RAPORT AL COMISIEI RAPORTUL ANUAL PE 2013 PRIVIND RELAȚIILE DINTRE COMISIA EUROPEANĂ ȘI PARLAMENTELE NAȚIONALE /* COM/2014/0507 final */





1. Introducere În 2013, relațiile dintre Comisia Europeană și parlamentele naționale au evoluat în continuare pe două căi: pe de o parte, prin mecanismul de control al subsidiarității, introdus de Tratatul de la Lisabona pentru a evalua dacă noile propuneri legislative ale Comisiei (care nu intră în domeniile de competență exclusivă a UE) respectă principiul subsidiarității și, pe de altă parte, prin dialogul politic lansat de Comisie în 2006 pentru a îmbunătăți schimbul de informații și de opinii privind aspecte de politică, atât cu privire la propuneri legislative, cât și la inițiative nelegislative. De asemenea, au avut loc întâlniri și discuții multiple, reflectând amploarea schimbului mai extins dintre Comisie și parlamentele naționale. Acest al nouălea raport anual privind relațiile dintre Comisie și parlamentele naționale se axează pe dialogul politic. Aspectele specifice legate de mecanismul de control al subsidiarității, inclusiv cel de-al doilea „cartonaș galben” care a fost declanșat de o serie de parlamente naționale cu privire la propunerea Comisiei de regulament al Consiliului de instituire a Parchetului European (EPPO)[1], sunt abordate în raportul anual privind subsidiaritatea și proporționalitatea pentru anul 2013, care este publicat în paralel cu prezentul raport și care ar trebui să fie considerat ca fiind complementar acestuia. Acest al doilea „cartonaș galben” a reprezentat o expresie clară a voinței parlamentelor naționale de a-și face auzite opiniile în relațiile lor cu Comisia cu privire la un anumit act legislativ. În sens mai larg, dialogul politic mai extins cu privire la propunerile și inițiativele Comisiei a permis în continuare parlamentelor naționale să joace un rol constructiv în procesul de elaborare de politici la nivelul UE, în special în contextul aprofundării Uniunii economice și monetare (UEM) și al punerii în aplicare a recomandărilor semestrului european. Ca și în anii precedenți, în 2013 dialogul politic s-a materializat, în principal, prin: i) dezbateri și discuții bilaterale și multilaterale generale, adeseori cu ocazia reuniunilor interparlamentare (secțiunea 2); ii) schimbul de avize scrise ale parlamentelor naționale și răspunsuri ale Comisiei (secțiunea 3); și iii) contacte și reuniuni pe parcursul anului (secțiunea 4). Prezentul raport se încheie cu o scurtă privire în perspectivă asupra viitorului relațiilor dintre Comisie și parlamentele naționale (secțiunea 5). 2. Contextul mai larg: reuniuni și provocări principale În anul 2012, în contextul menținerii fragilității economice, parlamentele naționale și-au concentrat atenția asupra răspunsului european la criză, inclusiv asupra Strategiei Europa 2020 și asupra cadrului financiar multianual 2014-2020. În 2013, în timp ce avizele parlamentelor naționale au continuat să fie axate pe justiție și afaceri interne, piața internă și aspecte privind Uniunea Monetară Europeană, agenda politică a inclus, de asemenea, unele aspecte mai specifice, cum ar fi Directiva privind produsele din tutun[2] și Directiva privind taxa pe tranzacțiile financiare[3]. Conferința organelor specializate în afaceri comunitare ale parlamentelor din Uniunea Europeană (COSAC) a continuat să reprezinte un for esențial pentru discuții cu parlamentele naționale. Președinții COSAC s-au întâlnit la Dublin în ianuarie 2013. Cu ocazia acestei reuniuni, discuțiile privind prioritățile președinției irlandeze au arătat că viitorul UEM și aspectele conexe referitoare la legitimitatea și responsabilitatea democratică vor rămâne pe ordinea de zi politică pentru destul de mult timp, parlamentele naționale insistând ca rolul lor, din ce în ce mai important, să fie luat în considerare. Cea de a 49-a ședință plenară a COSAC, organizată la Dublin, a fost în mare parte dedicată Anului european al cetățenilor. Prin urmare, aceasta s-a axat pe aspecte privind viitoarea integrare europeană și viitorul tinerilor cetățeni în Europa. A 50-a ședință plenară a COSAC de la Vilnius a continuat discuția privind răspunderea și legitimitatea democratică în UE și rolul parlamentelor naționale. La această sesiune plenară, părintele fondator al COSAC, ministrul francez al afacerilor externe Laurent FABIUS, a ținut un discurs privind constituirea COSAC. În discursul său, acesta a subliniat că motivele care stau la baza creării COSAC continuă să fie valabile și a făcut apel pentru un grad mai mare de coordonare a politicilor și o mai bună colaborare între reprezentanții instituțiilor naționale. Vicepreședintele