Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind utilizările abuzive ale informațiilor privilegiate și manipulările pieței (abuzul de piață) /* COM/2011/0651 final - 2011/0295 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Adoptată la începutul anului 2003, Directiva 2003/6/CE privind abuzul de piață (Market Abuse Directive - MAD)[1] a introdus un cadru general de combatere a practicilor de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate și de manipulare a pieței, denumite împreună „abuz de piață“. Directiva are ca scop creșterea încrederii investitorilor și a integrității pieței, împiedicând persoanele care dețin informații privilegiate să efectueze tranzacții cu instrumente financiare conexe și împiedicând manipularea piețelor prin practici precum lansarea de informații sau zvonuri false și încheierea unor tranzacții prin care prețurile sunt fixate la nivele anormale. Importanța integrității pieței a fost evidențiată de actuala criză economică și financiară la nivel global. În acest context, membrii Grupului celor 20 (G20) au fost de acord să consolideze legislația și procedurile de control din sectorul financiar și să elaboreze un cadru normativ de înaltă calitate, convenit la nivel internațional. Similar concluziilor G20, din recomandările cuprinse în raportul grupului la nivel înalt pentru supraveghere financiară în UE reiese că, „un cadru prudențial și de conduită profesională solid pentru sectorul financiar trebuie să se bazeze pe sisteme robuste de supraveghere și de sancțiuni“[2]. În comunicarea privind „Asigurarea unor piețe eficiente, sigure și solide pentru instrumentele financiare derivate: acțiuni strategice viitoare“, Comisia s-a angajat să extindă domeniul de aplicare al prevederilor relevante ale MAD pentru a reglementa într-o manieră cât mai completă și piețele instrumentelor financiare derivate[3]. Importanța unei reglementări eficiente a tranzacțiilor extrabursiere (OTC- over-the-counter) cu instrumente financiare derivate a fost subliniată și în cadrul discuțiilor purtate la reuniunile internaționale, inclusiv la nivelul G20 și IOSCO, precum și în cadrul recentului program de reformă a reglementărilor financiare al Trezoreriei SUA. Mai mult, comunicarea Comisiei privind un „Small Business Act“ pentru Europa solicită Uniunii Europene și statelor membre să elaboreze norme în spiritul principiului "de a gândi mai întâi la scară mică", prin reducerea sarcinii administrative, adaptarea legislației la nevoile emitenților ale căror instrumente financiare sunt acceptate la tranzacționare pe piețele de creștere pentru IMM-uri și simplificarea accesului la fonduri pentru acești emitenți[4]. În cadrul comunicării Comisiei privind sancțiunile din sectorul serviciilor financiare[5]au fost evaluate competențele de sancționare și aplicarea lor în practică cu scopul de a promova convergența sancțiunilor în toate activitățile de supraveghere. Comisia Europeană a evaluat aplicarea MAD și a identificat mai multe probleme care au un impact negativ asupra integrității pieței și a protecției investitorilor, creează condiții de concurență inegală și generează costuri de asigurare a conformității și contrastimulente în ceea ce privește mobilizarea capitalului pentru emitenții ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe piețele de creștere pentru IMM-uri. Ca urmare a evoluțiilor înregistrate din punct de vedere legislativ, al piețelor și al tehnologiei, au apărut lacune în reglementarea noilor piețe, platforme și instrumente extrabursiere. De asemenea, acești factori au condus la apariția unor lacune în reglementarea mărfurilor și a instrumentelor financiare derivate conexe. Din cauza faptului că organismele de reglementare nu dețin anumite informații și competențe, iar sancțiunile existente nu sunt sau sunt insuficient de disuasive, organismele de reglementare nu pot aplica cu eficacitate directiva. În ultimul rând, numeroasele opțiuni și marje de intervenție posibile în temeiul MAD, precum și neclaritățile legate de anumite concepte-cheie, diminuează eficacitatea directivei. În lumina acestor probleme, prezenta inițiativă are drept scop îmbunătățirea integrității pieței și a nivelului de protecție a investitorilor, asigurând, în același timp, un cadru unic de reglementare și condiții de concurență egală și intensificând atractivitatea piețelor de valori mobiliare pentru accesarea de capital. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Prezenta inițiativă este rezultatul unor consultări extinse cu toți principalii factori interesați, inclusiv autorități publice (administrații și autorități de reglementare a piețelor valorilor mobiliare), emitenți, intermediari și investitori. Inițiativa ține seama de rapoartele publicate de Comitetul autorităților europene de reglementare a piețelor valorilor mobiliare (CESR) în legătură cu natura și sfera competențelor de supraveghere ale statelor membre în conformitate cu Directiva privind abuzul de piață[6] și în legătură cu opțiunile și marjele de intervenție utilizate de statele membre în baza aceleiași directive[7]. De asemenea, inițiativa ține seama de raportul Grupului european de experți în piețele valorilor mobiliare (ESME)[8] care evaluează în ce măsură MAD și-a atins obiectivele principale, identifică anumite deficiențe și probleme și recomandă îmbunătățiri[9]. În 12 noiembrie 2008 Comisia Europeană a organizat o conferință publică privind evaluarea regimului pentru abuzul de piață[10]. În 20 aprilie 2009, Comisia Europeană a lansat un apel pentru furnizarea de informații în vederea revizuirii directivei privind abuzul de piață. Serviciile Comisiei au primit 85 de contribuții. Contribuțiile care nu au caracter confidențial se pot consulta pe site-ul internet al Comisiei[11]. În 28 iunie 2010 Comisia a lansat o consultare publică privind revizuirea directivei, care s-a încheiat în 23 iulie 2010[12]. Serviciile Comisiei au primit 96 de contribuții. Contribuțiile care nu au caracter confidențial se pot consulta pe site-ul internet al Comisiei[13]. O sinteză se regăsește în Anexa 2 din raportul de evaluare a impactului[14]. În 2 iulie 2010, Comisia a organizat o altă conferință publică privind revizuirea directivei[15]. În conformitate cu politica pentru o mai bună reglementare, Comisia a efectuat o evaluare a impactului alternativelor strategice. Opțiunile de politică luate în considerare se referă la piețe, platforme și instrumente financiare OTC noi, mărfuri și instrumente financiare derivate conexe, precum și la sancțiunile și atribuțiile autorităților competente, clarificarea conceptelor cheie și reducerea sarcinilor administrative. Fiecare alternativă strategică a fost evaluată în funcție de următoarele criterii: impactul asupra factorilor interesați, eficacitate și eficiență. În general, toate opțiunile de politică reținute vor permite realizarea unor progrese semnificative în combaterea abuzului de piață în UE. În primul rând, integritatea pieței și protecția investitorilor se vor îmbunătăți datorită faptului că se va stabili clar care instrumente financiare și piețe sunt reglementate și se va garanta reglementarea instrumentelor admise la tranzacționare numai în cadrul sistemelor multilaterale de tranzacționare (MTF) și al altor tipuri noi de sisteme organizate de tranzacționare (OTF-uri). În plus, opțiunile preferate vor îmbunătăți protecția împotriva abuzului de piață exercitat prin instrumentele financiare derivate pe mărfuri, prin îmbunătățirea transparenței pieței. Mai mult, acestea vor facilita detectarea abuzului de piață, conferind autorităților competente atribuțiile necesare pentru a realiza investigații și a îmbunătăți caracterul disuasiv al regimurilor de sancțiuni prin introducerea unor principii minime pentru măsurile și sancțiunile administrative. Propunerea de Directivă [XX] solicită, de asemenea, introducerea sancțiunilor penale. Mai mult, opțiunile preferate vor genera o abordare mai coerentă a abuzului de piață prin reducerea opțiunilor și a marjelor de intervenție ale statele membre și va introduce un regim proporționat pentru emitenții ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe piețele de creștere pentru IMM-uri. În ansamblu, se preconizează că opțiunile preferate vor contribui la îmbunătățirea integrității piețelor financiare, fapt care va avea un impact pozitiv asupra încrederii investitorilor și, mai mult, va contribui la stabilitatea financiară a piețelor. La 23 februarie 2011 serviciile DG MARKT s-au întâlnit cu Comitetul de evaluare a impactului. Comitetul a analizat prezenta evaluare a impactului și și-a prezentat concluziile în 25 februarie 2011. În cadrul acestei întâlniri, membrii comitetului au prezentat serviciilor DG MARKT observații cu privire la îmbunătățirea conținutului evaluării impactului, ceea ce a dus la anumite modificări în text. Acestea sunt: – Clarificarea modului în care a fost evaluată eficiența legislației în vigoare și a modului în care au fost utilizate rezultatele evaluării în analiza problemei; – Adăugarea de estimări bazate pe date concrete privind pagubele suferite în ansamblu de economia europeană ca urmare a practicilor abuzive de pe piețele vizate, precum și a beneficiilor generale estimate ce pot fi obținute prin opțiunile de politică agreate, însoțite de rezervele care se impun în interpretarea acestor estimări; – Clarificarea în scenariul de referință a modului în care alte regulamente financiare conexe vin în completarea directivei privind abuzul de piață; – Clarificarea conținutului anumitor opțiuni de politică și îmbunătățirea prezentării pachetelor de opțiuni preferate, precum și evaluarea impactului general al pachetelor de opțiuni preferate, ținând cont, acolo unde este cazul, de sinergiile sau compromisurile între diferite opțiuni; – O analiză mai echilibrată a celor mai costisitoare măsuri din evaluarea sarcinii administrative și a costurilor; – Adăugarea în textul documentului a unor sinteze mai concise și mai clare cu privire la evaluarea efectelor opțiunilor de politică din punctul de vedere al drepturilor fundamentale, mai ales în ceea ce privește competențele de investigație și sancțiunile; – O mai bună argumentație pentru a explica de ce este esențială o apropriere a legislațiilor penale pentru o politică a UE eficace privind abuzul de piață, pe baza studiilor și a datelor furnizate de statele membre despre eficacitatea sancțiunilor penale, precum și o sinteză a contribuțiilor primite în contextul comunicării Comisiei privind consolidarea regimurilor de sancțiuni din sectorul financiar; și – O prezentare mai clară în textul documentului a opiniilor factorilor interesați, inclusiv a investitorilor instituționali și individuali, cu privire la opțiunile de politică. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPRUNERII 3.1. Temei juridic Propunerea se bazează pe articolul 114 din TFUE, care constituie baza cea mai adecvată pentru un regulament în acest domeniu. Se consideră că un regulament reprezintă instrumentul juridic cel mai adecvat pentru a defini cadrul abuzului de piață în Uniunea Europeană. Aplicabilitatea directă a unui regulament va reduce complexitatea legislativă și va oferi o securitate juridică mai mare pentru cei care intră sub incidența legislației în Uniunea Europeană, prin introducerea unui set armonizat de norme esențiale și contribuind la funcționarea pieței unice. 3.2. Subsidiaritate și proporționalitate Conform principiului subsidiarității [articolul 5 alineatul (3) din TFUE], se vor lua măsuri la nivelul UE numai dacă obiectivele stabilite nu pot fi îndeplinite în mod suficient de statele membre și, prin urmare, având în vedere amploarea și efectele preconizate ale măsurilor propuse, obiectivele pot fi îndeplinite mai bine la nivelul Uniunii. Deși toate problemele prezentate mai sus au implicații importante pentru fiecare stat membru, impactul general al acestora poate fi perceput în întregime numai în context transfrontalier. Aceasta deoarece abuzul de piață poate avea loc oriunde este cotat un anumit instrument sau în afara burselor, prin urmare chiar și pe alte piețe decât piața principală a instrumentului vizat. Astfel, există riscul real ca reacțiile la nivel național împotriva abuzului de piață să fie evitate sau ineficiente în lipsa măsurilor la nivelul UE. Mai mult, o abordare uniformă este esențială pentru a se evita arbitrajul de reglementare și, deoarece acest aspect este deja inclus în acquis-ul MAD în vigoare, problemele subliniate mai sus se pot soluționa numai printr-un efort comun. În acest context, acțiunea Uniunii pare adecvată în ceea ce privește principiul subsidiarității. Principiul proporționalității prevede ca fiecare intervenție să vizeze un obiectiv și să nu depășească ceea ce este necesar pentru îndeplinirea sa. Acest principiu a stat la baza întregului proces, începând cu identificarea și evaluarea opțiunilor de politici alternative și până la elaborarea prezentei propuneri. 