUL V SISTEME DE CONTROL ȘI PENALITĂȚI.......................................................... 58 Capitolul I Norme generale......................................................................................................... 58 Capitolul II Sistemul Integrat de Administrare și Control............................................................. 63 Capitolul III Controlul tranzacțiilor............................................................................................. 69 Capitolul IV Alte dispoziții privind controalele............................................................................ 75 TITLUL VI ECOCONDIȚIONALITATE................................................................................. 77 Capitolul I Domeniul de aplicare.................................................................................................. 77 Capitolul II Sistemul de control și penalitățile legate de ecocondiționalitate............................... 79 TITLUL VII DISPOZIȚII COMUNE....................................................................................... 83 Capitolul I Comunicare............................................................................................................... 83 CAPITOLUL II Utilizarea monedei euro..................................................................................... 85 CAPITOLUL III Raport și evaluare.......................................................................................... 87 TITLUL VIII DISPOZIȚII FINALE.......................................................................................... 89 ANEXA I................................................................................................................................... 91 ANEXA II................................................................................................................................. 94 ANEXA III................................................................................................................................ 97 FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ.................................................................................... 102 TITLUL I DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII Articolul 1 Domeniul de aplicare Prezentul regulament stabilește norme referitoare la: (a) finanțarea cheltuielilor în cadrul politicii agricole comune, inclusiv a cheltuielilor pentru dezvoltare rurală; (b) sistemul de consiliere agricolă; (c) sistemele de gestionare și control care trebuie instituite de statele membre; (d) sistemul de ecocondiționalitate; (e) verificarea și închiderea conturilor. Articolul 2 Termeni utilizați în prezentul regulament 1. În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile termenilor „fermier”, „activitate agricolă”, „suprafață agricolă” și „exploatație” stabilite la articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx[DP], cu excepția cazului în care prezentul regulament prevede dispoziții contrare. În sensul prezentului regulament, se aplică termenul „plăți directe” menționat la articolul 1 din Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx[DP]. 2. Forța majoră și circumstanțele excepționale, astfel cum sunt utilizate în prezentul regulament în raport cu Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx[DP], cu Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx[sCMO] și cu Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx[RD], pot fi recunoscute mai ales în cazuri precum: (a) decesul beneficiarului; (b) incapacitatea profesională pe termen lung a beneficiarului; (c) o catastrofă naturală gravă care afectează puternic exploatația agricolă; (d) distrugerea accidentală a clădirilor destinate creșterii animalelor, aflate pe exploatație; (e) o epizootie care afectează parțial sau integral șeptelul beneficiarului; (f) exproprierea unei mari părți a exploatației, dacă nu ar fi putut fi anticipată la momentul depunerii cererii. TITLUL II DISPOZIȚII GENERALE PRIVIND FONDURILE AGRICOLE Capitolul I Fonduri agricole Articolul 3 Fonduri pentru finanțarea cheltuielilor din agricultură 1. În vederea îndeplinirii obiectivelor politicii agricole comune definite de tratat, finanțarea diverselor măsuri care intră sub incidența acestei politici, inclusiv dezvoltarea rurală, se realizează din: (a) Fondul european de garantare agricolă, denumit în continuare „FEGA”; (b) Fondul european agricol de dezvoltare rurală, denumit în continuare „FEADR”. 