Comisiei Europene Maroš ŠEFČOVIČ a susținut un discurs programatic cu privire la punerea în aplicare a Strategiei Europa 2020, prezentând procesele implicate și evidențiind provocările rămase, în special cu privire la șomaj, inovare, climă și energie. Au avut loc două dezbateri privind legitimitatea democratică și rolul parlamentelor naționale, subliniind aparenta lipsă de legătură între UE și cetățenii săi și importanța faptului ca parlamentele naționale să utilizeze instrumentele pe care le au la dispoziție pentru a aborda acest aspect. Pe parcursul anului 2013, problema legitimității democratice în general, precum și, în special, cu privire la semestrul european a rămas un element-cheie al discuțiilor interparlamentare și al dialogului dintre Comisie și parlamentele naționale. Aceasta a inclus inițiative informale și mai formale privind consolidarea controlului parlamentar și a cooperării interparlamentare în contextul unei guvernanțe economice consolidate, fie în contextul general al cooperării interparlamentare (prevăzută la articolul 9 din Protocolul nr. 1 la tratate), fie în temeiul articolului 13 din Tratatul privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța, aprobat în cadrul reuniunii Consiliului European din martie 2012 (a se vedea, de asemenea, secțiunea 5 de mai jos). Contextul mai amplu al discuției privind legitimitatea democratică a determinat, de asemenea, creșterea gradului de conștientizare, la nivelul întregii UE, a faptului că, pentru ca UEM să rămână funcțională, este necesară o mai bună coordonare între politicile macroeconomice și bugetare ale statelor membre. Cu toate acestea, eventuala consolidare viitoare a UEM trebuie să fie însoțită, de asemenea, de un control democratic puternic, inclusiv din partea parlamentelor naționale și a Parlamentului European. Una dintre principalele evoluții în ceea ce privește noua guvernanță economică care implică parlamentele naționale a fost prima „Săptămână parlamentară europeană”, la care au participat aproximativ 100 de membri din 26 de parlamente naționale, organizată la inițiativa Parlamentului European în ianuarie 2013. Au fost organizate sesiuni de către Comisia pentru afaceri bugetare, economice și monetare și Comisia pentru ocuparea forței de muncă a Parlamentului European. Dezbaterile s-au concentrat mai ales pe aspecte instituționale, cum ar fi legitimitatea democratică, dar au vizat, de asemenea, aspecte concrete de politică referitoare la semestrul european și la cadrul financiar multianual 2014-2020, cum ar fi austeritate/creștere, ocuparea forței de muncă în rândul tinerilor și impactul social al ajustării economice. Deși săptămâna parlamentară europeană nu a vizat formularea unor concluzii concrete, aceasta a sporit consensul cu privire la necesitatea de a consolida și de a îmbunătăți legitimitatea democratică a semestrului european prin creșterea gradului de asumare a procesului de către parlamentele naționale și prin implicarea timpurie a acestora. Acest lucru ar putea fi realizat prin implicarea guvernelor respective în etapa care precede prezentarea programelor naționale de reformă. Purtătorul de cuvânt al camerelor Parlamentului (Oireachtas) din Irlanda a sugerat organizarea periodică a unor dezbateri specifice cu privire la teme europene („zile europene”), care să aibă loc în aceeași zi în toate parlamentele naționale; sugestia a fost primită cu interes. Noua guvernanță economică, care implică parlamentele naționale în procesul semestrului european, a fost exprimată, de asemenea, în mod concret în „pachetul de două propuneri legislative”[4]. Aceasta prevede instituirea unui dialog economic între statele membre din zona euro, susținut de avizele Comisiei privind proiectele de planuri bugetare ale acestora și o evaluare generală a situației și a perspectivelor bugetare pentru zona euro în ansamblu. În cadrul acestui proces, statele membre din zona euro au trimis Comisiei proiectele lor de planuri bugetare pentru prima dată în toamna anului 2013, iar Comisia a adoptat avize privind planurile respective la 15 noiembrie 2013. Acestea au oferit părților interesate naționale (inclusiv parlamentelor naționale) o perspectivă independentă asupra planurilor statelor membre. 