Glosar

Autoritate de management Autoritatea desemnată de statul membru în vederea gestionării unei intervenţii (program operaţional/document unic de programare).

Eficacitate Măsurarea raportului dintre efectele obţinute şi obiectivele stabilite iniţial.

Egalitatea de şanse între femei şi bărbaţi Conceptul potrivit căruia toate fiinţele umane sunt libere să îşi dezvolte abilităţile şi să ia decizii fără să fie constrânse de roluri de gen strict delimitate şi, de asemenea, conform căruia necesităţilor diferite ale bărbaţilor şi ale femeilor li se acordă o atenţie egală şi li se atribuie o valoare egală, fără favorizarea uneia dintre părţi în detrimentul celeilalte.

Evaluare în raport cu niveluri de referinţă (benchmarking) Comparaţie cantitativă şi calitativă a performanţei unei intervenţii cu nivelul de performanţă considerat a fi cel mai bun în acelaşi domeniu de intervenţie sau într-un domeniu conex.

Evaluări Evaluare ex ante Un element-cheie în elaborarea programelor. Reprezintă responsabilitatea autorităţilor desemnate de statele membre. Constă, în principal, în evaluarea punctelor forte, a punctelor slabe şi a potenţialului statului membru, al regiunii sau al sectorului în cauză şi în evaluarea concordanţei dintre strategia şi ţintele selectate, pe de o parte, şi, pe de altă parte, caracteristicile specifice ale regiunilor sau zonelor vizate, inclusiv tendinţele demografice, ca şi în estimarea impactului priorităţilor de acţiune planificate.

Evaluare intermediară Evaluare desfăşurată la mijlocul perioadei aferente programului; examinează rezultatele iniţiale ale ajutorului acordat, relevanţa acestora şi măsura în care ţintele au fost atinse. Această evaluare se desfăşoară sub responsabilitatea autorităţii de management a programului în cauză, în cooperare cu Comisia.

Evaluare ex post Evaluare realizată de experţi independenţi, nu mai târziu de trei ani de la încheierea perioadei programului, sub responsabilitatea Comisiei şi în colaborare cu statele membre şi cu autorităţile de management. Această evaluare vizează utilizarea resurselor, eficacitatea şi eficienţa ajutorului, precum şi impactul acestuia, în cadrul său fiind formulate concluzii privind politicile de coeziune economică şi socială şi fiind abordaţi factorii de la baza succesului sau a eşecului în ceea ce priveşte implementarea şi în ceea ce priveşte obţinerea de rezultate.

Fondul social european (FSE) Unul dintre fondurile structurale: sprijină măsuri de prevenire şi combatere a şomajului şi de dezvoltare a resurselor umane şi a integrării sociale pe piaţa muncii, în vederea promovării unui nivel înalt de ocupare a forţei de muncă, a egalităţii de şanse între bărbaţi şi femei, a dezvoltării durabile şi a coeziunii economice şi sociale.

Fonduri structurale Principalul instrument de politici al Uniunii pentru sprijinirea obiectivelor de coeziune economică şi socială stabilite prin tratat.

Formare profesională Orice formă de educaţie care furnizează pregătirea necesară pentru obţinerea unei calificări pentru o profesie, o meserie sau un post anume sau care furnizează competenţe necesare pentru o profesie, o meserie sau un post anume.

Indicatori Indicator de realizări Instrument pentru măsurarea realizărilor concrete, imediate (de exemplu: numărul de participanţi la acţiunile de formare), care demonstrează progresul realizat în implementarea acţiunilor finanţate.

Indicator de rezultate Instrument pentru măsurarea efectelor imediate asupra beneficiarilor direcţi ai acţiunilor finanţate (de exemplu: numărul de participanţi care au obţinut calificarea necesară).

Indicator de impact Instrument pentru măsurarea efectelor socioeconomice pe termen mai lung ale acţiunilor finanţate, dincolo de efectele imediate produse la nivelul beneficiarilor direcţi (de exemplu: numărul de persoane care deţin un loc de muncă la 12 luni de la acţiunea de formare).

Perioada de programare Cadrul multianual în interiorul căruia se planifică şi se execută cheltuielile aferente fondurilor structurale.

Program operaţional (PO) şi document unic de programare (DUP), denumite "programe" în textul prezentului raport Un cadru comunitar de sprijin – care precizează strategia şi priorităţile de acţiune ale fondurilor structurale şi ale statului membru, obiectivele precise ale acestora, contribuţia fondurilor şi celelalte resurse financiare – este implementat prin intermediul a diverse programe operaţionale. Un PO reprezintă un document elaborat la nivel central sau regional în cadrul unui stat membru şi aprobat de către Comisie, document care se prezintă sub forma unui set coerent de priorităţi cuprinzând măsuri multianuale. Proiectele cofinanţate de fondurile structurale trebuie să aparţină sferei uneia dintre măsuri. În anumite condiţii, se poate proceda la unificarea unui cadru comunitar de sprijin cu un program operaţional, obţinându-se un aşa-numit "document unic de programare".

Promotor de proiect Persoană sau organizaţie (de exemplu, autorităţi locale, asociaţii, întreprinderi etc.) care poate propune proiecte şi care poate solicita sprijin din partea fondurilor structurale.

Segregare (verticală şi orizontală) pe piaţa muncii Diferenţe între prezenţa masculină şi cea feminină în cadrul a diferite sectoare (segregare orizontală) şi în sfera posturilor cu putere de decizie (segregare verticală).

Sinteză

I. Unul dintre obiectivele fondurilor structurale este promovarea egalităţii de şanse între bărbaţi şi femei pe piaţa muncii. Principalul instrument comunitar pentru promovarea acestei egalităţi de şanse îl reprezintă Fondul social european (FSE). Prezentul raport are drept obiect acţiunile de formare profesională destinate femeilor şi cofinanţate de FSE în cadrul perioadei de programare 2000-2006. În această perioadă acţiunile de formare profesională au beneficiat de o sumă alocată estimată la 3 miliarde de euro.

II. Auditul Curţii s-a concentrat asupra următoarelor două aspecte:

(a) dacă acţiunile de formare profesională destinate femeilor au fost selectate pe baza unei analize clare a priorităţilor de pe piaţa muncii;

(b) dacă informaţiile obţinute în urma monitorizării au fost suficiente pentru a permite evaluarea măsurii în care aceste acţiuni îşi îndepliniseră obiectivele.

III. Auditul a fost efectuat în cadrul Comisiei şi în cinci state membre (Germania, Spania, Franţa, Regatul Unit şi Italia) cărora le corespund, în total, 76 % din cheltuielile pentru acest domeniu. Concluziile de audit formulate în prezentul raport se bazează pe examinarea elaborării programelor şi pe analiza unui eşantion de proiecte finalizate.

