PROIECT DE BUGET RECTIFICATIV NR. 4 LA BUGETUL GENERAL PENTRU 2015 CARE ÎNSOȚEȘTE PROPUNEREA DE MOBILIZARE A FONDULUI DE SOLIDARITATE AL UNIUNII EUROPENE PENTRU ROMÂNIA, BULGARIA ȘI ITALIA /* COM/2015/0161 final */





PROIECT DE BUGET RECTIFICATIV NR. 4 LA BUGETUL GENERAL PENTRU 2015 CARE ÎNSOȚEȘTE PROPUNEREA DE MOBILIZARE A FONDULUI DE SOLIDARITATE AL UNIUNII EUROPENE PENTRU ROMÂNIA, BULGARIA ȘI ITALIA Având în vedere: – Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 314, coroborat cu Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a, – Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii[1], în special articolul 41, – Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020[2], în special articolul 10, – bugetul general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2015, adoptat la data de 17 decembrie 2014[3], – proiectul de buget rectificativ nr. 1/2015[4], adoptat la data de 13 ianuarie 2015, – proiectul de buget rectificativ nr. 2/2015[5], adoptat la data de 20 ianuarie 2015, – proiectul de buget rectificativ nr. 3/2015[6], adoptat la data de [15 aprilie 2015], Comisia Europeană prezintă Parlamentului European și Consiliului proiectul de buget rectificativ nr. 4 la bugetul pentru 2015. MODIFICĂRI ADUSE SITUAȚIEI VENITURILOR ȘI CHELTUIELILOR, PREZENTATE PE SECȚIUNI Modificările aduse situației veniturilor și cheltuielilor, prezentate pe secțiuni, pot fi consultate pe site-ul internet EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/budget/www/index-ro.htm). Cu titlu informativ, se atașează ca anexă la buget o versiune în limba engleză a modificărilor aduse acestei situații. CUPRINS 1. Introducere.. 3 2. Mobilizarea Fondului de solidaritate al UE.. 3 2.1 România – inundații din primăvară.. 3 2.2 România – inundații din vară.. 4 2.3 Bulgaria – inundații din vară.. 5 2.4 Italia – inundațiile din toamnă.. 7 3. Finanțare.. 8 4. Tabel recapitulativ pe rubrici ale CFM... 10 1. Introducere Proiectul de buget rectificativ (PBR) nr. 4 pentru exercițiul 2015 vizează mobilizarea sumei de 66 505 850 EUR din Fondul de solidaritate al Uniunii Europene (FSUE), sub formă de credite de angajament și de plată. Mobilizarea are ca obiect două inundații din România, o inundație din Bulgaria și o inundație din Italia. 2. Mobilizarea Fondului de solidaritate al UE În a doua jumătate a anului 2014, Comisia a primit patru noi cereri de asistență financiară din FSUE privind catastrofe care au avut loc în România (inundații din primăvară și din vară), în Bulgaria (inundații din vară) și în Italia (inundații din toamnă). Serviciile Comisiei au analizat în mod amănunțit toate cele patru cereri, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 al Consiliului[7] de instituire a FSUE (denumit în continuare „regulamentul”), în special cu articolele 2, 3 și 4. Elementele cele mai importante ale evaluărilor sunt prezentate pe scurt în cele ce urmează. 2.1 România – inundații din primăvară (1) În cursul lunilor aprilie și mai 2014, o mare parte din teritoriul României a fost afectat de inundații pe scară largă care au cauzat distrugerea infrastructurii publice și private, a locuințelor și a exploatațiilor agricole. (2) Fiind de origine naturală, inundațiile se încadrează în principalul domeniu de aplicare al FSUE. (3) Cererea României a fost primită la data de 9 iulie 2014, în termenul de 12 săptămâni de la înregistrarea primelor daune, și anume 19 aprilie 2014. (4) România nu a solicitat plata unui avans. (5) Cererea prezentată a avut ca temei articolul 2 alineatul (4) din regulament, invocând producerea unei catastrofe într-o „țară învecinată”. În temeiul acestei dispoziții, o țară afectată de aceeași catastrofă ca o țară învecinată