RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU privind examinarea comună a punerii în aplicare a Acordului dintre Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii privind prelucrarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite /* COM/2013/0844 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU privind examinarea comună a punerii în aplicare a Acordului dintre Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii privind prelucrarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite Actualul acord dintre Statele Unite și Uniunea Europeană privind utilizarea și transferul de date din registrul cu numele pasagerilor către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite a intrat în vigoare la data de 1 iulie 2012. Acordul prevede o examinare comună la un an după intrarea sa în vigoare și apoi periodic, astfel cum s-a convenit reciproc. Prezenta examinare comună s-a efectuat în perioada 8-9 iulie 2013, la Washington. Aceasta a vizat în principal punerea în aplicare a acordului, acordându-se o atenție specială metodei de transmitere a registrelor cu numele pasagerilor (passenger name records - PNR), precum și transferului ulterior de date PNR, astfel cum se prevede la articolele relevante din acord și în conformitate cu dispozițiile considerentului (18) din acord. Examinarea comună se bazează pe metodologia elaborată de echipele UE și SUA pentru prima examinare comună a Acordului din 2004 privind datele PNR, examinare care a avut loc în septembrie 2005. În cadrul acestei metodologii, în prima etapă, care a avut loc înainte de examinarea comună, Comisia Europeană a trimis un chestionar Departamentului pentru Securitate Internă (Department of Homeland Security - DHS) al Statelor Unite, care a transmis răspunsurile în scris. În a doua etapă, echipa UE a efectuat o vizită pe teren la un centru de operațiuni al DHS. În a treia etapă a avut loc o reuniune la care au participat reprezentanți ai DHS, ai Departamentului de Justiție al SUA, ai Departamentului de Stat al SUA, ai Biroului pentru protecția vieții private din cadrul DHS și echipa UE. În cadrul acestei reuniuni s-a discutat în detaliu punerea în aplicare a acordului. Înainte de examinarea comună, Biroul pentru protecția vieții private din cadrul DHS a efectuat o analiză internă a punerii în aplicare a acordului de către DHS. Această analiză a fost efectuată pentru a se stabili dacă DHS își desfășoară activitatea în conformitate cu standardele și cu dispozițiile prevăzute în acordul cu UE. Echipa UE a constatat că DHS a pus în aplicare acordul în conformitate cu condițiile stabilite în acesta. De exemplu, DHS utilizează filtre eficace pentru trierea datelor care nu au legătură cu SUA, precum și a datelor PNR care nu se încadrează în cele 19 categorii de date PNR descrise în anexa la acord. Mascarea și ștergerea datelor sensibile sunt respectate și DHS a declarat că nu a accesat niciodată date sensibile în scopuri operaționale. DHS pune, de asemenea, în aplicare angajamentele pe care și le-a asumat în legătură cu drepturile pasagerilor, în special în ceea ce privește furnizarea de informații corespunzătoare pasagerilor, precum și punerea în aplicare a dreptului de acces fără nicio excepție. Această constatare ar trebui însă coroborată cu cea de a patra recomandare de mai jos care vizează necesitatea creșterii gradului de transparență în ceea ce privește mecanismele de care dispun pasagerii în materie de exercitare a căilor de atac. Schimbul de date cu alte agenții naționale este gestionat de DHS, în conformitate cu acordul. Schimbul se efectuează de la caz la caz, este înregistrat și se bazează pe înțelegeri scrise. Și schimbul de date cu țările terțe este interpretat în mod strict, fiind, de asemenea, în conformitate cu acordul. Ca o recomandare cu caracter general, este de dorit ca, înainte de următoarea examinare comună, să se aibă în vedere efectuarea unei alte analize interne a acordului de către Biroul pentru protecția vieții private din cadrul DHS. Cele două părți sugerează organizarea următoarei examinări comune în prima jumătate a anului 2015. Se recomandă, de asemenea, să se asigure cât mai rapid trecerea deplină la metoda „push” și, în orice caz, până la data de 1 iulie 2014, astfel cum se prevede la articolul 15 alineatul (4) din acord. Se recomandă, de asemenea, ca SUA și UE să conlucreze pentru a promova utilizarea standardelor comune în materie de transmitere, în special a standardului PNRGOV, astfel cum a fost elaborate de IATA, de companiile aeriene și de guverne. În această privință, ar fi binevenit ca discuțiile din cadrul IATA cu privire la un standard comun „push” să conducă, de asemenea, la