P9_TA(2022)0267

Viitorul relațiilor comerciale dintre UE și Africa

Rezoluția Parlamentului European din 23 iunie 2022 referitoare la viitorul relațiilor comerciale dintre UE și Africa (2021/2178(INI))

(2023/C 32/09)

Parlamentul European,

— având în vedere Agenda 2030 a ONU pentru dezvoltare durabilă,

— având în vedere Acordul de la Paris,

— având în vedere declarația comună în urma celui de-al șaselea summit Uniunea Europeană-Uniunea Africană (UA) din 17-18 februarie 2022, intitulată „O viziune comună pentru 2030”,

— având în vedere comunicarea Comisiei din 11 decembrie 2019, intitulată „Pactul ecologic european” (COM(2019)0640),

— având în vedere comunicarea comună a Comisiei și a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate din 9 martie 2020 intitulată „Către o strategie cuprinzătoare cu Africa” (JOIN(2020)0004),

— având în vedere rezoluția sa din 25 martie 2021 referitoare la o nouă strategie UE-Africa – un parteneriat pentru o dezvoltare durabilă și favorabilă incluziunii (1),

— având în vedere „Agenda 2063: Africa pe care ne-o dorim” a UA,

— având în vedere inițiativele UA lansate pentru a realiza Agenda 2063, inclusiv Dezvoltare industrială accelerată pentru Africa, Programul pentru dezvoltarea infrastructurilor în Africa, Stimularea comerțului intraafrican și Viziunea africană privind mineritul,

— având în vedere acordul de parteneriat dintre Uniunea Europeană, pe de o parte, și membrii Organizației statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific, pe de altă parte,

— având în vedere comunicarea Comisiei din 18 februarie 2021 intitulată „Revizuirea politicii comerciale – O politică comercială deschisă, durabilă și fermă” (COM(2021)0066),

— având în vedere acordurile de parteneriat economic (APE), cele încheiate și cele în curs de negociere dintre Uniunea Europeană și 14 țări și regiuni din Africa Subsahariană, precum și alte acorduri de liber schimb încheiate de UE cu țările din Africa de Nord,

— având în vedere decizia Adunării șefilor de stat și de guvern a UA din 2 iulie 2018 privind zona continentală africană de liber schimb (AfCFTA) (2),

— având în vedere Decizia de la Kigali a Adunării șefilor de stat și de guvern din cadrul UA din iulie 2016 privind rezultatul retragerii Adunării Uniunii Africane, în special punctul 5 privind finanțarea Uniunii (3),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 12 septembrie 2018 privind o nouă Alianță Africa-Europa pentru investiții și locuri de muncă sustenabile: să ducem parteneriatul pentru investiții și locuri de muncă la un nivel superior (COM(2018)0643),

— având în vedere rezoluția sa din 13 martie 2018 referitoare la egalitatea de gen în acordurile comerciale ale UE (4),

— având în vedere declarația miniștrilor de finanțe ai G7 din 25 septembrie 2020 referitoare la Inițiativa privind suspendarea serviciului datoriei și la reducerea datoriilor pentru țările vulnerabile,

— având în vedere comunicarea comună a Comisiei și a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate din 1 decembrie 2021 intitulată „Inițiativa «Global Gateway»” (JOIN(2021)0030),

— având în vedere propunerea Comisiei din 14 iulie 2021 de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind instituirea unui mecanism de ajustare la frontieră în funcție de carbon (COM(2021)0564);

— având în vedere comunicarea comună a Comisiei și a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate din 25 noiembrie 2020 intitulată „Planul de acțiune al UE pentru egalitatea de gen (GAP) III – o agendă ambițioasă pentru egalitatea de gen și emanciparea femeilor în acțiunile externe ale UE (JOIN(2020)0017),

— având în vedere comunicarea comună a Comisiei și a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate din 9 februarie 2021 intitulată „Un parteneriat reînnoit cu țările din vecinătatea sudică – O nouă agendă pentru Mediterana” (JOIN(2021)0002) și documentul de lucru comun al serviciilor Comisiei care o însoțește (SWD(2021)0023),

— având în vedere rezoluția sa din 10 martie 2022 referitoare la Planul de acțiune al UE pentru egalitatea de gen III (5),

— având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2173/2005 al Consiliului din 20 decembrie 2005 privind instituirea unui regim de licențe FLEGT pentru importurile de lemn în Comunitatea Europeană (6) și acordurile de parteneriat voluntar asociate dintre UE și țările partenere și acordurile de parteneriat voluntar dintre UE și țările partenere,

— având în vedere propunerea Comisiei din 17 noiembrie 2021 de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind punerea la dispoziție pe piața Uniunii a anumitor produse de bază și produse asociate cu defrișările și degradarea pădurilor, precum și exportul acestora din Uniune (COM(2021)0706),

— având în vedere rezoluția sa din 10 martie 2021 incluzând recomandări adresate Comisiei cu privire la obligația de diligență și responsabilitatea întreprinderilor (7),

— având în vedere Procesul Kimberley și rezoluția sa din 16 decembrie 2021 referitoare la punerea în aplicare a sistemului de certificare pentru Procesul Kimberley (8),

— având în vedere Regulamentul (UE) 2017/821 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 mai 2017 de stabilire a unor obligații de diligență necesară în cadrul lanțului de aprovizionare care revin importatorilor din Uniune de staniu, tantal și tungsten, de minereuri ale acestora și de aur provenind din zone de conflict și din zone cu risc ridicat (9),

— având în vedere propunerea Comisiei din 22 septembrie 2021 de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de aplicare a unui sistem generalizat de preferințe tarifare (COM(2021)0579);

— având în vedere rezoluția sa din 10 februarie 2021 referitoare la noul plan de acțiune (10) privind economia circulară,

— având în vedere rezoluția sa din 20 octombrie 2021 referitoare la o strategie „De la fermă la consumator” pentru un sistem alimentar echitabil, sănătos și ecologic (11),

— având în vedere rezoluția sa din 25 noiembrie 2021 conținând recomandări adresate Comisiei referitoare la politicile și legislația privind migrația legală (12),

— având în vedere declarația Forumului Africa-Europa al autorităților locale și regionale din 15 februarie 2022,

— având în vedere declarația comună a organizațiilor de afaceri din cadrul celui de-al șaptelea Forum de afaceri UE-Africa din 14 februarie 2022,

— având în vedere documentul final al Forumului organizațiilor societății civile din cadrul Săptămânii Africa-Europa din februarie 2022, intitulat „Nicio decizie cu privire la noi fără noi!”,

— având în vedere rezultatele comune ale Săptămânii tineretului Africa – Europa din februarie 2022,

— având în vedere Raportul Conferinței Organizației Națiunilor Unite pentru Comerț și Dezvoltare (UNCTAD) din 2021 privind dezvoltarea economică în Africa, intitulat „Valorificarea beneficiilor potențiale ale zonei continentale africane de liber schimb pentru o creștere favorabilă incluziunii”,

— având în vedere Alianța Africa-Europa pentru investiții și locuri de muncă sustenabile,

— având în vedere recomandările din raportul final al Grupului consultativ prezidențial privind reforma funciară și agricultura din Africa de Sud din 4 mai 2019,

— având în vedere raportul Grupului operativ UA-UE pentru economia digitală din 13 iunie 2019 intitulat „Noul parteneriat Africa-Europa pentru economia digitală: accelerarea realizării obiectivelor de dezvoltare durabilă”,

— având în vedere Raportul din 2021 privind progresele înregistrate de UE în domeniul ajutorului pentru comerț,

— având în vedere dialogul multipartit al UE pentru cacao sustenabilă, care se axează pe sectorul producției de cacao în două dintre principalele țări producătoare, Côte d’Ivoire și Ghana,

— având în vedere discursul rostit de Nana Akufo-Addo, președintele Ghanei, la 12 decembrie 2021, în fața Parlamentului European de la Strasbourg,

— având în vedere Rezoluția Adunării Generale a ONU din 2 martie 2022 privind agresiunea împotriva Ucrainei,

— având în vedere comunicarea Comisiei din 23 martie 2022 intitulată „Garantarea securității alimentare și consolidarea rezilienței sistemelor alimentare” (COM(2022)0133),

— având în vedere concluziile Consiliului European din 16 decembrie 2021,

— având în vedere articolul 54 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere avizele Comisiei pentru dezvoltare și Comisiei pentru agricultură și dezvoltare rurală,

— având în vedere raportul Comisiei pentru comerț internațional (A9-0169/2022),

A. întrucât Uniunea Europeană (UE) și Africa au o relație politică, economică și culturală importantă și de lungă durată; întrucât cel de-al șaselea summit al UE și al Uniunii Africane (UA) din 2022 a condus la un acord privind „O viziune comună pentru 2030”, o nouă strategie comună reciproc avantajoasă, care consolidează legăturile dintre cele două uniuni și va permite o cooperare mai strânsă în chestiuni de convergență reciprocă în domeniile comerțului, dezvoltării, securității și bunei guvernanțe; întrucât scopul său este să dea un impuls priorităților noastre comune prin menținerea împreună a intereselor și a bunurilor publice comune, a securității și prosperității cetățenilor noștri, a protecției drepturilor omului pentru toți, a egalității de gen și a capacitării femeilor în toate sferele vieții, a respectării principiilor democratice și a statului de drept, a acțiunilor de conservare a mediului și a biodiversității, a creșterii economice durabile și favorabile incluziunii, a combaterii inegalităților, a sprijinirii drepturilor copiilor și a incluziunii tinerilor și a persoanelor celor mai defavorizate; întrucât ambele uniuni au recunoscut importanța securității alimentare și a nutriției; întrucât acest parteneriat reînnoit se va baza pe geografie, recunoașterea istoriei, legături umane, respectarea suveranității, respect și responsabilitate reciprocă, valori comune, egalitate între parteneri și angajamente reciproce; întrucât UE și UA s-au angajat să își consolideze parteneriatul strategic pentru a face față împreună noilor provocări, cum ar fi schimbările climatice, redresarea post-pandemie și consolidarea rezilienței la șocurile viitoare;

B. întrucât pacea este o condiție prealabilă pentru dezvoltarea durabilă și pentru un mediu comercial și de investiții stabil; întrucât contextul geopolitic global a suferit schimbări considerabile de la invadarea ilegală, neprovocată și nejustificată a Ucrainei de către Federația Rusă la 24 februarie 2022, inclusiv în ceea ce privește relațiile dintre UE și Africa; întrucât Adunarea Generală a ONU a condamnat cu o majoritate covârșitoare agresiunea Rusiei împotriva Ucrainei în rezoluția sa din 2 martie 2022, inclusiv sprijinul din partea UA, 28 dintre statele sale membre sprijinind rezoluția; întrucât 16 dintre statele sale membre s-au abținut și nouă au ales să nu voteze; întrucât invadarea Ucrainei de către Rusia și consecințele războiului au consecințe devastatoare pentru lanțurile valorice și de aprovizionare globale, în special pentru accesul la grâu și la alte produse de bază, ceea ce expune mult mai multe milioane de persoane riscului de penurie de alimente; întrucât securitatea alimentară pe continentul african este deosebit de afectată; întrucât Africa de Nord importă 60 % din producția sa de grâu și alte culturi alimentare din Ucraina și Rusia, iar mai multe țări africane se confruntă cu o penurie de importuri de îngrășăminte; întrucât perturbarea lanțurilor de aprovizionare cauzată de războiul Rusiei împotriva Ucrainei ar putea duce la revolte provocate de foamete și la tulburări sociale;

C. întrucât realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) până în 2030 trebuie să devină orientarea centrală și criteriul de referință al succesului cooperării UE-Africa, inclusiv contribuția relațiilor comerciale și de investiții la combaterea sărăciei;

D. întrucât migrația face parte din ODD 10.7 care urmărește să faciliteze migrația ordonată, sigură, legală și responsabilă și mobilitatea persoanelor;

