RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 5.3.2007 
COM(2007) 81 final 
  
CEL DE-AL DOILEA RAPORT ÎNAINT AT DE COMISIE CONSILIULUI ŞI 
PARLAMENTULUI EUROPEAN 
cu privire la experien ţa statelor membre în domeniul OMG-urilor introduse pe pia ţă în 
conformitate cu Directiva 2001/18/CE privind diseminarea deliberat ă în mediu a 
organismelor modificate genetic  
{SEC(2007) 274} 
 
RO 2   RO CUPRINS 
1. Context şi domeniu de aplicare.................................................................................... 3 
2. Introducerea pe pia ţă a OMG-urilor ca produse în si ne sau componente ale altor 
produse (partea C a directivei) ..................................................................................... 3 
3. Cercetare, dezvoltare şi obiective, altele decât introducerea pe pia ţă a OMG-urilor ca 
produse în sine sau componente ale alto r produse (partea B a directivei)................... 7 
4. CONCLUZII ................................................................................................................ 9 
 
RO 3   RO 1. CONTEXT ŞI DOMENIU DE APLICARE  
La 17 octombrie 2002, Directiva nr. 2001/18/CE a Parlamentului European şi a Consiliului 
privind diseminarea deliberat ă în mediu a organismelor  modificate genetic (OMG) şi de 
abrogare a Directivei nr. 90/220/CEE1 a Consiliului a devenit aplicabil ă în totalitate. 
În conformitate cu articolul 31 alineatul (6) al  directivei, „Comisia va înainta Parlamentului 
European şi Consiliului, în 2003 şi ulterior din trei în trei ani, un raport cu privire la 
experienţa statelor membre în domeniu l OMG-urilor introduse pe pia ţă în conformitate cu 
prezenta directiv ă”.  
Primul raport trimis Parlamentului European şi Consiliului a fost adoptat de Comisie la 31 
august 20042. Ulterior, în conformitate cu articolu l 31 alineatul (4) di n Directiva 2001/18/CE, 
tuturor statelor membre (SM) li s-a solicitat s ă prezinte Comisiei rapo arte trianuale, pentru 
perioada 17 octombrie 2002 - 17 octombrie 2005, cu privire la m ăsurile adoptate în scopul 
punerii în aplicare a dispozi ţiilor directivei, inclusiv un raport succint privind experien ţa 
acestora în domeniul OMG-urilor introduse pe pia ţă ca produse în sine sau componente ale 
altor produse, în conformita te cu directiva. Toate statele membre, cu excep ţia Portugaliei, au 
prezentat Comisiei rapoartele trianuale, iar anexa 1 la acest al doilea raport trimis 
Parlamentului European şi Consiliului cuprinde un rezumat al rapoartelor. 
În vederea pred ării unui raport echilibrat şi cuprinzător Parlamentului European şi Consiliului, 
Comisia consider ă oportună: 
- includerea experien ţei nu doar în domeniul OM G-urilor introduse pe pia ţă în conformitate 
cu directiva (partea C a directivei), dar şi a experien ţei în domeniul OMG-urilor destinate 
altor scopuri decât in troducerea pe pia ţă, de ex. cercetare şi dezvoltare (partea B a directivei), 
cât şi 
- includerea contribu ţiilor altor p ărţi interesate, precum organiza ţiile industriale/ comerciale, 
asociaţiile agricultorilor şi ONG-urile de mediu. O list ă a părţilor interesate care şi-au adus 
contribuţia va fi inclus ă în anexa 2. 
Rapoartele trianuale ale statelor membre, precum şi contribu ţiile din partea altor p ărţi 
interesate formeaz ă astfel baza acestui al doilea rapo rt înaintat Parlamentului European şi 
Consiliului. 
2. INTRODUCEREA PE PIA ŢĂ A OMG- URILOR CA PRODUSE ÎN SINE SAU COMPONENTE 
ALE ALTOR PRODUSE (PARTEA C A DIRECTIVEI ) 
Numărul cererilor şi al autoriza ţiilor 
În conformitate cu directiva, au fost înaintate 26 de notific ări din partea C privind plante 
modificate genetic c ătre opt state membre (Belgia, Ge rmania, Danemarca, Spania, Fran ţa, 
Olanda, Suedia, Regatul Unit) între 17 octombrie 2002 şi 17 octombrie 2005. Cu toate 
acestea, începând cu data de 18 aprilie 2004, Regulamentul 1829/2003 privind produsele 
                                                 
