RO

Bruxelles, 5.12.2007

SEC(2007) 1601

DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI

care însoțește

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU, CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CĂTRE COMITETUL ECONOMIC ŞI SOCIAL EUROPEAN ŞI CĂTRE COMITETUL REGIUNILOR

Protecţie consulară eficientă în ţările terţe: contribuţia Uniunii Europene

Planul de acţiune 2007-2009

REZUMATUL EVALUĂRII IMPACTULUI

{COM(2007) 767 final}

{C(2007) 5841 final}

{SEC(2007) 1600}

1. introducere

Articolul 20 din Tratatul de instituire a Comunităților Europene („Articolul 20 CE”) acordă cetățenilor Uniunii, prezenți în țări terțe unde statul membru ale din care aceștia provin nu sunt reprezentate, dreptul la protecție acordată de către autoritățile diplomatice și consulare ale oricărui stat membru reprezentat, în condiții similare celor aplicate cetățenilor statului membru respectiv. Acesta este un rezumat al evaluării impactului care examinează diferitele opțiuni politice pentru a face acest drept mai eficient.

Comisia a lansat un proces de consultare publică în noiembrie 2006, prin publicarea unei Cărți verzi privind dreptul la protecție diplomatică și consulară a cetățenilor Uniunii în țările terțe. Comisia a primit 50 de răspunsuri referitoare la Cartea verde. O audiere publică s-a desfășurat la 29 mai 2007 la care au participat 160 de persoane. Un chestionar a fost trimis statelor membre și altor părți interesate în vederea culegerii informațiilor necesare.

Evaluarea impactului a fost revizuită pentru a ține seama de avizul Comitetului de evaluare a impactului la 7 septembrie 2007. Comitetul de evaluare a impactului a emis un al doilea aviz la 28 septembrie 2007.

2. situaţia actuală şi problemele întâlnite

Cele 27 state membre aplică deja standarde de protecție ridicate. Cu toate acestea, se pot intensifica eforturile pentru a face dreptul fundamental al cetățenilor Uniunii la protecție diplomatică și consulară în țări terțe mai eficient. Până în ziua de astăzi, toate statele membre sunt reprezentate numai în trei dintre cele 166 țări terțe: China, Federația Rusă și Statele Unite ale Americii [1]. Există 18 țări în care niciun stat membru nu este reprezentat, 17 țări în care numai un stat membru este reprezentat și 11 țări în care două state membre sunt reprezentate.

Se estimează că aproximativ 7 milioane de cetățeni europeni călătoresc în fiecare an în țări terțe unde statele membre ale acestora nu dispun de nicio reprezentanță consulară sau diplomatică. Se estimează că în jur de 2 milioane de cetățeni europeni trăiesc într-o țară terță în care statul membru al acestora nu este reprezentat. Și este posibil ca aceste cifre să crească.

Consultarea publică a identificat următoarele aspecte problematice:

– Sensibilizare insuficientă a cetățenilor europeni referitor la dreptul lor la protecție diplomatică și consulară în țări terțe

Majoritatea cetățenilor nu cunosc existența și conținutul articolului 20 CE. Un sondaj Eurobarometru efectuat în 2006 arăta că numai 23% din cetățeni cunoșteau existența acestui drept.

– Domeniul de aplicare a protecției conform articolului 20 CE este neclar.

Anumite state membre recunosc dreptul la protecție consulară în cadrul legislației naționale, în schimb ce altele nu conferă acest drept în cadrul legislației naționale. Numai anumite state membre recunosc dreptul de apel împotriva refuzului de a acorda asistență consulară. Numai un număr limitat de state membre extind dreptul la protecție consulară la membrii familiei care sunt cetățeni din țări terțe. Acquis-ul existent este limitat, iar instrumentul principal, Decizia 95/553/CE, nu este complet. Acest lucru poate duce la incertitudine juridică, dat fiind că nu este clar dacă se aplică aspectelor care sunt incluse explicit în domeniul de aplicare al acesteia, de ex. repatrierea rămășițelor pământești.

– Reprezentare limitată a statelor membre în țările terțe și lipsa de repartizare a sarcinilor clară între statele membre

Există necesitatea compensării prezenței consulare limitate a statelor membre în țări terțe prin favorizarea grupării resurselor, repartizarea sarcinilor și schimbul celor mai bune practici. Din consultarea publică a reieșit că statele membre cooperează deja în țările terțe, dar se pot intensifica eforturile în acest sens în vederea creșterii prezenței în țările terțe, garantând astfel protecția cetățenilor Uniunii.