E. întrucât analiza politicii comerciale a UE recunoaște importanța strategică a aprofundării angajamentului față de continentul african și statele africane, prin propunerea mai multor direcții de acțiune pentru consolidarea legăturilor comerciale și economice dintre UE și Africa; întrucât Europa și Africa sunt continente învecinate, a căror prosperitate și stabilitate sunt strâns legate între ele și trebuie sprijinite printr-o integrare economică mai strânsă și mai echitabilă;

F. întrucât UE și statele sale membre sunt cei mai mari furnizori de ajutor pentru comerț din lume, înregistrând 38 % din contribuțiile globale; întrucât Africa a continuat să primească cea mai mare parte a angajamentelor privind ajutorul pentru comerț în 2019; întrucât UE intenționează să crească ponderea ajutorului pentru comerț alocat țărilor cel mai puțin dezvoltate (LDC) pentru a contribui la dublarea cotei lor din exporturile mondiale, întrucât, în 2020, cota țărilor cel mai puțin dezvoltate din exporturile mondiale era în continuare de 1 %, iar cota lor din exporturile către UE era în continuare de 2 %;

G. întrucât UE ar trebui să urmărească o abordare de tip „Echipa Europa” în cooperarea sa cu Africa, inclusiv o mai bună coordonare între diferitele direcții generale ale Comisiei, instituțiile europene de finanțare a dezvoltării, agențiile europene de creditare a exporturilor, băncile comerciale și statele membre ale UE;

H. întrucât UE și statele sale membre constituie cel mai important partener comercial pentru Africa și întrucât valoarea schimburilor comerciale a crescut în 2021 la 288 de miliarde EUR, de la o valoare scăzută de 225 de miliarde EUR în 2020, ca urmare a pandemiei de COVID-19; întrucât deficitul comercial în favoarea UE a scăzut de la 24 de miliarde EUR, în 2020, la 4 miliarde EUR, în 2021; întrucât, în temeiul acordurilor comerciale existente și al preferințelor unilaterale ale UE pentru țările în curs de dezvoltare, 90 % din exporturile africane beneficiază de acces fără taxe vamale și fără contingente la piața unică a UE; întrucât, în 2021, peste 65 % din mărfurile importate în UE din Africa erau produse de bază, cum ar fi mâncare și băuturi, materii prime și energie, și întrucât, în 2021, 68 % din mărfurile exportate din UE în Africa erau produse finite; întrucât această structură comercială reflectă dezechilibrul structural și interdependența economiilor implicate și, prin urmare, menține continentul african la extremitatea inferioară a lanțurilor valorice globale; întrucât UE și statele sale membre reprezintă de mult timp cea mai mare sursă de investiții, de asistență oficială pentru dezvoltare, de asistență umanitară și de finanțare a securității din Africa;

I. întrucât, în 2021, Statele Unite au realizat schimburi de mărfuri cu Africa de aproximativ 26,7 miliarde USD în exporturi și 37,5 miliarde USD în importuri, valoarea combinată fiind de 64,2 miliarde USD; întrucât, în pofida inițiativei „Africa prosperă” lansată de administrația anterioară a SUA, comerțul SUA cu Africa Subsahariană stagnează și reprezintă mai puțin de 1 % din totalul comerțului cu mărfuri al SUA;

J. întrucât ponderea Africii în comerțul mondial a scăzut constant în ultimii 50 ani și reprezintă 2,9 % din comerțul mondial, potrivit UNCTAD; întrucât continentul depinde în mare măsură de importuri și de exporturile de resurse naturale bazate pe produse de bază; întrucât comerțul interregional reprezintă doar 14,4 % din totalul comerțului continental;

K. întrucât Banca Africană de Dezvoltare estimează costul economic al comerțului ilicit cu resurse naturale la 120 de miliarde USD pe an, ceea ce reprezintă 5 % din produsul intern brut (PIB) al Africii (13);

L. întrucât nivelul comerțului intracontinental în Africa este cu mult sub potențialul său, iar consolidarea acestuia este esențială pentru transformarea economică structurală durabilă a continentului; întrucât sectorul privat african și cel european au un interes comun pentru punerea în aplicare eficace și cu succes a AfCFTA, în special în ceea ce privește creșterea economică și oportunitățile de locuri de muncă pe care se preconizează că le va crea; întrucât intrarea în vigoare a AfCFTA la 30 mai 2019 și lansarea schimburilor comerciale conform preferințelor sale la 1 ianuarie 2021, ca proiect emblematic al Planului de punere în aplicare pentru primii zece ani (2014-2023) din cadrul Agendei 2063 a UA, au dat un nou impuls comerțului panafrican și oportunităților de investiții și au sporit conectivitatea euro-africană;

M. întrucât AfCFTA va deveni cea mai mare zonă de liber schimb din lume în ceea ce privește țările participante, va cuprinde 54 din cele 55 de state membre ale UA, creând o piață de 1,2 miliarde de persoane, inclusiv o clasă de mijloc în creștere rapidă, transformând-o în al optulea bloc economic ca mărime din lume, cu un PIB combinat de 3 mii de miliarde USD, care se preconizează că va crește de peste două ori până în 2050; întrucât, potrivit Băncii Mondiale, PIB-ul Africii ar putea crește în fiecare an cu 1 %, ocuparea totală a forței de muncă cu 1,2 % și comerțul intraafrican cu 33 %; întrucât crearea AfCFTA reprezintă o oportunitate majoră pentru EU, dar succesul său va depinde în mare parte de capacitatea sa de a mobiliza investiții și de a încuraja schimburile comerciale și prezența întreprinderilor în Africa;

N. întrucât, în cadrul AfCFTA, tarifele pentru 90 % din liniile tarifare urmează să fie eliminate, cu angajamentul țărilor care nu sunt cel mai puțin dezvoltate de a liberaliza tarifele pentru mărfurile nesensibile pe o perioadă de 5 ani și al țărilor cel mai puțin dezvoltate pe o perioadă de 10 ani; întrucât 7 % din liniile tarifare se referă la bunuri sensibile, iar țările care nu sunt cel mai puțin dezvoltate vor liberaliza tarifele pentru mărfurile sensibile pe o perioadă de 10 ani și țările cel mai puțin dezvoltate pe o perioadă de 13 ani; întrucât 3 % din liniile tarifare pot fi excluse de la liberalizare; întrucât AfCFTA este un pas important în vederea abandonării modelului actual de comerț formal în Africa, care se caracterizează prin perioade lungi de trecere a frontierei, cerințe de reglementare extinse și taxe ridicate;

O. întrucât AfCFTA urmărește să fie, pe lângă un instrument de liberalizare a comerțului, un catalizator al creșterii favorabile incluziunii și al dezvoltării durabile, în conformitate cu Agenda 2063; întrucât punerea în aplicare eficace și coordonată a AfCFTA ca regim continental este esențială pentru consolidarea comerțului intraafrican și va reprezenta o provocare majoră, cu niveluri și angajamente diferite care decurg din acorduri comerciale, comunități economice regionale și uniuni vamale care necesită măsuri ample pentru dezvoltarea infrastructurii de transport transfrontaliere și facilitarea sporită a comerțului pentru a permite mai bine lanțurile valorice transfrontaliere; întrucât reformele în materie de guvernanță care vizează facilitarea comerțului, barierele netarifare în calea comerțului, respectarea standardelor comune tehnice și de sănătate privind produsele și a dreptului muncii, instrumentele de apărare comercială și garanțiile comerciale sunt esențiale pentru realizarea aspirațiilor UA și pentru transformarea AfCFTA într-un regim eficace și previzibil; întrucât, la fel ca orice acord comercial, AfCFTA va crea efecte pozitive și negative și este esențial să existe măsuri de sprijin adecvate pentru a atenua orice efecte negative și pentru a se asigura că AfCFTA poate contribui la promovarea întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri) și, în special, pentru a garanta că femeile și întreprinderile conduse de tineri pot beneficia de noi oportunități;

P. întrucât, în ceea ce privește comerțul și, în special, regulile de origine și cumulul, acordurile diverse ale UE cu țările africane au condus la o fragmentare a continentului african, creând astfel bariere tarifare și împiedicând crearea unor lanțuri valorice transfrontaliere în cadrul AfCFTA;

Q. întrucât statele africane nu sunt omogene; întrucât continentul african este deosebit de vulnerabil la „șocurile” externe, având în vedere dependența sa ridicată nu numai de resursele și veniturile financiare externe, cum ar fi transferurile de fonduri străine, investițiile străine directe, turismul și ajutorul extern, ci și de importurile de bunuri prelucrate;

R. întrucât Africa este un continent al speranței și posibilităților și este percepută ca atare de un număr tot mai mare de tineri africani; întrucât Africa este cel mai tânăr continent din lume, cu o vârstă medie de 19,8 ani și 60 % din populație sub 25 de ani; întrucât, până în 2050, populația Africii se va fi dublat, de la aproximativ 1,2 miliarde de persoane la aproximativ 2,4 miliarde și întrucât, până în același an, 50 % din populația mondială cu vârsta sub 25 de ani va fi se va afla în Africa, ceea ce va reprezenta o provocare semnificativă pentru economiile și guvernanța democratică a țărilor africane și va avea un impact asupra geopoliticii, a comerțului mondial și a migrației; întrucât în Africa trăiesc acum de patru ori mai mulți copii decât în Europa și întrucât 70 % din populația Africii subsahariene are sub 30 de ani; întrucât creșterea populației și creșterea numărului de persoane de clasă mijlocie vor necesita o creștere proporțională a aprovizionării cu alimente și, prin urmare, sectorul agroalimentar ar trebui să deschidă oportunități economice și de ocupare a forței de muncă pentru tinerii africani, a căror participare la acest sector va fi, de asemenea, esențială pentru a asigura schimbarea generațiilor și reînnoirea sistemului agroalimentar; întrucât tinerii din Africa au nevoie de educație de calitate, de locuri de muncă și de oportunități de afaceri, care să le permită să contribuie la creșterea economică și la dezvoltarea durabilă a țărilor lor; întrucât populația Europei îmbătrânește și multe sectoare economice raportează deja deficite de forță de muncă calificată și probleme în găsirea ucenicilor; întrucât capacitarea economică a femeilor și a tinerilor din Africa contribuie atât la creșterea economică, cât și la promovarea poziției lor în societate;

S. întrucât ODD „zero foamete” urmărește să pună capăt foametei până în 2030 și să asigure securitatea alimentară și îmbunătățirea nutriției; întrucât progresele realizate în vederea atingerii acestui obiectiv au încetinit în ultimii ani, peste 800 de milioane de persoane de pe planeta noastră culcându-se în fiecare noapte fără a fi mâncat; întrucât Organizația pentru Alimentație și Agricultură (FAO) a estimat că numărul persoanelor din Africa care suferă de foamete va crește semnificativ de la 280 la 300 milioane, plasând continentul, până în 2030, pe picior de egalitate cu Asia, regiunile cu cel mai mare număr de persoane subnutrite; întrucât insecuritatea alimentară s-a agravat pe continent, iar 21 % din populație a fost malnutrită în 2020; întrucât Summitul ONU privind sistemele alimentare din 2021 a stabilit că aceste tendințe nedorite au rezultat din creșterea frecvenței și intensității conflictelor, variabilitatea și extremele climatice, încetinirea și înrăutățirea creșterii economice, precum și nivelurile ridicate de inegalitate, acestea din urmă accentuate de recesiunile economice din 2020, care au fost în principal o consecință a măsurilor de limitare a răspândirii COVID-19 în întreaga lume;

