RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 383/49

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Finanțarea dezvoltării – poziția societății civile”

(aviz din proprie inițiativă)

(2015/C 383/08)

Raportor: domnul Ivan VOLEŠ

La 18 februarie 2015, în conformitate cu articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, Comitetul Economic și Social European a hotărât să elaboreze un aviz din proprie inițiativă pe tema

„Finanțarea dezvoltării – poziția societății civile”.

Secțiunea pentru relații externe, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 11 iunie 2015.

În cea de-a 509-a sesiune plenară, care a avut loc la 1 și 2 iulie 2015 (ședința din 2 iulie), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 142 de voturi pentru și 3 abțineri.

1. Concluzii și recomandări

1.1. CESE solicită ca noua agendă de dezvoltare să capete o dimensiune globală și să urmărească îmbunătățirea calității vieții femeilor și bărbaților. Această agendă trebuie să se bazeze pe respectarea drepturilor omului, pe prevenirea conflictelor și rezolvarea lor pașnică, pe buna guvernanță, pe reducerea inegalităților sociale, pe întărirea rolului femeilor și participarea tuturor celor care se simt responsabili de dezvoltarea lumii și de ocrotirea ei, pentru a o lăsa moștenire generațiilor viitoare.

1.2. CESE salută adoptarea obiectivelor propuse pentru dezvoltarea durabilă și solicită mobilizarea tuturor resurselor financiare disponibile și utilizarea lor transparentă și eficientă, pentru a integra în mod echilibrat dimensiunile economice, sociale și ecologice ale dezvoltării durabile. Este necesar să se combată risipirea resurselor în conflicte armate, transferul lor ilicit și diseminarea lor în economia subterană.

1.3. CESE solicită ca promovarea dialogului social să figureze printre prioritățile în materie de dezvoltare, dat fiind că este vorba de un instrument important prin care se iau în considerare în mod echilibrat interesele partenerilor sociali, prezervându-se astfel pacea socială, necesară implementării cu succes a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD).

1.4. Asistența oficială pentru dezvoltare (AOD) trebuie să fie direcționată în special către țările cel mai puțin dezvoltate și cele mai vulnerabile. UE ar trebui să-și reafirme angajamentul de a acorda o AOD totală de 0,7 % din venitul național brut (VNB) și de a aloca între 0,15 și 0,20 % pentru țările cel mai puțin dezvoltate. Acest angajament trebuie să fie legat de cerința de legalitate și eficiență a utilizării tuturor surselor de finanțare a ajutorului pentru dezvoltare, în conformitate cu principiile adoptate la Monterey, Doha și Busan.

1.5. AOD nu ar trebui să fie evaluată doar în funcție de volumul său, ci și în funcție de calitate și de contribuția adusă la dezvoltarea durabilă. În acest scop, este necesar să se elaboreze noi indicatori pentru a evalua eficacitatea sa.

1.6. Pentru a spori eficiența sprijinului bugetar pentru țările în curs de dezvoltare, CESE recomandă să se fructifice experiența implementării politicii de coeziune a UE și a instrumentelor sale, precum fondurile structurale și de coeziune, astfel încât mijloacele financiare în cauză să fie utilizate în favoarea dezvoltării în mod direcționat, pentru realizarea ODD.

1.7. Pentru a îmbunătăți utilizarea resurselor naționale – fie ele publice sau private – care vor deveni tot mai importante, este nevoie de o reformă radicală a sistemului de impozitare, dar și de instaurarea unei bune guvernanțe fiscale, de integrarea sectorului informal în economia legală, precum și de eforturi ferme de combatere și prevenire a corupției. Aceste demersuri ar putea beneficia de încheierea unor acorduri internaționale privind combaterea evaziunii fiscale, a paradisurilor fiscale și a fluxurilor financiare ilicite, precum și de îmbunătățirea cooperării cu OCDE și cu Comitetul de experți pentru cooperare internațională în domeniul fiscal al ONU.

1.8. CESE salută participarea sectorului privat la realizarea unor proiecte care nu pot fi realizate total sau parțial din punct de vedere comercial prin parteneriate public-privat și la finanțarea unor proiecte PPP prin combinarea tipurilor de finanțare (blending). Implementarea cu succes a acestora se bazează pe evaluarea ex ante a caracterului lor durabil, pe respectarea principiilor transparenței, inclusiv în ceea ce privește elaborarea de rapoarte, al responsabilității comune și al angajamentelor obligatorii.

