GLOSAR

Activități de acreditare (AESA) : Acreditarea reprezintă procesul prin care AESA evaluează, în scopul autorizării, autoritățile aeronautice naționale și entitățile calificate care au solicitat să li se repartizeze anumite atribuții de certificare pentru a fi exercitate în numele agenției.

Activități de certificare (AESA) : Certificarea de către AESA a produselor, a pieselor și a dispozitivelor aeronautice proiectate, întreținute și exploatate de către persoane calificate în acest sens, sub supravegherea reglementară a statelor membre ale UE.

Activități de reglementare (AESA) : Procesul de reglementare se referă la elaborarea legislației UE care este legată de regulamentul privind siguranța aviației și compatibilitatea cu mediul.

Activități de standardizare (AESA) : Activitățile de standardizare se referă la inspecțiile efectuate de AESA la nivelul autorităților aeronautice naționale pentru a se asigura că legislația UE în domeniul siguranței aviației este aplicată în mod adecvat, uniform și consecvent.

AESA : Agenția Europeană de Siguranță a Aviației

CE : Comisia Europeană

(Co)raportor : Membru al organismului științific desemnat să conducă (în mod individual sau în colaborare cu alți membri) și să coordoneze activitatea desfășurată în vederea unei anumite sarcini (de exemplu, evaluarea unui medicament, furnizarea de consiliere științifică cu privire la chestiuni legate de un produs anume sau cu privire la chestiuni de ordin general, precum: furnizarea de orientări, colectare de date etc.).

Comisia de apel (AESA) și Camera de recurs (ECHA) : Comisia de apel (Camera de recurs) răspunde de luarea deciziilor cu privire la contestațiile formulate împotriva deciziilor agenției. Comisia de apel (Camera de recurs) este compusă dintr-un președinte și doi membri și dintr-un număr echivalent de membri supleanți.

Conflict de interese (aparent) : "[…] se poate spune că un conflict de interese este aparent atunci când interesele personale ale unui funcționar public par să fie de natură să influențeze în mod necorespunzător îndeplinirea sarcinilor acestuia, dar în realitate situația nu este aceasta" [1].

Conflict de interese (potențial) : "Un conflict de interese potențial survine atunci când un funcționar public are interese personale care sunt de natură să producă un conflict de interese dacă respectivul funcționar ar urma să fie implicat, în viitor, în sarcini oficiale de lucru relevante (de natură să cauzeze un conflict)." [2]

Conflict de interese (real) : "[…] un conflict între îndatoririle publice și interesele personale ale unui funcționar public, în care acesta din urmă are anumite interese, în calitatea sa de persoană privată, care ar putea influența în mod necorespunzător îndeplinirea sarcinilor și a responsabilităților sale oficiale" [3].

Declarația specifică de interese (EFSA) : Declarația specifică de interese se referă la un subiect anume sau la o serie anume de subiecte (de exemplu, anumite substanțe/un anumit produs) aflate pe ordinea de zi a unei reuniuni sau incluse într-un mandat anume care urmează să facă obiectul uneia sau al mai multor reuniuni

ECHA : Agenția Europeană pentru Produse Chimice

EFSA : Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară

EMA (anterior, EMEA) : Agenția Europeană pentru Medicamente

OCDE : Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică

Organul consultativ (AESA) : Consiliul de administrație înființează un organ consultativ, cu care se consultă înainte de a lua decizii în anumite domenii specifice. Avizul organului consultativ nu are un caracter obligatoriu pentru activitatea Consiliului de administrație [a se vedea articolul 33 alineatul (4) din Regulamentul de bază al AESA]. Organul consultativ este format din organizații care reprezintă personalul din aviație, producătorii, operatorii aerieni comerciali și generali, industria de întreținere, organizațiile din domeniul formării și sectorul sporturilor aviatice. În total, Organul consultativ este compus din 26 de membri și un număr echivalent de membri supleanți.

Platforma consultativă a părților interesate (EFSA) : Platforma consultativă a părților interesate este formată din organizații din Uniunea Europeană care își desfășoară activitatea în cadrul lanțului alimentar, rolul său fiind acela de a oferi consiliere autorității cu privire la chestiuni de ordin general legate de programul de activitate al acesteia, de metodologiile de evaluare a riscului etc.

Regulamentul REACH : REACH este regulamentul Uniunii Europene privind substanțele chimice și utilizarea în condiții de securitate a acestora [Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, 30.12.2006, p. 1)]. Acest regulament are ca obiect înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice. Scopul regulamentului REACH este de a îmbunătăți nivelul de protecție a sănătății umane și a mediului împotriva riscurilor pe care le pot prezenta substanțele chimice, asigurând totodată sporirea competitivității și a inovației în industria chimică a UE.

SINTEZĂ

I. Auditul care face obiectul prezentului raport a avut drept obiectiv evaluarea politicilor și a procedurilor utilizate în vederea gestionării situațiilor de conflict de interese în cadrul a patru agenții ale Uniunii Europene (denumite în continuare "agențiile selectate") ale căror decizii sunt vitale pentru siguranța și sănătatea consumatorilor, mai exact: Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (AESA), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA), Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) și Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA). Eventualele politici și proceduri care au fost introduse după ce Curtea și-a finalizat activitatea de audit pe teren (octombrie 2011) nu au făcut obiectul evaluării.

II. Există un număr de definiții pentru situațiile de conflict de interese. În scopul auditului efectuat de Curte, s-a utilizat definiția furnizată în orientările OCDE intitulate Managing Conflict of Interest in the Public Service (Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică) [4]: "[…] există situații în care interesele private și afilierea unui funcționar public intră sau au potențialul de a intra în conflict cu îndeplinirea în mod corespunzător a îndatoririlor sale oficiale".

III. Anumite riscuri de conflict de interese fac parte integrantă din structura agențiilor selectate (de exemplu, aceeași organizație poate fi atât un reprezentant al conducerii, cât și un prestator de servicii) sau sunt inerente având în vedere că se utilizează activitățile de cercetare realizate de sectorul privat. Având în vedere acest context, este extrem de important ca agențiile selectate să dispună de sisteme solide pentru a putea gestiona acest risc inerent ridicat de conflicte de interese.

IV. La nivelul UE nu există un cadru de reglementare cuprinzător privind conflictele de interese, care să asigure existența unor cerințe minime comparabile cu privire la independență și la transparență, aplicabile tuturor agențiilor UE și tuturor actorilor-cheie care au un rol determinant în ceea ce privește strategia, operațiunile și procesul decizional al acestora. În lipsa unui astfel de cadru de reglementare, orientările OCDE în materie, care constituie un etalon internațional pentru conceperea unei politici cuprinzătoare privind conflictele de interese, au fost luate în considerare ca element al cadrului de referință pentru acest audit.

V. Curtea a concluzionat că niciuna dintre agențiile selectate nu a gestionat în mod adecvat situațiile de conflict de interese. Deficiențele identificate aveau însă diverse grade de gravitate.

VI. Dintre agențiile selectate, EMA și EFSA au elaborat politicile și procedurile cele mai avansate pentru declararea, aprecierea și gestionarea conflictelor de interese.

VII. Deși ECHA a elaborat politici și proceduri pentru gestionarea conflictelor de interese care pot apărea în contextul său specific, cele care se aplică membrilor personalului și membrilor Camerei de recurs sunt afectate de deficiențe semnificative.

VIII. Potrivit constatărilor Curții, AESA nu a instituit politici și proceduri specifice agenției cu privire la conflictele de interese. De asemenea, AESA nu impune membrilor personalului, membrilor Consiliului de administrație, membrilor Comisiei de apel și experților completarea unor declarații de interese, în vederea verificării.

IX. Curtea felicită toate agențiile selectate pentru faptul că se află într-un proces continuu de dezvoltare și de consolidare a politicilor și procedurilor lor, printre altele, drept reacție la diferite evenimente și ca urmare a unor presiuni externe și a auditului Curții.

X. Curtea formulează următoarele recomandări:

(a) AESA ar trebui să elaboreze politici și proceduri detaliate specifice agenției pentru gestionarea conflictelor de interese;

(b) ECHA ar trebui să pună în aplicare politici și proceduri corespunzătoare pentru membrii personalului și pentru membrii Camerei de recurs;

(c) agențiile selectate ar trebui să aducă îmbunătățiri politicilor și procedurilor privind conflictele de interese, prin:

(i) verificarea candidaților în vederea identificării unor eventuale conflicte de interese, înainte de numirea lor;

(ii) instituirea unor politici și proceduri privind conflictele de interese prin intermediul cărora să se poată asigura că autoritățile naționale care execută sarcini externalizate (în cazul AESA și al EMA) gestionează în mod comparabil situațiile de conflict de interese;

(iii) stabilirea unor criterii clare și obiective pentru aprecierea declarațiilor de interese și prin aplicarea consecventă a acestor criterii;

(iv) introducerea unor politici și proceduri privind cadourile și invitațiile care să se aplice la nivelul întregii agenții (în cazul AESA, al ECHA și al EFSA);

(v) elaborarea unor politici și proceduri clare, transparente și coerente privind abuzul de încredere, care să se aplice la nivelul întregii agenții;

(vi) ameliorarea transparenței intereselor declarate în cadrul reuniunilor și în contextul procesului decizional cu implicații științifice;

(vii) asigurarea unor cursuri exhaustive și obligatorii de formare cu privire la conflictele de interese;

(viii) abordarea de către agențiile selectate, în cooperare cu toate organismele împuternicite să facă numiri, a problemei chestiunilor postangajare;

(d) organele legislative ale UE, eventual după consultarea altor instituții ale Uniunii, ar trebui să aibă în vedere dezvoltarea în continuare a cadrului de reglementare de la nivelul UE pentru gestionarea situațiilor de conflict de interese, luând ca punct de plecare Orientările OCDE și cele mai bune practici existente;

(e) deși prezentul raport formulează concluzii doar cu privire la cele patru agenții selectate, toate instituțiile și organismele descentralizate ale UE ar putea să examineze dacă recomandările formulate în acest raport li se aplică sau prezintă relevanță pentru ele.

INTRODUCERE

INFORMAțII DE FOND

1. Situațiile de conflict de interese pot apărea în aproape orice mediu de lucru și în orice moment. Dacă nu sunt tratate în mod corect, ele pot avea un impact negativ asupra procesului decizional, pot da naștere unor scandaluri și pot cauza prejudicii reputației. Acest lucru este cu atât mai evident atunci când sunt implicate organisme publice, întrucât astfel de situații pot duce la pierderea încrederii în capacitatea acestor organisme de a funcționa în mod imparțial și în interesul societății. Există un număr de definiții pentru situațiile de conflict de interese. În scopul auditului efectuat de Curte, s-a utilizat definiția furnizată în orientările OCDE intitulate Managing Conflict of Interest in the Public Service (Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică) [5] (denumite în continuare "orientările OCDE"): "[…] există situații în care interesele private și afilierea unui funcționar public intră sau au potențialul de a intra în conflict cu îndeplinirea în mod corespunzător a îndatoririlor sale oficiale". În acest context, conflictul de interese poate fi: real, aparent sau potențial [6].

2. În ultimii ani, presa a relatat un număr de cazuri presupuse de conflicte de interese în care erau implicate anumite agenții ale UE și în legătură cu care Parlamentul European și-a exprimat îngrijorarea. În 2011, Parlamentul European a solicitat Curții "să întreprindă o analiză cuprinzătoare a metodelor de gestionare de către agenții a situațiilor care prezintă un conflict de interese potențial" [7].

3. Parlamentul European și-a amânat decizia de a aproba conturile Agenției Europene pentru Medicamente (EMA) și pe cele ale Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) pentru exercițiul 2010, parțial din cauza a ceea ce consideră a fi o gestionare nesatisfăcătoare a conflictelor de interese [8].