3.3. Conformitatea cu articolele 290 și 291 din TFUE La 23 septembrie 2009, Comisia a adoptat propuneri de regulamente de instituire a Autorității bancare europene (ABE), a Autorității europene pentru asigurări și pensii ocupaționale (AEAPO) și a Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP)[16]. Comisia dorește să reamintească aici declarațiile pe care le-a făcut în legătură cu articolele 290 și 291 din TFUE la adoptarea reglementărilor de instituire a autorităților europene de supraveghere, conform cărora: „În ceea ce privește procesul de adoptare a standardelor de reglementare, Comisia subliniază caracterul unic al sectorului serviciilor financiare, rezultând din structura Lamfalussy și recunoscut în mod explicit în declarația nr. 39 anexată la TFUE. Cu toate acestea, Comisia are îndoieli majore în ceea ce privește conformitatea restricțiilor asupra rolului său în adoptarea actelor delegate și a măsurilor de punere în aplicare cu articolele 290 și 291 din TFUE.” 3.4. Explicarea detaliată a propunerii 3.4.1. Capitolul I (Dispoziții generale) 3.4.1.1. Reglementarea noilor piețe, sisteme de tranzacționare și instrumente financiare OTC MAD se bazează pe principiul interzicerii utilizării abuzive a informațiilor privilegiate sau a manipulării pieței instrumentelor financiare admise la tranzacționare pe o piață reglementată. Cu toate acestea, după adoptarea MiFID[17] a crescut numărul tranzacțiilor cu instrumente financiare în MTF-uri, în alte tipuri de OTF-uri, precum sistemele de efectuare a tranzacțiilor swap sau sistemele de încrucișare a ordinelor sau tranzacționate numai extrabursier. Aceste locuri și sisteme de tranzacționare noi au generat o concurență mai mare pentru piețele reglementate existente, acumulând o cotă tot mai mare de lichidități și atrăgând o gamă mai vastă de investitori. Creșterea numărului de tranzacții în locuri diferite a făcut mai dificilă monitorizarea posibilelor abuzuri de piață. Prin urmare, prin regulament se extinde domeniul de aplicare al cadrului privind abuzul de piață, aplicându-se oricărui instrument financiar admis la tranzacționare într-un MTF sau OTF, precum și oricăror instrumente financiare tranzacționate OTC, care pot influența piața subiacentă reglementată. Acest fapt este necesar pentru a evita orice arbitraj de reglementare între locurile de tranzacționare, pentru a asigura menținerea condițiilor de concurență egală, a protecției investitorilor și a integrității piețelor pe întreg teritoriul Uniunii și pentru a garanta că manipularea pieței unor astfel de instrumente financiare prin instrumente derivate tranzacționate OTC, cum ar fi CDS-urile, este interzisă în mod clar. 3.4.1.2. Reglementarea instrumentelor financiare derivate pe mărfuri și a contractelor spot pe mărfuri conexe Piețele la vedere (spot) și piețele instrumentelor derivate conexe sunt strâns interconectate, iar practicile abuzive se pot desfășura pe aceste tipuri de piețe. Acest fapt ridică semne de întrebare cu privire la piețele spot, deoarece normele în vigoare privind transparența și integritatea pieței sunt aplicabile doar piețelor financiare și piețelor instrumentelor derivate, nu și pentru piețele spot conexe. Scopul regulamentului nu este să reglementeze direct aceste piețe spot. De altfel, domeniul de aplicare al prezentului regulament nu ar trebui să cuprindă orice tranzacție sau comportament care se desfășoară strict în cadrul acelor piețe nefinanciare, ci ar trebui să facă obiectul unor norme și supervizări specifice și sectoriale, astfel cum se prevede în domeniul energetic în propunerea Comisiei de regulament privind integritatea și transparența pieței energetice (REMIT)[18]. Cu toate acestea, regulamentul ar trebui să stabilească norme pentru tranzacțiile sau comportamentele de pe acele piețe spot care au legătură cu sau influențează piețele financiare sau piețele instrumentelor derivate, acestea din urmă făcând obiectul regulamentului. În mod concret, lipsa din MAD în vigoare a unei definiții clare și obligatorii privind informațiile privilegiate privind piețele instrumentelor financiare derivate pe mărfuri poate permite apariția unor asimetrii ale informațiilor asupra respectivelor piețe spot. Acest fapt înseamnă că, pe baza cadrului actual de reglementare a abuzului de piață, este posibil ca investitorii în instrumente financiare derivate pe mărfuri să fie mai puțin protejați decât investitorii în instrumente derivate de pe piețele financiare, deoarece o persoană ar putea beneficia în urma unor informații privilegiate în cadrul unei piețe spot dacă tranzacționează pe o piață conexă a instrumentelor derivate. Din acest motiv, definiția informațiilor privilegiate despre instrumentele financiare derivate pe mărfuri ar trebui aliniată la definiția generală a informațiilor privilegiate și să cuprindă și informațiile de natură să influențeze prețurile instrumentelor, fapt relevant pentru contractul spot, precum și pentru instrumentul derivat în sine. Astfel se va asigura securitatea juridică și o mai bună informare a investitorilor. Mai mult, MAD interzice numai practicile de manipulare care denaturează prețul instrumentelor financiare. Deoarece anumite tranzacții pe piețele instrumentelor financiare derivate se pot utiliza și pentru a manipula prețurile de pe piețele spot conexe, iar tranzacțiile de pe piețele spot se pot utiliza pentru a manipula piețele instrumentelor derivate, definiția practicilor de manipulare a pieței ar trebui extinsă prin regulament pentru a include și aceste tipuri de manipulare între piețe. În cazul specific al produselor energetice angro, autoritățile competente și AEVMP cooperează cu ACER și autoritățile naționale de reglementare din statele membre pentru a se asigura că punerea în aplicare a normelor relevante privind instrumentele financiare și produsele energetice angro se efectuează în mod coordonat. Atunci când aplică definiția informațiilor privilegiate, a utilizării abuzive a informațiilor privilegiate și a manipulării pieței din prezentul regulament la instrumentele financiare conexe produselor energetice angro, autoritățile competente ar trebui să țină cont, în special, de elementele specifice din definițiile prevăzute în [Regulamentul (UE) nr. ... al Parlamentului European și al Consiliului privind integritatea și transparența pieței produselor energetice angro]. 3.4.1.3. Manipularea pieței prin tranzacționare algoritmică și de înaltă frecvență Piețele financiare înregistrează o utilizare din ce în ce mai frecventă a metodelor de tranzacționare automate precum operațiunile bazate pe algoritmi sau tranzacționarea de înaltă frecvență. Astfel de operațiuni implică algoritmi informatici care decid dacă să proceseze sau nu un ordin și/sau cu privire la aspecte ale executării ordinului. Un anumit tip de operațiuni bazate pe algoritmi este cunoscut sub denumirea de tranzacționare de înaltă frecvență (high frequency trading - HTF). HTF nu este o strategie în sine, ci reprezintă utilizarea unor tehnologii foarte sofisticate pentru a implementa strategii tradiționale de tranzacționare, cum ar fi arbitrajul sau strategiile de formare a pieței. Cu toate că majoritatea strategiilor algoritmice și HFT sunt legitime, autoritățile de reglementare au identificat strategii automate care, dacă sunt aplicate, este probabil să constituie abuzuri de piață. De exemplu, aici sunt incluse strategii precum inundarea pieței cu un volum mare de ordine („quote stuffing“), introducerea de ordine pentru a crește prețul în direcția opusă („layering“) și introducerea și retragerea ordinelor fără intenția de a tranzacționa („spoofing“). Definiția din MAD pentru manipularea pieței este deja destul de cuprinzătoare și se poate aplica comportamentelor abuzive indiferent de mediul de tranzacționare utilizat. Cu toate acestea, este adecvat ca în regulament să fie prezentate mai multe exemple specifice de strategii de tranzacționare algoritmică și de înaltă frecvență, care fac obiectul restricțiilor împotriva manipulării pieței. Identificarea cu precizie a strategiilor abuzive va asigura abordarea în mod uniform a măsurilor de supraveghere și de aplicare de către autoritățile competente. 3.4.1.4. Tentativa de manipulare a pieței Deoarece în prevederile MAD nu sunt incluse tentativele de manipulare a pieței, pentru a demonstra o astfel de manipulare a pieței este necesar ca o autoritate de reglementare să demonstreze că s-a procesat un ordin sau că s-a efectuat o tranzacție. Cu toate acestea, există situații în care o persoană face astfel de demersuri și există probe clare de intenție de manipulare a pieței, dar fie nu se procesează vreun ordin, fie nu se efectuează o tranzacție. Regulamentul interzice în mod expres tentativele de manipulare a pieței, ceea ce va îmbunătăți integritatea pieței. Definiția actuală a informațiilor privilegiate face deja referire la comportamentul intenționat. Aceste referințe se vor elimina, iar tentativa de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate va fi calificată drept infracțiune separată. 3.4.1.5. Certificatele de emisii Certificatele de emisii de gaze cu efect de seră vor fi reclasificate ca instrumente financiare în cadrul revizuirii directivei privind piețele instrumentelor financiare. Drept urmare, și acestea vor intra sub incidența cadrului privind abuzul de piață. Cu toate că majoritatea măsurilor incluse în cadrul privind abuzul de piață sunt aplicabile și certificatelor de emisii, fără să mai necesite adaptări, câteva prevederi trebuie ajustate având în vedere natura specifică a acestor instrumente și caracteristicile structurale ale acestor piețe. Concret, spre deosebire de majoritatea claselor de instrumente financiare, normele referitoare la divulgarea de informații privilegiate, precum și sarcinile legate de întocmirea listelor cu persoanele care au acces la informații privilegiate și de raportare a tranzacțiilor efectuate de personalul de conducere nu pot fi aplicate emitentului certificatelor de emisii, care are responsabilități privind dezvoltarea și punerea în aplicare a politicilor în materie de schimbări climatice ale Uniunii. Oricum, autoritățile publice competente (inclusiv Comisia) sunt obligate să asigure accesul și informarea cu privire la decizii, evoluții înregistrate și informații noi, în mod corect și nediscriminatoriu. Mai mult, statele membre, Comisia Europeană precum și alte organisme desemnate în mod oficial, care aplică politicile Uniunii în domeniul climatic, nu ar trebui să fie limitate de obligațiile stabilite de regimul privind abuzul de piață. Prin urmare, se introduce o definiție specifică a informațiilor privilegiate pentru certificatele de emisii. Obligația de a comunica informații privilegiate se va aplica participanților pe piața certificatelor de emisii, deoarece aceștia dețin informații relevante pentru a fi difuzate ad-hoc sau periodic. Un plafon (exprimat în volum de emisii sau putere termică sau o combinație a acestora), definit printr-un act delegat, va exclude din domeniul de aplicare al obligației menționate la articolul 12 (și la articolele 13 și 14) toate entitățile a căror activitate, în mod individual, nu poate avea niciun efect de ordin material asupra modului de calcul al prețului certificatelor de emisii sau asupra riscurilor (subsecvente) utilizării abuzive a informațiilor privilegiate. În final, datorită încadrării certificatelor de emisii ca instrumente financiare în conformitate cu MiFID, este posibil ca toate măsurile împotriva abuzului de piață privind licitarea certificatelor de emisii să fie restrânse într-un cadru unic de reglementare și în același cadru cu regimul general împotriva abuzului de piață pentru piața secundară. 