în care a fost recunoscută producerea unei catastrofe majore poate să beneficieze în mod excepțional de un ajutor acordat din FSUE, chiar dacă aceasta nu îndeplinește condițiile pentru a fi considerată o catastrofă majoră sau o catastrofă regională. România a susținut că a fost afectată de aceeași catastrofă ca cea care a avut loc în Serbia începând cu data de 14 mai 2014 și care fusese acceptată anterior de către Comisie ca fiind o catastrofă majoră. (6) Evaluarea Comisiei privind condițiile meteorologice a ajuns însă la concluzia că în baza informațiilor furnizate de autoritățile române nu era posibil ca toate daunele pretinse (care s-au produs încă de la data de 19 aprilie) să fie cauzate de aceeași catastrofă care a afectat Serbia. Prin urmare, Comisia a solicitat României să își revizuiască și să își actualizeze cererea și să excludă orice daună produsă înainte de data de 14 mai. Comisia a primit cererea revizuită a României la data de 29 septembrie 2014. (7) În cererea revizuită, autoritățile române estimează daunele directe totale cauzate de catastrofă la 167,927 milioane EUR. Această sumă reprezintă 0,13 % din venitul național brut (VNB) al României sau 21,43 % din pragul de catastrofă majoră pentru mobilizarea FSUE de 783,738 milioane EUR, aplicabil României în 2014 (și anume 0,6 % din VNB, pe baza datelor din 2012). Deoarece daunele directe totale au rămas sub pragul de catastrofă majoră și deoarece pragul de catastrofă regională, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (3) din regulament, nu a fost atins, cererea a fost evaluată pozitiv, în temeiul dispoziției de la articolul 2 alineatul (4) privind țara învecinată. (8) În ceea ce privește impactul și consecințele catastrofei, aceasta a afectat 30 din cele 42 de județe din România și a dus la evacuarea locuitorilor, a provocat pierderi majore și a afectat grav diverse sectoare ale economiei. S-au raportat în special daune ale infrastructurilor de prevenire, precum și ale infrastructurilor din sectoarele transporturilor, apei/apelor reziduale, energiei și comunicațiilor. În ceea ce privește agricultura, s-au înregistrat pierderi de culturi pe terenurile cultivate și cazuri de înec al animalelor; în sectorul forestier, drumurile de acces și pepinierele au fost distruse ca urmare a ruperii barajelor; au fost inundate locuințe, școli, spitale, alte clădiri publice și bunuri din patrimoniul cultural. (9) Costul operațiunilor de urgență esențiale eligibile în temeiul articolului 3 alineatul (2) din regulament a fost estimat de către autoritățile române la 145,527 milioane EUR și a fost defalcat pe tipuri de operațiuni. Ponderea cea mai mare din costurile operațiunilor de urgență (peste 95 de milioane EUR) o au acțiunile de reabilitare din sectorul transporturilor. Pe locul al doilea în ceea ce privește ponderea costurilor se află securizarea infrastructurilor de prevenire, în valoare de 44 de milioane EUR. (10) Regiunile afectate sunt eligibile pentru a beneficia de finanțare din fondurile structurale și de investiții europene (ESI) (2014-2020) ca „regiuni mai puțin dezvoltate”. Autoritățile române nu au informat Comisia cu privire la intenția lor de a realoca bani din programele de fonduri ESI pentru măsuri de reabilitare. (11) În ceea ce privește punerea în aplicare a legislației Uniunii referitoare la prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe legate de natura catastrofei, în România se află în curs de desfășurare procesul de punere în aplicare a Directivei 2007/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2007 privind evaluarea și gestionarea riscurilor de inundații („Directiva privind inundațiile”). Ca o a doua etapă a punerii în aplicare a directivei, România a elaborat, începând cu luna martie 2014, hărți de inundabilitate și hărți de risc de inundații pentru zonele desemnate ca prezentând riscuri potențiale semnificative de inundații. (12) La data depunerii cererii, România nu făcea obiectul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în ceea ce privește legislația Uniunii referitoare la natura catastrofei. (13) Autoritățile române nu au menționat nicio poliță de asigurare care să acopere costurile eligibile. 