4. Curtea a decis să își axeze auditul pe patru agenţii (Agenția Europeană de Siguranță a Aviației - AESA, Agenția Europeană pentru Produse Chimice - ECHA, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară - EFSA și Agenţia Europeană pentru Medicamente - EMA, denumite în continuare "agenţiile selectate") al căror nivel de expunere la riscul privind lipsa de imparţialitate este cel mai mare din cauza competenţelor decizionale semnificative de care dispun în domenii de importanţă vitală pentru sănătatea și siguranţa consumatorilor. Deciziile adoptate de agenţiile selectate afectează, la nivel personal, fiecare cetăţean al UE:

(a) AESA trebuie să mențină și să dezvolte un nivel unitar ridicat de siguranță a aviației civile în Europa. În vederea îndeplinirii acestor obiective, AESA emite specificații de certificare pentru aeronave, adoptă decizii în ceea ce privește certificarea în materie de aeronavigabilitate și de mediu, efectuează inspecții de standardizare în statele membre și emite avize și recomandări adresate Comisiei cu privire la îmbunătățirea siguranței aviației civile;

(b) ECHA are un important rol de reglementare în ceea ce privește punerea în aplicare a legislației UE privind substanțele chimice în beneficiul sănătății umane și al mediului, favorizând totodată competitivitatea și inovația. ECHA oferă sprijin întreprinderilor pentru asigurarea conformității acestora cu legislația în vigoare, sporește demersurile de informare cu privire la utilizarea în condiții de securitate a substanțelor chimice, furnizează informații referitoare la substanțele chimice, asigură etichetarea și clasificarea substanțelor chimice și abordează chestiuni legate de substanțele care prezintă motive de îngrijorare deosebită;

(c) EFSA trebuie să furnizeze informații independente referitoare la siguranța produselor alimentare și a hranei pentru animale, contribuind astfel la atingerea unui nivel ridicat de protecție a sănătății umane și animale. EFSA emite avize științifice cu privire la ingrediente alimentare, pesticide, organisme modificate genetic etc. și promovează metodologii uniforme de evaluare a riscului privind produsele alimentare și hrana pentru animale;

(d) EMA răspunde de evaluarea științifică și de supravegherea medicamentelor dezvoltate de companiile farmaceutice pentru a fi utilizate în Uniunea Europeană. În plus, EMA furnizează consiliere științifică și asistență întreprinderilor în ceea ce privește dezvoltarea unor medicamente noi și publică orientări cu privire la cerințele care trebuie îndeplinite pentru calitate, siguranță și eficacitate. Agenția este considerată a fi "nodul" rețelei europene pentru medicamente, care cuprinde peste 40 de autorități naționale competente;

(e) pe scurt, agențiile selectate sunt responsabile de certificarea aeronavelor, precum și de autorizarea produselor chimice, a ingredientelor alimentare și a medicamentelor în UE. Anexa I conține o prezentare generală a obiectivelor și a sarcinilor aferente fiecăreia dintre agențiile selectate.

5. În mod evident, toate agențiile și instituțiile UE, precum și alte organisme descentralizate ale UE (de exemplu, întreprinderile comune) pot fi expuse riscului de conflict de interese și, deși concluziile și recomandările cuprinse în prezentul raport se referă doar la agențiile selectate, celelalte agenții și instituții ale UE le-ar putea considera utile în cazul în care se dovedesc a fi relevante și pentru situația lor.

RISCURILE INERENTE ALE CONFLICTULUI DE INTERESE

6. Având în vedere importanța deciziilor pe care le adoptă, agențiile selectate sunt expuse la cel mai înalt nivel al riscurilor și al consecințelor unei eventuale gestionări deficiente a situațiilor de conflict de interese. Unele situații de conflict de interese, legate de interese anterioare, actuale sau viitoare, sunt inevitabile și nu implică în mod necesar un comportament necorespunzător sau corupție. Acesta este cazul cel mai frecvent al unor organizații unice/cu un grad înalt de specializare în cadrul cărora competențele tehnice sunt în număr limitat, iar industria în cauză "concurează" pentru a dispune de unii și aceiași experți în domeniu.

7. Structura și operațiunile agențiilor selectate (de exemplu, organizare, relațiile cu părțile terțe, clienții, furnizorii etc.) necesită o strânsă legătură cu autoritățile naționale și cu industria în cauză. Aceasta determină însă o serie de riscuri inerente de conflict de interese:

- Consiliul de administrație: în cazul AESA, ECHA și EMA, Consiliul de administrație este format în principal din reprezentanți ai autorităților naționale sau ai statelor membre. În același timp, AESA și EMA externalizează o parte din activitățile lor către autorități naționale cu competențe în domeniile respective și adoptă o serie de alte decizii care afectează autoritățile naționale (a se vedea caseta 1). În cazul EFSA, membrii Consiliului de administrație sunt selectați pe baza experienței și a pregătirii lor științifice. Cu toate acestea, conform prevederilor regulamentului de înființare a EFSA, patru din cei 15 membri ai Consiliului de administrație al acestei agenții provin din organizații (și sunt inclusiv membri actuali ai acestora) care reprezintă consumatorii și alte interese din industria alimentară. Mai mult, imparțialitatea activității EFSA și a procesului decizional al acestei autorități se poate afla în pericol întrucât trei dintre aceste organizații reprezentate în Consiliul de administrație sunt reprezentate și în cadrul Platformei consultative a părților interesate [9];

- Implicarea unor experți externi (denumiți în continuare "experți"): în desfășurarea activităților lor științifice, ECHA, EFSA și EMA colaborează cu experți care dispun de o pregătire și o experiență vastă în domeniu și care pot fi sau este posibil să fi fost implicați în mod activ în sectorul respectiv (de exemplu, în ocuparea forței de muncă, în finanțarea cercetării etc.). De exemplu, la activitățile EMA participă în jur de 3800 de experți, iar la activitățile EFSA, în jur de 1200 de experți. În cadrul acestor trei agenții, experții sunt membri ai comitetelor și ai grupurilor științifice care sunt implicate în mod direct în elaborarea avizelor științifice ce stau la baza deciziilor de importanță vitală pentru sănătatea și siguranța consumatorilor (de exemplu, avize științifice privind medicamentele, produsele alimentare, substanțele chimice). În cazul AESA, experții sunt implicați în principal în activitățile de elaborare a normelor, în inspecțiile de standardizare și, într-o mai mică măsură, în sarcinile de certificare;

- Parteneriatul cu părțile interesate: având în vedere rolurile științifice și de supraveghere care le revin, agențiile selectate cooperează îndeaproape cu reprezentați ai industriei sau cu reprezentanți ai consumatorilor (de exemplu, producători, operatori, distribuitori etc.). De exemplu, un factor important de risc este acela că, la elaborarea majorității avizelor și a deciziilor cu caracter științific, agențiile selectate utilizează și activitățile de cercetare efectuate sau finanțate de industria în cauză.

8. Având în vedere acest context, este extrem de important ca agențiile selectate să fie capabile să gestioneze astfel de riscuri inerente de conflict de interese.

CASETA 1

EXEMPLE DE RISCURI INERENTE STRUCTURII AGENțIEI CARE POT DA NAșTERE LA CONFLICTE DE INTERESE

În cadrul EMA, Consiliul de administrație, care este format în principal din reprezentanți ai autorităților naționale, hotărăște cu privire la remunerarea serviciilor științifice prestate agenției de către aceste autorități. Într-unul din rapoartele sale anuale specifice [10] cu privire la această agenție, Curtea a indicat că este necesar să se introducă un sistem de remunerare care să se bazeze pe costurile efective suportate de autoritățile naționale. Până în prezent nu a fost introdus un astfel de sistem, iar Consiliul de administrație al EMA a respins cea mai recentă propunere formulată în acest sens [11].

La momentul auditului, se afla în curs de desfășurare în cadrul AESA o procedură de licitație pentru externalizarea sarcinilor de certificare către entități calificate [12]. Până în prezent, agenția a delegat sarcini de certificare doar autorităților naționale acreditate, pe baza unor contracte-cadru care erau încheiate fără derularea unor proceduri de licitație. Onorariile achitate de AESA cu privire la sarcinile atribuite sunt stipulate în contracte-ca- dru. Pentru același tip de sarcini, ratele forfetare diferă de la o autoritate națională la alta și nu sunt bazate pe costuri efective.

Conform legislației care reglementează activitatea AESA, autoritățile naționale sunt auditate de agenție în contextul proceselor de standardizare și de acreditare, în timp ce interesele lor sunt reprezentate la nivelul Consiliului de administrație.

UN CADRU DE REFERINțĂ

9. Pentru o gestionare eficace a situațiilor de conflict de interese, agențiile selectate trebuie să dispună de un cadru de referință adecvat.

10. Cadrul de reglementare relevant pentru instituțiile UE și pentru organismele descentralizate ale UE (denumit în continuare "cadrul de reglementare al UE") este format din Statutul funcționarilor și Regimul aplicabil celorlalți agenți (denumit în continuare "Statutul funcționarilor"), precum și din alte decizii și orientări ale CE cu privire la gestionarea conflictelor de interese. În anexa II este prezentată o listă mai detaliată a cadrului de referință care se aplică în cazul conflictelor de interese.

11. Statutul funcționarilor conține un număr de cerințe foarte generale cu privire la principiile etice care trebuie respectate de către funcționarii publici [13]: independență, integritate, obiectivitate, imparțialitate și loialitate. Comisia a publicat o serie de decizii [14] și orientări vizând punerea în practică a acestor principii.

12. Conform standardului de control intern nr. 2 al Comisiei, "Valorile etice și organizaționale", este necesar să se dispună de proceduri care să asigure faptul că întregul personal este conștient de valorile etice și organizaționale relevante, în special în ceea ce privește conduita etică, evitarea conflictelor de interese, prevenirea fraudei și raportarea neregularităților.

13. În plus față de cele prezentate la punctele anterioare, trei dintre cele patru agenții selectate și-au elaborat propriile politici și proceduri privind conflictele de interese care pot apărea în contextul lor specific (în anexa III este prezentată o sinteză a politicilor și procedurilor elaborate de agenții).

14. În ceea ce privește sectorul public în ansamblul său, există orientări OCDE general acceptate. În plus, OCDE a publicat, de asemenea, o serie de orientări specifice privind aspecte legate de postangajare: Post Public Employment-Good Practices for Preventing Conflict of Interest (Angajarea în sectorul privat după ocuparea unui post în sectorul public: bune practici în vederea prevenirii conflictelor de interese) [15].

SFERA ȘI ABORDAREA AUDITULUI

SFERA AUDITULUI

15. Auditul a evaluat politicile și procedurile utilizate în vederea gestionării situațiilor de conflict de interese în cadrul a patru agenții selectate ale căror decizii sunt vitale pentru siguranța și sănătatea consumatorilor, mai exact:

- AESA emite certificate de siguranță în domeniul aviației civile, ceea ce presupune ca personalul său să dispună de cunoștințe tehnice aprofundate care nu pot fi, de regulă, dobândite decât prin practicarea unei profesii de profil în sectorul respectiv sau în cadrul autorității naționale. Există riscul ca personalul agenției care posedă o astfel de experiență de lucru anterioară să participe la luarea unor decizii care ar putea fi în avantajul fostului (și/sau posibil viitorului) angajator;

- ECHA gestionează punerea în aplicare a regulamentului REACH, al cărui scop este de a asigura un nivel ridicat de protecție a sănătății umane și a mediului. Agenția furnizează consultanță științifică și tehnică cu privire la substanțele chimice care pot avea un impact financiar major asupra societăților care își desfășoară activitatea în acest sector;

- EFSA furnizează informații cu privire la riscurile legate de siguranța alimentară. Avizele științifice și tehnice pe care le furnizează cu privire la alimente pot avea un impact financiar major asupra societăților care activează în sector;

- EMA îndeplinește un rol de coordonare în ceea ce privește autorizarea și menținerea medicamentelor în cadrul UE. Agenția trebuie să se bazeze pe studiile efectuate de organizațiile și de întreprinderile care au interese proprii în ceea ce privește produsele vizate.