T. întrucât schimbările climatice și degradarea mediului reprezintă amenințări existențiale pentru Africa, UE și întreaga lume și necesită o reacție comună și investiții substanțiale în reziliență; întrucât relațiile comerciale dintre UE și Africa trebuie să joace un rol esențial în abordarea tranziției climatice și în promovarea eforturilor comune de realizare a creșterii durabile, a dezvoltării economice favorabile incluziunii și a accesului la bunurile publice, în special prin promovarea lanțurilor de aprovizionare sustenabile și diversificarea comerțului în tranziția către o economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon; întrucât UE s-a angajat să devină primul continent neutru din punct de vedere climatic până în 2050 și să își decupleze creșterea economică de utilizarea resurselor; întrucât țările africane au contribuit până în prezent și continuă să contribuie foarte puțin la emisiile de gaze cu efect de seră, indiferent dacă acestea sunt măsurate prin emisii istorice, actuale sau preconizate și în termeni totali sau pe cap de locuitor, în timp ce producția, stilul de viață și obiceiurile de consum din UE contribuie la schimbările climatice; întrucât efectele schimbărilor climatice vor fi catastrofale, în special pentru multe state africane, dintre care unele vor fi printre cele mai afectate; întrucât, în Africa Subsahariană, costurile de adaptare pentru a evita costurile și mai mari ale ajutorului suplimentar în caz de dezastre sunt estimate la 30-50 de miliarde USD pe an în următorul deceniu, ceea ce reprezintă 2-3 % din PIB-ul regional; întrucât cea de-a 27-a Conferință a părților la Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (COP27) va avea loc în statul african Egipt în 2022; întrucât tranziția către o lume decarbonizată trebuie să fie justă și echitabilă; întrucât UE a propus ca accesul la energie să devină unul dintre principalii piloni ai cooperării cu Africa în cadrul Pactului verde european;

U. întrucât UE și UA au anunțat un pachet de investiții Africa-Europa în valoare de 150 de miliarde EUR pe o perioadă de șase ani, o medie de 25 de miliarde EUR pe an, care va sprijini ambițiile comune pentru Agenda 2030 și Agenda UA 2063 și va avea componente de investiții, sănătate și educație; întrucât aceste investiții nu ar trebui să contribuie la povara datoriilor țărilor africane;

V. întrucât aproximativ 34 % din gospodăriile africane trăiesc sub pragul internațional de sărăcie de 1,90 USD pe zi și aproximativ 40 % din bogăția totală a continentului este deținută de aproximativ 0,0001 % din populația sa; întrucât există în continuare diferențe mari în ceea ce privește dezvoltarea țărilor africane; întrucât, având în vedere creșterea rapidă preconizată a populației africane, este cu atât mai important să se asigure că aceasta va fi însoțită de o dezvoltare durabilă, de o educație de calitate și de crearea de locuri de muncă decente;

W. întrucât doar aproximativ una din trei țări africane au programe de țară privind munca decentă, care au fost stabilite ca principal instrument de furnizare a sprijinului Organizației Internaționale a Muncii (OIM), adaptate priorităților și rezultatelor fiecărei țări;

X. întrucât Comisia a lansat Inițiativa privind cacaua durabilă, condusă în comun de Direcția Generală Comerț și Direcția Generală Parteneriate Internaționale și axată pe Ghana și Côte d’Ivoire, Camerun fiind observator, având ca obiective principale asigurarea unui venit durabil pentru agricultori, eliminarea muncii copiilor în lanțul de aprovizionare cu cacao și eliminarea defrișărilor în scopul creării de plantații de cacao;

Y. întrucât raportul UNICEF/OIM din 2021 privind munca copiilor indică faptul că munca copiilor este în creștere în Africa Subsahariană din 2012 și că această tendință ascendentă va continua din cauza efectelor generalizate ale pandemiei;

Z. întrucât pandemia de COVID-19 și consecințele sale economice au încetinit creșterea economică în Africa în 2020 și este posibil să fi împins în sărăcie alte 30 de milioane de persoane și au accentuat prevalența muncii copiilor; întrucât pachetele de redresare post-pandemie semnalează o schimbare majoră în ceea ce privește consensul politic; întrucât capacitatea fondurilor publice de a sprijini redresarea diferă de la o regiune la alta, cauzând un risc iminent de exacerbare a inegalităților; întrucât rata totală de vaccinare nu a fost mai mare de 15 % în Africa în martie 2022 (față de 73 % în UE); întrucât milioane de vaccinuri trebuie distruse înainte de a putea fi utilizate în țările mai sărace se apropie rapid data de expirare; întrucât UE și UA s-au angajat să sprijine deplina suveranitate africană în domeniul sănătății pentru a permite acestui continent să răspundă viitoarelor urgențe de sănătate publică și s-au angajat să sprijine, în acest scop, o agendă comună pentru fabricarea de vaccinuri, medicamente, metode de diagnosticare, tratamente și produse medicale în Africa, inclusiv prin investiții în capacități de producție, transferuri voluntare de tehnologie și consolidarea cadrului de reglementare pentru a permite accesul echitabil la vaccinuri, metode de diagnosticare și tratamente; întrucât Parlamentul salută toate măsurile de sprijinire a sistemului de sănătate african și a capacităților continentului în domeniul sănătății;

AA. întrucât o redresare sustenabilă și incluzivă în Africa în urma pandemiei de COVID-19 va necesita o sumă suplimentară de o mie de miliarde USD anual, pe lângă deficitul anual de 2,5 mii de miliarde USD în ceea ce privește finanțarea ODD, care a precedat criza; întrucât acest efort constituie o oportunitate importantă de investiții; întrucât Banca Europeană de Investiții (BEI) și-a intensificat eforturile de a ajuta partenerii africani să răspundă la criza sanitară și economică provocată de pandemia de COVID-19, furnizând 5 miliarde EUR pentru a sprijini investiții private și publice transformatoare în valoare de peste 12 miliarde EUR în Africa în 2020;

AB. întrucât cea de a șasea reuniune la nivel înalt UE-UA a subliniat urgența contribuției Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) la combaterea pandemiei și la redresarea economiei mondiale și a angajat părțile să depună eforturi constructive în vederea unui acord privind un răspuns global al OMC la pandemie, care să includă aspecte legate de comerț și de proprietatea intelectuală; întrucât Comisia Europeană și guvernele Statelor Unite, Indiei și Africii de Sud au ajuns la o propunere de compromis în cadrul OMC, care urmează să fie prezentată statelor membre ale OMC, care ar facilita o derogare de la anumite norme privind proprietatea intelectuală, în special anumite criterii ale dispozițiilor privind licențele obligatorii în temeiul Acordului OMC privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală (TRIPS), fără a include încă dispoziții privind instrumentele, dispozitivele și tratamentele de diagnosticare, așa cum au solicitat statele africane; întrucât încă nu a început o discuție mai amplă în cadrul OMC;

AC. întrucât comunicatul de presă referitor la raportul seminarului privind biodiversitatea și pandemiile al Platformei interguvernamentale științifico-politice privind biodiversitatea și serviciile ecosistemice constată că „riscul pandemic poate fi redus în mod semnificativ prin reducerea activităților umane care determină pierderea biodiversității, printr-o mai bună conservare a zonelor protejate și prin măsuri care reduc exploatarea nesustenabilă a regiunilor cu o biodiversitate ridicată”;

AD. întrucât, potrivit Fondului Monetar Internațional, aproximativ 60 % din țările cu venituri mici sunt expuse unui risc ridicat sau se află deja în dificultate din cauza crizei provocate de pandemia de COVID-19, în timp ce în 2015 această cifră era sub 30 %; întrucât guvernelor țărilor cu un grad ridicat de îndatorare, atât din Europa, cât și din Africa, le este dificil să mobilizeze investițiile atât de necesare în condițiile prealabile pentru dezvoltarea economică, cum ar fi forța de muncă calificată și infrastructura modernă;

AE. întrucât secretariatul AfCFTA a înființat un fond de ajustare AfCFTA în valoare de 1 miliard USD, finanțat de Banca Africană de Export-Import (Afreximbank), vizând sprijinirea țărilor care, pe termen scurt, ar putea înregistra pierderi de venituri ca urmare a reducerii sau eliminării tarifelor lor; întrucât secretariatul AfCFTA estimează că nevoia reală este de aproximativ 7 miliarde USD;

AF. întrucât UE este cel mai mare importator și exportator de produse agroalimentare din lume; întrucât, deși Africa deține cel mai mare teren arabil din lume, țările UA sunt importatori neți de alimente, agricultorii producând sub potențialul lor, parțial din cauza efectelor anumitor politici și practici interne europene asupra prețurilor pe care agricultorii africani le pot obține pentru produsele lor pe piețele locale, la care se adaugă tarife care fac ca exporturile de alimente prelucrate africane să fie necompetitive; întrucât exporturile de lapte praf din UE către Africa de Vest, sprijinite de politica agricolă comună, au crescut și întrucât triplarea exporturilor de la eliminarea de către UE a cotelor sale de lapte în 2015 a avut consecințe grave pentru mulți crescători și fermieri locali, ale căror prețuri la lapte nu pot concura cu prețurile foarte scăzute ale laptelui praf; întrucât respectarea unor condiții echitabile pentru comerțul cu produse agricole UE-Africa ar trebui să constituie baza pentru exporturile și importurile europene și africane de produse alimentare și de alte produse agricole, pe lângă necesitatea de a se asigura că exporturile agricole nu contrazic obiectivul de a crea un sector alimentar mai rezilient în Africa; întrucât, pentru a promova agricultura sustenabilă pe ambele continente, ar trebui să se lase loc unor modele de reformă agricolă în Africa și în Europa, care să le ofere fermierilor demnitate, să consolideze reziliența internă și regională și să poată debloca potențialul ambelor continente de a asigura o alimentație abundentă și de a deveni autonome în sectorul alimentar, precum și de a contribui la securitatea alimentară în alte regiuni ale lumii; întrucât agricultura familială asigură până la 70 % din aprovizionarea cu alimente a continentului, care este consumată efectiv de africani, în loc să fie exploatată în scopul exportului; întrucât, potrivit Raportului pe 2016 privind dezvoltarea umană în Africa al Programului ONU pentru dezvoltare, inegalitatea de gen costă Africa Subsahariană 6 % din PIB-ul regiunii, punând în pericol eforturile continentului de a realiza o dezvoltare umană favorabilă incluziunii și o creștere economică; întrucât asigurarea accesului egal al femeilor la factorii de producție agricolă ar putea duce la creșterea producției agricole cu până la 19 %, la creșterea PIB-ului agricol și global și la scoaterea a sute de mii de persoane din sărăcie (14);

AG. întrucât, în 2020, s-a înregistrat o creștere de aproape 40 % a numărului persoanelor afectate de insecuritate alimentară în comparație cu anul precedent; întrucât războiul din Ucraina demonstrează interconectarea securității alimentare cu piața mondială, precum și dependența unor țări africane de importurile de alimente dintr-un număr mic de țări sau regiuni exportatoare; întrucât o dependență excesivă poate face ca țările să fie vulnerabile la șocuri externe; întrucât inițiativa „Misiunea de reziliență alimentară și agricolă” a fost prezentată la summitul G7 din 24 martie 2022, cu măsuri concrete de asigurare a securității alimentare la nivel mondial și, în special, în țările africane cele mai afectate de perturbarea producției alimentare în urma războiului din Ucraina; întrucât anchetele realizate de Fondul Monetar Internațional în rândul gospodăriilor au constatat că extinderea accesului la sistemele de alertă timpurie și la informațiile privind prețurile alimentelor și condițiile meteorologice, chiar și prin intermediul unui text simplu sau al unui mesaj vocal pentru informarea fermierilor cu privire la plantarea, irigarea sau fertilizarea culturilor lor, poate permite o agricultură inteligentă din punct de vedere climatic și are potențialul de a reduce riscul de insecuritate alimentară cu 30 puncte procentuale;

AH. întrucât microîntreprinderile și întreprinderile mici și mijlocii din țările cu venituri mici și medii din Africa suferă, în ceea ce privește comerțul intra-african, din cauza costurilor semnificative de tranzacționare și a întârzierilor cauzate de relațiile transfrontaliere limitate dintre bănci, de problemele legate de disponibilitatea monedei străine, de costurile ridicate ale serviciilor pentru intermediari și de necesitatea de a evalua valutele în raport cu dolarul american; întrucât evoluțiile tehnologice și cooperarea dintre băncile centrale, cum ar fi în cadrul sistemului panafrican de plăți și decontare, pot oferi o soluție pentru această problemă;

