Raportul din acest an trebuie să țină seama de apelul UE pentru intensificarea introducerii tehnologiilor energetice curate și de impactul crizei energetice asupra sectorului. În acest context, raportul se bazează pe datele disponibile pentru a oferi informații cu privire la modalitățile de consolidare a competitivității UE în cadrul lanțurilor valorice strategice din domeniul energiei, sporind, în același timp, pătrunderea tehnologiilor energetice curate ale UE. În același timp, evoluțiile geopolitice, energetice și climatice care au loc în prezent și se află în schimbare rapidă fac ca cele mai recente date cantitative să nu poată reflecta întotdeauna în mod adecvat situația fără precedent. Prin urmare, prezentul raport se axează pe progresele înregistrate până la sfârșitul anului 2021, pe baza datelor consolidate disponibile până atunci. Au fost indicate date mai recente atunci când acestea au fost disponibile și fiabile. Totuși, există puține astfel de date și, prin urmare, ele nu pot reflecta pe deplin impactul actualei crize energetice asupra competitivității tehnologiilor energetice curate. Ori de câte ori este posibil și pentru a ține seama de provocările recente cu care se confruntă sectorul energiei curate, precum și de impactul lor asupra acestuia, analiza se bazează pe implicațiile deja vizibile și pe evaluările calitative pentru anul 2022; totuși, întregul impact va putea fi evaluat abia în raportul intermediar de anul viitor.

Figur a 1 oferă mai multe informații despre costurile tehnologiilor energetice curate. Aceasta prezintă un instantaneu al calculelor privind costurile totale egalizate ale producerii de energie electrică (LCOE) pentru anul 2021 pentru o serie de condiții reprezentative în întreaga UE. Rezultatele indică faptul că parcurile tehnologice cu costuri variabile scăzute (inclusiv costurile operaționale variabile și costurile combustibililor) au fost foarte competitive din punctul de vedere al costurilor în 2021. Această constatare este valabilă în cea mai mare măsură pentru producerea de energie solară și eoliană care are LCOE în intervalul 40-60 EUR/MWh. În plus, parcul de turbine cu gaze în ciclu combinat (CCGT) pare să fi fost mai competitiv în medie în 2021 decât producția pe bază de cărbune. CCGT a beneficiat de distribuție preferată în primele trei trimestre ale anului 2021, în timp ce schimbarea combustibilului a devenit importantă abia în al patrulea trimestru al anului 2021. Acest lucru a permis atingerea unor factori de capacitate semnificativ mai mari pentru CCGT în 2021 . Creșterea prețurilor gazelor naturale a continuat să sprijine trecerea de la gaz la cărbune în primul trimestru al anului 2022, în pofida creșterii înregistrate de tarifele carbonului. Cu toate acestea, prețurile ridicate ale cărbunelui de la începutul trimestrului al doilea al anului 2022 au început să reducă decalajul, iar anunțurile recente ale unor state membre privind creșterea temporară a utilizării centralelor pe bază de cărbune au condus la anticiparea unei creșteri suplimentare a prețurilor cărbunelui în lunile următoare.

2.1.2Impactul pandemiei de COVID-19 și redresarea

Impactul economic mixt al pandemiei de COVID-19 a reprezentat o amenințare majoră la adresa sectorului energiei curate din UE în perioada 2020-2021.

Pe de o parte, cu o cifră de afaceri de 163 de miliarde EUR în 2020 și o valoare adăugată brută (VAB) de 70 de miliarde EUR, industria energiei din surse regenerabile din UE a crescut cu 9 % și, respectiv, cu 8 % față de cifrele din 2019. În ansamblu, aceasta a generat o valoare adăugată de aproximativ patru ori mai mare per euro din cifra de afaceri decât industria combustibililor fosili și cu aproape 70 % mai mare decât industria prelucrătoare a UE în ansamblu . Totuși, acest raport s-a înrăutățit ușor în 2020, indicând o creștere a pierderilor (de exemplu, sub formă de importuri).

În 2021, producția din UE a majorității tehnologiilor și soluțiilor energetice curate a crescut în mare măsură, inversând tendința observată în 2020. Producția de baterii a UE a avut un an excepțional, înregistrând o valoare de producție de patru ori mai mare decât în 2020, pe măsură ce au fost puse în funcțiune mai multe capacități. Producția de pompe de căldură, de energie eoliană și de energie solară fotovoltaică a crescut cu 30 % în 2021 (pompele de căldură au avut un an record; energia eoliană a revenit la nivelurile anterioare pandemiei, iar energia solară fotovoltaică a inversat tendința descrescătoare observată din 2011). Producția de biocombustibili, în principal biomotorină, a crescut cu 40 % și s-a extins pe scară largă în statele membre, în timp ce producția de bioenergie (de exemplu, pelete, reziduuri de amidon și așchii de lemn) a crescut cu 5 %. Producția de hidrogen a crescut cu aproape 50 %, deoarece Țările de Jos și-au mărit de peste două ori producția în 2021.