16. Auditul s-a concentrat pe un număr de actori-cheie, printre care se numără organizații care lucrează cu agențiile selectate și care dețin un rol important în procesul decizional științific și în activitățile operaționale:

- membrii consiliilor de administrație;

- membrii grupurilor, comitetelor, forumurilor științifice consultative și alți experți;

- personalul agențiilor, în special directorii și personalul-cheie implicat în procesul decizional științific;

- membrii Comisiei de apel (AESA), respectiv ai Camerei de recurs (ECHA) și

- organizațiile părților interesate.

17. Auditul nu a acoperit situațiile de conflict de interese care pot apărea în cadrul procedurilor de achiziții și al celor de recrutare. Aceste tipuri de proceduri fac obiectul auditurilor anuale ale Curții.

18. Curtea nu a evaluat situații efective, propriu-zise, de conflict de interese, întrucât acest lucru ar implica o examinare aprofundată a circumstanțelor situațiilor respective, precum și aprecieri arbitrare. Curtea nu este în măsură să aprecieze validitatea metodelor pe care agențiile selectate le utilizează pentru a evalua rezultatele cercetării finanțate de industria în cauză.

19. Trebuie menționat că toate agențiile selectate se află într-un proces continuu de dezvoltare și de consolidare a politicilor și procedurilor lor, printre altele drept reacție la diferite evenimente și ca urmare a unor presiuni externe și a auditului Curții. Politicile și procedurile implementate ulterior finalizării activităților de audit pe teren ale Curții (octombrie 2011) nu au fost evaluate.

ABORDAREA AUDITULUI

20. Auditul a avut drept obiectiv furnizarea de răspunsuri la următoarea întrebare principală de audit:

- Agențiile selectate gestionează în mod adecvat situațiile de conflict de interese?

și la următoarele două întrebări specifice:

- Sunt instituite politici și proceduri adecvate pentru gestionarea situațiilor de conflict de interese?

- Agențiile selectate au implementat în mod adecvat politicile și procedurile lor în ceea ce privește gestionarea situațiilor de conflict de interese?

21. Politicile și procedurile specifice fiecărei agenții, elaborate în contextul cerințelor legislative specifice care li se aplică individual, precum și modul în care acestea au fost implementate au fost evaluate pe baza cadrului de reglementare (a se vedea anexa II) aplicabil instituțiilor UE și organismelor descentralizate ale UE, pe baza orientărilor mai cuprinzătoare ale OCDE și pe baza bunelor practici identificate în cadrul agențiilor selectate. În lipsa unui cadru de reglementare al UE mai cuprinzător, orientările OCDE au fost considerate ca făcând parte din cadrul de referință pentru acest audit întrucât ele constituie un etalon internațional pentru conceperea unei politici exhaustive privind conflictele de interese. Orientările OCDE au fost utilizate pentru toate cazurile care fie nu făceau obiectul cadrului de reglementare al UE, fie nu erau acoperite în mod suficient de acesta. Orientările OCDE se adresează administrațiilor publice și instituțiilor publice în general, scopul lor fiind de acela de a le ajuta să elaboreze și să implementeze politici eficiente cu privire la conflictele de interese.

22. Activitatea de audit desfășurată a inclus următoarele:

- analiza cadrului de reglementare al agențiilor selectate;

- reuniuni cu conducerea agențiilor selectate, cu personalul agențiilor și cu diversele consilii (Consiliul de administrație, Organul consultativ, Comisia de apel/Camera de recurs);

- analiza unui chestionar completat de agențiile selectate;

- examinarea documentară, în cadrul agențiilor selectate, a politicilor, a procedurilor, a orientărilor interne, a declarațiilor de interese, a proceselor-verbale ale reuniunilor grupurilor/comitetelor științifice, a dosarelor personale ale angajaților etc. și

- examinarea modului în care agențiile selectate au aplicat politicile și procedurile lor la cazurile concrete (de exemplu, cu privire la personal, la experți și la membrii Consiliului de administrație), inclusiv a unui număr de cazuri care au fost publicate și care au legătură cu conflictul de interese (cazuri făcute publice de organizații neguvernamentale, de Ombudsmanul European, cazuri relatate în presă etc.).

23. Curtea își prezintă observațiile într-o manieră cronologică, mai exact, politicile și procedurile sunt analizate astfel cum sunt ele aplicate la nivelul actorilor-cheie în diferitele etape pornind de la numirea inițială (de exemplu, numirea experților în Comitetul științific), continuând cu perioada de angajare în cadrul agenției (punându-se accentul inclusiv pe formare și pe chestiunea acceptării de cadouri etc.) și terminând cu etapa în care acești actori-cheie părăsesc agenția (incluzându-se chestiunea obligațiilor care le revin ca urmare a preluării unor posturi noi și care pot da naștere unui conflict de interese).

OBSERVAȚII

CADRUL DE REGLEMENTARE AL UE

24. Agențiile selectate se supun Statutului funcționarilor (a se vedea caseta 2).

25. Cu toate acestea, cerințele referitoare la independență cuprinse în Statutul funcționarilor și în orientările Comisiei se referă doar la personal. Sfera de aplicare a acestora nu include și alți actori-cheie care sunt implicați în procesele decizionale, cum ar fi membri ai consiliilor de administrație și experți.

26. În regulamentul de instituire al fiecăreia dintre agențiile selectate se regăsesc diverse dispoziții cu privire la cerințele referitoare la independență și la transparență, însă sfera de cuprindere a cerințelor respective diferă în mod semnificativ între diferitele agenții selectate (a se vedea anexa IV). Aceste dispoziții se referă la completarea și publicarea în fiecare an a unor declarații specifice de interese, la obligația de a face publice ordinea de zi și procesele-verbale ale reuniunilor organismelor științifice și ale diverselor consilii (de exemplu, ale Consiliului de administrație, ale Comisiei de apel/Camerei de recurs), la publicarea rezultatelor studiilor științifice etc. După cum se arată în anexa IV, cerințele legale referitoare la independență și la transparență sunt mai stricte în cazul EFSA și al EMA, mai puțin stricte în cazul ECHA (de exemplu, nu există obligația de a publica declarațiile de interese) și cel mai puțin prescriptive în cazul AESA (de exemplu, nu există obligația de a completa declarații de interese).

CASETA 2

DISPOZIțIILE STATUTULUI FUNCțIONARILOR REFERITOARE LA CONFLICTUL DE INTERESE

funcționarul trebuie să facă cunoscut orice interes personal care îi poate afecta independența [16];

trebuie adoptate măsurile care se impun în astfel de cazuri [17];

funcționarul care dorește să exercite o activitate exterioară trebuie să solicite în acest sens o autorizație și, atunci când soțul/soția unui funcționar exercită, cu titlu profesional, o activitate remunerată, funcționarul trebuie să declare acest lucru [18] și

după încetarea raporturilor de muncă, funcționarul are îndatorirea să respecte obligația de a avea un comportament integru și discret în ceea ce privește acceptarea anumitor funcții sau avantaje și trebuie să facă cunoscută orice activitate profesională pe care o exercită în termen de doi ani de la data încetării raporturilor de muncă [19].

27. În consecință, la nivelul UE, nu există un cadru de reglementare cuprinzător referitor la conflictele de interese, un cadru care să asigure existența unor cerințe minime comparabile cu privire la independență și la transparență și aplicabile tuturor agențiilor UE și tuturor actorilor-cheie care au un rol determinant în ceea ce privește strategia, operațiunile și procesul decizional al acestor agenții. Anexa V prezintă o comparație între cadrul de reglementare al UE (exceptând dispozițiile conținute în regulamentele de instituire ale agențiilor și politicile și procedurile specifice fiecărei agenții) și orientările OCDE.

ÎNAINTE DE A LUCRA CU AGENțIILE

VERIFICAREA CANDIDAțILOR NU SE EFECTUEAZĂ ÎN MOD ADECVAT

28. În general, procedurile de desemnare și de numire în cadrul AESA, ECHA [20] și EMA nu includ o selecție adecvată a candidaților (și anume, a experților, a membrilor Consiliului de administrație și ai Comisiei de apel/Camerei de recurs) din perspectiva eventualității unor situații de conflict de interese. Pe de altă parte, membrii consiliilor de administrație și un număr de experți (în cazul ECHA și al EMA) sunt nominalizați sau numiți de statele membre, de organisme naționale sau de instituții ale UE (de exemplu, Comisia, Consiliul etc.), astfel încât agențiile selectate nu au nicio influență sau au o influență foarte limitată asupra numirii acestor membri sau experți.

29. Normele EFSA privind numirea experților prevăd verificarea declarațiilor de interese ale candidaților. Această verificare nu se bazează însă pe criterii clar specificate pentru cazurile de situații de conflict de interese.

30. Prin urmare, în majoritatea cazurilor, un conflict de interese este identificat doar după numirea candidaților. Mai mult, agențiile selectate nu sunt împuternicite să înlocuiască membri ai Consiliului de administrație sau experți în cazurile în care interesele acestora sunt evaluate ca fiind incompatibile cu rolul lor în cadrul agenției (a se vedea caseta 3).

CASETA 3

EXEMPLU DE VERIFICARE INADECVATĂ A CANDIDAțILOR

Declarația de interese a unui membru numit de Comisie în cadrul Comitetului științific a fost evaluată de EMA doar după numirea în funcție a acestuia [21]. Deși evaluarea indica existența unor conflicte de interese care ar fi trebuit să împiedice numirea sa în funcție, EMA nu a putut să îl destituie.

31. Orientările OCDE recomandă includerea proceselor de verificare în cadrul procedurilor de selecție pentru a putea identifica și soluționa situațiile de conflict de interese încă din primele etape [22].

ÎN CADRUL EMA, CRITERIILE DE ELIGIBILITATE PENTRU ORGANIZAțIILE PĂRțILOR INTERESATE SUNT INCOMPLETE

32. În general, agențiile selectate dispun de mecanisme adecvate prin care stabilesc relații cu organizațiile părților interesate de activitățile lor. Pentru a putea fi reprezentate în diversele organisme ale agențiilor selectate, aceste organizații trebuie să îndeplinească anumite criterii de eligibilitate.

33. Însă, aceste criterii nu stabilesc întotdeauna standarde clare care să fie respectate. Criteriul stabilit de EMA cu privire la transparență prevede ca sursele de finanțare ale organizațiilor pacienților și ale consumatorilor să fie făcute publice în fiecare an. Nu există însă standarde minime conform cărora o structură de finanțare să poată fi considerată acceptabilă, ceea ce permite, astfel, organizațiilor pacienților sau ale consumatorilor care sunt finanțate în totalitate de o societate farmaceutică să participe la activitățile EMA.

34. În plus, EMA nu dispunea de niciun criteriu de eligibilitate pentru organizațiile personalului medico-sanitar care pot participa la activitățile agenției în același mod ca, de exemplu, organizațiile pacienților sau ale consumatorilor.

ACTIVITĂțILE șTIINțIFICE șI/SAU OPERAțIONALE EXTERNALIZATE NU SUNT MONITORIZATE ÎN MOD ADECVAT

35. Gestionarea conflictelor de interese este foarte importantă atunci când activitățile agențiilor selectate sunt externalizate, întrucât aceste activități nu se află sub controlul direct al agențiilor. AESA și EMA externalizează părți semnificative din activitățile lor științifice și/sau operaționale către autorități naționale.

36. AESA utilizează contracte-cadru în relația cu autoritățile naționale, acestea din urmă având obligația de a se asigura că nu există conflicte de interese la nivelul sarcinilor externalizate. AESA nu dispune însă nici de criterii clare și nici de o metodologie clară cu ajutorul cărora să poată verifica, pe de o parte, politicile și procedurile existente la nivelul autorităților naționale referitor la conflictul de interese și, pe de altă parte, modul în care acestea sunt puse în aplicare. Nu există nicio probă care să ateste că AESA efectuează o astfel de verificare.