3.4.2. Capitolul II (Utilizările abuzive ale informațiilor privilegiate și manipulările pieței) 3.4.2.1. Informațiile privilegiate Informațiile privilegiate pot face obiectul unor abuzuri înainte ca emitenții să aibă obligația de a le face publice. Stadiul negocierilor contractuale, termenii conveniți provizoriu în cadrul acestor negocieri, posibilitatea plasării de instrumente financiare, condițiile în care vor fi comercializate acestea sau termenii provizorii conveniți pentru plasarea instrumentelor financiare pot constitui informații relevante pentru investitori. Prin urmare, ele ar trebui catalogate drept informații privilegiate. Este, însă, posibil ca aceste informații să nu fie atât de precise încât emitentul să aibă obligația de a le face publice. În astfel de cazuri, ar trebui să se aplice interdicțiile cu privire la utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate, nu însă și obligația emitentului de a face publice informațiile respective. 3.4.2.2. Condiții de concurență egală între locurile și sistemele de tranzacționare pentru prevenirea și detectarea abuzului de piață Numărul tot mai mare de tranzacții efectuate în locuri diferite îngreunează monitorizarea posibilelor abuzuri de piață. Conform MiFID, MTF-urile pot fi exploatate de operatori ai pieței sau de societăți de investiții. Obligațiile de monitorizare prevăzute la articolul 26 din MiFID sunt aplicabile acestora în mod nediferențiat. Cu toate acestea, obligația de la articolul 6 din MAD de adoptare a unor dispoziții structurale care au drept scop prevenirea și detectarea practicilor de manipulare a pieței, este aplicabilă numai operatorilor de piață. Regulamentul are ca scop asigurarea condițiilor de concurență egală între locurile și sistemele de tranzacționare care fac obiectul său, solicitându-le să adopte dispozițiile structurale necesare care au drept scop prevenirea și identificarea practicilor de manipulare a pieței. 3.4.3. Capitolul III (Dispoziții privind publicarea informațiilor) 3.4.3.1. Publicarea informațiilor privilegiate 3.4.3.2. Articolul 6 alineatul (1) din MAD prevede ca emitenții de instrumente financiare să facă publice, de îndată ce este posibil, informațiile privilegiate care se referă direct la respectivii emitenți. La alineatul (2) se permite emitenților să amâne, în condiții specifice, publicarea informațiilor. Prin regulament, li se va solicita emitenților să înștiințeze autoritățile competente cu privire la decizia de a amâna publicarea informațiilor privilegiate, imediat după ce astfel de informații au fost publicate. Responsabilitatea de a evalua dacă o astfel de amânare este justificată revine emitentului. Faptul că autoritățile competente au posibilitatea, atunci când este cazul, să ancheteze ex post dacă s-au îndeplinit într-adevăr condițiile de amânare va crește nivelul de protecție al investitorilor și integritatea pieței. Cu toate acestea, dacă informațiile privilegiate sunt de importanță sistemică și amânarea publicării lor este de interes public, organismele competente vor avea autoritatea de a permite o astfel de amânare pe o perioadă limitată în interesul public mai larg de a menține stabilitatea sistemului financiar și de a evita pierderile care pot rezulta în urma problemelor cu care se confruntă un emitent de importanță sistemică. Listele cu persoane care au acces la informații privilegiate sunt un instrument important pentru autoritățile competente atunci când anchetează posibile cazuri de abuz de piață. Regulamentul are ca scop eliminarea diferențelor dintre normele naționale care, până în acest moment, au impus emitenților sarcini administrative inutile, deoarece dispuneau ca informațiile exacte care trebuie incluse în astfel de liste să fie definite în acte delegate și în standarde tehnice de punere în aplicare adoptate de Comisie. 3.4.3.3. Dispoziții privind furnizarea de informații pentru emitenții ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe piețele de creștere pentru IMM-uri Fără a aduce atingere obiectivelor de menținere a integrității și transparenței piețelor financiare și de protecție a investitorilor, cadrul privind abuzul de piață este adaptat în funcție de caracteristicile și nevoile emitenților ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe piețele de creștere pentru IMM-uri. Aplicarea nediferențiată a noilor norme ale regulamentului în ceea ce privește abuzul de piață tuturor piețelor de creștere pentru IMM-uri îi poate descuraja pe emitenții de pe aceste piețe de la a mobiliza fonduri pe piețele de capital. Domeniul de activitate și dimensiunile societăților emitenților respectivi sunt mai restrânse, iar evenimentele care conduc la necesitatea de a publica informații privilegiate sunt, de obicei, mai limitate decât în cazul emitenților mai mari. Regulamentul dispune ca acești emitenți să furnizeze informații privilegiate într-o manieră modificată și simplificată, adaptată în funcție de piață. Astfel de informații privilegiate pot fi publicate de respectivele piețe de creștere în numele emitenților respectivi, în conformitate cu un conținut și un format standardizate, definite în standardele tehnice de punere aplicare adoptate de Comisie. Emitenții respectivi sunt scutiți, în anumite condiții, și de obligația de a ține și a actualiza constant liste cu persoanele care au acces la informații privilegiate și se încadrează la noul plafon de raportare a tranzacțiilor efectuate de personalul de conducere, precizat mai jos. 3.4.3.4. Raportarea tranzacțiilor efectuate de personalul de conducere Regulamentul clarifică domeniul de aplicare al obligațiilor de raportare a tranzacțiilor efectuate de personalul de conducere. Aceste rapoarte au o mare utilitate, deoarece descurajează personalul din conducere să utilizeze abuziv informațiile privilegiate și oferă informații utile pentru piață în legătură cu poziția personalului de conducere cu privire la modificările de preț ale acțiunilor emitenților. Regulamentul clarifică faptul că orice tranzacție efectuată de o persoană care exercită competențe discreționare în numele unui administrator al unui emitent sau prin care administratorul garantează cu sau împrumută acțiunile sale, aceste operațiuni trebuie raportate autorităților competente și trebuie făcute publice. Mai mult, regulamentul introduce un plafon de 20 000 Euro pentru tranzacții efectuate de personalul de conducere, uniform în toate statele membre, care odată depășit presupune obligația de a raporta astfel de tranzacții. 3.4.4. Capitolul IV (AEVMP și autoritățile competente) 3.4.4.1. Atribuțiile autorităților competente În conformitate cu articolul 12 alineatul (2) litera (b) din MAD, autoritățile competente au competența de a solicita informații de la orice persoană. Cu toate acestea, există lacune în materie de informații în ceea ce privește piețele spot de mărfuri, unde nu există norme de transparență sau obligații de raportare față de organismele de reglementare sectoriale, dacă acestea există. În mod normal, competența de a solicita informații de la orice persoană permite autorităților competente accesul la toate informațiile necesare pentru a examina cazurile în care se bănuiește că s-au comis abuzuri de piață. Dar este posibil ca aceste informații să nu fie de ajuns, mai ales dacă nu există un organism sectorial de supraveghere a acestor piețe spot. Regulamentul permite autorităților competente accesul constant la informații, solicitând ca astfel de date să fie transmise direct acestor autorități, într-un format specificat. Prin obținerea accesului la sistemele traderilor de pe piețele spot, autoritățile competente pot, de asemenea, să monitorizeze în timp real fluxurile de date. Pentru a detecta cazurile de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate și de manipulare a pieței, este necesar ca autoritățile competente să poată avea acces la sedii private și să poată confisca documente. Accesul la sedii private este necesar mai ales în următoarele situații: (i) persoana căreia i s-au solicitat deja informații nu se conformează (în totalitate sau parțial) acestei obligații sau (ii) există motive pentru a considera că, dacă s-ar formula o astfel de solicitare, persoana în cauză nu s-ar conforma sau că documentele sau informațiile la care se referă solicitarea ar fi retrase, modificate sau distruse. În prezent, toate jurisdicțiile oferă acces la orice documente, însă nu toate autoritățile competente au dreptul de a intra în sedii private și de a confisca documente. Ca urmare, există riscul ca, în astfel de cazuri, autoritățile competente să fie private de dovezi importante și necesare și, ca atare, să nu poată detecta și sancționa anumite cazuri de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate și de manipulare a pieței. În acest context, este important de subliniat că accesul la sedii private ar putea constitui o încălcare a drepturilor fundamentale în ceea ce privește respectarea vieții private și de familie, acest drept fiind recunoscut la articolul 7 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Este necesar ca orice restrângere a acestui drept să fie pe deplin compatibilă cu articolul 52 din Cartă. Așadar, autoritatea competentă dintr-un stat membru ar trebui să dispună de atribuțiile necesare pentru a intra în sedii private și a confisca documente numai după ce a obținut o autorizație prealabilă din partea autorității judiciare a statului membru respectiv în conformitate cu legislația națională și numai în cazul în care există suspiciuni întemeiate cu privire la faptul că documentele care fac obiectul inspecției ar putea constitui dovezi ale unei utilizări abuzive a informațiilor privilegiate sau ale unei manipulări a pieței, în încălcarea prezentului regulament sau a Directivei [noua MAD]. Interdicțiile referitoare la utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate și la manipulările pieței se aplică tuturor persoanelor. Prin urmare, autoritățile competente trebuie să aibă acces la informațiile deținute nu numai de societățile de investiții, ci și de persoanele respective, precum și la informații referitoare la conduita acestor persoane deținute de societăți nefinanciare în bazele lor de date. Înregistrările existente ale convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date ale societăților de investiții care execută tranzacții și înregistrările existente ale convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date ale operatorilor de telecomunicații constituie dovezi importante pentru a detecta și demonstra existența utilizării abuzive a informațiilor privilegiate și a manipulărilor pieței. Înregistrările convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date pot stabili identitatea unei persoane responsabile pentru răspândirea de informații false sau înșelătoare. Majoritatea formelor de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate sau de manipulare a pieței presupun implicarea a două sau mai multe persoane, care transferă informații sau își coordonează activitățile. Înregistrările convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date pot stabili existența unei conexiuni între o persoană care are acces la informații privilegiate și activitatea de tranzacționare suspectă a unei alte persoane sau pot stabili o relație de complicitate între activitățile de tranzacționare a două persoane. Accesul la înregistrările convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date deținute de operatorii de telecomunicații este considerat ca fiind unul dintre cele mai importante elemente pentru îndeplinirea sarcinilor de investigare și aplicare ale membrilor CESR[19]. Într-adevăr, accesul la înregistrările convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date deținute de operatorii de telecomunicații reprezintă o dovadă importantă și uneori singura dovadă a faptului că informațiile privilegiate au fost transferate de la un deținător primar la o persoană care realizează tranzacții pe baza acestor informații privilegiate. De exemplu, aceste date ar reprezenta probe într-un caz în care este posibil ca un membru al consiliului