P9_TA(2021)0385

Condiții de muncă echitabile, drepturi și protecție socială pentru lucrătorii pe platforme online – noi forme de angajare legate de dezvoltarea digitală

Rezoluția Parlamentului European din 16 septembrie 2021 referitoare la condiții de muncă echitabile, drepturi și protecție socială pentru lucrătorii pe platforme online – noi forme de angajare legate de dezvoltarea digitală (2019/2186(INI))

(2022/C 117/06)

Parlamentul European,

— având în vedere Regulamentul (UE) 2019/1150 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2019 privind promovarea echității și a transparenței pentru întreprinderile utilizatoare de servicii de intermediere online (1),

— având în vedere Directiva (UE) 2019/1152 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 iunie 2019 privind transparența și previzibilitatea condițiilor de muncă în Uniunea Europeană (2),

— având în vedere Directiva (UE) 2019/770 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2019 privind anumite aspecte referitoare la contractele de furnizare de conținut digital și de servicii digitale (3),

— având în vedere Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE [Regulamentul general privind protecția datelor (RGPD)] (4),

— având în vedere Pilonul european al drepturilor sociale,

— având în vedere recomandarea Consiliului din 8 noiembrie 2019 privind accesul la protecție socială pentru lucrători și pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă (5),

— având în vedere Concluziile Consiliului din 24 octombrie 2019 privind „Viitorul muncii: Uniunea Europeană promovează Declarația centenarului OIM” (6),

— având în vedere Concluziile Consiliului din 13 iunie 2019 privind „Lumea profesională în schimbare: reflecții privind noile forme de muncă și implicațiile pentru securitatea și sănătatea lucrătorilor” (7),

— având în vedere propunerea Comisiei de regulament al Parlamentului European și al Consiliului din 15 decembrie 2020 privind piața unică a serviciilor digitale (actul legislativ privind serviciile digitale) și de modificare a Directivei 2000/31/CE (COM(2020)0825),

— având în vedere propunerea Comisiei din 15 decembrie 2020 de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind piețele concurențiale și echitabile în sectorul digital (Actul legislativ privind piețele digitale) (COM(2020)0842),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 4 martie 2021 referitoare la Planul de acțiune privind Pilonul european al drepturilor sociale” (COM(2021)0102),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 19 februarie 2020 intitulată „O strategie europeană privind datele” (COM(2020)0066),

— având în vedere Cartea albă a Comisiei Europene din 19 februarie 2020, intitulată „Inteligența artificială – O abordare europeană axată pe excelență și încredere” (COM(2020)0065),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 14 ianuarie 2020 intitulată „O Europă socială puternică pentru tranziții juste” (COM(2020)0014),

— având în vedere Comunicarea Comisiei din 2 iunie 2016 intitulată „O agendă europeană pentru economia colaborativă” (COM(2016)0356),

— având în vedere documentul de consultare al Comisiei din 24 februarie 2021 intitulat „Prima etapă a consultării partenerilor sociali în temeiul articolului 154 din TFUE privind o posibilă acțiune menită să abordeze provocările legate de condițiile de muncă în lucrul pe platforme online” (C(2021)1127),

— având în vedere rezoluția sa din 21 ianuarie 2021 conținând recomandări către Comisie privind dreptul de a se deconecta (8),

— având în vedere rezoluția sa din 17 decembrie 2020 referitoare la o Europă socială puternică pentru tranziții juste (9),

— având în vedere Rezoluția sa din 22 octombrie 2020 referitoare la politicile de ocupare a forței de muncă și politicile sociale ale zonei euro (10),

— având în vedere rezoluția sa din 20 octombrie 2020 conținând recomandări adresate Comisiei referitoare la un cadru al aspectelor etice ale inteligenței artificiale, roboticii și tehnologiilor conexe (11),

— având în vedere rezoluția sa din 20 octombrie 2020 conținând recomandări către Comisie referitoare la un Act legislativ privind serviciile digitale: îmbunătățirea funcționării pieței unice (12),

— având în vedere poziția sa din 10 iulie 2020 referitoare la propunerea de decizie a Consiliului privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (13),

— având în vedere Rezoluția sa din 10 octombrie 2019 referitoare la politicile de ocupare a forței de muncă și politicile sociale ale zonei euro (14),

— având în vedere rezoluția sa din 19 ianuarie 2017 referitoare la un pilon european al drepturilor sociale (15),

— având în vedere Rezoluția sa din 15 iunie 2017 referitoare la o agendă europeană pentru economia colaborativă (16),

— având în vedere Rezoluția sa din 15 iunie 2017 referitoare la platformele online și piața unică digitală (17),

— având în vedere rezoluția sa din 4 iulie 2017 referitoare la condițiile de muncă și locurile de muncă cu contracte precare (18),

— având în vedere scrisoarea de misiune din 10 septembrie 2019 a comisarului Nicolas Schmit și programul de lucru al Comisiei pentru 2021,

— având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European din 18 septembrie 2020 intitulat „Echitate în muncă în economia platformelor”,

— având în vedere avizul Comitetului Regiunilor din 5 decembrie 2019, intitulat „Un cadru european de răspunsuri normative la economia colaborativă”,

— având în vedere Acordul-cadru al partenerilor sociali europeni privind digitalizarea din iunie 2020 (19),

— având în vedere Recomandarea nr. 198 a Organizației Internaționale a Muncii (OIM) privind relațiile de muncă,

— având în vedere studiul Comisiei din 13 martie 2020 intitulat „Studiu pentru colectarea de date despre condițiile de muncă ale lucrătorilor de pe platforme online”,

— având în vedere raportul Centrului Comun de Cercetare (JRC) al Comisiei intitulat „Cum s-a schimbat naturii muncii și a competențelor în era digitală”,

— având în vedere raportul JRC intitulat „Platform Workers in Europe” („Lucrători pe platforme online în Europa”),

— având în vedere studiul intitulat „The platform economy and precarious work” (Economia platformelor și munca precară), publicat de Direcția Generală Politici Interne la 11 septembrie 2020 (20),

— având în vedere studiul intitulat „The Social Protection of Workers in the Platform Economy” (Protecția socială a lucrătorilor în economia platformelor), publicat de Direcția Generală Politici Interne la 7 decembrie 2017 (21),

— având în vedere raportul Cedefop din 24 septembrie 2020 intitulat „Developing and matching skills in the online platform economy” (Dezvoltarea și corelarea competențelor în economia platformelor online),

— având în vedere nota de informare a Cedefop din 30 iulie 2020 intitulată „Munca și învățarea online în epoca coronavirusului”,

— având în vedere studiul Eurofound din 24 septembrie 2018 intitulat „Employment and working conditions of selected types of platform work” (Condiții de angajare și de muncă la anumite tipuri de munci pe platforme online),

— având în vedere sinteza politică a Eurofound din 23 septembrie 2019 intitulată „Munca pe platforme: Valorificarea la maxim a potențialului fără a coborî standardele?”,

— având în vedere raportul de cercetare al Eurofound din 21 septembrie 2020 intitulat „Back to the future: Policy pointers from platform work scenarios” (Înapoi în viitor: indicatori de politică din scenarii de lucru pe platforme online),

— având în vedere „registrul web al economiei platformelor” al Eurofound (22),

— având în vedere studiul Agenției Europene pentru Securitate și Sănătate în Muncă (EU-OSHA) din 7 noiembrie 2017 intitulat „Protejarea lucrătorilor în economia platformelor online: O prezentare generală a evoluției normelor și politicilor în UE”,

— având în vedere raportul OIM din 23 februarie 2021 intitulat „World Employment and Social Outlook 2021: The role of digital labour platforms in transforming the world of work” (Cum se prezintă aspectele sociale și lumea muncii la nivel mondial în 2021: rolul platformelor digitale de muncă în transformarea lumii muncii),