37. Politicile și procedurile instituite de EMA cu privire la conflictul de interese nu acoperă experții naționali care își desfășoară activitatea în cadrul sarcinilor externalizate autorităților naționale. EMA nu efectuează nicio verificare a politicilor și procedurilor instituite de autoritățile naționale referitor la conflictul de interese.

ÎN CURSUL PERIOADEI DE ANGAJARE ÎN CADRUL AGENțIILOR

EMA, ECHA șI EFSA ELABOREAZĂ POLITICI șI PROCEDURI SPECIFICE CONTEXTULUI LOR…

38. Dintre agențiile selectate în vederea auditului, EMA și EFSA au elaborat cele mai avansate cadre de referință pentru declararea, evaluarea și gestionarea conflictelor de interese, luând în considerare în mod specific riscurile pe care le prezintă deciziile lor pentru sectoarele în cauză.

39. Un rol-cheie în gestionarea conflictelor de interese îl are declarația de interese, în care persoanele fizice își prezintă circumstanțele personale considerate relevante pentru un eventual conflict de interese, astfel cum este acesta definit în politicile și procedurile agențiilor selectate.

40. Conform politicilor și procedurilor elaborate de ECHA, EMA și EFSA cu privire la conflictul de interese, personalul acestor agenții, membrii consiliilor de administrație, ai Camerei de recurs, ai consiliilor, grupurilor și forumurilor științifice trebuie să completeze declarații de interese (în cea mai mare parte, în fiecare an).

41. La scurt timp după înființarea sa, ECHA a procedat la elaborarea unei politici referitoare la conflictul de interese. Consiliul de administrație al ECHA a adoptat o nouă politică de gestionare a situațiilor potențiale de conflict de interese (Policy for Managing Potential Conflicts of Interests) la 30 septembrie 2011. Această politică se aplică întregii agenții și tuturor activităților acesteia [23]. Noua politică introduce un formular mai cuprinzător pentru declarația de interese, precum și cerința ca personalul să completeze aceste declarații în fiecare an.

42. EMA a elaborat un număr de descrieri clare și realiste ale circumstanțelor care pot duce la un conflict de interese. Pentru evaluarea experților, EMA și EFSA au definit o serie de criterii specifice, precum: interesele financiare, experiența profesională anterioară, calitatea de membru în cadrul unui organism științific, prestarea de servicii de consultanță, finanțarea de activități de cercetare, drepturile de proprietate intelectuală, membrii apropiați ai familiei persoanei în cauză, cadourile și invitațiile etc. care pot da naștere unui conflict de interese. În funcție de tipul de activități și de faptul dacă acestea sunt în curs de desfășurare sau au fost desfășurate în trecut (în ultimii cinci ani), politicile și procedurile prevăd restricții în ceea ce privește deținerea anumitor funcții sau în ceea ce privește participarea la diferitele faze ale procesului decizional. EMA a elaborat o matrice clară de evaluare, în care interesele declarate sunt corelate cu un set de efecte prescriptive (a se vedea anexa VI).

43. Pe lângă sistemul său de declarații anuale de interese, EFSA a introdus un nivel suplimentar de obligații pe care experții trebuie să le respecte. Astfel, aceștia trebuie:

- să prezinte declarații specifice de interese înainte de fiecare reuniune a Comitetului științific, a grupurilor științifice și a grupurilor de lucru și

- să declare pe cale verbală, în cursul reuniunii, orice interese neprevăzute care au legătură cu punctele de pe ordinea de zi.

44. Pentru a se asigura trasabilitatea procesului de evaluare, EFSA a utilizat, începând cu mai 2008, un software specializat pentru declarațiile de interese. EMA a dezvoltat de asemenea anumite aplicații/baze de date pentru gestionarea procesului de evaluare a declarațiilor de interese. ECHA nu dispune de niciun astfel de software care să vină în sprijinul gestionării și evaluării declarațiilor de interese.

… ÎNSĂ NU șI AESA

45. AESA, cu excepția departamentului de aprobare și standardizare, nu a instituit politici și proceduri specifice care să aibă în vedere conflictele de interese. AESA nu solicită și nici nu evaluează în mod regulat declarații de interese.

PUNEREA ÎN APLICARE ÎN CADRUL ECHA A POLITICILOR șI PROCEDURILOR PRIVIND CONFLICTELE DE INTERESE PREZINTĂ O SERIE DE DEFICIENțE SEMNIFICATIVE

ECHA NU EXAMINEAZĂ INTERESELE DECLARATE ÎNAINTE DE ALOCAREA SARCINILOR CĂTRE PERSONAL

46. Conform politicii și procedurilor anterioare ale ECHA, membrii personalului aveau obligația de a completa o declarație la momentul numirii lor în funcție [24]. Declarațiile inițiale trebuiau să fie actualizate în cazul în care interveneau schimbări.

47. Declarațiile membrilor personalului care au fost examinate de Curte erau păstrate în plicuri sigilate în dosare personale și nu fuseseră revizuite și nici evaluate de ECHA pentru a se verifica dacă existau sau nu conflicte de interese. ECHA se sprijinea în totalitate pe obligația membrilor personalului de a informa în mod spontan superiorii ierarhici atunci când luau cunoștință de un posibil conflict de interese, fără să se țină cont de declarația depusă anterior. În urma examinării declarațiilor de interese sigilate, au fost relevate cazuri care ar fi trebuit supuse atenției conducerii, după cum se arată în caseta 4.

POLITICILE șI PROCEDURILE DE EVALUARE șI DE GESTIONARE A SITUAțIILOR DE CONFLICT DE INTERESE ÎN CADRUL CAMEREI DE RECURS A ECHA NU SUNT ADECVATE

48. Camera de recurs examinează contestațiile formulate de către orice persoană fizică sau juridică care este afectată de deciziile adoptate de agenție. Camera de recurs este compusă dintr-un președinte și alți doi membri permanenți, care fac parte din personalul ECHA, precum și din membri suplimentari și membri supleanți, care nu fac parte din personalul ECHA. Este un organism independent în cadrul ECHA, dispunând de propriul său cod de conduită.

CASETA 4

EXEMPLE DE DECLARAțII DE INTERESE SIGILATE CARE NU AU FOST EVALUATE DE ECHA

Un membru al personalului care deținea o funcție importantă în cadrul agenției a declarat închirierea unui apartament către una dintre societățile care avea un număr mare de cereri depuse.

Un membru al personalului care deținea o funcție importantă în cadrul agenției a declarat că a ocupat un loc de muncă în cadrul unei societăți de mari dimensiuni care avea depuse numeroase cereri; aceste cereri erau tratate de unitatea în care membrul respectiv își desfășura activitatea.

Un membru al personalului cu o experiență redusă în cadrul agenției a declarat că a lucrat anterior în cadrul unor proiecte finanțate de o societate care deținea un număr mare de cereri aflate în așteptarea deciziei din partea ECHA, precum și faptul că soția sa își desfășura activitatea în cadrul aceleiași societăți.

49. Membrii permanenți ai Camerei de recurs au obligația de a completa declarații anuale de interese. Membrii supleanți și membrii suplimentari ai Camerei de recurs au obligația de a completa declarații anuale de interese și de a prezenta declarații specifice de interese înainte să le fie repartizat un caz anume.

50. Responsabilitatea privind examinarea declarațiilor de interese și tratarea situațiilor de conflict de interese le revine Secretariatului și președintelui. Nu există însă nicio procedură oficială în acest sens și nicio consemnare documentară a controalelor care se efectuează atunci când Camera de recurs își începe activitatea cu privire la un caz anume și se acordă o credibilitate totală declarațiilor întocmite de membrii permanenți ai Camerei de recurs.

51. Curtea a constatat că informațiile de care dispune Camera de recurs pentru a lua decizii în cunoștință de cauză cu privire la existența sau la inexistența unui conflict de interese sunt insuficiente. Sunt disponibile informații doar referitor la societatea care depune contestația, dar nu și referitor la toate societățile care au un interes direct în cazul unei contestații [de exemplu, societatea care (co)solicită înregistrarea unei substanțe chimice].

52. Declarațiile de interese ale membrilor Camerei de recurs nu prezintă detaliile tuturor substanțelor și ale tuturor cazurilor de care a fost legată activitatea profesională a acestor membri anterior angajării lor în cadrul ECHA (a se vedea caseta 5).

CASETA 5

EXEMPLU DE GESTIONARE INADECVATĂ A SITUAțIILOR DE CONFLICT DE INTERESE ÎN CADRUL CAMEREI DE RECURS A ECHA

Doi membri ai Camerei de recurs au declarat că dețineau participații și/sau că desfășurau activități profesionale în domeniul care face obiectul regulamentului REACH [25]. Cu toate acestea, politicile și procedurile existente nu îi împiedică să execute sarcini care le sunt alocate în legătură cu cazuri având legături anterioare sau curente cu aceștia.

MODUL ÎN CARE INTERESELE DECLARATE SUNT EVALUATE șI GESTIONATE NU ESTE ÎNTOTDEAUNA ADECVAT

53. Conform orientărilor OCDE, organizațiile ar trebui să furnizeze o descriere clară a circumstanțelor și a relațiilor care pot duce la o situație de conflict de interese [26]. Declararea eventualelor interese este de datoria fiecărei persoane în parte. Procesul administrativ al organizației nu ar trebui decât să asigure că informațiile aduse la cunoștință sunt evaluate în mod corespunzător și sunt actualizate în mod constant. Politicile și procedurile pe baza cărora sunt tratate situațiile de conflict de interese ar trebui să specifice în mod clar măsurile de soluționare: de exemplu, eliminarea interesului, restricționarea accesului la anumite informații, transferul funcționarului într-o funcție care nu este susceptibilă să dea naștere la conflicte de interese, demisia funcționarului din funcția conflictuală cu caracter privat incompatibil etc.

PROCESUL DE EVALUARE A CONFLICTELOR DE INTERESE ÎN CAZUL MEMBRILOR CONSILIULUI DE ADMINISTRAțIE NU ESTE DOCUMENTAT ÎN MOD CORESPUNZĂTOR

54. În toate agențiile selectate, examinarea declarațiilor de interese ale membrilor Consiliului de administrație și deciziile luate în acest context nu sunt consemnate documentar în mod adecvat.

NU SE UTILIZEAZĂ ÎNTOTDEAUNA INFORMAțIILE DISPONIBILE

55. Agențiile selectate nu se folosesc întotdeauna de informațiile care le stau la dispoziție sau care le-au fost furnizate de persoanele în cauză (CV-uri, declarații anterioare de interese, informații în mass-media) pentru a verifica declarațiile de interese. În urma auditului, s-a identificat un număr de cazuri în care o simplă verificare a informațiilor de acest gen ar fi revelat existența unor probleme (a se vedea caseta 6).

LIPSA UNOR CRITERII CLARE DE APRECIERE șI APLICAREA NEUNIFORMĂ A ACESTORA

56. În cadrul ECHA, cu toate că politica [27] prevede obligația de a declara toate interesele care pot cauza eventual un conflict, nu sunt abordate în mod special situațiile care pot apărea ca urmare a intereselor financiare curente, a locurilor de muncă anterioare, a consultanței acordate în trecut și a activităților similare. Spre deosebire de EMA și EFSA, în cadrul ECHA nu sunt definite interesele care sunt incompatibile cu rolul persoanei și nu sunt stabilite măsurile care se iau pentru reducerea celor mai frecvent întâlnite riscuri. Prin urmare, evaluarea situațiilor de conflict de interese depinde de raționamentul persoanei care este responsabilă de această evaluare.

CASETA 6

EXEMPLE DE CAZURI ÎN CARE INFORMAțIILE CARE ERAU DISPONIBILE NU AU FOST UTILIZATE PENTRU A SE ANALIZA DECLARAțIILE DE INTERESE

În cazul EMA și al EFSA, declarațiile ulterioare de interese ale anumitor experți conțineau unele neconcordanțe clare în comparație cu declarațiile anterioare de interese ale acestora. Agențiile nu au solicitat întotdeauna clarificări din partea experților respectivi.

