Stabilirea și distribuirea posibilităților de pescuit intră în sfera competenței exclusive a Uniunii. Obligațiile legate de exploatarea sustenabilă a resurselor acvatice vii sunt prevăzute la articolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. În mod concret, articolul 2 alineatul (2) din respectivul regulament prevede o abordare precaută a gestionării pescuitului [conform definiției de la articolul 4 alineatul (1) punctul 8 din regulament] și precizează că politica comună în domeniul pescuitului are drept scop restabilirea și menținerea producției maxime sustenabile (Maximum Sustainable Yield – MSY). În plus, în conformitate cu articolul 16 alineatul (4) din respectivul regulament, posibilitățile de pescuit trebuie stabilite în conformitate cu obiectivele prevăzute la articolul 2 alineatul (2).

(6)Atunci când o TAC aferentă unui stoc este repartizată unui singur stat membru, este oportun ca respectivul stat membru să fie abilitat, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din tratat, să stabilească nivelul acesteia. Este necesar să se adopte dispoziții prin care să se garanteze că, atunci când stabilește nivelul unei TAC, statul membru în cauză acționează în deplină conformitate cu principiile și normele PCP.

(7)Pentru anumite TAC-uri, sunt disponibile cote comune pentru statele membre care nu au o cotă repartizată, și anume „altele”. Statele membre care au utilizat această cotă comună pot obține ulterior o cotă proprie, de exemplu printr-un schimb. Atunci când raportează Comisiei capturile, statele membre trebuie să facă distincția între capturile care trebuie deduse din cota proprie și capturile, din cadrul aceleiași TAC, care trebuie deduse din cota comună. Pentru a face această distincție, este necesară introducerea unui cod de raportare separat.

(8)Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului a introdus condiții suplimentare pentru gestionarea de la an la an a TAC-urilor, inclusiv, la articolele 3 și 4, dispoziții privind flexibilitatea pentru TAC-urile de precauție și analitice. În temeiul articolului 2 din regulamentul respectiv, la stabilirea TAC-urilor, Consiliul decide cu privire la stocurile pentru care nu se aplică articolul 3 sau 4 din regulament, în special în funcție de starea biologică a stocurilor. În 2014, prin articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, a fost introdus un nou mecanism de flexibilitate de la an la an pentru toate stocurile care fac obiectul obligației de debarcare. Prin urmare, pentru a se evita o flexibilitate excesivă, care ar submina principiul exploatării raționale și responsabile a resurselor biologice marine, ar împiedica realizarea obiectivelor PCP și ar deteriora starea biologică a stocurilor, trebuie să se prevadă că articolele 3 și 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 se aplică TAC-urilor analitice numai atunci când nu este utilizată flexibilitatea de la an la an prevăzută la articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013.

(9)În conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, obligația de debarcare se aplică în integralitatea ei de la 1 ianuarie 2019 și toate speciile care fac obiectul unor limite de captură trebuie debarcate. Articolul 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 prevede că, atunci când se aplică obligația de debarcare pentru un stoc de pește, posibilitățile de pescuit vor fi fixate ținându-se cont de trecerea de la stabilirea posibilităților de pescuit pentru a reflecta debarcările la stabilirea posibilităților de pescuit pentru a reflecta capturile. Pe baza recomandărilor comune transmise de statele membre și în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 și cu articolul 13 din Regulamentul (UE) 2019/472, Comisia a adoptat o serie de regulamente delegate care prevăd detaliile pentru punerea în aplicare a obligației de debarcare sub forma unor planuri specifice privind aruncarea capturilor înapoi în mare.

