RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CĂTRE CONSILIU PRIVIND ACTIVITĂȚILE DE LUARE ȘI ACORDARE DE ÎMPRUMUTURI ALE UNIUNII EUROPENE ÎN 2011 /* COM/2012/0419 final */





CUPRINS 1........... Introducere. 3 2........... Activitățile de acordare de împrumuturi ale Uniunii Europene. 3 2.1........ Mecanismul de asistență pentru balanța de plăți 3 2.1.1..... Operațiuni legate de balanța de plăți în 2011. 4 2.2........ MESF. 5 2.2.1..... Operațiuni MESF în 2011. 5 2.3........ Mecanismul AMF. 5 2.3.1..... Operațiuni AMF în 2011. 5 2.4........ Mecanismul Euratom.. 5 2.4.1..... Operațiunile Euratom în 2011. 5 3........... Activitățile de luare de împrumut ale Uniunii Europene. 5 3.1........ BDP. 5 3.2........ MESF. 5 3.3........ AMF. 5 3.4........ Euratom.. 5 4........... Banca Europeană de Investiții 5 4.1........ Activitățile de acordare de împrumuturi ale BEI 5 4.2........ Activitățile de luare de împrumuturi ale BEI 5 5........... Menținerea stabilității financiare în zona euro. 5 5.1........ Mecanismul de împrumut pentru Grecia (Greek Loan Facility) 5 5.2........ Fondul european de stabilitate financiară (FESF) 5 5.3........ Mecanismul european de stabilitate (MES) 5 1.1. Introducere Deciziile Consiliului de stabilire a diferitelor instrumente de acordare de împrumuturi ale Uniunii Europene prevăd obligația Comisiei de a informa anual Parlamentul European și Consiliul cu privire la utilizarea acestor instrumente. Pentru a îndeplini aceste obligații de informare, prezentul raport descrie operațiunile de acordare de împrumuturi pentru fiecare instrument în parte, precum și activitățile corespunzătoare de luare de împrumuturi. 2. Activitățile de acordare de împrumuturi ale Uniunii Europene Comisia acordă sprijin financiar țărilor terțe și statelor membre în temeiul unor diverse decizii ale Consiliului, în funcție de zonele geografice implicate și de obiectivele urmărite. Acestea sunt, de obicei, sub formă de împrumuturi bilaterale finanțate de pe piețele de capital cu garanție din partea bugetului UE[1]. 2.1. Mecanismul de asistență pentru balanța de plăți Asistența pentru balanța de plăți se prezintă sub forma unor împrumuturi pe termen mediu acordate de Uniune, în general însoțite de finanțare acordată de Fondul Monetar Internațional (FMI) și de alți creditori multilaterali, precum BEI, BERD sau Banca Mondială, sau de asistență bilaterală din partea statelor membre. Acest mecanism are un caracter excepțional și este mobilizat de la caz la caz, printr-o decizie a Consiliului. Beneficiarii potențiali sunt statele membre din afara zonei euro care se confruntă cu dificultăți serioase legate de balanța de plăți. Acesta vizează diminuarea constrângerilor de finanțare externă cu care se confruntă statele membre destinatare și refacerea viabilității balanțelor de plăți ale acestora. Asistența este acordată cu condiția îndeplinirii unor condiții de politică economică convenite de Comisie și de statul membru, în urma consultării Comitetului economic și financiar (CEF), și sub rezerva semnării unui memorandum de înțelegere înainte de încheierea acordurilor de împrumut. Verificarea implementării măsurilor este o condiție pentru vărsarea în continuare a tranșelor de plată. Mecanismul de asistență pentru balanța de plăți a fost reactivat în 2008 ca răspuns la criza economică și financiară internațională, iar plafonul său a fost majorat de la 12 miliarde EUR la 25 de miliarde EUR în decembrie 2008[2], ajungând la 50 de miliarde EUR, conform unei decizii din mai 2009[3], pentru a permite UE să reacționeze prompt la toate cererile noi de asistență pentru balanța de plăți. Până la 31 decembrie 2011, o sumă totală de 14,6 miliarde EUR fusese alocată