3. Avizele scrise ale parlamentelor naționale Numărul total al avizelor primite din partea parlamentelor naționale a crescut semnificativ în ultimii ani, dar pare să se fi stabilizat la puțin peste 600 pe an, dintre care aproximativ 14 % au fost avize motivate (a se vedea anexa 1). Ca urmare a modificării procedurilor sale interne, în prezent, Comisia răspunde, de regulă, la astfel de avize într-un termen autoimpus de trei luni. Dialogul politic cu parlamentele naționale s-a dovedit a fi un succes, cu o valoare adăugată clară. În cazul în care parlamentele naționale își prezintă avizele într-o fază incipientă, acestea pot servi drept sistem de avertizare timpurie, care oferă Comisiei un rezumat al principalelor argumente privind fondul propunerilor Comisiei. Prin urmare, Comisia poate purta negocieri cu Consiliul și cu Parlamentul European în deplină cunoștință a punctelor de vedere exprimate de parlamentele naționale. Comisia acordă o importanță deosebită dialogului politic și, în special, invită parlamentele naționale să răspundă la consultările publice, cărțile verzi și comunicări în etapa prelegislativă. Începând din decembrie 2013, parlamentele naționale au fost informate în mod specific despre toate consultările publice ale Comisiei. Participare și domeniu de aplicare Cifrele de mai jos reflectă activitatea parlamentelor naționale numai în ceea ce privește participarea acestora la dialogul politic în sens strict, și anume prin prezentarea de avize scrise Comisiei. Astfel cum s-a menționat în prezentul raport, în special în secțiunea 4, o activitate a unui parlament național cu privire la afacerile europene nu poate fi măsurată doar pe baza contribuțiilor scrise la dialogul politic, întrucât este probabil ca parlamentele naționale să aibă alte activități de control. De asemenea, parlamentele naționale nu prezintă observații pentru toate propunerile Comisiei sau alte documente ale acesteia, ci fac o selecție în funcție de prioritățile acestora. În total, s-au primit 621[5] de avize din partea parlamentelor naționale în 2013, ceea ce a reprezentat o scădere cu aproximativ 6% față de 2012 (663). A existat o ușoară creștere între anii 2011 și 2012 și o creștere foarte semnificativă în 2011 în comparație cu 2010 (7 % în 2012 față de 60 % în 2011). Se pot remarca următoarele tendințe generale: · în cadrul dialogului politic scris, 16 camere au transmis mai multe avize în 2013 decât în 2012, 18 camere au transmis mai puține avize decât în 2012, iar 2 camere au transmis același număr de avize cu cel înregistrat în 2012; · activitatea de dialog politic este repartizată inegal între camerele parlamentelor naționale (aproape 80 % din numărul total de avize au provenit de la cele mai active zece camere); · parlamentele naționale continuă să își axeze dialogul politic cu Comisia pe documente legislative și numai o proporție limitată din opiniile primite se referă la alte tipuri de inițiative. În 2013, cele 15 propuneri ale Comisiei care au generat cel mai mare număr de avize ale parlamentelor naționale reprezintă 144 (23 %) din totalul de 621 de avize. Cu toate acestea, la fel precum în 2012, marea majoritate a documentelor Comisiei pe marginea cărora și-au exprimat avizul parlamentele naționale în cursul anului 2013 au suscitat între unul și trei avize, reflectând diferitele domenii de interes pentru parlamentele naționale. Propunerile și inițiativele Comisiei care au generat cele mai multe avize din partea parlamentelor naționale au fost instituirea Parchetului European[6] (20 avize), apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și comercializarea tutunului și a produselor conexe[7] (17 avize), stabilirea unui cadru pentru amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere[8] (14 avize), stabilirea unui cadru privind accesul la piața serviciilor portuare și transparența financiară a porturilor[9] (10 avize) și Agenția Uniunii Europene pentru cooperare și formare în materie de aplicare a legii (Europol) și de abrogare a Deciziilor 2009/371/JAI și 2005/681/JAI[10] (10 avize); pentru mai multe detalii, a se vedea anexa 2. La fel ca în 2012, unele dintre propunerile care au generat cel mai mare număr total de avize din partea parlamentelor naționale au suscitat, de asemenea, cel mai mare număr de avize motivate în cadrul mecanismului de control al subsidiarității. În 2013, la fel ca în 2012, șase domenii de politică au făcut obiectul a peste jumătate dintre avizele primite în contextul dialogului politic (323 din 596 în 2013). Acestea au fost justiție, piața unică internă și serviciile, mobilitate și transport, afaceri interne, sănătate și consumatori și comunicații (pentru detalii suplimentare, a se vedea anexa 3). În 2012, parlamentele naționale și-au concentrat din ce în ce mai mult dialogul politic cu Comisia asupra propunerilor legislative, doar o mică parte dintre avizele lor vizând inițiative nelegislative. În 2013, această tendință a continuat. Dintre cele 15 documente ale Comisiei care au generat cel mai mare număr de avize (și anume, șase sau mai multe avize) din partea