COMISIA EUROPEANĂ Bruxelles, 19.9.2022 COM(2022) 462 final 2022/0280(COD) Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI de modificare a Directivelor 2000/14/CE, 2006/42/CE, 2010/35/UE, 2013/29/UE, 2014/28/UE, 2014/29/UE, 2014/30/UE, 2014/31/UE, 2014/32/UE, 2014/33/UE, 2014/34/UE, 2014/35/UE, 2014/53/UE și 2014/68/UE în ceea ce privește procedurile de urgență pentru evaluarea conformității, adoptarea specificațiilor comune și supravegherea pieței ca urmare a unei situații de urgență pe piața unică (Text cu relevanță pentru SEE) {SEC(2022) 323 final} - {SWD(2022) 288 final} - {SWD(2022) 289 final} - {SWD(2022) 290 final}



EXPUNERE DE MOTIVE 1.CONTEXTUL PROPUNERII •Motivele și obiectivele propunerii Piața unică este unul dintre cele mai mari atuuri ale Uniunii Europene și reprezintă coloana vertebrală a creșterii economice și a bunăstării UE. Crizele din ultimul timp, cum ar fi pandemia de COVID-19 sau invadarea Ucrainei de către Rusia, au demonstrat o anumită vulnerabilitate a pieței unice și a lanțurilor sale de aprovizionare în cazul unor perturbări neprevăzute, arătând, în același timp, măsura în care economia europeană și toate părțile sale interesate se bazează pe o piață unică funcțională. În viitor, pe lângă instabilitatea geopolitică, schimbările climatice și dezastrele naturale rezultate din acestea, pierderea biodiversității și instabilitatea economică globală pot da naștere unor noi situații de urgență, de alte tipuri. Din acest motiv, este necesar să se garanteze că piața unică va funcționa în situații de urgență. O criză poate avea un dublu impact asupra pieței unice. Pe de o parte, o criză poate duce la apariția de obstacole în calea liberei circulații în cadrul pieței unice, perturbând astfel funcționarea normală a acesteia. Pe de altă parte, o criză poate amplifica deficitul de bunuri și servicii relevante în situații de criză dacă piața unică este fragmentată și nu funcționează. În consecință, lanțurile de aprovizionare pot fi rapid întrerupte, iar întreprinderile se pot confrunta cu dificultăți în ceea ce privește aprovizionarea, furnizarea sau vânzarea de bunuri și servicii. Accesul consumatorilor la produse și servicii esențiale este perturbat. Impactul acestor perturbări este agravat și mai mult de lipsa informațiilor și a clarității juridice. Pe lângă riscurile societale directe cauzate de criză, cetățenii, în special grupurile vulnerabile, se confruntă cu un puternic impact economic negativ. Prin urmare, propunerea urmărește să abordeze două probleme separate, dar interconectate: obstacolele în calea liberei circulații a mărfurilor, a serviciilor și a persoanelor în perioade de criză și, respectiv, deficitele de bunuri și servicii relevante în situații de criză. În strânsă cooperare cu toate statele membre și cu alte instrumente existente ale UE în situații de criză, pachetul aferent Instrumentului pentru situații de urgență pe piața unică (SMEI) va oferi o structură de guvernanță flexibilă și puternică, precum și un set de instrumente specifice menite să asigure buna funcționare a pieței unice în orice tip de criză viitoare. Este de așteptat ca instrumentele incluse în prezenta propunere să nu fie necesare simultan. Scopul este mai degrabă acela de a pregăti UE pentru viitor și de a o dota cu ceea ce s-ar putea dovedi necesar într-o anumită situație de criză care afectează grav piața unică. În concluziile sale din 1-2 octombrie 2020, Consiliul European a afirmat că UE va desprinde învățăminte din pandemia de COVID-19 și va aborda fragmentarea, obstacolele și punctele slabe încă nesoluționate ale pieței unice în confruntarea cu situații de urgență. În cadrul Comunicării privind actualizarea strategiei industriale, Comisia a anunțat un instrument care să asigure libera circulație a persoanelor, a bunurilor și a serviciilor, precum și o mai mare transparență și coordonare în perioadele de criză. Inițiativa face parte din programul de lucru al Comisiei pentru 2022. Parlamentul European a salutat planul Comisiei de a prezenta un instrument pentru situații de urgență pe piața unică și a invitat Comisia să îl dezvolte ca pe un instrument structural obligatoriu din punct de vedere juridic, pentru a asigura libera circulație a persoanelor, a bunurilor și a serviciilor în cazul unor crize viitoare. •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat O serie de instrumente juridice ale UE stabilesc dispoziții relevante pentru gestionarea crizelor în general. Pe de altă parte, anumite cadre ale UE și anumite propuneri recent adoptate ale Comisiei prevăd măsuri mai specifice care se axează pe anumite aspecte ale gestionării crizelor sau care sunt relevante pentru sectoare specifice. Instrumentul pentru situații de urgență pe piața unică se va aplica fără a aduce atingere dispozițiilor propuse de aceste instrumente specifice de gestionare a crizelor, care trebuie considerate lex specialis. În special serviciile financiare, medicamentele, dispozitivele medicale sau alte contramăsuri medicale și produsele de siguranță alimentară sunt excluse din domeniul de aplicare al inițiativei, din cauză că în aceste domenii există un cadru specific relevant pentru situații de criză. Interacțiunea cu mecanismele orizontale de răspuns în situații de criză Mecanismul integrat pentru un răspuns politic la crize (IPCR) este unul dintre mecanismele orizontale de răspuns la crize. Președinția Consiliului UE utilizează IPCR pentru a facilita schimbul de informații și coordonarea politică între statele membre ca răspuns la crize complexe. IPCR a examinat pentru prima dată în octombrie 2015 criza refugiaților și a migrației și a avut un rol esențial în monitorizarea și sprijinirea răspunsului la criză, raportând către Coreper, către Consiliu și către Consiliul European. IPCR a asigurat răspunsul Uniunii la diverse crize majore cauzate de atacuri cibernetice, dezastre naturale sau amenințări hibride. Mai recent, IPCR a funcționat și după izbucnirea pandemiei de COVID-19, precum și după agresiunea brutală a Rusiei asupra Ucrainei. Un alt mecanism al UE de răspuns general la situații de criză este mecanismul de protecție civilă al Uniunii, în cadrul căruia funcționează Centrul de coordonare a răspunsului la situații de urgență (ERCC). ERCC este centrul operațional al Comisiei disponibil non-stop pentru primul răspuns la situații de urgență, crearea de stocuri strategice la nivelul UE pentru răspunsul la situații de urgență („rescEU”), evaluări ale riscurilor de dezastre, elaborarea de scenarii, stabilirea de obiective în materie de reziliență la dezastre, crearea unei imagini de ansamblu la nivelul UE a riscurilor de dezastre naturale și provocate de om, precum și pentru alte măsuri de prevenire și de pregătire, cum ar fi formarea și exercițiile. Interacțiunea cu mecanismele orizontale ale pieței unice Atunci când este oportun și necesar, ar trebui asigurată coordonarea între Instrumentul pentru situații de urgență pe piața unică și activitățile Grupului operativ pentru asigurarea respectării normelor privind piața unică (SMET). În special, Comisia trebuie să transmită Grupului operativ pentru asigurarea respectării normelor privind piața unică (SMET) obstacolele notificate care perturbă în mod semnificativ libera circulație a bunurilor și serviciilor strategice, în vederea discutării/examinării acestora. •Coerența cu alte politici ale Uniunii Interacțiunea cu măsurile care vizează aspecte specifice ale gestionării crizelor Mecanismele orizontale de răspuns în situații de criză menționate mai sus sunt completate de alte măsuri mai specifice, care pun accentul pe aspecte specifice ale pieței unice precum libera circulație a mărfurilor, normele comune privind exporturile sau achizițiile publice. Un astfel de cadru este Regulamentul (CE) nr. 2679/98, care instituie un mecanism de răspuns menit să abordeze obstacolele în calea liberei circulații a mărfurilor, imputabile unui stat membru, care conduc la perturbări grave și care necesită acțiuni imediate („Regulamentul privind căpșunile”). Acest regulament prevede un mecanism de notificare, precum și un sistem de schimb de informații între statele membre și Comisie. (A se vedea secțiunile 8.1 și 8.2 pentru mai multe detalii.) Regulamentul privind regimul comun aplicabil exporturilor permite Comisiei să supună anumite categorii de produse unei supravegheri a exporturilor în afara UE sau unei autorizații de export în afara UE. Pe această bază, Comisia a supus supravegherii exporturilor anumite vaccinuri și substanțe active utilizate pentru fabricarea vaccinurilor respective.