1 JO L 106, 17.4.2001 p. –39 
2 Disponibil la http://ec.europa.eu/environment/biotechnology/index_en.htm  
 
RO 4   RO alimentare şi furajele modificate genetic3 a devenit aplicabil în totalitate. În conformitate cu 
dispoziţiile tranzitorii prev ăzute la articolul 46 alineatul (3) din prezentul regulament, 
notificările prezentate în conformitate cu Dire ctiva 2001/18/CE care au vizat utilizarea 
produselor, inclusiv ca furaje, şi pentru care nu a fost înc ă transmis un raport de evaluare, au 
fost transferate la procedura de autorizare di n cadrul regulamentului. Ca  rezultat al acestui 
exerciţiu şi în urma retragerii a altor trei cereri de c ătre notificatori, au r ămas treisprezece 
cereri prezentate în confor mitate cu directiva. 
Din aceste 13 cereri, 5 produse au fost autori zate în conformitate cu directiva, dup ă cum 
urmează: 
Porumb NK603 de la Monsanto Europe S.A.4, 
• Porumb MON863 de la  Monsanto Europe S.A5, 
• Rapiţă GT73 de la Monsanto Europe S.A6, 
• Porumb 1507 de la Pioneer Hi-Bre d International INC şi Mycogen Seeds7, şi 
• Porumb MON863 X MON810 de la Monsanto Europe S.A8. 
Pe baza rapoartelor trianuale, majorita tea statelor membre sunt de acord c ă punerea în aplicare 
a directivei a contribuit la re staurarea încrederii în proce dura de autorizare în vederea 
introducerii pe pia ţă a produselor modificate genetic. Unele state membre au semnalat şi 
procedura de autorizare prev ăzută de Regulamentul 1829/2003 pr ivind produsele alimentare 
şi furajele modificate genetic9 şi au solicitat preciz ări în privin ţa rolului specific al 
                                                 
3 Regulamentul (CE) Nr. 1829/2003 al Parlamentului European şi al Consiliului din 22 septembrie 2003 
privind produsele alimentare şi furajele modificate genetic, JO L 268, 18.10.2003, p.1-23. 
4 Decizia Comisiei 2004/643/CE din 19 iulie 2004 privind introducerea pe pia ţă, în conformitate cu 
Directiva 2001/18/CE a Pa rlamentului European şi a Consiliului, a unui produs din porumb (Zea mays 
L., linia NK603) modificat genetic pentru toleran ţă la glifosat. JO L 295, 18.9.2004, p.35-37. Spania a 
emis autoriza ţia definitiv ă la 18.10.2004. 
5 Decizia Comisiei 2004/608/CE din 8 august 2005 privind introducerea pe pia ţă, în conformitate cu 
Directiva 2001/18/CE a Pa rlamentului European şi a Consiliului, a unui produs din porumb (Zea mays 
L., linia MON 863) modificat genetic pentru rezisten ţă la atacul viermelui sfredelitor al porumbului. JO 
L 207, 18.8.2005, p. 17-19. Germania a emis autoriza ţia definitiv ă la 9.2.2005. 
6 Decizia Comisiei 2005/635/CE din 21 august 2005 privind introducerea pe pia ţă, în conformitate cu 
Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European şi a Consiliului, a unui produs din rapi ţă cu semin ţe 
oleaginoase (Brassica napus L., linia GT73) modificat genetic pentru toleran ţă la erbicidul pe baz ă de 
glifosat. JO L 228, 3. 9.2005, p. 11-13. Aceast ă decizie a fost înso ţită de Recomandarea Comisiei 
2005/637/CE din 16 august 2005 privind m ăsurile ce urmeaz ă să fie adoptate de c ătre deţinătorul 
autorizaţiei în vederea prevenirii daunelor asupra s ănătăţii şi mediului, în eventualitatea disemin ării 
accidentale de rapi ţă cu semin ţe oleaginoase (Brassica napus L., linia GT73 - MON-00073-7) 
modificat ă genetic pentru toleran ţă la erbicidul pe baz ă de glifosat. JO L 228, 3.9.2005, p. 19-20. 
7 Decizia Comisiei 2005/772/CE din 3 noiembrie 2005 privind introducerea pe pia ţă, în conformitate cu 
Directiva 2001/18/CE a Pa rlamentului European şi a Consiliului, a unui produs din porumb (Zea mays 
L., linia 1507) modificat genetic pentru rezisten ţă la anumite insecte lepidoptere d ăunătoare şi toleranţă 
la erbicidul glufosinat de amoniu. JO L 291, 05.11.2005, p. 42-44. Olanda a emis autoriza ţia definitiv ă 
la 16.3.2006. 
8 Decizia Comisiei 2005/47/CE din 16 ianuarie 2006 privind introducerea pe pia ţă, în conformitate cu 
Directiva 2001/18/CE a Pa rlamentului European şi a Consiliului, a unui produs din porumb (Zea mays 
L., hibrid MON 863 × MON 810) modificat genetic pentru rezisten ţă la atacul viermelui sfredelitor al 
porumbului şi la unele insecte lepidoptere d ăunătoare. JO L 26, 31.1.2006, p. 17-19.  
9 Cf. articolelor 6 şi 18 din regulament. 
 