IV. Per ansamblu, în ceea ce priveşte identificarea şi selectarea acţiunilor de formare profesională pentru femei, s-a constatat că acţiunile de formare din cadrul programelor auditate nu au fost instituite ca reacţie directă la analizele cerinţelor de pe piaţa muncii şi că măsurile create erau caracterizate, în general, de existenţa unui cadru larg pentru implementarea acţiunilor, neconcentrându-se în mod suficient asupra unor grupuri-ţintă bine definite.

V. În plus, criteriile de selecţie a proiectelor aplicate în cadrul statelor membre auditate nu au ţinut seama într-o măsură suficientă de aceste analize ale pieţei muncii şi nici nu au permis garantarea concordanţei dintre obiectivele proiectelor selectate şi obiectivele globale ale programelor.

VI. Curtea a recomandat ca viitoarele programe operaţionale să fie elaborate pe baza unei analize a pieţei muncii şi ca selectarea tipului de formare şi a obiectivelor să fie determinată în mod direct de această analiză. De asemenea, Curtea a recomandat instituirea unei proceduri eficace de selecţie a proiectelor, care să permită aprobarea acelor proiecte care aduc cele mai bune soluţii la problemele identificate prin intermediul analizei.

VII. În ceea ce priveşte evaluarea îndeplinirii obiectivelor, Curtea a constatat că informaţiile obţinute în urma monitorizării nu permiteau realizarea unei asemenea evaluări, deoarece indicatorii stabiliţi aveau o sferă prea restrânsă, nivelurile-ţintă erau adesea nespecificate, iar informaţiile în sine erau nefiabile sau incomplete. În consecinţă, Curtea consideră că nici autorităţile de implementare din statele membre şi nici Comisia nu erau în măsură să aprecieze gradul de îndeplinire a obiectivelor.

VIII. Curtea a remarcat că este necesar ca serviciile Comisiei să continue să monitorizeze stabilirea de către statele membre a unor indicatori corespunzători şi realizabili şi că este necesar, de asemenea, să se colecteze date fiabile, permiţându-se astfel desprinderea unor concluzii utile cu privire la eficienţa şi eficacitatea acţiunilor cofinanţate.

Introducere

Informaţii de fond

1. Articolul 2 din Tratatul de instituire a Comunităţii Europene prevede, ca principiu fundamental al tratatului, promovarea egalităţii între bărbaţi şi femei. În Regulamentul (CEE) nr. 2081/93 al Consiliului [1], principiul egalităţii de şanse între bărbaţi şi femei pe piaţa muncii este declarat drept obiectiv comunitar la realizarea căruia trebuie să contribuie şi măsurile structurale. Egalitatea între sexe reprezintă posibilitatea, atât pentru bărbaţi, cât şi pentru femei, de a participa şi de a fi reprezentaţi în mod egal în economie, în procesul decizional, precum şi în viaţa socială, culturală şi civică [2]. Comisia raportează anual cu privire la situaţia egalităţii dintre femei şi bărbaţi, prezentând tendinţele observate în ceea ce priveşte aspectele caracterizate de cele mai importante disparităţi între sexe: de exemplu, rata de ocupare pe piaţa muncii şi rata de remunerare, segregarea sectorială şi ocupaţională şi rata de reprezentare feminină în posturi de conducere [3]. Figura 1 ilustrează modificările intervenite în timp la nivelul diferenţei dintre rata de ocupare aferentă bărbaţilor şi cea aferentă femeilor. Deşi o astfel de diferenţă există în toate statele membre, ea s-a redus, între 2001 şi 2007, pentru majoritatea ţărilor UE-27.

Figura 1

Disparităţi absolute între sexe la nivelul ratelor de ocupare (femei şi bărbaţi din grupul de vârstă 15-64) în statele membre UE, 2001 şi 2007 (diferenţa dintre ratele de ocupare aferente bărbaţilor şi cele aferente femeilor)

+++++ TIFF +++++

Sursa: Eurostat, EU Labour Force Survey (Ancheta UE privind forţa de muncă), medii anuale, UE-27.

NB: Rata de ocupare aferentă bărbaţilor a fost în toate ţările mai mare decât cea aferentă femeilor.

2. Prezentul raport are drept obiect acţiunile de formare profesională destinate femeilor şi cofinanţate de FSE în cadrul perioadei de programare 2000-2006, aceste acţiuni reprezentând principalul mijloc specific cu finanţare FSE de promovare a egalităţii de şanse între bărbaţi şi femei pe piaţa muncii [4]. Pe lângă măsurile cofinanţate, pot exista şi programe sau acţiuni naţionale sau regionale implementate de statele membre fără cofinanţare comunitară.

3. Pentru perioada de programare 2000-2006, s-a făcut apel la o dublă abordare în ceea ce priveşte utilizarea fondurilor FSE pentru îndeplinirea obiectivelor de egalitate. Această abordare a combinat acţiuni specifice cu aşa-numita "integrare a perspectivei de gen" (gender mainstreaming). Aceasta reprezintă "procesul de evaluare – pentru toate acţiunile planificate, inclusiv pentru legislaţie, politici sau programe, în toate domeniile şi la toate nivelurile – a implicaţiilor create pentru bărbaţi şi pentru femei" [5].

4. Acţiunile specifice vizând îmbunătăţirea accesului şi a participării femeilor în cadrul pieţei muncii includ acţiuni de formare profesională privind dezvoltarea carierei femeilor, accesul femeilor la noi oportunităţi de ocupare a unor locuri de muncă, înfiinţarea de întreprinderi şi reducerea segregării verticale şi orizontale bazate pe sex existente pe piaţa muncii. Pentru perioada de programare 2000-2006, în cadrul FSE s-au alocat 4 miliarde de euro pentru "acţiuni pozitive pe piaţa de muncă îndreptate spre femei" [6]. Dintre aceste acţiuni specifice, cele mai importante au vizat formarea profesională, suma estimată aferentă fiind de 3 miliarde de euro pentru statele UE-25 [7]. Pentru perioada de programare 2007-2013, bugetul destinat acţiunilor specifice s-a redus în mod semnificativ faţă de perioada anterioară, deoarece s-a pus mai mult accent pe "integrarea perspectivei de gen".

5. În contextul acţiunilor pozitive vizând femeile pe piaţa muncii, trebuie să se procedeze la efectuarea unor alegeri în ceea ce priveşte cele mai bune modalităţi de a îmbunătăţi egalitatea de şanse pe piaţa muncii. Pe de o parte, pentru ca formarea să poată fi considerată un succes, ea ar trebui în mod normal să genereze o posibilitate reală de a obţine un loc de muncă; astfel, formarea furnizată trebuie să fie corelată cu situaţia pieţei muncii, de exemplu cu deficitele de competenţe constatate. Pe de altă parte, din partea potenţialilor angajaţi-femei vor exista şi anumite cerinţe specifice, precum existenţa unor servicii corespunzătoare de supraveghere a copiilor şi formule flexibile de lucru. Aceste aspecte reprezintă factori importanţi în îndeplinirea, prin intermediul acţiunilor pozitive, a obiectivelor de îmbunătăţire şi de creştere a participării femeilor în cadrul pieţei muncii.