— având în vedere raportul OIM din 20 septembrie 2018 intitulat „Platforme digitale de muncă și viitorul muncii: Către o muncă decentă în mediul online”,

— având în vedere „Declarația centenarului OIM privind viitorul muncii” din 21 iunie 2019,

— având în vedere indicele pe 2020 privind egalitatea de șanse între femei și bărbați elaborat de Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați: Digitalizarea și viitorul muncii,

— având în vedere rapoartele Data&Society din februarie 2019 intitulate „Workplace Monitoring & Surveillance” (Monitorizarea și supravegherea la locul de muncă) și „Algorithmic Management in the Workplace” (Management algoritmic la locul de muncă),

— având în vedere studiul intitulat „Data subjects, digital surveillance, AI and the future of work” (Persoane vizate, supraveghere digitală, IA și viitorul muncii), publicat de Direcția Generală Servicii de Cercetare Parlamentară a Parlamentului European, la 23 decembrie 2020 (23),

— având în vedere articolul 54 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere avizul Comisiei pentru transport și turism,

— având în vedere raportul Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale (A9-0257/2021),

A. întrucât „lucrători pe platforme online” se referă la persoanele care execută o muncă sau furnizează servicii, supuse unui grad de control mai mare sau mai mic, prin intermediul unei platforme digitale de prestări servicii; întrucât, în consecință, în această categorie pot intra atât lucrătorii, cât și persoanele care desfășoară cu adevărat o activitate independentă;

B. întrucât platforma digitală de muncă se referă la o companie care intermediază sau oferă, cu un grad de control mai mare sau mai mic, servicii la cerere, solicitate de clienți persoane fizice sau comerciali și prestate direct sau indirect de persoane fizice, indiferent dacă aceste servicii sunt prestate la fața locului sau online;

C. întrucât lucrul pe platforme se referă la munca depusă și la serviciile prestate la cerere și în schimbul unei remunerații de lucrătorii pe platforme, indiferent de forma de angajare, de tipul de muncă pe platforme digitale (de teren/online) sau de nivelul de competențe necesar;

D. întrucât nu dispunem de date suficiente și actualizate la nivel european despre lucrul pe platforme online și întrucât metodologia de colectare a datelor variază de la un stat membru la altul, îngreunând efortul de a determina amploarea muncii pe platforme online și numărul de lucrători vizați; întrucât după toate probabilitățile munca pe platforme online va cunoaște o expansiune și mai mare pe piața muncii;

E. întrucât lucrul pe platforme online poate crea locuri de muncă, lărgind paleta de opțiuni, oferind venituri suplimentare și reducând barierele în calea intrării pe piața muncii; întrucât munca pe platforme online poate oferi mai multă flexibilitate și optimizarea resurselor, dar și oportunități atât pentru cei care lucrează pe platforme și prin intermediul lor, cât și pentru clienți, corelând cererea cu oferta de servicii; întrucât inovarea în domeniul instrumentelor digitale este o condiție prealabilă pentru munca pe platforme online și poate stimula creșterea în vremuri de criză și redresare; întrucât munca pe platforme online le poate oferi avantaje studenților și celor care doresc să combine studiile și munca în același timp, creând totodată locuri de muncă pentru tinerii care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare (NEET) și pentru persoanele mai slab calificate;

F. întrucât lucrul pe platforme online nu poate fi limitat în niciun caz la transportul de persoane sau livrarea de alimente, el cuprinzând și sarcini profesionale și domestice și microsarcini;

G. întrucât lucrul pe platforme online înlesnește accesul la piața muncii prin forme moderne de ocupare a forței de muncă și încurajează dezvoltarea de tehnologii pentru a ușura utilizarea platformelor și a le aduce mai aproape de întreprinderi și de consumatori;

H. întrucât munca pe platforme online a stârnit și preocupări legate de: condițiile de muncă precare sau grele, faptul că accesul la protecție socială adecvată lipsește complet sau este anevoios, concurența neloială, munca nedeclarată, venituri și orare fragmentate și imprevizibile, absența mecanismelor de soluționare a litigiilor, deprofesionalizarea și îngustarea perspectivelor de avansare în carieră, ca și măsurile sanitare și de siguranță a muncii insuficiente, îndeosebi în cazul lucrătorilor pe platforme slab calificați și al lucrătorilor care execută microsarcini, după cum s-a văzut clar în timpul crizei provocate de COVID-19; întrucât clasificarea incorectă a lucrătorilor pe platforme online ca lucrători independenți contribuie la această situație;

I. întrucât criza provocată de pandemia de COVID-19 a pus în lumină rolul esențial pe care îl joacă lucrătorii pe platforme online în asigurarea continuității activității pentru mii de întreprinderi mici și mijlocii (IMM-uri) din întreaga UE, oferind interfața atât de necesară între sectoare-cheie, ca industria alimentară și transporturile, și consumatori, și întrucât modelul de platformă i-au ajutat pe unii lucrători pe platforme să își asigure continuitatea veniturilor; întrucât peste 60 % dintre locuitorii UE spun că, chiar și după ce se va termina criza provocată de pandemia de COVID-19, nu au de gând să renunțe la serviciile online, care includ, de exemplu, posibilitatea de a comanda mâncare online (24); întrucât lucrătorii cu contracte atipice își riscă sănătatea mai mult decât lucrătorii standard (25), iar îndeosebi lucrătorii pe platforme online își văd de multe ori sănătatea și siguranța amenințate din cauza caracteristicilor muncii pe care o desfășoară, de exemplu bicicliștii, participanți vulnerabili la trafic, care lucrează adesea în condiții meteorologice nefavorabile și vitrege, dar și sub presiunea vitezei și a eficienței; întrucât lucrul pe platforme online nu ar trebui să aibă drept consecință condiții de muncă precare, insecuritate sau riscuri pentru sănătate și siguranța personală; întrucât lucrătorii pe platforme online care au suferit pierderi de venituri din cauza pandemiei de multe ori nu au fost eligibili pentru măsuri de sprijin pentru venit, punând într-o lumină crudă faptul că nu au parte de protecție socială; întrucât lucrătorii pe platforme cu muncă de teren riscă mai mult să contracteze COVID-19;

J. întrucât, dacă nu sunt tratate în consecință, riscurile menționate anterior ar putea pune în pericol întregul model european de economie socială de piață și obiectivele Pilonului european al drepturilor sociale; întrucât progresul tehnologic ar putea să ofere și soluții pentru adaptarea modelului social european la realitățile secolului 21;

K. întrucât la nivel mondial platformele digitale de muncă au generat venituri de cel puțin 52 de miliarde USD în 2019; întrucât aproape 70 % din veniturile generate s-au concentrat în doar două țări, Statele Unite (49 %) și China (22 %), această cotă fiind mult mai mică în Europa (11 %) și în alte regiuni (18 %) (26);

L. întrucât lucrul pe platforme acoperă realități diferite și se caracterizează printr-un nivel ridicat de eterogenitate a activităților efectuate; întrucât există diferite categorii de munci pe platforme online, de exemplu, de la distanță sau de teren, care cer un nivel ridicat sau scăzut de competențe, plătite la sarcină sau la oră, efectuate ca ocupație secundară sau primară, și întrucât tipurile de lucrători și de platforme variază foarte mult; întrucât, potrivit Eurofound (27), în 2017 munca de teren în domeniul serviciilor profesionale, de livrare și transport de călători și al serviciilor la domiciliu a fost cea mai răspândită formă de muncă pe platforme în anumite state membre;