AI. întrucât în cadrul AfCFTA au loc negocieri privind liberalizarea planificată a serviciilor, începând cu cinci sectoare prioritare identificate de UA, și anume transporturile, turismul, comunicațiile, serviciile financiare și pentru întreprinderi; întrucât serviciile reprezintă 54 % din PIB-ul african și 75 % din investițiile străine directe;

AJ. întrucât Strategia UA de transformare digitală pentru Africa (2020-2030) prevede crearea unei piețe unice digitale securizate pentru Africa până în 2030, în care se asigură circulația persoanelor, a serviciilor și a capitalurilor, iar persoanele fizice și întreprinderile pot avea acces fără probleme și se pot implica în activități online în conformitate cu AfCFTA; întrucât economia digitală din Africa oferă perspective de creștere a numărului de locuri de muncă, în special pentru IMM-uri, care asigură aproximativ 80 % din locurile de muncă pe întregul continent și reprezintă coloana vertebrală a economiei africane; întrucât digitalizarea comerțului și promovarea sistemelor de comercializare fără hârtie au un potențial semnificativ de sprijinire a micilor comercianți, inclusiv a întreprinderilor conduse de femei și a tinerilor antreprenori; întrucât sunt necesare investiții substanțiale în infrastructura de internet pentru a facilita participarea digitală a populației africane, din care doar 33 % a avut acces la internet în 2021; întrucât partenerii noștri africani solicită și ei activ asistența UE pentru consolidarea infrastructurii digitale a Africii și asigurarea conectivității adecvate și a accesului la internet pe întregul continent; întrucât Africa se află cu mult în urma SUA, a Chinei și, într-o mai mică măsură, a Europei în ceea ce privește evoluțiile tehnologice digitale; întrucât, potrivit UNCTAD, Africa reprezintă mai puțin de 1 % din exporturile mondiale de servicii furnizate digital,

1. afirmă că relațiile comerciale și de investiții dintre UE și Africa sunt parte a eforturilor noastre comune de a realiza ODD ale ONU până în 2030 și obiectivele Acordului de la Paris; subliniază că Africa este o prioritate geografică esențială în noua strategie comercială a UE și că este important să existe un dialog mai solid între UE și Africa; subliniază, în acest sens, că UE ar trebui să depună mai multe eforturi pentru ca parteneriatul să depășească relația tradițională „donator-beneficiar”; subliniază că modernizarea relațiilor comerciale și de investiții dintre UE și UA poate aduce beneficii enorme în ceea ce privește stimularea creșterii economice, integrarea regională, reducerea sărăciei și crearea de locuri de muncă, poate contribui la redresarea în urma pandemiei de COVID-19 și la transformarea verde și digitală a economiilor țărilor, atât în UE, cât și în UA, precum și în rândul partenerilor noștri comerciali mondiali, și trebuie să adere la principiul coerenței politicilor în favoarea dezvoltării, consacrat la articolul 208 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene; subliniază că proximitatea geografică și legăturile istorice și culturale îndelungate sunt consolidate din ce în ce mai mult prin intensificarea schimburilor comerciale; subliniază că participarea organizațiilor societății civile trebuie să fie o piatră de temelie a strategiei UE-UA pentru realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă ale ONU;

2. invită Comisia să aprofundeze și să structureze mai bine cooperarea sa cu partenerii noștri africani și, prin urmare, să stabilească un dialog politic periodic la nivel înalt pentru a include o dimensiune parlamentară care să implice și Parlamentul European; solicită ca acest dialog să fie completat de un schimb la nivelul grupărilor regionale, precum și de state individuale, și de un dialog paralel cu actorii societății civile din Africa și din UE, ca elemente esențiale pentru a promova parteneriatul Uniunii cu Africa pe un picior de egalitate;

3. subliniază că este important să se creeze o bază industrială și infrastructuri reziliente, competitive și solide în Africa, așa cum se prevede în Agenda 2063 a UA, care să urmărească dezvoltarea de lanțuri valorice solide și prelucrarea cu valoare adăugată ridicată a materiilor prime în Africa, ca modalitate importantă de creare a locurilor de muncă de calitate; invită Comisia și întreprinderile și investitorii europeni, inclusiv BEI, să aplice tehnologii de producție moderne, sustenabile și, ori de câte ori este posibil, neutre din punct de vedere climatic în proiectele africane de industrializare; insistă ca partenerii sociali să fie implicați în toate etapele promovării industrializării; subliniază, în acest sens, că Africa trebuie sprijinită în adaptarea propriilor sale politici independente macroeconomice, fiscale, monetare și comerciale și invită Comisia să permită Organizației statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific să își protejeze industriile incipiente, inclusiv prin sprijin tehnic și financiar, și să prevadă dreptul de a legifera; subliniază că eforturile de protejare a mediului ar trebui plasate în centrul politicilor și programelor de cooperare în sprijinul industrializării și al creării de locuri de muncă decente în Africa, care să fie stabilite și puse în aplicare de toate părțile interesate responsabile de pe cele două continente;

4. invită Comisia să promoveze investițiile sustenabile pentru a trece la o economie fără emisii de dioxid de carbon, în conformitate cu angajamentul asumat în Pactul climatic de la Glasgow, asigurând, în același timp, aprovizionarea și gestionarea responsabilă și sustenabilă a resurselor naturale și a materiilor prime, precum și gestionarea sustenabilă a deșeurilor, în conformitate cu obiectivele Pactului verde;

5. subliniază rolul fundamental al instituțiilor, autorităților și infrastructurilor de stat funcționale și consideră că absența acestora poate fi un obstacol major în calea comerțului; subliniază, în acest sens, că toate țările africane trebuie să îmbunătățească securitatea juridică, deoarece este esențial ca orice tip de comerț să se dezvolte; invită Comisia să colaboreze îndeaproape cu omologii săi africani pentru a garanta un mediu de afaceri favorabil investițiilor;

6. subliniază că propunerile economice și comerciale din noua agendă pentru Mediterana, adoptată de Comisia Europeană la 9 februarie 2021, trebuie adaptate la actuala situație de urgență; solicită punerea în aplicare armonioasă și cât mai curând posibil a proiectelor legate de comerț din cadrul Planului economic și de investiții;

7. subliniază că Uniunea are nevoie de o bază complet nouă pentru parteneriatul său economic cu Africa, bazată pe condiții de concurență echitabile, egalitate, respect și înțelegere reciprocă, inclusiv în ceea ce privește provocările cu care se confruntă partenerii africani în contextul relațiilor comerciale și de investiții, ținând seama de dinamica în schimbare și abordând dezechilibrele și deficiențele continue; consideră că aceasta este o ocazie unică de a relansa relațiile comerciale dintre cele două continente și că summitul a stabilit o cale prin care UE și UA să se angajeze într-un parteneriat durabil reînnoit, reciproc avantajos, bazat pe solidaritate și cooperare și să remodeleze relațiile economice și comerciale cu scopul de a capacita Africa, inclusiv prin asigurarea unor relații comerciale echitabile și etice care favorizează integrarea continentului african; subliniază că relația comercială dintre UE și Africa ar trebui să promoveze drepturile omului și drepturile lucrătorilor, buna guvernanță, statul de drept și egalitatea de gen și invită Comisia să promoveze aceste elemente în contextul relațiilor comerciale UE-Africa;

8. îndeamnă Comisia să contribuie la eliminarea rolului de „umplere și finisare” al națiunilor africane, sprijinind un sistem multipartit care va permite națiunilor UA să producă propriile vaccinuri, o capacitate deja demonstrată în producția de vaccinuri anti-HIV, care va deschide spații pentru dezvoltarea potențialului științific și va reduce dependența de un număr mare de corporații la nivel mondial;

9. subliniază că răspunsul UE la eforturile globale de vaccinare pentru a atenua pandemia de COVID-19 a dus la o perturbare a relațiilor UE-Africa; subliniază că rezultatele celui de al 6-lea summit UE-UA trebuie să fie un nou punct de plecare pentru promovarea relațiilor UE-Africa; invită Comisia să colaboreze cu partenerii africani la nivel bilateral și într-un mod structurat și să urmărească angajamentul regional și multilateral pentru a promova relațiile UE-Africa; invită Comisia să colaboreze cu Parlamentul cu privire la o discuție referitoare la compromisul privind derogarea de la Acordul TRIPS negociat de „cei patru” – UE, SUA, India și Africa de Sud; invită Comisia să rămână flexibilă și pragmatică în discuțiile din cadrul OMC care vizează un compromis cu privire la o derogare specifică și temporară de la Acordul TRIPS cu alți membri ai OMC pentru a ajunge la o concluzie și la rezultate semnificative privind comerțul și aspectele legate de sănătate până la cea de a 12-a Conferință ministerială;

10. reiterează importanța păcii pentru o dezvoltare socială, ecologică și economică pozitivă; ia act de lipsa de sprijin pentru rezoluția Adunării Generale a ONU care condamnă agresiunea împotriva Ucrainei în rândul multor guverne africane și de faptul că sprijinul african pentru pozițiile UE nu poate fi considerat de la sine înțeles; invită Comisia și Serviciul European de Acțiune Externă să analizeze diversele motive ale scepticismului și să intensifice eforturile diplomatice pentru a construi poziții comune împotriva agresiunii militare pe ambele continente;

11. sprijină obiectivele și aspirațiile AfCFTA, așa cum sunt exprimate în preambulul acesteia; sprijină, de asemenea, aspirațiile Agendei 2063 de a crea o piață continentală cu libera circulație a persoanelor, a capitalurilor, a bunurilor și a serviciilor, pentru a aprofunda integrarea economică a continentului african; consideră că AfCFTA este o inițiativă ambițioasă de integrare economică, care reprezintă o oportunitate majoră pentru țările africane de a stimula creșterea favorabilă incluziunii, de a permite dezvoltarea durabilă, de a reduce sărăcia și de a îmbunătăți nivelul de trai, de a genera un număr mare de locuri de muncă decente, de a crește competitivitatea țărilor africane, de a promova tehnologiile și energia ecologice, de a spori sustenabilitatea finanțelor publice, de a combate corupția și de a promova buna guvernanță, precum și de a realiza transformări structurale în statele participante; solicită UE să sprijine în mod activ AfCFTA; subliniază că indicatorii de măsurare a succesului economic în Africa și UE ar trebui să fie îmbunătățiți și diversificați dincolo de creșterea PIB-ului și recomandă să se facă trimitere, de asemenea, la indicatori precum coeficientul Gini, indicatorul de progres real, indicele dezvoltării umane, indicele Theil pentru măsurarea diversificării exporturilor, indicatori referitori la discriminarea de gen și, în special, rapoartele intermediare privind ODD;

12. reamintește că, între 2014 și 2020, UE a alocat fonduri în valoare de peste 74 de milioane EUR pentru înființarea AfCFTA prin intermediul programului panafrican și că finanțarea a fost utilizată pentru consolidarea capacităților în negocierea, ratificarea și punerea în aplicare a Acordului AfCFTA; invită UE și statele sale membre să acorde în continuare sprijin financiar și tehnic pentru punerea în aplicare a AfCFTA; remarcă faptul că, pentru ca AfCFTA să își îndeplinească promisiunile și să meargă dincolo de simpla liberalizare a comerțului și să scoată populația din sărăcie, țările din Africa au nevoie de o marjă de manevră politică pentru a adopta politici care să consolideze coerența între măsurile comerciale, obiectivele de diversificare, satisfacerea nevoilor populației, sustenabilitatea și creșterea favorabilă incluziunii;