Ungariei[4], Letoniei[5] și României[6], din care 13,4 miliarde EUR au fost vărsate până la sfârșitul anului 2011. Tabelul 1: Asistența pentru balanța de plăți la 31.12.2011 (în miliarde EUR) Țară || Suma acordată || Suma vărsată || Suma rambursată || Suma datorată || Scadența medie a împrumutului (ani) Ungaria || 6,5 || 5,5 || 2,0 || 3,5 || 6,1 Letonia || 3,1 || 2,9 || 0 || 2,9 || 6,6 România || 5,0 || 5,0 || 0 || 5,0 || 7,0 Total || 14,6 || 13,4 || 2,0 || 11,4 || 2.1.1. Operațiuni legate de balanța de plăți în 2011 În 2011, o sumă totală de 1,350 de miliarde EUR a fost plătită în două tranșe: Tabelul 2: Lista operațiunilor de acordare de împrumut efectuate în cadrul mecanismului de asistență pentru balanța de plăți în 2011 (în milioane EUR) Țară || Decizie || Data tranșei de plată || Scadență || Cupon || Suma vărsată România || 2009/459/CE || 24/3/2011 || 4/4/2018 || 3,25% || 1 200 || || 22/6/2011 || 4/10/2018 || 3,13% || 150 Total || || || || || 1 350 Asistența financiară acordată Ungariei și Letoniei a expirat în noiembrie 2010 și, respectiv, în ianuarie 2012. Drept urmare, restul sumei de 1 miliard EUR alocate Ungariei și al celei de 0,2 miliarde EUR alocate Letoniei nu va fi plătit în cadrul actualelor operațiuni legate de balanța de plăți. În plus față de asistența în valoare de 5 miliarde EUR furnizată deja pentru balanța de plăți, Consiliul a decis la 12 mai 2011 să ofere României asistență financiară preventivă în valoare de până la 1,4 miliarde EUR[7], din care nu s-au efectuat încă plăți. 2.2. MESF Regulamentul (CE) nr. 407/2010 al Consiliului din 11 mai 2010 a instituit mecanismul european de stabilizare financiară (MESF) în temeiul articolului 122 alineatul (2)[8] din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). MESF este susținut integral din bugetul UE și are o capacitate totală de acordare de împrumuturi de până la 60 de miliarde EUR. Comisia este împuternicită să atragă fonduri în numele Uniunii Europene, fie de pe piețele de capital, fie direct, de la instituțiile financiare. Utilizarea MESF este supusă condițiilor strategice prevăzute într-un program comun al UE/FMI de ajustare structurală și de asistență. Asistența financiară în cadrul MESF este furnizată în urma unei decizii a Consiliului adoptate cu majoritate calificată. Comisia și statul membru beneficiar încheie un memorandum de înțelegere în care sunt detaliate condițiile generale de politică economică stabilite de Consiliu. Comisia comunică apoi memorandumul de înțelegere Parlamentului European și Consiliului. Condițiile de politică economică sunt reexaminate periodic și pot fi ajustate la nevoie[9]. Comisia raportează periodic Comitetului economic și financiar și Consiliului cu privire la implementarea Regulamentului MESF și cu privire la existența în continuare a circumstanțelor speciale care au justificat adoptarea acestuia[10]. 2.2.1. Operațiuni MESF în 2011 MESF a fost activat în 2011 pentru Irlanda și Portugalia, prin angajarea unei sume de împrumut în valoare de până la 22,5 miliarde EUR și, respectiv, 26 de miliarde EUR pentru aceste două țări beneficiare. Angajamentele totale, incluzând și MESF, FMI și alte state membre se ridică la 85 de miliarde EUR și, respectiv, la 78 de miliarde EUR: Tabelul 3: Defalcarea angajamentelor (în miliarde EUR) Țară || MESF || FESF || FMI || Altele || Total Irlanda || 22,5 || 17,7 || 22,5 || 22,3* || 85 Portugalia || 26,0 || 26,0 || 26,0 || || 78 Total || 48,5 || 43,7 || 48,5 || 22,3 || 163 * 4,8 miliarde EUR de la alte state membre (Regatul Unit, Suedia, Danemarca) și 17,5 miliarde EUR de la statul irlandez. În conformitate cu Decizia Consiliului 2011/77/UE[11] și Decizia Consiliului 2011/344/UE[12], Irlandei i-au fost