În cazul ECHA, unul dintre angajați nu a declarat toate locurile de muncă anterioare pe care le-a deținut în ultimii cinci ani, așa cum prevede politica agenției. O simplă verificare a declarației de interese în raport cu CV-ul angajatului în cauză ar fi revelat această omisiune.

În cazul EMA, agenția a constatat că un membru al Comitetului științific al acesteia se afla într-o situație de conflict de interese, în cauză aflându-se interesele sale private.EMA a ajuns la concluzia că expertul în cauză nu putea îndeplini rolul de membru al Comitetului științific. În ciuda acestui fapt, expertul a continuat să ia parte la reuniunile Comitetului științific și a fost numit încă o dată de Comisia Europeană pentru un nou mandat de trei ani. Declarația actualizată de interese a acestui expert nu mai făcea nicio mențiune la interesele legate de organizația respectivă. Informațiile declarate erau în neconcordanță cu analiza anterioară a declarației și cu CV-ul publicat.

57. Criteriile pentru evaluarea conflictului de interese în cazul experților științifici din cadrul EFSA sunt lipsite de claritate, ceea ce conduce, în unele ocazii, la evaluări discutabile, așa cum se demonstrează în caseta 7.

CASETA 7

EXEMPLE DE EVALUĂRI DISCUTABILE ALE CONFLICTULUI DE INTERESE ÎN CADRUL EFSA, DIN CAUZA LIPSEI DE CLARITATE

Roluri contradictorii ale experților științifici: de susținători și de evaluatori ai unuia și aceluiași concept

În cadrul EFSA, cea mai mare parte a membrilor unui organism științific din cadrul agenției au fost în trecut susținători ai unui anumit concept (în lucrări publicate anterior, prin participarea la anumite ateliere sau grupuri de experți etc.) care a făcut apoi obiectul examinării de către organismul științific respectiv.

Într-un alt caz, doi experți ai EFSA furnizau consultanță unei organizații private cu privire la un anumit concept, examinând, concomitent, același concept în calitatea lor de membri ai organismului științific din cadrul EFSA.

În ambele cazuri, EFSA a concluzionat că nu era vorba de niciun conflict de interese.

Lipsa de uniformitate în ceea ce privește tratarea conflictului de interese

În cadrul EFSA, un anumit conflict de interese rezultat ca urmare a calității de membru în cadrul unei organizații nonprofit active la nivel mondial, finanțată în principal de sectorul agroalimentar și implicată pe scară largă în activitățile EFSA, a fost tratat în mod diferit pentru membrii Consiliului de administrație, pe de o parte, și pentru experți, pe de altă parte.

În cazul Consiliului de administrație al EFSA, doi dintre membri au renunțat la funcțiile pe care le dețineau în sânul organizației, în urma criticilor apărute în mass-media cu privire la existența unui conflict de interese.

În schimb, există în continuare șase experți care au legătură cu această organizație (de exemplu, membri ai Consiliului de administrație, membri ai comitetelor științifice).

58. În opinia Curții, dintre agențiile selectate, EMA dispune de criteriile cele mai clare de evaluare pentru experți. Anexa VI ilustrează bunele practici aplicate în cadrul EMA pentru evaluarea situațiilor celor mai tipice în cazul experților, pentru fiecare stipulându-se, de asemenea, în mod clar care sunt consecințele sub forma restricțiilor (dacă este cazul) aplicate activităților în cadrul agenției ale expertului în cauză. Curtea a identificat totuși cazuri în care aceste criterii nu au fost aplicate în mod adecvat (a se vedea caseta 8).

59. Conform recomandărilor exprimate în orientările OCDE, orice politică privind conflictele de interese ține cont de riscul specific aferent anumitor categorii de persoane. Aceste orientări prevăd că organizațiile trebuie să identifice situațiile relevante de conflict de interese și să pună în aplicare măsurile necesare pentru a limita riscurile conexe [28].

CASETA 8

EXEMPLE DE EVALUARE NEADECVATĂ A RISCURILOR ÎN CAZUL MEMBRILOR COMITETULUI șTIINțIFIC DIN CADRUL EMA

Unui număr de doi experți li s-a atribuit în mod greșit nivelul de risc cel mai redus de către EMA, deși în trecut fuseseră angajații unor societăți farmaceutice ale căror activități ar fi trebuit să le atragă atribuirea nivelului de risc cel mai ridicat, conform politicii agenției privind conflictele de interese. Aceste interese ar fi trebuit să aibă drept efect restricționarea participării la activitățile comitetului. Nivelurile de risc nu au fost ridicate de EMA decât mai târziu, când au început să se lanseze noi proiecte de politici.

Un expert a fost, până în august 2007, consultant pentru mai multe societăți farmaceutice. Conform noii politici privind conflictele de interese, evaluarea acestui expert ar fi trebuit să conducă la aplicarea unor restricții la nivel de produs sau de societate în cazul implicării specifice pe un anumit produs sau pe produse încrucișate (de exemplu, controlul calității unui număr de medicamente). Cu toate acestea, EMA nu a solicitat informații suplimentare din partea expertului și a apreciat, în mod greșit, că declarația nu necesita restricții.

60. Totuși, în anumite cazuri, politicile și procedurile aplicate de agențiile selectate conțin lacune sau disparități evidente între nivelul de risc real sau perceput al unui conflict de interese și nivelul restricțiilor impuse și al măsurilor luate pentru a reduce riscurile (a se vedea caseta 9).

CASETA 9

EXEMPLE DE POLITICI INCONSECVENTE SAU INCOMPLETE

EMA

Angajații agenției nu sunt autorizați să dețină interese financiare sau dreptul asupra unui brevet, în schimb membrii familiei acestora beneficiază de această autorizație. În cazul unei anumite categorii de personal (de exemplu, secretarul științific al Comitetului științific), interesele deținute de membrii familiei nu conduc la impunerea unor restricții în ceea ce privește implicarea angajatului în cauză în activități care au legătură cu un produs dat. Interesele directe (de exemplu, interesele financiare curente) ale membrilor gospodăriei nu sunt luate în considerare atunci când se stabilește nivelul acceptabil de participare a experților la activitățile agenției, chiar și în situația în care soțul sau soția unui membru al Comitetului științific deține o participație semnificativă într-o societate farmaceutică.

În cazul existenței unor locuri de muncă anterioare în cadrul unor societăți farmaceutice, restricțiile aplicate experților (de exemplu, membrilor Comitetului științific) sunt mai puțin stricte decât cele aplicate membrilor personalului în aceleași circumstanțe, cu toate că experții joacă un rol mai important în procesul științific al agenției.

Înainte de numirea unui șef/membru al echipei responsabile de un produs instituite pentru acordarea autorizației de introducere pe piață inițială pentru medicamente de uz uman sau de numirea unui manager de proiect pentru acordarea autorizației de introducere pe piață inițială pentru medicamente de uz veterinar, EMA verifică dacă există sau nu un conflict de interese. În schimb, nu există o procedură echivalentă pentru membrii Comitetului științific atunci când sunt numiți (co)raportori.

Restricțiile care se aplică experților atunci când aceștia sau organizația lor primesc un grant din partea industriei farmaceutice nu sunt adecvate. De exemplu, unei persoane care este în prezent beneficiar al unui grant din partea unei societăți nu i se interzice să fie (co)raportor pentru medicamentul introdus pe piață de societatea în cauză.

EFSA

În ceea ce privește EFSA, este obligatoriu ca interesele deținute de membrii familiei sau de rude care fac parte din aceeași gospodărie sau care se află în grija membrilor gospodăriei să fie făcute cunoscute în declarațiile de interese [29]. Spre deosebire de EMA, politica EFSA nu clarifică care sunt interesele permise pentru rudele de grad apropiat și ce restricții trebuie aplicate.

NU EXISTĂ ÎNTOTDEAUNA POLITICI șI PROCEDURI ÎN CEEA CE PRIVEșTE ACORDAREA DE CADOURI SAU DE INVITAțII SAU, DACĂ EXISTĂ, ELE SUNT INCOMPLETE

61. ECHA și EMA au emis o serie de orientări în ceea ce privește cadourile și invitațiile. În cazul ECHA, politicile și procedurile se aplică exclusiv personalului, nu și membrilor comitetelor, ai forumului și ai Consiliului de administrație. EFSA dispune de o politică privind invitațiile, dar care se adresează doar personalului. AESA nu dispune de propria politică privind cadourile și invitațiile, dar face trimitere, în cazul personalului, la orientările Comisiei în materie. Conform orientărilor OCDE, politicile privind conflictele de interese ar trebui să acopere și conflictele care pot apărea ca urmare a acordării oricărui tip de cadou [30].

NU EXISTĂ POLITICI șI PROCEDURI ÎN CEEA CE PRIVEșTE ABUZUL DE ÎNCREDERE SAU LIPSESC CRITERII DE APRECIERE OBIECTIVE

62. Politicile și procedurile privind abuzul de încredere se referă la circumstanțele în care o persoană nu își îndeplinește, în mod deliberat sau din neglijență, obligațiile de a declara în mod integral și în timp util interesele care îi pot afecta independența. Aceste politici și proceduri ar trebui să definească cu claritate consecințele pe care le poate atrage nedeclararea intereselor, precum și sancțiunile care vor fi aplicate.

63. Statutul funcționarilor prevede că instituția trebuie să ia măsurile care se impun în cazul în care un funcționar, în exercitarea atribuțiilor sale, nu soluționează o eventuală problemă legată de un conflict de interese. Cu toate acestea, statutul nu stabilește măsurile și sancțiunile specifice care trebuie adoptate sau aplicate funcționarilor care încalcă obligațiile de a declara un conflict de interese.

64. Agențiile selectate nu dispun de politici și proceduri privind abuzul de încredere care să vizeze în mod specific cazurile în care membrii personalului nu declară toate interesele care pot prezenta relevanță (de exemplu, interesele membrilor familiei, interese financiare etc.). În plus, EMA și AESA nu dispun de politici și proceduri privind abuzul de încredere care să se aplice membrilor consiliilor de administrație, experților și membrilor Comisiei de apel (doar în cazul AESA).

65. ECHA a introdus, în cadrul noii sale politici privind gestionarea conflictelor de interese potențiale (adoptată la 30 septembrie 2011) [31], noi dispoziții generale referitoare la abuzul de încredere pentru personal, experți, membrii Consiliului de administrație și membrii Camerei de recurs.

66. EFSA dispune, în politica sa privind declarațiile de interese, de prevederi referitoare la abuzul de încredere pentru experții care fac parte din grupuri/comitete științifice [32]. Neîndeplinirea în mod integral și în timp util a obligațiilor de a declara interesele va fi considerată ca un "abuz de încredere prima facie" [33] comis față de agenție și va atrage măsurile care se impun, mergând chiar până la concediere. În schimb, politica nu include sancțiuni echivalente pentru membrii Consiliului de administrație, pentru experții din cadrul grupurilor de lucru sau pentru personalul agenției.

67. În două cazuri, EFSA a lansat proceduri de abuz de încredere, care s-au soldat cu demisia experților respectivi din grupurile științifice. În aceste două cazuri, EFSA a examinat activitățile științifice la care au contribuit experții în cauză. Scopul examinării era de a aprecia influența și contribuția experților respectivi la rezultatul sau la decizia științifică finală și de a determina dacă conflictul de interese a condus la favorizare. Procedurile nu conțineau însă criterii clare și obiective cu ajutorul cărora să se stabilească circumstanțele care ar conduce la impunerea unor sancțiuni, ca, de exemplu, concedierea membrului în cauză din grupul/comitetul științific.

68. Orientările OCDE enumeră o mare varietate de consecințe: sancțiuni disciplinare și urmărire penală, la care se adaugă și anularea deciziilor și a contractelor "viciate". Nedivulgarea unui conflict de interese este în general considerată o încălcare gravă, care conduce la sancțiuni disciplinare sau chiar penale în anumite țări [34].