2. FEGA și FEADR fac parte din bugetul general al Uniunii Europene. Articolul 4 Cheltuieli din FEGA 1. FEGA se implementează prin gestiune partajată între statele membre și Uniune și finanțează următoarele cheltuieli, care trebuie efectuate în conformitate cu legislația Uniunii: (a) măsurile de reglementare sau sprijinire a piețelor agricole; (b) plățile directe către fermieri în cadrul politicii agricole comune; (c) contribuția financiară a Uniunii la măsurile de informare și promovare a produselor agricole pe piața internă a Uniunii și în țările terțe, întreprinse de statele membre pe baza altor programe decât cele menționate la articolul 5 și selectate de Comisie; (d) contribuția financiară a Uniunii la Programul de încurajare a consumului de fructe în școli și la măsurile legate de bolile animalelor și de pierderea încrederii consumatorilor, menționate la articolele 21 și, respectiv, 155 din Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx[sCMO]. 2. În mod direct și în conformitate cu legislația Uniunii, FEGA finanțează următoarele cheltuieli: (a) promovarea produselor agricole, fie direct de către Comisie, fie prin intermediul unor organizații internaționale; (b) măsurile întreprinse în conformitate cu legislația Uniunii pentru a se asigura conservarea, caracterizarea, colectarea și utilizarea resurselor genetice în agricultură; (c) înființarea și întreținerea sistemelor de informații contabile agricole; (d) sistemele de investigare agricolă, inclusiv investigațiile privind structura exploatațiilor agricole. Articolul 5 Cheltuieli din FEADR FEADR implementează prin gestiune partajată între statele membre și Uniune și finanțează contribuția financiară a Uniunii la programele de dezvoltare rurală implementate în conformitate cu legislația Uniunii privind sprijinul pentru dezvoltare rurală, precum și cheltuielile legate de Premiul pentru cooperare locală inovatoare menționat în titlul III capitolul IV din Regulamentul (UE) nr. RD/xxx. Articolul 6 Alte cheltuieli, inclusiv asistență tehnică FEGA și FEADR pot finanța fiecare, în mod direct, la inițiativa Comisiei și/sau în numele acesteia, sprijinul pentru pregătire și monitorizare, sprijinul administrativ și tehnic, precum și măsurile de evaluare, de audit și de inspecție necesare punerii în aplicare a politicii agricole comune. Măsurile respective includ în special: (a) măsurile necesare pentru analiza, gestionarea, monitorizarea, schimbul de informații și punerea în aplicare a politicii agricole comune, precum și măsurile referitoare la punerea în aplicare a sistemelor de control și la asistența tehnică și administrativă; (b) achiziționarea de către Comisie a imaginilor satelitare necesare pentru controale în conformitate cu articolul 21; (c) măsurile luate de Comisie prin intermediul aplicațiilor de teledetecție utilizate pentru monitorizarea resurselor agricole în conformitate cu articolul 22; (d) măsurile necesare pentru menținerea și dezvoltarea metodelor și a mijloacelor tehnice de informare, interconectare, monitorizare și control al gestionării financiare a fondurilor utilizate pentru finanțarea politicii agricole comune; (e) furnizarea de informații privind politica agricolă comună, în conformitate cu articolul 47; (f) studiile privind politica agricolă comună și evaluarea măsurilor finanțate de FEGA și FEADR, inclusiv îmbunătățirea metodelor de evaluare și schimburile de informații privind practicile din domeniu; (g) dacă este cazul, agențiile executive instituite în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 58/2003 al Consiliului[37], agenții care acționează în legătură cu politica agricolă comună; (h) măsurile legate de diseminarea informațiilor, sensibilizare, promovarea cooperării și schimburile de experiență la nivelul Uniunii, întreprinse în contextul dezvoltării rurale, inclusiv constituirea de rețele ale părților implicate; (i) măsurile necesare pentru dezvoltarea, înregistrarea și protejarea logourilor în cadrul politicilor de calitate ale Uniunii și pentru protejarea drepturilor de proprietate intelectuală legate de acestea, precum și progresele necesare ale tehnologiei informației (IT). Capitolul II Agenții de plăți și alte organisme Articolul 7 Acreditarea și retragerea acreditării agențiilor de plăți și a organismelor de coordonare 1. Agențiile de plăți sunt departamente sau organisme speciale ale statelor membre, responsabile cu gestionarea și controlul cheltuielilor menționate la articolul 4 alineatul (1) și la articolul 5. Cu excepția plăților, executarea sarcinilor respective poate fi delegată. 