1.9. CESE recunoaște contribuția pe care o pot reprezenta investițiile străine directe pentru dezvoltare, cu condiția ca acestea să fie orientate spre realizarea ODD. Veniturile din investițiile străine directe ar trebui reinvestite în primul rând în țările în curs de dezvoltare în care au fost generate. Țările beneficiare ar trebui să dispună de o strategie clară în materie de investiții. Noile state investitoare, precum China, Brazilia, India și altele, ar trebui să țină seama de principiile dezvoltării durabile atunci când investesc în țările în curs de dezvoltare.

1.10. CESE susține sursele inovatoare și complementare de finanțare pentru dezvoltare, cum ar fi finanțarea participativă (crowdfunding), activitățile fondurilor caritative internaționale și transferul economiilor diasporei în țările lor de origine. Comitetul salută anumite propuneri ale Grupului de inițiativă privind metodele inovatoare de finanțare pentru dezvoltare, care ar putea deveni o resursă importantă, cu condiția să fie implementate la scară globală și să nu impună sarcini excesive sectorului în cauză.

1.11. Societatea civilă, care include și partenerii sociali și organizațiile neguvernamentale, trebuie să participe mult mai eficient și mai structurat la definirea agendelor de dezvoltare, la monitorizarea realizării lor și la evaluarea rezultatelor și efectelor acestora. Din acest motiv, atât în țările în curs de dezvoltare, cât și în cele dezvoltate ar trebui creat și îmbunătățit în mod sistematic un sistem de control al proceselor de asistență pentru dezvoltare, la care ar trebui asociate organizațiile respective ale societății civile. În acest scop, CESE își pune la dispoziție vasta experiență de cooperare cu partenerii săi din țările ACP, din America Latină, Asia, din țările Parteneriatului estic, din regiunea euro-mediteraneeană și din alte țări.

1.12. Pentru ca societatea civilă să poată îndeplini această sarcină, ea trebuie sprijinită prin programe de consolidare a capacității instituțiilor societății civile din țările partenere.

2. Principalele elemente ale poziției CESE cu privire la agenda de dezvoltare pentru perioada de după 2015

2.1. Anul 2015 este esențial pentru definirea unei noi abordări a dezvoltării pe plan mondial. Obiectivele de dezvoltare ale mileniului (ODM) și-au îndeplinit doar parțial misiunea principală, cea a reducerii sărăciei. Noile obiective de dezvoltare durabilă (ODD) (1) ar trebui să inducă schimbările radicale pentru care CESE pledează de mult timp. Comitetul salută includerea unui număr de recomandări ale sale în obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD).

2.2. În avizele sale recente, CESE solicitase ca noile obiective de dezvoltare să devină parte integrantă a dezvoltării durabile la scară mondială (2). Comitetul promovase rolul esențial al societății civile în politica de dezvoltare (3), subliniase necesitatea includerii protecției sociale în politica de dezvoltare a UE (4) și făcuse o serie de propuneri în ce privește participarea sectorului privat la dezvoltare în perioada de după 2015 (5), integrarea obiectivelor de dezvoltare durabilă și a rolului societății civile în acordurile de investiții ale UE (6), contribuția comerțului la creștere și dezvoltare (7) și obiectivele post-2015 în regiunea euro-mediteraneeană (8). În timpul ședinței lor comune extraordinare din 20 octombrie 2014, Secțiunea REX și Observatorul dezvoltării durabile ale CESE au adoptat recomandări privind agenda de dezvoltare durabilă pentru perioada de după 2015, valabile pentru viitoarele negocieri cu privire la ODD și la finanțarea lor.

2.3. Dialogul social trebuie să devină un element important al agendei de dezvoltare pentru perioada de după 2015, deoarece el reprezintă un instrument care permite reglarea relațiilor dintre angajatori și lucrători și, printr-o reprezentare echilibrată a intereselor partenerilor sociali, menținerea păcii sociale necesare pentru reușita dezvoltării constante a unei societăți date.

2.4. CESE insistă asupra nevoii de a asigura coerența între obiectivele comerțului liber și cele ale dezvoltării durabile în cadrul negocierilor aflate în desfășurare ale OMC sau cele în care s-a angajat în prezent UE cu privire la servicii, bunuri de mediu și în cadrul aplicării acordurilor existente ale OMC.

2.5. Orice acord comercial și de investiții trebuie să se conformeze criteriilor dezvoltării durabile, în special în ce privește impactul său asupra ocupării forței de muncă, a persoanelor vulnerabile și a egalității dintre femei și bărbați. Aceste acorduri nu trebuie să împiedice țările în curs de dezvoltare să-și gestioneze crizele, să reglementeze fluxurile de capital, să aplice o impozitare echitabilă și să furnizeze servicii publice esențiale. UE ar trebui să procedeze la evaluări complete ale impactului asupra dezvoltării durabile în ceea ce privește mai ales acordurile de parteneriat economic (APE), punând accentul în special pe drepturile la dezvoltare și pe drepturile specifice precum dreptul la alimentație, la sănătate și remunerare echitabilă, ținând seama și de impactul asupra grupurilor vulnerabile.