de administrație al unei companii, care deține informații privilegiate, să transmită telefonic astfel de informații privilegiate unui prieten, unei rude sau unui membru al familiei, care, ulterior, efectuează o tranzacție suspectă pe baza informațiilor primite. Înregistrările convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date deținute de operatorii de telecomunicații ar putea fi utilizate de autoritatea de reglementare pentru a demonstra că a fost efectuat un apel telefonic de la deținătorul primar de informații privilegiate către prietenul sau ruda sa cu puțin timp înainte ca persoana respectivă să își fi sunat brokerul pentru a-i da dispoziții să efectueze tranzacții suspecte. Înregistrările convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date deținute de operatorii de telecomunicații ar furniza dovada unei legături, pe baza căreia s-ar putea aplica sancțiuni în cazuri care altfel nici nu ar fi fost depistate. Un alt exemplu este cazul în care pe o platformă internet se afișează un mesaj fals cu scopul de a influența prețul unui instrument financiar. Înregistrările convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date sunt utile pentru identificarea autorului mesajului. În plus, aceste înregistrări pot constitui dovada unei legături cu o altă persoană care a efectuat anterior sau ulterior tranzacții suspecte, demonstrând astfel comiterea actului de manipulare a pieței prin răspândirea de informații false sau înșelătoare. În acest context, este important să se introducă condiții de concurență echitabile pe piața internă în ceea ce privește accesul autorităților la înregistrările convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date deținute de operatorii de telecomunicații sau de societățile de investiții. Prin urmare, autoritățile competente trebuie să aibă atribuțiile necesare pentru a solicita accesul la înregistrările convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date deținute de operatorii de telecomunicații sau de societățile de investiții atunci când există motive pentru a considera ca astfel de înregistrări care au legătură cu obiectul anchetei pot fi concludente pentru a dovedi că s-a comis utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate sau manipularea pieței, în accepțiunea definiției din prezentul regulament sau din [noua MAD]. Este necesar totuși să se precizeze că aceste înregistrări nu trebuie să se refere la conținutul comunicării respective. Fiindcă abuzul de piață poate să se desfășoare în state și pe piețe diferite, AEVMP are un rol de coordonare important, iar autorităților competente li se solicită să coopereze și să efectueze schimburi de informații cu alte autorități competente și, în cazul instrumentelor financiare derivate pe mărfuri, cu autoritățile de reglementare responsabile pentru piețele spot conexe, din cadrul Uniunii și din țări terțe. 3.4.5. Capitolul V (Sancțiuni administrative) 3.4.5.1. Sancțiuni În Uniune, piețele financiare sunt din ce în ce mai integrate, iar infracțiunile pot să aibă un impact transfrontalier. Regimurile divergente de sancțiuni existente în statele membre cultivă arbitrajul de reglementare și împiedică îndeplinirea obiectivului principal de integritate și transparență în cadrul pieței unice pentru servicii financiare. O analiză a sistemelor naționale în vigoare a indicat, de exemplu, că nivelurile sancțiunilor pecuniare variază mult între statele membre, că unele autorități competente nu dispun de anumite atribuții importante în materie de sancționare, iar unele autorități competente nu pot aplica sancțiuni persoanelor fizice și juridice[20]. Prin urmare, prezentul regulament introduce norme minime pentru măsuri, sancțiuni și amenzi administrative. Acest fapt nu împiedică statele membre să fixeze standarde mai ridicate. Regulamentul prevede confiscarea oricăror câștiguri, dacă sunt identificate, inclusiv dobânzi, și, pentru a asigura un efect descurajant adecvat, introduce amenzi care trebuie să depășească orice profit câștigat sau pierdere evitată ca urmare a încălcării prezentului regulament, și care trebuie stabilite de autoritățile competente în funcție de fapte și circumstanțe. Mai mult, sancțiunile penale au un efect disuasiv mai puternic decât măsurile și sancțiunile administrative. Propunerea de Directivă [XX] introduce pentru toate statele membre cerința de a aplica sancțiuni penale efective, proporționale și disuasive pentru majoritatea infracțiunilor grave de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate și de manipulare a pieței. Această directivă se va aplica ținând cont de prevederile stabilite în prezentul regulament, inclusiv de măsurile de punere în aplicare viitoare. Cu toate acestea, definițiile folosite în sensul directivei pot fi diferite de cele folosite în sensul prezentului regulament. 3.4.5.2. Protecția și stimulentele pentru informatori Denunțările pot fi o sursă primară utilă de informații și pot atrage atenția autorităților competente asupra unor situații în care se suspectează un abuz de piață. Regulamentul extinde cadrul privind abuzul de piață în Uniune prin introducerea măsurilor adecvate de protecție a informatorilor care raportează posibile abuzuri de piață, a posibilității de a acorda stimulente financiare persoanelor care furnizează autorităților competente informații importante care au drept rezultat o sancțiune financiară și extinderea prevederilor statelor membre cu privire la primirea și analizarea înștiințărilor de la informatori. 4. IMPLICAȚII BUGETARE Implicațiile bugetare specifice propunerii sunt legate de sarcinile alocate AEVMP, după cum se specifică în fișa financiară legislativă care însoțește prezenta propunere. Implicațiile bugetare specifice pentru Comisie sunt, de asemenea, prezentate în fișa financiară care însoțește prezenta propunere. Propunerea are implicații pentru bugetul Comunității. 2011/0295 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind utilizările abuzive ale informațiilor privilegiate și manipulările pieței (abuzul de piață) (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special, articolul 114, având în vedere propunerea Comisiei Europene[21], după transmiterea proiectului actului legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[22], având în vedere avizul Băncii Centrale Europene[23], având în vedere avizul Autorității Europene pentru Protecția Datelor, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) O piață unică autentică a serviciilor financiare este esențială pentru creșterea economică și crearea de locuri de muncă în Uniune. (2) O piață financiară integrată și eficientă trebuie să dea dovadă și de integritate. Funcționarea fără probleme a piețelor valorilor mobiliare și încrederea publică în piețe sunt condiții prealabile pentru creștere economică și bunăstare. Abuzurile de piață periclitează integritatea piețelor financiare și încrederea publică în valorile mobiliare și instrumentele financiare derivate, (3) Directiva 2003/6/CE[24] a Parlamentului European și a Consiliului privind utilizările abuzive ale informațiilor confidențiale și manipulările pieței (abuzul de piață), adoptată pe 28 ianuarie 2003, a completat și a actualizat cadrul legislativ al Uniunii cu scopul de a proteja integritatea pieței. Cu toate acestea, date fiind evoluțiile legislative, de piață și tehnologice care au avut loc între timp și care au modificat semnificativ peisajul financiar, directiva ar trebui înlocuită pentru a se garanta faptul că legislația ține pasul cu aceste evoluții. De asemenea, este necesar un instrument juridic nou pentru a asigura adoptarea de norme uniforme, claritatea conceptelor-cheie și existența unui cadru unic de reglementare în conformitate cu concluziile grupului la nivel înalt pentru supraveghere financiară[25]. (4) Este necesar să se stabilească un cadru uniform pentru a menține integritatea pieței și pentru a se evita potențialele arbitraje de reglementare, dar și pentru a se asigura o certitudine juridică mai mare și norme mai puțin complexe pentru participanții pe piață. Acest act legislativ direct aplicabil are drept obiectiv să contribuie în mod decisiv la buna funcționare a pieței interne și, în consecință, trebuie să se bazeze pe dispozițiile articolului 114 din TFUE, interpretate în conformitate cu jurisprudența consecventă a Curții de Justiție a Uniunii Europene. (5) Pentru a elimina și ultimele obstacole din calea bunei desfășurări a tranzacțiilor, precum și denaturările grave ale concurenței rezultate din diferențele dintre legislațiile naționale și pentru a evita reapariția unor probleme similare, se impune adoptarea unui regulament care să stabilească norme uniforme aplicabile în toate statele membre. Structurarea cerințelor referitoare la abuzul de piață sub forma unui regulament ar trebui să asigure aplicabilitatea directă a acestor cerințe. Astfel, ar trebui să se garanteze condiții uniforme, evitându-se cerințele naționale divergente care ar putea rezulta în urma transpunerii unei directive. Prezentul regulament ar trebui să determine respectarea acelorași reguli de către toți cetățenii din Uniune. De asemenea, un regulament ar trebui să determine reducerea complexității normelor și a costurilor de punere în conformitate suportate de societăți, în special în cazul firmelor care operează transfrontalier și, în același timp, să contribuie la eliminarea denaturărilor concurenței. (6) Comunicarea Comisiei privind un „Small Business Act“ pentru Europa[26] solicită Uniunii și statelor membre să definească norme în vederea reducerii sarcinilor administrative, a adaptării legislației la nevoile emitenților de pe piețele IMM-urilor și a facilitării accesului emitenților respectivi la finanțare. O serie de prevederi ale Directivei 2003/6/CE impun sarcini administrative pentru emitenți, mai ales pentru cei ale căror instrumente financiare care sunt admise la tranzacționare pe piețele de creștere pentru IMM-uri, sarcini care ar trebui diminuate. (7) Abuzul de piață este conceptul care cuprinde orice comportament ilegal pe piețele financiare și, în sensul prezentului regulament, ar trebui înțeles ca utilizarea abuzivă sau necorespunzătoare a informațiilor privilegiate și manipularea pieței. Astfel de comportamente dăunează transparenței integrale și corespunzătoare a pieței, o condiție prealabilă necesară pentru operațiunile efectuate de toți actorii economici de pe piețele financiare integrate. (8) Domeniul de aplicare al Directivei 2003/6/CE se axează pe instrumente financiare admise la tranzacționare pe piețe reglementate, dar în ultimii ani instrumentele financiare au fost tranzacționate tot mai mult prin sisteme multilaterale de tranzacționare (MTF-uri). Există, de asemenea, instrumente financiare care sunt tranzacționate numai prin intermediul altor tipuri de sisteme organizate de tranzacționare (OTF-uri), cum ar fi sistemele de încrucișare a ordinelor sau sunt tranzacționate numai extrabursier. Prin urmare, domeniul prezentului regulament ar trebui extins pentru a include orice instrumente financiare tranzacționate printr-un MTF sau OTF, precum și instrumente financiare tranzacționate extrabursier, cum ar fi swap-urile pe risc de credit sau orice alt comportament sau acțiune care influențează un astfel de instrument financiar tranzacționat pe o piață reglementată, printr-un MTF sau OTF. Acest fapt ar trebui să îmbunătățească nivelul de protecție al investitorului, să mențină integritatea piețelor și să garanteze că manipularea pieței unor astfel de instrumente prin instrumente financiare tranzacționate extrabursier este interzisă în mod clar. (9) În anumite situații, stabilizarea instrumentelor financiare sau tranzacțiile cu acțiuni proprii în cadrul programelor de răscumpărare pot fi justificate de motive economice și de aceea nu ar trebui asimilate abuzului de piață. (10) Statele membre și Sistemul European al Băncilor Centrale, Fondul european de stabilitate financiară, băncile centrale naționale și alte agenții sau vehicule investiționale ale unuia sau mai multor state membre, precum și Uniunea și anumite organisme publice nu ar trebui să întâmpine obstacole în aplicarea politicii monetare, valutare, de administrare a datoriei publice sau în domeniul climatic. (11) Investitorii