2.2 România – inundații din vară (1) În perioada cuprinsă între sfârșitul lunii iulie și jumătatea lunii august 2014, zone din partea de sud-vest a României au fost afectate de ploi abundente, urmate de inundații și alunecări de teren care au cauzat daune infrastructurilor publice și private, întreprinderilor și sectorului agricol, precum și patrimoniului cultural și locuințelor. (2) Fiind de origine naturală, inundațiile se încadrează în principalul domeniu de aplicare al Fondului de solidaritate. (3) Cererea României a fost primită la data de 3 octombrie 2014, în termenul de 12 săptămâni de la înregistrarea primelor daune, și anume 28 iulie 2014. La data de 13 ianuarie 2015 s-au furnizat informații suplimentare, inclusiv cifrele revizuite privind daunele. (4) România nu a solicitat plata unui avans. (5) Autoritățile române estimează daunele directe totale cauzate de catastrofă la 171,911 milioane EUR. Această sumă reprezintă 0,13 % din VNB-ul României sau 21,9 % din pragul de catastrofă majoră pentru mobilizarea Fondului de solidaritate de 783,738 milioane EUR, aplicabil României în 2014 (și anume 0,6 % din VNB, pe baza datelor din 2012). (6) Deoarece daunele directe totale au rămas sub pragul de catastrofă majoră care trebuie atins pentru mobilizarea FSUE, cererea a fost analizată pe baza criteriilor privind „catastrofele regionale”, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (3) din regulament, care definește „catastrofa regională” ca fiind orice catastrofă naturală care provoacă într-o regiune de nivel NUTS 2 dintr-un stat eligibil pagube directe care depășesc 1,5 % din produsul intern brut (PIB) al regiunii respective. Cererea României se referă la o singură regiune de nivel NUTS 2, și anume „Sud-Vest Oltenia”. Daunele directe raportate în valoare de 171,911 milioane EUR reprezintă 1,64 % din PIB-ul regiunii în cauză (10 480 milioane EUR, pe baza cifrelor din 2011) și depășește pragul de 1,5 % prevăzut la articolul 2 alineatul (3) din regulament. Prin urmare, cererea depusă de România este eligibilă pentru a beneficia de o contribuție din Fondul de solidaritate. (7) În ceea ce privește impactul și consecințele catastrofei, aceasta a afectat peste 126 000 de locuitori din 5 județe ale regiunii Sud-Vest Oltenia. Catastrofa a cauzat daune grave infrastructurii publice (diguri și baraje rupte, drumuri, poduri, stații de tratare a apei și sisteme de canalizare deteriorate) și a distrus produse agricole (culturi, legume și viță de vie). România susține că au fost afectate peste 2 300 de locuințe, 20 de școli, 9 grădinițe și 11 biserici. (8) Costul operațiunilor de urgență esențiale eligibile în temeiul articolului 3 alineatul (2) din regulament a fost estimat de către autoritățile române la 93,955 milioane EUR și a fost defalcat pe tipuri de operațiuni. Estimată la peste 59 de milioane EUR, cea mai mare parte a costurilor este destinată reabilitării infrastructurii de transport, pe locul al doilea aflându-se costurile de securizare a infrastructurilor de prevenire, în valoare de aproximativ 26 de milioane EUR. (9) Sud-Vest Oltenia este eligibilă pentru a beneficia de finanțare din fondurile structurale și de investiții europene (2014-2020) ca „regiune mai puțin dezvoltată”. Autoritățile române nu au informat Comisia cu privire la intenția lor de a realoca bani din programele de fonduri ESI pentru măsuri de reabilitare. (10) În ceea ce privește punerea în aplicare a legislației Uniunii referitoare la prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe legate de natura catastrofei, în România se află în curs de desfășurare procesul de punere în aplicare a Directivei 2007/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2007 privind evaluarea și gestionarea riscurilor de inundații („Directiva privind inundațiile”). Ca o a doua etapă a punerii în aplicare a directivei, România a elaborat, începând cu luna martie 2014, hărți de inundabilitate și hărți de risc de inundații pentru zonele desemnate ca prezentând riscuri potențiale semnificative de inundații. (11) La data depunerii cererii, România nu făcea obiectul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în ceea ce privește legislația Uniunii referitoare la natura catastrofei. (12) Autoritățile române nu au menționat nicio poliță de asigurare care să acopere costurile eligibile. 2.3 Bulgaria – inundații din vară (1) Ca și în cazul evenimentelor care au avut loc în România, Bulgaria a avut de suferit de pe urma ploilor puternice și abundente de la sfârșitul lunii iulie și începutul lunii august 2014 care au cauzat daune considerabile infrastructurii publice și private, întreprinderilor, locuințelor și bunurilor populației și au provocat pagube în sectorul agricol. (2) Fiind de origine naturală, inundațiile se încadrează în principalul domeniu de aplicare al Fondului de solidaritate. (3) Cererea Bulgariei a fost primită la data de 23 octombrie 2014, în termenul de 12 săptămâni de la înregistrarea primelor daune, și anume 31 iulie 2014. La data de 12 noiembrie 2014, autoritățile bulgare au prezentat informații actualizate. (4) Bulgaria nu a solicitat plata unui avans. (5) Autoritățile bulgare estimează daunele directe totale cauzate de catastrofă la 79,344 milioane EUR. Această sumă reprezintă 0,20 % din VNB-ul Bulgariei sau 34,1 % din pragul de „catastrofă majoră” pentru mobilizarea FSUE de 232,502 milioane EUR, aplicabil Bulgariei în 2014 (și anume 0,6 % din VNB, pe baza datelor din 2012). (6) Deoarece daunele directe totale rămân sub pragul de catastrofă majoră care trebuie atins pentru mobilizarea FSUE, cererea a fost analizată pe baza criteriilor privind „catastrofele regionale”, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (3) din regulament, care definește „catastrofa regională” ca fiind orice catastrofă naturală care provoacă într-o regiune de nivel NUTS 2 dintr-un stat eligibil pagube directe care depășesc 1,5 % din PIB-ul regiunii respective. Cererea bulgară se referă la o singură regiune de nivel NUTS 2, și anume „Severozapaden”, care este situată în partea de nord-vest a Bulgariei și este una dintre regiunile cele mai sărace din UE. Daunele directe raportate, în valoare de 79,344 milioane EUR, reprezintă 2,9 % din PIB-ul acesteia (2 732 milioane EUR, pe baza datelor din 2011), depășind astfel pragul de 1,5 % prevăzut la articolul 2 alineatul (3) din regulament. Prin urmare, cererea depusă de Bulgaria este eligibilă pentru a beneficia de o contribuție din FSUE. (7) În ceea ce privește impactul și consecințele catastrofei, majoritatea daunelor s-au produs în orașul Mizia și în satul Krushovitsa. Au fost inundate drumuri, străzi locale, terenuri agricole, aproximativ 700 de locuințe și clădiri publice. La data de 2 august, primarul orașului Mizia a declarat starea de urgență, peste 800 de persoane trebuind să fie evacuate. Circulația și transporturile pe drumurile către Mizia și