stabilirea unui standard comun pentru un transfer „push” ad hoc. În pofida punerii în aplicare a acordului, în continuare este necesar să se aducă unele îmbunătățiri. În primul rând, îmbunătățirea vizează începerea perioadei de șase luni care declanșează depersonalizarea datelor PNR în temeiul articolului 8 alineatul (1) din acord. În prezent, această perioadă începe să fie calculată de abia de la ultima actualizare a datelor PNR în Sistemul de detectare automată (Automated Targeting System - ATS) al DHS, în care sunt stocate datele PNR, și nu din momentul încărcării datelor PNR în ATS. Se recomandă ca perioada de șase luni să înceapă din ziua în care datele PNR sunt încărcate în ATS (așa-numita „ATS Load Date”), care este prima zi în care datele sunt stocate în ATS, în locul practicii actuale, care întârzie aplicarea perioadei de șase luni (până la ultima actualizare a datelor PNR în ATS). În al doilea rând, ar trebui să se acorde o atenție specială utilizării metodei „pull” ad hoc. Se recomandă ca DHS, în plus față de registrele sale actuale, să țină mai bine evidența motivelor pentru care metoda „pull” ad hoc se aplică în fiecare caz, ceea ce ar permite o mai bună evaluare a proporționalității și un audit mai eficace al utilizării acesteia, care este concepută ca o excepție de la regulă. În al treilea rând, se solicită DHS să își respecte angajamentul de a asigura reciprocitatea și să facă în mod proactiv schimb de date PNR individuale și de informații analitice care derivă din datele PNR cu statele membre ale UE și, după caz, cu Europol și Eurojust. În al patrulea rând, se recomandă o creștere gradului de transparență în ceea ce privește mecanismele în materie de exercitare a căilor de atac care sunt prevăzute de legislația SUA. O astfel de transparență ar trebui să le permită pasagerilor care nu sunt cetățeni ai SUA sau care nu au reședința legală în SUA să conteste deciziile DHS privind utilizarea datelor PNR, în special în cazul în care utilizarea datelor respective poate contribui la emiterea unei recomandări către transportatori de a refuza îmbarcarea. În ultimul rând, DHS a pus în aplicare și măsuri care depășesc cerințele acordului. DHS prevede notificarea Comisiei Europene în termen de 48 de ore de la accesarea datelor PNR sensibile. DHS a instituit o nouă procedură menită să supravegheze și să analizeze trimestrial punerea în aplicare a ATS și să examineze toate scenariile de călătorie care declanșează sistemul, toate analizele și toate normele pentru a se asigura caracterul proporțional al acestora în scopul reducerii la minimum a impactului asupra drepturilor civile ale călătorilor bona fide, a libertăților civile și a vieții private și în scopul evitării discriminării călătorilor. Fără a se aduce atingere articolului 23 alineatul (1) privind evaluarea comună a acordului în termen de patru ani de la intrarea sa în vigoare, o primă analiză a contribuției datelor PNR la combaterea terorismului și a altor infracțiuni transnaționale a arătat că datele PNR permit DHS să efectueze evaluări ale tuturor pasagerilor cu până la 96 de ore înainte de plecare, ceea ce oferă DHS suficient timp pentru a realiza toate verificările antecedentelor înaintea sosirii unui pasager și pentru a-și pregăti un plan de acțiune. Atunci când decide dacă un pasager ar trebui să fie autorizat sau nu să se îmbarce pentru zborul cu avionul, DHS se bazează și pe această prelucrare. Totodată, prelucrarea respectivă oferă DHS posibilitatea de a efectua evaluări ale riscurilor în temeiul normelor de selectare pe bază de scenarii în vederea identificării persoanelor necunoscute cu un potențial de risc ridicat. În plus, datele PNR permit stabilirea de conexiuni între pasageri și identificarea infractorilor care aparțin aceluiași grup de criminalitate organizată. Conform DHS, datele PNR sunt, de asemenea, utilizate cu succes în vederea identificării tendințelor comportamentale ale infractorilor atunci când călătoresc, de exemplu furnizând informații pentru a înțelege rutele pe care le utilizează aceștia. Raportul examinării comune anexat la prezenta comunicare cuprinde trei capitole. Capitolul 1 oferă o privire de ansamblu asupra contextului examinării, precum și a scopului și a aspectelor procedurale ale exercițiului. Capitolul 2 prezintă principalele constatări ale examinării comune și aspectele cărora DHS trebuie să le acorde în continuare atenție. Acest capitol este completat de anexa A, care conține chestionarul și răspunsurile DHS la acesta. În cele din urmă, capitolul 3 prezintă concluziile generale ale exercițiului. În anexa B este prezentată componența echipelor UE și SUA care au efectuat exercițiul de examinare.