parlamentelor naționale, numai două au avut caracter nelegislativ[11]. Cu toate acestea, la fel precum în 2012, 14 dintre cele 15 avize politice emise de Riksdag din Suedia au vizat documente nelegislative, cu toate că această cameră a trimis, de asemenea, cel mai mare număr de avize motivate. Subiecte-cheie ale dialogului politic Următoarele propuneri legislative s-au numărat printre cele care au atras atenția parlamentelor naționale în mod special în anul 2013 (pentru mai multe detalii, a se vedea anexa 2). Întrucât propunerile respective s-au regăsit, de asemenea, în lista celor care au generat cele mai multe avize motivate, ar trebui să se facă trimitere, de asemenea, la raportul anual pe 2013 privind subsidiaritatea și proporționalitatea, care conține o descriere mai detaliată. · Propunere de Regulament al Consiliului de instituire a Parchetului European (EPPO)[12] În prezent, Uniunea nu are efectiv competența de a interveni în cazul unei utilizări frauduloase care aduce atingere fondurilor sale. În ceea ce privește detectarea, anchetarea și urmărirea penală încheiată cu succes a infracțiunilor împotriva bugetului UE, cifrele variază considerabil de la un stat membru la altul (între 19 % și 90 %). Parchetul European ar urma să soluționeze problema fragmentării urmăririlor penale datorită caracterului național al sistemelor de justiție și, de asemenea, problema referitoare la faptul că, la nivel național, combaterea fraudei europene nu este întotdeauna o prioritate ridicată. Tratatul de la Lisabona (articolul 86 din TFUE)[13] furnizează un temei juridic specific pentru crearea Parchetului European. Comisia a primit 20 de avize cu privire la această propunere în 2013, dintre care 13 au fost avize motivate[14]. Întrucât numărul de voturi asociate cu respectivele avize motivate a depășit pragul de 14 care se aplică pentru propunerile în materie de justiție și afaceri interne, a fost declanșată procedura „cartonașului galben”. · Propunere de Directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea tutunului și a produselor aferente (Directiva privind produsele din tutun)[15] Propunerea revizuită de directivă privind produsele din tutun a furnizat norme noi și mai stricte privind modul în care produsele din tutun pot fi fabricate și prezentate spre vânzare în UE. Mai precis, aceasta a propus interzicerea utilizării țigaretelor, a tutunului de rulat și a produselor din tutun nefumigene cu arome caracteristice și ar impune obligația de a folosi avertismente de sănătate ilustrate de dimensiuni mari pe ambalajele țigaretelor și ale tutunului de rulat. Aceasta a propus, de asemenea, reglementarea vânzărilor transfrontaliere prin internet și a prevăzut modalități tehnice de combatere a comerțului ilicit. În plus, s-au propus măsuri referitoare la produsele care nu au fost reglementate în mod specific până în prezent, cum ar fi țigaretele electronice și produsele din plante pentru fumat. Propunerea[16] a constituit un răspuns la solicitările Parlamentului European și ale Consiliului de Miniștri și reflectă rapoartele proprii pe 2005 și 2007 ale Comisiei cu privire la aplicarea Directivei privind produsele din tutun (Directiva 2001/37/CE). Cu privire la această propunere, Comisia a primit 17 avize, dintre care șapte au fost avize motivate care contestă respectarea de către aceasta a principiului subsidiarității. Deși propunerea a atras un interes considerabil din partea parlamentelor naționale, pragul standard pentru o procedură a „cartonașului galben” (19 voturi) nu a fost atins. · Propunere de Directivă a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui cadru pentru amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere[17] Utilizarea necoordonată a zonelor costiere și maritime conduce, în prezent, la o concurență pentru spațiul maritim și costier și la utilizarea ineficientă a resurselor marine și costiere. Incertitudinea permanentă și imprevizibilitatea accesului la spațiul maritim a creat un climat de afaceri nefavorabil pentru investitori. Ca urmare a cererii din ce în ce mai mari de spațiu maritim pentru activități noi, cum ar fi instalațiile de energie din surse regenerabile și instalațiile de acvacultură, UE trebuie să se asigure că activitățile desfășurate pe mare sunt planificate în mod coerent. Coordonarea dintre statele membre în această etapă nu este suficient de avansată și neconcordanțele actuale dintre sistemele existente împiedică planificarea transfrontalieră eficientă. Cu privire la această propunere, Comisia a primit 14 avize, dintre care nouă au fost avize motivate care contestă respectarea de către aceasta a principiului subsidiarității. 