Responsabilităţile pentru implementarea acţiunilor cofinanţate

6. Figura 2 explică, în mod simplificat, programarea acţiunilor cofinanţate de FSE în domeniul formării profesionale pentru femei, precum şi anumite aspecte ale procesului de implementare a acestor acţiuni [8].

7. Proiectele cofinanţate de FSE sunt implementate prin programe multianuale [care pot lua forma programelor operaţionale (PO) sau a documentelor unice de programare (DUP)]. În cadrul acestor programe se regăsesc stabilite o serie de priorităţi, pentru fiecare prioritate fiind definit un anumit număr de măsuri. Măsurile în cauză pot include acţiuni de formare profesională pentru femei.

8. Programele sunt formulate de statele membre, în urma unui proces de consultare cu serviciile Comisiei (DG Ocuparea Forţei de Muncă), cu autorităţile publice competente – regionale, locale sau de alt tip – şi cu partenerii economici şi sociali. Comisia evaluează şi aprobă programele.

9. Un element-cheie în acest proces de elaborare şi în special în stabilirea obiectivelor şi în alocarea resurselor financiare pe priorităţi şi măsuri îl reprezintă evaluarea ex ante a punctelor forte, a punctelor slabe şi a potenţialului statului membru, al regiunii sau al sectorului vizat. Această evaluare constituie responsabilitatea autorităţilor desemnate de statele membre şi unul dintre scopurile ei este aprecierea caracterului adecvat al strategiei şi al ţintelor selectate în raport cu situaţia particulară a regiunilor sau a zonelor vizate.

10. Statele membre deţin responsabilitatea implementării programelor şi, în cooperare cu serviciile Comisiei, trebuie să se asigure că fondurile comunitare sunt utilizate în conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare. Responsabilitatea de ansamblu pentru execuţia bugetului revine Comisiei.

Figura 2

Alocarea sarcinilor

+++++ TIFF +++++

11. Proiectele individuale sunt propuse de promotorii de proiect – aceştia fiind consideraţi beneficiarii în contextul primirii de sprijin FSE pentru organizarea de activităţi de formare – şi sunt aprobate de autorităţile naţionale, regionale sau locale desemnate. Promotorii au sarcina de a furniza autorităţilor de management competente informaţii obţinute în urma monitorizării progresului proiectului şi a monitorizării îndeplinirii obiectivelor. Comisiei îi sunt furnizate date de monitorizare anual, în formă agregată.

12. Pentru perioada de programare 2000-2006, a existat obligativitatea efectuării unei evaluări intermediare referitor la fiecare program, de către un evaluator independent, sub responsabilitatea autorităţilor de management şi în cooperare cu serviciile Comisiei. Printre elementele importante din cadrul evaluării s-au numărat următoarele:

(a) analiza măsurii în care mai era valabilă examinarea realizată cu privire la punctele forte, la punctele slabe şi la potenţial în cadrul evaluării ex ante; evaluarea măsurii în care strategia continua să prezinte relevanţă;

(b) evaluarea cuantificării obiectivelor;

(c) evaluarea eficacităţii, a eficienţei şi a impactului probabil şi

(d) evaluarea calităţii mecanismelor de implementare şi de monitorizare.

13. În urma evaluării intermediare s-a constatat că analiza eficienţei, a eficacităţii şi a impactului probabil fusese îngreunată de demarajul întârziat sau lent al multor programe, la mijlocul anului 2003 fiind disponibile puţine realizări imediate şi puţine rezultate. S-au pus în lumină, de asemenea, probleme legate de sistemele de monitorizare, la nivelul cărora au existat eşecuri în ceea ce priveşte furnizarea de date complete şi fiabile [9].

14. În plus, asistenţa structurală comunitară face obiectul unei evaluări ex post cu privire la utilizarea resurselor şi la eficacitatea şi eficienţa ajutorului acordat. Această evaluare, care se realizează de către experţi independenţi sub responsabilitatea Comisiei şi în colaborare cu statele membre şi cu autorităţile de management, trebuie să aibă în vedere, printre alte aspecte, succesul sau eşecul implementării, precum şi realizările şi rezultatele.

Sfera şi abordarea auditului

15. Pentru perioada de programare 2000-2006, 75 % din "acţiunile pozitive pe piaţa de muncă îndreptate spre femei" care au fost implementate au constat în acţiuni specifice în domeniul formării profesionale. Obiectivul auditului Curţii a fost de a stabili măsura în care acţiunile de formare profesională destinate femeilor şi cofinanţate de FSE au fost bine orientate şi monitorizate în mod corespunzător. Auditul a avut în vedere următoarele aspecte:

(a) dacă acţiunile de formare profesională destinate femeilor au fost selectate pe baza unei analize clare a priorităţilor de pe piaţa muncii şi

(b) dacă informaţiile obţinute în urma monitorizării au fost suficiente pentru a permite evaluarea măsurii în care aceste acţiuni îşi îndepliniseră obiectivele.

16. Auditul a fost efectuat în cadrul Comisiei şi în cinci state membre (Germania, Spania, Franţa, Regatul Unit şi Italia) aflate printre cei mai importanţi beneficiari ai finanţărilor plătite prin FSE în cadrul categoriei "acţiuni pozitive pe piaţa de muncă îndreptate spre femei" – acestor state corespunzându-le, în total, 76 % din cheltuielile aferente UE-25. Pentru fiecare dintre aceste state membre s-a selectat un program, pe baza importanţei relative în cadrul măsurii a activităţilor de formare profesională: în patru cazuri, 75 % sau mai mare. Au fost auditate cinci programe: Saxonia-Anhalt (Germania), Andaluzia (Spania), Scoţia (Regatul Unit) şi Lombardia (Italia), pentru Franţa fiind selectată regiunea Ile-de-France [10].

17. Se estimează că celor cinci programe le-a corespuns o finanţare alocată de 490 de milioane de euro, ceea ce înseamnă 12 % din cheltuielile totale efectuate pentru "acţiuni pozitive pe piaţa de muncă îndreptate spre femei". Din această sumă, pentru acţiuni de formare profesională s-au alocat aproximativ 380 de milioane de euro.

18. Pentru auditul la faţa locului au fost selectate opt proiecte din fiecare stat, selecţia realizându-se pe baza combinării criteriului de importanţă financiară cu cel de acoperire a diferitelor tipuri de proiecte finanţate în cadrul măsurii. Proiectele auditate pot fi considerate tipice atât pentru programul din care fac parte, cât şi pentru alte programe care aparţin categoriei acţiunilor de formare profesională pentru femei.