2.6. Consensul global în favoarea dezvoltării durabile trebuie să respecte drepturile fundamentale ale omului și să se concentreze pe prevenirea conflictelor și consolidarea păcii, pe eliminarea inegalităților în domeniul social, pe asigurarea bunei guvernanțe și sprijinirea autorităților democratice locale, pe consolidarea rolului femeilor și implicarea sectorului privat în dezvoltare. În acest scop, statele membre ale ONU ar trebui să adopte, să promoveze și să ratifice instrumentele juridice, convențiile, acordurile și reglementările internaționale (9). Considerăm că comunicarea Comisiei Europene intitulată „Un parteneriat mondial pentru eradicarea sărăciei și dezvoltare durabilă în perioada ulterioară anului 2015” (10) oferă o bază adecvată pentru viitoarele negocieri, în cadrul cărora solicităm ca UE să joace un rol de frunte.

3. Observații generale

3.1. CESE subliniază necesitatea unei abordări globale a dezvoltării durabile. Fiecare stat poartă responsabilitatea principală pentru propria dezvoltare, în timp ce comunitatea internațională trebuie să creeze un mediu internațional favorabil, care să permită dezvoltarea durabilă a tuturor țărilor, cu respectarea bunurilor publice globale, protecția resurselor naturale, stabilitatea piețelor financiare, un comerț internațional deschis, migrații ordonate și un sprijin bine direcționat acordat dezvoltării tehnologice aflate în serviciul dezvoltării durabile.

3.2. Mobilizarea tuturor resurselor financiare disponibile reprezintă o condiție prealabilă pentru realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă. Conform estimărilor UNCTAD (11), nevoile anuale în investiții în țările în curs de dezvoltare pentru a realiza obiectivele de dezvoltare durabilă în perioada 2015-2030 se ridică la 3 900 miliarde USD, din care 2 500 miliarde nu sunt finanțate.

3.3. CESE este de acord cu faptul că, în lume, există suficiente surse de finanțare disponibile. Pe lângă resursele oficiale (12), există resurse ascunse, cum ar fi finanțarea războaielor și conflictelor armate pe plan internațional. Disponibilitatea resurselor este limitată și de evaziunea fiscală, de economia subterană și de transferurile financiare ilicite, care trebuie combătute în mod sistematic.

3.4. Sarcina căutării și mobilizării resurselor nu poate fi disociată de obligația de a le utiliza eficient. Trebuie să ne bazăm în continuare pe principiile eficacității și eficienței asistenței pentru dezvoltare, adoptate la Monterrey, Doha și Busan și să combatem ferm utilizarea excesivă și nerațională a tuturor formelor de resurse pentru dezvoltare, indiferent dacă acestea sunt de natură financiară sau nu.

3.5. Evaluarea asistenței pentru dezvoltare trebuie făcută nu numai în funcție de volumul acesteia, ci și din perspectiva calității și a contribuției la îndeplinirea obiectivelor de dezvoltare durabilă și la îmbunătățirea nivelului de trai al femeilor și bărbaților. În acest scop, este necesar să se creeze noi indicatori care să cuprindă criterii de evaluare și să fie consolidate agențiile de statistică din țările în curs de dezvoltare, inclusiv prin transferul de expertiză și prin schimbul reciproc de informații.

3.6. Extinderea participării organizațiilor provenind din toate zonele societății civile la elaborarea obiectivelor și a planurilor naționale de dezvoltare ar contribui la reconcilierea intereselor sectorului privat și a obiectivelor publice. Interesul comun al acestor sectoare este de a promova principiile transparenței, deschiderii piețelor publice, eficienței și raționalizării resurselor și responsabilității funcționarilor publici în aplicarea strategiei de dezvoltare adoptate.

3.7. În vederea îndeplinirii sarcinilor sale în materie de dezvoltare, sectorul privat are nevoie de un climat antreprenorial favorabil ce presupune respectarea principiilor democratice general acceptate într-un stat de drept, facilitează crearea și dezvoltarea întreprinderilor, reduce birocrația, sporește transparența, pune capăt corupției și încurajează investițiile. Este necesar ca sectorul privat să se conformeze principiilor recunoscute pe plan internațional în domeniul responsabilității sociale a întreprinderilor, să respecte drepturile economice și sociale fundamentale și exigențele dezvoltării durabile și să creeze noi locuri de muncă, în conformitate cu Agenda privind munca decentă a OIM.