2. Statele membre acreditează ca agenții de plăți departamente sau organisme care îndeplinesc criteriile de acreditare care urmează a fi stabilite de Comisie în temeiul articolului 8 litera (a). Ținând cont de propriile dispoziții constituționale, fiecare stat membru restricționează numărul propriilor agenții de plăți acreditate la una per stat membru sau una per regiune, după caz. Totuși, în cazul în care se instituie agenții de plăți la nivel regional, statele membre acreditează, de asemenea, o agenție de plăți la nivel național pentru schemele de ajutoare care, dată fiind natura lor, trebuie gestionate la nivel național. 3. Până la data de [1 februarie] a anului care urmează exercițiului financiar în cauză, persoana care conduce agenția de plăți acreditată întocmește: (a) conturile anuale pentru cheltuielile efectuate în cursul îndeplinirii sarcinilor care revin respectivei agenții de plăți acreditate, însoțite de informațiile necesare pentru verificarea și închiderea conturilor respective în conformitate cu articolul 53; (b) o declarație de asigurare de gestiune privind exhaustivitatea, exactitatea și veridicitatea conturilor, buna funcționare a sistemelor de control intern, precum și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente și respectarea principiului bunei gestiuni financiare; (c) un rezumat al rezultatelor tuturor auditurilor și controalelor realizate și disponibile, inclusiv o analiză a deficiențelor sistematice sau recurente, precum și a acțiunilor corective întreprinse sau planificate. 4. În cazul în care sunt acreditate mai multe agenții de plăți, statul membru desemnează un organism, denumit în continuare „organismul de coordonare”, căruia îi atribuie următoarele sarcini: (a) să culeagă informațiile care urmează a fi puse la dispoziția Comisiei și să trimită Comisiei informațiile respective; (b) să elaboreze un raport de sinteză care să ofere o imagine de ansamblu la nivel național asupra tuturor declarațiilor de asigurare de gestiune menționate la alineatul (3) litera (b) și asupra avizelor de audit referitoare la acestea, menționate la articolul (9); (c) să se asigure că se întreprind acțiuni corective în legătură cu orice deficiență de tip obișnuit și că Comisia este informată în privința acțiunilor subsecvente; (d) să promoveze și să asigure aplicarea armonizată a normelor Uniunii. Organismul de coordonare face obiectul unei acreditări specifice de către statele membre în ceea ce privește prelucrarea informațiilor financiare menționate la primul paragraf litera (a). 5. Atunci când o agenție de plăți acreditată nu întrunește sau nu mai întrunește unul sau mai multe dintre criteriile de acreditare menționate la alineatul (2), statul membru retrage acreditarea dacă agenția de plăți nu realizează schimbările necesare într-o perioadă de timp care urmează a fi determinată în funcție de gravitatea problemei. 6. Agențiile de plăți gestionează și asigură controlul operațiunilor legate de intervenția publică de care răspund și își mențin responsabilitatea generală în domeniul respectiv. Articolul 8 Competențele Comisiei 1. Pentru a se asigura buna funcționare a sistemului prevăzut la articolul 7, se deleagă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 111 în ceea ce privește: (a) condițiile minime pentru acreditarea agențiilor de plăți în ceea ce privește mediul intern, activitățile de control desfășurate, informarea și comunicarea, monitorizarea, precum și normele privind procedura de acordare și de retragere a acreditării; (b) normele legate de supraveghere și procedura de revizuire a acreditării agențiilor de plăți; (c) condițiile minime pentru acreditarea organismelor de coordonare, precum și normele privind procedura de acordare și de retragere a acreditării. 