19. Analiza procesului de selecţie şi a informaţiilor obţinute în urma monitorizării a fost efectuată la nivelul autorităţilor responsabile de implementarea programelor, ca şi prin intermediul auditurilor la faţa locului ale proiectelor.

Observaţii

S-a procedat la o selectare adecvată a acţiunilor de formare profesională destinate femeilor?

Informaţii de fond

20. În vederea stabilirii priorităţilor pentru perioada de programare 2000-2006, statele membre aveau obligaţia de a efectua evaluări ex ante, care să demonstreze caracterul adecvat al strategiei selectate şi care să justifice alocarea propusă pentru resursele financiare. Acest lucru înseamnă că identificarea formării ca prioritate şi identificarea obiectivelor de atins prin intermediul formării ar trebui să se bazeze pe necesităţile pieţei muncii în materie de competenţe şi pe exigenţele acesteia legate de formare şi de alte aspecte.

21. În Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 se prevedea ca evaluarea ex ante a planurilor elaborate să includă o apreciere a situaţiei din perspectiva egalităţii între sexe şi o apreciere a mecanismelor de implementare şi a impactului estimat al strategiei şi al asistenţei [11]. Strategia aleasă în final şi priorităţile de program decurgând din aceasta trebuiau să concorde cu analiza din cadrul evaluării ex ante. Comisia a furnizat orientări detaliate pentru analiza care trebuia realizată, în cadrul evaluării ex ante, referitor la tendinţele legate de ocuparea forţei de muncă şi de piaţa muncii [12].

22. În vederea garantării concordanţei dintre, pe de o parte, obiectivele privind formarea ale proiectelor selectate şi, pe de altă parte, obiectivele globale ale programului, era nevoie să se instituie proceduri adecvate de selecţie a proiectelor, care să facă apoi obiectul unei aplicări consecvente [13].

23. Având în vedere cele menţionate anterior, Curtea a examinat următoarele aspecte:

(a) dacă, în cadrul elaborării programelor, se efectuase o analiză a diferitelor pieţe ale muncii, de către autorităţile competente de la nivel regional sau de la nivelul statului membru, şi dacă obiectivele subiacente acţiunilor specifice de formare profesională auditate fuseseră stabilite luându-se în considerare această analiză şi

(b) dacă selecţia proiectelor şi a participanţilor s-a bazat pe criterii stabilite în conformitate cu priorităţi identificate pe piaţa relevantă a forţei de muncă şi în conformitate cu obiectivele fixate pentru program.

Obiective care nu se bazau pe analizele efectuate

24. În cadrul analizelor se enumerau principalele obstacole în calea intrării femeilor pe piaţa forţei de muncă şi se evidenţiau "disparităţi între sexe" referitor la o serie de aspecte importante, precum numărul persoanelor ocupate în muncă, rata de ocupare în activităţi independente, ocuparea posturilor cu putere de decizie şi segregarea pieţei muncii.

25. Principala deficienţă constatată în cadrul auditului a fost însă inexistenţa unei corelări clare între rezultatele analizelor şi obiectivele propuse ale formării. Nu exista definit un raţionament clar care să justifice tipul de formare profesională ales sau competenţele şi sectoarele vizate (pentru exemple, a se vedea caseta 1).

26. Măsurile elaborate în urma procesului de analiză au cuprins în principal acţiuni generale, cu un accent general pus pe participarea femeilor, şi nu acţiuni precis orientate, care să ia în considerare modalităţile optime de a spori egalitatea de şanse între femei şi bărbaţi în cadrul anume al pieţelor muncii care erau vizate. Pentru trei dintre cele cinci programe auditate, existau foarte puţine elemente de diferenţiere între acţiunile de formare destinate exclusiv femeilor şi cele destinate ambelor sexe. Pentru femei se puneau pur şi simplu la dispoziţie mai multe resurse, acest lucru însemnând mai multe locuri în cadrul modulelor de formare. Spre deosebire de acest tip de situaţie, cea prezentată în caseta 2 a reprezentat un exemplu de orientare precisă a acţiunilor.

Caseta 1

În Lombardia, nu exista o analiză privind în mod anume domeniile cu subreprezentare feminină, deşi unul dintre obiectivele măsurii era reducerea segregării orizontale şi verticale.

În cadrul programului francez se menţionau sectoare care ofereau oportunităţi de angajare, însă fără să se analizeze potenţialul acestora de creare a unor asemenea oportunităţi pentru femei. Unul dintre obiectivele măsurii era să se acorde prioritate măsurilor de formare care aveau potenţialul de a genera oportunităţi de angajare, dar care nu incluseseră până atunci, în general, şi femei. Nu s-a discutat însă problema tipului de măsuri care s-ar încadra în această categorie.

27. Corelaţia slabă dintre analiza pieţelor muncii şi obiectivele fixate ulterior pentru programe ar fi putut fi compensată parţial la nivel de proiect, întrucât promotorii de proiect aveau obligaţia de a demonstra, pentru fiecare proiect, modul în care acesta lua în considerare caracteristicile pieţelor locale ale forţei de muncă. Măsura în care această compensare se putea concretiza depindea însă de informaţiile aflate la dispoziţia promotorilor (a se vedea caseta 3) şi de calitatea procesului de selecţie a proiectelor (a se vedea punctul 29).

28. Deficienţele de tipul celor observate în cadrul programelor care au făcut obiectul auditului şi descrise la punctele 25 şi 26 erau deja bine cunoscute. Într-o comunicare a Comisiei din anul 2002 [14], se afirma, în contextul strategiei vizând egalitatea de şanse între sexe, că "în cadrul majorităţii programelor există un ecart semnificativ între analiză şi strategia de programare". În acelaşi document, se declara că analizele cu privire la disparităţile generate de circumstanţele socioeconomice diferite ale femeilor şi ale bărbaţilor erau rare şi, chiar şi în acele cazuri în care aceste analize existau, strategia de combatere a disparităţilor nu concorda întotdeauna cu analiza efectuată. În pofida faptului că problemele erau, astfel, conştientizate dintr-un stadiu timpuriu al perioadei de programare, Comisia nu a întreprins acţiuni referitoare, de exemplu, la selecţia proiectelor, în vederea remedierii deficienţelor cunoscute.

Caseta 2

Grupurile de femei vizate în cadrul programului Saxonia-Anhalt în vederea includerii în programele de formare au fost bine definite: femeile aflate în şomaj de mai mult timp, cele de peste 45 de ani sau mamele din familii monoparentale care mai participaseră la acţiuni de formare, dar care nu deţineau încă un loc de muncă la 3-12 luni de la finalizarea respectivelor acţiuni.