3.8. CESE solicită intensificarea coordonării și coerenței tuturor politicilor UE legate de dezvoltarea durabilă (13), pentru a se evita dublarea eforturilor, suprapunerile, fragmentarea sau chiar abordările contradictorii, și aprofundarea coordonării sistematice a asistenței bilaterale pentru dezvoltare acordate de statele membre în vederea realizării obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD).

4. Observații specifice

4.1. Asistența oficială pentru dezvoltare (AOD)

4.1.1. Deși AOD nu poate răspunde tuturor nevoilor de ajutor pentru dezvoltare, ea rămâne indispensabilă pentru locuitorii din țările cel mai puțin dezvoltate, țările implicate în conflicte armate, amenințate de catastrofe naturale sau de epidemii și pentru cei care trăiesc pe insule izolate și în țările fără ieșire la mare.

4.1.2. Este necesar să se acorde prioritate utilizării resurselor din AOD pentru eradicarea sărăciei în țările sărace și vulnerabile. CESE observă că sărăcia a crescut și în țările cu venituri medii, din cauza distribuției inegale a bogăției. Trebuie fructificat efectul de pârghie al AOD pentru mobilizarea tuturor surselor de asistență, inclusiv a investițiilor private, în vederea eradicării sărăciei.

4.1.3. CESE solicită Comisiei și Consiliului să convină asupra unei poziții europene comune și clare cu privire la AOD în vederea negocierilor de pe marginea Conferinței de la Addis-Abeba. UE ar trebui să-și reafirme angajamentul de a acorda o AOD totală de 0,7 % din venitul național brut (VNB) și de a aloca între 0,15 și 0,20 % din venitul său național brut asistenței pentru țările cel mai puțin dezvoltate. CESE atrage atenția asupra faptului că măsurile de combatere a schimbărilor climatice, care vor face obiectul negocierilor din cadrul conferinței de la Paris din decembrie 2015, vor avea nevoie de resurse suplimentare.

4.1.4. Statisticile privind volumul AOD nu indică în sine nici calitatea, nici rezultatele ajutorului acordat și nici impactul real al acestuia asupra dezvoltării țării beneficiare. CESE sprijină propunerea Comitetului de asistență pentru dezvoltare (CAD) al OCDE ca, în afară de AOD, să se monitorizeze și asistența și sprijinul pentru dezvoltare durabilă acordate în afara cadrului AOD (14). În termeni de dezvoltare, asistența nefinanciară (educație, schimburi de experiență, transferul de tehnologie și de expertiză, cooperarea științifică și tehnologică) are adesea efecte mult mai importante pentru o țară decât cele ale asistenței financiare.

4.1.5. Sprijinul bugetar pentru țările în curs de dezvoltare ar trebui să prevadă întotdeauna o defalcare bugetară precisă și o responsabilitate comună a donatorului și a beneficiarului în ce privește utilizarea acestei forme de ajutor pentru a realiza ODD, cu respectarea normelor recunoscute pe plan internațional privind gestionarea și controlul financiar, inclusiv a unor dispoziții solide privind condiționarea ajutorului și măsuri de combatere și prevenire a corupției. Finanțarea din partea UE ar trebui ea însăși să fie protejată în mod credibil împotriva corupției. Comitetul recomandă fructificarea experienței implementării politicii europene de coeziune, chiar și în țările în curs de dezvoltare, pentru a îmbunătăți și a direcționa mai precis alocarea creditelor de dezvoltare către ODD și a controla mai strict utilizarea lor și evaluarea rezultatelor obținute.

4.2. Resursele naționale

4.2.1. CESE este convins că importanța resurselor naționale pentru dezvoltare, atât publice, cât și private, va crește în mod semnificativ în perioada următoare.

4.2.2. Pentru a crește volumul și utilizarea eficientă a resurselor naționale, este necesar să se reducă fraudarea resurselor financiare, spălarea banilor proveniți din activități ilegale, inclusiv din munca la negru și din traficul de migranți, din exportul deșeurilor nevalorificate, fiind nevoie să se îmbunătățească colectarea impozitelor, să se combată corupția și activitățile infracționale și să se integreze amplul sector informal în economia licită. Țările în curs de dezvoltare trebuie ajutate să-și reformeze sistemele de impozitare și să-și îmbunătățească buna guvernanță în domeniul fiscal. CESE solicită ca UE să depună eforturi mai mari pentru încheierea unor acorduri internaționale privind combaterea evaziunii fiscale, a paradisurilor fiscale și a fluxurilor financiare ilicite și pentru îmbunătățirea cooperării cu Centrul pentru politica și administrarea fiscală al OCDE și cu Comitetul de experți pentru cooperare internațională în domeniul fiscal al ONU.