2 Prin acte de punere în aplicare, Comisia stabilește norme referitoare la: (a) obligațiile agențiilor de plăți privind intervenția publică, precum și privind conținutul responsabilităților lor de gestionare și control. (b) funcționarea organismului de coordonare și notificarea către Comisie a informațiilor menționate la articolul 7 alineatul (4). Actele de punere în aplicare prevăzute la primul paragraf se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 112 alineatul (3). Articolul 9 Organisme de certificare 1. Organismul de certificare este un organism de audit public sau privat desemnat de statul membru, care furnizează un aviz privind declarația de asigurare de gestiune, referindu-se la exhaustivitatea, exactitatea și veridicitatea conturilor anuale ale agenției de plăți, la buna funcționare a sistemului de control intern al acesteia, la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, precum și la respectarea principiului bunei gestiuni financiare. Organismul de certificare este independent din punct de vedere operațional atât de agenția de plăți în cauză, cât și de autoritatea care a acreditat respectiva agenție. 2. Prin acte de punere în aplicare, Comisia stabilește norme privind statutul organismelor de certificare, sarcinile specifice ale acestora, inclusiv controalele pe care trebuie să le efectueze acestea, precum și privind certificatele și rapoartele, împreună cu documentele însoțitoare, care trebuie întocmite de organismele respective. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 112 alineatul (3). Articolul 10 Admisibilitatea plăților efectuate de agențiile de plăți Cheltuielile menționate la articolul 4 alineatul (1) și la articolul 5 pot fi acoperite prin finanțare din partea Uniunii numai dacă au fost efectuate de agențiile de plăți acreditate. Articolul 11 Plata integrală către beneficiari Cu excepția cazului în care legislația Uniunii prevede explicit dispoziții contrare, plățile legate de finanțarea prevăzută în prezentul regulament sunt efectuate integral către beneficiari. TITLUL III SISTEMUL DE CONSILIERE AGRICOLĂ Articolul 12 Principiu și domeniu de aplicare 1. Statele membre instituie un sistem de consiliere a beneficiarilor în domeniul gestionării terenurilor și fermelor (denumit în continuare „sistemul de consiliere agricolă”), operat de unul sau mai multe organisme desemnate. Organismele desemnate pot fi publice sau private. 2. Sistemul de consiliere agricolă se referă cel puțin la: (a) cerințele de reglementare în materie de gestionare și standardele privind bunele condiții agricole și de mediu ale terenurilor stabilite în titlul VI capitolul I; (b) practicile agricole benefice pentru climă și mediu stabilite în titlul III capitolul 2 din Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx [DP] și întreținerea suprafeței agricole menționată la articolul 4 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx [DP]; (c) cerințele sau acțiunile legate de atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea, de biodiversitate, de protecția apelor, de notificarea bolilor animalelor și plantelor și de inovare, cel puțin astfel cum sunt stabilite în anexa I la prezentul regulament; (d) dezvoltarea durabilă a activității economice a fermelor mici, astfel cum sunt definite de statele membre, și cel puțin a fermelor care participă la schema pentru micii fermieri menționată în titlul V din Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx[DP]. 3. De asemenea, sistemul de consiliere agricolă poate să se refere mai ales la: (a) dezvoltarea durabilă a activității economice a exploatațiilor, altele decât cele menționate la alineatul (2) litera (d); (b) cerințele minime stabilite de legislația națională menționate la articolul 29 alineatul (3) și la articolul 30 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. xxx/xxx [RD]. Articolul 13 Cerințe specifice legate de sistemul de consiliere agricolă 1. Statele membre se asigură că, în cadrul sistemului de consiliere agricolă, consilierii sunt calificați în mod corespunzător și formați periodic. 2. Statele membre asigură separarea dintre consiliere și control. În acest sens și fără a aduce atingere legislației naționale privind accesul public la documente, statele membre se asigură că organismele desemnate menționate la articolul 12 nu dezvăluie informații și date cu caracter personal sau individual pe care le obțin în cadrul activității de consiliere altor persoane decât beneficiarul care administrează ferma în cauză, cu excepția cazului în care constată, în cadrul activității lor, o neregulă sau o încălcare a normelor vizată de o obligație prevăzută de legislația Uniunii sau națională de a informa o autoritate publică, în special în cazul infracțiunilor. 