4. Contacte și vizite Pe lângă schimbul de avize scrise ale parlamentelor naționale și răspunsuri din partea Comisiei, a avut loc, de asemenea, un dialog politic mai puțin oficial, prin intermediul unor reuniuni și contacte atât la nivel politic, cât și la nivel administrativ. Acestea includ următoarele: Cea mai mare parte a parlamentelor naționale desfășoară reuniuni periodice cu membri ai Comisiei, atât la Bruxelles, cât și în statele membre respective. Vicepreședintele pentru relații interinstituționale, Maroš ŠEFČOVIČ, a efectuat opt vizite în parlamentele naționale în 2013 (Bundestag din Germania, Sénat din Franța, Hrvatski sabor din Croația, camerele Oireachtas din Irlanda; Seimas din Lituania și Národná Rada din Slovacia). În același an, acesta a primit un număr mare de vizitatori/delegații din partea parlamentelor naționale la sediul Comisiei din Bruxelles (Senát din Republica Cehă, Folketing din Danemarca, Sénat din Franța, camerele Oireachtas din Irlanda, Senato della Repubblica din Italia, Kamra tad-Deputati din Malta, Sejm din Polonia și Camera Deputaților din România). Pe lângă discuțiile privind propuneri legislative și inițiative de politică specifice, reuniunile au vizat aspecte legate de cooperarea dintre Comisie și parlamentele naționale, precum și chestiuni privind guvernanța economică aflată în evoluție și legitimitatea democratică. De asemenea, Comisia a fost reprezentată la nivel politic la majoritatea reuniunilor interparlamentare în 2013. Președintele BARROSO (alături de președinții VAN ROMPUY și SCHULZ), vicepreședinții REHN și ŠEFČOVIČ și comisarii LEWANDOWSKI și ANDOR au participat la prima săptămână parlamentară europeană în ianuarie 2013. Vicepreședintele ŠEFČOVIČ a participat la Conferința plenară COSAC de la Vilnius din octombrie 2013 și la reuniunea președinților COSAC de la Dublin, din ianuarie 2013. Vicepreședintele REHN a participat la o discuție cu Comisia pentru bugete a Eduskunta din Finlanda, pentru a prezenta și a discuta evaluarea de către Comisie a proiectului de plan bugetar finlandez pentru anul 2014. Înaltul Reprezentant pentru afaceri externe și politica de securitate/vicepreședinte al Comisiei, doamna ASHTON, a participat la două reuniuni ale conferinței interparlamentare pentru politica externă și de securitate comună și politica de securitate și apărare comună, care își propune să încurajeze cooperarea interparlamentară în domeniu. Prima reuniune a avut loc la Dublin în aprilie 2013, iar cea de-a doua s-a desfășurat la Vilnius în septembrie 2013. Membrii Biroului comisarului ŠEMETA și reprezentanți ai DG BUDG s-au întâlnit cu o delegație din partea Comisiei pentru finanțe publice din cadrul Folketing din Danemarca la Bruxelles și cu Parlamentul Țărilor de Jos la Haga în legătură cu descărcarea de gestiune pentru 2012. După aderarea Croației la UE la 1 iulie 2013, comisarul MIMICA a prezentat Programul de lucru al Comisiei pe 2014 în fața Hrvatski sabor. De asemenea, reprezentanții Comisiei au participat la reuniuni ale comisiilor parlamentelor naționale atunci când s-a solicitat acest lucru, iar diverse servicii ale Comisiei (în special direcțiile generale CLIMA, ECFIN, ENER, ENV, HOME, JUST, MARE, MARKT, OLAF, REGIO, SANCO) au participat la reuniunile periodice ale reprezentanților permanenți de la Bruxelles ai parlamentelor naționale pentru a discuta diferite inițiative viitoare sau chestiuni în curs. În 2013, la fel precum în 2012, reprezentanții permanenți ai parlamentelor naționale s-au întrunit, de asemenea, cu vicepreședintele ŠEFČOVIČ, precum și cu reprezentanți ai biroului președintelui BARROSO, ai biroului vicepreședintelui ŠEFČOVIČ și cu alți membri ai Comisiei. 5. Concluzii și perspective Volumul semnificativ al dialogului politic scris dintre Comisie și parlamentele naționale a continuat în 2013, cu un număr total de circa 600 de avize emise de parlamentele naționale. Deși aproape toate camerele au efectuat cel puțin o contribuție, cele mai active zece camere au emis aproape 80 % din numărul total de avize primite. Documentele Comisiei care au provocat cele mai multe avize au fost, de asemenea, cele cu privire la care parlamentele naționale au prezentat cel mai mare număr de avize motivate. Pe lângă dialogul scris, Comisia a continuat să aibă contacte frecvente și reuniuni cu parlamentele naționale, atât la nivel politic, cât și la nivel oficial, la Bruxelles și în statele membre. La începutul anului 2014, parlamentele naționale și Parlamentul European și-au confirmat intenția de a fi implicate într-o măsură mai mare în activități la nivelul UE, cum ar fi semestrul european. Legitimitatea democratică va rămâne o temă