4.2.3. În prezent, volumul investițiilor private la nivel național– efectuate fie direct, fie prin intermediul unui portofoliu – este de câteva ori mai mare decât cel al investițiilor străine. Este necesar ca ele să fie direcționate spre obiectivele de dezvoltare, de exemplu prin stimulente adecvate sau prin intermediul unor proiecte PPP bine pregătite și asigurate, astfel încât să devină un instrument important pentru realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă.

4.2.4. În special țările în curs de dezvoltare cu bogății minerale dispun de un potențial neexploatat de resurse interne, în timp ce majoritatea populației trăiește în sărăcie în pofida importanței relative a veniturilor statului, iar statul neglijează să își construiască propria economie, infrastructura și propriile servicii sociale. Societatea civilă critică în mod întemeiat metodele unor investitori străini în industriile extractive din țările în curs de dezvoltare, atunci când solicită respectarea normelor fundamentale de protecție a mediului, de protecție socială a lucrătorilor, de transparență a plății impozitelor, de transfer al profitului în străinătate și stabilirea unor raporturi conforme cu Orientările OCDE pentru întreprinderile multinaționale (15). CESE salută acțiunile desfășurate în vederea rezolvării situației, cum ar fi Inițiativa privind transparența în industriile extractive (16).

4.3. Combinarea resurselor/tipurilor de finanțare (blending) și parteneriatele public-privat (PPP)

4.3.1. CESE consideră că, ori de câte ori guvernele nu dispun de suficiente resurse pentru a realiza investițiile necesare din fonduri publice proprii și când aceste investiții – mai ales în domeniul infrastructurii, dar și în cel al serviciilor publice – nu sunt fezabile din punct de vedere comercial, este necesar să se recurgă la parteneriate între sectoarele public și privat, iar finanțarea proiectelor PPP să se facă prin intermediul combinării tipurilor de finanțare, în conformitate cu recomandările OCDE (17).

4.3.2. Aceste proiecte PPP trebuie să fie elaborate în conformitate cu strategia de dezvoltare a statului în cauză, să se bazeze pe studii de fezabilitate, să țină seama de factorii de sustenabilitate ex ante și să respecte principiile de transparență, responsabilitate comună și angajamente obligatorii. Este de dorit ca partenerii sociali și alți reprezentanți ai societății civile să fie implicați în evaluarea contribuției pe care aceste proiecte o aduc la dezvoltarea durabilă și să fie însărcinați cu monitorizarea respectării convențiilor OIM în vigoare.

4.3.3. Ar trebui să se apeleze la combinarea tipurilor de finanțare și în cadrul economiei sociale și al proiectelor durabile de integrare a grupurilor sociale vulnerabile în mediul economic.

4.4. Investițiile străine

4.4.1. În 2013, fluxurile de investiții străine directe (ISD) în țările în curs de dezvoltare au atins 778 de miliarde USD. Cu toate acestea, contribuția lor la dezvoltarea durabilă rămâne adesea ambiguă. Numai 2 % din totalul investițiilor străine directe pentru țările în curs de dezvoltare sunt alocate țărilor cel mai puțin dezvoltate. În Africa Subsahariană, investițiile străine directe (ISD) sunt orientate în mod prioritar spre industriile extractive, fără a aduce nici un beneficiu restului economiei. Noile state investitoare, precum China, Brazilia, India și altele, ar trebui să țină seama de principiile dezvoltării durabile atunci când investesc în țările în curs de dezvoltare.

4.4.2. Conform unui studiu al ONG-ului EURODAD privind finanțele din țările în curs de dezvoltare, fluxurile de resurse financiare care ies din aceste țări au fost, în 2014, de două ori mai mari decât cele care au intrat din străinătate, dacă se calculează atât AOD, ISD, donațiile caritabile, transferurile de profit, economiile și alte surse (18). Ar trebui depuse eforturi pentru ca aceste resurse financiare să fie reinvestite, ori de câte ori este posibil, în dezvoltarea durabilă a țărilor beneficiare.

4.4.3. De asemenea, strategiile naționale de dezvoltare ar trebui să prevadă sprijinirea investițiilor. Pentru a obține ISD și a le direcționa spre ODD trebuie create condiții propice, cum ar fi pacea, stabilitatea și buna guvernanță. De asemenea, țările în curs de dezvoltare ar trebui să integreze ODD în acordurile lor de investiții și să ofere în schimb garanțiile aferente. CESE recomandă ca agențiile și instituțiile financiare de promovare a investițiilor în țările de origine și în cele de destinație să stabilească o cooperare tehnică, legată de strategia națională de dezvoltare durabilă.