M. întrucât majoritatea lucrătorilor pe platforme online au alt loc de muncă sau altă sursă de venit; întrucât lucrătorii pe platforme online tind să fie slab plătiți, doar unele categorii obținând venituri relativ bune; întrucât lucrătorii din economia platformelor tind să fie mai tineri și să aibă un nivel de educație mai ridicat decât populația în ansamblu (28);

N. întrucât lucrătorii pe platforme online sunt, în general, clasificați oficial ca lucrători independenți, indiferent de forma lor de muncă reală și deși adesea nu au nivelurile de independență profesională caracteristice lucrătorilor independenți; întrucât mulți lucrători pe platforme online nu beneficiază, prin urmare, de dispoziții de protecție socială, dreptul muncii sau sănătate și siguranță echivalente cu cele oferite de un contract de muncă în statul lor membru respectiv; întrucât, în aceste cazuri, platformele digitale de muncă nu plătesc contribuții de asigurări sociale; întrucât doar o mică parte din lucrătorii de pe platformele online are statut de angajat sau lucrător interimar; întrucât un număr mare de hotărâri judecătorești și decizii administrative, inclusiv în instanțele naționale supreme și în Curtea de Justiție a Uniunii Europene (CJUE), referitoare la munca de teren pe platforme online, în special în sectoarele transporturilor și livrării de alimente din mai multe state membre, au confirmat că există un raport de muncă între platforme și lucrătorii de pe platforme, pe baza activităților lor și a legăturii cu platforma lor, cu drepturi și indemnizații aferente; întrucât lucrătorii ar trebui să dispună de mijloace simple pentru a-și clarifica și confirma statutul profesional și nu să fie obligați să își reclame drepturile prin acțiuni în instanță;

O. întrucât clasificarea eronată a anumitor lucrători pe platforme online ca lucrători independenți, întâlnită în munca pe platforme online, creează incertitudine și le răpește lucrătorilor accesul la drepturile lor de angajați, protecție socială, indemnizații și aplicarea normelor în domeniu; întrucât se pare că tot mai multe sectoare, precum livrarea, transportul, resursele umane, sănătatea, îngrijirea copiilor, serviciile personale și casnice și turismul, vor fi afectate în viitor de munca pe platforme online sau de modele similare de ocupare a forței de muncă și de digitalizare; întrucât dezvoltarea tehnologiilor digitale în multe sectoare, în special în comerțul și serviciile online, implică oportunități și riscuri pentru companii și lucrători;

P. întrucât noile forme de muncă ar trebui să rămână sustenabile și echitabile, iar lucrul pe platforme online ar trebui aibă la bază valorile Uniunii și o abordare etică, centrată pe factorul uman, în care tehnologia digitală rămâne un instrument; întrucât, în această privință și în contextul tranziției digitale, este esențial ca fiecare cetățean european să dispună de competențe digitale;

Q. întrucât un nivel ridicat de flexibilitate este apreciat ca unul dintre cele mai mari avantaje ale lucrului pe platforme online;

R. întrucât statele membre au dezvoltat abordări diferite, ceea ce a dus la norme și inițiative fragmentate, cu efecte negative pentru lucrători, companii, inclusiv platforme, și consumatori, ca urmare a incertitudinii rezultate; întrucât este necesară o inițiativă legislativă la nivel european pentru a ieși din incertitudinea juridică rezultată, a încetățeni și a îmbunătăți drepturile, condițiile de muncă și accesul la protecție socială ale lucrătorilor de pe platformele online, a promova potențialul de inovare al modelului sustenabil de muncă pe platforme online, și a asigura condiții de concurență loială cu actorii economici „tradiționali”; întrucât majoritatea platformelor sunt active în diferite state membre ale UE și adesea nu își au sediul în țara în care își desfășoară activitățile lucrătorii lor;

S. întrucât nu există o definiție a „lucrătorului” la nivel european, deși jurisprudența CJUE a stabilit criterii pentru a delimita statutul unui lucrător de cel al unui lucrător independent; întrucât caracteristicile statutului de angajat care permit să se recunoască un raport de muncă sau un contract de muncă variază de la un stat membru la altul și țin de competența națională; întrucât un statut special, un „al treilea statut” pentru lucrătorii pe platforme online ar denatura și mai mult concurența între platformele de muncă digitale și companiile din economia tradițională, mai ales IMM-uri și nu ar fi compatibil cu clasificările naționale ale lucrătorilor și ale lucrătorilor independenți reali din statele membre, cu consecințe legale, administrative și juridice imprevizibile, pe lângă faptul că ar atrage riscul de segmentare a pieței muncii; întrucât lucrătorii pe platforme online ar trebui fie clasificați ca lucrători fie ca lucrători independenți veritabili, în funcție de situația lor reală și ar trebui să se bucure de drepturile și condițiile aferente; întrucât o prezumție relativă a unui raport de muncă ar facilita clasificarea corectă a lucrătorilor pe platforme online în combinație cu inversarea sarcinii probei, ceea ce înseamnă că, în cazul în care lucrătorii contestă clasificarea statutului lor profesional prin acțiuni în instanță sau proceduri administrative, părții care se pretinde că este angajatorul îi revine sarcina de a dovedi că nu există un raport de muncă în conformitate cu definițiile naționale, prevăzute în legislația sau în convențiile colective ale statului membru respectiv; întrucât prezumția relativă a unui raport de muncă nu trebuie să antreneze clasificarea automată a tuturor lucrătorilor pe platforme online ca lucrători;

T. întrucât trebuie puse în aplicare actele legislative existente, în special Directiva privind transparența și previzibilitatea condițiilor de muncă și Regulamentul privind promovarea echității și a transparenței pentru întreprinderile utilizatoare de servicii de intermediere online;

U. întrucât întreprinderile mici și mijlocii (IMM-urile) sunt coloana vertebrală a economiei europene, reprezentând 99 % din totalul întreprinderilor din UE;

V. întrucât lucrul pe platforme online reproduce disparitățile între femei și bărbați care există în general pe piața muncii, ca diferența de remunerare și segregarea pe ocupații și sectoare preponderent masculine sau feminine (29); întrucât munca pe platforme online poate reprezenta o oportunitate de a stimula participarea femeilor pe piața forței de muncă; întrucât, cu toate acestea, reprezentarea femeilor și a bărbaților variază de la un tip de serviciu și platformă la altul, bărbații fiind mai reprezentați în lucrul pe platforme cu o autonomie mai mare în muncă, șansele fiind mai mari ca femeile să execute munci de platformă mai precare, cu autonomie limitată în muncă; întrucât persoanele care au responsabilități de îngrijire și familiale semnificative sunt, așadar, dezavantajate, ceea ce poate avea consecințe negative, mai ales pentru femei (30); întrucât femeile care lucrează pe platforme online, în special ca șoferi și femei de serviciu și îngrijitoare în reședințe private, sunt mai expuse riscului de hărțuire sexuală și violență de gen (31) și întrucât e posibil să nu denunțe aceste cazuri pentru că nu dispun de instrumente de raportare, nu au un șef căruia să i se plângă sau se tem că primesc note proaste și nu mai primesc de muncă altădată;

W. întrucât fenomenul muncii pe platforme online a tot luat amploare de când a apărut, ajutat de dezvoltarea tehnologiilor digitale din ultimii ani, oferind lucrătorilor, clienților și angajatorilor noi oportunități și opțiuni legate de locul, timpul, flexibilitatea și frecvența relațiilor lor, inclusiv munca și prestarea de servicii; întrucât, potrivit raportului mondial al OIM, pentru majoritatea lucrătorilor cu muncă de teren și pentru o treime din lucrătorii online, munca pe platformele digitale de muncă este principala lor sursă de venit, cu proporții mai mari în țările în curs de dezvoltare și în rândul femeilor (32); întrucât în UE ea reprezintă totuși o cotă mică din piața generală a muncii, în 2019 (33) 11 % din forța de muncă din UE prestând servicii prin platforme de muncă pe teren sau online cel puțin o dată, iar 1,4 % făcând acest lucru ca activitate principală; întrucât beneficiile digitalizării trebuie să se împartă în cercuri largi și cinstit între platforme, lucrători, clienți și societatea în ansamblu; întrucât sunt necesare garanții solide pentru ca lucrul pe platforme online să asigure condiții de muncă decente și să se evite segmentarea pieței muncii;