Alte măsuri economice cuprind procedura de negociere și achizițiile publice comune ocazionale efectuate de Comisie în numele statelor membre. Interacțiunea cu măsurile de criză specifice sectorului Anumite cadre ale UE prevăd măsuri mai direcționate, care pun accentul numai pe anumite aspecte specifice ale gestionării crizelor sau care vizează doar anumite sectoare specifice. Comunicarea Comisiei intitulată „Plan de urgență pentru garantarea aprovizionării cu alimente și a securității alimentare în vremuri de criză” desprinde învățăminte din perioada pandemiei de COVID-19 și a crizelor anterioare, cu obiectivul de a intensifica coordonarea și gestionarea crizelor, inclusiv pregătirea pentru acestea. În acest scop, planul de urgență prezintă principii esențiale care trebuie urmate pentru a asigura aprovizionarea cu alimente și securitatea alimentară în eventualitatea unor crize viitoare. Pentru a asigura punerea în aplicare a planului de urgență și a principiilor esențiale ale acestuia, Comisia a instituit în paralel mecanismul european de pregătire și răspuns în caz de criză în materie de securitate alimentară (EFSCM), un grup compus din reprezentanți ai statelor membre și ai țărilor terțe, precum și din părți interesate din lanțul de aprovizionare cu alimente, prezidat de Comisie și având rolul de a consolida coordonarea și a face schimb de date și de practici. EFSCM a fost convocat pentru prima dată în martie 2022 pentru a discuta impactul creșterii prețurilor la energie și la factorii de producție și consecințele invadării Ucrainei de către Rusia asupra securității alimentare și a aprovizionării cu alimente. Alte foruri care asigură transparența și fluxul de informații în sectorul alimentar sunt observatoarele pieței și grupurile de dialog civil. Comunicarea Comisiei intitulată „Un plan de urgență pentru sectorul transporturilor” are ca obiectiv asigurarea pregătirii pentru situații de criză și a continuității activității în sectorul transporturilor. Planul stabilește un „manual de criză” care cuprinde un set de instrumente constând în 10 acțiuni cu scopul de a atenua orice impact negativ asupra sectorului transporturilor, a pasagerilor și a pieței interne în eventualitatea unei crize. Printre acestea se numără măsuri de adaptare a legislației UE în domeniul transporturilor la situațiile de criză, asigurarea unui sprijin adecvat pentru sectorul transporturilor, asigurarea liberei circulații a mărfurilor, serviciilor și persoanelor, schimbul de informații în domeniul transporturilor, teste vizând situații neprevăzute în domeniul transporturilor în situații reale etc. Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole (Regulamentul OCP), precum și Regulamentul OCP conex în sectorul produselor pescărești, oferă temeiul juridic pentru colectarea de informații relevante de la statele membre în vederea îmbunătățirii transparenței pieței. Regulamentul (UE) 2021/1139 de instituire a Fondului european pentru afaceri maritime, pescuit și acvacultură (Regulamentul FEAMPA) oferă temeiul juridic pentru sprijinirea sectorului pescuitului și al acvaculturii în cazul unor evenimente excepționale care cauzează o perturbare semnificativă a piețelor. Regulamentul (UE) 2021/953 de instituire a certificatului digital al UE privind COVID stabilește un cadru comun pentru eliberarea, verificarea și acceptarea certificatelor interoperabile de vaccinare, testare sau vindecare de COVID-19, pentru a facilita libera circulație a cetățenilor UE și a membrilor familiilor acestora pe durata pandemiei de COVID-19. În plus, pe baza propunerilor Comisiei, Consiliul a adoptat recomandări specifice privind abordarea coordonată a restricționării liberei circulații ca răspuns la pandemia de COVID-19. De asemenea, Comisia a anunțat în Raportul din 2020 privind cetățenia că intenționează să revizuiască orientările din 2009 privind libera circulație pentru a îmbunătăți securitatea juridică pentru cetățenii UE care își exercită dreptul la libera circulație și pentru a asigura o aplicare mai eficace și mai uniformă a legislației privind libera circulație în întreaga UE. Orientările revizuite ar trebui să abordeze, printre altele, aplicarea măsurilor restrictive privind libera circulație, în special a celor care se datorează unor preocupări legate de sănătatea publică. Regulamentul (UE) 2022/123 privind consolidarea rolului Agenției Europene pentru Medicamente în ceea ce privește pregătirea pentru situații de criză în domeniul medicamentelor și al dispozitivelor medicale și gestionarea acestora oferă un cadru pentru monitorizarea și atenuarea deficitelor potențiale și reale de medicamente de uz uman, autorizate la nivel central și național, care sunt considerate esențiale pentru a răspunde unei anumite „urgențe de sănătate publică” sau unui „eveniment major”. În sfârșit, prin Decizia Comisiei din 16 septembrie 2021 s-a înființat Autoritatea pentru Pregătire și Răspuns în caz de Urgență Sanitară în vederea unei acțiuni coordonate la nivelul Uniunii pentru a răspunde urgențelor sanitare, inclusiv monitorizarea nevoilor, dezvoltarea rapidă, fabricarea, achizițiile publice și distribuirea echitabilă de contramăsuri medicale. Interacțiunea cu inițiativele în curs În paralel, o serie de inițiative, care au fost propuse recent și sunt în prezent în curs de dezbatere, vizează aspecte relevante pentru răspunsul la criză și pregătirea pentru situații de criză. Aceste inițiative au însă un domeniu de aplicare limitat, acoperind tipuri specifice de scenarii de criză, și nu sunt menite să instituie un cadru orizontal general de gestionare a crizelor, nici să introducă proceduri de urgență în cadrul sectorial relevant al Uniunii care reglementează proiectarea, evaluarea conformității, introducerea pe piață a bunurilor și supravegherea pieței acestora. În măsura în care aceste inițiative includ un cadru sectorial de pregătire și răspuns în situații de criză, cadrele sectoriale avute în vedere în contextul prezentei inițiative, care prevăd norme armonizate la nivelul Uniunii pentru proiectarea, evaluarea conformității, introducerea pe piață a bunurilor și supravegherea pieței acestora, reprezintă cadre de armonizare maximă care nu se vor suprapune cu niciuna dintre inițiativele în curs. Niciuna dintre inițiativele relevante în curs nu prevede proceduri de urgență sectoriale, acestea urmând să fie incluse în cadrele sectoriale armonizate relevante care reglementează libera circulație a mărfurilor. Propunerea Comisiei de regulament privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate și de abrogare a Deciziei nr. 1082/2013/UE („Decizia privind amenințările transfrontaliere pentru sănătate”) vizează consolidarea cadrului de securitate sanitară al UE și consolidarea rolului principalelor agenții ale UE în ceea ce privește pregătirea pentru situații de criză și răspunsul la acestea în ceea ce privește amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate. Atunci când va fi adoptat, acesta va consolida planificarea pregătirii și a răspunsului și va consolida supravegherea și monitorizarea epidemiologică, va îmbunătăți raportarea datelor și va consolida intervențiile UE. Propunerea Comisiei de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 851/2004 de creare a unui Centru European de prevenire și control al bolilor. Propunerea Comisiei de regulament al Consiliului privind un cadru de măsuri pentru asigurarea furnizării contramăsurilor medicale necesare în situații de criză în cazul unei urgențe de sănătate publică la nivelul Uniunii prevede instrumente de răspuns în situații de criză, cum ar fi achizițiile publice comune, cererile de informații obligatorii pentru întreprinderi cu privire la capacitățile lor de producție și reorientarea liniilor de producție în cazul unor crize de sănătate publică după declararea unei urgențe de sănătate publică. Declararea unei situații de urgență la nivelul UE ar declanșa o coordonare sporită și ar permite crearea, constituirea de rezerve și achiziționarea de produse relevante în situații de criză. Propunerea se referă la contramăsurile medicale definite ca medicamente de uz uman, dispozitive medicale și alte bunuri sau servicii care sunt necesare în scopul pregătirii și răspunsului în cazul unor amenințări transfrontaliere grave la adresa sănătății. Propunerea Comisiei referitoare la Actul european privind cipurile urmărește să consolideze ecosistemul european al semiconductorilor. Un pilon important al acestei strategii este instituirea unui mecanism de monitorizare și răspuns coordonat la deficitele de aprovizionare cu semiconductori, cu scopul de a anticipa orice perturbări viitoare ale lanțului de aprovizionare și de a reacționa rapid la acestea prin intermediul unui set de instrumente specifice pentru situații de urgență, împreună cu statele membre și cu partenerii internaționali. Mecanismul avut în vedere este specific unei posibile crize a semiconductorilor și se va aplica în mod exclusiv în cazul în care este declanșat stadiul de criză. Propunerea Comisiei referitoare la o Lege privind datele va permite organismelor din sectorul public să acceseze datele deținute de sectorul privat care sunt necesare în circumstanțe excepționale, în special pentru a pune în aplicare un mandat legal în cazul în care datele nu sunt disponibile în alt mod sau în cazul unei urgențe publice (și anume o situație excepțională care are efecte negative asupra populației Uniunii, a unui stat membru sau a unei părți a acestuia, cu un risc de repercusiuni grave și de durată asupra condițiilor de viață sau a stabilității economice ori de degradare substanțială a activelor economice din Uniune ori din statul sau statele membre relevante). Propunerea Comisiei de modificare a Codului frontierelor Schengen urmărește să ofere un răspuns comun la frontierele interne în situații de amenințări care afectează majoritatea statelor membre. Modificarea propusă va institui, de asemenea, garanții procedurale în cazul reintroducerii unilaterale a controalelor la frontierele interne și va prevedea aplicarea unor măsuri de atenuare și a unor garanții specifice pentru regiunile transfrontaliere în cazurile în care se reintroduc controale la frontierele interne. Controalele de acest tip afectează în special persoanele care trec frontiera în viața lor de zi cu zi (pentru muncă, educație, asistență medicală, vizite familiale), astfel cum s-a demonstrat pe perioada pandemiei de COVID-19. Propunerea promovează utilizarea sporită a unor măsuri alternative eficace pentru a aborda amenințările identificate la adresa securității interne sau a ordinii publice în locul controalelor la frontierele interne, de exemplu intensificarea verificărilor efectuate de poliție sau de alte autorități în regiunile de frontieră, sub rezerva anumitor condiții. De asemenea, propunerea prevede posibilitatea adoptării de către Consiliu a unor norme obligatorii care să stabilească restricții temporare de călătorie pentru resortisanții țărilor terțe la frontierele externe în cazul unei amenințări la adresa sănătății publice. În cadrul ei se clarifică și măsurile pe care le pot lua statele membre pentru a gestiona în mod eficace frontierele externe ale UE într-o situație în care migranții sunt instrumentalizați de țări terțe în scopuri politice. Propunerea de directivă privind reziliența entităților critice, adoptată de Comisie în decembrie 2020, are ca obiectiv consolidarea rezilienței entităților care furnizează servicii esențiale pentru menținerea funcțiilor societale vitale sau a activităților economice importante ale UE. Prin această inițiativă se urmărește crearea unui cadru cuprinzător menit să ajute statele membre să se asigure că entitățile critice care furnizează servicii esențiale sunt în măsură să prevină incidente perturbatoare semnificative precum pericolele naturale, accidentele sau terorismul, să se protejeze de acestea, să reacționeze, să reziste la acestea, să le atenueze, să le absoarbă, să se adapteze la acestea și să se redreseze în urma lor. Directiva va viza unsprezece sectoare-cheie, printre care energia, transporturile, sectorul bancar și sănătatea.