13. invită comisiile UA și UE să faciliteze dezvoltarea lanțurilor valorice regionale și îmbunătățirea infrastructurilor regionale în Africa; subliniază că sunt necesare investiții coerente și o supraveghere publică în dezvoltarea unei infrastructuri durabile generale și transfrontaliere; subliniază că trebuie să se facă investiții semnificative în infrastructura de transport, conectivitate și digitalizare pentru a facilita comerțul regional și, prin urmare, diversificarea și reziliența lanțurilor valorice locale, regionale și continentale; constată că eliminarea barierelor din calea comerțului intraafrican poate facilita dezvoltarea lanțurilor valorice regionale, ceea ce poate facilita mijloacele de internaționalizare a întreprinderilor africane, în special a IMM-urilor; subliniază că strategia „Global Gateway” ar trebui să contribuie la dezvoltarea infrastructurii pentru intensificarea comerțului intraafrican și invită partenerii UA să răspundă propunerilor Echipei Europa pentru proiecte comune de infrastructură; invită atât UE, cât și partenerii africani să implementeze fără întârziere proiectele prioritare identificate în comun și să creeze oportunități de profit legate de proiecte pentru întreprinderile locale și oportunități de angajare pentru populația locală, respectând în același timp cu strictețe standardele înalte de mediu și de muncă și Acordul de la Paris; subliniază că infrastructura pentru zonele rurale trebuie dezvoltată în continuare și subliniază că, în Africa Subsahariană, se estimează că 40 % din alimentele de bază transportate nu ajung pe piață din cauza infrastructurii deficitare și a lipsei de instalații de răcire și depozitare; invită Comisia și UA să cartografieze lanțurile valorice regionale dintre UE și Africa, dincolo de fluxurile comerciale bilaterale, și să efectueze o analiză SWOT, în special pentru a identifica căile de delocalizare în apropiere și a domeniilor de colaborare, cum ar fi economia circulară și ecologizarea lanțurilor de aprovizionare; subliniază că este important să se dezvolte în continuare infrastructura și conexiunile dintre Africa Subsahariană și Africa de Nord, precum și dintre Africa de Vest și Africa de Est;

14. subliniază că este important ca în relațiile comerciale UE-Africa să se includă egalitatea de gen și abordarea integratoare a egalității de gen drept componente esențiale, pentru a încuraja o creștere incluzivă și sustenabilă; subliniază că relațiile comerciale și de investiții au potențialul de a promova egalitatea de gen și de a contribui la capacitarea economică și socială a femeilor și la economii și societăți mai egale și mai reziliente; consideră că parteneriatul UE-Africa ar trebui să sprijine mai ales antreprenoriatul în rândul femeilor și al tinerilor în zonele rurale și urbane, inclusiv prin intermediul micilor organizații de producători, și că, în acest demers, este esențial să se sprijine accesul egal la resursele economice și productive, cum ar fi serviciile, precum și la piețele financiare, și să se protejeze drepturile funciare; salută eforturile Comisiei pentru colectarea de date și analizele pentru a înțelege mai bine impactul politicii comerciale asupra femeilor; invită Comisia să colaboreze cu partenerii africani pentru a promova egalitatea de gen și capacitarea femeilor în relațiile comerciale dintre UE și Africa; invită Comisia să integreze perspectiva de gen în relațiile comerciale și de investiții UE-Africa; invită Comisia să includă capitole de gen de sine stătătoare în APE-uri; subliniază rolul esențial al femeilor din zonele rurale în economiile agricole și rurale de pe întregul continent african, în special în ceea ce privește securitatea alimentară; reamintește că aproape jumătate din muncile agricole din Africa sunt efectuate de femei; solicită dezvoltarea schimburilor între femeile antreprenoare din Africa și din UE prin intermediul unor platforme care să permită crearea de rețele, schimbul de experiență și derularea unor proiecte comune; încurajează promovarea drepturilor la moștenire ale femeilor și fetelor și invită UE să sprijine țările partenere, în special în ceea ce privește recunoașterea de către aceste țări a drepturilor funciare ale femeilor;

15. subliniază că trebuie stabilit un dialog public-privat constructiv și să se permită dezvoltarea culturilor în vederea dezvoltării unei rețele inteligente de ecosisteme și a unei eventuale hibridizări a sferei publice și private; subliniază, în acest context, că UE trebuie să continue să colaboreze cu țările africane pentru a facilita și promova investițiile private pe continent, deoarece investițiile publice nu sunt suficiente în sine; solicită amplificarea parteneriatelor trilaterale publice și private pentru a dezvolta noi legături comerciale în sectoare de interes comun, cum ar fi energia, industria, transporturile;

16. subliniază rolul-cheie atribuit Planului de investiții externe al UE, în special Fondului european pentru dezvoltare durabilă, ca prim pilon al acestuia, în definirea politicii comerciale și de investiții a UE față de Africa, în paralel cu APE; reamintește accentul pus pe îmbunătățirea climatului de investiții în țările partenere; subliniază că angajamentul UE de a stimula investițiile sectorului privat pentru realizarea ODD trebuie să fie echivalent cu stabilirea unor obligații privind drepturile omului, drepturile sociale și obligația de diligență în materie de mediu, pe baza Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului, care ar trebui să se aplice întregului lanț valoric și să includă dispoziții privind accesul la justiție;

17. invită comisiile UA și UE să creeze și să înlesnească condiții necesare pentru ca țările africane să-și schimbe integrarea în economia mondială, de la surse pentru a produselor de bază, la exportatori de produse intermediare și finite, menținând simultan un mediu politic care să asigure protejarea industriilor incipiente; recomandă o cooperare consolidată cu universitățile și cu alte centre de cercetare din Africa pentru a crea o platformă pentru schimbul de tehnologie și de cunoștințe; subliniază, în acest context, oportunitatea pe care dezvoltarea și investițiile pe piețele emergente o reprezintă pentru ambele continente, în special în industria prelucrătoare; subliniază, de asemenea, importanța consolidării legăturilor dintre întreprinderile europene și africane în această privință, pentru a contribui la crearea de valoare și la creșterea standardelor și, prin urmare, la îmbunătățirea competitivității;

18. subliniază că eforturile orientate către diversificarea lanțului de aprovizionare creează oportunități pentru ambele continente și consideră că UE și AU ar trebui să colaboreze pentru a crea condițiile și stimulentele necesare pentru a sprijini diversificarea investițiilor și a producției întreprinderilor din UE și din Africa;

19. reiterează faptul că UE și UA împărtășesc un interes comun pentru un sistem comercial multilateral stabil și bazat pe norme, care să contribuie la promovarea creșterii economice în UE și pe continentul african; subliniază că reforma și modernizarea OMC și a cadrului de reglementare al OMC reprezintă un domeniu important de cooperare între UE și UA și invită partenerii să colaboreze pentru a crea o arhitectură comercială și financiară globală corectă și echitabilă prin revitalizarea OMC, inclusiv prin finalizarea Rundei de la Doha pentru a ține seama mai bine de interesele țărilor din sudul global, așa cum au convenit membrii OMC;

20. subliniază că inițiativa de ajutor pentru comerț condusă de OMC urmărește să ajute țările cel mai puțin dezvoltate mai ales să își consolideze capacitatea de aprovizionare și infrastructura comercială de care au nevoie pentru a pune în aplicare acordurile OMC și pentru a beneficia de acestea, precum și pentru a-și extinde, în sens mai larg, schimburile comerciale; consideră, în acest sens, că inițiativa este o componentă-cheie a relațiilor comerciale cu Africa, mai ales în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19;

21. subliniază că agenda „Ajutor pentru comerț” ar trebui să joace un rol în mobilizarea resurselor pentru a elimina constrângerile legate de comerț, finanțarea nevoilor de infrastructură și contribuția la consolidarea capacității țărilor africane de a crea structuri de reglementare adecvate;

22. subliniază importanța întăririi colaborării dintre OMC, UNCTAD, OIM, Programul Organizației Națiunilor Unite pentru Mediu, FAO și alte organisme ale ONU pentru a menține viziunea multilaterală prin stabilirea unei agende comune pentru prosperitatea comună și conform principiului coerenței politicilor pentru dezvoltare;

23. subliniază că o guvernanță globală responsabilă și transparentă ar trebui să includă o mai mare participare a organismelor parlamentare, deoarece parlamentarii aleși direct pot funcționa ca o legătură esențială între cetățeni și sistemul multilateral; subliniază importanța activității Conferinței parlamentare privind OMC, organizată în comun de Parlamentul European și de Uniunea Interparlamentară, și cere să se depună mai multe eforturi pentru a implica mai mult parlamentarii din Africa și mai ales Parlamentul Panafrican; subliniază că este necesar să se asigure un acces mai bun al parlamentarilor la negocierile comerciale și implicarea lor în procesul decizional și de analiză al OMC; cere să se consolideze rolul Parlamentului European și al Parlamentului Panafrican, precum și al parlamentelor naționale ale tuturor statelor membre ale OMC în faza de mandatare a negocierilor privind comerțul internațional și investițiile;

24. subliniază că reînnoirea relației UE-Africa ar trebui să se bazeze pe interesele comune ale ambelor continente și ar trebui fundamentată pe un parteneriat solid; conchide că un parteneriat pe picior de egalitate între UA și UE, bazat pe cooperare deplină, reprezintă un răspuns adecvat la concurenții de la nivel mondial; este convins că dacă concurența geopolitică a UE este determinată doar de delimitarea de alte puteri mondiale, continuarea politicii tradiționale de influență împiedică cooperarea reciproc avantajoasă; subliniază că concurența loială a intereselor nu este străină de economiile de piață și că partenerii africani își rezervă dreptul de a beneficia de o situație a cererii care le este favorabilă;

25. este convins că interesele UE, cum ar fi accesul la materii prime, influențarea relațiilor economice pentru promovarea economiei UE și gestionarea migrației, de exemplu prin tratarea cauzelor profunde ale acesteia, pot fi cel mai bine urmărite printr-un nou parteneriat între egali; este convins că un nou parteneriat între egali poate permite UE să își consolideze în mod real autonomia strategică;

26. subliniază că UE ar trebui să favorizeze un angajament constructiv în toate aspectele legate de migrație, strămutare forțată și mobilitate, luând măsuri pentru a se asigura că migrația are loc în condiții de siguranță și într-un mod bine reglementat; consideră că este esențial să se elaboreze o strategie comună pe termen lung pentru a conecta politicile în materie de comerț, dezvoltare și migrație, așa cum s-a stabilit în mai multe concluzii ale Consiliului European, în special în cele adoptate la 16 decembrie 2021, deoarece o astfel de strategie ar putea juca un rol esențial în combaterea traficului de persoane și a rutelor de migrație ilegală din țările africane către UE;

27. subliniază că îmbunătățirea calității comerțului intercontinental va necesita regularizarea mobilității și a migrației pe continentul african; insistă – deși politica comercială poate, în anumite circumstanțe, să reducă la minimum migrația forțată prin crearea de locuri de muncă – că nici politica comercială a UE, nici asistența sa pentru dezvoltare nu ar trebui să fie mobilizate pentru a asigura cooperarea țărilor din afara UE în materie de migrație, ceea ce ar putea submina principiile și valorile UE și obiectivul principal de reducere a sărăciei; reamintește, în acest sens, că migrația forțată poate fi soluționată numai prin crearea de căi legale, prin consolidarea protecției internaționale și prin tratarea crizelor mai ample legate de dezvoltare, politice, climatice și umanitare care conduc la strămutarea forțată;

28. remarcă impactul COVID-19 asupra lanțurilor de aprovizionare; insistă asupra importanței construirii de lanțuri de aprovizionare mai reziliente în lumea post-pandemie, atât în UE, cât și în UA, prin consolidarea autonomiei strategice, identificarea dependențelor, o mai bună tratare a vulnerabilităților și a întreruperilor în aprovizionare, diversificarea producției și investiții mai mari în întreprinderile revoluționare care au integrat obiective sociale, de mediu și de sănătate în modelele lor de afaceri; reamintește angajamentul Parlamentului față de Pactul verde european și inițiativele comerciale care urmăresc atingerea obiectivelor sale, inclusiv mecanismul de ajustare la frontieră a emisiilor de dioxid de carbon, propunerea legislativă privind obligația de diligență și propunerea legislativă privind produsele care nu implică defrișări, dar fără a se limita la acestea; insistă ca Comisia să monitorizeze cu atenție impactul acestor inițiative asupra comerțului UE-Africa și să prezinte măsuri suplimentare pentru a atenua orice perturbare pe termen scurt; este convins că, pe termen lung, aceste inițiative legislative vor avea ca rezultat lanțuri valorice globale mai reziliente și mai sustenabile, în beneficiul cetățenilor și al întreprinderilor din UE și Africa;