4.4.4. Este necesar să se promoveze acele investiții cu impact care asigură o anumită rentabilitate pe termen scurt, dar care oferă totodată perspective de profit pe termen lung, prin intermediul unor efecte sociale (cum ar fi consolidarea capacității) sau crearea unui mediu favorabil pentru dezvoltarea durabilă.

4.5. Forme inovatoare și complementare de finanțare

4.5.1. Finanțarea și investițiile participative (crowdfunding) (19) reprezintă un instrument cu posibilități considerabile de finanțare a micilor proiecte de dezvoltare. CESE atrage atenția asupra necesității de a defini foarte rapid aceste instrumente și de a pregăti și aproba cadrul de reglementare adecvat de care trebuie să dispună, așa cum a recomandat în avizul său pe această temă (20).

4.5.2. CESE salută numărul crescând de fonduri caritabile, fundații și programe internaționale pentru dezvoltarea durabilă, cum ar fi Fondul global de luptă împotriva HIV/SIDA, tuberculozei și malariei, Parteneriatul global pentru educație, Alianța GAVI pentru vaccinarea copiilor în țările cel mai puțin dezvoltate, etc. Aceste fonduri și fundații, în cadrul cărora instituțiile publice cooperează cu donatori privați și cu organizații neguvernamentale, ar trebui să-și îmbunătățească coordonarea propriilor activități și să le orienteze spre ODD.

4.5.3. Atunci când nu se alocă ad-hoc proiectelor de dezvoltare, creditele destinate AOD ar putea fi introduse în fondurile de investiții pentru dezvoltare și în obligațiunile garantate pentru a genera venituri pe termen scurt și a contribui la generarea mai multor resurse (21). Acest demers ar contribui pe termen lung la creșterea volumului resurselor în favoarea ajutorului pentru dezvoltare (22).

4.5.4. CESE salută unele propuneri ale Grupului de inițiativă privind metodele inovatoare de finanțare pentru dezvoltare (23) și sprijină eforturile de creare a noi resurse de finanțare a ODD. Cu toate acestea, este necesar ca aceste noi resurse să fie implementate coerent în întreaga lume, pentru a nu constitui un obstacol în calea competitivității unui anumit sector și pentru ca utilizarea lor pentru ODD să fie transparentă. CESE pledează pentru o inițiativă voluntară la scară mondială a sectorului bancar, prin care acesta să își aducă contribuția la finanțarea eliminării decalajului dintre necesități și resursele disponibile, pentru a realiza obiectivele de dezvoltare durabilă.

4.5.5. Printre resursele puțin utilizate figurează resursele financiare din diaspora, adică transferul veniturilor din economii spre țara de origine, care ar putea fi folosite, de asemenea, pentru atingerea ODD. Este oportun să se impună reducerea costului transferurilor acestor economii. Ar trebui să li se propună celor din diaspora programe educative și stimulente care să le favorizeze interesul de a investi mai curând în proiecte de dezvoltare, prin care să-și poată fructifica sumele economisite și să contribuie totodată la realizarea ODD.

4.6. Finanțarea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii

4.6.1. Microîntreprinderile și întreprinderile mici și mijlocii, care reprezintă principalul factor potențial de creștere și de creare a noi locuri de muncă, se confruntă cu dificultăți în ceea ce privește accesul la un nivel suficient de finanțare. Această problemă este acută în special pentru întreprinderile din țările cel mai puțin dezvoltate. De aceea, trebuie căutate instrumente pentru a înlesni accesul microîntreprinderilor și al întreprinderilor mici și mijlocii la resurse financiare. În acest scop, este necesar să se respecte diferențele dintre tipurile de întreprinderi din țările în curs de dezvoltare, unde predomină microîntreprinderile și micii comercianți, în timp ce în agricultură sunt frecvente fermele familiale mici.

4.6.2. Există diverse și numeroase sisteme de finanțare sub forma microcreditelor acordate întreprinderilor mici și mijlocii. Comitetul consideră că cele mai eficiente sunt sistemele care utilizează aplicații de telefonie mobilă. El salută, de asemenea, faptul că microcreditele sunt folosite pentru a finanța proiecte în domeniul energiei din surse regenerabile, salutând totodată și inițiativele care au ca scop acordarea de microcredite cu dobândă zero. Creditele pentru întreprinderile mici și mijlocii (cuprinse între 10 000 și 2 00 000 USD) lipsesc în prezent, putând fi înlocuite prin leasing și alte instrumente de fonduri proprii. În acest scop, este necesară sprijinirea dezvoltării piețelor financiare și a băncilor locale, inclusiv a agenților locali.