Comunicarea comună din 18 mai 2022 privind analiza deficitelor de investiții în domeniul apărării și calea de urmat a identificat mai multe aspecte, printre care capacitatea bazei industriale și tehnologice de apărare a UE (precum și a bazei industriale și tehnologice de apărare globale) de a răspunde nevoilor viitoare în materie de achiziții publice ale statelor membre în domeniul apărării și de a propune mai multe măsuri. În contextul revizuirii Directivei 2001/95/CE privind siguranța generală a produselor, Comisia intenționează să examineze dacă și în ce măsură sau prin ce modalități aspectele legate de producție care sunt abordate de normele Omnibus în ceea ce privește mărfurile care fac obiectul a diferite regimuri armonizate ar putea fi abordate în contextul distinct al mărfurilor nearmonizate. Coerența cu acțiunea externă a UE Serviciul European de Acțiune Externă va sprijini Înaltul Reprezentant în funcția sa, în calitate de vicepreședinte al Comisiei, de coordonare a acțiunii externe a Uniunii în cadrul Comisiei. Delegațiile Uniunii aflate sub autoritatea Înaltului Reprezentant își vor exercita funcțiile de reprezentanți externi ai Uniunii și vor oferi asistență, după caz, în cadrul dialogurilor externe. Interacțiunea cu alte instrumente Comisia poate sprijini statele membre în conceperea și punerea în aplicare a unor reforme astfel încât să anticipeze, să se pregătească și să răspundă la impactul crizelor naturale sau provocate de om asupra pieței unice prin intermediul Instrumentului de sprijin tehnic (IST) prevăzut de Regulamentul (UE) 2021/240 al Parlamentului European și al Consiliului. 2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA •Temei juridic Propunerea se bazează pe articolele 91 și 114 din TFUE, articolul 91 fiind temeiul juridic inițial pentru adoptarea Directivei 2010/35/UE privind echipamentele sub presiune transportabile, iar articolul 114 fiind temeiul juridic inițial pentru celelalte 13 cadre sectoriale. Aceste 13 cadre sectoriale sunt următoarele: Directiva 2000/14/CE privind zgomotul emis de echipamentele utilizate în exterior; Directiva 2006/42/CE privind echipamentele tehnice; Directiva 2013/29/UE privind articolele pirotehnice; Directiva 2014/28/UE privind explozivii de uz civil; Directiva 2014/29/UE privind recipientele simple sub presiune; Directiva 2014/30/UE privind compatibilitatea electromagnetică; Directiva 2014/31/UE privind aparatele de cântărit cu funcționare neautomată; Directiva 2014/32/UE privind mijloacele de măsurare; Directiva 2014/33/UE privind ascensoarele; Directiva 2014/34/UE privind echipamentele destinate utilizării în atmosfere potențial explozive (ATEX); Directiva 2014/35/UE privind echipamentele de joasă tensiune; Directiva 2014/53/UE privind echipamentele radio și Directiva 2014/68/UE privind echipamentele sub presiune. Cadrele sectoriale ale UE avute în vedere în contextul prezentei propuneri sunt cele care se referă la așa-numitele „produse armonizate”. Aceste cadre sectoriale au în comun faptul că stabilesc norme armonizate privind proiectarea, producția, evaluarea conformității și introducerea pe piață a produselor respective. În esență, aceste cadre sectoriale introduc, pentru fiecare sector/categorie de produs respectiv, cerințele de siguranță esențiale pe care trebuie să le îndeplinească produsele, precum și procedurile de evaluare a respectării cerințelor menționate. Aceste norme prevăd o armonizare deplină și, în consecință, statele membre nu pot deroga de la aceste norme, nici măcar în cazul unei situații de urgență, cu excepția cazului în care cadrul respectiv prevede această posibilitate. O altă caracteristică comună a acestor cadre constă în faptul că sunt aliniate într-o măsură mai mică sau mai mare principiilor generale prevăzute în Decizia nr. 768/2008/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 iulie 2008 privind un cadru comun pentru comercializarea produselor, care stabilește dispoziții de referință pentru elaborarea legislației comunitare de armonizare a condițiilor de comercializare a produselor. Alte cadre armonizate ale UE, care urmează aceeași abordare, precum Regulamentul (UE) 2017/745 privind dispozitivele medicale și Regulamentul (UE) 2017/746 privind dispozitivele medicale pentru diagnostic in vitro, conțin deja dispoziții care permit statelor membre să deroge de la procedurile armonizate în anumite cazuri. Prin urmare, nu este necesară modificarea acestor cadre. •Subsidiaritate (în cazul competențelor neexclusive) Scopul propunerii este să modifice normele armonizate prevăzute într-o serie de cadre sectoriale ale UE. Aceste cadre nu oferă posibilitatea statelor membre de a adopta măsuri de răspuns în situații de criză prin derogare de la normele armonizate. Având în vedere faptul că directivele pe care prezenta propunere intenționează să le modifice sunt cadre de armonizare maximă, aceste modificări pot fi efectuate numai la nivelul UE. •Proporționalitate Activitățile economice din cadrul pieței unice sunt puternic integrate. Este din ce în ce mai frecventă interacțiunea dintre întreprinderi, prestatori de servicii, clienți, consumatori și lucrători situați în state membre diferite care se bazează pe drepturile lor la liberă circulație. Experiența crizei trecute a arătat că distribuția capacităților de producție la nivelul UE este adesea inegală (de exemplu, liniile de producție a anumitor produse sunt situate în principal în câteva state membre). În paralel, în cazul unei crize, cererea de bunuri sau servicii relevante în situații de criză pe teritoriul UE poate fi de asemenea inegală. Obiectivul de a asigura funcționarea armonioasă și neperturbată a pieței unice nu poate fi atins prin intermediul unor măsuri naționale unilaterale. În plus, chiar dacă măsurile adoptate de statele membre în mod individual pot soluționa într-o anumită măsură deficiențele care rezultă dintr-o criză la nivel național, ele riscă să agraveze și mai mult criza respectivă la nivelul UE în ansamblu, deoarece adaugă obstacole suplimentare în calea liberei circulații și/sau pun presiune suplimentară asupra unor produse deja afectate de deficite. •Alegerea instrumentului Scopul propunerii este de a modifica 14 directive ale Parlamentului European și Consiliului. Pentru a respecta principiul paralelismului, propunerea ia forma unei Propuneri de directivă a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Directivelor 2000/14/CE, 2006/42/CE, 2010/35/UE, 2013/29/UE, 2014/28/UE, 2014/29/UE, 2014/30/UE, 2014/31/UE, 2014/32/UE, 2014/33/UE, 2014/34/UE, 2014/35/UE, 2014/53/UE și 2014/68/UE. 3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR PĂRȚILOR INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI •Evaluările ex post/verificarea adecvării legislației existente

Regulamentul (CE) nr. 2679/98, care instituie un mecanism de răspuns pentru a aborda obstacolele din calea liberei circulații a mărfurilor, imputabile unui stat membru, care conduc la perturbări grave și care necesită acțiuni imediate („Regulamentul privind căpșunile”) va fi abrogat. Potrivit evaluării sale finalizate în octombrie 2019 și susținute de un studiu extern, acest mecanism este rareori utilizat, iar sistemul său de schimb de informații este insuficient, deoarece este prea lent și depășit. •Consultări cu părțile interesate Astfel cum se subliniază în anexa 2 la evaluarea impactului care însoțește prezenta propunere, activitățile de consultare a părților interesate s-au desfășurat în perioada octombrie 2021-mai 2022. Activitățile de consultare au cuprins: o cerere de contribuții publicată pe portalul „Exprimați-vă părerea” și deschisă în perioada 13 aprilie-11 mai 2022, o consultare publică realizată prin intermediul unui chestionar publicat pe același portal în aceeași perioadă, un atelier pentru părțile interesate la 6 mai 2022, un sondaj în rândul statelor membre în mai 2022 și consultări specifice efectuate prin intermediul unor reuniuni cu statele membre și cu anumite părți interesate. Părțile interesate sunt în mare măsură de acord cu necesitatea de a asigura libera circulație, precum și o mai mare transparență și coordonare în perioade de criză. Majoritatea experiențelor descrise de părțile interesate au fost legate de criza provocată de pandemia de COVID-19. În ceea ce privește asigurarea disponibilității bunurilor relevante în situații de criză, statele membre și-au exprimat sprijinul pentru măsuri precum coordonarea achizițiilor publice, accelerarea evaluării conformității și îmbunătățirea supravegherii pieței. O serie de state membre și-au exprimat îngrijorarea cu privire la includerea măsurilor ample de pregătire pentru situații de criză atunci când nu apar crize la orizont, fără a specifica lanțuri de aprovizionare specifice. În timp ce unele părți interesate din mediul de afaceri și-au manifestat îngrijorarea cu privire la măsurile obligatorii care vizează operatorii economici, altele și-au exprimat sprijinul pentru o mai mare coordonare și transparență, pentru măsuri de asigurare a liberei circulații a lucrătorilor, pentru notificări accelerate ale măsurilor naționale, pentru proceduri accelerate de elaborare și publicare a standardelor europene, pentru instituirea unor puncte unice de informare la nivelul UE și la nivel național, precum și pentru exerciții de urgență destinate experților. •Obținerea și utilizarea expertizei Dovezile și datele care au fost utilizate pentru elaborarea evaluării impactului au inclus: –„The impact of COVID-19 on the Internal Market” („Impactul pandemiei de COVID-19 asupra pieței interne”), studiu realizat la solicitarea Comisiei IMCO a PE; –evaluarea Regulamentului (CE) nr. 2679/98 („Regulamentul privind căpșunile”) și studiul extern care a stat la baza acesteia; –evaluarea noului cadru legislativ; –informații și/sau dovezi relevante colectate în contextul pregătirii inițiativelor și mecanismelor UE existente sau propuse de răspuns în situații de criză, inclusiv prin activități de consultare sau prin studii de evaluare a impactului [de exemplu, Legea privind datele, Instrumentul de informare privind piața unică (SMIT), cadrul UE de securitate sanitară, Codul frontierelor Schengen, Planul de urgență pentru garantarea aprovizionării cu alimente și a securității alimentare, mecanismul integrat pentru un răspuns politic la crize (IPCR), planul de urgență pentru sectorul transporturilor, Regulamentul referitor la certificatul digital al UE privind COVID, Recomandarea (UE) 2020/1475 a Consiliului privind o abordare coordonată a restricționării liberei circulații ca răspuns la pandemia de COVID-19 și adaptările sale]; –studii universitare și literatură de specialitate privind efectul crizelor anterioare asupra funcționării pieței unice, precum și documente de poziție existente și alte documente elaborate de părțile interesate relevante; –articole din ziare și materiale de presă. Evaluarea impactului s-a bazat, de asemenea, pe informațiile primite în urma activităților de consultare, astfel cum sunt detaliate în raportul de sinteză cuprins în anexa 2 la evaluarea impactului. Baza de dovezi a raportului este foarte limitată din cauza numărului relativ mic de răspunsuri la cererea de contribuții și la consultarea publică, precum și din cauza lipsei unui studiu de fundamentare. Pentru a remedia această situație, la 6 mai 2022 Comisia a organizat un atelier cu părțile interesate, care a înregistrat un număr mare de participanți, și a organizat o serie de consultări specifice, în special cu statele membre și cu părțile interesate. •Evaluarea impactului În conformitate cu politica sa privind o mai bună legiferare, Comisia a efectuat o evaluare a impactului. Aceasta a evaluat trei opțiuni de politică prin care se instituie un organism de guvernanță și un cadru pentru planificarea pentru situații neprevăzute, regimul de vigilență și regimul de urgență. Atât regimul de vigilență al pieței unice, cât și regimul de urgență al pieței unice ar urma să fie activate conform unor criterii și mecanisme de declanșare specifice. Anumite măsuri din setul de instrumente ar necesita o activare suplimentară. Pe baza analizei factorilor determinanți ai problemelor, precum și a lacunelor din legislația sectorială relevantă, au fost definite opt componente alcătuite din măsuri, prin gruparea măsurilor în blocuri care se aplică la momente diferite (permanent, în regimul de vigilență și în regimul de urgență). Pentru fiecare componentă, au fost analizate trei abordări de politică, de la măsuri fără caracter legislativ (abordarea 1) la o abordare hibridă (abordarea 2) și la un cadru legislativ mai cuprinzător (abordarea 3). Pe baza acestei analize, pentru fiecare componentă s-au reținut unele dintre abordări sau toate abordările, acestea fiind combinate în trei opțiuni de politică realiste care reflectă niveluri diferite de ambiție politică și de sprijin din partea părților interesate: Regim Componente Opțiunea de politică 1 TRANSPARENȚĂ Opțiunea de politică 2 COOPERARE Opțiunea de politică 3 SOLIDARITATE Permanent 1. guvernanță, coordonare și cooperare Abordarea 2 Grup consultativ formal având rolul unui forum de nivel tehnic și obligația statelor membre de a face schimb de informații în cadrul grupului în anticiparea crizei și pe perioada acesteia Permanent 2. planificare pentru situații neprevăzute în perioade de criză Abordarea 2 Recomandare adresată statelor membre privind evaluarea riscurilor, formare și exerciții și compendiu de măsuri de răspuns în situații de criză Abordarea 3 - Recomandare adresată statelor membre privind evaluarea riscurilor și compendiul de măsuri de răspuns în situații de criză și - Obligația Comisiei de a efectua o evaluare a riscurilor la nivelul Uniunii - Obligația statelor membre de a asigura regulat formare pentru personalul relevant însărcinat cu gestionarea crizelor Vigilență 3. vigilență privind piața unică Abordarea 2 - Recomandare adresată statelor membre privind culegerea de informații legate de lanțurile de aprovizionare strategice identificate - Recomandări adresate statelor membre privind constituirea de rezerve strategice de bunuri de importanță strategică Abordarea 3 - Obligația statelor membre de a culege informații privind lanțurile de aprovizionare strategice identificate - Obligația Comisiei de a întocmi și de a actualiza periodic lista cu obiective pentru rezervele strategice - Obligațiile statelor membre de a constitui rezerve strategice pentru anumite bunuri de importanță strategică în cazul în care rezervele strategice ale statelor membre sunt semnificativ mai mici decât obiectivele Urgență 4. principii-cheie și măsuri de sprijin pentru facilitarea liberei circulații în situații de urgență Abordarea 2 Consolidarea principiilor-cheie ale liberei circulații a bunurilor și serviciilor relevante în situații de criză în cadrul unor norme obligatorii, după caz, pentru gestionarea eficace a crizelor Urgență 5. transparență și asistență administrativă în situații de urgență Abordarea 3 Un mecanism obligatoriu și complet de notificare accelerată, evaluare colegială rapidă și posibilitatea de a declara măsurile notificate incompatibile cu dreptul Uniunii; puncte de contact și platformă electronică Urgență 6. accelerarea introducerii pe piață a produselor relevante în situații de criză pe perioada situațiilor de urgență Abordarea 2 Modificări specifice ale legislației existente de armonizare a pieței unice: produsele relevante în situații de criză se introduc pe piață mai rapid; Comisia poate adopta specificații tehnice; statele membre tratează cu prioritate supravegherea pieței pentru produsele relevante în situații de criză Urgență 7. achiziții publice pe perioada situațiilor de urgență Abordarea 2 O nouă dispoziție privind achizițiile publice comune/achiziționarea comună de către Comisie pentru toate statele membre sau pentru unele dintre ele Urgență 8. măsuri cu impact asupra lanțurilor de aprovizionare relevante în situații de criză pe perioada regimului de urgență Abordarea 1 Orientări privind creșterea capacității de producție; accelerarea procedurilor de autorizare; acceptarea și tratarea cu prioritate a comenzilor de bunuri relevante în situații de criză Recomandări adresate întreprinderilor de a face schimb de informații relevante în situații de criză Abordarea 2 Recomandări adresate statelor membre privind distribuirea produselor stocate; accelerarea procedurilor de autorizare; încurajarea operatorilor economici să accepte comenzile și să le trateze cu prioritate Abilitarea statelor membre să oblige operatorii economici să crească capacitatea de producție și să adreseze operatorilor economici cereri de informații obligatorii Abordarea 3 Obligațiile statelor membre de a distribui produsele stocate anterior; accelerarea procedurilor de autorizare Obligațiile întreprinderilor de a accepta comenzile și de a le trata cu prioritate; de a crește capacitatea de producție și de a furniza informații relevante în situații de criză În evaluarea impactului nu s-a indicat o opțiune preferată, alegerea opțiunilor urmând să fie determinată în funcție de decizia politică. Măsurile alese în propunerea legislativă corespund opțiunii de politică 3 pentru toate componentele, cu excepția componentei 8. Pentru componenta 8 a fost aleasă o combinație între opțiunea de politică 1 (referitoare la creșterea producției), opțiunea de politică 2 (referitoare la distribuția produselor stocate și la accelerarea procedurilor de autorizare) și opțiunea de politică 3 (referitoare la obligațiile întreprinderilor de a accepta și de a trata cu prioritate comenzile, precum și de a furniza informații relevante în situații de criză). La 15 iunie 2022, Comisia a înaintat evaluarea impactului către Comitetul de control normativ (CCN). Acesta a emis un aviz negativ, remarcând în special: (1) necesitatea de a furniza informații clare și detaliate referitoare la situația de urgență pe piața unică preconizată, inclusiv o definiție, criteriile și mecanismele de decizie pentru stabilirea și încetarea acesteia, precum și măsurile care ar urma să fie puse în aplicare pe perioada acesteia; (2) necesitatea de a furniza o evaluare aprofundată a impactului opțiunilor de politică; și (3) necesitatea de a prezenta combinații alternative de opțiuni de politică relevante, în plus față de abordările de politică, și de a corela comparația cu analiza impactului. Pentru a răspunde acestor constatări, Comisia a furnizat o definiție clară a situației de urgență pe piața unică, a specificat criteriile și mecanismele de luare a deciziilor, a explicat cele trei regimuri de funcționare a SMEI și a precizat care componentă a SMEI va fi activată în cadrul fiecărui regim. De asemenea, Comisia a elaborat o evaluare a impactului care vizează mai multe tipuri de impacturi, și anume impactul economic pentru principalele părți interesate (întreprinderi, statele membre și Comisia), impactul asupra IMM-urilor și impactul asupra competitivității, concurenței și comerțului internațional, și a făcut diferența între impactul care ar putea apărea cu efect imediat și impactul care ar putea fi preconizat în cadrul regimurilor de vigilență și de urgență. În plus, în evaluarea impactului s-au definit trei opțiuni de politică alternative bazate pe o combinație de abordări diferite ale unora dintre componente, s-a furnizat o evaluare a impactului acestor opțiuni și s-a extins compararea opțiunilor astfel încât să ia în considerare proporționalitatea și subsidiaritatea.