X. întrucât platformele care acționează ca angajatori trebuie să își respecte toate obligațiile de angajatori și să își îndeplinească responsabilitățile sectoriale;

Y. întrucât platformele digitale de muncă apelează în modelul lor de afaceri la instrumente precum aplicațiile, algoritmii și IA pentru a corela oferta cu cererea și într-un grad mai mare sau mai mic pentru a-și gestiona lucrătorii; întrucât gestionarea algoritmică prezintă noi provocări pentru viitorul muncii și poate crea dezechilibre de putere și opacitate în procesul decizional, putând impune controlul și supravegherea cu ajutorul tehnologiei, care ar putea agrava practicile discriminatorii, generând riscuri pentru viața privată, sănătatea și siguranța lucrătorilor și demnitatea umană (34); întrucât gestionarea algoritmică trebuie să fie complet transparentă și sub control uman pentru ca la nevoie lucrătorii să poată contesta deciziile prin proceduri funcționale și să nu fie nevoiți să se bazeze pe seturi de date părtinitoare legate de gen, origine etnică sau orientare sexuală, astfel încât să se evite orice risc de discriminare în rezultatele sale; întrucât grupurile mai vulnerabile, cum ar fi femeile, minoritățile și persoanele cu dizabilități, sunt expuși unui risc mai mare de a fi clasificați părtinitor (35);

Z. întrucât munca neplătită este o chestiune deosebit de sensibilă în mediul de lucru pe platforme online;

AA. întrucât înființarea de cooperative ar putea să constituie un instrument important de organizare de la bază la vârf a muncii pe platforme online și să încurajeze concurența între platforme;

AB. întrucât există o mare nevoie de soluții de transport integrate bazate pe o gamă largă de servicii, punând accentul mai degrabă pe sistem decât pe componentele sale și întrucât platformele pot juca un rol în facilitarea mobilității ca serviciu, a logisticii ca serviciu și a mobilității colaborative; întrucât o astfel de digitalizare ar putea crea posibilități majore pentru ca sectorul transporturilor să devină sustenabil, inovator și multimodal, inclusiv prin inovarea transportului public; întrucât un cadru orientat spre viitor pentru companiile care dețin platforme trebuie să abordeze și potențialele probleme de mediu și de sănătate și să maximizeze eficiența mobilității și întrucât, prin urmare, ar trebui efectuată o evaluare aprofundată a impactului ecologic al platformelor în domeniul transporturilor și al turismului, având în vedere că nu avem date suficiente despre efectele lor pozitive și negative;

AC. întrucât înmulțirea numărului de platforme digitale colaborative și de intermediere atrage după sine o transformare profundă a transportului de persoane și de mărfuri, în special prin prestarea de noi servicii pentru companii și cetățeni, prin dezvoltarea transportului multimodal, printr-o mai bună conectivitate a zonelor izolate, optimizarea mobilității urbane sau a gestionării fluxurilor;

AD. întrucât conectivitatea fixă și wireless de mare viteză este esențială pentru dezvoltarea în continuare a serviciilor de transport digitalizate; întrucât UE stabilește standardele de reglementare pentru utilizarea serviciilor și a produselor digitale, așa cum a procedat în cazul RGPD și al strategiei digitale europene, dar a rămas în urmă în crearea unor condiții de concurență propice pentru ca în UE să se poată dezvolta și extinde noi întreprinderi și platforme digitale;

Cadrul juridic european

1. constată că actualul cadru european este nesatisfăcător și regretă că instrumentele juridice ale UE nu sunt aplicate în cazul multor lucrători pe platforme online pentru că sunt prost clasificați și nu țin cont îndeajuns de noile realități ale lumii muncii; subliniază că trebuie îmbunătățite condițiile de muncă ale tuturor lucrătorilor de pe platforme care lucrează prin intermediul platformelor digitale de muncă, inclusiv ale lucrătorilor care desfășoară cu adevărat o activitate independentă; regretă că această fragmentare îi pune pe unii lucrători de pe platforme într-o situație juridică precară, consecința fiind că unii lucrători pe platforme se bucură de drepturi mai puține sau mai limitate decât drepturile care ar trebui garantate tuturor lucrătorilor; consideră că o reglementare improprie ar putea duce la interpretări diferite, creând astfel imprevizibilitate și un impact negativ atât asupra companiilor, cât și asupra lucrătorilor;

2. regretă că termenii „lucrător” și „lucrător independent” nu sunt definiți uniform în toate statele membre; mai reține și că granița dintre acești doi termeni este uneori ambiguă în cazul noilor forme de muncă și că unii lucrători sau lucrători independenți sunt expuși astfel riscului de a fi clasificați greșit și de a nu beneficia de drepturile inerente statutului lor; consideră, prin urmare, că lucrătorii de pe platformele digitale de muncă ar trebui să aibă aceleași drepturi și același acces la protecție socială în condiții de egalitate cu lucrătorii din aceeași categorie care nu muncesc pe platforme online, respectând întru totul diversitatea modelelor naționale de piață a muncii, autonomia partenerilor sociali și competențele naționale;

3. subliniază, în plus, că lucrătorii pe platforme online, care lucrează în diferite state membre sau îmbină munca obișnuită ca angajați cu lucrul pe platforme online în diferite state membre, ar putea fi supuși unor reglementări complet diferite pentru aceeași muncă depusă;

4. consideră că această incertitudine juridică trebuie rezolvată de urgență pentru binele lucrătorilor, întreprinderilor, inclusiv al platformelor, și consumatorilor; consideră că orice propunere trebuie să pornească de la premisa că platformele și lucrătorii pe platforme sunt foarte eterogene și că legislația națională a muncii și sistemele naționale de securitate socială și de sănătate diferă de la un stat membru la altul, să țină seama de nevoia de a avea modele de platforme digitale de muncă sustenabile și să respecte statutul lucrătorilor pe platformă care sunt cu adevărat independenți; consideră că ar trebui să existe un cadru european, bazat pe o evaluare cuprinzătoare a impactului și pe consultarea cu actorii relevanți, care să protejeze munca pe platforme care oferă condiții de muncă decente, combătând în același timp formele precare de muncă pe platforme online și care ar putea fi completat de legislația națională sau de contractele colective de muncă; subliniază că orice inițiativă legislativă a UE ar trebui să promoveze inovarea, crearea de noi modele de afaceri, cooperative, startup-uri și IMM-uri, dar și de locuri de muncă decente; subliniază că oportunitățile și modalitățile de lucru flexibile oferite de platformele digitale de muncă ar trebui să rămână disponibile cât timp nu afectează protecția socială și drepturile lucrătorilor;