raționali își întemeiază deciziile de investiții pe informațiile de care dispun deja, adică pe informațiile disponibile ex ante. În consecință, pentru a ști dacă un investitor rațional ar ține seama, în momentul luării unei decizii de investiție, de o informație dată ar trebui analizate informațiile disponibile ex ante. Într-o astfel de evaluare trebuie să se țină seama de impactul anticipat al informației respective în contextul activității globale a emitentului în cauză, de fiabilitatea sursei de informație și de orice alte variabile ale pieței care ar putea, eventual, exercita o influență asupra instrumentelor financiare respective, a contractelor spot pe mărfuri conexe sau a produselor licitate pe baza certificatelor de emisii, în circumstanțele date. (12) Informațiile disponibile ex post pot servi la verificarea ipotezei că informațiile disponibile ex ante ar fi fost de natură să modifice prețurile, dar acestea nu pot fi folosite pentru a lua măsuri împotriva unor persoane care ar fi putut ajunge la concluzii raționale pe baza informațiilor ex ante de care dispuneau. (13) Certitudinea juridică a participanților pe piață ar trebui consolidată prin definirea mai nuanțată a două dintre elemente esențiale din definiția informațiilor privilegiate, respectiv caracterul precis al acestei informații și amploarea impactului potențial al acesteia asupra prețului instrumentelor financiare, a contractelor spot pe mărfuri conexe sau a produselor licitate pe baza certificatelor de emisii. Pentru instrumentele derivate care sunt produse energetice angro ar trebui să fie considerate informații privilegiate în special informațiile care trebuie făcute publice în conformitate cu Regulamentul [Regulamentul (UE) nr. …al Parlamentului European și al Consiliului privind integritatea și transparența pieței angro de energie]. (14) Informațiile privilegiate pot face obiectul unor abuzuri înainte ca emitenții să aibă obligația de a le face publice. Stadiul negocierilor contractuale, termenii conveniți provizoriu în cadrul acestor negocieri, posibilitatea plasării de instrumente financiare, condițiile în care vor fi comercializate acestea sau termenii provizorii conveniți pentru plasarea instrumentelor financiare pot constitui informații relevante pentru investitori. Prin urmare, ele ar trebui catalogate drept informații privilegiate. Este, însă, posibil ca aceste informații să nu fie atât de precise încât emitentul să aibă obligația de a le face publice. În astfel de cazuri, ar trebui să se aplice interdicțiile cu privire la utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate, nu însă și obligația emitentului de a face publice informațiile respective. (15) Piețele spot și piețele instrumentelor derivate conexe sunt strâns interconectate și globale, iar abuzul de piață poate avea loc între piețe, dar și peste granițe. Acest fapt este valabil atât pentru utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate, cât și pentru manipularea pieței. Concret, informațiile privilegiate de pe o piață spot pot aduce beneficii unei persoane care tranzacționează pe o piață financiară. Prin urmare definiția generală a informațiilor privilegiate legate de piețele financiare și instrumentele derivate pe mărfuri ar trebui să fie valabilă pentru toate informațiile relevante privind mărfurile respective. Mai mult, strategiile de manipulare se pot extinde și pe piețele spot și pe piețele instrumentelor derivate. Tranzacțiile cu instrumente financiare, inclusiv instrumentele financiare derivate pe mărfuri, pot fi utilizate pentru a manipula contractele spot pe mărfuri conexe, iar contractele spot pe mărfuri pot fi utilizate pentru a manipula instrumentele financiare conexe. Interdicțiile privind manipularea pieței ar trebui să înglobeze aceste interconexiuni. Cu toate acestea, extinderea domeniului regulamentului pentru a cuprinde comportamente care nu implică instrumente financiare, de exemplu tranzacții cu contracte spot pe mărfuri care influențează numai piețele spot, nu este adecvată sau aplicabilă. În cazul specific al produselor energetice angro, atunci când aplică definiția informațiilor privilegiate, a utilizării abuzive a informațiilor privilegiate și a manipulării pieței din prezentul regulament la instrumentele financiare conexe produselor energetice angro, autoritățile competente ar trebui să țină cont de elementele specifice din definițiile prevăzute în [Regulamentul (UE) nr. ... al Parlamentului European și al Consiliului privind integritatea și transparența pieței produselor energetice angro]. (16) Drept urmare a clasificării certificatelor de emisii ca instrumente financiare în cadrul revizuirii Directivei privind piețele instrumentelor financiare, aceste instrumente vor intra sub incidența prezentului regulament. Având în vedere natura specifică a acestor instrumente și caracteristicile structurale ale pieței carbonului, este necesar să se garanteze că activitatea statelor membre, a Comisiei Europene și a altor organisme desemnate oficial, legată de certificatele de emisii nu întâmpină obstacole în aplicarea politicii climatice a Uniunii. Mai mult, sarcina de a comunica informații privilegiate trebuie să se adreseze participanților pe piața respectivă în general. Cu toate acestea, pentru a evita obligația întocmirii de rapoarte inutile, precum și pentru a menține rentabilitatea măsurilor prevăzute, se pare că este necesar ca impactul legislativ al obligației respective să fie limitat numai la acei operatori ETS UE, care - datorită dimensiunilor și activităților desfășurate - se poate considera în mod rezonabil că au capacitatea de a influența semnificativ prețul certificatelor de emisii. În cazul în care participanții pe piața certificatelor de emisii îndeplinesc deja sarcini echivalente de publicare de informații privilegiate, mai ales în conformitate cu Regulamentul privind integritatea și transparența pieței energetice [Regulamentul (UE) nr. …al Parlamentului European și al Consiliului privind integritatea și transparența pieței angro de energie], obligația de a publica informații privilegiate privind certificatele de emisii nu ar trebui să ducă la dublarea obligațiilor de comunicare a informațiilor cu același conținut. (17) Regulamentul (UE) nr. 1031/2010 al Comisiei din 12 noiembrie 2010 privind calendarul, administrarea și alte aspecte ale licitării certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității [27] prevede două regimuri paralele privind abuzul de piață aplicabile licitațiilor pentru certificate de emisii. Totuși, ca urmare a clasificării certificatelor de emisii ca instrumente financiare, prezentul regulament ar trebui să reprezinte un cadru unic de reglementare aplicabil pieței secundare și primare a certificatelor de emisii în ansamblu. Regulamentul se va aplica și în cazul licitării certificatelor de emisii sau al altor produse licitate bazate pe acestea în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1031/2010 al Comisiei din 12 noiembrie 2010 privind calendarul, administrarea și alte aspecte ale licitării certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității. (18) Prezentul regulament ar trebui să prevadă măsuri privind manipularea pieței ce se pot adapta la noile tipuri de tranzacționare sau la noile strategii care pot fi abuzive. Pentru a reflecta faptul că tranzacțiile cu instrumente financiare sunt efectuate tot mai mult în mod automatizat, se dorește ca exemplele de manipulare a pieței să fie completate cu exemple de strategii abuzive specifice ce pot fi aplicate prin tranzacții algoritmice, inclusiv prin tranzacționarea de înaltă frecvență. Exemplele prezentate nu sunt exhaustive și nici nu sugerează că aceste strategii aplicate prin alte mijloace nu sunt de asemenea abuzive. (19) Pentru a completa măsurile de restricționare a practicilor de manipulare a pieței, prezentul regulament ar trebui să cuprindă interdicții privind tentativele de implicare în practici de manipulare a pieței, dat fiind faptul că tentativele eșuate de manipulare a pieței ar trebui, de asemenea sancționate. Ar trebui să se facă diferența între tentativa de implicare în practici de manipulare a pieței și situațiile în care comportamentul nu are impactul dorit asupra prețului unui instrument financiar. Un astfel de comportament este considerat manipulare a pieței deoarece ar fi fost posibil să transmită semnale false sau înșelătoare. (20) Prezentul regulament ar trebui, de asemenea, să clarifice faptul că implicarea în manipulări ale pieței sau tentativa de implicare în manipulări ale pieței pentru un instrument financiar se poate efectua prin utilizarea instrumentelor financiare conexe, cum sunt instrumentele derivate tranzacționate în alt loc de tranzacționare sau în afara bursei. (21) În vederea asigurării unor condiții de piață egale între locurile și sistemele de tranzacționare care fac obiectul prezentului regulament, ar trebui să se impună operatorilor de pe piețele reglementate, MTF-uri și OTF-uri să adopte prevederi structurale proporționale care au ca scop prevenirea și detectarea practicilor de manipulare a pieței. (22) Manipularea sau tentativa de manipulare a instrumentelor financiare poate consta și în emiterea de ordine care s-ar putea să nu fie executate. Mai mult, un instrument financiar poate fi manipulat prin comportamente din afara locului de tranzacționare. Prin urmare, persoanele care pregătesc și efectuează tranzacții în virtutea activității care o desfășoară și cărora li se solicită deținerea de sisteme funcționale de detectare și de raportate a tranzacțiilor suspecte ar trebui, de asemenea, să raporteze ordinele și tranzacțiile suspecte efectuate în afara locurilor de tranzacționare. (23) Manipularea sau tentativa de manipulare a instrumentelor financiare poate consta și în difuzarea de informații false sau înșelătoare. Răspândirea informațiilor false sau înșelătoare poate avea un efect important asupra prețurilor instrumentelor financiare într-un interval de timp relativ scurt. Poate fi vorba de inventarea unor informații total false, dar și de omiterea intenționată a unor fapte materiale sau de comunicarea intenționat incorectă a informațiilor. Această formă de manipulare a pieței este deosebit de dăunătoare pentru investitori, deoarece îi determină să-și fundamenteze deciziile de investiții pe informații incorecte sau distorsionate. Ea este în egală măsură dăunătoare și pentru emitenți, pentru că afectează încrederea în informațiile disponibile referitoare la aceștia. Lipsa încrederii în piață poate, la rândul său, să pună în pericol capacitatea emitenților de a emite noi instrumente financiare sau de a obține creditare din partea altor participanți de pe piață în vederea finanțării operațiunilor. Informațiile se răspândesc foarte repede pe piață. Ca atare, efectele negative asupra investitorilor și emitenților pot persista destul de multă vreme, până în momentul când informațiile respective se dovedesc a fi false sau înșelătoare și pot fi corectate de emitenți sau de persoanele responsabile de răspândirea lor. Prin urmare, este necesar ca difuzarea de informații false sau înșelătoare, inclusiv zvonurile și știrile false sau înșelătoare, să fie calificate drept încălcări ale prezentului regulament. Astfel, este necesar să nu se permită persoanelor active pe piețele financiare să difuzeze nestingherit informații cu care nu sunt de acord, despre care știu sau ar trebui să știe că sunt false sau înșelătoare, în detrimentul investitorilor și al emitenților. (24) Publicarea promptă a informațiilor privilegiate de către un emitent este esențială în evitarea utilizării abuzive a informațiilor privilegiate și pentru a garanta că investitorii nu sunt înșelați. Prin urmare, emitenții ar trebui să aibă obligația de a publica cât mai curând posibil informațiile privilegiate, cu excepția cazului în care o amânare nu ar induce în eroare publicul, iar emitentul poate asigura confidențialitatea informațiilor. (25) Câteodată, în cazurile în care o instituție financiară primește sprijin de urgență sub forma unor împrumuturi, poate fi în interesul stabilității financiare ca publicarea informațiilor privilegiate să fie amânată, dacă informațiile au o importanță sistemică. Prin urmare, ar