AR TREBUI SĂ SE ADUCĂ AMELIORĂRI TRANSPARENțEI INTERESELOR DECLARATE șI A PROCESELOR DECIZIONALE CU IMPLICAțII șTIINțIFICE

69. Cerința privind transparența în procesul decizional și în tratarea conflictelor de interese este prevăzută în regulamentele de instituire ale agențiilor selectate, precum și în politicile și procedurile fiecărei agenții (cu excepția AESA) pentru gestionarea conflictelor de interese. Cerințele legale și practicile în ceea ce privește transparența variază de la o agenție la alta, în rândul agențiilor selectate, ele fiind prezentate sintetizat în anexele IV și VII.

70. Orientările OCDE definesc transparența ca fiind unul dintre principiile fundamentale necesare pentru tratarea situațiilor de conflicte de interese [35]. Conform acestui principiu, trebuie să existe înregistrări clare ale declarațiilor de interese private și ale modalităților de soluționare a conflictelor, astfel încât organizația să aibă capacitatea de a demonstra că un conflict anume a fost identificat și gestionat în mod corespunzător.

TRANSPARENțA ÎN CAZUL DECLARAțIILOR ANUALE DE INTERESE

71. AESA nu solicită completarea niciunor declarații de interese. Celelalte trei agenții selectate fac publice declarațiile anuale de interese ale personalului cu funcții executive (directorul executiv), ale experților științifici (membrii comitetelor și ai comisiilor științifice și cei ai grupurilor de lucru), precum și ale membrilor consiliilor de administrație.

TRANSPARENțA ÎN CAZUL DECLARAțIILOR SPECIFICE DE INTERESE

72. Toate agențiile selectate publică, pe site-urile lor internet, procesele-ver- bale ale reuniunilor Consiliului de administrație. EFSA merge chiar mai departe, difuzând înregistrările audio ale reuniunilor Consiliului de administrație. Procesele-verbale nu conțin însă nicio informație în legătură cu evaluarea conflictelor de interese.

73. În plus, EFSA și ECHA publică, pe site-urile lor internet, și procesele-ver- bale ale reuniunilor grupurilor și comitetelor științifice. Declarațiile specifice de interese prevăzute de politica EFSA (a se vedea punctul 43) nu sunt făcute publice, însă în procesele-verbale ale reuniunilor sunt incluse o serie de concluzii concise privind evaluarea conflictelor de interese, iar aceste procese-verbale sunt publicate pe site-ul EFSA. Aceste concluzii fac referire la conflictul de interese identificat și la măsurile adoptate (de exemplu, atribuirea calității de observator fără drept de vot, excluderea de la discuțiile pe o anumită temă, excluderea de la activitățile comisiei/grupului de lucru etc.). AESA publică procesele-verbale ale reuniunilor organelor consultative referitoare la activitățile cu implicații pentru adoptarea normelor. În schimb, procesele-verbale ale reuniunilor care ar putea să includă evaluări ale eventualelor conflicte de interese ale personalului și ale experților, din cadrul agenției, implicați în activități de stabilire a normelor, de standardizare și de certificare, nu fac obiectul publicării. EMA nu face publice procesele-verbale ale reuniunilor organismelor științifice, care ar putea să cuprindă evaluări ale conflictelor de interese.

TRANSPARENțA ÎN CAZUL PROCESULUI DECIZIONAL CU IMPLICAțII șTIINțIFICE

74. Gradul de transparență în cadrul procesului decizional cu implicații științifice variază de la o agenție la alta, în rândul agențiilor selectate. Unele dintre diferențele care există apar ca urmare a domeniului specific de competență aferent fiecărei agenții selectate, a nivelului de confidențialitate cerut și a normelor interne și a regulamentului intern.

75. Regulamentul de instituire al EFSA și regulamentul intern cu privire la operațiile Comitetului științific, ale grupurilor științifice și ale grupurilor de lucru permit invitarea observatorilor la reuniunile experților. Cu toate acestea, ordinea de zi a reuniunilor grupurilor de lucru din cadrul EFSA nu se publică în prealabil. În plus, nu se fac publice nici rezultatele acestor grupuri. Această lipsă a caracterului public restrânge posibilitățile observatorilor de a urmări reuniunile în cauză.

76. Au fost identificate mai multe carențe în ceea ce privește procesele-ver- bale publicate ale reuniunilor experților (ECHA, EFSA), aceste carențe afectând în mod negativ transparența activităților derulate de aceștia:

- procesele-verbale publicate nu conțin întotdeauna detalii cu privire la chestiunile de pe ordinea de zi sau la tematicile care sunt afectate de interesele declarate;

- prezentarea unor informații limitate cu privire la dezbaterile derulate sau la concluziile atinse în cadrul reuniunilor.

ESTE NECESARĂ INTENSIFICAREA FORMĂRII CU PRIVIRE LA CONFLICTELE DE INTERESE

77. ECHA are la dispoziție două tipuri de formare care tratează despre gestionarea conflictelor de interese:

- cursul de formare "Etică și conduită la locul de muncă" cuprinde informații generale referitoare la obligațiile personalului în ceea ce privește conflictele de interese, integritatea, politica privind cadourile și alte teme care prezintă relevanță pentru codul de conduită. Cursul este facultativ pentru toți membrii personalului, iar participarea la acesta a fost limitată;

- cursul de formare "Declarațiile personalului și orientări în acest domeniu" cuprinde informații mai detaliate referitoare la declarațiile de interese, politica privind cadourile și alte aspecte ce țin de politicile și procedurile privind conflictele de interese. Cursul este obligatoriu, însă Curtea nu a fost în măsură să stabilească gradul de participare la acesta.

78. EMA și EFSA organizează sesiuni de formare privind conflictele de interese destinate nou-veniților (membri ai personalului), ceea ce permite diseminarea de orientări cu privire la interesele care trebuie declarate și la conflictele de interese.

79. AESA oferă cursuri de formare nou-veniților (membri ai personalului) doar cu privire la etică și la prevederi conexe din Statutul funcționarilor, dar nu și cu privire la conflictul de interese propriu-zis.

80. Orientările OCDE fac referire în mod explicit la formare ca la o modalitate ce poate fi utilizată pentru a oferi exemple practice și pentru a propune măsuri concrete care să fie adoptate pentru identificarea și soluționarea unor situații de conflicte de interese [36].

ÎNCETAREA ACTIVITĂțII ÎN CADRUL AGENțIILOR – MIGRAREA ANGAJAțILOR ÎNTRE SECTORUL PUBLIC șI CEL PRIVAT (REVOLVING DOORS) șI "INFORMAțIILE DIN INTERIOR"

81. Atunci când funcționarii sau experții își încetează activitatea în cadrul administrației publice pentru a lucra în sectorul privat, există riscul ca aceștia să abuzeze de poziția lor, folosind "informațiile din interior" dobândite în decursul exercitării funcțiilor publice în avantajul societății private căreia i s-au alăturat. Negestionate în mod adecvat, aceste riscuri pot submina încrederea populației în organizații. Migrarea personalului cu funcții esențiale între sectorul public și cel privat este cunoscută sub numele de fenomen "revolving doors" (fenomenul "ușilor turnante").

82. Obligațiile funcționarilor și ale celorlalți agenți ai UE după încetarea raporturilor de muncă sunt stabilite în Statutul funcționarilor: "Funcționarul care dorește să exercite o activitate profesională, remunerată sau nu, în termen de doi ani de la data încetării raporturilor de muncă, notifică instituția cu privire la aceasta" [37]. În împrejurări speciale, astfel cum se prevede la articolul 16 din Statutul funcționarilor, instituția sau agenția UE în cauză pot chiar interzice exercitarea respectivei activități. Responsabilitatea cu privire la prezentarea informațiilor postangajare este responsabilitatea individuală a fiecărei persoane în parte. Potrivit Orientărilor OCDE, această responsabilitate ar trebui comunicată în mod clar persoanelor și ar trebui pusă în evidență în formalitățile de angajare [38].

83. OCDE a publicat, de asemenea, orientări specifice referitoare la chestiuni postangajare și la soluții și parametri de comparație [39]. Conform acestor orientări, principalele conflicte de interese postangajare apar în următoarele situații în care funcționarii publici:

- încearcă să obțină un nou loc de muncă în alt sector decât cel al administrației publice;

- sunt implicați în activități de lobby pe lângă instituțiile publice;

- "trec de cealaltă parte" în cadrul aceluiași proces și

- fac uz de "informații din interior".

84. Orientările OCDE subliniază faptul că negocierea în vederea obținerii unui nou loc de muncă de către un funcționar public înainte de încetarea activității în administrația publică este în general considerată a constitui o situație de conflict de interese [40].

85. Experții, membrii Consiliului de administrație și membrii externi ai Comisiei de apel/Camerei de recurs nu intră sub incidența dispozițiilor din Statutul funcționarilor, astfel încât prevederile postangajare nu li se aplică, existând limitări legale în ceea ce privește impunerea față de aceștia a unor astfel de obligații. Politicile și procedurile utilizate în vederea gestionării situațiilor de conflict de interese în cadrul agențiilor selectate nu prevăd nicio obligație și nicio restricție în ceea ce privește perioada postangajare.

86. Prevederi referitoare la postangajare există în cadrul normelor de aplicare a Statutului funcționarilor adoptate de agențiile selectate pentru reglementarea, printre altele, a activităților exterioare, aceste norme fiind similare cu cele adoptate de Comisie. EFSA a adoptat, la sfârșitul anului 2010, propriile norme de aplicare cu privire la postangajare.

87. Agențiile selectate le impun angajaților lor să completeze o cerere de autorizare a exercitării unei anumite activități după încetarea raporturilor de muncă cu agenția în cadrul căreia sunt angajați. Cu toate acestea, nu există norme și criterii cu privire la modul în care ar trebui examinate aceste cereri și cu privire la modul de determinare a acelor activități postangajare care ar trebui să fie considerate incompatibile cu rolul lor anterior în cadrul agenției respective.

88. În general, agențiile selectate nu au efectuat analize riguroase cu privire la cazurile postangajare, astfel încât să anticipeze și să prevină situațiile de conflicte de interese datorate migrării funcționarilor publici în sectorul privat. În caseta 10 se prezintă un exemplu de astfel de carențe.

CASETA 10

EXEMPLU DE CARENțE LEGATE DE EVALUAREA ACTIVITĂțILOR POSTANGAJARE

În ceea ce privește EFSA, Ombudsmanul European a anchetat un caz, survenit în 2008, de migrare a unui angajat din sectorul public în cel privat [41]. Conform afirmațiilor Ombudsmanului din proiectul de recomandări,

(a) EFSA ar trebui să comunice în mod clar faptul că simpla negociere a unui nou loc de muncă (în cazul migrării din sectorul public în cel privat) de către membrii personalului care intenționează să își înceteze activitatea în cadrul agenției poate să constituie un conflict de interese. Concluzia Ombudsmanului în acest sens a fost că astfel de negocieri pot conduce deja la un conflict de interese;

(b) EFSA nu a respectat normele procedurale relevante și nu a procedat la o evaluare suficient de riguroasă a conflictului de interese generat ca urmare a migrării unui angajat la o societate care activa în domeniul de competență al EFSA.

CONCLUZII ȘI RECOMANDĂRI

89. Curtea a concluzionat că niciuna dintre agențiile selectate nu a gestionat în mod adecvat situațiile de conflict de interese. Au fost identificate mai multe deficiențe cu diverse grade de gravitate în cadrul politicilor și procedurilor specifice fiecărei agenții, precum și în ceea ce privește punerea lor în aplicare (a se vedea tabelul).