5. observă că cazurile de clasificare greșită cel mai răspândite se întâlnesc pe platformele digitale de muncă care organizează rigid, direct sau printr-un algoritm, condițiile și remunerarea muncii pe platforme online; invită Comisia, cu scopul de a facilita clasificarea corectă a lucrătorilor pe platforme online, să introducă în viitoarea sa propunere o prezumție relativă a unui raport de muncă pentru lucrătorii pe platforme online, în conformitate cu definițiile naționale prevăzute în legislația sau contractele colective de muncă ale statelor membre, combinată cu inversarea sarcinii probei și, eventual, cu alte măsuri; subliniază, prin urmare, că, ori de câte ori lucrătorii de pe platforme contestă clasificarea statutului lor profesional printr-o acțiune în fața unei instanțe judecătorești sau a unui organism administrativ, în concordanță cu legislația și practicile naționale, partea care se pretinde că este angajatorul este cea care trebuie să dovedească că nu există niciun raport de muncă; atrage atenția că prezumția relativă a unui raport de muncă nu trebuie să antreneze clasificarea automată a tuturor lucrătorilor pe platforme online ca lucrători; consideră că clasificarea lucrătorilor ar trebui să se bazeze pe fapte concrete legate de desfășurarea efectivă a muncii și pe criterii, în conformitate cu legislația națională, și nu pe descrierea relației de către părți; subliniază că o astfel de prezumție relativă oferă garanția că lucrătorii cu adevărat independenți își pot păstra statutul și pot continua să aibă acces la muncă prin intermediul platformelor; roagă, de asemenea, Comisia să lămurească faptul că nu intră în discuție ca în UE să se stabilească un nou așa-numit al treilea statut, la intersecția între lucrător și lucrător independent, deoarece acest lucru nu ar ajuta la rezolvarea problemelor actuale, riscând să pună și mai mult în ceață concepte deja confuze, și să vegheze ca lucrătorii pe platforme online să fie clasificați fie ca lucrători, fie ca lucrători independenți, în conformitate cu legislația națională;

6. subliniază că legislația din statele membre și de la nivel european este departe de a ține pasul cu viteza cu care evoluează transformarea digitală, făcând ca noile forme de muncă să rămână nereglementate, cu impact direct asupra drepturilor lucrătorilor și funcționării platformelor online;

7. subliniază că orice reglementare privind platformele online trebuie să respecte principiul subsidiarității și diferitele abordări ale statelor membre, având în vedere diferențele existente dintre platforme – de la numărul de lucrători până la măsura în care asigură drepturile lucrătorilor – și să treacă testul timpului și al transformării digitale;

8. felicită Comisia pentru intenția de a prezenta până la sfârșitul anului 2021 o propunere de inițiativă legislativă pentru îmbunătățirea condițiilor de muncă ale lucrătorilor pe platforme online, după cum a anunțat în Planul de acțiune aferent Pilonului european al drepturilor sociale, precedată de o consultare în două etape a partenerilor sociali; invită Comisia, dacă partenerii sociali nu își exprimă dorința să înceapă procesul prevăzut la articolul 155 din TFUE și pe baza concluziilor consultărilor publice, să prezinte o propunere de directivă privind lucrătorii pe platforme online pentru a garanta drepturile tuturor lucrătorilor de pe platforme și a ține cont de particularitățile muncii pe platforme, a asigura condiții de muncă echitabile și transparente, a garanta un mediu de lucru sănătos și sigur, a oferi acces la protecție socială adecvată și transparentă, dar și pentru a garanta dreptul lor de a se organiza, a înființa sindicate, a adera la ele și a fi reprezentați de ele și a negocia contracte colective de muncă în mod liber, accesul lor la cursuri de pregătire și calificare și asigurând concomitent protecția datelor în acord cu RGPD și o gestionare algoritmică transparentă, etică și nediscriminatorie și un mediu concurențial echitabil în toate statele membre și creând un mediu de afaceri previzibil și stabil care stimulează investițiile și inovarea;

9. invită Comisia să recunoască statutul platformelor digitale de muncă fie ca angajatori, agenții de muncă temporară sau intermediari, care au legătură cu sectorul lor de activitate, pentru a avea siguranța că sunt îndeplinite toate obligațiile pe care le implică un anumit statut, printre altele contribuțiile de asigurări sociale, responsabilitatea pentru sănătate și siguranță, răspunderea legală pentru plata impozitului pe venit, obligația de diligență și responsabilitatea socială a întreprinderilor, și că pot fi păstrate condiții de concurență loială cu alte întreprinderi active în acest sector;

10. susține sus și tare că trebuie combătută mai viguros activitatea independentă falsă printr-o directivă care să îi includă pe lucrătorii de pe platforme care îndeplinesc condițiile caracteristice unui raport de muncă bazat pe prestarea efectivă a muncii, și nu pe descrierea unei relații între părți;

11. subliniază că impactul major al platformelor online nu se limitează la beneficiile oferite consumatorilor, ci este mult mai amplu, afectând întregul lanț de aprovizionare, inclusiv furnizorii, producătorii, distribuitorii și consumatorii, și trebuie luat în considerare în consecință când se discută legislația;

Condiții de muncă echitabile și transparente

12. roagă Comisia ca, atunci când analizează modalitățile de îmbunătățire a condițiilor de muncă: — să se asigure că cadrele de negociere colectivă funcționează corespunzător și eficient și — să aplice mai strict interdicția de a impune clauze de exclusivitate și să vegheze ca toți lucrătorii de pe platforme să aibă permisiunea de a lucra pentru diferite platforme (multi-apping) și să nu fie persecutați din acest motiv, în conformitate cu Directiva privind transparența și previzibilitatea condițiilor de muncă; — să asigure portabilitatea certificărilor competențelor și să promoveze interoperabilitatea ratingurilor între platforme; — să acorde mai multe drepturi dacă platforma restricționează, suspendă sau încetează raportul de muncă, garantând că toți lucrătorii de pe platforme au dreptul la o declarație prealabilă motivată și, dacă aceasta este contestată, au dreptul la replică și la o soluționare efectivă și imparțială a litigiului, oferind posibilitatea de a reintra în conformitate sau de a respinge declarația, aici întrând și acțiunile colective; — să nu mai permită actuala lipsă de transparență, respectând totodată protecția secretelor comerciale în conformitate cu Directiva (UE) 2016/943 (36), îndeosebi cu considerentele 13 și 18 și articolele 3 și 5, prin obligația de a furniza informații esențiale despre condițiile de muncă și regulile cooperării, metoda de calculare a prețului sau a comisionului, alocarea sarcinilor și transparența în caz de modificare a termenilor, condițiilor și procedurilor pentru dezactivarea temporară sau permanentă, dacă este cazul, organizând în prealabil consultări; consideră că informațiile menționate mai sus ar trebui comunicate într-un mod clar, complet și ușor accesibil, furnizate atât lucrătorilor, cât și reprezentanților acestora în conformitate cu legislația Uniunii și națională existentă privind drepturile lucrătorilor; — când se recurge la IA, să vegheze ca platformele să fie transparente față de modul în care se folosește IA și parametrii algoritmici care influențează condițiile de muncă, în special în legătură cu distribuția sarcinilor, scoruri și interacțiuni și să furnizeze informații ineligibile și actualizate permanent despre funcționarea algoritmului legate de cum se alocă sarcinile și cum se acordă notele, despre procedura de dezactivare și prețuri; ia la cunoștință faptul că algoritmii trebuie supuși întotdeauna supravegherii umane și că deciziile lor trebuie să fie responsabile, contestabile și, dacă se aplică, reversibile; — să examineze posibilitatea de a crea, într-o platformă, caracteristici opționale și ușor accesibile care să le permită lucrătorilor să se identifice unul pe altul privat și sigur și să comunice între ei dacă doresc să facă acest lucru;

13. invită Comisia să analizeze în ce măsură normele actuale ale Uniunii se aplică pieței platformelor digitale de muncă și să asigure implementarea și impunerea corespunzătoare a acestora; invită statele membre, în colaborare cu partenerii sociali și alte părți interesate implicate, să evalueze, proactiv și încercând să anticipeze viitorul printr-un raționament logic, dacă trebuie modernizată moderniza legislația existentă, inclusiv sistemele de securitate socială, pentru a ține pasul cu evoluțiile tehnologice, asigurând, totodată, protecția lucrătorilor; invită Comisia și statele membre să coordoneze sistemele de securitate socială pentru a asigura exportabilitatea beneficiilor și agregarea perioadelor conform legislației Uniunii și legislației naționale;