La 29 iulie 2022, Comisia a înaintat evaluarea revizuită a impactului către CCN. Acesta a emis apoi un aviz favorabil cu observații. Aceste observații se refereau la necesitatea de a explora în continuare diferitele tipuri de crize care ar putea avea un impact asupra funcționării pieței unice, de a stabili mai clar interacțiunea cu posibilele măsuri luate în temeiul articolului 4 alineatul (2) din TFUE și de a justifica în mod suficient unele dintre măsurile propuse din punctul de vedere al subsidiarității și al proporționalității. Pentru a răspunde acestor observații, s-au adăugat indicații privind efectele unor potențiale crize viitoare, s-a explicat mai bine interacțiunea cu măsurile potențiale luate în temeiul articolului 4 alineatul (2) din TFUE și s-au adăugat detalii suplimentare cu privire la măsurile obligatorii prevăzute în regimul de urgență. Mai multe informații cu privire la modul în care sunt reflectate recomandările Comitetului de control normativ în raportul de evaluare a impactului se găsesc la punctul 3 din anexa 1 la evaluarea impactului. •Adecvarea reglementărilor și simplificarea În conformitate cu Programul Comisiei privind o reglementare adecvată și funcțională (REFIT), toate inițiativele care au ca obiectiv modificarea legislației UE existente ar trebui să vizeze simplificarea și realizarea mai eficientă a obiectivelor de politică declarate (adică reducerea costurilor de reglementare inutile). Pachetul SMEI global oferă un set de instrumente menite să abordeze situațiile de urgență pe piața unică, constând într-un set de măsuri aplicabile în orice moment, precum și anumite măsuri aplicabile numai în regimul de vigilență sau de urgență, care urmează să fie activate separat. Propunerea de față prevede proceduri de urgență pentru evaluarea conformității, introducerea pe piață, adoptarea de specificații comune și supravegherea pieței. Nu există costuri administrative pentru întreprinderi și cetățeni care să se aplice cu efect imediat și pe perioada funcționării normale a pieței unice. În cazul măsurilor care fac parte din pachetul SMEI global și care sunt de natură să genereze un impact puternic și costuri potențiale pentru IMM-uri, cum sunt în special măsurile precum cererile de informații obligatorii, cererile de creștere a producției și de acceptare a comenzilor prioritare, Comisia va efectua o analiză și o evaluare specifice privind impactul și proporționalitatea acestora, în special impactul lor asupra IMM-urilor, pe perioada activării suplimentare a unor astfel de măsuri. Această evaluare va face parte din procesul de activare suplimentară a acestor măsuri specifice printr-un act de punere în aplicare al Comisiei (în plus față de declanșarea generală a regimului de urgență). În funcție de natura crizei, de lanțurile de aprovizionare strategice vizate și de produsele relevante în situații de criză, se vor oferi facilități specifice pentru IMM-uri. Deși nu este posibil să se excludă complet microîntreprinderile din domeniul de aplicare al măsurilor, de exemplu în cazul cererilor de informații obligatorii, deoarece aceste întreprinderi pot dispune de know-how unic specific sau de brevete de importanță critică într-o situație de criză, facilitățile specifice vor include modele de anchetă simplificate, cerințe de raportare mai puțin costisitoare și termene de răspuns mai lungi, în măsura în care va fi posibil având în vedere nevoia de acțiuni urgente în contextul unei crize specifice. În contextul pachetului SMEI global, Regulamentul (CE) nr. 2679/98, care instituie un mecanism de răspuns pentru a aborda obstacolele din calea liberei circulații a mărfurilor, imputabile unui stat membru, care conduc la perturbări grave și care necesită acțiuni imediate („Regulamentul privind căpșunile”) va fi abrogat. Acest lucru va duce la simplificarea cadrului juridic. •Drepturi fundamentale Propunerea nu are niciun impact asupra exercitării drepturilor fundamentale ale cetățenilor sau întreprinderilor. 4.IMPLICAȚII BUGETARE Măsurile cuprinse în prezentul act se referă la modificări specifice ale legislației existente privind produsele. Responsabilitatea implementării și a punerii în aplicare a acestora revine statelor membre. Prin urmare, nu vor exista implicații pentru bugetul general. 5.ALTE ELEMENTE •Planuri de punere în aplicare și modalități de monitorizare, evaluare și raportare Prezenta propunere nu conține un mecanism de monitorizare specific. Cerințele de monitorizare specifice sunt cuprinse deja în cadrele sectoriale ale UE care sunt modificate prin prezenta propunere, iar modificările nu au impact asupra acestor mecanisme de monitorizare, evaluare și raportare existente. •Spațiul Economic European Actul propus prezintă relevanță pentru SEE și trebuie, prin urmare, extins la acesta. •Explicare detaliată a dispozițiilor specifice ale propunerii Modificările pe care prezenta propunere intenționează să le introducă se referă la următoarele aspecte: 1.evaluarea cu prioritate de către organismele notificate a conformității produselor desemnate drept relevante în situații de criză; 2.posibilitatea autorităților naționale competente de a emite autorizații temporare pentru produsele relevante în situații de criză care nu au parcurs procedurile standard de evaluare a conformității, cu condiția ca produsele să respecte toate cerințele esențiale aplicabile și ca autorizația să fie limitată la perioada situației de urgență pe piața unică și la teritoriul statului membru emitent;

3.posibilitatea ca, pe durata unei situații de urgență, producătorii să se bazeze pe standardele internaționale și naționale relevante, în cazul în care nu sunt disponibile standarde armonizate și dacă standardele alternative asigură un nivel echivalent de siguranță; 4.posibilitatea adoptării de către Comisie, prin intermediul unor acte delegate, a unor specificații tehnice comune, voluntare sau obligatorii, pentru produsele relevante în situații de criză; 5.realizarea cu prioritate a activităților de supraveghere a pieței pentru bunurile relevante în situații de criză.



2022/0280 (COD) Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI de modificare a Directivelor 2000/14/CE, 2006/42/CE, 2010/35/UE, 2013/29/UE, 2014/28/UE, 2014/29/UE, 2014/30/UE, 2014/31/UE, 2014/32/UE, 2014/33/UE, 2014/34/UE, 2014/35/UE, 2014/53/UE și 2014/68/UE în ceea ce privește procedurile de urgență pentru evaluarea conformității, adoptarea specificațiilor comune și supravegherea pieței ca urmare a unei situații de urgență pe piața unică (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 91 și 114, având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European, având în vedere avizul Comitetului Regiunilor, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1)Obiectivul [a se introduce trimiterea la Regulamentul SMEI] este de a asigura funcționarea normală a pieței unice, inclusiv libera circulație a mărfurilor, a serviciilor și a persoanelor, și de a garanta disponibilitatea bunurilor și serviciilor relevante în situații de criză și a bunurilor și serviciilor de importanță strategică pentru cetățeni, întreprinderi și autoritățile publice pe perioada unei crize. (2)Cadrul stabilit prin [a se introduce trimiterea la Regulamentul SMEI] prevede măsuri care ar trebui implementate în mod coerent, transparent, eficient, proporțional și în timp util, pentru a preveni, atenua și reduce la minimum impactul pe care îl poate avea o criză asupra funcționării pieței unice. (3)[a se introduce trimiterea la Regulamentul SMEI] stabilește un mecanism pe mai multe niveluri care cuprinde planificarea pentru situații neprevăzute, regimul de vigilență și regimul de urgență al pieței unice.