satele învecinate au fost întrerupte. Au fost cauzate daune grave infrastructurii publice din sectoarele energiei, apei, transporturilor și educației, precum și bunurilor de patrimoniu cultural și zonelor naturale protejate. (8) Costul operațiunilor de urgență esențiale eligibile în temeiul articolului 3 alineatul (2) din regulament a fost estimat de către autoritățile bulgare la 69,108 milioane EUR și a fost defalcat pe tipuri de operațiuni. Cea mai mare parte a costurilor este destinată reabilitării infrastructurii de transport (30 de milioane EUR). Pentru reparațiile din sectorul apei/apelor reziduale se estimează că vor fi necesare alte 19 milioane EUR. (9) Regiunea afectată Severozapaden este eligibilă pentru a beneficia de finanțare din fondurile structurale și de investiții europene (2014-2020) ca „regiune mai puțin dezvoltată”. Autoritățile bulgare nu au informat Comisia cu privire la intenția lor de a realoca bani din programele de fonduri ESI pentru măsuri de reabilitare. (10) În ceea ce privește punerea în aplicare a legislației Uniunii referitoare la prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe legate de natura catastrofei, în Bulgaria se află în curs de desfășurare procesul de punere în aplicare a Directivei 2007/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2007 privind evaluarea și gestionarea riscurilor de inundații („Directiva privind inundațiile”). În temeiul legislației bulgare din domeniul apei, s-a efectuat o evaluare preliminară a riscului de inundație pentru fiecare district hidrografic unde au fost identificate zone cu riscuri potențiale semnificative de inundații. (11) La data depunerii cererii, Bulgaria nu făcea obiectul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în ceea ce privește legislația Uniunii referitoare la natura catastrofei. (12) Autoritățile bulgare nu au menționat nicio poliță de asigurare care să acopere costurile eligibile. 2.4 Italia – inundațiile din toamnă (1) În perioada cuprinsă între 9 octombrie și 18 noiembrie 2014, zone întinse din partea de nord-vest a Italiei au fost afectate de perioade recurente de condiții meteorologice extrem de nefavorabile, cu ploi abundente, urmate de inundații și alunecări de teren care au cauzat daune grave infrastructurilor publice și private, întreprinderilor, locuințelor și bunurilor populației și au provocat pagube în sectorul agricol. (2) Fiind de origine naturală, inundațiile se încadrează în principalul domeniu de aplicare al FSUE. (3) Cererea Italiei a fost primită la data de 23 decembrie 2014, în termenul de 12 săptămâni de la înregistrarea primelor daune, și anume 9 octombrie 2014. La data de 3 februarie 2015, autoritățile italiene au prezentat informații actualizate. (4) Italia nu a solicitat plata unui avans. (5) Evenimentele descrise în cerere au avut loc pe parcursul unei perioade de aproape șase săptămâni în diverse zone din cinci regiuni italiene, și anume Emilia-Romagna, Liguria, Lombardia, Piemont și Toscana. Evaluarea cererii de către Comisie și argumentele prezentate în cerere au confirmat însă faptul că toate aceste evenimente ar putea fi atribuite unui singur fenomen meteorologic subiacent. Prin urmare, aceste evenimente pot fi considerate ca o singură catastrofă naturală, în sensul Regulamentului 2012/2002 al Consiliului, care se încadrează în domeniul de aplicare al FSUE. (6) Autoritățile italiene au estimat daunele directe totale cauzate de catastrofă la 2 241,052 milioane EUR. Această sumă reprezintă 70,4 % din pragul de „catastrofă majoră” pentru mobilizarea FSUE de 3 184 de milioane de EUR, aplicabil Italiei în 2014 (și anume 3 miliarde EUR la prețurile din 2011). (7) Deoarece daunele directe totale