Un mediu de lucru sănătos și sigur

14. subliniază că lucrătorii pe platforme online pot fi expuși unor riscuri mai mari pentru propria sănătate și siguranță, iar acest lucru privește atât munca pe platforme de teren (de exemplu, accidentele rutiere sau vătămările fizice cauzate de utilaje sau produse chimice), cât și munca pe platforme online (gândindu-ne, de exemplu, la ergonomia muncii în fața computerului), care nu se limitează la sănătatea fizică, ci afectează și sănătatea mintală/psihosocială din motive precum orarul de lucru imprevizibil, intensitatea muncii, mediul concurențial (sisteme de notare, stimularea productivității sub formă de bonusuri), avalanșa de informații și izolarea ca factori de risc nou apăruți; subliniază că propunerea Comisiei trebuie să trateze sănătatea și siguranța la locul de muncă ale lucrătorilor de pe platforme în conformitate cu cadrul juridic european în materie de sănătate și siguranță și să le permită să își exercite drepturile, inclusiv dreptul de a se deconecta, în acord cu implementarea Acordului-cadru al partenerilor sociali europeni privind digitalizarea, fără a fi dezavantajați din acest motiv; subliniază că lucrătorii pe platforme la fața locului trebuie să fie dotați cu echipamente individuale de protecție adecvate, iar celor care lucrează în transporturi și livrări trebuie să li se garanteze asigurări contra accidentelor; subliniază că platformele digitale de muncă trebuie să ofere garanții pentru a-i proteja pe lucrătorii pe platforme online împotriva violenței și hărțuirii, inclusiv a violenței de gen, și să instituie mecanisme de raportare funcționale;

15. consideră că lucrătorii de pe platforme ar trebui să aibă dreptul să primească compensații în caz de accidente de muncă și boli profesionale și să beneficieze de protecție socială, aici intrând și asigurarea de sănătate și de invaliditate; salută, în acest sens, inițiativele unor platforme digitale de muncă de a oferi, ca prim pas, asigurări, precum și măsuri pentru sănătatea și siguranța la locul de muncă până la instituirea unui cadru legislativ, și subliniază rolul important pe care îl pot juca contractele colective în acest context;

Protecție socială adecvată și transparentă

16. este ferm convins că toți lucrătorii, inclusiv lucrătorii independenți, ar trebui să beneficieze de sisteme de protecție socială cu acoperire recunoscută oficial, eficace, adecvată și transparentă; invită statele membre să pună în aplicare integral și imediat Recomandarea Consiliului din 8 noiembrie 2019 privind accesul la protecție socială pentru lucrători și pentru lucrătorii independenți și să adopte măsuri pentru a asigura protecția socială a lucrătorilor pe platforme online; invită Comisia să examineze progresele statelor membre în această privință, în cadrul recomandărilor specifice fiecărei țări din semestrul european;

17. reamintește că protecția socială este o plasă de siguranță bazată pe solidaritate, care aduce nu doar beneficii individuale, ci și pentru societatea în ansamblu; subliniază că lucrătorii pe platforme online întâmpină mari greutăți în încercarea de îndeplini cerințele de eligibilitate și de a avea dreptul la indemnizații de asigurări sociale, ceea ce afectează, la rândul său, viabilitatea financiară și solidaritatea sistemelor de securitate socială; consideră că lucrătorii de pe platforme ar trebui să aibă acces la toate ramurile securității sociale în funcție de statutul lor; reamintește, în special, că este important ca statele membre să asigure și la nevoie să extindă accesul la protecție socială la lucrătorii independenți care muncesc pe platforme online, inclusiv pentru persoanele care se mută de la un statut la altul sau care au ambele statute pentru a asigura transferabilitatea drepturilor sociale și indemnizațiilor acumulate și pentru sistemele care cuprind alocații de maternitate și prestații parentale echivalente, precum și ajutoare de șomaj, de accident, de îngrijire de lungă durată, de invaliditate, de boală, de asistență medicală și înlesniri pentru persoane în vârstă;

Reprezentare și drepturi de negociere colectivă

18. recunoaște că libertatea de asociere și dreptul la negociere colectivă sunt drepturi fundamentale pentru toți lucrătorii și consideră că o directivă privind lucrătorii pe platforme online ar trebui să garanteze că aceste drepturi sunt exercitate efectiv și aplicate în totalitate și că sunt pedepsiți cei care nu le respectă; este îngrijorat de existența unor relații dezechilibrate și asimetrice între platformele digitale de muncă și lucrători, care de multe ori nu au puterea individuală de negociere pentru a negocia termeni și condiții echitabili; mai constată că există și aspecte practice care pot împiedica reprezentarea colectivă, cum ar fi faptul că lucrătorii pe platforme nu dispun de mijloace comune de comunicare și nu au ocazia de a se întâlni online sau personal; reține și potențialul abordărilor inovatoare de a deschide noi căi de dialog social și de organizare prin soluții digitale; invită Comisia să abordeze aceste piedici în propunerea sa; subliniază că lucrătorii pe platforme și platformele trebuie să fie organizați și reprezentați corespunzător pentru a facilita dialogul social și negocierea colectivă;

19. subliniază că formele juridice de cooperare ar putea fi un instrument important pentru a organiza de la bază la vârf munca pe platforme online, cu un potențial impact pozitiv și asupra democrației interne și capacitării lucrătorilor;

20. regretă dificultățile juridice de care se lovesc lucrătorii de pe platforme online în încercarea lor de reprezentare colectivă și este conștient că lucrătorii independenți sunt considerați în general „întreprinderi” și, ca atare, fac obiectul interdicției de a încheia acorduri care restrâng concurența; atestă, în acest sens, evaluarea inițială a impactului publicată de Comisie ( 37 ) și inițiativa planificată de a surmonta acest obstacol, pe lângă inițiativa legislativă care vizează să aducă îmbunătățiri condițiilor de muncă ale lucrătorilor de pe platforme, cu respectarea sistemelor existente de negociere colectivă; este convins că legislația UE în domeniul concurenței nu trebuie să împiedice îmbunătățirea condițiilor de muncă (inclusiv stabilirea remunerației) și protecția socială a lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă individuală prin negocieri colective și îndeamnă Comisia să clarifice faptul că acordurile colective nu intră în domeniul de aplicare al dreptului concurenței, pentru ca acești lucrători să poată constitui sindicate și purta negocieri colective, și asigura raport de forțe mai echilibrat în cursul negocierilor și o piață internă mai echitabilă;

Instruire și competențe

21. subliniază importanța instruirii, în special faptul că este necesar ca platforma să ofere instruire lucrătorilor pe platforme de muncă digitale, cel puțin despre utilizarea site-ului web sau a aplicației lor, despre sarcinile execute și măsurile de protecție a muncii; mai scoate în evidență și faptul că platformele ar trebui să le acorde lucrătorilor pe platforme online, mai ales celor mai slab calificați, acces la instruire suplimentară pentru calificare și recalificare pentru a-și îmbunătăți șansele de angajare și cariera profesională; cere să se faciliteze recunoașterea, validarea și transferabilitatea rezultatelor în domeniul învățării non-formale și informale, dar și recunoașterea competențelor dobândite în timpul lucrului pe platforme online; consideră, în acest sens, că ar trebui eliberat un „certificat de experiență” pentru lucrătorii pe platforme online care au participat la o astfel de instruire, care ar putea fi încărcat pe conturi individuale de învățare; invită, în această privință, Comisia să trateze subiectul educației și instruirii lucrătorilor pe platforme online în viitoarele propuneri privind abordarea europeană față de micro-certificate și conturile personale de învățare; evidențiază unele parteneriate strategice încheiate de platforme pentru a asigura accesul lucrătorilor pe platforme online la instruire (cum ar fi cursurile de limbi străine, îndrumarea personalizată și îndrumarea video), pentru a le permite să evolueze în carieră; consideră că aceste bune practici ar trebui integrate pe platformele din toate sectoarele;