RO 5   RO autorităţilor competente, în conformitate cu Dir ectiva 2001/18/CE, în acest context. Mai 
multe state membre au f ăcut comentarii referitoare la atitudinea, în mare m ăsură negativă, a 
unor părţi interesate, altele d ecât cele din industrie,  privind noile autoriza ţii. 
Reprezentan ţii din industrie au declarat c ă, din experien ţa lor, punerea în aplicare a Directivei 
2001/18/CE nu a reu şit să contribuie la restaurarea încrederii  în procesul decizional al UE în 
ceea ce prive şte cererile din partea C, şi atrag aten ţia în special asupra faptului c ă nu au mai 
fost emise autoriza ţii pentru cultivare din 1998. Taxele notific ărilor pentru introducerea pe 
piaţă sunt diferite în statele membre şi sunt cuprinse între 0 şi 50 000 de euro pentru o cerere. 
Reprezentan ţii din industrie au observat c ă această situaţie ar putea influen ţa decizia de 
alegere a statului membru c ăruia să îi fie înaintat ă cererea, în special în  cazul întreprinderilor 
mici şi mijlocii. Organiza ţiile agricultorilor au revendicat dr eptul acestora de a putea decide 
dacă să cultive sau nu plante modificate genetic. 
ONG-urile au eviden ţiat provoc ările actuale în ceea ce prive şte asigurarea transparen ţei şi a 
implicării părţilor interesate în punerea în aplicare a directivei.  
Detalii ale tuturor disemin ărilor în mediu prezentate în partea C sunt disponibile pe site-ul 
http://gmoinfo.jrc.it . 
Trasabilitate, etichetare şi praguri 
Cerinţele generale de etichetare şi trasabilitate a OMG-urilor (precum şi a produselor 
alimentare şi a furajelor pe baz ă de OMG-uri) în conformitate  cu Directiva 2001/18/CE au 
fost elaborate în cadru l Regulamentului 1830/200310. Comisia a înaintat Consiliului şi 
Parlamentului European, în mai 200611, un raport specific privind punerea în aplicare a 
acestui regulament. 
În ceea ce prive şte pragurile, statele membre au raportat dificult ăţi în administrarea loturilor 
de semin ţe conven ţionale în care se poate constata prezen ţa accidental ă a OMG-urilor 
autorizate, în lipsa pragurilor pentru prezen ţă accidental ă a OMG-urilor. Reprezentan ţii din 
industrie au evocat necesitatea definirii prag urilor atât pentru OM G-urile autorizate, cât şi 
pentru cele înc ă neautorizate în UE, dar care au fost deja aprobate spre diseminare deliberat ă 
în mediu în ţări terţe. ONG-urile şi unele state membre au solicitat s ă se stabileasc ă praguri 
pentru nivelul de detec ţie a urmelor de organisme modifi cate genetic. Un stat membru a 
subliniat necesitatea unor pragur i pentru OMG-urile autorizate în conformitate cu partea B a 
directivei. 
Reprezentan ţii din industrie au subliniat faptul c ă mulţi agricultori din UE ezit ă în privin ţa 
cultivării speciilor modificate genetic în multe state membre unde marile întreprinderi 
agroalimentare, comercian ţii şi comercian ţii cu amănuntul rămân precau ţi în privin ţa utilizării 
materialului modificat genetic, pe fondul unei opinii publice tot mai negative şi al costurilor 
asociate trasabilit ăţii. De asemenea, deoarece prima genera ţie de produse modificate genetic 
este depăşită şi acestea nu mai sunt comercializate pe pia ţă, reprezentan ţii din industrie au 
solicitat proceduri de reînnoire adecvate şi proporţionale pentru a acoperi eventualele urme 
accidentale ale acestor OMG-uri, în vederea asigur ării siguran ţei legale dup ă expirarea 
valabilităţii autoriza ţiilor. 
                                                 