4.6.3. Una dintre componentele asistenței furnizate de țările dezvoltate întreprinderilor mici și mijlocii ar trebui să fie transferul de experiențe și competențe manageriale, de expertiză tehnică, însoțit de formarea profesională în gestiune financiară, alfabetizare financiară și sprijinirea integrării acestor IMM-uri în lanțurile de aprovizionare și valorice. UE ar trebui să recomande utilizarea principiilor stabilite de Directiva sa privind întârzierea efectuării plăților, pentru a îmbunătăți finanțarea întreprinderilor mici și mijlocii.

4.6.4. Trebuie protejate microîntreprinderile și IMM-urile active în sectorul agriculturii împotriva practicilor investiționale care urmăresc acapararea pământurilor, ceea ce le împinge spre dispariție. Crearea unor instrumente de asigurare împotriva efectelor schimbărilor climatice le-ar ajuta, de asemenea. În cadrul planurilor de dezvoltare, ar trebui să nu se piardă din vedere sprijinirea întreprinderilor din sectorul economiei sociale, care pot juca un rol important în realizarea ODD.

4.6.5. Pentru dezvoltarea economică și socială, este important ca straturile cele mai largi ale populației din țările în curs de dezvoltare să aibă acces la instrumente financiare (un cont bancar de bază sau aplicații financiare pentru telefoane mobile).

4.7. Angajamentul societății civile în asistența pentru dezvoltare

4.7.1. Societatea civilă din țările dezvoltate, inclusiv partenerii sociali și organizațiile neguvernamentale, contribuie în mod nemijlocit la dezvoltare și joacă, de asemenea, un rol esențial în direcționarea cooperării pentru dezvoltare și în monitorizarea eficienței sale (24).

4.7.2. Trebuie susținută în diverse țări, în mod sistematic, crearea unui sistem de monitorizare sau îmbunătățire a procesului de asistență pentru dezvoltare și a rezultatelor acestuia, cu participarea directă a organizațiilor relevante ale societății civile, pentru a identifica și elimina obstacolele din calea realizării ODD. În acest domeniu, CESE dispune de experiența pozitivă îndelungată a comitetelor, platformelor și organelor consultative mixte, cum ar fi Comitetul de monitorizare ACP-UE, reuniunile societății civile din formatele UE-America Latină-Caraibe și altele.

4.7.3. Printre furnizorii direcți de asistență pentru dezvoltare figurează și partenerii sociali. Sindicatele din țările dezvoltate desfășoară unele proiecte de dezvoltare cu tentă socială și sprijină dezvoltarea instituțională a organizațiilor sindicale partenere. Organizațiile patronale, camerele de comerț, asociațiile de IMM-uri și asociațiile sectoriale realizează proiecte comune cu organizațiile de întreprinderi din țările în curs de dezvoltare ale căror parteneri sunt și le împărtășesc acestora din propria experiență.

4.7.4. Organizațiile neguvernamentale joacă un rol indispensabil în domeniul asistenței pentru dezvoltare, atât în cazul țărilor dezvoltate, cât și în cel al țărilor în curs de dezvoltare. Ele intervin mai ales când trebuie depășite consecințele catastrofelor naturale și umanitare, acționând și în domeniul social, al sănătății, în domeniul egalității dintre femei și bărbați, în educație etc. Ele mobilizează, de asemenea, fonduri provenind de la publicul larg, organizând colecte, campanii educative etc. Un exemplu interesant este și finanțarea educației prin adopția la distanță, ceea ce face posibilă stabilirea de relații interpersonale între cetățenii obișnuiți.

4.7.5. CESE solicită Comisiei Europene să sprijine activitățile organizațiilor societății civile din UE destinate realizării ODD prin finanțarea adecvată a unor programe care urmăresc înființarea de instituții ale societății civile în țările partenere. În prezent, CESE elaborează un raport de informare care va propune formule de implicare reală a societății civile în implementarea și monitorizarea agendei de dezvoltare pentru perioada de după 2015 și care va completa avizul de față.

Bruxelles, 2 iulie 2015. Președintele Comitetului Economic și Social European Henri MALOSSE

(1) La summitul ONU de la New York, care va avea loc în septembrie.

(2) Cf. Avizul CESE pe tema „O viață decentă pentru toți: eradicarea sărăciei și crearea unui viitor durabil pentru planetă” (JO C 271, 19.9.2013, p. 144).