Totuși, creșterea simultană a prețurilor, care a început în 2021, ar putea să ofere o imagine pozitivă a creșterii producției. În plus, unele tehnologii au înregistrat o creștere a importurilor pentru a răspunde cererii tot mai mari din UE. De exemplu, 2021 a fost anul cu cea mai mare creștere relativă a deficitului comercial al UE în ceea ce privește pompele de căldură (390 de milioane EUR în 2021, comparativ cu 40 de milioane EUR în 2020 – 2020 fiind primul an în care excedentul comercial al UE s-a transformat în deficit), urmate de biocombustibili (2,3 miliarde EUR în 2021; 1,4 miliarde EUR în 2020) și de energia solară fotovoltaică (9,2 miliarde EUR în 2021; 6,1 miliarde EUR în 2020). Cu toate acestea, UE a menținut o balanță comercială pozitivă în domeniul tehnologiei energiei eoliene (2,6 miliarde EUR în 2021; 2 miliarde EUR în 2020) și al tehnologiei hidroelectrice, în pofida unei tendințe descrescătoare observate începând din 2015 (211 milioane EUR în 2021; 232 de milioane EUR în 2020).

Politicile de redresare economică ale UE, cum este Mecanismul de redresare și reziliență (MRR) din cadrul NextGenerationEU, reprezintă un factor-cheie pentru reorientarea și consolidarea investițiilor în sectorul energiei curate. În octombrie 2022, Consiliul a aprobat propunerea Comisiei Europene de a adăuga un capitol dedicat planului REPowerEU în planurile naționale de redresare și reziliență (PNRR) ale statelor membre, pentru a finanța investiții și reforme esențiale care vor contribui la atingerea obiectivelor planului REPowerEU.

Reformele și investițiile propuse de statele membre în planurile lor de redresare și reziliență au depășit până în prezent atât obiectivele în materie de cheltuieli legate de climă, cât și obiectivele în materie de cheltuieli digitale (cel puțin 37 % și, respectiv, 20 % din cheltuielile cuprinse în planurile de redresare și reziliență). În cele 26 de PNRR-uri aprobate de Comisie până la 8 septembrie 2022, au fost dedicate măsuri în valoare de aproximativ 200 de miliarde EUR pentru tranziția climatică și în valoare de 128 de miliarde EUR pentru transformarea digitală, reprezentând 40 % și, respectiv, 26 % din alocarea totală a acestor state membre (granturi și împrumuturi).

Cele 25 de planuri de redresare și reziliență aprobate de Consiliu la 8 septembrie 2022 cuprind măsuri legate de C&I cu un buget total de 47 de miliarde EUR (incluzând atât investiții tematice, cât și orizontale). Din această sumă, 14,9 miliarde EUR au fost alocate pentru investiții în cercetare, dezvoltare și inovare (C&D&I) în domeniul activităților verzi ( Figur a 2 ).

2.1.3Capitalul uman și competențele

Cele mai recente date privind capitalul uman la nivel mondial arată că, deși sectorul energiei curate a fost rezilient în timpul pandemiei de COVID-19, lacunele și deficitul de competențe au crescut în 2021 și se preconizează că vor continua să crească și în 2022.

Ocuparea forței de muncă în sectorul mai larg al energiei curate din UE a ajuns la 1,8 milioane în 2019, cu o creștere anuală medie de 3 % din 2015 și reprezentând 1 % din totalul locurilor de muncă din UE. Prin comparație, ocuparea forței de muncă în economia globală a crescut în medie cu 1 % pe an , în timp ce ocuparea forței de muncă în industria energiei fosile a scăzut în medie cu 2 % în ultimul deceniu . China s-a clasat pe primul loc în lume în 2020 (39 %), urmată de UE (11 %) , în ceea ce privește ocuparea forței de muncă la nivel mondial în sectorul energiei din surse regenerabile, care a reprezentat în total 12 milioane de locuri de muncă .

Componența locurilor de muncă din sectorul mai larg al energiei curate din UE s-a schimbat în mai multe moduri . Industria pompelor de căldură depășește sectorul biocombustibililor solizi și pe cel al energiei eoliene, fiind cel mai mare angajator. Acest lucru se datorează în principal creșterii numărului de pompe de căldură instalate. Odată cu planul REPowerEU și cu noile oferte de produse disponibile pentru sectorul renovărilor, este probabil ca această tendință să continue . În plus, sectorul energiei curate este, în medie, cu 20 % mai productiv decât economia în ansamblu. Începând din 2015, productivitatea muncii a crescut mai rapid în sectorul energiei curate (2,5 % pe an) decât în ansamblul economiei (1,8 % pe an). Această creștere a fost determinată de sectorul electromobilității (5 % pe an) și de sursele regenerabile de energie (4 % pe an), tendințele observate fiind diferite în funcție de tehnologii.

Cu toate acestea, aproape 30 % dintre întreprinderile din UE implicate în fabricarea de echipamente electrice s-au confruntat cu deficite de forță de muncă în 2022, care au atins niveluri chiar mai ridicate decât în 2018. Acest lucru este cauzat în principal de redresarea economică generală în urma pandemiei, combinată cu ritmul lent al sectorului energiei curate în ceea ce privește consolidarea capacităților în materie de competențe necesare pentru dubla tranziție verde și digitală. Având în vedere că peste 70 % dintre întreprinderile din UE implicate în fabricarea de echipamente electrice s-au confruntat cu deficite de materiale în 2022, aceste tendințe indică riscul tot mai mare de perturbări ale lanțurilor de aprovizionare ale energiei curate ( Figur a 3 ).