29. regretă impactul major al invadării neprovocate și nejustificate a Ucrainei de către Federația Rusă asupra creșterii prețului energiei, al combustibililor, al materiilor prime și al produselor agricole, cauzând o creștere semnificativă a costurilor de producție, ceea ce pune în pericol continuitatea producției și ar putea duce la perturbări ale lanțului de aprovizionare; solicită intensificarea acțiunilor la nivel internațional pentru a garanta că procesul decizional politic este focalizat în primul rând asupra securității alimentare pentru a evita penuriile și a asigura securitatea nutrițională în țările cele mai vulnerabile, mai ales pe continentul african, tratând securitatea alimentară prin mijloace comerciale și evitând obstacolele din calea comerțului internațional cu alimente și materii prime;

30. consideră că UE poate contribui la reducerea semnificativă a dependenței actuale a Africii de importurile de alimente, semințe, îngrășăminte și pesticide prin sprijin financiar și tehnic, dialog politic, schimb de cunoștințe și noi tehnologii și prin promovarea inovării africane;

31. cheamă la inițierea unei ofensive masive de investiții între Europa și Africa care să ofere stimulente pentru o creștere semnificativă a investițiilor private în statele africane și să permită investiții publice masive în infrastructură și în combaterea schimbărilor climatice; salută, în acest context, angajamentul asumat în cadrul celei de a șasea reuniuni la nivel înalt UA-UE de a mobiliza 150 de miliarde EUR ca parte a Global Gateway; solicită ca această inițiativă de investiții să fie extinsă semnificativ împreună cu statele membre;

32. solicită ca ofensiva investițiilor să se concentreze în primul rând asupra proiectelor de dezvoltare și extindere a energiilor din surse regenerabile, de asigurare a aprovizionării cu apă și de măsuri de adaptare la schimbările climatice și de construire a infrastructurii publice; așteaptă ca toate proiectele de investiții să implice întreprinderile partenere africane și să acorde o atenție deosebită creării de locuri de muncă la nivel local și aprofundării lanțurilor valorice africane; invită Comisia să identifice proiecte de investiții adecvate, în coordonare cu partenerii locali, regionali și statali din Africa, și să asigure implementarea lor;

33. invită UE și statele sale membre să se angajeze să sprijine țările africane în acțiuni ambițioase și echitabile în domeniul climei; subliniază că finanțarea UE în cadrul noului Instrument de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională trebuie să fie utilizată pentru a promova o abordare bazată pe drepturile omului, care să plaseze comunitățile locale și populațiile indigene în centrul eforturilor în domeniul climei, al mediului și al dezvoltării, începând cu consultarea societății civile și a comunității;

34. constată că mecanismele anterioare de finanțare mixtă nu au reușit să stimuleze investiții private suficiente; solicită, așadar, ca inițiativa de investiții să includă IMM-urile locale, care contribuie în mod special la diversificarea economiei și la crearea de locuri de muncă;

35. subliniază că UE ar trebui să își aprofundeze relațiile economice și comerciale cu Africa prin investiții care creează locuri de muncă decente și promovează drepturile omului, drepturile lucrătorilor și drepturile de mediu; subliniază discrepanța în accesul la finanțare în regiunile și țările africane, care se datorează mai multor factori; subliniază ar trebui să se pună accentul pe investiții în noi infrastructuri, cum ar fi infrastructurile digitale și ecologice, precum și pe producția de energie din surse regenerabile; salută Acordul-cadru de cooperare pentru proiecte semnat în octombrie 2021 între BEI și Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare (BERD); salută Memorandumul de înțelegere semnat în 2021 între BERD și Banca Africană de Dezvoltare pentru a promova dezvoltarea durabilă a sectorului privat în Africa; invită Comisia să încurajeze investițiile pe continentul african prin instrumente financiare inovatoare pentru a crește fluxurile de capital și a reduce riscurile; încurajează UE și țările africane să analizeze posibilitatea negocierii unor acorduri de facilitare a investițiilor durabile, așa cum s-a anunțat în analiza politicii comerciale a UE ( 15 ) , care consolidează capacitatea guvernelor de a reglementa în interesul public și pun în echilibru drepturile și obligațiile investitorilor și ale comunităților și preocupările legate de mediu; reamintește importanța esențială a unor investiții substanțiale în serviciile publice, în capacitățile de cercetare și în promovarea sectoarelor economice în care țări sau regiuni au potențialul de a dobândi un avantaj comparativ; recomandă stimularea posibilităților de investiții în Africa, în special prin furnizarea de mai mult capital de risc și de garanții menite să faciliteze investițiile; salută crearea Fondului european pentru dezvoltare durabilă Plus (FEDD +), care permite instituțiilor de finanțare a dezvoltării să își asume mai multe riscuri în programele lor de investiții; reamintește că Agenda de acțiune de la Addis Abeba privind finanțarea pentru dezvoltare a evidențiat necesitatea de a mobiliza mai multe resurse interne pentru realizarea ODD;

36. încurajează țările africane, într-un moment în care UNICA semnalează că multe dintre tratatele de investiții încheiate în anii 1990 și la începutul anilor 2000 au expirat recent sau sunt pe cale de a expira, să își revizuiască și să își reformeze tratatele privind investițiile și dubla impunere în funcție de nevoile lor de dezvoltare; consideră că zona continentală africană de liber schimb și eforturile actuale de integrare regională oferă o bună ocazie de a reechilibra regimul internațional de investiții, astfel încât acesta să devină responsabil, echitabil și propice dezvoltării durabile;

37. subliniază că acordul dintre UE și OSACP, parafat în aprilie 2021, nu dispune de mecanisme de asigurare a respectării obligației de diligență în ceea ce privește standardele de mediu, drepturile omului și principiul consimțământului liber, prealabil și în cunoștință de cauză, care sunt cu atât mai importante, cu cât acordul se angajează să faciliteze acorduri internaționale de investiții; subliniază că UE ar trebui să țină seama de diferitele niveluri de dezvoltare și să se asigure că acordurile sale comerciale și prioritățile de integrare economică regională ale partenerilor sunt coerente;

38. îndeamnă Comisia și BEI, în calitate de componentă de creditare a UE, să pregătească un sistem de microcredite eficient și ușor accesibil și, în acest sens, să își consolideze capacitățile de sprijinire a dezvoltării sectorului privat în Africa; invită BEI, în acest sens, să aloce mai multe fonduri microîntreprinderilor și întreprinderilor mici și mijlocii africane prin intermediul bugetului mixt FEDD +; subliniază, în acest context, potențialul ridicat al microfinanțării de a conferi și mai multă capacitate de acțiune IMM-urilor și fermierilor locali; recomandă crearea de sisteme de microcredite care să ofere acces la credite fără a fi nevoie de garanții reale sau de alte garanții financiare; subliniază importanța unui astfel de sistem pentru conferirea de capacitate de acțiune femeilor și tinerilor, al căror acces la finanțare trebuie substanțial ameliorat; solicită, în acest sens, măsuri auxiliare adecvate, cum ar fi asistența și consilierea tehnică și juridică, precum și alianțe cu partenerii locali pentru a face aceste microcredite realmente accesibile; consideră că sprijinirea economiei sociale și a cooperativelor, precum și a mecanismelor de microcreditare va contribui la oficializarea atât de necesară a economiei subterane prin strategii clare bazate pe Recomandarea 204 a OIM;

39. solicită UE să își intensifice sprijinul acordat țărilor africane și UA pentru combaterea fluxurilor financiare ilicite și a evaziunii fiscale din partea întreprinderilor și solicită inițiative care să garanteze că corporațiile nu contribuie la astfel de ieșiri de capital din țările africane; reamintește că Africa pierde anual aproximativ 88,6 de miliarde USD sub formă de scurgeri ilicite de capital, echivalentul a 3,7 % din produsul intern brut al continentului; solicită eforturi comune pentru a se garanta că impozitele sunt plătite acolo unde sunt create profiturile și valoarea economică reală, pentru a opri erodarea continuă a bazei de impozitare și transferul profiturilor; cere o cooperare sporită între UA și UE și statele membre ale acestora în promovarea la nivel internațional de măsuri în privința aspectelor legate de transparența fiscală a întreprinderilor, inclusiv o mai bună cooperare în ceea ce privește Directiva privind prezentarea de informații nefinanciare a UE ( 16 ) ; invită Comisia să se ocupe și de fluxurile financiare ilicite și de evaziunea fiscală în cadrul schemelor sale de ajutor pentru comerț și prin includerea unor capitole corespunzătoare atunci când negociază modernizarea APE;

40. subliniază că țările cel mai puțin dezvoltate au un interes în sistemele comerciale multilaterale guvernate de reguli și sunt susținătoare ferme ale acestora și că integrarea lor în sistemul comercial internațional ar trebui îmbunătățită; este conștient de faptul că tratamentul special și diferențiat este un principiu fundamental al OMC; invită Comisia să se asigure că țările în curs de dezvoltare își pot exercita pe deplin drepturile care le revin în temeiul dispozițiilor OMC privind tratamentul special și diferențiat, în special pentru a le asigura securitatea alimentară; consideră că o dependență excesivă de o singură țară sau regiune geografică pentru un anumit produs poate face ca țările să fie vulnerabile la șocuri externe, ceea ce ar putea avea un impact extrem de nociv asupra securității alimentare a țărilor în curs de dezvoltare; consideră, prin urmare, că Comisia ar trebui să sprijine partenerii noștri africani să-și diversifice fluxurile comerciale pentru a le mări reziliența; solicită întreprinderea de eforturi împreună cu partenerii africani ai UE la nivelul OMC pentru a găsi soluții multilaterale la dezacordurile majore în chestiunile politicii agricole globale, așa cum s-a discutat în cadrul Comitetului pentru agricultură al OMC;

41. subliniază necesitatea unor norme comerciale multilaterale care să sprijine agricultura substanțială și durabilă, bazate pe reforme agrare cuprinzătoare în diferite state africane, care să fie aplicate pentru a garanta securitatea alimentară pe întreg continentul; subliniază în acest sens importanța protejării și promovării dreptului comunităților locale de a avea acces la resursele naturale, precum pământul și apa, și de a le controla; denunță amploarea fenomenului de acaparare a terenurilor în Africa; este preocupat de amploarea achizițiilor funciare efectuate de investitori străini în Africa, care sunt concentrate în țările cu structuri de guvernanță mai slabe și care ar putea reprezenta o amenințare pentru securitatea alimentară și accesul la fondul funciar și la apă; subliniază importanța lansării unui proces incluziv pentru a garanta participarea efectivă a organizațiilor societății civile și a comunităților locale la dezvoltarea, punerea în aplicare și monitorizarea politicilor și acțiunilor legate de acapararea terenurilor; solicită ca Orientările voluntare privind proprietatea funciară să fie respectate în cadrul tuturor proiectelor care promovează protecția drepturilor funciare, inclusiv în cadrul schimburilor comerciale, și, de asemenea, solicită măsuri care să garanteze că proiectele nu periclitează drepturile funciare ale micilor fermieri, în special ale femeilor; îndeamnă UE și Africa, în plus, să recunoască drepturile cutumiare de proprietate și control asupra terenurilor și resurselor lor naturale ale populațiilor indigene, așa cum se prevede în Declarația ONU privind drepturile popoarelor indigene și în Convenția nr. 169 a OIM, precum și să respecte principiul consimțământului liber, prealabil și în cunoștință de cauză;