3. Autoritatea națională competentă furnizează beneficiarului lista organismelor desemnate, prin mijloace electronice atunci când este oportun acest lucru. Articolul 14 Accesul la sistemul de consiliere agricolă Indiferent dacă primesc sau nu sprijin în cadrul politicii agricole comune, inclusiv în ceea ce privește dezvoltarea rurală, beneficiarii pot utiliza în mod facultativ sistemul de consiliere agricolă. Totuși, statele membre pot stabili, în conformitate cu criterii obiective, categoriile de beneficiari care au acces prioritar la sistemul de consiliere agricolă. Cu toate acestea, statele membre se asigură că se acordă prioritate fermierilor al căror acces la un serviciu de consiliere diferit de sistemul de consiliere agricolă este cel mai limitat. Sistemul de consiliere agricolă garantează că beneficiarii au acces la consiliere care reflectă situația specifică a exploatației lor. Articolul 15 Competențele Comisiei 1. Pentru a se garanta funcționarea adecvată a sistemului de consiliere agricolă, se deleagă Comisiei competența de a adopta acte delegate în conformitate cu articolul 111 privind dispoziții pentru operaționalizarea deplină a sistemului respectiv. Dispozițiile respective se pot referi, printre altele, la criteriile de accesibilitate pentru fermieri. 2. Prin acte de punere în aplicare, Comisia poate să adopte norme privind punerea în aplicare uniformă a sistemului de consiliere agricolă. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 112 alineatul (3). TITLUL IV GESTIONAREA FINANCIARĂ A FONDURILOR Capitolul I FEGA Secțiunea 1 Finanțarea cheltuielilor Articolul 16 Plafonul bugetar 1. Plafonul anual pentru cheltuielile FEGA este constituit din cuantumurile maxime stabilite pentru acestea în cadrul Regulamentului (UE) nr. xxx/xxx [CFM]. 2. În cazul în care legislația Uniunii prevede reducerea sumelor față de cuantumul menționat la alineatul (1), Comisia stabilește, prin acte de punere în aplicare, soldul net disponibil pentru cheltuielile FEGA pe baza datelor menționate în legislația respectivă. Articolul 17 Plățile lunare 1. Comisia pune la dispoziția statelor membre alocările necesare pentru finanțarea cheltuielilor menționate la articolul 4 alineatul (1), sub forma unor plăți lunare, pe baza cheltuielilor efectuate de agențiile de plăți acreditate într-o perioadă de referință. 2. Până la transferarea plăților lunare de către Comisie, resursele necesare pentru a face față cheltuielilor se mobilizează de către statele membre în funcție de necesitățile agențiilor lor de plăți acreditate. Articolul 18 Procedură privind plățile lunare 1. Comisia efectuează plățile lunare, fără a aduce atingere actelor de punere în aplicare menționate la articolele 53 și 54, pentru cheltuielile efectuate de agențiile de plăți acreditate în cursul unei luni de referință. 2. Plățile lunare se efectuează către fiecare stat membru cel târziu în a treia zi lucrătoare din a doua lună care urmează celei în care s-au efectuat cheltuielile. Cheltuielile efectuate de statele membre în perioada 1-15 octombrie se înregistrează ca fiind efectuate în luna octombrie. Cheltuielile efectuate în perioada 16-31 octombrie se înregistrează ca fiind efectuate în luna noiembrie. 3. Prin acte de punere în aplicare, Comisia stabilește plățile lunare pe care le efectuează, pe baza unei declarații de cheltuieli a statului membru și a informațiilor furnizate în conformitate cu articolul 102 alineatul (1), ținând seama de reducerea sau suspendarea plăților în conformitate cu articolul 43 sau de orice alte corecții. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 112 alineatul (2). 4. Prin acte de punere în aplicare, Comisia poate hotărî să efectueze plăți suplimentare sau deduceri. În asemenea situații, comitetul menționat la articolul 112 alineatul (1) trebuie să fie informat la următoarea reuniune. Articolul 19 Costuri administrative și de personal Nu sunt suportate din fond cheltuielile aferente costurilor administrative și de personal efectuate de statele membre și de beneficiarii ajutoarelor finanțate din FEGA. Articolul 20 Cheltuielile aferente intervenției publice 1. Dacă, în