(4)[a se introduce trimiterea la Regulamentul SMEI] stabilește norme cu scopul de a proteja libera circulație a mărfurilor, a serviciilor și a persoanelor pe piața unică și de a asigura disponibilitatea bunurilor și serviciilor care sunt deosebit de importante și în perioade de criză. [a se introduce trimiterea la Regulamentul SMEI] se aplică atât bunurilor, cât și serviciilor. (5)Pentru a completa aceste măsuri, pentru a le asigura coerența și pentru a spori și mai mult eficacitatea acestora, este oportun să se asigure faptul că bunurile relevante în situații de criză menționate în [a se introduce trimiterea la Regulamentul SMEI] pot fi introduse rapid pe piața Uniunii astfel încât să contribuie la soluționarea și atenuarea perturbărilor. (6)O serie de acte juridice sectoriale la nivelul UE stabilesc norme armonizate privind proiectarea, producția, evaluarea conformității și introducerea pe piață a anumitor produse. Printre aceste acte juridice se numără Directivele 2000/14/CE, 2006/42/CE, 2010/35/UE, 2013/29/UE, 2014/28/UE, 2014/29/UE, 2014/30/UE, 2014/31/UE, 2014/32/UE, 2014/33/UE, 2014/34/UE, 2014/35/UE, 2014/53/UE și 2014/68/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului. În plus, majoritatea acestor acte juridice se bazează pe principiile noii abordări a armonizării tehnice și sunt, de asemenea, aliniate dispozițiilor de referință stabilite prin Decizia 768/2008/CE a Parlamentului European și a Consiliului. (7)Nici dispozițiile de referință prevăzute în Decizia nr. 768/2008/CE, nici dispozițiile specifice prevăzute de legislația sectorială privind armonizarea la nivelul UE nu stabilesc proceduri menite să se aplice în situații de criză. Este oportună introducerea unor ajustări specifice ale acestor directive, cu scopul de a răspunde în fața impactului acelor crize care afectează produsele care au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză și care fac obiectul directivelor respective. (8)Experiența dobândită din crizele anterioare care au afectat piața unică a arătat că procedurile stabilite în actele juridice sectoriale nu sunt concepute astfel încât să satisfacă nevoile existente în scenariile de răspuns la criză și nu oferă flexibilitatea de reglementare necesară. Prin urmare, este oportun să se asigure un temei juridic pentru astfel de proceduri de răspuns în situații de criză, care să completeze măsurile adoptate în temeiul [a se introduce trimiterea la Regulamentul SMEI]. (9)Pentru a depăși efectele posibile ale perturbărilor de pe piața unică și pentru a asigura introducerea rapidă pe piață a bunurilor relevante în situații de criză, este oportun să se prevadă cerința ca organismele de evaluare a conformității să trateze cu prioritate cererile de evaluare a conformității acestor produse față de orice altă cerere în curs privind produse care nu au fost desemnate drept relevante în situații de criză. (10)În acest scop, ar trebui să se stabilească proceduri de urgență în Directivele 2000/14/CE, 2006/42/CE, 2010/35/UE, 2013/29/UE, 2014/28/UE, 2014/29/UE, 2014/30/UE, 2014/31/UE, 2014/32/UE, 2014/33/UE, 2014/34/UE, 2014/35/UE, 2014/53/UE și 2014/68/UE. Procedurile respective ar trebui să fie disponibile numai după activarea situației de urgență pe piața unică și numai în cazul în care un bun specific care face obiectul respectivelor directive este desemnat drept relevant în situații de criză în conformitate cu [a se introduce trimiterea la Regulamentul SMEI]. (11)În plus, în cazurile în care perturbările ar putea afecta organismele de evaluare a conformității sau în cazurile în care capacitățile de testare a produselor relevante în situații de criză nu ar fi suficiente, este oportun să se prevadă posibilitatea ca autoritățile naționale competente să autorizeze, în mod excepțional și temporar, introducerea pe piață a unor produse care nu au trecut prin procedurile obișnuite de evaluare a conformității impuse de legislația sectorială respectivă a UE. (12)În ceea ce privește produsele care intră în domeniul de aplicare al directivelor respective și care au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză, autoritățile naționale competente ar trebui să aibă posibilitatea, în contextul unei situații de urgență pe piața unică în curs, de a deroga de la obligația de a efectua procedurile de evaluare a conformității stabilite în directivele respective, în cazurile în care este obligatorie implicarea unui organism notificat, precum și posibilitatea de a emite autorizații pentru produsele în cauză, cu condiția ca acestea să respecte cerințele esențiale de securitate aplicabile. Respectarea acestor cerințe materiale poate fi demonstrată prin diferite mijloace, printre care testarea de către autoritățile naționale a eșantioanelor furnizate de către producătorul care a solicitat o autorizație. În autorizația emisă de autoritatea națională competentă ar trebui să se descrie procedurile specifice care au fost urmate pentru a demonstra respectarea cerințelor, precum și rezultatele acestora. (13)În cazul în care o situație de urgență pe piața unică determină o creștere exponențială a cererii de anumite produse și pentru a sprijini eforturile operatorilor economici de a face față acestei cereri, este oportun să se prevadă referințe tehnice care pot fi utilizate de producători pentru a proiecta și a produce bunuri relevante în situații de criză care respectă cerințele esențiale de securitate și sănătate aplicabile. (14)O serie de cadre sectoriale armonizate la nivelul UE prevăd posibilitatea ca un producător să beneficieze de prezumția de conformitate în cazul în care produsul acestuia respectă un standard european armonizat. Totuși, în cazurile în care nu există astfel de standarde sau respectarea lor devine excesiv de dificilă din cauza perturbărilor cauzate de criză, este oportun să se prevadă mecanisme alternative. (15)În ceea ce privește Directiva 2006/42/CE, Directivele 2013/29/UE, 2014/28/UE, 2014/29/UE, 2014/30/UE, 2014/31/UE, 2014/32/UE, 2014/33/UE, 2014/34/UE, 2014/53/UE și 2014/68/UE, autoritățile naționale competente ar trebui să aibă posibilitatea de a presupune că produsele fabricate în conformitate cu standardele naționale sau internaționale în sensul Regulamentului (UE) nr. 1025/2012 care oferă un nivel de protecție echivalent cu standardele europene armonizate respectă cerințele esențiale de securitate și sănătate relevante. (16)De asemenea, în ceea ce privește Directivele 2006/42/CE, 2013/29/UE, 2014/28/UE, 2014/29/UE, 2014/30/UE, 2014/31/UE, 2014/32/UE, 2014/33/UE, 2014/34/UE, 2014/35/UE, 2014/53/UE și 2014/68/UE, Comisia ar trebui să aibă posibilitatea de a adopta, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, specificații comune pe care producătorii să se poată baza pentru a beneficia de prezumția de conformitate cu cerințele esențiale aplicabile. Actele de punere în aplicare prin care se stabilesc aceste specificații comune ar trebui să rămână aplicabile pe durata situației de urgență pe piața unică. (17)În ceea ce privește Directivele 2006/42/CE, 2013/29/UE, 2014/28/UE, 2014/29/UE, 2014/30/UE, 2014/31/UE, 2014/32/UE, 2014/33/UE, 2014/34/UE, 2014/35/UE, 2014/53/UE și 2014/68/UE, în circumstanțe excepționale, justificate corespunzător, în special pentru a asigura interoperabilitatea între produse sau sisteme, Comisia ar trebui să aibă posibilitatea de a adopta, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, specificații comune care să stabilească specificațiile tehnice obligatorii pe care producătorii vor avea obligația să le respecte. Actele de punere în aplicare prin care se stabilesc aceste specificații comune ar trebui să rămână aplicabile pe durata situației de urgență pe piața unică. (18)Pentru a garanta că nivelul de securitate oferit de produsele armonizate nu este compromis, este necesar să se prevadă norme privind o supraveghere sporită a pieței, în special în ceea ce privește bunurile desemnate drept relevante în situații de criză și inclusiv prin favorizarea cooperării mai strânse și a sprijinului reciproc între autoritățile de supraveghere a pieței. (19)În conformitate cu practica consacrată, Comisia ar urma să se consulte sistematic cu experți sectoriali relevanți în contextul etapelor timpurii ale elaborării tuturor proiectelor de acte de punere în aplicare prin care se stabilesc specificații comune. (20)Directivele 2000/14/CE, 2006/42/CE, 2010/35/UE, 2013/29/UE, 2014/28/UE, 2014/29/UE, 2014/30/UE, 2014/31/UE, 2014/32/UE, 2014/33/UE, 2014/34/UE, 2014/35/UE, 2014/53/UE și 2014/68/UE ar trebui să fie modificate în consecință, ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ: Articolul 1

Modificări aduse Directivei 2000/14/CE Directiva 2000/14/CE se modifică după cum urmează:

se introduc următoarele articole: „Articolul 17a

Aplicarea procedurilor de urgență (1)Statele membre se asigură că măsurile luate pentru transpunerea articolelor 17b, 17c și 17d din prezenta directivă se aplică numai în cazul în care Comisia a adoptat un act de punere în aplicare în temeiul articolului 23 din [Regulamentul SMEI] care activează articolul 26 din [Regulamentul SMEI] în privința prezentei directive. (2)Statele membre se asigură că măsurile luate pentru transpunerea articolelor 17b, 17c și 17d se aplică exclusiv echipamentelor care au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză în actul de punere în aplicare menționat la alineatul (1) din prezentul articol. (3)Statele membre se asigură că măsurile luate pentru transpunerea articolelor 17b, 17c și 17d se aplică pe durata regimului de urgență al pieței unice. Cu toate acestea, articolul 17c alineatul (2) al doilea paragraf și articolul 17c alineatul (5) se aplică pe durata regimului de urgență al pieței unice și după dezactivarea sau expirarea acestuia. (4)Comisia este împuternicită să stabilească, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, norme privind acțiunile subsecvente care trebuie realizate cu privire la echipamentele plasate pe piață în conformitate cu articolul 17c. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 19a alineatul (2). Articolul 17b

Evaluarea cu prioritate a conformității echipamentelor relevante în situații de criză (1)Prezentul articol se aplică echipamentelor enumerate în actul de punere în aplicare menționat la articolul 17a alineatul (1) care fac obiectul procedurilor de evaluare a conformității în temeiul articolului 14, proceduri care presupun implicarea obligatorie a unui organism notificat. (2)Organismele notificate prelucrează cu prioritate toate cererile de evaluare a conformității echipamentelor desemnate drept bunuri relevante în situații de criză. (3)Toate cererile în curs de evaluare a conformității echipamentelor desemnate drept bunuri relevante în situații de criză se prelucrează cu prioritate, înaintea oricărei alte cereri de evaluare a conformității având ca obiect echipamente care nu au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză. Această cerință se aplică tuturor cererilor de evaluare a conformității echipamentelor desemnate drept bunuri relevante în situații de criză, indiferent dacă au fost depuse înainte sau după activarea procedurilor de urgență prevăzute la articolul 17a. (4)Tratarea cu prioritate a cererilor de evaluare a conformității echipamentelor în temeiul alineatului (3) nu antrenează costuri suplimentare pentru producătorii care au depus aceste cereri. (5)Organismele notificate depun toate eforturile pentru a-și spori capacitățile de testare a echipamentelor desemnate drept bunuri relevante în situații de criză care le-au fost notificate. Articolul 17c