22. subliniază că competențele digitale sunt extrem de importante; crede că este nevoie de investiții în învățământul profesional și învățarea pe tot parcursul vieții pentru ca lucrătorii să dobândească competențele potrivite pentru era digitală; invită statele membre să-și adapteze sistemele de educație și instruire la piața digitală a muncii în ideea de a promova cunoștințele de bază și competențele digitale și de a stimula spiritul întreprinzător; subliniază că până acum economia platformelor de muncă s-a dezvoltat mai mult în zonele urbane; invită Comisia și statele membre să adopte măsuri pentru a combate prăpastia digitală și a garanta pentru toți accesul la servicii digitale; subliniază, în acest context, cât este de important să se introducă internet 5G în bandă largă în zonele rurale;

23. subliniază necesitatea de a le asigura lucrătorilor pe platforme digitale acces egal la învățarea pe tot parcursul vieții cu lucrătorii din economia tradițională, în conformitate cu legislația și practica naționale, încurajând totodată inovarea, promovând creșterea competitivă și favorabilă incluziunii și garantând condiții de concurență echitabile pentru întreprinderi;

Algoritmi și gestionarea datelor

24. consideră că folosirea algoritmilor în muncă ar trebui să fie transparentă, nediscriminatorie, fiabilă și etică pentru lucrători; subliniază că principiul transparenței și nediscriminării în folosirea algoritmilor ar trebui să se aplice în alocarea și distribuirea sarcinilor, fixarea prețurilor, publicitate, notare și interacțiuni; în plus, subliniază că funcțiile de gestionare algoritmică, în special atribuirea sarcinilor, notarea, procedurile de dezactivare și stabilirea prețurilor și orice modificări ale acestora ar trebui explicate într-un mod inteligibil și comunicate clar și actualizate și să facă parte din dialogul social, respectând în același timp secretele comerciale, în conformitate cu Directiva (UE) 2016/943, în special cu considerentele (13) și (18) și cu articolele 3 și 5; subliniază că toate deciziile bazate pe algoritmi trebuie să fie etice, responsabile, contestabile și, după caz, reversibile și subliniază cât este de important ca autoritățile de resort să facă controale periodice în acest sens, în acord cu legislația națională, pentru ca IA să nu producă rezultate eronate; reiterează că orice decizie bazată pe algoritmi trebuie să respecte dreptul de a nu face obiectul unei decizii bazate exclusiv pe prelucrarea automată, consacrat la articolul 22 alineatul (1) din RGPD, ceea ce înseamnă că trebuie să existe supraveghere umană; subliniază că practicile de stimulare, cum ar fi bonusurile excepționale sau practicile punitive, cum ar fi scorurile cu impact asupra timpului de lucru și care duc la alocarea unui volum mai mic de muncă, nu trebuie să incite la comportamente riscante sau la riscuri pentru sănătate și siguranță, inclusiv pentru sănătatea mintală; este convins că pentru a fi nediscriminatorii algoritmii trebuie să prevină prejudecățile de gen, rasiale și alte prejudecăți sociale în selectarea și tratamentul diferitelor grupuri și să nu adâncească inegalitățile și stereotipurile;

25. invită Comisia și statele membre să ocrotească cum se cuvine drepturile și binele lucrătorilor, printre acestea numărându-se nediscriminarea, viața privată, autonomia și demnitatea umană în utilizarea IA și a gestionării bazate pe algoritmi, inclusiv instrumente de previzionare și atenționare pentru a anticipa comportamentul angajaților, monitorizarea în timp real a progreselor și a performanțelor și programele informatice de urmărire a timpului, avertizări automate în privința comportamentului și supravegherea nejustificată; subliniază că lucrătorii ar trebui întotdeauna informați și consultați înainte de a se recurge la astfel de dispozitive și practici; consideră că ar trebui încurajată instruirea dezvoltatorilor de algoritmi în probleme de etică, transparență și antidiscriminare;

26. este preocupat că se respectă în prea puțină măsură drepturile de proprietate intelectuală pentru operele de creație intelectuală ale lucrătorilor independenți pe platforme online și invită Comisia și statele membre să soluționeze această problemă și să impună respectarea adecvată a legislației aplicabile;

27. consideră că lucrătorii ar trebui informați despre evaluările clienților; subliniază că lucrătorii ar trebui să aibă dreptul de a contesta neplata și ca această contestație să fie evaluată de un angajat al platformei;

28. invită Comisia și statele membre să se asigure că timpul de așteptare și timpul în care lucrătorii pe platforme online sunt disponibili pe platformă se calculează ca timp de lucru într-un raport de muncă;

29. reamintește că toate platformele online trebuie să asigure respectarea deplină a legislației UE, inclusiv a legislației privind nediscriminarea și protecția datelor; insistă pe ideea că lucrătorii de pe platforme și, cu acordul lor, reprezentanții lor ar trebui să aibă acces neîngrădit la toate datele referitoare la propriile activități, să înțeleagă cum sunt prelucrate informațiile lor personale, să fie informați despre orice clasificare sau evaluare a lucrătorilor făcută de platformă și să aibă dreptul de a-și exporta notele; invită Comisia și statele membre să le asigure lucrătorilor pe platforme online dreptul efectiv la portabilitatea datelor, consacrat la articolele 20 și 88 din RGPD; consideră că ar trebui analizată posibilitatea de a introduce un certificat transferabil care să ateste competențele lucrătorilor, feedbackul din partea clienților și scorul aferent reputației, recunoscut de platforme similare;

30. observă că natura muncii pe platforme online și lipsa unui loc de muncă definit pot duce la subînchirierea conturilor lucrătorilor și la muncă nedeclarată; consideră că ar trebui garantate procese fiabile de verificare a identității utilizatorilor platformelor, fără procesarea obligatorie a datelor biometrice;

31. subliniază că posibilele avantaje în materie de eficiență pe care le prezintă platformele de muncă online în comparație cu piața tradițională a muncii ar trebui să fie întemeiate pe o concurență loială; subliniază că, pentru a asigura condiții de concurență echitabile între platformele de muncă și întreprinderile tradiționale, în special IMM-uri, economia platformelor, la fel ca orice altă economie, trebuie să plătească impozite și contribuții sociale și să respecte legislația muncii și socială; subliniază că politicile conexe trebuie ajustate în consecință, dacă este cazul;

32. solicită Comisiei să includă lucrătorii pe platforme online și orice formă similară de ocupare a forței de muncă, permisă de inovarea tehnologică, în propunerile de instituire a unui număr european de asigurări sociale (ESSN) și să aplice norme echitabile de mobilitate pentru lucrul pe platforme digitale în mod nediscriminatoriu;

33. recunoaște că economia platformelor de muncă poate fi utilizată în scopuri sociale; invită Comisia și statele membre să promoveze modele de economie socială în economia platformelor de muncă și să facă schimb de bune practici în această privință, dat fiind că întreprinderile sociale s-au dovedit a fi reziliente în timpul crizei provocate de pandemia de COVID-19;