trebui ca autoritățile competente să aibă posibilitatea de a aviza o amânare a publicării informațiilor privilegiate. (26) Sarcina de publicare a informațiilor privilegiate poate fi costisitoare pentru emitenții ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe piețele de creștere pentru IMM-uri, date fiind costurile de monitorizare a informațiilor de care dispun și de solicitare de consultanță juridică în legătură cu necesitatea publicării informațiilor și cu situațiile în care trebuie făcut acest lucru. Cu toate acestea, publicarea promptă a informațiilor privilegiate este esențială pentru a asigura încrederea investitorilor în emitenții respectivi. Prin urmare, Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP) ar trebui să fie în măsură să publice orientări care să asiste emitenții în respectarea obligațiilor de publicare a informațiilor privilegiate, fără a diminua protecția investitorilor. (27) Listele cu persoanele care au acces la informații privilegiate sunt un instrument important pentru organismele de reglementare atunci când investighează abuzul de piață, dar diferențele la nivel național cu privire la datele care trebuie incluse în aceste liste impun sarcini administrative inutile asupra emitenților. Prin urmare, câmpurile de date solicitate în listele persoanelor care au acces la informații privilegiate ar trebui să fie uniforme pentru a reduce costurile. Cerința de a întocmi și de a actualiza constant listele persoanelor care au acces la informații privilegiate impune sarcini administrative mai ales pentru emitenții de pe piețele de creștere pentru IMM-uri. Întrucât autoritățile competente sunt în măsură să supravegheze eficient abuzurile de piață fără să dispună constant de listele furnizate de emitenții respectivi, aceștia ar trebui scutiți de această obligație pentru a reduce costurile administrative impuse de prezentul regulament. (28) O transparență mai mare a tranzacțiilor efectuate de persoane cu responsabilități de conducere în cadrul emitenților de instrumente financiare și, după caz, în rândul persoanelor care le sunt asociate constituie o măsură de prevenire a abuzului de piață. Publicarea tranzacțiilor respective, cel puțin la nivel individual, poate fi de asemenea o sursă valoroasă de informații pentru investitori. Este necesar să se clarifice faptul că obligația de publicare a tranzacțiilor efectuate de personalul de conducere se referă și la garantarea sau împrumutarea instrumentelor financiare și, de asemenea, la alte persoane care exercită drepturi discreționare în numele administratorului. Pentru a asigura un echilibru corespunzător între nivelul transparenței și numărul de rapoarte transmise autorităților competente și publicului larg, prezentul regulament ar trebui să introducă un plafon uniform sub care tranzacțiile nu trebuie să fie făcute publice. (29) Un pachet de instrumente și competențe concrete cu care să fie investite autoritățile competente din fiecare stat membru garantează eficacitatea măsurilor de supraveghere. Întreprinderile de pe piață și toții operatorii economici ar trebui, de asemenea, să contribuie la integritatea pieței. În acest scop, desemnarea unei autorități competente unice care să se ocupe de abuzurile de piață nu exclude relațiile de colaborare sau delegare, sub responsabilitatea autorității competente, între autoritate și întreprinderile de pe piață, în vederea garantării unei control eficient al respectării dispozițiilor prezentului regulament. (30) Pentru a detecta cazurile de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate și de manipulare a pieței, este necesar ca autoritățile competente să poată avea acces la sedii private și să poată confisca documente. Accesul la sedii private este necesar mai ales în următoarele situații: persoana căreia i s-au solicitat deja informații nu se conformează (în totalitate sau parțial) acestei obligații sau există motive pentru a considera că, dacă s-ar formula o astfel de solicitare, persoana în cauză nu s-ar conforma sau că documentele sau informațiile la care se referă solicitarea ar fi retrase, modificate sau distruse. (31) Înregistrările existente ale convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date de care dispun societățile de investiții care execută tranzacții și operatorii de telecomunicații reprezintă probe cruciale, uneori chiar singurele probe, care ajută la detectarea și dovedirea utilizării abuzive a informațiilor privilegiate și a manipulărilor pieței. Aceste înregistrări pot stabili identitatea unei persoane responsabile de diseminarea informațiilor false sau înșelătoare, pot demonstra că anumite persoane s-au aflat în contact la un anumit moment sau că există o relație între două sau mai multe persoane. Pentru a se asigura condiții echitabile în Uniune în ceea ce privește accesul autorităților competente la înregistrările convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date deținute de operatorii de telecomunicații sau de societățile de investiții, autoritățile competente ar trebui să poată solicita aceste înregistrări din partea operatorilor de telecomunicații și a firmelor de investiții atunci când există motive întemeiate pentru a se bănui că astfel de înregistrări care au legătură cu obiectul inspecției pot fi concludente pentru a demonstra utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate sau manipularea pieței conform definiției din [noua MAD], în încălcarea prezentului regulament sau a [noii MAD]. Înregistrările convorbirilor telefonice și ale schimburilor de date nu trebuie să includă și conținutul comunicărilor respective. (32) Întrucât abuzurile de piață pot avea loc între piețe, dar și peste granițe, ar trebui să li se solicite autorităților competente să coopereze și să facă schimburi de informații cu alte autorități competente și de reglementare și cu AEVMP, în special în cazul activităților de anchetare. Dacă o autoritate competentă are convingerea că în alt stat membru are sau a avut loc un abuz de piață sau care are un impact asupra instrumentelor financiare tranzacționate în alt stat membru, autoritatea respectivă ar trebui să informeze autoritatea competentă și AEVMP cu privire la acest fapt. În situațiile abuzurilor de piață cu efecte transfrontaliere, AEVMP ar trebui să coordoneze ancheta, dacă acest fapt este solicitat de una dintre autoritățile competente în cauză. (33) Pentru a se asigura schimbul de informații și cooperarea cu autoritățile din țări terțe în vederea aplicării eficiente a prezentului regulament, autoritățile competente ar trebui să încheie acorduri de cooperare cu autoritățile similare din țările terțe. Orice transfer de date cu caracter personal efectuat în temeiul acestor acorduri se va derula în conformitate cu Directiva (CE) 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date[28] și cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date[29]. (34) Un cadru prudențial și de conduită profesională pentru sectorul financiar trebuie să se bazeze pe sisteme robuste de supraveghere și de sancțiuni. În acest scop, autoritățile de control ar trebui să fie investite cu suficiente mijloace pentru a acționa și ar trebui să fie în măsură să se bazeze pe sisteme de sancțiuni uniforme, robuste și disuasive împotriva oricăror comportamente ilegale, sancțiuni care ar trebui aplicate ferm. Cu toate acestea, grupul la nivel înalt a considerat că niciunul dintre aceste elemente nu este funcțional. Mijloacele de sancționare și aplicarea lor în practică cu scopul de a promova convergența sancțiunilor în toate activitățile de control au fost evaluate în cadrul comunicării Comisiei din 8 decembrie 2010 privind consolidarea regimurilor de sancțiuni din sectorul financiar[30]. (35) Prin urmare, pe lângă investirea autorităților de reglementare cu instrumente și mijloace de control eficiente în vederea supravegherii, ar trebui să se definească și un set de măsuri administrative, sancțiuni și amenzi pentru a se asigura o abordare comună în statele membre și pentru a îmbunătăți efectul disuasiv al acestora. Amenzile administrative ar trebui să țină cont de factori precum confiscarea beneficiilor financiare identificate, gravitatea și durata încălcării, orice circumstanțe agravante sau atenuante, necesitatea ca amenda să aibă un efect descurajant și, după caz, includerea unei reduceri pentru cooperarea cu autoritățile competente. Adoptarea și publicarea de sancțiuni ar trebui să respecte drepturile fundamentale stabilite în Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene, în special dreptul la respectarea vieții private și de familie (articolul 7), dreptul la protecția datelor cu caracter personal (articolul 8) și dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil (articolul 47). (36) Informatorii aduc informații noi în atenția autorităților competente sprijinindu-le astfel în detectarea și sancționarea cazurilor de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate și de manipulare a pieței. Cu toate acestea, informarea poate fi descurajată de teama represaliilor sau din lipsa stimulentelor. Prezentul regulament ar trebui așadar să asigure existența unor proceduri corespunzătoare pentru a încuraja informatorii să înștiințeze autoritățile competente cu privire la posibilele încălcări ale prezentului regulament și să le ofere protecție împotriva represaliilor. Totuși, informatorii ar trebui să fie eligibili pentru astfel de stimulente numai în cazul în care aduc la lumină informații noi pe care nu erau deja obligați să le facă publice și în cazul în care astfel de informații au drept rezultat o sancțiune pentru încălcarea prezentului regulament. Statele membre ar trebui să se asigure că schemele de informare pe care le aplică includ și mecanisme prin care se oferă o protecție adecvată persoanei incriminate, în special având în vedere dreptul la protecția datelor cu caracter personal și procedurile prin care se asigură dreptul persoanei incriminate la apărare și dreptul acesteia de a fi ascultată înainte de adoptarea unei decizii care o privește, precum și dreptul la o cale de atac eficientă în instanță împotriva unei decizii care o privește. (37) Deoarece statele membre au adoptat legislația de punere în aplicare a Directivei 2003/6/CE și sunt prevăzute acte delegate și standarde tehnice de punere în aplicare care ar trebui adoptate înainte de aplicarea efectivă a cadrului ce trebuie introdus, este necesar să se amâne aplicarea dispozițiilor de bază ale prezentului regulament pentru o perioadă de timp suficientă. (38) În vederea facilitării unei tranziții fără probleme până la punerea în aplicare a prezentului regulament, practicile de piață existente înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament și acceptate de autoritățile competente în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2273/2003 al Comisiei din 22 decembrie 2003 de stabilire a normelor de aplicare a Directivei 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind derogările prevăzute pentru programele de răscumpărare și stabilizarea instrumentelor financiare [31] în sensul punerii în aplicare a articolului 1 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2003/6/CE pot rămâne în vigoare pe o perioadă de până la un an de la data stabilită pentru aplicarea efectivă a prezentului regulament, cu condiția ca acestea să fie comunicate AEVMP. (39) Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene, consacrate de tratat, în special dreptul la respectarea vieții private și de familie, dreptul la protecția datelor cu caracter personal, libertatea de expresie și de informare, libertatea de a desfășura o activitate comercială, dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, prezumția de nevinovăție și dreptul la apărare, principiile legalității și proporționalității infracțiunilor și pedepselor, precum și dreptul de a nu fi judecat sau condamnat de două ori pentru aceeași infracțiune. Restrângerile acestor drepturi respectă articolul 52 alineatul (1) din cartă, fiind necesare pentru a asigura îndeplinirea obiectivelor de interes general privind protecția investitorilor și integritatea piețelor financiare, oferindu-se garanții corespunzătoare pentru ca drepturile să fie restrânse numai în măsura necesară