– Lipsa de acord a țărilor terțe în vederea garantării protecției conform articolului 20 CE

Nu este clar în ce măsură statele membre au obținut acordul necesar din partea țărilor terțe, și dacă este cazul, prin ce mijloace. Consultarea statelor membre a arătat că majoritatea țărilor obțin acordul autorităților din țările terțe în vederea protecției cetățenii altui stat printr-o simplă notificare.

3. obiective politice

Comisia a identificat următoarele obiective politice:

1. Să intensifice sensibilizarea cetățenilor europeni cu privire la dreptul lor fundamental la protecție diplomatică și consulară atunci când se află în afara UE;

2. Să consolideze și să clarifice domeniul de aplicare a protecției consulare privind cetățenii UE nereprezentați și membrii familiei acestora și să garanteze că toți cetățenii UE dispun de un nivel de protecție similar;

3. Să garanteze o protecție mai eficientă pe teren pentru cetățenii UE nereprezentați în țări terțe;

4. Să garanteze acordul țărilor terțe în vederea garantării protecției conform articolului 20 CE.

Au fost elaborate obiective politice specifice și operaționale pentru fiecare dintre cele patru obiective.

4. opţiunile politice

Au fost identificate patru opțiuni diferite:

Opțiunea 1: O opțiune politică neschimbată, fără noi acțiuni;

Opțiunea 2: O opțiune care să includă opt acțiuni nelegislative diferite, cu accent pe intensificarea sensibilizării privind articolul 20 CE;

Opțiunea 3: O opțiune care să includă acțiunile enumerate la opțiunea 2 plus unsprezece acțiuni nelegislative și legislative suplimentare care să vizeze abordarea celor patru probleme identificate;

Opțiunea 4: O opțiune care să includă măsuri foarte ambițioase, inclusiv toate acțiunile enumerate la opțiunile 2 și 3 precum și acțiuni suplimentare care sunt complexe din punct de vedere juridic și tehnic și care necesită o examinare mai atentă și care ar putea conține componente de termen lung.

Prezentare generală a opțiunilor politice

|

Opțiunea politică 1 | Nu se aduc modificări situației actuale, cu excepția celor deja planificate și confirmate. |

Opțiunea politică 2 | Acțiune legislativă: INFORMAȚII:O recomandare adresată statelor membre să tipărească articolul 20 CE pe noile pașapoarte sau să aplice un autocolant pe partea externă posterioară a pașapoartelor existente Acțiune nelegislativă:Publicarea unor orientări generale și altor măsuri legate de punerea în aplicare a articolului 20 Elaborarea unui site web european privind protecția consulară în cadrul site-ului „Europa” Aplicarea de afișe care să explice drepturile cetățenilor europeni la protecție consulară în aeroporturi, porturi, stații feroviare etc. Evaluarea amplorii și naturii diferențelor în cadrul legislațiilor statelor membre și a practicilor în domeniul protecției consularePublicarea detaliilor de contact actualizate ale ambasadelor și consulatelor statelor membre reprezentate în fiecare țară terțăExplorarea posibilității unei prezentări coordonate de sfaturi pentru călătoriExplorarea necesității de a împărtăși cele mai bune practici și de a furniza formare profesională actorilor cheie |

Opțiunea politică 3 | Toate măsurile menționate la opțiunea politică 2 plus:Acțiune legislativă:DOMENIUL DE APLICARE:Examinarea posibilității de a garanta faptul că cetățenii primesc un nivel de protecție similar indiferent de naționalitatea acestoraGarantarea protecției consulare în vederea identificării și repatrierii rămășițelor pământeștiSimplificarea procedurilor de repatriere ale rămășițelorExaminarea posibilității de a garanta protecția membrilor care nu sunt cetățeni europeni ai familiilor cetățenilor europeniExplorarea necesității de a simplifica procedurile privind asistența financiară, necesară în conformitate cu Decizia 95/553 Acțiune nelegislativă:INFORMAȚII:Examinarea posibilității înființării unui număr de telefon european privind protecția consulară DOMENIUL DE APLICARE:Să recomande statelor membre care nu au ratificat încă Convenția Consiliului Europei din 1973 privind transferul rămășițelor pământești, să adere la aceasta din urmăSTRUCTURI:Examinarea posibilității creării unui sistem de compensare între statele membre Înființarea unui „birou comun” într-o singură zonă sub formă de proiect pilot care urmează să fie evaluat.Publicarea unor regimuri privind repartizarea sarcinilor între statele membre în țările terțe (orientări generale, ideea cu privire la un „stat lider” etc.)ACORD:Propunerea introducerii unei „clauze de acord” în acordurile „mixte” încheiate cu țări terțe și recomandarea către statele membre să introducă „clauze de acord” în acordurile bilaterale ale acestora încheiate cu țări terțeExplorarea posibilității de a obține acordul țărilor terțe pentru a permite Uniunii să exercite protecția prin intermediul delegațiilor Comisiei, în cazuri care intră sub incidența competenței Comunității |