(10)Posibilitățile de pescuit pentru stocurile de specii care fac obiectul obligației de debarcare trebuie să țină seama de faptul că, în principiu, aruncarea capturilor înapoi în mare nu mai este permisă. Prin urmare, posibilitățile de pescuit trebuie să se bazeze pe cifra din aviz pentru capturile totale (în loc de cifra din aviz pentru capturile dorite), astfel cum este furnizată de Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES). Cantitățile care pot continua să fie aruncate înapoi în mare, în mod excepțional, în cursul perioadei de aplicare a obligației de debarcare trebuie deduse din cifra indicată în aviz pentru capturile totale.

(11)Posibilitățile de pescuit trebuie să respecte acordurile și principiile internaționale, cum ar fi Acordul din 1995 al Organizației Națiunilor Unite cu privire la conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori și principiile de gestionare detaliate prevăzute de Orientările internaționale din 2008 pentru gestionarea pescuitului de adâncime în marea liberă formulate de Organizația Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură, în care se prevede, de exemplu, că o autoritate de reglementare trebuie să fie mai precaută atunci când informațiile sunt incerte, nefiabile sau inadecvate. Absența informațiilor științifice adecvate nu trebuie folosită ca pretext pentru amânarea sau neadoptarea măsurilor de conservare și gestionare.

(12)Atunci când o TAC aferentă unui stoc este repartizată unui singur stat membru, este oportun ca respectivul stat membru să fie abilitat, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din tratat, să stabilească nivelul acesteia. Este necesar să se adopte dispoziții prin care să se garanteze că, atunci când stabilește nivelul unei TAC, statul membru în cauză acționează în deplină conformitate cu principiile și normele politicii comune în domeniul pescuitului.

(13)În zonele Comitetului pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului (CECAF) și ale Comisiei Generale pentru Pescuit în Marea Mediterană (CGPM), care se învecinează cu subzona ICES 9, se realizează capturi de pagel argintiu. Având în vedere că datele ICES sunt incomplete pentru aceste zone limitrofe, domeniul de aplicare al TAC trebuie să se limiteze la subzona ICES 9.

(14)ICES recomandă să nu se mai realizeze capturi de pion portocaliu până în 2024. Este oportun ca pescuitul, reținerea la bord, transbordarea și debarcarea acestei specii să rămână interzise, deoarece stocul este epuizat și nu se reface. ICES arată că nu a existat pescuit direcționat de pion portocaliu realizat de Uniune în Atlanticul de Nord-Est din 2010.

(15)ICES recomandă reducerea la minimum a mortalității prin pescuit a rechinilor de adâncime. Rechinii de adâncime sunt specii cu durată lungă de viață și rate scăzute de reproducere și au ajuns rapid să fie exploatați excesiv. Prin urmare, posibilitățile de pescuit pentru aceste specii trebuie să rămână restricționate complet printr-o interdicție generală privind pescuitul acestora.

(16)Pentru a se evita întreruperea activităților de pescuit și a se asigura subzistența pescarilor din Uniune, prezentul regulament trebuie să se aplice de la 1 ianuarie 2021. Pentru a permite statelor membre să asigure aplicarea în timp util a prezentului regulament, acesta trebuie să intre în vigoare imediat după publicarea sa,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Obiect

Prezentul regulament stabilește, pentru anii 2021 și 2022, posibilitățile anuale de pescuit pentru navele Uniunii în ceea ce privește stocurile de pește din anumite specii de adâncime în apele Uniunii și în anumite ape din afara Uniunii supuse unor limitări ale capturilor.

Articolul 2

Definiții

1.În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile de la articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. În plus, se aplică următoarele definiții:

(a)„captură totală admisibilă” (TAC) înseamnă:

(i) în cadrul activităților de pescuit care fac obiectul derogării de la obligația de debarcare menționată la articolul 15 alineatele (4)-(7) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, cantitatea de pește care poate fi debarcată anual din fiecare stoc;

(ii) în cadrul tuturor celorlalte activități de pescuit, cantitatea de pește care poate fi capturată anual din fiecare stoc;

(b)„cotă” înseamnă o proporție din TAC alocată Uniunii sau unui stat membru;