10 JO 268, 18.10.2003, p.24-28. 
11 COM(2006)197 final, 10.5.2006. 
 
RO 6   RO Monitorizarea dup ă introducerea pe pia ţă 
Majoritatea statelor membre a subliniat necesitatea unei abord ări mai coerente a monitoriz ării 
după introducerea pe pia ţă, reţinând posibilitatea unei monitoriz ări precise în func ţie de 
climatul şi mediul natural specifice unui stat me mbru. Mai multe state membre consider ă că 
planurile de monitori zare prezentate pân ă în prezent tind s ă fie caracterizate prin lipsa 
detaliilor şi a unei atribuiri exacte a responsabilit ăţilor. Majoritatea statelor membre au 
sprijinit grupul de lucru pent ru monitorizare instituit de c ătre autorit ăţile competente ca forum 
adecvat în care s ă se abordeze astfel de chestiuni. 
ONG-urile au semnalat faptul c ă, odată cu creşterea num ărului de OGM-uri comercializate, 
este necesar ă o abordare mai coordonat ă şi atribuirea responsabilit ăţii unui organism 
independent (nu doar titularului autoriza ţiei) pentru evaluarea tuturor datelor de monitorizare 
şi supraveghere referitoare la disemin ările deliberate de OMG-uri în mediu. 
Eşantionarea şi detectarea 
Recomandarea 2004/787/CE12 a Comisiei privind cadrul general tehnic în materie de 
eşantionare şi detectare a organismelor modi ficate genetic, a fost elaborat ă pentru a facilita 
punerea în aplicare a Regulamentului (CE)  nr. 1830/2003 privi nd trasabilitatea şi etichetarea 
OMG-urilor. Cu toate acestea, multe dintre statele membre au declarat c ă protocoalele incluse 
în această Recomandare sunt complexe, necesit ă mult timp şi sume mari de bani, şi că 
rezultatele nu sunt propor ţionale cu timpul şi costurile implicate. 
În ansamblu, statele membre şi-au exprimat în mod clar dorin ţa a se elabora protocoale care 
să împace necesitatea e şantionării şi detectării adecvate cu costurile rezonabile. 
Reprezentan ţii din industrie au subliniat faptul c ă protocoalele standard ce urmeaz ă să fie 
elaborate trebuie s ă fie conforme cu metodele interna ţionale de testare, s ă fie flexibile şi 
compatibile cu practicile actuale folo site de obicei în industria semin ţelor, cea a produselor 
alimentare şi cea a furajelor. 
Organizaţiile agricultorilor au sprijinit utilizarea de ADN modificat genetic drept unitate de 
măsură pentru prezen ţa accidental ă a OMG-urilor în întreg lan ţul agricol, de la semin ţe la 
produse alimentare şi furaje, în scopul asigur ării coeren ţei şi al evitării litigiilor între p ărţile 
interesate. 
Genele marker de rezisten ţă la antibiotice  
În ceea ce prive şte prezen ţa genelor marker de rezisten ţă la antibiotice, majoritatea statelor 
membre au declarat c ă avizul grupului pentru OMG-ur i din cadrul AESA (Autoritatea 
European ă pentru Siguran ţa Alimentar ă) din 2 aprilie 2004 s-a dovedit util în eliminarea 
progresiv ă a acestui tip de gene. Cu toate acestea, ONG-urile au solicitat o nou ă evaluare a 
genelor ARM (gene marker de rezisten ţă la antibiotice) pent ru a putea aprecia doar 
eventualele efecte adverse asupra s ănătăţii umane şi asupra mediului înconjur ător (fără 
                                                 