TABEL

IMAGINE DE ANSAMBLU ASUPRA GESTIONĂRII DE CĂTRE AGENțIILE SELECTATE A SITUAțIILOR DE CONFLICT DE INTERESE [1111]

| Experți | Membri ai personalului | Consiliul de administrație | Comisia de apel/Camera de recurs |

AESA | | | | |

ECHA | | | | |

EFSA | | | | Nu se aplică |

EMA | | | | Nu se aplică |

Legendă | |

Gestionarea situațiilor de conflict de interese nu este adecvată, deoarece nu există politici și proceduri la nivelul agenției în cauză | |

Gestionarea situațiilor de conflict de interese nu este adecvată, deoarece există deficiențe semnificative în cadrul politicilor și procedurilor de la nivelul agenției în cauză și/sau în ceea ce privește punerea acestora în aplicare | |

Gestionarea situațiilor de conflict de interese nu este adecvată, deoarece există deficiențe în cadrul politicilor și procedurilor de la nivelul agenției în cauză și/sau în ceea ce privește punerea acestora în aplicare | |

Gestionarea situațiilor de conflict de interese este adecvată | |

Nu se aplică, întrucât agenția în cauză nu are o comisie de apel/cameră de recurs | Nu se aplică |

90. Dintre agențiile selectate, EMA și EFSA au elaborat politicile și procedurile cele mai avansate pentru gestionarea conflictelor de interese. Politicile și procedurile ECHA sunt incomplete și mai puțin precise, în timp ce AESA nu dispune deloc de astfel de politici și proceduri.

RECOMANDAREA 1

AESA ar trebui să elaboreze politici și proceduri cuprinzătoare la nivelul agenției pentru gestionarea conflictelor de interese. ECHA ar trebui să aducă îmbunătățiri politicii sale prin introducerea unor criterii clare de apreciere și de evaluare a intereselor declarate. Toate agențiile selectate ar trebui (să stabilească sau) să dezvolte în continuare politici și proceduri privind conflictele de interese care să fie eficace în abordarea riscurilor specifice cu care se confruntă.

91. Agențiile selectate nu dispun de politici și proceduri adecvate pentru a identifica un conflict de interese înainte de numirea în funcție a unui candidat (adică, a unui expert, a unui membru al Consiliului de administrație sau a unui membru al Comisiei de apel/Camerei de recurs).

RECOMANDAREA 2

În cadrul agențiilor selectate, ar trebui să se procedeze la o verificare meticuloasă a candidaților, înainte de numirea lor în funcție, în vederea depistării unui eventual conflict de interese. Ar trebui să se instituie măsuri de limitare a riscurilor în cazul în care se ia o decizie de numire în condițiile în care este cunoscut faptul că există un conflict de interese.

92. Conflictele de interese care pot apărea în conexiune cu sarcinile care sunt externalizate de AESA și EMA se află în afara controlului direct al agențiilor respective și nu sunt monitorizate în mod adecvat.

RECOMANDAREA 3

AESA și EMA ar trebui să instituie politici și proceduri prin intermediul cărora să se poată asigura că entitățile care execută sarcini externalizate gestionează în mod comparabil situațiile de conflict de interese.

93. Pentru a gestiona eventualele conflicte de interese care pot apărea în cursul exercitării unei activități în cadrul uneia dintre agențiile selectate, este necesar să se adopte un număr de diferite măsuri, declarațiile de interese jucând un rol esențial printre acestea. S-au constatat deficiențe la nivelul tuturor agențiilor selectate în ceea ce privește aprecierea acestor declarații și gestionarea situațiilor de conflict de interese, în special absența unor criterii clare de apreciere și/sau aplicarea inconsecventă a acestora. În cazul ECHA, s-au constatat deficiențe semnificative în ceea ce privește punerea în aplicare a politicilor și procedurilor pentru membrii personalului și pentru Camera de recurs.

RECOMANDAREA 4

Agențiile selectate ar trebui să stabilească criterii clare și obiective pentru aprecierea declarațiilor de interese și ar trebui să le aplice cu consecvență, apelând la toate informațiile care le stau la dispoziție. În plus, ECHA ar trebui să aducă îmbunătățiri semnificative la nivelul punerii în aplicare a politicilor și procedurilor privind conflictele de interese pentru membrii personalului și pentru membrii Camerei de recurs.

94. Dintre agențiile selectate, doar EMA dispune de o politică privind cadourile și invitațiile care se aplică la nivelul întregii agenții.

RECOMANDAREA 5

AESA, ECHA și EFSA ar trebui să instituie politici și proceduri privind cadourile și invitațiile care să se aplice la nivelul întregii agenții.

95. Agențiile selectate nu dispun de politici și proceduri adecvate privind abuzul de încredere care să se aplice la nivelul întregii agenții.

RECOMANDAREA 6

Agențiile selectate ar trebui să elaboreze politici și proceduri clare, transparente și coerente privind abuzul de încredere care să se aplice la nivelul întregii agenții.

96. Problema transparenței în ceea ce privește publicarea declarațiilor anuale de interese este tratată în mod corespunzător de toate agențiile selectate, cu excepția AESA. În schimb, agențiile selectate nu sunt la fel de transparente în ceea ce privește publicarea intereselor declarate în cursul reuniunilor Consiliului de administrație și ale organismelor științifice sau a celor făcute cunoscute în contextul procesului decizional cu implicații științifice.

RECOMANDAREA 7

Agențiile selectate ar trebui să facă publice în integralitate interesele declarate în cursul reuniunilor și în contextul procesului decizional cu implicații științifice. AESA ar trebui să instituie un sistem de declarații de interese și ar trebui să asigure transparența prin publicarea acestora pe site-ul său internet.

97. Toate agențiile selectate au oferit cursuri de formare privind conflictele de interese, dar, în cazul ECHA și al AESA, s-au constatat deficiențe cu diverse grade de gravitate.

RECOMANDAREA 8

Agențiile selectate ar trebui să ofere cursuri de formare exhaustive și obligatorii cu privire la conflictele de interese. În special, AESA ar trebui să instituie cursuri de formare specializate privind conflictele de interese, iar aceste cursuri ar trebui să se adreseze tuturor părților interesate (de exemplu, membrilor personalului, membrilor Consiliului de administrație și membrilor Comisiei de apel).

98. În urma auditului Curții, s-au identificat un număr de deficiențe semnificative în ceea ce privește politicile și procedurile postangajare ale agențiilor selectate:

(a) inexistența unor prevederi referitoare la riscurile asociate activităților pe care le pot exercita postangajare experții, membrii Consiliului de administrație și cei ai Comisiei de apel/Camerei de recurs;

(b) absența unor criterii obiective referitor la acele situații care pot constitui un conflict de interese;

(c) negocierea în vederea obținerii unui nou loc de muncă nu este una dintre situațiile acoperite de politicile și procedurile aplicate în prezent în cadrul agențiilor.

RECOMANDAREA 9

Agențiile selectate, în coordonare cu toate organismele împuternicite să facă numiri, ar trebui să abordeze problema chestiunilor postangajare.

99. La nivelul UE nu există un cadru de reglementare cuprinzător privind conflictele de interese, care să asigure existența unor cerințe minime comparabile cu privire la independență și la transparență aplicabile tuturor agențiilor UE și tuturor actorilor-cheie care au un rol determinant în ceea ce privește strategia, operațiunile și procesul decizional al acestora.

RECOMANDĂRILE 10 șI 11

Organele legislative ale UE, eventual după consultarea altor instituții ale Uniunii, ar putea să aibă în vedere dezvoltarea în continuare a cadrului de reglementare de la nivelul UE pentru gestionarea situațiilor de conflict de interese, luând ca punct de plecare orientările OCDE și cele mai bune practici existente.

Toate instituțiile și organismele descentralizate ale UE ar putea să examineze dacă recomandările formulate în atenția agențiilor selectate li se aplică sau prezintă relevanță pentru ele.

Prezentul raport a fost adoptat de Camera IV, condusă de domnul Louis GALEA, membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 5 septembrie 2012.

Pentru Curtea de Conturi

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Președinte

[1] Managing Conflict of Interest in the Public Service: OECD Guidelines and country experiences (Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu), OCDE, Paris, 2003, p. 24.

[2] A se vedea nota de subsol 1.

[3] A se vedea nota de subsol 1.

[4] Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu, OCDE, Paris, 2003, p. 28.

[5] Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu, OCDE, Paris, 2003, p. 28.

[6] Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu, p. 24.

[7] Rezoluția Parlamentului European din 10 mai 2011 privind descărcarea de gestiune 2009: performanțele, gestiunea financiară și controlul agențiilor UE (JO L 250, 27.9.2011, p. 269).

[8] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2012-0173+0+DOC+XML+V0//RO http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2012-0175+0+DOC+XML+V0//RO

[9] Platforma consultativă a părților interesate este formată din organizații din Uniunea Europeană care își desfășoară activitatea în cadrul lanțului alimentar, rolul său fiind acela de a oferi consiliere autorității cu privire la chestiuni de ordin general legate de programul de activitate al acesteia, de metodologiile de evaluare a riscului etc.

[10] Punctul 16 din Raportul privind conturile anuale ale Agenției Europene pentru Medicamente pentru exercițiul financiar 2010, însoțit de răspunsurile agenției (JO C 366, 15.12.2011, p. 27).

[11] Răspunsul la punctul 16 din Raportul privind conturile anuale ale Agenției Europene pentru Medicamente pentru exercițiul financiar 2010, însoțit de răspunsurile agenției.

[12] "Entitatea calificată" este definită ca fiind "un organism căruia îi poate fi conferită o anumită atribuție de certificare de către agenție sau de către o autoritate națională din domeniul aviației, sub controlul și responsabilitatea acestora". Articolul 3 litera (f) din Regulamentul (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 februarie 2008 privind normele comune în domeniul aviației civile și instituirea unei Agenții Europene de Siguranță a Aviației și de abrogare a Directivei 91/670/CEE a Consiliului, a Regulamentului (CE) nr. 1592/2002 și a Directivei 2004/36/CE (regulamentul de instituire al AESA) (JO L 79, 19.3.2008, p. 1).

[13] În acest context, termenul de "funcționar" are un sens mai larg, cuprinzând personalul care ocupă posturi permanente, precum și alte categorii de agenți ai UE, cum ar fi agenții temporari, agenții auxiliari și agenții contractuali.

[14] De exemplu, Nota administrativă nr. 85-2004/ 29.6.2004, Decizia Comisiei C(2004) 1597/10 cu privire la activități și sarcini externe.

[15] OCDE, Paris, 2010.

[16] Articolul 11a din Statutul funcționarilor.

[17] Articolul 11a din Statutul funcționarilor.

[18] Articolul 12b și articolul 13 din Statutul funcționarilor.

[19] Articolul 16 din Statutul funcționarilor.

[20] Politica ECHA adoptată în septembrie 2011 (MB/45/2011/D) a introdus o cerință conform căreia candidații nominalizați pentru a face parte din Comitetul pentru evaluarea riscurilor (CER) și din Comitetul pentru analiză socioeconomică (CASE) trebuie să completeze declarații de interese înainte de numirea lor în funcție de către Consiliul de administrație.

[21] Din considerente practice, în prezentul raport, se va utiliza forma pentru masculin pentru a desemna persoanele fie de sex masculin, fie de sex feminin.

[22] Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu, p. 34.

[23] Noua politică a ECHA nu era implementată la momentul auditului și, prin urmare, Curtea a testat punerea în aplicare a politicilor și procedurilor anterioare.

[24] Noua politică a ECHA nu era implementată la momentul auditului și, prin urmare, Curtea a testat punerea în aplicare a politicilor și procedurilor anterioare. A se vedea, de asemenea, punctul 41.

[25] De exemplu, asistență acordată în vederea înregistrării unor substanțe chimice, consultanță generală acordată în legătură cu regulamentul REACH.

[26] Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu, pp. 28-30.

[27] Politica de gestionare a conflictelor de interese potențiale (MB/45/2011/D), adoptată de Consiliul de administrație la 30 septembrie 2011.

[28] Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu, pp. 28-29.

[29] Implementing Act to the Policy on Declarations of Interest — Guidance document on Declarations of Interest (Norme de aplicare a Politicii cu privire la declarațiile de interese – Document de orientare cu privire la declarațiile de interese) ( 8 septembrie 2009), în vigoare până la 21 februarie 2012.