(3) Avizul CESE pe tema „Participarea societății civile la politicile de dezvoltare și de cooperare pentru dezvoltare ale Uniunii Europene” (JO C 181, 21.6.2012, p. 28).

(4) Cf. Avizul CESE privind Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Protecția socială în cadrul activităților de cooperare pentru dezvoltare ale Uniunii Europene (JO C 161, 6.6.2013, p. 82).

(5) Cf. Avizul CESE privind „Participarea sectorului privat la cadrul de dezvoltare post-2015” (JO C 67, 6.3.2014, p. 1).

(6) Cf. avizul pe tema Rolul dezvoltării durabile și implicarea societății civile în acordurile de investiții autonome ale UE cu țările terțe (JO C 268, 14.8.2015, p. 19).

(7) Cf. Avizul pe tema „Comerț, creștere și dezvoltare – Adaptarea politicii comerciale și de investiții pentru țările care au cel mai mult nevoie de sprijin” (JO C 351, 15.11.2012, p. 77).

(8) Avizul REX/438 pe tema „Obiectivele post-2015 în regiunea euromediteraneeană”, punctul 6.4, a se vedea pagina 47 din prezentul Jurnal Oficial.

(9) Convenția Organizației Națiunilor Unite din 18 decembrie 1979 privind eliminarea tuturor formelor de discriminare împotriva femeilor, Convenția privind protecția lucrătorilor migranți și a familiilor lor, Convenția C 189 privind protecția lucrătorilor casnici, Convenția C 184 privind siguranța și sănătatea în agricultură, Pactul internațional cu privire la drepturile economice, sociale și culturale și protocolul opțional al acestuia ș.a.

(10) Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Un parteneriat mondial pentru eradicarea sărăciei și dezvoltare durabilă în perioada ulterioară anului 2015, COM(2015) 44 final, 5 februarie 2015.

(11) Cf.: The Global Development Financing Landscape – Who can contribute what? (Panorama finanțării dezvoltării globale – Cine poate contribui și cu ce anume?), de James Zhan, director în cadrul UNCTAD, șeful grupului pentru investiții și întreprinderi, Raport privind investițiile pe plan mondial ale UNCTAD, prezentare făcută în cadrul unei audieri publice a Parlamentului European, la 24 februarie 2015.

(12) Se estimează că activele deținute de bănci sunt în valoare de 1 21 000 de miliarde USD, fondurile de pensii deținând 34 000 de miliarde, societățile de asigurare – 28 000 de miliarde, multinaționalele – 25 000 de miliarde, iar fondurile suverane de investiții – 6 500 de miliarde.

(13) Este vorba în special de comerț, agricultură, de crearea de locuri de muncă, de protecția socială, de schimbările climatice, de energie, de protecția mediului și a diversității biologice, de transporturi, de sănătate, de protecția produselor și a consumatorilor, de dezvoltarea regională și urbană, de migrații și de combaterea corupției și a spălării banilor.

(14) SOTDD: Sprijinul oficial total pentru dezvoltare durabilă.

(15) Cf. http://www.oecd.org/fr/daf/inv/mne/48004355.pdf

(16) Cf.: https://eiti.org/fr

(17) Cf.: http://www.oecd.org/fr/gov/budgetisation/PPPRecommandation.pdf

(18) Cf. http://www.eurodad.org/Entries/view/1546315/2014/12/15/The-State-of-Finance-for-Developing-Countries-2014 (în engleză).

(19) Cf.: InfoDev, Crowdfunding’s Potential for the Developing World („Potențialul de finanțare participativă pentru țările în curs de dezvoltare”), 2013, Banca Mondială, Departamentul de finanțe și de dezvoltare a sectorului privat.

(20) Avizul CESE pe tema „Eliberarea potențialului de multifinanțare în Uniunea Europeană”, Bruxelles (JO C 451, 16.12.2014).

(21) Alocările bugetare anuale pentru AOD exclud în întregime aceste posibilități.

(22) Societatea belgiană de investiții pentru țările în curs de dezvoltare (Belgian Investment Company for Developing Countries – BIO), înființată de guvern pentru sprijinirea întreprinderilor în țările africane, a transferat către alte fonduri de investiții o parte din fondurile sale destinate împrumuturilor acordate întreprinzătorilor și le-a recuperat treptat, în funcție de necesitățile sale.

(23) Cf. http://leadinggroup.org/rubrique7.html

(24) Cf. Forumul privind politica de dezvoltare (www.friendsofeurope.org/policy-area/global-europe//, în engleză) și Forumul politic privind dezvoltarea (http://www.uclg.org/fr).