12 JO L 348, 24.11.2004, p.18-26. 
 
RO 7   RO referire la utilizarea lor în industrie  ca mijloc de asigurare a unei selec ţii eficiente a activit ăţii 
transgenice din plante). 
Detalii suplimentare din rapoartele trianuale indi viduale ale statelor me mbre sunt disponibile 
în anexa 1 la prezentul raport. 
Clauze na ţionale de salvgardare  
Deşi nu este abordat în mod explicit de statele membre în rapoartele lor trianuale, trebuie 
remarcat faptul c ă, din momentul intr ării în vigoare a directivei, 6 state membre (Austria, 
Germania, Grecia, Fran ţa, Ungaria, Luxemburg) au men ţinut interdic ţii provizorii referitoare 
la 5 OMG-uri autorizate în conformitate cu prevederile articolului 23 din directiv ă. În fiecare 
din aceste cazuri, AESA nu a g ăsit nici un motiv pentru a considera c ă introducerea în 
continuare pe pia ţă a acestor OMG-uri ar cauza  efecte adverse asupra s ănătăţii oamenilor şi 
animalelor sau a mediului înconjur ător, în conformitate cu condi ţiile autoriza ţiilor 
corespunz ătoare ale acestora. Trei dintre aceste OMG-uri nu mai sunt comercializate de c ătre 
companiile în cauz ă. 
Deoarece nu exist ă elemente ştiinţifice care s ă justifice existen ţa clauzelor de salvgardare 
naţionale pentru niciunul dintre aceste produs e, Comisia, în conformitate cu obliga ţiile care îi 
decurg din Tratatul CE, solicit ă în prezent statelor membre retragerea m ăsurilor na ţionale de 
interzicere a vânz ării acestor produse. De asemenea, Comisia inten ţionează să adopte m ăsurile 
necesare pentru formalizarea retragerii de pe pia ţă a celor 3 OMG-uri care nu mai sunt 
comercializate. 
Coerenţa ştiinţifică şi transparen ţa deciziilor de autorizare 
Cu ocazia Consiliului Mediului din 26 iunie 2006, statele membre au salutat o serie de m ăsuri 
propuse de Comisie, vizând ameliorarea practicilor în vederea asigur ării statelor membre, a 
părţilor interesate şi a publicului de faptul c ă deciziile Comunit ăţii se fundamenteaz ă pe 
evaluări ştiinţifice de înalt ă calitate care ofer ă un nivel ridicat de protec ţie a sănătăţii 
oamenilor şi a mediului. Aceste m ăsuri vizeaz ă ameliorarea coeren ţei şi a transparen ţei 
ştiinţifice pentru procedurile decizionale şi de evaluare a riscurilor prev ăzute de cadrul 
legislativ actual şi sunt prezentate în anexa 3 la prezentul raport. 
3. CERCETARE , DEZVOLTARE ŞI OBIECTIVE , ALTELE DECÂT INTRODUCEREA PE PIA ŢĂ 
A OMG- URILOR CA PRODUSE ÎN SINE SAU COMPONENTE ALE ALTOR PRODUSE 
(PARTEA B A DIRECTIVEI ) 
Numărul cererilor 
În perioada de raportare 17 octombrie 2002 – 17 octomb rie 2005, au fost înaintate c ătre 13 
state membre 245 de cereri pentru introducerea de  OMG-uri în alte scopu ri decât introducerea 
pe piaţă. Cele mai multe cereri au fost trimise în Spania (89), Fran ţa (54), Germania (25), 
Ungaria (21), Suedia (18) şi Ţările de Jos (13). Dou ăsprezece state membre nu au primit nici 
o cerere. 
 