[30] Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu, p. 33.

[31] Policy for Managing Potential Conflicts of Interests (Politica de gestionare a conflictelor de interese potențiale) (MB/45/2011/D), adoptată de Consiliul de administrație la 30 septembrie 2011.

[32] Normele EFSA de aplicare a Politicii cu privire la declarațiile de interese – Document de orientare cu privire la declarațiile de interese ( 8 septembrie 2009), în vigoare până la 21 februarie 2012.

[33] Idem.

[34] Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu, pp. 75-76.

[35] Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu, pp. 16, 26 și 31.

[36] Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu, p. 17.

[37] Articolul 16 din Statutul funcționarilor Comunităților Europene și articolele 11, 54 și 81 din Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților.

[38] Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu, pp. 29 și 30.

[39] Angajarea în sectorul privat după ocuparea unui post în sectorul public: bune practici în vederea prevenirii conflictelor de interese.

[40] Gestionarea conflictelor de interese în administrația publică: Orientările OCDE și experiențele din diferite țări în acest domeniu, p. 24.

[41] Proiecte de recomandări ale Ombudsmanului European privind ancheta acestuia cu privire la plângerea 775/2010/ANA împotriva Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară, document publicat pe site-ul Ombudsmanului European, 7 decembrie 2011.

[1111] A se vedea punctele 15-23 (Sfera și abordarea auditului).

--------------------------------------------------

ANEXA I

ORGANIZAREA ȘI STRUCTURILE DE CONDUCERE ALE AGENȚIILOR SELECTATE – ECHA

| Agenția Europeană pentru Produse Chimice (Helsinki) |

| ECHA |

Temeiul juridic (regulamentul de înființare) | Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH) și de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice |

Obiective | Asigurarea unui nivel ridicat de protecție a sănătății umane și a mediului, inclusiv promovarea unor metode alternative pentru evaluarea pericolelor pe care le prezintă substanțele, și asigurarea liberei circulații a substanțelor pe piața internă, sporind totodată competitivitatea și inovația. Asigurarea, în rândul tuturor părților interesate și al publicului, a credibilității legislației privind substanțele chimice, precum și a credibilității procesului decizional și a bazelor științifice pe care se fundamentează această legislație. Coordonarea procesului de comunicare privind Regulamentul REACH și sprijinirea punerii în aplicare a acestuia. |

Sarcini | Să gestioneze și să implementeze aspectele tehnice, științifice și administrative aferente Regulamentului REACH.Să asigure coerența la nivelul Uniunii în ceea ce privește aceste aspecte.Să furnizeze statelor membre și instituțiilor Uniunii cea mai bună consultanță științifică și tehnică posibilă și cele mai bune orientări științifice posibile.Să efectueze sarcini legate de clasificarea și de etichetarea substanțelor chimice, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor. |

Consiliul de administrație | 27 de membri din statele membre ale UE;6 reprezentanți din partea Comisiei, printre care 3 membri fără drept de vot, numiți pentru a reprezenta părțile interesate;2 reprezentanți ai Parlamentului European. |

Comisia de apel/ Camera de recurs | Camera de recurs asigură examinarea acțiunilor intentate de către orice parte interesată care este afectată de deciziile adoptate de agenție și hotărăște cu privire la aceste acțiuni. Camera de recurs este formată dintr-un președinte și din doi membri, care sunt angajați ai ECHA. De asemenea, Consiliul de administrație a numit membri supleanți și membri suplimentari ai Camerei de recurs, care nu sunt angajați ai agenției. |

Comitete/grupuri; organe consultative/forumuri | Comitetul pentru evaluarea riscurilorComitetul statelor membreComitetul pentru analiză socioeconomicăForumul pentru schimbul de informații privind aplicarea, care coordonează o rețea de autorități de la nivel de stat membru, responsabile de impunerea aplicării Regulamentului REACH |

ORGANIZAREA ȘI STRUCTURILE DE CONDUCERE ALE AGENȚIILOR SELECTATE – AESA

| Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (Köln) |

| AESA |

Temeiul juridic (regulamentul de înființare) | Regulamentul (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 februarie 2008 privind normele comune în domeniul aviației civile și instituirea Agenției Europene de Siguranță a Aviației |

Obiective | Menținerea unui nivel unitar ridicat de siguranță a aviației civile în Europa și garantarea funcționării și a dezvoltării corespunzătoare a siguranței aviației civile. |

Sarcini | Să emită avize și recomandări adresate Comisiei.Să emită specificații de certificare, inclusiv coduri de navigabilitate, și mijloace acceptabile de punere în conformitate, precum și orice alte documente de îndrumare privind aplicarea regulamentului de bază și a normelor sale de aplicare.Să ia decizii în ceea ce privește certificarea în materie de navigabilitate și de mediu, certificarea piloților, certificarea operatorilor aerieni, operatorii din țări terțe, inspecțiile în statele membre și investigarea întreprinderilor.Să efectueze inspecții de standardizare la autoritățile competente ale statelor membre. |

Consiliul de administrație | 27 de membri din partea statelor membre ale UE;1 reprezentant al Comisiei. |

Comisia de apel/ Camera de recurs | Comisia de apel are sarcina de a hotărî cu privire la căile de atac formulate împotriva deciziilor agenției. Comisia de apel este formată dintr-un președinte și din doi membri, plus supleanții acestora; membrii sunt numiți de Consiliul de administrație, dintr-o listă de candidați calificați adoptată de Comisia Europeană. Există doi membri calificați din punct de vedere tehnic și un membru calificat din punct de vedere juridic, acesta din urmă fiind președintele Comisiei de apel. Membrii acestei comisii nu fac parte din personalul AESA. |

Comitete/grupuri; organe consultative/forumuri | Organul consultativ: sprijină Consiliul de administrație în activitatea acestuia și este format din organizații care reprezintă personalul din aviație (5), producătorii (5), operatorii aerieni comerciali și generali (9), industria de întreținere (1), organizațiile din domeniul formării (1), sectorul sporturilor aviatice (1), aeroporturile (1), controlul traficului aerian (1) și Federația Internațională a Asociațiilor Controlorilor de Trafic Aerian (1); din Organul consultativ face parte, de asemenea, un secretar executiv. În total, Organul consultativ are 26 de membri, plus 26 de membri supleanți. Grupul consultativ al autorităților naționale: are în componență câte un reprezentant pentru fiecare stat membru și constituie un mecanism de facilitare a implicării autorităților naționale în procesul de stabilire a normelor. Comitetul consultativ pentru standarde de siguranță: furnizează consultanță agenției cu privire la conținutul, prioritățile și implementarea Programului de reglementare al acesteia. Comitetul este format din reprezentanți ai organizațiilor și ai asociațiilor profesionale care reprezintă sectoarele economice și profesiile vizate și utilizatorii finali relevanți. |

ORGANIZAREA ȘI STRUCTURILE DE CONDUCERE ALE AGENȚIILOR SELECTATE – EMA

| Agenția Europeană pentru Medicamente (Londra) |

| EMA |

Temeiul juridic (regulamentul de înființare) | Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a Agenției Europene pentru Medicamente |

Obiective | Coordonarea resurselor științifice puse la dispoziția sa de către autoritățile statelor membre în vederea autorizării și a supravegherii medicamentelor de uz uman și veterinar. Furnizarea de consiliere științifică statelor membre și instituțiilor Uniunii Europene, cu privire la medicamentele de uz uman sau veterinar. |

Sarcini | Să coordoneze evaluarea științifică a medicamentelor care fac obiectul procedurilor de autorizare de către Uniune a introducerii pe piață.Să coordoneze supravegherea medicamentelor autorizate pe teritoriul Uniunii (farmacovigilență).Să emită avize cu privire la limitele maxime ale reziduurilor medicamentelor veterinare care pot fi acceptate în alimentele de origine animală.Să coordoneze verificarea respectării principiilor de bune practici de fabricație, de laborator și clinice.Să înregistreze statutul autorizațiilor de introducere pe piață acordate pentru medicamente. |

Consiliul de administrație | 27 de membri din partea statelor membre ale UE;2 reprezentanți ai Comisiei Europene;2 reprezentanți ai Parlamentului European;2 reprezentanți ai organizațiilor pacienților;1 reprezentant al organizațiilor medicilor;1 reprezentant al organizațiilor medicilor veterinari. |

Comisia de apel/ Camera de recurs | Nu este cazul |

Comitete/grupuri; organe consultative/forumuri | Comitetul pentru medicamente de uz umanComitetul pentru medicamente de uz veterinarComitetul pentru medicamente orfaneComitetul pentru medicamente din planteComitetul pediatricComitetul pentru terapii avansateGrupuri de lucru și alte grupuri |

ORGANIZAREA ȘI STRUCTURILE DE CONDUCERE ALE AGENȚIILOR SELECTATE – EFSA

| Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (Parma) |

| EFSA |

Temeiul juridic (regulamentul de înființare) | Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare |

Obiective | Furnizarea de consultanță științifică și de asistență științifică și tehnică pentru legislația și politicile care au un impact direct sau indirect asupra siguranței produselor alimentare și a siguranței hranei pentru animale. Furnizarea de informații independente referitoare la riscurile legate de siguranța alimentară. Sprijinirea atingerii unui nivel ridicat de protecție a vieții și a sănătății umane. Colectarea și analiza datelor necesare pentru caracterizarea și monitorizarea riscurilor. |

Sarcini | Să emită avize și studii științifice.Să promoveze metodologii uniforme de evaluare a riscului.Să acorde asistență Comisiei.Să caute, să analizeze și să rezume datele științifice și tehnice necesare.Să identifice și să caracterizeze riscurile emergente.Să creeze o rețea de organizații care funcționează în domenii similare.Să asigure asistență științifică și tehnică pentru gestionarea crizelor.Să îmbunătățească cooperarea internațională.Să ofere publicului și părților interesate informații fiabile, obiective și ușor de înțeles.Să participe la sistemul rapid de alertă al Comisiei. |

Consiliul de administrație | 14 membri numiți de Consiliu cu consultarea Parlamentului European (selectați de pe o listă scurtă de candidați întocmită de Comisia Europeană). Patru dintre acești membri trebuie să fi lucrat în organizații reprezentând consumatorii sau alte interese din lanțul alimentar.1 reprezentant al Comisiei. |

Comisia de apel/ Camera de recurs | Nu este cazul |

Comitete/grupuri; organe consultative/forumuri | (a)Comitetul științific și 10 grupuri științifice:Grupul pentru aditivi și substanțe sau produse utilizate în hrana pentru animale (FEEDAP)Grupul pentru sănătatea și bunăstarea animalelor (AHAW)Grupul pentru pericole biologice (BIOHAZ), inclusiv riscuri legate de encefalopatia spongiformă bovină și de encefalopatia spongiformă transmisibilăGrupul pentru contaminanți din lanțul alimentar (CONTAM)Grupul pentru produse dietetice, nutriție și alergii (NDA)Grupul științific pentru aditivii alimentari și sursele nutritive adăugate alimentelor (ANS)Grupul științific pentru materialele care intră în contact cu produsele alimentare, enzimele, aromele și mijloacele auxiliare de prelucrare (CEF)Grupul pentru organismele modificate genetic (GMO)Grupul pentru sănătatea plantelor (PLH)Grupul pentru produse fitosanitare și reziduurile acestora (PPR)Grupurile științifice ale agenției sunt responsabile de activitățile acesteia referitoare la evaluarea riscurilor, inclusiv de emiterea de avize științifice.(b)Forumul consultativ: asigură contactul agenției cu autoritățile naționale din domeniul siguranței alimentare și oferă agenției consiliere pe teme științifice și consiliere cu privire la programul de activitate și la prioritățile agenției.(c)Platforma de consultare a părților interesate: are în componență organizații care își desfășoară activitatea la nivel european în domenii legate de lanțul alimentar; oferă agenției consiliere generală în legătură cu programul de