pentru îndeplinirea acestor obiective și prin mijloace proporționale cu obiectivul care trebuie îndeplinit. În mod concret, raportarea tranzacțiilor suspecte este necesară în special pentru ca autoritățile competente să poată detecta și sancționa abuzurile de piață. Interzicerea tentativelor de implicare în manipulări ale pieței este necesară pentru a permite autorităților competente să sancționeze astfel de tentative atunci când au probe ale intenției de manipulare a pieței, chiar și în lipsa unui efect identificabil asupra prețurilor de pe piață. Accesul la înregistrările telefonice și la schimburile de date este necesar pentru a furniza probe și piste de anchetă privind posibile utilizări abuzive ale informațiilor privilegiate sau manipulări ale pieței și, prin urmare, pentru detectarea și sancționarea abuzurilor de piață. Condițiile impuse de prezentul regulament garantează respectarea drepturilor fundamentale. Măsurile privind informarea sunt necesare pentru a facilita detectarea abuzului de piață și pentru a asigura protecția informatorului și a persoanei incriminate, inclusiv protejarea vieții private a acestora, a datelor cu caracter personal, a dreptului de a fi ascultat și a dreptului la o cale de atac eficientă în fața unei instanțe. Introducerea unor norme minime comune privind măsurile administrative, sancțiunile și amenzile este necesară pentru ca infracțiunile comparabile de abuz de piață să fie sancționate în mod comparabil și pentru ca sancțiunile impuse să fie proporționale cu încălcarea. Prezentul regulament nu împiedică în niciun fel statele membre să aplice propriile legi constituționale cu privire la libertatea presei și libertatea de exprimare în mijloacele de comunicare în masă. (40) Directiva 95/46 a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date[32] și Regulamentul (UE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date[33] reglementează prelucrarea datelor cu caracter personal efectuată de AEVMP în conformitate cu prezentul regulament și sub supravegherea autorităților competente din statele membre, în special autoritățile publice independente desemnate de statele membre. Orice schimb sau transmitere de informații efectuat (efectuată) de autoritățile competente ar trebui să respecte normele privind transferul datelor cu caracter personal, astfel cum sunt stabilite în Directiva 95/46/CE. Orice schimb sau transmitere de informații efectuat (efectuată) de AEVMP ar trebui să respecte normele privind transferul datelor cu caracter personal, astfel cum sunt stabilite în Regulamentul (CE) nr. 45/2001. (41) Prezentul regulament, precum și actele delegate, standardele și orientările adoptate în conformitate cu acesta nu aduc atingere aplicării normelor Uniunii în materie de concurență. (42) Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 290 din tratat. Mai precis, actele delegate ar trebui adoptate în ceea ce privește condițiile programelor de răscumpărare și de stabilizare a instrumentelor financiare, indicatorii de comportament manipulator enumerați în anexa 1, pragul de aplicare a obligației de publicare pentru participanții de pe piața certificatelor de emisii, condițiile de întocmire a listelor persoanelor care au acces la informații privilegiate, precum și pragul și condițiile referitoare la tranzacțiile efectuate de personalul de conducere. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu. (43) În vederea asigurării unor condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament în ceea ce privește procedurile de raportare a încălcărilor prezentului regulament ar trebui să se confere Comisiei competențe de punere în aplicare. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie. (44) Standardele tehnice în domeniul serviciilor financiare ar trebui să asigure condiții uniforme peste tot în Uniune cu privire la aspecte reglementate de prezentul regulament. O măsură adecvată și eficientă ar fi ca AEVMP, în calitatea sa de organism care deține un nivel ridicat de cunoștințe de specialitate, să fie însărcinată cu elaborarea unor proiecte de standarde tehnice de reglementare și punere în aplicare care să nu implice opțiuni strategice și care să fie prezentate Comisiei. (45) Comisia ar trebui să adopte, prin acte delegate în temeiul articolului 290 din TFUE și în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, proiectele de standarde tehnice de reglementare elaborate de AEVMP în ceea ce privește procedurile și mecanismele destinate locurilor de tranzacționare al căror scop este prevenirea și detectarea abuzului de piață, precum și sistemele și formatele care să fie utilizate de persoanele interesate pentru a detecta și notifica ordinele și tranzacțiile suspecte și în ceea ce privește mecanismele tehnice pe categorii de persoane pentru prezentarea obiectivă a informațiilor care recomandă o anumită strategie de investiții și pentru publicarea anumitor interese sau indicații ale unor conflicte de interese. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. (46) De asemenea, Comisia ar trebui să fie abilitată să adopte standarde tehnice de punere în aplicare prin intermediul unor acte de punere în aplicare în temeiul articolului 291 din TFUE și în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010. AEVMP ar trebui să fie însărcinată cu elaborarea unor standarde tehnice de punere în aplicare pe care să le prezinte Comisiei în ceea ce privește publicarea informațiilor privilegiate, formatele listelor cu persoanele care dețin informații privilegiate și formatele și procedurile de cooperare și schimb de informații dintre autoritățile competente și dintre acestea și AEVMP. (47) Deoarece obiectivul acțiunii propuse, mai precis de a preveni abuzurile de piață sub forma utilizării abuzive a informațiilor privilegiate și a manipulării pieței, nu pot fi îndeplinite suficient de statele membre și, prin urmare, având în vedere dimensiunile și efectele acțiunii, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum se prevede în acest articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea obiectivului menționat. (48) Deoarece prevederile Directivei 2003/6/CE nu mai sunt relevante și suficiente, directiva ar trebui abrogată începând cu [24 de luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament]. Cerințele și interdicțiile prevăzute de prezentul regulament sunt legate strict de cele ale MiFID, prin urmare ar trebui să intre în vigoare la data intrării în vigoare a textului revizuit al MiFID, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: CAPITOLUL I DISPOZIȚII GENERALE Secțiunea 1 OBIECT ȘI DOMENIU DE APLICARE Articolul 1 Obiect Prezentul regulament stabilește un cadru comun de reglementare a abuzurilor de piață pentru a asigura integritatea piețelor financiare în Uniune și pentru a consolida protecția și încrederea investitorilor în aceste piețe. Articolul 2 Domeniu de aplicare 1. Prezentul regulament se aplică: (a) instrumentelor financiare admise la tranzacționare pe o piață reglementată sau pentru care s-a depus o cerere de admitere la tranzacționare pe o piață reglementată; (b) instrumentelor financiare tranzacționate în cadrul unui MTF sau OTF în cel puțin unul dintre statele membre; (c) comportamentelor sau tranzacțiilor care se raportează la instrumentele financiare menționate la literele (a) sau (b), indiferent dacă aceste comportamente sau tranzacții se desfășoară sau nu în realitate pe o piață reglementată, în cadrul unui MTF sau al unui OTF; (d) comportamentelor sau tranzacțiilor, inclusiv ofertelor, care se raportează la licitarea certificatelor de emisii sau la alte produse licitate bazate pe acestea, în temeiul Regulamentului nr. 1031/2010 al Comisiei[34]. Fără a aduce atingere dispozițiilor specifice referitoare la ofertele depuse în contextul unei licitații, cerințele și interdicțiile impuse prin prezentul regulament referitoare la ordine de tranzacționare se aplică și acestor oferte. 2. Articolele 7 și 9 se aplică, de asemenea, în cazul achiziționării sau al cedării de instrumente financiare nemenționate la literele (a) și (b) de la alineatul (1), dar a căror valoare se raportează la instrumentele financiare menționate la alineatul respectiv. Aici sunt incluse, în special, instrumentele derivate pentru transferul riscului de credit care se raportează la un instrument financiar menționat la alineatul (1) și contractele financiare pentru diferențe care se raportează la un astfel de instrument financiar. 3. Articolele 8 și 10 se aplică, de asemenea, tranzacțiilor, ordinelor de tranzacționare sau altor comportamente legate de: (a) tipurile de instrumente financiare, inclusiv contracte derivate sau instrumente financiare derivate pentru transferul riscului de credit atunci când tranzacția, ordinul sau comportamentul are sau poate avea sau se intenționează să aibă un efect asupra unui instrument financiar menționat la literele (a) și (b) de la alineatul (1); (b) contractele spot pe mărfuri care nu sunt produse energetice angro atunci când tranzacția, ordinul sau comportamentul are sau poate avea sau se intenționează să aibă un efect asupra unui instrument financiar menționat la literele (a) și (b) de la alineatul (1); sau (c) tipurile de instrumente financiare, inclusiv contracte derivate sau instrumente financiare derivate pentru transferul riscului de credit atunci când tranzacția, ordinul sau comportamentul are, poate avea sau se intenționează să aibă un efect asupra contractelor spot pe mărfuri. 4. Cerințele și interdicțiile prevăzute de prezentul regulament se aplică acțiunilor întreprinse în Uniune sau în afara granițelor Uniunii cu privire la instrumentele menționate la alineatele (1)-(3). SECȚIUNEA 2 EXCLUDEREA DIN DOMENIUL DE APLICARE Articolul 3 Derogare pentru programele de răscumpărare și măsuri de stabilizare 1. Interdicțiile prevăzute la articolele 9 și 10 din prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor cu acțiuni proprii în cadrul programelor de răscumpărare atunci când detaliile complete ale programului sunt publicate înainte de începerea tranzacționării, când tranzacțiile sunt raportate autorității competente și prezentate ulterior publicului ca făcând parte din programul de răscumpărare și când sunt respectate limitele corespunzătoare în ceea ce privește prețurile și volumele. 2. Interdicțiile stabilite la articolele 9 și 10 din prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor cu acțiuni proprii pentru stabilizarea unui instrument financiar atunci când stabilizarea are loc pentru o perioadă limitată de timp, când se fac publice informațiile relevante cu privire la stabilizare și când se respectă limitele corespunzătoare în ceea ce privește prețurile. 3. Comisia adoptă, prin intermediul actelor delegate în conformitate cu articolul 31, măsuri care precizează condițiile la care trebuie să adere programele de răscumpărare și măsurile de stabilizare menționate la alineatele (1) și (2), inclusiv condițiile de tranzacționare, restricțiile referitoare la durată și volum, obligațiile de publicare și raportare și condițiile legate de prețuri. Articolul 4 Excluderea activităților monetare, de administrare a datoriei publice și a activităților privind politicile climatice 1. Prezentul regulament nu se aplică tranzacțiilor, ordinelor sau comportamentelor efectuate în vederea aplicării politicii monetare, a cursului de schimb sau de administrare a datoriei publice de către un stat membru, de către Sistemul European al Băncilor Centrale, de către o bancă centrală națională a unui stat membru, de orice alt minister, agenție sau societate vehicul investițional a unui stat membru sau de orice persoană care acționează în numele acestora și, în cazul unui stat membru care este un stat federal, tranzacțiilor, ordinelor sau comportamentelor efectuate de un membru care face parte din federație. Regulamentul nu se aplică nici tranzacțiilor, ordinelor sau comportamentelor efectuate de Uniune, o societate vehicul investițional pentru mai multe state membre, Banca Europeană de Investiții, o instituție financiară internațională înființată de două sau mai multe state membre care are drept scop mobilizarea finanțării și acordarea de asistență financiară în beneficiul membrilor săi afectați sau amenințați de probleme grave de finanțare, sau Fondul european de stabilitate financiară. 