Derogare de la procedurile de evaluare a conformității care presupun implicarea obligatorie a unui organism notificat (1)Prin derogare de la articolul 14, orice autoritate națională competentă poate autoriza, în urma unei cereri justificate corespunzător, plasarea pe piață sau punerea în funcțiune pe teritoriul statului membru în cauză a echipamentelor specifice menționate la articolul 12 și enumerate în actul de punere în aplicare menționat la articolul 17a alineatul (1) pentru care nu au fost desfășurate de către un organism notificat procedurile de evaluare a conformității care presupun implicarea obligatorie a unui organism notificat menționate la articolul 14, însă în cazul cărora a fost demonstrată respectarea tuturor cerințelor aplicabile din prezenta directivă privind emisia de zgomot în mediu. (2)Producătorul echipamentelor care fac obiectul procedurii de autorizare menționate la alineatul (1) declară pe proprie răspundere că echipamentele în cauză respectă toate cerințele aplicabile privind emisia de zgomot în mediu prevăzute în prezenta directivă și este responsabil pentru îndeplinirea tuturor procedurilor de evaluare a conformității indicate de autoritatea națională competentă. De asemenea, producătorul implementează toate măsurile rezonabile pentru a se asigura că echipamentele pentru care a fost acordată o autorizație în temeiul alineatului (1) nu părăsesc teritoriul statului membru care a acordat autorizația. (3)Orice autorizație emisă de o autoritate națională competentă în temeiul alineatului (1) stabilește condițiile și cerințele în care pot fi plasate pe piață sau puse în funcțiune echipamentele, acestea cuprinzând: (a)o descriere a procedurilor prin care s-a demonstrat respectarea cerințelor aplicabile stabilite de prezenta directivă cu privire la emisia de zgomot în mediu;

(b)cerințe specifice privind trasabilitatea echipamentului în cauză; (c)data încetării valabilității autorizației, care nu poate depăși ultima zi a perioadei pentru care a fost activat regimul de urgență al pieței unice; (d)orice cerință specifică privind necesitatea de a asigura permanent evaluarea conformității în ceea ce privește echipamentul în cauză; (e)măsurile care trebuie luate cu privire la echipamentul în cauză la expirarea autorizației, pentru a se asigura faptul că echipamentul îndeplinește din nou toate cerințele prezentei directive. (4)Prin derogare de la articolul 17a alineatul (3) primul paragraf, în caz de necesitate, autoritatea națională competentă poate să modifice condițiile autorizației menționate la alineatul (3) din prezentul articol și după dezactivarea sau expirarea regimului de urgență al pieței unice. (5)Prin derogare de la articolele 6 și 11, echipamentul pentru care a fost acordată o autorizație în temeiul alineatului (1) din prezentul articol nu beneficiază de libertatea de circulație în cadrul Uniunii și nu poartă marcajul CE. Autoritățile de supraveghere a pieței nu au obligația de a recunoaște valabilitatea autorizațiilor emise de autoritățile naționale competente ale unui alt stat membru. (6)Autoritățile de supraveghere a pieței din statul membru a cărui autoritate competentă a acordat o autorizație în temeiul alineatului (1) au dreptul să ia toate măsurile corective și restrictive la nivel național prevăzute în prezenta directivă în privința echipamentului respectiv. (7)Statele membre informează Comisia și celelalte state membre cu privire la orice decizie de autorizare a plasării pe piață sau a punerii în funcțiune a echipamentului în temeiul alineatului (1). (8)Aplicarea articolelor 17a-17d și utilizarea procedurii de autorizare prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol nu afectează aplicarea procedurilor relevante de evaluare a conformității prevăzute la articolul 14 pe teritoriul statului membru în cauză. Articolul 17d

Realizarea cu prioritate a activităților de supraveghere a pieței și asistența reciprocă între autorități (1)Statele membre acordă prioritate activităților de supraveghere a pieței pentru echipamentele desemnate drept bunuri relevante în situații de criză. (2)Autoritățile de supraveghere a pieței din statele membre depun toate eforturile pentru a oferi asistență altor autorități de supraveghere a pieței pe durata unei situații de urgență pe piața unică, inclusiv prin mobilizarea și trimiterea unor echipe de experți care să susțină temporar personalul autorităților de supraveghere a pieței care solicită asistență sau prin furnizarea de sprijin logistic, cum ar fi consolidarea capacității de testare a echipamentelor desemnate drept bunuri relevante în situații de criză.” (2) Articolul 18 se modifică după cum urmează: (a)La alineatul (1), după prima teză se adaugă următoarea teză: „Comitetul respectiv este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului*.” „Comitetul menționat la articolul 18:”; „Comitetul menționat la articolul 18:”; (b)după alineatul (1) se introduce următorul alineat: „(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.” Articolul 2

Modificări aduse Directivei 2006/42/CE În Directiva 2006/42/CE se introduc următoarele articole: „Articolul 21b

Aplicarea procedurilor de urgență

(1)Statele membre se asigură că măsurile luate pentru transpunerea articolelor 21c-21h din prezenta directivă se aplică numai în cazul în care Comisia a adoptat un act de punere în aplicare în temeiul articolului 23 din [Regulamentul SMEI] care activează articolul 26 din [Regulamentul SMEI] în privința prezentei directive.

(2)Statele membre se asigură că măsurile luate pentru transpunerea articolelor 21c-21h se aplică exclusiv echipamentelor tehnice care au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză în actul de punere în aplicare menționat la alineatul (1) din prezentul articol. (3)Statele membre se asigură că măsurile luate pentru transpunerea articolelor 21c-21h se aplică pe durata regimului de urgență al pieței unice. Cu toate acestea, articolul 21d alineatul (2) al doilea paragraf și articolul 21d alineatul (5) se aplică pe durata regimului de urgență al pieței unice și după dezactivarea sau expirarea acestuia. (4)Comisia este împuternicită să stabilească, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, norme privind acțiunile subsecvente care trebuie realizate cu privire la echipamentele tehnice introduse pe piață în conformitate cu articolele 21d-21g. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 22 alineatul (3). Articolul 21c

Evaluarea cu prioritate a conformității echipamentelor tehnice relevante în situații de criză (1)Prezentul articol se aplică echipamentelor tehnice desemnate drept bunuri relevante în situații de criză care fac obiectul procedurilor de evaluare a conformității în temeiul articolului 12, proceduri care presupun implicarea obligatorie a unui organism notificat. (2)Organismele notificate prelucrează cu prioritate toate cererile de evaluare a conformității echipamentelor tehnice desemnate drept bunuri relevante în situații de criză. (3)Toate cererile în curs de evaluare a conformității echipamentelor tehnice desemnate drept bunuri relevante în situații de criză se prelucrează cu prioritate, înaintea oricărei alte cereri de evaluare a conformității având ca obiect echipamente tehnice care nu au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză. Această cerință se aplică tuturor cererilor de evaluare a conformității echipamentelor tehnice desemnate drept bunuri relevante în situații de criză, indiferent dacă au fost depuse înainte sau după activarea procedurilor de urgență prevăzute la articolul 21b. (4)Tratarea cu prioritate a cererilor de evaluare a conformității echipamentelor tehnice în temeiul alineatelor (2) și (3) nu antrenează costuri suplimentare pentru producătorii care au depus aceste cereri. (5)Organismele notificate depun toate eforturile pentru a-și spori capacitățile de testare a echipamentelor tehnice desemnate drept bunuri relevante în situații de criză care le-au fost notificate. Articolul 21d

Derogare de la procedurile de evaluare a conformității părții care necesită implicarea obligatorie a unui organism notificat (1)Prin derogare de la articolul 12, orice autoritate națională competentă poate autoriza, în urma unei cereri justificate corespunzător, introducerea pe piață sau punerea în funcțiune pe teritoriul statului membru în cauză a echipamentelor tehnice specifice care au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză și pentru care nu au fost desfășurate de către un organism notificat procedurile de evaluare a conformității care presupun implicarea obligatorie a unui organism notificat menționate la articolul 12, însă în cazul cărora a fost demonstrată respectarea tuturor cerințelor esențiale de sănătate și securitate. (2)Producătorul echipamentelor tehnice care fac obiectul procedurii de autorizare menționate la alineatul (1) declară pe proprie răspundere că echipamentele tehnice în cauză respectă toate cerințele esențiale de sănătate și securitate aplicabile și este responsabil pentru îndeplinirea tuturor procedurilor de evaluare a conformității indicate de autoritatea națională competentă. De asemenea, producătorul implementează toate măsurile rezonabile pentru a se asigura că echipamentele tehnice pentru care a fost acordată o autorizație în temeiul alineatului (1) nu părăsesc teritoriul statului membru care a acordat autorizația. (3)Orice autorizație emisă de o autoritate națională competentă în temeiul alineatului (1) stabilește condițiile și cerințele în care pot fi introduse pe piață sau puse în funcțiune echipamentele tehnice, acestea cuprinzând: (a)o descriere a procedurilor prin care s-a demonstrat respectarea cerințelor esențiale de sănătate și securitate aplicabile din prezenta directivă; (b)cerințe specifice privind trasabilitatea echipamentului tehnic în cauză; (c)data încetării valabilității autorizației, care nu poate depăși ultima zi a perioadei pentru care a fost activat regimul de urgență al pieței unice; (d)orice cerință specifică privind necesitatea de a asigura permanent evaluarea conformității în ceea ce privește echipamentul tehnic în cauză;

(e)măsurile care trebuie luate cu privire la echipamentul tehnic în cauză la expirarea autorizației, pentru a se asigura faptul că echipamentul tehnic îndeplinește din nou toate cerințele prezentei directive. (4)Prin derogare de la articolul 21d alineatul (3) primul paragraf, în caz de necesitate autoritatea națională competentă poate să modifice condițiile autorizației menționate la alineatul (3) și după dezactivarea sau expirarea regimului de urgență al pieței unice. (5)Prin derogare de la articolele 6 și 16, echipamentul tehnic pentru care a fost acordată o autorizație în temeiul alineatului (1) din prezentul articol nu părăsește teritoriul statului membru care a emis autorizația și nu poartă marcajul CE. (6)Autoritățile de supraveghere a pieței din statul membru a cărui autoritate competentă a acordat o autorizație în temeiul alineatului (1) au dreptul să ia toate măsurile corective și restrictive la nivel național prevăzute în prezenta directivă în privința echipamentului tehnic respectiv. (7)Statele membre informează Comisia și celelalte state membre cu privire la orice decizie de autorizare a introducerii pe piață sau a punerii în funcțiune a echipamentului tehnic în temeiul alineatului (1). (8)Aplicarea articolelor 21b-21h și utilizarea procedurii de autorizare prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol nu afectează aplicarea procedurilor relevante de evaluare a conformității prevăzute la articolul 12 pe teritoriul statului membru în cauză. Articolul 21e

Prezumția de conformitate pe baza standardelor naționale și internaționale Statele membre iau toate măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că, în scopul introducerii pe piață sau al punerii în funcțiune, autoritățile lor competente consideră că echipamentele tehnice care respectă standardele internaționale relevante sau orice standarde naționale în vigoare în statul membru în care sunt produse, asigurând astfel nivelul de siguranță impus de cerințele esențiale de sănătate și securitate prevăzute în anexa I, respectă cerințele esențiale de sănătate și securitate în oricare dintre următoarele cazuri: (a)în cazul în care nu a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene nicio trimitere la standardele armonizate care vizează cerințele esențiale de sănătate și securitate relevante prevăzute în anexa I la prezenta directivă, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1025/2012; (b)în cazul în care perturbările grave în funcționarea pieței unice care au fost luate în considerare la momentul activării regimului de urgență al pieței unice în conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din [Regulamentul SMEI] restricționează semnificativ posibilitățile producătorilor de a utiliza standardele armonizate care vizează cerințele esențiale de sănătate și securitate relevante prevăzute în anexa I la prezenta directivă și care au fost publicate deja în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1025/2012. Articolul 21f