esențială de dezbatere între instituțiile Uniunii Europene și parlamentele naționale pentru o perioadă de timp de acum înainte. În cadrul Conferinței plenare COSAC din ianuarie 2014, rolul parlamentelor naționale, precum și legitimitatea democratică și responsabilitatea au fost, din nou, teme recurente. Noi idei și propuneri specifice privind rolul și drepturile parlamentelor naționale au fost prezentate de către Tweede Kamer din Țările de Jos și Folketing din Danemarca. În aprilie 2014, Comisia pentru afaceri constituționale a Parlamentului European a adoptat un raport elaborat de Carlo CASINI (PPE/IT) cu privire la parlamentele naționale. Raportul recomandă, printre altele, ca parlamentele naționale să „ia măsuri în vederea îmbunătățirii procedurilor de orientare și de control, în vederea realizării unei consecvențe sporite”. Acesta evidențiază, de asemenea, mecanismul de alertă timpurie ca fiind unul dintre instrumentele necesare pentru a asigura o cooperare eficace între instituțiile europene și instituțiile naționale și salută faptul că mecanismul este folosit, de asemenea, ca un canal de consultare și de dialog dedicat cooperării dintre diferitele instituții din cadrul sistemului de guvernanță pe mai multe niveluri al Uniunii Europene. Cea de-a doua Săptămână parlamentară europeană, care a avut loc în ianuarie 2014, a demonstrat din nou că Parlamentul European și parlamentele naționale au interese comune. Secțiunea programului privind Conferința interparlamentară a inclus patru dezbateri în plen privind dezechilibrele macroeconomice, legitimitatea democratică a programelor de ajustare economică, promovarea creșterii economice și a creării de locuri de muncă și consolidarea supravegherii bugetare în cadrul UEM. Anexa 1 Numărul avizelor primite de către Comisie în 2013 de la fiecare parlament național/cameră (dialogul politic și mecanismul de control al subsidiarității) Statul membru || Camera || Numărul total de avize[18] || Din care avize motivate (Protocolul nr. 2)[19] Portugalia || Assembleia da República || 192 || 1 Republica Cehă || Senát || 64 || 2 Germania || Bundesrat || 40 || 3 Franța || Assemblée nationale || 40[20] || 1 România || Camera Deputaților || 38 || 2 Italia || Senato della Republica || 36 || 2 România || Senatul || 26 || 3 Suedia || Riksdag || 24 || 9 Regatul Unit || House of Lords || 18 || 3 Spania || Congreso de los Diputados și Senado (ambele camere) || 17[21] || 5[22] Irlanda || Camerele Oireachtas (ambele camere) || 12[23] || 3[24] Țările de Jos || Eerste Kamer || 10 || 3 Austria || Bundesrat || 9 || 6 Republica Cehă || Poslanecká sněmovna || 8 || 2 Franța || Sénat || 8 || 4 Polonia || Senat || 8 || 2 Malta || Kamra tad-Deputati || 7 || 5 Țările de Jos || Tweede Kamer || 7 || 5 Italia || Camera dei Deputati || 6 || 0 Lituania || Seimas || 6 || 6 Polonia || Sejm || 6 || 2 Luxemburg || Chambre des Députés || 5 || 2 Slovenia || Državni zbor || 5 || 1 Regatul Unit || House of Commons || 5 || 5 Danemarca || Folketinget || 4 || 1 Grecia || Vouli Ton Ellinon || 4 || 3 Belgia || Chambre des Représentants || 3 || 1 Austria || Nationalrat || 2 || 0 Estonia || Riigikogu || 2 || 1 Finlanda || Eduskunta || 2 || 1 Ungaria || Országgyűlés || 2 || 1 Belgia || Sénat || 1 || 1 Bulgaria || Narodno Sabranie || 1 || 0 Ciupru || Vouli ton Antiprosopon || 1 || 1 Letonia || Saeima || 1 || 1 Slovacia || Národná Rada || 1 || 0 Croația (din 1.7.2013) || Hrvatski sabor || 0 || 0 Germania || Bundestag || 0 || 0 Slovenia || Državni svet || 0 || 0 Total || 621 || 88 ANEXA 2 Documentele Comisiei care au generat cel mai mare număr de avize[25] primite de Comisie în 2013 (dialogul politic și mecanismul de control al subsidiarității) || Documentul Comisiei || Titlul || Numărul total de avize[26] || Numărul celor care au fost avize motivate (Protocolul nr. 2)[27] 1 || COM(2013) 534 || Propunere de regulament de instituire a Parchetului European || 20[28] || 13[29] 2 || COM(2012) 788 || Propunere de directivă privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește fabricarea, prezentarea și vânzarea tutunului și a produselor aferente || 17 || 7 3 || COM(2013) 133 || Propunere de directivă de stabilire a unui cadru pentru amenajarea spațiului maritim și managementul integrat al zonelor costiere || 14[30] || 9[31] 4 || COM(2013) 173[32] || Propunere de regulament privind Agenția Uniunii Europene pentru cooperare și formare în materie de aplicare a legii (Europol) și de abrogare a Deciziilor 2009/371/JAI și 2005/681/JAI || 10[33] || 3[34] 5 || COM(2013) 296 || Propunere de regulament de stabilire a unui cadru privind accesul la piața serviciilor portuare și transparența