RO 8   RO Din totalul de 245 de cereri, 4 au fost retrase, 23 sunt înc ă evaluate din octombrie 200513, au 
fost emise 191 de aprob ări şi au fost respinse 27 de cereri. Cel mai mare procentaj de cereri 
respinse a fost înregistrat în Ungaria, unde  au fost respinse 14 din cele 21 de cereri. 
Detalii privind toate disemin ările din partea B sunt disponibile pe site-ul: http://gmoinfo.jrc.it . 
Germania, Fran ţa şi Ţările de Jos au raportat distrugerea e xperimentelor de teren – în Olanda, 
2 experimente au fost distruse par ţial; în Fran ţa, 19 din 56 de zone cultiv ate au fost distruse în 
2003, iar în Germania au fost raportate mai multe cazuri de distrugere, de şi nu se cunoa şte 
numărul exact deoarece solicitan ţii nu sunt obliga ţi din punct de vedere legal s ă raporteze 
distrugerile decât în cazul în care sunt afectate condi ţiile de autorizare. 
Taxele pentru notific ările din partea B sunt diferite în statele membre şi sunt cuprinse între 0 
şi 17 000 de euro pentru o cerere. Reprezentan ţii din industrie au subliniat faptul c ă această 
situaţie ar putea influen ţa decizia de alegere a statului membru c ăruia să îi fie înaintat ă 
cererea, în special în cazu l întreprinderilor mici şi mijlocii.  
Organizaţiile agricultorilor au declarat c ă experimentele de teren reprezint ă una din metodele 
de menţinere a competitivit ăţii în domeniul cercet ării şi al agriculturii la nivel european. 
Procedura de autorizare global ă 
O mare parte a statelor membre consider ă că directiva a asigurat un regim mai transparent şi 
mai predictibil în cadrul UE. Cu toate acestea, s-au exprimat şi preocup ări privind lipsa de 
coerenţă în rândul statelor membre (având în vedere faptul c ă procesul de autorizare se 
derulează în mare m ăsură la nivel na ţional) şi în ceea ce prive şte riscul de contaminare a 
recoltelor învecinate de la plantele supuse experimentelor  prezentate în partea B. Mai multe 
state membre au abordat şi subiectul precis al testelor clinice în domeniul terapiei genice, 
având în vedere faptul c ă unele state membre aplic ă în prezent prevederile Directivei 
90/219/CE14 privind utilizarea restrâns ă a OMG-urilor, în timp ce alte state membre aplic ă 
Directiva 2001/18/CE privi nd introducerea deliberat ă în mediu a OMG-urilor. În urma unui 
studiu recent, autorizat de Comi sie, acest subiect va fi dezb ătut în 2007 cu autorit ăţile 
competente desemnate în conformita te cu ambele acte legislative. 
În pofida oportunit ăţilor de examinare a cererilor înainte de prezentarea acestora, aproape 
toate autorit ăţile competente au fost obligate s ă caute informa ţii suplimentare dup ă prezentare, 
îndeosebi în cazul noilor cereri sau al cererilor pentru experimente de teren considerabil mai 
ample decât cele autorizate anterior . Aceasta a fost principala cauz ă menţionată a întârzierilor 
în cadrul procedurii. 
Reprezentan ţii din industrie au solicitat şi o mai mare armonizare în UE a cererilor din partea 
B, menţionând diferen ţele în rândul statelor membre cu priv ire la datele solicitate, termenele 
şi informa ţiile destinate publicului, care au redus predictibilitatea actualului sistem. 
Reprezentan ţii din industrie şi-au manifestat preocuparea în privin ţa sincroniz ării 
autorizaţiilor, care erau emise uneori dup ă perioada de plantare. 
                                                 
13 Sfâr şitul termenului de raportare pentru rapoartele trianuale ale statelor membre (17 octombrie 2002-
2005) 
14 JO L 117, 8.5.1990, p. 1-6 
 