Caseta 3

În cazul programului pentru Lombardia, promotorii de proiect trebuiau să demonstreze concordanţa dintre calificările avute în vedere şi, printre altele, priorităţile stabilite pentru regiune. Însă nici în textul programului, nici în cel al apelului la înscrieri nu au fost incluse informaţii cu privire la aceste priorităţi regionale.

La selectarea proiectelor, nu s-au luat suficient în considerare nici analizele pieţelor muncii Și nici obiectivele programelor

29. În cazul a trei dintre cele cinci programe auditate, criteriile de selecţie nu au asigurat abordarea într-o măsură suficientă a chestiunilor puse în lumină de analiza pieţei muncii şi, de asemenea, nu au furnizat o bază corespunzătoare pentru îndeplinirea obiectivelor programelor (a se vedea caseta 4). Într-unul dintre cazuri, cererile de propuneri de proiect nu au fost corelate cu o măsură anume – proiectele fiind incluse la categoria "acţiuni pozitive pe piaţa de muncă îndreptate spre femei" doar pe baza procentajului preconizat de femei participante la formare. Într-un alt caz, deşi criteriile de selecţie decurgeau din obiectivele principale ale măsurii, criteriul prin care se evalua corelarea cu priorităţile de pe piaţa muncii nu a reprezentat un factor determinant în aprobarea sau respingerea proiectelor.

Caseta 4

Unul dintre obiectivele celei mai importante acţiuni implementate în cadrul programului andaluz, şi anume "acţiuni în vederea formării profesionale a femeilor", a fost organizarea de cursuri care să ia în considerare condiţiile locale de pe piaţa muncii. Prin "ordin ministerial" [15] s-au stabilit cinci criterii de selecţie prioritare, trei dintre ele vizând condiţiile locale. Angajamentele aferente a două dintre aceste criterii ("angajamentul de a oferi un loc de muncă persoanei formate" şi "includerea de stagii efectuate în întreprinderi") au fost absente din majoritatea proiectelor depuse în vederea aprobării. Cât despre informaţiile privind cel de al treilea criteriu ("rata de ocupare a persoanelor formate în cadrul cursurilor anterioare"), adesea nici acestea nu au fost incluse.

În cadrul evaluării intermediare a programului pentru Lombardia, se afirma că procesul de selecţie a proiectelor nu luase în considerare în mod satisfăcător acţiunile de formare necesare în sectoarele cel mai marcate de disparităţi între sexe şi că diferite forme de discriminare şi de inegalitate privind accesul pe piaţa muncii nu făcuseră obiectul unei atenţii suficiente.

Deşi măsura auditată din cadrul programului pentru Lombardia se adresa exclusiv femeilor, datele disponibile arată că 27 % din participanţii la formare au fost bărbaţi.

30. Unul dintre obiectivele principale ale măsurilor era promovarea prezenţei femeilor în sectoare unde existase, în mod obişnuit, o subreprezentare feminină. În pofida acestui fapt, în cazul a trei dintre programele auditate se punea totuşi accent pe domenii de ocupare tradiţional feminine, precum cultura, sănătatea şi serviciile de curăţenie.

31. Lipsa unor grupuri-ţintă bine definite a însemnat că acei candidaţi care au fost selectaţi nu au fost întotdeauna cei care aveau nevoie în cea mai mare măsură de sprijin pentru inserţia sau reinserţia pe piaţa muncii, după cum arată exemplele din caseta 5.

Caseta 5

În cadrul evaluării intermediare pentru programul aferent Lombardiei, s-a constatat că formarea era furnizată în principal unor persoane care deţineau deja o poziţie "solidă" pe piaţa muncii (ex. persoane cu un nivel ridicat de studii şi/sau persoane tinere care aveau deja şanse mari de a-şi găsi un loc de muncă şi fără această formare suplimentară).

În ceea ce priveşte cea mai amplă acţiune din programul andaluz, în urma unei evaluări intermediare, ale cărei rezultate au devenit disponibile în 2005, s-a concluzionat că măsura de formare nu era adecvată nevoilor femeilor care se confruntau cu cele mai mari dificultăţi, deoarece, pe de o parte, nivelul de studii cerut excludea femeile care nu frecventaseră decât şcoala primară şi, pe de altă parte, orarele cursurilor nu erau potrivite pentru femeile care aveau responsabilităţi familiale.

Au fost informaţiile obţinute în urma monitorizării de aşa natură încât să permită evaluarea măsurii în care acţiunile de formare profesională pentru femei şi-au atins obiectivele?

Informaţii de fond

32. Măsurarea rezultatelor acţiunilor de formare reprezintă un demers dificil, din următoarele motive:

(a) o serie de factori externi acţiunilor de formare pot juca un rol major în ceea ce priveşte capacitatea indivizilor de a obţine locuri de muncă (ex. evoluţia cererii şi a ofertei pe piaţa forţei de muncă, determinată de situaţia economică generală);

(b) acţiunile cofinanţate de FSE reprezintă doar o parte dintr-o sferă mai largă de acţiuni care influenţează ocuparea forţei de muncă şi care sunt implementate în statele membre şi

(c) anumite rezultate sunt dificil de măsurat în contextul îndeplinirii obiectivelor programului, dar sunt benefice la un nivel social mai larg (ex. reînvăţarea adaptării la un set de reguli, inclusiv la respectarea constrângerilor legate de timp, refacerea încrederii în sine etc.).

33. În pofida acestor dificultăţi, anumite realizări pe termen scurt-mediu pot fi totuşi măsurate. S-ar putea stabili, referitor la realizări imediate, la rezultate şi la impact, indicatori relevanţi pentru obiectivele de atins, precum şi niveluri-ţintă aferente, pe baza unor niveluri de referinţă sau a altor puncte de reper echivalente. Aceasta ar reprezenta o bază pentru orice monitorizare şi evaluare ulterioară a măsurilor şi a acţiunilor şi, astfel, pentru aprecierea eficacităţii acestora.

34. Următorii indicatori furnizează un minimum necesar pentru evaluarea acţiunilor de formare profesională [16]:

(a) indicatori de realizări: numărul de participanţi (de sex feminin), numărul de cursuri furnizate;

(b) indicatori de rezultate: numărul de participanţi care finalizează cursurile, numărul de participanţi care obţin calificările vizate şi

(c) indicatori de impact: numărul persoanelor formate care urmează ulterior formări suplimentare, numărul persoanelor formate care obţin un loc de muncă şi care sunt în continuare angajate după o anumită perioadă (ex. 6 sau 12 luni) de la finalizarea cursului.