financiară a porturilor || 10[35] || 7[36] 6 || COM(2013) 28[37] || Propunere de regulament de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1370/2007 în ceea ce privește deschiderea pieței pentru serviciile de transport feroviar intern de călători || 9 || 6 7 || COM(2013) 147 || Propunere de regulament privind măsuri de reducere a costului instalării rețelelor de comunicații electronice de mare viteză || 9 || 2 8 || COM(2012) 614[38] || Propunere de directivă privind consolidarea echilibrului de gen în rândul administratorilor neexecutivi ai societăților cotate la bursă și măsuri conexe || 8 || 5 9 || COM(2013) 627 || Propunere de regulament de stabilire a unor măsuri privind piața unică europeană a comunicațiilor electronice și de realizare a unui continent conectat și de modificare a Directivelor 2002/20/CE, 2002/21/CE și 2002/22/CE și a Regulamentelor (CE) nr. 1211/2009 și (UE) nr. 531/2012 || 8 || 4 10 || COM(2013) 71 || Propunere de directivă de punere în aplicare a unei cooperări consolidate în domeniul taxei pe tranzacțiile financiare || 8 || 1 11 || COM(2012) 777 || Comunicare privind un proiect pentru o Uniune economică și monetară profundă și veritabilă – Lansarea unei dezbateri la nivel european || 6 || 0 12 || COM(2013) 166[39] || Comunicare pe tema „Către o Uniune economică și monetară profundă și veritabilă – Coordonarea ex-ante a proiectelor de reforme majore ale politicilor economice” || 6 || 0 13 || COM(2013) 228 || Propunere de regulament privind promovarea liberei circulații a cetățenilor și întreprinderilor prin simplificarea acceptării anumitor documente oficiale în Uniunea Europeană și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1024/2012 || 6 || 1 14 || COM(2013) 48[40] || Propunere de directivă privind măsuri de asigurare a unui nivel comun ridicat de securitate a rețelelor și a informației în Uniune || 6 || 1 15 || COM(2013) 535 || Propunerea de regulament privind Agenția Uniunii Europene pentru cooperare în materie de justiție penală (Eurojust) || 6 || 1 ANEXA 3 Numărul avizelor primite de către Comisie în 2013 per serviciu principal al Comisiei (dialogul politic și mecanismul de control al subsidiarității) Serviciu principal al Comisiei || Numărul total de avize[41] DG Piața internă și servicii || 68 DG Justiție || 67 DG Mobilitate și transporturi || 61 DG Afaceri interne || 52 DG Sănătate și consumatori || 43 DG Rețele de comunicare, conținut și tehnologie || 38 DG Secretariatul general || 32 DG Ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și incluziune || 25 DG Politici climatice || 24 DG Afaceri maritime și pescuit || 24 DG Mediu || 23 DG Impozitare și uniune vamală || 21 DG Întreprinderi și industrie || 18 DG Energie || 18 DG Afaceri economice și financiare || 16 DG Eurostat || 12 DG Politică regională || 11 DG Cercetare și inovare || 11 DG Agricultură și dezvoltare rurală || 8 DG Concurență || 8 DG Educație și cultură || 7 DG Extindere || 7 DG Comerț || 7 DG Dezvoltare și cooperare EuropeAid || 5 DG BUDG || 4 Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) || 4 Serviciul European de Acțiune Externă || 3 DG Comunicare || 1 DG Ajutor umanitar și protecție civilă || 1 DG Resurse umane și securitate || 1 Serviciul juridic || 1 Total || 621 [1] COM(2013) 534. [2] COM(2012) 788. [3] COM(2013) 71. [4] Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro și Regulamentul (UE) nr. 472/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind consolidarea supravegherii economice și bugetare a statelor membre din zona euro care întâmpină sau care sunt amenințate de dificultăți grave în ceea ce privește stabilitatea lor financiară. [5] Inclusiv cele 88 de avize motivate primite în cadrul mecanismului de control al subsidiarității. [6] COM(2013) 534. [7] COM(2012) 788. [8] COM(2013) 133. [9] COM(2013) 296. [10] COM(2013) 173. [11] Comunicarea Comisiei privind un proiect pentru o Uniune economică și monetară profundă și veritabilă – Lansarea unei dezbateri la nivel european [COM(2012) 777] și Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu: Către o Uniune economică și monetară profundă și veritabilă – Coordonarea ex-ante a proiectelor de reforme majore ale politicilor economice [COM(2013)166]. [12] COM(2013) 534. [13] În conformitate cu tratatele UE, Danemarca nu va participa la Parchetul European, iar Regatul Unit și Irlanda au decis să nu participe. [14] În 2014 au fost prezentate avize suplimentare. [15] COM(2012) 788. [16] Directiva 2014/40/UE a fost adoptată în aprilie 2014 și a intrat în vigoare în mai 2014. [17] COM(2013) 133. [18] Include atât avizele, cât și avizele motivate primite de la parlamentele naționale. [19] Pentru a fi considerat aviz motivat, în conformitate cu definiția dată în Protocolul nr. 2, un aviz trebuie să indice în mod clar o încălcare a principiului subsidiarității și să fie transmis Comisiei în termen de opt săptămâni de la transmiterea propunerii către parlamentele naționale. [20] Dintre care 25 au fost trimise fără ca Assemblée nationale să solicite un răspuns. [21] Considerate ca 17 avize din partea a două camere. [22] Considerate ca cinci avize motivate din partea a două camere. [23] Considerate ca 12 avize din partea a două camere. [24] Considerate ca trei avize motivate din partea a două camere. [25] Tabelul prezintă toate documentele Comisiei pe marginea cărora parlamentele naționale au emis cel puțin șase avize. [26] Include atât avizele, cât și avizele motivate primite de la parlamentele naționale. [27] Pentru a fi considerat aviz motivat, în conformitate cu definiția dată în Protocolul nr. 2, un aviz trebuie să indice în mod clar o încălcare a principiului subsidiarității și să fie transmis Comisiei în termen de opt săptămâni de la transmiterea propunerii către parlamentele naționale. [28] Dintre care un aviz a fost emis în comun de către cele două camere ale Oireachtas din Irlanda – considerat ca un aviz din partea a două camere. [29] Dintre care un a aviz a fost emis în comun de către cele două camere ale Oireachtas din Irlanda – considerat ca un aviz din partea a două camere. În conformitate cu Protocolul nr. 2, în cazul unui proiect de act legislativ prezentat în temeiul articolului 76 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene referitor la spațiul de libertate, securitate și justiție, în cazul în care avizele motivate reprezintă cel puțin un sfert din totalul voturilor atribuite parlamentelor naționale – două voturi sau, în cazul sistemelor parlamentare bicamerale, un vot pentru fiecare dintre cele două camere – se atinge pragul „cartonașului galben”, și anume proiectul trebuie reexaminat. Cele 13 avize motivate privind COM(2013) 534 reprezintă 18 voturi, atingându-se astfel pragul cartonașului galben, care, de la aderarea Croației la 1 iulie 2013, înseamnă 14 dintre cele 56 de voturi. [30] Dintre care un aviz a fost emis în comun de către cele două camere ale Oireachtas din Irlanda – considerat ca un aviz din partea a două camere. [31] Dintre care un aviz a fost emis în comun de către cele două camere ale Oireachtas din Irlanda – considerat ca un aviz din partea a două camere. [32] Unul dintre avizele privind documentul Comisiei, din partea Camera dei Deputati din Italia, a vizat în comun, de asemenea, COM(2013) 172. [33] Dintre care unul a fost trimis în comun de cele două camere spaniole – considerat ca un aviz din partea a două camere. [34] Dintre care unul a fost trimis în comun de cele două camere spaniole – considerat ca un aviz din partea a două camere. [35] Dintre care unul a fost trimis în comun de cele două camere spaniole – considerat ca un aviz din partea a două camere. [36] Dintre care unul a fost trimis în comun de cele două camere spaniole – considerat ca un aviz din partea a două camere. [37] Unul dintre avizele referitoare la documentul Comisiei, trimis de Senát din Republica Cehă, a vizat în comun COM(2013) 25, COM(2013) 26, COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30, precum și COM(2013) 31. Unul dintre avizele referitoare la documentul Comisiei, din partea Assembleia da República din Portugalia, a vizat în comun COM(2013) 26, COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30, precum și COM(2013) 31. Trei dintre avizele motivate referitoare la documentul Comisiei, trimise de Eerste Kamer din Țările de Jos, Tweede Kamer din Țările de Jos și Chambre des Députés din Luxemburg, au vizat în comun, de asemenea, COM(2013) 29. Unul dintre avizele motivate referitoare la documentul Comisiei, din partea Riksdag din Suedia, a vizat în comun COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30, precum și COM(2013) 31. [38] Două dintre avizele motivate referitoare la documentul Comisiei, din partea Poslanecká sněmovna din Republica Cehă și a House of Lords din Regatul Unit, au vizat în comun, de asemenea, COM(2012) 615. [39] Patru dintre avizele referitoare la documentul Comisiei, din partea Senát ceh, Poslanecká sněmovna ceh, Camera dei Deputati din Italia și Assembleia da República din Portugalia au vizat în comun, de asemenea, COM(2013) 165. [40] Două dintre avizele referitoare la documentul Comisiei, din partea Poslanecká sněmovna și Senát din Republica Cehă, au vizat în comun, de asemenea, JOIN(2013) 1. [41] Include atât avizele, cât și avizele motivate primite din partea parlamentelor naționale.