rămân sub pragul de catastrofă majoră care trebuie atins pentru mobilizarea Fondului de solidaritate, cererea a fost analizată pe baza criteriilor privind „catastrofele regionale”, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (3) din regulament, care definește „catastrofa regională” ca fiind orice catastrofă naturală care provoacă într-o regiune de nivel NUTS 2 dintr-un stat eligibil pagube directe care depășesc 1,5 % din PIB-ul regiunii respective. În situația în care sunt afectate mai multe regiuni de nivel NUTS 2 - astfel cum se întâmplă în acest caz - pragul se aplică PIB-ului mediu al regiunilor respective, ponderat în funcție de proporția din totalul daunelor care afectează fiecare regiune în parte. Pe baza cifrelor prezentate de autoritățile italiene, daunele provocate în cele cinci regiuni afectate reprezintă 1,84 % din PIB-ul regional ponderat și, prin urmare, depășesc pragul de 1,5 % prevăzut la articolul 2 alineatul (3) din regulament. Prin urmare, cererea depusă de Italia este eligibilă pentru a beneficia de o contribuție din FSUE. (8) În ceea ce privește impactul și consecințele catastrofei, aceasta a afectat cinci regiuni, în diverse moduri, în funcție de circumstanțele locale specifice. S-au constat numeroase alunecări de teren și de noroi, inundații în bazinele hidrografice, ieșiri din matcă ale râurilor, inundări ale podurilor și ale altor infrastructuri. În unele cazuri s-a estimat că precipitațiile corespund perioadelor ciclice care se înregistrează o dată la o sută de ani sau la mai multe sute de ani. În total, din cauza catastrofei s-au înregistrat 11 decese și aproximativ 3 000 de persoane au trebuit să fie evacuate. Mediul, infrastructura publică (drumuri, apă, canalizare, gaze și electricitate), agricultura, precum și sectorul economic și cel de producție au suferit pagube majore, deoarece inundațiile au afectat numeroase zone urbane (Genova fiind exemplul cel mai elocvent) cu o densitate ridicată a populației. Regiunea cea mai afectată a fost Liguria, unde s-au înregistrat aproximativ 42 % din totalul daunelor, fiind urmată de Emilia Romagna - 21 % din totalul daunelor, Piemont - 17 %, Lombardia - 12 % și Toscana - 8 %. (9) Costul operațiunilor de urgență esențiale eligibile în temeiul articolului 3 alineatul (2) din regulament a fost estimat de către autoritățile italiene la 434,314 milioane EUR și a fost defalcat pe tipuri de operațiuni. Ponderea cea mai mare din costurile operațiunilor de urgență (250 de milioane EUR) o au acțiunile de reabilitare din sectorul infrastructurii și echipamentelor din domeniile energiei, apei/apelor uzate, telecomunicațiilor, transporturilor, sănătății și educației. Pe locul al doilea în ceea ce privește ponderea costurilor se află securizarea infrastructurilor de prevenire și măsurile de protecție a patrimoniului cultural, care se ridică la 135 de milioane EUR. (10) Regiunile afectate sunt eligibile pentru a beneficia de finanțare din fondurile structurale și de investiții europene (2014-2020) ca „regiuni mai dezvoltate”. Autoritățile italiene nu au informat Comisia cu privire la intenția lor de a realoca bani din programele de fonduri ESI pentru măsuri de reabilitare. (11) În cerere se furnizează informații detaliate cu privire la punerea în aplicare a legislației Uniunii referitoare la prevenirea și gestionarea riscurilor de catastrofe legate de natura catastrofei. Italia a declarat că procesul de punere în aplicare a Directivei 2007/60/CE („Directiva privind inundațiile”) este în curs de desfășurare, pe baza Decretului legislativ nr. 49 din 23 februarie 2010. Italia a raportat că a efectuat o evaluare preliminară a riscului de inundație pentru fiecare district hidrografic unde au fost identificate zone cu riscuri potențiale semnificative de inundații. (12) La data depunerii cererii, Italia nu făcea obiectul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în ceea ce privește legislația Uniunii referitoare la natura catastrofei. (13) Autoritățile italiene nu au menționat nicio poliță de asigurare care să acopere costurile eligibile. 