Alte recomandări

34. reamintește că un număr considerabil de platforme lucrează la introducerea unor regulamente și programe interne, pentru a crea un mediu mai sigur pentru lucrătorii lor, și consideră că aceste practici trebuie încurajate prin acțiuni pe teren la nivelul UE și la nivel național; invită Comisia să analizeze ideea de a crea o etichetă europeană de calitate, nu înainte de a face o evaluare temeinică a impactului, care să fie acordată platformelor care introduc bune practici pentru lucrătorii pe platforme, pentru ca utilizatorii, lucrătorii și consumatorii să ia decizii în cunoștință de cauză, și care să evidențieze platformele cu condiții de muncă de calitate, bazate pe contracte colective de muncă, și sisteme transparente;

35. observă că datele despre numărul de lucrători pe platforme online și despre repartizarea lor pe sectoare sunt încă fragmentate; invită Comisia ca, în colaborare cu statele membre, să colecteze date solide și comparabile privind lucrătorii pe platforme online, pentru a-și forma o idee mai exactă despre amploarea activității platformelor digitale de muncă și a aprofunda cunoștințele despre condițiile de muncă și de angajare ale lucrătorilor pe platforme, inclusiv despre protecția socială și intervalul de venituri ale acestor lucrători;

36. invită serviciile publice naționale de ocupare a forței de muncă și Rețeaua europeană a serviciilor publice de ocupare a forței de muncă (EURES) să comunice mai bine cu privire la oportunitățile oferite de platformele de muncă;

37. invită statele membre să încurajeze formele inovatoare de muncă pe platforme online în conformitate cu legislația Uniunii și cu legislația națională și invită Comisia să menționeze condițiile de muncă de calitate în viitorul său cadru juridic și să mențină flexibilitatea, asigurând, în același timp, drepturile lucrătorilor;

38. invită statele membre să le asigure lucrătorilor pe platforme online posibilitatea de a refuza o sarcină de lucru, dacă are loc în afara orelor sau zilelor de referință sau dacă nu li s-a comunicat sarcina de lucru în perioada minimă de preaviz stabilită, fără a suferi consecințe negative ca urmare a acestui refuz;

39. în același timp, invită Comisia și statele membre să se gândească la soluții transfrontaliere inovatoare, eficace și benefice din punct de vedere social, asigurând acoperirea și protecția socială;

40. subliniază că garantarea respectării drepturilor lucrătorilor este o componentă esențială a politicii turismului sustenabil; subliniază rolul tot mai important al platformelor digitale și al colectării de date în activitățile turistice; subliniază deci rolul fundamental pe care îl va avea colectarea datelor despre lucrătorii pe platforme în realizarea unor proiecte de turism cu adevărat sustenabil, care să garanteze că lucrătorii și comunitățile locale beneficiază de investițiile în turism și de locurile de muncă, facilitând, totodată, distribuirea echitabilă a profiturilor;

41. reamintește că femeile reprezintă doar 22 % din lucrătorii din industria transporturilor și reprezintă, de asemenea, o minoritate a lucrătorilor pe platforme în sectoarele transporturilor și turismului, existând dovezi empirice că lucrătoarele pe platformele de transport au condiții de muncă și de angajare mai precare decât omologii lor bărbați;

o

o o

42. îi încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului și Comisiei.

(1) JO L 186, 11.7.2019, p. 57.

(2) JO L 186, 11.7.2019, p. 105.

(3) JO L 136, 22.5.2019, p. 1.

(4) JO L 119, 4.5.2016, p. 1.

(5) JO C 387, 15.11.2019, p. 1.

(6) https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13436-2019-INIT/RO/pdf

(7) https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-9686-2019-INIT/RO/pdf

(8) Texte adoptate, P9_TA(2021)0021.

(9) Texte adoptate, P9_TA(2020)0371.

(10) Texte adoptate, P9_TA(2020)0284.

(11) Texte adoptate, P9_TA(2020)0275.

(12) Texte adoptate, P9_TA(2020)0272.

(13) Texte adoptate, P9_TA(2020)0194.

(14) JO C 202, 28.5.2021, p. 35.

(15) JO C 242, 10.7.2018, p. 24.

(16) JO C 331, 18.9.2018, p. 125.

(17) JO C 331, 18.9.2018, p. 135.

(18) JO C 334, 19.9.2018, p. 88.

(19) https://www.etuc.org/system/files/document/file2020-06/Final%2022%2006%2020_Agreement%20on%20Digitalisation%202020.pdf

(20) Studiu – „Economia platformelor și munca precară”, Parlamentul European, Direcția Generală Politici Interne, Departamentul tematic A – Politici economice, științifice și pentru calitatea vieții, 11 septembrie 2020.

(21) Studiu – „Protecția socială a lucrătorilor în economia platformelor”, Parlamentul European, Direcția Generală Politici Interne, Departamentul tematic A – Politici economice, științifice și pentru calitatea vieții, 7 decembrie 2017.

(22) https://www.eurofound.europa.eu/ro/data/platform-economy

(23) Studiul „Data subjects, digital surveillance, AI and the future of work” (Persoane vizate, supraveghere digitală, IA și viitorul muncii), Parlamentul European, Direcția Generală Servicii de Cercetare Parlamentară, Unitatea previziuni științifice, 23 decembrie 2020.

(24) https://www.dw.com/pl/ue-chce-lepiej-chroni%C4%87-pracuj%C4%85cych-za-po%C5%9Brednictwem-platform-cyfrowych/a-56676431

(25) Howard (2016), Nonstandard work arrangements and worker health and safety (Modalitățile de lucru atipice și sănătatea și siguranța lucrătorilor), American Journal of Industrial Medicine, Volumul 60, ediția 1, pp. 1-10.

(26) OIM, World Employment and Social Outlook 2021 (Cum se prezintă aspectele sociale și lumea muncii la nivel mondial în 2021) – „The role of digital labour platforms in transforming the world of work” (Rolul platformelor digitale de muncă în transformarea lumii muncii), p. 20.

(27) https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ef18001en.pdf

(28) Studiu – „Protecția socială a lucrătorilor în economia platformelor”, Parlamentul European, Direcția Generală Politici Interne, Departamentul tematic A – Politici economice, științifice și pentru calitatea vieții, 7 decembrie 2017, p. 34, https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2017/614184/IPOL_STU(2017)614184_EN.pdf

(29) Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați (EIGE) (Indicele egalității de gen 2020): Digitalisation and the future of work (Digitalizarea și viitorul muncii), p. 14.

(30) Indicele egalității de gen al EIGE 2020: Digitalisation and the future of work (Digitalizarea și viitorul muncii), pp. 98-99.

(31) Indicele egalității de gen al EIGE 2020: Digitalisation and the future of work (Digitalizarea și viitorul muncii), p. 114.

(32) OIM, World Employment and Social Outlook 2021 (Cum se prezintă aspectele sociale și lumea muncii la nivel mondial în 2021): The role of digital labour platforms in transforming the world of work” (Rolul platformelor digitale de muncă în transformarea lumii muncii), p. 22.

(33) Centrul Comun de Cercetare al Comisiei Europene, „Platform workers in Europe: Evidence from the COLLEEM survey” (Lucrătorii pe platforme online în Europa: datele rezultate din sondajul COLLEEM) (2018) și „New evidence on platform workers in Europe: Results from the second COLLEEM survey” (Rezultatele celui de al doilea sondaj COLLEEM (2020).

(34) Workplace Monitoring & Surveillance (Monitorizarea și supravegherea la locul de muncă), Data&Society, Mateescu, A., Nguyen, A., Explainer: februarie 2019.

(35) Raportul privind indicele egalității de gen pe 2020, Digitalizarea și viitorul muncii, p. 99.

(36) Directiva (UE) 2016/943 a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția know-how-ului și a informațiilor de afaceri nedivulgate (secrete comerciale) împotriva dobândirii, utilizării și divulgării ilegale (JO L 157, 15.6.2016, p. 1).

(37) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/ALL/?uri=PI_COM%3AAres%282021%29102652