RO 9   RO Evaluarea riscului de mediu 
În opinia majorit ăţii statelor membre, Co misia a oferit indica ţii clare privind cerin ţele 
necesare pentru evaluarea riscului de mediu. Cu  toate acestea, mai multe state membre doresc 
precizări suplimentare referitoare la riscurile considerate acceptabile/ inacceptabile, precum şi 
la efectele cumulative pe termen lung. De asemenea, reprezentan ţii din industrie au solicitat o 
mai mare armonizare a cerin ţelor necesare pentru evaluarea ri scului de mediu. ONG-urile au 
semnalat necesitatea unui cadru general mai strict pentru testarea alergenicit ăţii. 
Consultarea public ă 
Majoritatea statelor membre prev ăd o perioad ă de minim 30 de zile pentru observa ţiile 
publice, prin intermediul ziarelor locale şi naţionale, al listelor de abona ţi, al site-urilor web, 
al registrelor şi audierilor publice. Pentru ca publicul s ă aibă acces la cereri, majoritatea 
statelor membre pun la dispozi ţie spaţiul pentru amplasarea experimentelor de teren, mai 
degrabă la nivel de municipiu sau ora ş, decât men ţionând localizarea exact ă, pentru a reduce 
posibilitatea distrugerii acestor amplas ări. 
Observaţiile publice sunt înaintate comitetelor ştiinţifice consultative instituite de majoritatea 
statelor membre. Observa ţiile figureaz ă şi în dosarele decizionale transmise ministerelor 
competente. În unele state membre s-a observat c ă observaţiile formulate de public sunt, în 
majoritatea cazurilor, prea generale pentru a putea fi aplicate cazurilor particulare. 
Reprezentan ţii din industrie şi-au exprimat preocuparea fa ţă de divulgarea amplas ării exacte a 
experimentelor de teren, fapt car e a cauzat în repetate rânduri h ărţuirea agricultorilor şi, în 
cele din urm ă, distrugerea zonelor plantate de c ătre activiştii anti-OMG. Aceast ă situaţie a 
avut efecte negative evidente asupra cercet ărilor în domeniul biosecurit ăţii şi asupra 
dezvoltării produselor biotehnologice în UE . ONG-urile au solicitat informa ţii de interes 
public accesibile u şor şi rapid . 
Detalii suplimentare din rapoartele trianuale indi viduale ale statelor me mbre sunt disponibile 
în anexa 1 la prezentul raport. 
4. CONCLUZII 
Acest raport prive şte în mod specific Directiva 2001/18/CE şi diseminarea deliberat ă de 
OMG-uri în mediu. În perioada 2002-2005, opt di ntre statele membre au primit cereri de 
introducere a OMG-urilor pe pia ţă, iar alte treisprezece au pr imit cereri de efectuare de 
experimente de teren în  scopuri de cercetare şi dezvoltare. 
Acele state membre care au tratat cere ri au în general o atitudine pozitiv ă faţă de punerea în 
aplicare a directivei, în pofida anum itor probleme tehnice care trebuie înc ă rezolvate într-o 
manieră adecvată, precum o e şantionare şi un sistem de detectare practic şi rentabil din punct 
de vedere financiar, cât şi o mai mare coeren ţă, mai multe detalii şi o mai bun ă atribuire a 
responsabilit ăţilor în ceea ce prive şte măsurile de monitorizare dup ă introducerea pe pia ţă. 
Alte părţi interesate nu au reac ţionat la fel de pozitiv fa ţă de punerea în aplicare a directivei. 
Unele state membre au solicitat preciz ări asupra aspectelor specifice ale evalu ării riscului de 
mediu. Comisia s-a angajat s ă colaboreze cu AESA pentru a el abora un cadru general ca parte 
integrantă dintr-un cadru global pentru eval uarea riscului, în vederea cre şterii transparen ţei 
generale şi a încrederii în procesul de evaluare. 
 
RO 10   RO De asemenea, majoritatea statelor membre dor esc o mai mare armonizare a procedurii pentru 
diseminările în mediu prezentate în partea B,  inclusiv testele de terapie genic ă, definiţia 
„amplasării” experimentelor de teren, precum şi precizări suplimentare privind evaluarea 
riscului de mediu şi măsurile administrative de prevenire a contamin ării recoltelor învecinate. 
În ultimul rând, majoritatea statelor membre a subliniat necesitatea unui instrument juridic 
care să stabileasc ă pragurile pentru semin ţe, pe baza dificult ăţilor cu care s-au confruntat în 
gestionarea etichet ării şi a trasabilit ăţii loturilor de semin ţe convenţionale în lipsa pragurilor 
pentru prezen ţa accidental ă. Comisia examineaz ă în prezent diverse alte rnative referitoare la 
acest subiect.