Opțiunea politică 4 | Toate măsurile menționate la opțiunile politice 2 și 3 plus:Acțiune legislativă:DOMENIUL DE APLICARE:Garantarea protecției consulare cetățenilor din țări terțe care rezidă de mult timp în alt stat membru al UE.STRUCTURI:Înființarea unor „birouri comune” în patru zone (Caraibe, Balcani, Oceanul Indian și Africa de Vest) Să se permită „birourilor comune” să exercite funcții consulare, cum ar fi eliberarea de vize sau legalizarea de documenteStabilirea unui „Cod consular european” în scopul de a defini repartizarea sarcinilor între statele membreAcțiune nelegislativă:Crearea unei Academii consulare a UEÎncurajarea cercetării și dezvoltării în vederea identificării rămășițelor pământești |

5. comparaţie între opţiunile politice

O comparație a opțiunilor bazate pe eficiență și pe impacturile probabile indică faptul că:

Opțiunea 1: Dacă nu se aduc modificări situației actuale, majoritatea cetățenilor nu își vor cunoaște drepturile în conformitate cu articolul 20 CE, iar acesta din urmă ar avea un efect limitat.

Opțiunea 2: Această opțiune ar aborda în mod corespunzător problema intensificării sensibilizării cetățenilor. Cu toate acestea, acest lucru nu este suficient și este necesar de asemenea să se întărească și să se clarifice domeniul de aplicare a protecției acordate de către autoritățile diplomatice și consulare.

Opțiunea 3: Această opțiune cuprinde un pachet de acțiuni nelegislative și legislative care ar aborda în mod eficient cele patru obiective politice și ar stimula articolul 20 CE.

Opțiunea 4: Această opțiune cuprinde măsuri ambițioase care probabil, nu vor fi puse în aplicare pe termen scurt și mediu. Aceste măsuri pun probleme de gen tehnic și juridic care necesită o examinare aprofundată împreună cu părțile interesate, inclusiv statele membre. Unele dintre aceste măsuri ar putea ocaziona costuri semnificative și ar putea, de asemenea, să creeze controverse politice.

6. opţiunea preferată

Comparația efectuată sugerează că opțiunea 3 ar fi cea mai potrivită, dat fiind că abordează în mod eficient cele patru probleme identificate. Este un pachet de acțiuni legislative și nelegislative care include acțiuni de sensibilizare enumerate la opțiunea 2, inclusiv Recomandarea către statele membre de a tipări articolul 20 CE pe noile pașapoarte (acțiunea 1) și crearea unei pagini web pe site-ul „Europa”, consacrate protecției consulare (acțiunea 3). Această opțiune propune de asemenea mai multe acțiuni în vederea clarificării și consolidării dreptului de protecție ale cetățenilor europeni. De exemplu, aceasta propune examinarea posibilității de a garanta că cetățenii europeni dispun de același nivel de protecție (acțiunea 9), de a facilita procedura, adeseori greoaie, de repatriere a rămășițelor pământești (acțiunile 10, 11 și 15) și de a examina posibilitatea de a garanta protecție consulară membrilor familiilor de cetățeni europeni, care nu sunt cetățeni ai UE (acțiunea 12). Sunt prevăzute totodată acțiuni în scopul de asista statele membre în gruparea resurselor, în special prin înființarea unui „birou comun” ca proiect pilot care urmează să fie evaluat (acțiunea 17) și publicarea normelor existente privind repartizarea sarcinilor (acțiunea 18). Opțiunea preferată abordează în cele din urmă chestiunea acordului țărilor terțe, dat fiind că aceasta propune introducerea unei „clauze de acord” standard în acordurile bilaterale și „mixte” încheiate cu țări terțe (acțiunea 19). De asemenea, Comisia va lua în considerarea posibilitatea Uniunii de a exercita un drept de protecție în cazurile care intră sub incidența competenței comunitare (acțiunea 20).

7. monitorizarea şi evaluarea

Evaluarea impactului arată indicatorii potențiali în vederea monitorizării măsurii în care au fost atinse obiectivele politice specifice și operaționale. Principalele surse de informații sunt sondajele organizate periodic în rândul cetățenilor (sondajele Eurobarometru) și birourile consulare, care trebuie efectuate inițial pe o bază bianuală.

[1] Documentul 16838/1/06 din 23 martie 2007 al Consiliului privind reprezentarea diplomatică a Președinției în țări terțe, nepublicat

--------------------------------------------------