42. subliniază că parteneriatul comercial dintre UE și Africa trebuie să asigure respectarea dreptului țărilor africane la suveranitate alimentară și principiile sustenabilității și nu trebuie să submineze niciodată securitatea alimentară, siguranța alimentară și calitatea alimentelor și nici să determine defrișări sau degradarea mediului; subliniază că acest lucru va necesita angajamente mai mari pe ambele continente și stimularea de sisteme agroalimentare sigure, reziliente și sustenabile pentru a intensifica eforturile de realizare a ODD în ceea ce privește eradicarea foametei până în 2030 și pentru a sprijini acțiunile comune de atenuare a schimbărilor climatice; identifică o necesitate de a restructura lanțurile valorice, astfel încât o parte mai mare a prelucrării și a adăugării de valoare producției să aibă loc în țările de origine; reiterează importanța respectării produselor cu denumire de origine protejată; invită Comisia să asigure mecanisme de investiții, cum ar fi Global Gateway și Europa globală, să contribuie la dezvoltarea unui sector agricol sustenabil în Africa, în conformitate cu ODD, și să sprijine implementarea zonei continentale africane de liber schimb pentru comerțul agricol intra-african; invită Comisia să faciliteze educația și formarea pentru a promova și susține practici agricole sustenabile precum agroecologia în Africa și să promoveze inițiativele existente în Africa; reamintește că capacitatea agroecologiei de a reconcilia dimensiunile economică, socială și de mediu ale sustenabilității a fost recunoscută în rapoarte importante ale Grupului interguvernamental privind schimbările climatice, ale Platformei interguvernamentale științifico-politice privind biodiversitatea și serviciile ecosistemice, precum și în Evaluarea internațională a cunoștințelor, științelor și tehnologiilor agricole pentru dezvoltare condusă de Banca Mondială și FAO; invită UE și Africa să joace un rol decisiv în încheierea unui acord global ambițios în cadrul celei de a 15-a Conferințe a părților la Convenția privind diversitatea biologică; constată, în acest context, că agricultura sustenabilă și alimentația mai sustenabilă în Europa pot contribui în mod semnificativ la asigurarea securității alimentare în țările africane;

43. subliniază dependența asimetrică a unor țări africane de importurile agricole pentru securitatea alimentară; își exprimă profunda îngrijorare în legătură cu consecințele invadării Ucrainei de către Rusia asupra aprovizionării cu anumite produse alimentare agricole, în principal cereale, dată fiind dependența semnificativă a multor state de aceste importuri, precum și perturbarea lanțului de aprovizionare global și creșterea prețurilor care duce la insecuritate alimentară globală, mai ales pe continentul african; salută decizia Comisiei de a evalua impactul războiului ruso-ucrainean asupra importurilor de cereale și a securității alimentare și invită Comisia să ia măsuri anticipate contra eventualelor crize umanitare; evidențiază, de asemenea, faptul că conflictul armat a dus la perturbarea exporturilor africane ale anumitor produse către Rusia, cum ar fi citricele, cafeaua și ceaiul; invită Comisia să colaboreze cu țările africane pentru a asigura accesul la produsele agricole și să folosească setul de instrumente comerciale existent pentru a gestiona și a facilita accesul partenerilor noștri africani la produse agricole, precum și să îi sprijine în stimularea producției lor agricole pentru a-și crește reziliența alimentară;

44. reamintește că, întrucât exporturile de produse agroalimentare ale UE către Africa au avut o valoare de 17,6 miliarde EUR, iar importurile din Africa au avut o valoare de 16,5 miliarde EUR în 2020, țările africane sunt destinații importante pentru exporturile UE, iar UE rămâne cea mai mare piață de export pentru produsele agricole și alimentare din Africa; atrage atenția asupra necesității ca importurile provenite din Africa, în special produsele agroalimentare, să respecte standardele de sănătate. siguranță și calitate ale UE, inclusiv cele privind folosirea hormonilor, antibioticelor și organismelor modificate genetic; subliniază că ar trebui să se ofere sprijin tehnic și formare pentru a se garanta că producătorii africani au posibilitatea și cunoștințele care le permit să respecte standardele UE; este convins că UE, în calitate de actor global major în sectorul agroalimentar, ar trebui să coopereze cu țările africane pentru dezvoltarea criteriilor de referință și a standardelor internaționale pentru sisteme alimentare sustenabile, bazate pe respectarea drepturilor omului și ale lucrătorilor, pe concurența loială, pe principiul precauției, pe protecția mediului și pe condiții bune de viață pentru animale, în conformitate cu normele OMC; subliniază că UE s-a angajat să sprijine și să promoveze, împreună cu toți partenerii săi, tranziția globală către sisteme agroalimentare sustenabile, în conformitate cu obiectivele Strategiei „De la fermă la consumator” și cu ODD; subliniază că UE și Africa împărtășesc obiectivul de a transforma modul în care ne producem, distribuim și consumăm alimentele; subliniază, ca urmare, că cooperarea dintre UE și partenerii săi africani trebuie să se focalizeze asupra problemei centrale a aprovizionării cu alimente prin programe adaptate de cooperare între fermierii și IMM-urile din UE și Africa, prin investiții destinate expres dezvoltării agricole sustenabile, rețelelor de transport moderne și infrastructurilor de depozitare adecvate care să le ofere fermierilor africani mijloacele necesare pentru a face agricultura rezistentă la provocările climatice;

45. pledează pentru mai multă coerență a politicilor la nivelul UE în contextul comerțului agroalimentar, date fiind implicațiile globale ale politicii agricole comune și ale comerțului agricol asupra progreselor către atingerea ODD; solicită UE să ia în considerare concluziile Grupului operativ pentru Africa Rurală privind necesitatea de a investi în lanțurile alimentare din Africa, mai ales în bunurile cu valoare adăugată; invită UE și statele sale membre să colaboreze activ cu partenerii africani pentru a crea sinergii între strategia UE-Africa și Pactul verde european, în special dimensiunea externă a strategiei „De la fermă la consumator”;

46. subliniază importanța cercetării și inovării în încurajarea fermierilor să adopte practici agricole sustenabile și ecosisteme agricole și alimentare productive în zone aride; solicită, în acest sens, să se folosească într-o mai mare măsură contribuțiile cunoștințelor tradiționale africane la tranziția justă, în special în ceea ce privește practicile agricole, pescuitul și protecția pădurilor, conferind astfel capacitate de acțiune populației africane și comunităților locale;

47. regretă că nu este recunoscută importanța strategică a pășunilor, care acoperă aproximativ 43 % din suprafața terestră africană și, prin urmare, reprezintă absorbanți importanți de carbon; reamintește importanța de a sprijini fermele mici și păstoritul și alte sisteme alimentare tradiționale/locale pentru a încuraja reziliența lor și a stimula contribuția lor la securitatea alimentară, gestionarea durabilă a resurselor și conservarea biodiversității; constată că, de exemplu, drepturile de pășunat și pășunile comune reprezintă drepturi tradiționale de folosință asupra terenurilor bazate pe dreptul cutumiar și nu pe drepturi de proprietate securitizate; invită Comisia să dezvolte, împreună cu comunitățile locale și părțile interesate de la nivel local, o strategie de optimizare a acestui potențial prin gestionarea durabilă a pășunatului, așa cum este practicată de către păstori; solicită să se ia măsuri în privința tensiunilor sociale dintre populațiile agricole sedentare și comunitățile pastorale nomade, în special în regiunile marcate de conflicte etnice și religioase care se suprapun;

48. recomandă să se inverseze această tendință nefericită de creștere a numărului de persoane afectate de insecuritate alimentară în Africa prin integrarea politicilor umanitare, de dezvoltare și de consolidare a păcii în zonele afectate de conflicte, prin creșterea rezilienței la schimbările climatice în toate sistemele alimentare, prin creșterea rezilienței celor mai vulnerabili în fața condițiilor economice defavorabile, prin intervenții de-a lungul lanțurilor de aprovizionare cu alimente pentru a reduce costul alimentelor cu valoare nutritivă mare și pentru a ridica valoarea nutritivă a alimentelor, prin combaterea sărăciei și a inegalităților structurale, prin garantarea faptului că intervențiile sunt în favoarea săracilor și incluzive și prin consolidarea mediilor alimentare și a schimbării comportamentului alimentar al consumatorilor pentru a promova, inclusiv prin măsuri comerciale, modele alimentare cu impact pozitiv asupra sănătății umane și mediului; subliniază necesitatea unor politici sustenabile și inovatoare care să le permită statelor africane să „sară” peste tehnologiile și practicile agricole mai vechi și mai poluante pentru a realiza tranziții ecologice și sociale către practici agroalimentare sustenabile; subliniază rolul central al sectorului agricol și alimentar în economia africană și în asigurarea de șanse de muncă decentă și sustenabilă în zonele rurale în numeroasele mici exploatații agricole și ferme familiale prin măsuri menite să crească reziliența, modernizarea sustenabilă a practicilor agricole, calitatea și diversificarea produselor; invită Comisia să sprijine întreprinderile agricole locale și să sporească capacitatea fermelor mici și familiale de a concura cu fermele industriale de mari dimensiuni; este preocupat de extinderea fermelor puternic industrializate bazate pe monoculturi, care contribuie la accentuarea inegalităților sociale, la intensificarea eroziunii solului și la pierderea biodiversității; subliniază importanța agricultorilor pentru consolidarea economiilor circulare în diferitele regiuni africane; salută propunerea Grupului operativ pentru Africa rurală de creare a unui program de înfrățire între Europa și Africa, care să creeze o legătură între organismele agricole ale statelor membre ale UE și țările partenere din Africa, grație cărora parteneri angajați și cu un profil similar putea să facă schimb de bune practici și cunoștințe;

49. subliniază că, pe lângă daunele pe care le aduce mediului, utilizarea pesticidelor în agricultura intensivă în Africa poate avea un impact asupra sănătății lucrătorilor care au un acces foarte redus la formarea privind protecția plantelor și asistență medicală; solicită educarea și formarea privind abordările sustenabile de protecție a plantelor și alternative la pesticide, precum și reducerea la minimum a expunerii la substanțe periculoase; denunță standardul dublu aplicat de UE în ceea ce privește pesticidele, permițând exportul de substanțe periculoase interzise în UE către țări africane și alte țări din afara UE; solicită, în consecință, modificarea normelor în vigoare ale UE pentru a elimina această incoerență juridică, în conformitate cu Convenția de la Rotterdam din 1998 și cu Pactul verde european;

50. subliniază necesitatea de a ajuta țările africane să reducă utilizarea pesticidelor interzise în UE prin dezvoltarea de sisteme alternative de combatere a dăunătorilor; subliniază incoerența UE, care permite ca pesticide care nu sunt autorizate pe piața unică a UE să fie exportate către țări africane și alte țări din afara UE; solicită eliminarea rapidă a acestei incoerențe, deoarece este în contradicție totală cu spiritul Pactului verde european;

51. subliniază că, în comparație cu alte regiuni ale lumii, distribuția valorii adăugate în lanțurile valorice agricole este în cea mai mare parte nefavorabilă micilor agricultori africani, așa cum se poate observa în efectele pe care concentrarea pieței le are asupra agricultorilor și țărilor producătoare de cacao; salută inițiativa Ghanei și a Côte d’Ivoire de a stabili un sistem diferențiat de venit minim pentru cacao; salută lansarea inițiativei UE privind producția de cacao sustenabilă și invită Comisia Europeană să încurajeze sectorul privat să își asume angajamente de a plăti prețuri echitabile agricultorilor de cacao care să le permită să producă sustenabil și fără a folosi munca copiilor; reamintește că relațiile și inițiativele comerciale UE-Africa precum cele privind producția de cacao trebuie să se bazeze pe monitorizare și răspundere transparente și fiabile; solicită ca abordarea multipartită să fie asigurată prin mecanisme specifice de implicare a societății civile în elaborarea strategiilor și a politicilor sectoriale; împărtășește punctul de vedere exprimat de Coaliția pentru cacao conform căruia legislația UE privind diligența necesară aflată în pregătire, inclusiv regulamentul privind defrișările, ar trebui să vizeze asigurarea unor venituri de subzistență pentru fermierii din sectorul producției de cacao, ca un pas esențial către realizarea unui sector sustenabil al producției de cacao;