35. Curtea a examinat următoarele aspecte:

(a) dacă se identificaseră indicatori corespunzători şi dacă se stabiliseră niveluri-ţintă pentru măsurarea realizărilor imediate, a rezultatelor şi a impactului, după cum au fost explicate acestea la punctul 34;

(b) dacă datele colectate de către organismele de implementare a acţiunilor, în urma monitorizării pentru aceşti indicatori, au fost fiabile şi

(c) dacă aceste niveluri-ţintă fuseseră atinse, în măsura în care se putea stabili acest lucru pe baza datelor de monitorizare disponibile.

Indicatori cu o sferă prea restrânsă

36. Deşi indicatori de realizări fuseseră stabiliţi pentru toate programele auditate, situaţia prezenta variaţii în ceea ce priveşte indicatorii de rezultate şi de impact. Într-un caz, existau ambele categorii de indicatori, însă într-un alt caz, ambele erau absente. În ceea ce priveşte restul de trei programe, acestea dispuneau fie de indicatori de rezultate, fie de indicatori de impact, însă nu de ambele. S-au remarcat următoarele aspecte:

(a) în cazul a patru programe, situaţia ocupării în muncă la 6-12 luni de la formare nu a fost utilizată ca indicator la nivel de măsură, cu toate că, în anumite cazuri, aceste informaţii erau disponibile la nivelul individual al proiectelor (a se vedea caseta 6). În plus, alte aspecte precum durata contractului de muncă (pe termen scurt sau pe termen lung) şi nivelul locului de muncă (din perspectiva calităţii şi a salarizării) nu au fost luate în considerare;

(b) unul dintre programe nu dispunea de o gamă de indicatori suficient de largă pentru efectuarea unei analize utile, iar într-un alt caz, tipul indicatorilor stabiliţi nu era unul adecvat pentru măsurarea rezultatelor acţiunilor de formare implementate (a se vedea caseta 7).

Caseta 6

În Lombardia, autorităţile au examinat un eşantion de proiecte din perspectiva situaţiei ocupării în muncă a cursanţilor la 12 luni de la finalizarea acţiunilor de formare, Curtea considerând acest demers drept un exemplu de "bună practică".

În Andaluzia, fusese stabilit un indicator privind traseul ulterior al persoanelor formate, din perspectiva succesului în căutarea unui loc de muncă. S-au constatat însă unele deficienţe referitor la colectarea datelor. De exemplu, pentru una dintre acţiuni, care beneficia de 35 % din totalul cheltuielilor aferente măsurii, informaţiile relevante nu erau disponibile decât pentru 42 % din cursurile cuprinse în eşantion.

Caseta 7

În Andaluzia, indicatorul "număr de locuri de muncă obţinute în termen de şase luni de la desfăşurarea acţiunilor" nu lua în considerare în mod corespunzător specificităţile măsurilor cofinanţate. Întrucât 40 % din cheltuieli au fost efectuate pentru acţiuni de orientare şi acţiuni premergătoare cursurilor, o serie de indicatori mai pertinenţi ar fi putut viza numărul de persoane care se înscriu ulterior în cadrul unei formări sau care se declară ca aflate în căutarea unui loc de muncă. În plus, 20 % din persoanele formate erau deja angajate, răspunsurile lor făcând, prin urmare, ca rezultatele prezentate pentru acest indicator să fie distorsionate.

Anumiţi indicatori din cadrul programului pentru Scoţia au fost formulaţi în mod prea general pentru a putea avea o utilitate reală în măsurarea rezultatului acţiunilor de formare: de exemplu, "numărul de femei/persoane care obţin parţial/total o calificare". Din perspectiva indicatorului, promovarea unui modul din cadrul formării aferente unei calificări avea aceeaşi valoare ca şi obţinerea calificării înseşi, deşi efectul celor două situaţii la nivelul cunoştinţelor acumulate nu poate fi nicidecum considerat comparabil.

Nu s-au stabilit niveluri-ţintă pentru toate măsurile

37. Nu s-au stabilit niveluri-ţintă pentru toate măsurile auditate [17]: în două cazuri, nu se procedase la nicio cuantificare, iar într-un alt caz, deşi se identificaseră o serie de indicatori de realizări şi de rezultate, nu exista un nivel-ţintă cuantificat decât pentru "numărul de participanţi".

38. În cazul celor două măsuri pentru care se stabiliseră niveluri-ţintă, nu exista o explicaţie a modului în care se ajunsese la acestea şi, într-unul dintre cazuri, nivelurile au trebuit modificate semnificativ în urma evaluării intermediare (a se vedea caseta 8).

Informaţiile obţinute în urma monitorizării: nefiabile şi, uneori, incomplete

39. Pentru două dintre cele cinci programe, s-a constatat că indicatorii de realizări privind numărul participanţilor erau nefiabili. În cazul a patru dintre programe, s-a constatat, de asemenea, lipsa de fiabilitate a indicatorilor de rezultate precum numărul persoanelor care finalizează formarea şi care obţin calificările vizate.

Caseta 8

Pentru programul scoţian, fuseseră stabilite niveluri-ţintă cuantificate, care se regăsesc în tabelul prezentat în continuare. În pofida solicitărilor Curţii în acest sens, nu s-au furnizat informaţii referitor la modul în care s-au stabilit nivelurile de referinţă sau la modul în care s-au fixat nivelurile-ţintă iniţiale şi cele revizuite.

Indicator | Nivel-ţintă (iniţial) | Nivel-ţintă (revizuit) | Niveluri de referinţă |

% de femei care ocupă ulterior un loc de muncă | 31 % | 5,51 % | 25-40 % |

% de femei care urmează ulterior formări suplimentare | 42 % | 17,56 % | 20-30 % |

40. S-au identificat următoarele deficienţe referitor la datele subiacente:

(a) caracterul incomplet, mai ales în ceea ce priveşte situaţia cursanţilor la 6-12 luni de la finalizarea cursului (a se vedea şi punctul 36);

(b) probleme legate de definiţii sau de interpretarea acestora: de exemplu, în Scoţia, exprimarea intenţiei de a urma o formare suplimentară a fost considerată ca însemnând finalizarea efectivă a respectivei formări suplimentare. De asemenea, în Scoţia şi în Franţa, cursanţii care au participat la formări multianuale au fost număraţi de mai multe ori, de exemplu câte o dată pentru fiecare an de participare;

(c) discrepanţe în ceea ce priveşte datele furnizate: de exemplu, în Scoţia, rezultatele anchetei privind ocuparea în muncă a persoanelor care fuseseră formate nu au corespuns cu rezultatele raportate decât în cazul a jumătate din proiectele auditate, iar raportul anual de execuţie pentru 2006 indica un număr de 14371 de persoane care beneficiaseră de orientare, numărul total de participanţi înregistraţi fiind însă de 11972.