2. Prezentul regulament nu se aplică activității unui stat membru, a Comisiei Europene sau a oricărui alt organism desemnat în mod oficial sau a oricărei persoane care acționează în numele acestora, care are ca obiect certificate de emisii și care se desfășoară în vederea punerii în aplicare a politicii climatice a Uniunii. SECȚIUNEA 3 DEFINIȚII Articolul 5 Definiții În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții: 1. „instrument financiar“ înseamnă orice instrument în sensul articolului 2 alineatul (1) punctul (8) din Regulamentul [MiFIR]. 2. „piață reglementată“ înseamnă un sistem multilateral din Uniune în sensul articolului 2 alineatul (1) punctul (5) din Regulamentul [MiFIR]. 3. „sistem multilateral de tranzacționare (MTF)“ înseamnă un sistem multilateral din Uniune în sensul articolului 2 alineatul (1) punctul (6) din Regulamentul [MiFIR]. 4. „sistem organizat de tranzacționare (OTF)“ înseamnă un sistem din Uniune menționat la articolul 2 alineatul (1) punctul (7) din Regulamentul [MiFIR]. 5. „loc de tranzacționare“ înseamnă un sistem din Uniune menționat la articolul 2 alineatul (1) punctul (26) din Regulamentul [MiFIR]. 6. „piață de creștere pentru IMM-uri“ înseamnă un MTF din Uniune în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul (17) din Directiva [noua MiFID]. 7. „autoritate competentă“ înseamnă autoritatea competentă desemnată în conformitate cu articolul 16. 8. „persoană“ înseamnă orice persoană fizică sau juridică. 9. „marfă“ înseamnă marfă în sensul articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1287/2006 al Comisiei[35]. 10. „contract spot pe mărfuri“ înseamnă orice contract de furnizare a unor mărfuri tranzacționate pe o piață spot, care sunt livrate prompt atunci când se încheie tranzacția, inclusiv orice contract derivat care trebuie încheiat în mod fizic. 11. „piață spot“ înseamnă orice piață de mărfuri pe care se vând mărfuri cu plata în numerar, iar acestea sunt livrate prompt atunci când se încheie tranzacția. 12. „program de răscumpărare“ înseamnă tranzacții cu acțiuni proprii în conformitate cu articolele 19 - 24 din Directiva 77/91/CEE a Consiliului[36]. 13. „tranzacționare algoritmică“ înseamnă tranzacționarea instrumentelor financiare utilizând algoritmi informatici în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul (37) din Directiva [noua MiFID]. 14. „certificat de emisii“ înseamnă un instrument financiar astfel cum este definit la alineatul (11) din secțiunea C a anexei I din Directiva [noua MiFID]. 15. „participant pe piața certificatelor de emisii“ înseamnă orice persoană care efectuează o tranzacție, inclusiv emiterea ordinelor de tranzacționare, cu certificate de emisii. 16. „emitentul unui instrument financiar“ înseamnă un emitent astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (1) litera (h) din Directiva 2003/71/CE[37]. 17. „ACER“ înseamnă Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei instituită în temeiul Regulamentului (CE) nr. 713/2009[38]. 18. „produs energetic angro“ are același înțeles ca la articolul 2 alineatul (4) din [Regulamentul (UE) nr. ... al Parlamentului European și al Consiliului privind integritatea și transparența pieței produselor energetice angro][39]. 19. „autoritate națională de reglementare” are același înțeles ca la articolul 2 alineatul (7) din [Regulamentul (UE) nr. ... al Parlamentului European și al Consiliului privind integritatea și transparența pieței energetice angro][40]. Secțiunea 4 Informații privilegiate, utilzarea abuzivă a informațiilor privilegiate și manipularea pieței Articolul 6 Informațiile privilegiate 1. În sensul prezentului regulament, informațiile privilegiate reprezintă următoarele tipuri de informații: (a) informații cu caracter precis, care nu au fost făcute publice, care se referă în mod direct sau indirect la unul sau mai mulți emitenți de instrumente financiare sau la unul sau mai multe instrumente financiare și care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul instrumentelor financiare în cauză sau al instrumentelor financiare derivate conexe. (b) pentru instrumentele financiare derivate pe mărfuri, informații cu caracter precis, care nu au fost făcute publice, care se referă în mod direct sau indirect la unul sau mai multe astfel de instrumente financiare derivate sau la contractul spot pe mărfuri conex și care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul unor astfel de instrumente financiare derivate sau al contractelor spot pe mărfuri conexe; mai ales informațiile pentru care există obligativitatea de publicare în conformitate cu prevederi legale sau de reglementare la nivelul Uniunii sau la nivel național, norme de piață, contracte sau practici privind instrumentele derivate pe mărfuri sau piețele spot relevante. (c) pentru certificatele de emisii sau produsele licitate bazate pe acestea, informații cu caracter precis, care nu au fost făcute publice, care se referă în mod direct sau indirect la unul sau mai multe astfel de instrumente și care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul unor astfel de instrumente sau prețul instrumentelor financiare derivate conexe. (d) pentru persoanele însărcinate cu executarea ordinelor referitoare la instrumente financiare, înseamnă, de asemenea, informații transmise de un client și care au legătură cu un ordin în așteptare al clientului pentru instrumente financiare, informații cu caracter precis, care se referă în mod direct sau indirect la unul sau mai mulți emitenți de instrumente financiare sau la unul sau mai multe instrumente financiare și, care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul instrumentelor financiare în cauză, prețul contractelor spot pe mărfuri conexe sau prețul instrumentelor financiare derivate conexe. (e) informațiile care nu se încadrează la literele (a), (b), (c) sau (d), care se referă la unul sau mai mulți emitenți de instrumente financiare sau la unul sau mai multe instrumente financiare, care în general nu sunt disponibile publicului larg, dar care, în cazul în care ar fi făcute publice de un investitor rațional, care efectuează tranzacții cu regularitate pe piață și cu instrumentul financiar respectiv sau cu un contract spot pe mărfuri conex, ar putea să fie considerate relevante de acea persoană atunci când decide condițiile în care ar trebui să fie efectuate tranzacțiile cu instrumentul financiar respectiv sau cu un contract spot pe mărfuri conex. 2. În aplicarea alineatului (1), se consideră că informațiile au un caracter precis dacă indică un set de circumstanțe care există sau se poate estima în mod rezonabil că vor exista sau un eveniment care a avut loc sau se poate estima în mod rezonabil că va avea loc și dacă informațiile sunt suficient de specifice pentru a permite tragerea unei concluzii cu privire la efectul posibil al acelui set de circumstanțe sau al acelui eveniment asupra prețurilor instrumentelor financiare, ale contractelor spot pe mărfuri conexe sau ale produselor licitate pe baza certificatelor de emisii. 3. În aplicarea alineatului (1), informații care, în cazul în care ar fi făcute publice, ar putea influența semnificativ prețul instrumentelor financiare, al contractelor spot pe mărfuri conexe sau al produselor licitate pe baza certificatelor de emisii înseamnă informații pe care un investitor rațional este probabil că le va utiliza în fundamentarea deciziilor sale de investiții. Articolul 7 Utilizarea abuzivă și comunicarea inadecvată a informațiilor privilegiate 1. În sensul prezentului regulament, utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate are loc atunci când o persoană deține informații privilegiate și utilizează aceste informații pentru a achiziționa sau a ceda, în nume propriu sau în numele unui terț, în mod direct sau indirect, instrumente financiare la care se referă informațiile respective. Utilizarea informațiilor privilegiate pentru a anula sau a modifica un ordin privind un instrument financiar la care se referă informațiile, în cazul în care acel ordin a fost emis înainte ca persoana în cauză să cunoască informațiile privilegiate, se consideră de asemenea ca fiind o utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate. 2. În sensul prezentului regulament, tentativa de implicare în practici de utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate are loc atunci când o persoană deține informații privilegiate și încearcă să achiziționeze sau să cedeze, în nume propriu sau în numele unui terț, în mod direct sau indirect, instrumente financiare la care se referă acele informații. Tentativa de a anula sau a modifica un ordin privind un instrument financiar la care se referă informațiile, pe baza informațiilor privilegiate, în cazul în care acel ordin a fost emis înainte ca persoana în cauză să cunoască informațiile privilegiate, se consideră, de asemenea, utilizare abuzivă a informațiilor privilegiate. 3. În sensul prezentului regulament, o persoană recomandă sau convinge o altă persoană să se implice în utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate dacă persoana deține informații privilegiate și recomandă sau convinge o altă persoană, pe baza informațiilor privilegiate, să achiziționeze sau să cedeze instrumentele financiare la care se referă informațiile. 4. În sensul prezentului regulament, comunicarea inadecvată a informațiilor privilegiate are loc în cazul în care o persoană deține informații privilegiate și comunică informațiile privilegiate oricărei alte persoane, cu excepția cazului în care comunicarea informațiilor se face în cursul desfășurării sarcinilor profesionale sau ale funcției ocupate. 5. Alineatele (1), (2), (3) și (4) se aplică oricărei persoane care deține informații privilegiate în urma oricărei dintre situațiile următoare: (a) este membru în organele administrative, de conducere sau de supraveghere ale emitentului; (b) deține o parte din capitalul emitentului; (c) are acces la informații prin natura sarcinilor profesionale sau ale postului ocupat; (d) este implicat în activități infracționale; Alineatele (1), (2), (3) și (4) se aplică, de asemenea, oricăror informații privilegiate obținute de o persoană în alte împrejurări decât cele menționate la literele (a)-(d) și despre care persoana în cauză știe sau ar trebui să știe că sunt informații privilegiate. 6. În cazul în care persoana care se încadrează la prevederile alineatelor (1) și (2) este o persoană juridică, prevederile acelor alineate se aplică în egală măsură persoanelor fizice care au participat la sau au influențat decizia sau tentativa de achiziționare sau cedare în numele persoanei juridice în cauză. 7. În cazul în care persoana care se încadrează la prevederile alineatului (1) este o persoană juridică, prevederile acestui alineat nu se aplică pentru tranzacții efectuate de persoana juridică dacă persoana juridică a aplicat proceduri efective prin care să se asigure că nicio persoană care deține informații privilegiate relevante pentru tranzacție nu a fost implicată în vreun fel în decizie sau s-a comportat astfel încât să influențeze decizia sau a avut contact cu cei implicați în luarea deciziei astfel încât să se fi putut transmite informația sau să se fi indicat existența acesteia. 8. Alineatul (1) nu se aplică pentru tranzacțiile efectuate pentru a garanta executarea unei obligații scadente de achiziționare sau cedare a unor instrumente financiare, în cazul în care obligația decurge dintr-un acord încheiat sau dintr-o obligație juridică sau de reglementare, înainte ca persoana în cauză să dețină informațiile privilegiate. 9. Pentru licitații pentru certificate de emisii sau alte produse licitate pe baza acestora care sunt organizate în temeiul Regulamentului nr. 1031/2010, restricția de la alineatul (1) se aplică, de asemenea, utilizării de informații privilegiate prin depunerea, modificarea sau retragerea unei oferte în numele persoanei care deține informațiile privilegiate sau în numele unui terț. Articolul 8 Manipularea pieței 1. În sensul prezentului regulament, manipularea pieței reprezintă următoarele tipuri de activități: (a) efectuarea unei tranzacții, emiterea unui ordin de tranzacționare sau orice alt comportament care ar