Adoptarea de specificații comune care conferă prezumția de conformitate (1)În cazul în care există echipamente tehnice care au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză, Comisia este împuternicită să adopte acte de punere în aplicare prin care se stabilesc specificații comune pentru echipamentele tehnice respective vizând cerințele esențiale de sănătate și securitate prevăzute în anexa I, în oricare dintre următoarele cazuri: (a)în cazul în care nu a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene nicio trimitere la standardele armonizate care vizează cerințele esențiale de sănătate și securitate relevante prevăzute în anexa I la prezenta directivă, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1025/2012; (b)în cazul în care perturbările grave în funcționarea pieței unice care au condus la activarea regimului de urgență al pieței unice în conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din [Regulamentul SMEI] restricționează semnificativ posibilitățile producătorilor de a utiliza standardele armonizate care vizează cerințele esențiale de sănătate și securitate relevante prevăzute în anexa I la prezenta directivă și care au fost publicate deja în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1025/2012. (2)Actele de punere în aplicare menționate la alineatul (1) din prezentul articol se adoptă în urma unei consultări cu experții sectoriali și în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 22 alineatul (3). Acestea se aplică echipamentelor tehnice introduse pe piață până în ultima zi a perioadei pentru care a fost activat regimul de urgență al pieței unice în conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din [Regulamentul SMEI]. În etapele timpurii ale elaborării proiectului de act de punere în aplicare prin care se stabilește specificația comună, Comisia colectează opiniile organismelor sau ale grupurilor de experți relevante instituite în temeiul legislației sectoriale relevante a Uniunii. Comisia elaborează proiectul de act de punere în aplicare pe baza acestei consultări. (3)Fără a aduce atingere articolului 7, echipamentele tehnice care sunt în conformitate cu specificațiile comune adoptate în temeiul alineatului (2) din prezentul articol sunt considerate a fi conforme cu cerințele esențiale de sănătate și securitate stabilite în anexa I care fac obiectul specificațiilor comune respective sau al unor părți ale acestora. (4)Prin derogare de la articolul 21b alineatul (3) primul paragraf, cu excepția cazului în care există motive suficiente pentru a considera că echipamentele tehnice vizate de specificațiile comune menționate la alineatul (1) din prezentul articol prezintă un risc pentru sănătatea sau securitatea persoanelor, echipamentele tehnice care respectă specificațiile comune în cauză și care au fost introduse pe piață sunt considerate conforme cu prezenta directivă după expirarea sau abrogarea unui act de punere în aplicare adoptat în temeiul alineatului (2) din prezentul articol și după expirarea sau dezactivarea regimului de urgență al pieței unice în conformitate cu [Regulamentul SMEI]. (5)Atunci când un stat membru consideră că o specificație comună menționată la alineatul (1) nu satisface în întregime cerințele esențiale de sănătate și securitate pe care le vizează și care sunt stabilite în anexa I, acesta informează Comisia în acest sens, prezentând o explicație detaliată, iar Comisia evaluează informațiile respective și, dacă este cazul, modifică sau retrage actul de punere în aplicare prin care se stabilește specificația comună în cauză. Articolul 21g

Adoptarea de specificații comune obligatorii

(1)În cazuri excepționale și justificate corespunzător, Comisia este împuternicită să adopte acte de punere în aplicare prin care se stabilesc specificații comune obligatorii vizând cerințele esențiale de sănătate și securitate prevăzute în anexa I pentru echipamente tehnice enumerate în actul de punere în aplicare menționat la articolul 21b alineatul (1). (2)Actele de punere în aplicare prin care se stabilesc specificațiile comune obligatorii menționate la alineatul (1) din prezentul articol se adoptă în urma unei consultări cu experții sectoriali și în conformitate cu procedura menționată la articolul 22 alineatul (3). Acestea se aplică echipamentelor tehnice introduse pe piață până în ultima zi a perioadei de activare a regimului de urgență al pieței unice. În etapele timpurii ale elaborării proiectului de act de punere în aplicare prin care se stabilește specificația comună, Comisia colectează opiniile organismelor sau ale grupurilor de experți relevante instituite în temeiul legislației sectoriale relevante a Uniunii. Comisia elaborează proiectul de act de punere în aplicare pe baza acestei consultări. (3)Prin derogare de la articolul 21b alineatul (3) primul paragraf, cu excepția cazului în care există motive suficiente pentru a considera că echipamentele tehnice vizate de specificațiile comune obligatorii menționate la alineatul (1) din prezentul articol prezintă un risc pentru sănătatea sau securitatea persoanelor, echipamentele tehnice care respectă specificațiile comune în cauză și care au fost introduse pe piață sunt considerate conforme cu prezenta directivă după expirarea sau abrogarea unui act de punere în aplicare adoptat în temeiul alineatului (2) din prezentul articol și după expirarea sau dezactivarea regimului de urgență al pieței unice în conformitate cu [Regulamentul SMEI]. Articolul 21h

Realizarea cu prioritate a activităților de supraveghere a pieței și asistența reciprocă între autorități (1)Statele membre acordă prioritate activităților de supraveghere a pieței pentru echipamentele tehnice desemnate drept bunuri relevante în situații de criză. (2)Autoritățile de supraveghere a pieței din statele membre depun toate eforturile pentru a oferi asistență altor autorități de supraveghere a pieței pe durata unei situații de urgență pe piața unică, inclusiv prin mobilizarea și trimiterea unor echipe de experți care să susțină temporar personalul autorităților de supraveghere a pieței care solicită asistență sau prin furnizarea de sprijin logistic, cum ar fi consolidarea capacității de testare a echipamentelor tehnice desemnate drept bunuri relevante în situații de criză.” Articolul 3

Modificări aduse Directivei 2010/35/UE Directiva 2010/35/UE se modifică după cum urmează: se introduce următorul capitol 5a: „CAPITOLUL 5a

PROCEDURI DE URGENȚĂ Articolul 33a

Aplicarea procedurilor de urgență

(1)Statele membre se asigură că măsurile luate pentru transpunerea articolelor 33b, 33c și 33d din prezenta directivă se aplică numai în cazul în care Comisia a adoptat un act de punere în aplicare în temeiul articolului 23 din [Regulamentul SMEI] care activează articolul 26 din [Regulamentul SMEI] în privința prezentei directive. (2)Statele membre se asigură că măsurile luate pentru transpunerea articolelor 33b, 33c și 33d se aplică exclusiv echipamentelor sub presiune transportabile care au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză în actul de punere în aplicare menționat la alineatul (1) din prezentul articol. (3)Statele membre se asigură că măsurile luate pentru transpunerea articolelor 33b, 33c și 33d se aplică pe durata regimului de urgență al pieței unice. (4)Cu toate acestea, articolul 33c alineatul (2) al doilea paragraf și articolul 33c alineatul (5) se aplică pe durata regimului de urgență al pieței unice și după dezactivarea sau expirarea acestuia. (5)Comisia este împuternicită să stabilească, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, norme privind acțiunile subsecvente care trebuie realizate cu privire la echipamentele sub presiune transportabile introduse pe piață în conformitate cu articolul 33c. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 38a alineatul (2). Articolul 33b

Evaluarea cu prioritate a conformității

echipamentelor sub presiune transportabile relevante în situații de criză (1)Prezentul articol se aplică echipamentelor sub presiune transportabile desemnate drept bunuri relevante în situații de criză care fac obiectul procedurilor de evaluare a conformității în temeiul articolului 12, proceduri care presupun implicarea obligatorie a unui organism notificat. (2)Organismele notificate prelucrează cu prioritate toate cererile de evaluare a conformității echipamentelor sub presiune transportabile desemnate drept bunuri relevante în situații de criză.

(3)Toate cererile în curs de evaluare a conformității echipamentelor desemnate drept bunuri relevante în situații de criză se prelucrează cu prioritate, înaintea oricărei alte cereri de evaluare a conformității având ca obiect echipamente care nu au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză. Această cerință se aplică tuturor cererilor de evaluare a conformității echipamentelor sub presiune transportabile desemnate drept bunuri relevante în situații de criză, indiferent dacă au fost depuse înainte sau după activarea procedurilor de urgență prevăzute la articolul 33a. (4)Tratarea cu prioritate a cererilor de evaluare a conformității echipamentelor sub presiune transportabile în temeiul alineatului (3) nu antrenează costuri suplimentare pentru producătorii care au depus aceste cereri. (5)Organismele notificate depun toate eforturile pentru a-și spori capacitățile de testare a echipamentelor sub presiune transportabile desemnate drept bunuri relevante în situații de criză care le-au fost notificate. Articolul 33c

Derogare de la procedurile de evaluare a conformității care presupun implicarea obligatorie a unui organism notificat (1)Prin derogare de la articolul 12, orice autoritate națională competentă poate autoriza, în urma unei cereri justificate corespunzător, introducerea pe piață pe teritoriul statului membru în cauză a unui echipament sub presiune transportabil specific care a fost desemnat drept bun relevant în situații de criză și pentru care nu au fost desfășurate de către un organism notificat procedurile de evaluare a conformității care presupun implicarea obligatorie a unui organism notificat menționate la articolul 12, însă în cazul căruia a fost demonstrată respectarea tuturor cerințelor aplicabile prevăzute în anexele la Directiva 2008/68/CE și în prezenta directivă. (2)Producătorul, importatorul, distribuitorul și utilizatorul unui echipament sub presiune transportabil care face obiectul procedurii de autorizare menționate la alineatul (1) din prezentul articol declară pe proprie răspundere că echipamentul sub presiune transportabil în cauză respectă toate cerințele aplicabile prevăzute în anexele la Directiva 2008/68/CE și în prezenta directivă și este responsabil pentru îndeplinirea tuturor procedurilor de evaluare a conformității indicate de autoritatea națională competentă. De asemenea, producătorul, importatorul, distribuitorul și utilizatorul implementează toate măsurile rezonabile pentru a se asigura că echipamentul sub presiune transportabil pentru care a fost acordată o autorizație în temeiul alineatului (1) nu părăsesc teritoriul statului membru care a acordat autorizația. (3)Orice autorizație emisă de o autoritate națională competentă în temeiul alineatului (1) stabilește condițiile și cerințele în care pot fi introduse pe piață sau puse în funcțiune echipamentele sub presiune transportabile, acestea cuprinzând: (a)o descriere a procedurilor prin care s-a demonstrat respectarea cerințelor aplicabile prevăzute în anexele la Directiva 2008/68/CE și în prezenta directivă; (b)cerințe specifice privind trasabilitatea echipamentului sub presiune transportabil în cauză; (c)data încetării valabilității autorizației, care nu poate depăși ultima zi a perioadei pentru care a fost activat regimul de urgență al pieței unice; (d)orice cerință specifică privind necesitatea de a asigura permanent evaluarea conformității în ceea ce privește echipamentul sub presiune transportabil în cauză; (e)măsurile care trebuie luate cu privire la echipamentul sub presiune transportabil în cauză la expirarea autorizației, pentru a se asigura faptul că echipamentul sub presiune transportabil îndeplinește din nou toate cerințele prezentei directive. (4)Prin derogare de la articolul 33a alineatul (3) primul paragraf, în caz de necesitate autoritatea națională competentă poate să modifice condițiile autorizației menționate la alineatul (3) din prezentul articol și după dezactivarea sau expirarea regimului de urgență al pieței unice. (5)Prin derogare de la articolele 14 și 16, echipamentul sub presiune transportabil pentru care a fost acordată o autorizație în temeiul alineatului (1) din prezentul articol nu părăsește teritoriul statului membru care a acordat autorizația. (6)Autoritățile de supraveghere a pieței din statul membru a cărui autoritate competentă a acordat o autorizație în temeiul alineatului (1) au dreptul să ia toate măsurile corective și restrictive la nivel național prevăzute în prezenta directivă în privința echipamentului sub presiune transportabil respectiv. (7)Statele membre informează Comisia și celelalte state membre cu privire la orice decizie de autorizare a introducerii pe piață a unui echipament sub presiune transportabil în temeiul alineatului (1). (8)Aplicarea articolelor 33a-33d și utilizarea procedurii de autorizare prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol nu afectează aplicarea procedurilor relevante de evaluare a conformității prevăzute la articolul 12 pe teritoriul statului membru în cauză. Articolul 33d