3. Finanțare Având în vedere faptul că solidaritatea reprezintă motivul principal pentru care s-a creat fondul, Comisia consideră că ajutorul acordat din acest fond ar trebui să fie progresiv. Conform practicii anterioare, acest lucru înseamnă că partea din daune care depășește pragul de „catastrofă majoră” pentru mobilizarea fondului (și anume 0,6 % din VNB sau 3 miliarde EUR la prețurile din 2011, luându-se în considerare suma cea mai mică) ar trebui să beneficieze de o intensitate mai mare a ajutorului în raport cu daunele care nu depășesc pragul. Rata aplicată în trecut pentru definirea alocărilor destinate catastrofelor majore este 2,5 % din daunele directe totale care nu depășesc pragul și 6 % din cele care îl depășesc. Pentru catastrofele regionale și catastrofele acceptate în temeiul dispoziției privind „țara învecinată”, rata este 2,5 %. Această rată a fost aplicată în toate cele patru cazuri de mai jos, deoarece niciunul nu a depășit pragul de catastrofă majoră corespunzător. Prin urmare, Comisia propune aplicarea acelorași procentaje și mobilizarea următoarelor sume cu titlu de ajutor: || || || || || || || (EUR) Catastrofă || Daune directe (milioane EUR) || Pragul de catastrofă regională aplicat (milioane EUR) || Pragul de catastrofă majoră (milioane EUR) || Costul total al operațiunilor eligibile (milioane EUR) || 2,5 % din daunele directe care nu depășesc pragul (EUR) || Plafonare aplicată || Suma totală a ajutorului propus (EUR) ROMÂNIA - inundații din primăvară || 167,927 || ~ || 783,738 || 145,527 || 4 198 175 || Nu || 4 198 175 ROMÂNIA - inundații din vară || 171,911 || 157,200 || 783,738 || 93,955 || 4 297 775 || Nu || 4 297 775 BULGARIA || 79,344 || 40,980 || 232,502 || 69,108 || 1 983 600 || Nu || 1 983 600 ITALIA || 2 241,052 || 1 832,944 || 3 183,624 || 434,314 || 56 026 300 || Nu || 56 026 300 TOTAL || || || || || || || 66 505 850 Aceasta este prima propunere de decizie de mobilizare din 2015. Suma totală a ajutorului propus mai sus respectă dispozițiile referitoare la plafon prevăzute în Regulamentul privind cadrul financiar multianual (CFM)[8], și anume plafonul de 541 216 080 EUR (respectiv 500 de milioane EUR la prețurile din 2011). În plus, suma de 403 879 032 EUR a rămas necheltuită din alocarea pentru 2014 și poate fi utilizată în cursul exercițiului 2015. Deoarece 50 de milioane EUR au fost deja mobilizate pentru plata potențială a avansurilor și au fost incluse în bugetul pentru 2015, în conformitate cu articolul 4a alineatul (4) din regulament, suma totală disponibilă pentru mobilizarea FSUE în 2015 este de 895 095 112 EUR. 4. Concluzie Comisia propune mobilizarea Fondului de solidaritate al Uniunii Europene pentru fiecare dintre cele patru cazuri prezentate mai sus care privesc România, Bulgaria și Italia și modificarea bugetului pentru 2015 prin majorarea articolului bugetar 13 06 01 (Fondul de solidaritate al UE pentru statele membre) cu suma de 66 505 850 EUR, atât în credite de angajament, cât și în credite de plată. Ținând seama de faptul că Fondul de solidaritate al Uniunii Europene este un instrument special, astfel cum sunt definite aceste instrumente în Regulamentul privind CFM, creditele corespunzătoare ar trebui să fie înscrise în buget în afara plafoanelor corespunzătoare prevăzute în CFM. 4. Tabel recapitulativ pe rubrici ale CFM Rubrică || Bugetul pentru 2015 || Proiect de buget rectificativ 4/2015 || Bugetul pentru 2015 (inclusiv PBR 2-3/2015) || (inclusiv PBR 1-4/2015) CA || CP || CA || CP || CA || CP 1. || Creștere inteligentă și favorabilă incluziunii || 77 954 679 684 || 66 922 960 910 || || || 77 954 679 684 || 66 922 960 910 Din care în cadrul Instrumentului de flexibilitate || 83 285 595 || || || || 83 285 595 || Plafon || 77 986 000 000 || || || || 77 986 000 000 || Marjă || 114 605 911 || || || || 114 605 911 || 1a || Competitivitate pentru creștere și locuri de muncă || 17 551 688 425 || 15 798 230 894 || || || 17 551 688 425 || 15 798 230 894 Plafon || 17 666 000 000 || || || || 17 666 000 000 || Marjă || 114 311 575 || || || || 114 311 575 || 1b || Coeziune economică, socială și teritorială || 60 402 991 259 || 51 124 730 016 || || || 60 402 991 259 || 51 124 730 016 Din care în cadrul Instrumentului de flexibilitate || 83 285 595 || || || || 83 285 595 || Plafon || 60 320 000 000 || || || || 60 320 000 000 || Marjă || 294 336 || || || || 294 336 || 2. || Creștere durabilă: resurse naturale || 63 901 960 185 || 55 998 594 804 || || || 63 901 960 185 || 55 998 594 804 Plafon || 64 692 000 000 || || || || 64 692 000 000 || Marjă || 790 039 815 || || || || 790 039 815 || Din care: Fondul european de garantare agricolă (FEGA) – Cheltuieli de piață și plăți directe || 43 455 780 762 || 43 447 624 585 || || || 43 455 780 762 || 43 447 624 585 Subplafon || 44 313 000 000 || || || || 44 313 000 000 || Transfer net între FEGA și FEADR || 123 215 000 || || || || 123 215 000 || Marjă || 734 004 238 || || || || 734 004 238 || 3. || Securitate și cetățenie || 2 357 076 847 || 1 859 513 795 || || || 2 357 076 847 || 1 859 513 795 Plafon || 2 456 000 000 || || || || 2 456 000 000 || Marjă || 98 923 153 || || || || 98 923 153 || 4. || Europa în lume || 8 410 899 029 || 7 422 489 907 || || || 8 410 899 029 || 7 422 489 907 Plafon || 8 749 000 000 || || || || 8 749 000 000 || Marjă || 338 100 971 || || || || 338 100 971 || 5. || Administrație || 8 660 469 063 || 8 658 756 179 || || || 8 660 469 063 || 8 658 756 179 Plafon || 9 076 000 000 || || || || 9 076 000 000 || Marjă || 415 530 937 || || || || 415 530 937 || Din care: cheltuieli administrative ale instituțiilor || 6 941 188 663 || 6 939 475 779 || || || 6 941 188 663 || 6 939 475 779 Subplafon || 7 056 000 000 || || || || 7 056 000 000 || Marjă || 114 811 337 || || || || 114 811 337 || 6. || Compensări || || || || || || Plafon || || || || || || Marjă || || || || || || Total || 161 285 084 808 || 140 862 315 595 || || || 161 285 084 808 || 140 862 315 595 Din care în cadrul Instrumentului de flexibilitate || 83 285 595 || 11 315 595 || || || 83 285 595 || 11 315 595 Plafon || 162 959 000 000 || 141 901 000 000 || || || 162 959 000 000 || 141 901 000 000 Marjă || 1 757 200 787 || 1 050 000 000 || || || 1 757 200 787 || 1 050 000 000 || Alte instrumente speciale || 515 365 000 || 351 724 968 || 66 505 850 || 66 505 850 || 581 870 850 || 418 230 818 Total general || 161 800 449 808 || 141 214 040 563 || 66 505 850 || 66 505 850 || 161 866 955 658 || 141 280 546 413 [1] JO L 298, 26.10.2012, p. 1. [2] JO L 347, 20.12.2013, p. 884. [3] JO L 69, 13.3.2015, p. 1. [4] COM(2015) 11 final, 13.1.2015. [5] COM(2015) 16 final, 20.1.2015. [6] COM(2015) [XXX final, 15.4.2015]. [7] Regulamentul (CE) nr. 2012/2002 al Consiliului din 11 noiembrie 2002 de instituire a Fondului de solidaritate al Uniunii Europene (JO L 311, 14.11.2002, p. 3), modificat prin Regulamentul (UE) nr. 661/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 (JO L 189, 27.6.2014, p. 143). [8] JO L 347, 20.12.2013, p. 884.