41. Pentru a se putea desprinde concluzii utile referitor la rezultatele proiectelor cofinanţate, este esenţial ca promotorii de proiect să furnizeze date de monitorizare fiabile şi complete. În cadrul auditului s-a constatat că, în majoritatea cazurilor, autoritatea de management şi organismul însărcinat cu efectuarea verificărilor nu au inclus nicio evaluare a datelor de monitorizare furnizate de promotori.

42. În ceea ce priveşte Comisia, căreia i se transmit rapoartele anuale de execuţie, aceasta nu a reacţionat referitor la neconcordanţele din aceste rapoarte şi nici nu a formulat observaţii cu privire la lipsa de indicatori de impact (precum "situaţia ocupării în muncă a cursanţilor la "x" luni de la formare"). În plus, Comisia nu a pus în aplicare, în cadrul auditurilor sale la faţa locului [18], controale ale fiabilităţii datelor de monitorizare, deşi evaluările intermediare pentru fiecare program puseseră în evidenţă deficienţe la nivelul monitorizării şi al raportării.

Evaluare îngreunată din cauza lipsei de niveluri-ţintă, de niveluri de referinţă şi de date fiabile cu privire la rezultate şi la impact

43. Insuficienţele privind indicatorii şi nivelurile-ţintă (a se vedea punctele 36-38) şi problemele legate de fiabilitatea datelor (a se vedea punctele 39 şi 40) au făcut dificilă orice evaluare a eficacităţii acţiunilor de formare cofinanţate.

44. În ceea ce priveşte două dintre programele auditate, autorităţile de management au întreprins o evaluare privind măsura în care formarea a fost corect orientată, verificând gradul de corelare dintre locurile de muncă obţinute ulterior formării şi tipul acesteia. Aceste analize au dus la concluzii diverse. În Lombardia, 77 % din participanţii care au obţinut locuri de muncă au confirmat că acele competenţe dobândite prin intermediul formării erau cele solicitate de angajatorii lor, în timp ce, în cazul unei acţiuni majore din Andaluzia, doar 28 % din persoanele care au obţinut locuri de muncă erau de părere că acestea se corelau cu formarea urmată.

Concluzii şi recomandări

45. Auditul referitor la acţiunile de formare profesională destinate femeilor şi cofinanţate de FSE pentru perioada 2000-2006 a pus în evidenţă o serie de deficienţe în ceea ce priveşte conceperea măsurilor şi selectarea proiectelor auditate de Curte. S-au constatat deficienţe şi cu privire la monitorizarea performanţei programelor.

Selecţia acţiunilor de formare profesională

46. În ceea ce priveşte identificarea şi selectarea acţiunilor de formare profesională pentru femei, Curtea concluzionează că, deşi programele operaţionale specificau principalele obstacole în calea inserţiei femeilor pe piaţa muncii şi prezentau disparităţi între sexe, acţiunile de formare din cadrul programelor auditate nu au fost instituite ca reacţie directă la o analiză a cerinţelor de pe piaţa muncii (a se vedea punctele 24-28).

47. Măsurile create de statele membre şi aprobate de către Comisie erau caracterizate, în general, de existenţa unui cadru larg în interiorul căruia puteau fi implementate acţiunile, nedirecţionând în mod suficient acţiunile de formare către grupuri-ţintă bine definite (a se vedea punctele 29-31).

48. În programele examinate s-a lăsat, în schimb, în sarcina promotorilor de proiect asigurarea unei corelări satisfăcătoare a formării propuse cu nevoile reale de pe piaţa forţei de muncă. Autorităţile competente nu au verificat în mod corespunzător, în cadrul procesului de selecţie a proiectelor, validitatea justificărilor propuse de promotorii de proiect (a se vedea punctul 27).

49. Anumite proiecte care aveau obiectivul declarat de a promova ocuparea femeilor în sectoare unde exista o subreprezentare feminină puneau totuşi accent pe formare în domenii de ocupare tradiţional feminine (a se vedea punctul 30). În cazul anumitor proiecte auditate, candidaţii selectaţi nu au fost neapărat cei care aveau nevoie în cea mai mare măsură de sprijin pentru inserţia pe piaţa muncii (a se vedea punctul 31).

50. Pe baza celor arătate anterior, Curtea formulează următoarele recomandări:

(a) viitoarele programe operaţionale elaborate în statele membre şi aprobate de Comisie ar trebui să fie create ţinând seama de o analiză a condiţiilor de pe piaţa muncii, atât din perspectiva deficitelor de competenţe care se vor remediate, cât şi a acţiunilor specifice necesare pentru îmbunătăţirea accesului şi a participării femeilor în cadrul pieţei muncii; ar trebui, de asemenea, ca selectarea tipului de formare şi a obiectivelor să fie determinată în mod direct de această analiză;

(b) ar trebui să se instituie, în statele membre, precum şi să se implementeze în mod corect, o procedură bine concepută de selecţie a proiectelor, care să permită aprobarea acelor proiecte care vin cel mai bine să soluţioneze problemele de pe piaţa muncii identificate în analiza menţionată şi care să optimizeze, astfel, valoarea adăugată a măsurilor.

Îndeplinirea obiectivelor

51. Informaţiile disponibile pentru programele auditate în urma monitorizării acestora nu permit realizarea unei evaluări privind măsura în care acţiunile de formare profesională pentru femei şi-au atins sau nu obiectivele declarate, şi aceasta deoarece:

(a) indicatorilor stabiliţi nu le-a corespuns o gamă suficient de largă de atribute supuse măsurării (a se vedea punctul 36);

(b) adesea nu s-au stabilit niveluri-ţintă (a se vedea punctul 37);

(c) datele de monitorizare erau nefiabile sau incomplete şi nu au permis, astfel, desprinderea unor concluzii globale fiabile (a se vedea punctele 39 şi 40).

52. În consecinţă, nici autorităţile de implementare din statele membre şi nici Comisia nu sunt în măsură să aprecieze gradul de îndeplinire a obiectivelor vizate de măsurile specifice.

53. Pe baza celor arătate anterior, Curtea recomandă ca serviciile Comisiei să continue să monitorizeze stabilirea de către statele membre a unor indicatori corespunzători şi realizabili şi, de asemenea, ca în statele membre să se colecteze date fiabile, permiţându-se astfel desprinderea unor concluzii utile cu privire la eficienţa şi eficacitatea acţiunilor cofinanţate.

Prezentul raport a fost adoptat de Curtea de Conturi la Luxemburg, în şedinţa sa din 12 noiembrie 2009.

Pentru Curtea de Conturi

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Preşedinte

[1] Regulamentul (CEE) nr. 2081/93 al Consiliului de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2052/88 (JO L 193, 31.7.93, p. 5).