Realizarea cu prioritate a activităților de supraveghere a pieței și asistența reciprocă între autorități

(1)Statele membre acordă prioritate activităților de supraveghere a pieței pentru echipamentele sub presiune transportabile desemnate drept bunuri relevante în situații de criză. Autoritățile de supraveghere a pieței din statele membre depun toate eforturile pentru a oferi asistență altor autorități de supraveghere a pieței pe durata unei situații de urgență pe piața unică, inclusiv prin mobilizarea și trimiterea unor echipe de experți care să susțină temporar personalul autorităților de supraveghere a pieței care solicită asistență sau prin furnizarea de sprijin logistic, cum ar fi consolidarea capacității de testare a echipamentelor sub presiune transportabile desemnate drept bunuri relevante în situații de criză.” (2)se introduce următorul articol: „Articolul 38a Procedura comitetului (1)Comisia este sprijinită de comitetul pentru transportul de mărfuri periculoase instituit prin articolul 9 din Directiva 2008/68/CE. Comitetul respectiv este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului*. (2)În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.” Articolul 4

Modificări aduse Directivei 2013/29/UE În Directiva 2013/29/UE se introduce următorul capitol 5a: „CAPITOLUL 5a

PROCEDURI DE URGENȚĂ Articolul 42a

Aplicarea procedurilor de urgență

(1)Statele membre se asigură că măsurile luate pentru transpunerea articolelor 42b-42g din prezenta directivă se aplică numai în cazul în care Comisia a adoptat un act de punere în aplicare în temeiul articolului 23 din [Regulamentul SMEI] care activează articolul 26 din [Regulamentul SMEI] în privința prezentei directive. (2)Statele membre se asigură că măsurile luate pentru transpunerea articolelor 42b-42g se aplică exclusiv articolelor pirotehnice care au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză în actul de punere în aplicare menționat la alineatul (1) din prezentul articol. (3)Statele membre se asigură că măsurile luate pentru transpunerea articolelor 42b-42g se aplică pe durata regimului de urgență al pieței unice. (4)Comisia este împuternicită să stabilească, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, norme privind acțiunile subsecvente care trebuie realizate cu privire la articolele pirotehnice introduse pe piață în conformitate cu articolele 42c-42f. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 44 alineatul (3). Articolul 42b

Evaluarea cu prioritate a conformității articolelor pirotehnice relevante în situații de criză (1)Prezentul articol se aplică tuturor articolelor pirotehnice desemnate drept bunuri relevante în situații de criză care fac obiectul procedurilor de evaluare a conformității în temeiul articolului 17, proceduri care presupun implicarea obligatorie a unui organism notificat. (2)Organismele notificate prelucrează cu prioritate toate cererile de evaluare a conformității articolelor pirotehnice desemnate drept bunuri relevante în situații de criză. (3)Toate cererile în curs de evaluare a conformității echipamentelor desemnate drept bunuri relevante în situații de criză se prelucrează cu prioritate, înaintea oricărei alte cereri de evaluare a conformității având ca obiect echipamente care nu au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză. Această cerință se aplică tuturor cererilor de evaluare a conformității articolelor pirotehnice desemnate drept bunuri relevante în situații de criză, indiferent dacă au fost depuse înainte sau după activarea procedurilor de urgență prevăzute la articolul 42a. (4)Tratarea cu prioritate a cererilor de evaluare a conformității articolelor pirotehnice în temeiul alineatului (3) nu antrenează costuri suplimentare pentru producătorii care au depus aceste cereri.

(5)Organismele notificate depun toate eforturile pentru a-și spori capacitățile de testare a articolelor pirotehnice desemnate drept bunuri relevante în situații de criză care le-au fost notificate. (1)Articolul 42c

Derogare de la procedurile de evaluare a conformității părții care presupun implicarea obligatorie a unui organism notificat Prin derogare de la articolul 17, orice autoritate națională competentă poate autoriza, în urma unei cereri justificate corespunzător, introducerea pe piață pe teritoriul statului membru în cauză a unui articol pirotehnic specific care a fost desemnat drept bun relevant în situații de criză și pentru care nu au fost desfășurate de către un organism notificat procedurile de evaluare a conformității care presupun implicarea obligatorie a unui organism notificat menționate la articolul 17, însă în cazul căruia a fost demonstrată respectarea tuturor cerințelor esențiale de securitate. (2)Producătorul unui articol pirotehnic care face obiectul procedurii de autorizare menționate la alineatul (1) declară pe proprie răspundere că articolul pirotehnic în cauză respectă toate cerințele esențiale de securitate aplicabile și este responsabil pentru îndeplinirea tuturor procedurilor de evaluare a conformității indicate de autoritatea națională competentă. (3)De asemenea, producătorul implementează toate măsurile rezonabile pentru a se asigura că articolul pirotehnic pentru care a fost acordată o autorizație în temeiul alineatului (1) nu părăsește teritoriul statului membru care a acordat autorizația. (4)Orice autorizație emisă de o autoritate națională competentă în temeiul alineatului (1) stabilește condițiile și cerințele în care poate fi introdus pe piață articolul pirotehnic, acestea cuprinzând: (a)o descriere a procedurilor prin care s-a demonstrat respectarea cerințelor esențiale de securitate aplicabile din prezenta directivă; (b)cerințe specifice privind trasabilitatea articolului pirotehnic în cauză; (c)data încetării valabilității autorizației, care nu poate depăși ultima zi a perioadei pentru care a fost activat regimul de urgență al pieței unice; (d)orice cerință specifică privind necesitatea de a asigura permanent evaluarea conformității în ceea ce privește articolul pirotehnic în cauză; (e)măsurile care trebuie luate cu privire la articolul pirotehnic în cauză la expirarea autorizației, pentru a se asigura faptul că articolul pirotehnic îndeplinește din nou toate cerințele prezentei directive. (5)Prin derogare de la articolul 42 a alineatul (3) primul paragraf, în caz de necesitate, autoritatea națională competentă poate să modifice condițiile autorizației menționate la alineatul (3) din prezentul articol și după dezactivarea sau expirarea regimului de urgență al pieței unice. (6)Prin derogare de la articolele 4 și 20, articolele pirotehnice pentru care a fost acordată o autorizație în temeiul alineatului (1) din prezentul articol nu beneficiază de libertatea de circulație în cadrul Uniunii și nu poartă marcajul CE. Autoritățile de supraveghere a pieței nu au obligația de a recunoaște valabilitatea autorizațiilor emise de autoritățile naționale competente ale unui alt stat membru. (7)Autoritățile de supraveghere a pieței din statul membru a cărui autoritate competentă a acordat o autorizație în temeiul alineatului (1) au dreptul să ia toate măsurile corective și restrictive la nivel național prevăzute în prezenta directivă în privința articolelor pirotehnice respective. (8)Statele membre informează Comisia și celelalte state membre cu privire la orice decizie de autorizare a introducerii pe piață a unui articol pirotehnic în temeiul alineatului (1). (9)Aplicarea articolelor 42a-42g și utilizarea procedurii de autorizare prevăzute la alineatul (1) din prezentul articol nu afectează aplicarea procedurilor relevante de evaluare a conformității prevăzute la articolul 17 pe teritoriul statului membru în cauză. Articolul 42d

Prezumția de conformitate pe baza standardelor naționale și internaționale Statele membre iau toate măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că, în scopul introducerii pe piață, autoritățile lor competente consideră că articolele pirotehnice care respectă standardele internaționale relevante sau orice standarde naționale în vigoare în statul membru în care sunt produse, dacă aceste standarde asigură nivelul de siguranță impus de cerințele esențiale de securitate prevăzute în anexa I, respectă cerințele esențiale de securitate în oricare dintre următoarele cazuri: (a)în cazul în care nu a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene nicio trimitere la standardele armonizate care vizează cerințele esențiale de securitate relevante prevăzute în anexa I la prezenta directivă, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1025/2012; (b)în cazul în care perturbările grave în funcționarea pieței unice care au fost luate în considerare la momentul activării regimului de urgență al pieței unice în conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din [Regulamentul SMEI] restricționează semnificativ posibilitățile producătorilor de a utiliza standardele armonizate care vizează cerințele esențiale de securitate relevante prevăzute în anexa I la prezenta directivă și care au fost publicate deja în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1025/2012.

Articolul 42e

Adoptarea de specificații comune care conferă prezumția de conformitate (1)În cazul în care există articole pirotehnice care au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză, Comisia este împuternicită să adopte pentru aceste articole pirotehnice acte de punere în aplicare prin care se stabilesc specificații comune vizând cerințele esențiale de securitate prevăzute în anexa I, în oricare dintre următoarele cazuri: (a)în cazul în care nu a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene nicio trimitere la standardele armonizate care vizează cerințele esențiale de securitate relevante prevăzute în anexa I la prezenta directivă, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1025/2012; (b)în cazul în care perturbările grave în funcționarea pieței unice care au condus la activarea regimului de urgență al pieței unice în conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din [Regulamentul SMEI] restricționează semnificativ posibilitățile producătorilor de a utiliza standardele armonizate care vizează cerințele esențiale de securitate relevante prevăzute în anexa I la prezenta directivă și care au fost publicate deja în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1025/2012. (2)Actele de punere în aplicare menționate la alineatul (1) din prezentul articol se adoptă în urma unei consultări cu experții sectoriali și în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 44 alineatul (3). Acestea se aplică articolelor pirotehnice introduse pe piață până în ultima zi a perioadei de activare a regimului de urgență al pieței unice. În etapele timpurii ale elaborării proiectelor de acte de punere în aplicare prin care se stabilesc specificațiile comune, Comisia colectează opiniile organismelor sau ale grupurilor de experți relevante instituite în temeiul legislației sectoriale relevante a Uniunii. Comisia elaborează proiectul de act de punere în aplicare pe baza acestei consultări. (3)Fără a aduce atingere articolului 16, articolele pirotehnice care sunt în conformitate cu specificațiile comune adoptate în temeiul alineatului (2) din prezentul articol sunt considerate a fi conforme cu cerințele esențiale de securitate stabilite în anexa I care fac obiectul specificațiilor comune respective sau al unor părți ale acestora. (4)Prin derogare de la articolul 42a alineatul (3) primul paragraf, cu excepția cazului în care există motive suficiente pentru a considera că articolele pirotehnice vizate de specificațiile comune menționate la alineatul (1) din prezentul articol prezintă un risc pentru sănătatea sau securitatea persoanelor, articolele pirotehnice care respectă specificațiile comune respective și care au fost introduse pe piață sunt considerate conforme cu prezenta directivă după expirarea sau abrogarea unui act de punere în aplicare adoptat în temeiul alineatului (2) din prezentul articol și după expirarea sau dezactivarea regimului de urgență al pieței unice în conformitate cu [Regulamentul SMEI]. (5)Atunci când un stat membru consideră că o specificație comună menționată la alineatul (1) nu satisface în întregime cerințele esențiale de securitate pe care le vizează și care sunt stabilite în anexa I, acesta informează Comisia în acest sens, prezentând o explicație detaliată, iar Comisia evaluează informațiile respective și, dacă este cazul, modifică sau retrage actul de punere în aplicare prin care se stabilește specificația comună în cauză. Articolul 42f

Adoptarea de specificații comune obligatorii (1)În cazuri justificate corespunzător, Comisia este împuternicită să adopte acte de punere în aplicare prin care se stabilesc specificații comune obligatorii vizând cerințele esențiale de securitate prevăzute în anexa I pentru articolele pirotehnice care au fost desemnate drept bunuri relevante în situații de criză. (2)Actele de punere în aplicare menționate la alineatul (1) se adoptă în urma unei consultări cu experții sectoriali și în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 44 alineatul (3) și se aplică articolelor pirotehnice introduse pe piață până în ul