52. este preocupat de faptul că politica comercială a UE față de Africa este foarte fragmentată; reamintește că diferitele APE ar trebui să contribuie la dezvoltarea integrării intraafricane și a unui model comercial echitabil și sustenabil și la reducerea nivelului de sărăcie; observă că punctele de vedere privind evaluarea succesului APE diferă, unele țări din UE și Africa susținând că APE încheiate sau negociate în ultimul deceniu nu îndeplinesc suficient cerințele unui nou parteneriat și că au urmărit în primul rând asigurarea respectării intereselor UE, observând că exporturile UE către statele APE au fost în detrimentul producției locale, în special în sectorul agricol, regretând că obiectivele importante ale APE cum ar fi diversificarea lanțurilor valorice și promovarea integrării regionale în Africa nu au fost atinse, având în vedere că principalele exporturi rămân produsele agricole și materiile prime și că acest lucru este și unul dintre motivele care stau la baza criticilor frecvente sau chiar a respingerii APE în multe state africane, iar alte țări din UE și UA susținând că APE contribuie la dezvoltarea durabilă în conformitate cu ODD și cu Agenda 2030 pentru dezvoltare durabilă și o promovează, reduc sărăcia, promovează fluxurile comerciale intraafricane, aprofundează integrarea regională, contribuie la facilitarea comerțului și la eliminarea barierelor inutile din calea comerțului; permit întreprinderilor un mai bun acces pe piețele UE și africane, în special IMM-urilor, promovează investițiile publice și private în Africa, promovează bunele practici agricole durabile și stimulează relațiile comerciale dintre UE și Africa, ținând seama de rezultatele reuniunii la nivel înalt UE-UA și considerând în același timp că, pentru a juca pe deplin acest rol și pentru a contribui la integrarea lanțurilor valorice din UE și Africa, APE ar trebui să fie aplicate și modernizate în sensul includerii de dispoziții care să sprijine lanțurile valorice transfrontaliere, inclusiv domenii suplimentare, cum ar fi comerțul cu servicii, investițiile, drepturile de proprietate intelectuală și concurența, ceea ce ar oferi asigurări întreprinderilor și investitorilor în privința mediului de afaceri din țările respective;

53. consideră că APE ar trebui să mărească capacitatea țărilor africane de a valorifica posibilitățile comerciale în domeniul securității alimentare, al asistenței medicale și al reducerii sărăciei;

54. reamintește că solicitarea UE de a interzice taxele la export pentru materii prime a reprezentat un obstacol de lungă durată în procesul de negociere a APE; subliniază că, pentru acele economii care își bazează aproape exclusiv veniturile pe exploatarea resurselor naturale, interzicerea unor astfel de taxe le poate determina să fie dependente de ajutor, împiedicând în același timp diversificarea lor economică; subliniază dreptul țărilor africane de a reglementa materiile prime în interesul lor public și solicită UE să se abțină de la adoptarea unei politici comerciale care, ca regulă generală, interzice țărilor africane să perceapă taxe la exportul de materii prime, în măsura în care această măsură este compatibilă cu normele OMC;

55. cere din nou să se facă o analiză aprofundată a impactului APE asupra economiilor locale, integrării regionale, diversificării economice și ODD înainte de negocierea unor noi APE; solicită modernizarea APE prin adăugarea unor capitole solide, obligatorii și executorii privind comerțul și dezvoltarea durabilă, aliniate la Acordul de la Paris; în acest context, invită Comisia să colaboreze cu partenerii noștri africani pentru a promova comerțul echitabil și sustenabil, în special prin intermediul capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă din APE, și să colaboreze cu partenerii noștri la viitoarea revizuire a capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă; subliniază, de asemenea, importanța includerii obiectivului de combatere a muncii forțate și a muncii copiilor în capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă din acordurile comerciale ale Uniunii, având în vedere răspândirea lor în sectorul agricol; cere monitorizarea sistematică, transparentă și bazată pe dovezi de către toate părțile interesate, inclusiv societatea civilă și comunitățile din UE și Africa, autoritățile locale și parlamentele naționale, a implementării acordurilor comerciale UE-Africa și cere respectarea principiului coerenței politicilor în favoarea dezvoltării și a principiului coerenței politicilor în favoarea dezvoltării durabile; solicită o analiză aprofundată a impactului APE și al acordurilor comerciale existente asupra țărilor africane pentru a determina măsura în care acestea sunt compatibile cu eforturile de sprijinire a procesului zonei continentale africane de liber schimb și a integrării continentale în Africa și necesitatea ca acestea să fie coerente cu ODD și cu articolul 208 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene; solicită o ajustare a dispozițiilor APE în funcție de rezultate; invită Comisia ca, în cadrul revizuirii APE, unde e cazul, să se ocupe de orice efect potențial care ar putea afecta obiectivele de dezvoltare a pieței intraafricane, să îl atenueze și să îl evite, în strânsă cooperare cu partenerii noștri africani; subliniază că APE trebuie să sprijine dezvoltarea în continuare a zonei continentale africane de liber schimb; invită Comisia să se asigure că acordurile de parteneriat economic reprezintă un fundament pentru consolidarea relațiilor economice dintre părți într-un mod reciproc avantajos, ținând seama de nivelul de dezvoltare al fiecăreia; invită Comisia să acorde o atenție deosebită IMM-urilor și să sprijine cu asistență tehnică IMM-urile africane care exportă în UE; observă că, pentru ca APE să devină mai atractive, acordurile trebuie să includă elemente suplimentare, cum ar fi consolidarea capacităților, încurajarea femeilor să participe la economie, inclusiv în agricultură, și investițiile în oferirea de șanse tinerilor din țările africane;

56. reamintește că punerea în aplicare a capitolelor privind sustenabilitatea trebuie să fie însoțită de consolidarea capacităților prin intermediul asistenței pentru dezvoltare a UE și prin alte investiții pentru a ajuta țările partenere să își onoreze angajamentele ( 17 ) , și că părțile interesate din societatea civilă ar trebui să fie implicate în monitorizare ( 18 )

57. salută reforma Regulamentului privind sistemul generalizat de preferințe (SGP) ( 19 ) și rolul său în creșterea posibilităților comerciale, în facilitarea diversificării exportului pentru țările în curs de dezvoltare, în promovarea dezvoltării durabile și în asigurarea respectării drepturilor omului, a drepturilor lucrătorilor, a protecției mediului, a dezvoltării durabile, a bunei guvernări și a egalității de gen; observă că în viitorul apropiat mai multe țări africane vor depăși statutul de țări cel mai puțin dezvoltate și subliniază că este necesar să fie sprijinite pentru o tranziție fără sincope către statutul SGP; este de părere că aceste țări ar beneficia de pe urma statutului SGP+ și le încurajează să ia în considerare posibilitatea de a candida, cerând în același timp Comisiei să abordeze activ acești potențiali candidați, să le ofere sprijin în demersurile pentru îndeplinirea criteriilor și să asigure o tranziție fără sincope de la statutul de țări cel mai puțin dezvoltate la statutul de țări partenere SGP+; invită Comisia să se asigure că SGP este complementar altor inițiative de politică comercială de pe continentul african; invită țările din regiune care beneficiază de SGP și de mecanismele „Totul în afară de arme” să depună eforturi pentru a întări punerea în aplicare efectivă a angajamentelor lor internaționale;

58. solicită creșterea investițiilor în cercetare și dezvoltare în domeniul bunurilor și tehnologiilor ecologice; invită Comisia să ia măsurile necesare pentru a se asigura că aplicarea viitoarelor norme ale UE privind diligența necesară în materie de sustenabilitate a întreprinderilor și absența defrișărilor încurajează relațiile de aprovizionare pe termen lung și îmbunătățirea practicilor de achiziții, garantând un venit de subzistență pentru lucrători și pentru micii fermieri și respectarea mediului, precum și implicarea semnificativă a părților interesate, inclusiv a titularilor de drepturi în toate etapele procesului de diligență necesară; reamintește că Africa găzduiește o biodiversitate excepțională; își exprimă profunda îngrijorare cu privire la supraexploatarea resurselor naturale și la impactul reducerii biodiversității asupra nivelurilor de reziliență; este deosebit de îngrijorat că ritmul defrișărilor crește în Africa, mai ales în bazinul fluviului Congo, care a fost în 2020 regiunea situată pe locul doi după Brazilia în ceea ce privește pierderea pădurilor virgine, precum și în Camerun, și este îngrijorat și din cauza traficului cu specii rare de faună și floră; evidențiază că distrugerea pădurilor tropicale africane duce la o pierdere ireversibilă a biodiversității și a absorbanților de carbon, precum și a habitatului și a modurilor de viață ale comunităților indigene; reamintește că pădurile contribuie semnificativ la atingerea obiectivelor climatice, la protejarea biodiversității și la prevenirea deșertificării și a eroziunii extreme a solului; subliniază rolul apei ca element esențial pentru reziliența socială și economică, în special în contextul securității alimentare și nutriționale și faptul că apa riscă să devină o resursă deficitară; consideră, ca urmare, că ar trebui să se acorde o mai mare importanță aprovizionării cu apă; subliniază că deșertificarea și invaziile de lăcuste au agravat situația deja dificilă a securității alimentare în Africa și că pandemia de COVID-19 și problemele economice și logistice care au urmat au pus în lumină potențialul piețelor locale și regionale de a remedia vulnerabilitățile și deficiențele sistemului alimentar mondial; consideră că un parteneriat comercial trebuie să se bazeze pe modele și tehnologii bine adaptate la modelele agricole, economiile și culturile din țările africane, precum și pe colaborare, în special prin formare și schimburi de cunoștințe, dând agricultorilor capacitatea de a decide, independență și drept de inițiativă;

59. subliniază importanța orașelor în promovarea spiritului comerțului echitabil; felicită Comisia pentru lansarea unui premiu pentru orașul european al comerțului echitabil și etic; îl felicită pe vicepreședintele Comisiei și comisarul pentru comerț Valdis Dombrovskis pentru angajamentul de a continua această inițiativă importantă; invită Comisia să urmărească cooperarea cu Comisia UA pentru a consolida cooperarea directă dintre orașele de pe ambele continente, pentru a promova relații comerciale echitabile și etice și pentru a spori vizibilitatea numeroaselor inițiative ale consiliilor municipale;

60. consideră că, acum mai mult ca niciodată după pandemia de COVID-19, la nivel mondial și în special în ceea ce privește Africa, ar trebui să se adopte noi abordări în relațiile economice și comerciale bazate pe un comerț echitabil și etic și pe principiile solidarității și cooperării;

61. salută declarația convenită în cadrul reuniunii liderilor autorităților locale și regionale din statele membre ale UA și UE din 15 februarie 2022 de la Bruxelles, care a subliniat, printre altele, că fără implicarea autorităților locale și regionale, 65 % din cele 169 de ținte care stau la baza ODD nu vor fi atinse;

62. salută acordul Consiliului de Miniștri al zonei continentale africane de liber schimb privind regulile de origine comune pentru 87,7 % din mărfuri, ceea ce înseamnă 3 800 de linii tarifare acoperite de zona continentală africană de liber schimb; invită Comisia Europeană să armonizeze regulile de origine și să elaboreze o propunere de stabilire a unor reguli de origine unificate pentru comerțul cu toate țările africane, pe baza normelor recent convenite în cadrul zonei continentale africane de liber schimb, pentru a înlocui mozaicul de reguli de origine din diferitele acorduri comerciale și acorduri comerciale ale UE cu regiunile și țările africane; este convins că acest lucru ar fi și în beneficiul firmelor și autorităților vamale ale UE; invită Comisia să exploreze noi posibilități și măsuri de consolidare a legăturilor și sinergiilor dintre diferitele acorduri comerciale ale UE cu țările africane și zona continentală africană de liber schimb; salută obiectivul zonei continentale africane de liber schimb de a îmbunătăți diferențierea regională și extinderea și interconectarea sistemelor de infrastructură; invită UE să colaboreze cu secretariatul zonei continentale africane de liber schimb pentru a promova consolidarea capacităților și sprijinul tehnic pentru implementarea zonei continentale africane de liber schimb;

63. salută deschiderea de către BEI, în noiembrie 2021, a primului centru din Africa în capita