[2] Comunicare din partea Comisiei către Consiliu, Parlamentul European, Comitetul Economic şi Social şi Comitetul Regiunilor, Towards a Community framework strategy on gender equality (2001-2005) [Către o strategie-cadru comunitară privind egalitatea de şanse între femei şi bărbaţi (2001-2005)], COM(2000) 335 final.

[3] Cel mai recent raport [COM(2008) 10 final] al Comisiei adresat Consiliului, Parlamentului European, Comitetului Economic şi Social European şi Comitetului Regiunilor este din data de 23.1.2008.

[4] Regulamentul (CEE) nr. 2084/93 al Consiliului de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 4255/88 (JO L 193, 31.7.1993, p. 39) pentru perioada de programare 1994-1999 şi în special articolul 1 alineatul (1) litera (d) şi Regulamentul (CE) nr. 1784/1999 al Parlamentului European şi al Consiliului (JO L 213, 13.8.1999, p. 5) pentru perioada de programare 2000-2006 şi în special articolul 2 alineatul (1) literele (b) şi (e).

[5] Concluziile convenite 1997/2 ale Consiliului Economic şi Social (ECOSOC), referitoare la integrarea perspectivei de gen în cadrul tuturor politicilor şi al programelor din sistemul Organizaţiei Naţiunilor Unite.

[6] Acţiuni raportate cu codul 25 din clasificarea intervenţiilor stabilită în Regulamentul (CE) nr. 438/2001 al Comisiei privind sistemele de gestionare şi control pentru asistenţa acordată prin fondurile structurale (JO L 63, 3.3.2001, p. 21).

[7] Nu există un cod separat de raportare pentru cheltuielile aferente acţiunilor de formare profesională pentru femei. De aceea, suma totală alocată nu poate fi estimată decât pe baza informaţiilor furnizate de statele membre auditate.

[8] Procesul de bază, în forma prezentată aici, este aplicabil pentru orice măsură cofinanţată de FSE.

[9] Pentru informaţii suplimentare, a se vedea Raportul special nr. 1/2007 privind execuţia proceselor la mijlocul perioadei pentru fondurile structurale 2000-2006 (JO C 124, 5.6.2007).

[10] 1)Germania: PO Saxonia-Anhalt, obiectivul 1 - 1999DE161PO003S-a selectat prioritatea 4, măsura 4.51 ("măsuri specifice pentru calificarea şi integrarea femeilor");2)Spania: PO Andaluzia, obiectivul 1 - 2000ES161PO003S-a selectat prioritatea 45, măsurile 45.16 ("îmbunătăţirea şanselor femeilor de a obţine locuri de muncă") şi 45.17 ("promovarea implicării femeilor în activităţi de afaceri");3)Franţa: DUP Franţa, obiectivul 3 - 1999FR053DO001S-a selectat prioritatea 5, măsura 8/9 (dezvoltarea accesului şi a participării femeilor în cadrul pieţei muncii, favorizarea "articulării" utilizării timpului şi favorizarea profesionalizării actorilor implicaţi);4)Regatul Unit: PO Scoţia, obiectivul 3 - 1999GB053PO002S-a selectat prioritatea 5, măsura 5.1 ("combaterea dezechilibrelor dintre cele două sexe: promovarea acţiunilor pozitive");5)Italia: PO Lombardia, obiectivul 3 - 1999IT053PO010S-a selectat prioritatea E, măsura E1 ("promovarea accesului şi a participării femeilor în cadrul pieţei muncii").

[11] Articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispoziţiilor generale referitoare la fondurile structurale (JO L 161, 26.6.1999, p. 1), prin care se impune în mod explicit efectuarea unei evaluări a situaţiei din perspectiva egalităţii între sexe în ceea ce priveşte oportunităţile de pe piaţa muncii şi tratamentul de la locul de muncă, evaluare care să includă aspectul constrângerilor la care este supus fiecare dintre aceste două grupuri; regulamentul impunea, de asemenea, estimarea impactului strategiei şi al asistenţei, în special a impactului asupra integrării femeilor şi bărbaţilor pe piaţa muncii, asupra educaţiei şi asupra formării profesionale, asupra implicării femeilor în activităţi de afaceri şi asupra echilibrului dintre viaţa personală şi cea profesională.

[12] The Ex-ante Evaluation of the Structural Funds interventions (Evaluarea ex ante a intervenţiilor aferente fondurilor structurale). Acest document se adresa autorităţilor naţionale, regionale şi locale responsabile de programarea intervenţiilor structurale comunitare din perioada 2000-2006.

[13] Articolul 41 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999, care prevede că în cadrul evaluării ex ante se verifică relevanţa criteriilor de selecţie, după demonstrarea, în cadrul aceluiaşi demers, a concordanţei dintre măsurile programului şi obiectivele priorităţilor aferente.

[14] Communication from the Commission on the implementation of gender mainstreaming in the structural funds programming documents 2000-06 (Comunicare din partea Comisiei cu privire la integrarea perspectivei de gen în documentele de programare aferente fondurilor structurale pentru perioada 2000-2006), COM(2002) 748 final, 20.12.2002.

[15] Ordin ministerial (BOJA nr. 146, 19 decembrie 2000, pagina 18 647).

[16] Indicatorii au fost identificaţi pe baza analizării de către Curte a programelor auditate, a unor orientări formulate de Comisia Europeană în 1999 ("Colecţia MEANS", vizând îmbunătăţirea metodelor de evaluare a politicilor structurale) şi a documentului specific al Comisiei din 1999 intitulat Guidelines for systems of monitoring and evaluation of ESF assistance in the period 2000-2006 (Orientări cu privire la sistemele de monitorizare şi de evaluare pentru asistenţa FSE din perioada 2000-2006).

[17] O concluzie similară a fost deja formulată în Raportul special nr. 7/2003 al Curţii (JO C 174, 23.7.2003) referitor la implementarea programării asistenţei pentru perioada 2000-2006 în cadrul fondurilor structurale. La punctul 89 al raportului, se afirmă că "indicatorii continuau să nu fie suficient de relevanţi şi să nu facă obiectul unei cuantificări suficiente".

[18] Curtea a mai abordat acest aspect, în special la punctul 120 din Raportul special nr. 10/2006 privind evaluările ex post ale programelor aferente obiectivelor 1 şi 3 pentru perioada 1994-1999 (JO C 302, 12.12.2006): "Pentru îmbunătăţirea procesului de evaluare, este nevoie ca serviciile Comisiei să introducă, precum şi să aplice în mod eficace proceduri mai performante de control al calităţii, astfel încât problemele întâmpinate în cadrul evaluărilor care fac obiectul acestui raport să nu se repete şi în cadrul unor evaluări ex post viitoare. Aceste proceduri ar trebui să asigure (a) colectarea regulată a unor date relevante şi fiabile şi disponibilitatea acestora în fiecare etapă a procesului de evaluare […]."

--------------------------------------------------