vărsate 13 900 milioane EUR, iar Portugaliei 14 100 milioane EUR în 2011. Tabelul 4: Lista operațiunilor de acordare de împrumut efectuate în cadrul MESF în 2011 (în milioane EUR) Țară || Decizie || Suma acordată || Data tranșei de plată || Suma vărsată || Cupon || Scadență || Scadența medie a împrumutului (ani) Irlanda || 2011/77/UE || 22 500 || 12/1/2011 || 5 000 || 2,50 % || 4/12/2015 || 4,9 || || || 24/3/2011 || 3 400 || 3,25 % || 4/4/2018 || 5,8 || || || 31/5/2011 || 3 000 || 3,50 % || 4/6/2021 || 6,9 || || || 29/9/2011 || 2 000 || 3,00 % || 4/9/2026 || 8,1 || || || 6/10/2011 || 500 || 2,375% || 4/10/2018 || 8,0 Subtotal || || || || 13 900 || || || 8,0 Portugalia || 2011/344/UE || 26 000 || 31/5/2011 || 1 750 || 3,50% || 4/6/2021 || 10,0 || || || 1/6/2011 || 4 750 || 2,75% || 3/6/2016 || 6,4 || || || 21/9/2011 || 5 000 || 2,75% || 21/9/2021 || 7,9 || || || 29/9/2011 || 2 000 || 3,00% || 4/9/2026 || 9,0 || || || 6/10/2011 || 600 || 2,375% || 4/10/2018 || 8,9 Subtotal || || || || 14 100 || || || 8,9 Total || || 48 500 || || 28 000 || || || În 2012 au fost efectuate plăți suplimentare: - la 16 ianuarie: 1 500 de milioane EUR către Irlanda și 1 500 de milioane EUR către Portugalia - la 5 martie: 3 000 de milioane EUR către Irlanda - la 24 aprilie: 1 800 de milioane EUR către Portugalia - la 4 mai: 2 700 de milioane EUR către Portugalia. Aceste operațiuni au majorat suma totală datorată aferentă mecanismului la 38 500 de milioane EUR. Mai mult, în conformitate cu concluziile adoptate de șefii de stat sau de guvern din zona euro și de instituțiile UE la 21 iulie 2011 referitoare la acordarea de împrumuturi prin Mecanismul european de stabilizare financiară, s-a decis o prelungire a scadențelor și o reducere a marjei ratei dobânzii[13]. Scadența medie maximă a crescut de la 7,5 la 12,5 ani, iar scadența tranșelor individuale din împrumut poate fi prelungită până la 30 de ani. În plus, a fost eliminată marja pentru împrumuturile acordate țării beneficiare. Ca urmare, țara beneficiară va plăti doar costul total al fondurilor acordate de UE. Aceste decizii se vor aplica retroactiv pentru toate tranșele de împrumut vărsate. 2.3. Mecanismul AMF Asistența macrofinanciară (AMF) se acordă în scopul susținerii țărilor candidate la UE, țărilor potențial candidate și țărilor vecine pentru a rezolva probleme pe termen scurt legate de balanța de plăți, pentru a stabiliza finanțele publice și pentru a încuraja implementarea reformelor structurale. Asistența macrofinanciară se acordă în mod excepțional și pentru o perioadă limitată de timp, ea fiind supusă unor condiții stricte de politică economică. Operațiunile din cadrul AMF completează de regulă programele de ajustare ale FMI. AMF poate fi furnizată sub formă de granturi și/sau de împrumuturi. În ianuarie 2011, Comisia a transmis Comitetului economic și financiar o notă amplă prin care clarifica criteriile folosite pentru a decide între utilizarea împrumuturilor și a granturilor, iar acesta din urmă a aprobat-o. Criteriile se împart în două categorii mari: nivelul de dezvoltare economică și socială a țării care primește asistența[14], pe de o parte, și sustenabilitatea datoriei și capacitatea de rambursare, pe de alta. Se iau în considerare și criteriile aplicate de Banca Mondială și FMI pentru acordarea de asistență financiară. Metodologia și selecția indicatorilor utilizați de Comisie sunt detaliate în documentul de lucru al serviciilor Comisiei[15] care însoțește raportul anual pe 2010 privind AMF. De asemenea, Comisia a înaintat o propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a dispozițiilor generale privind acordarea de asistență macrofinanciară țărilor terțe[16]. Acest regulament-cadru va eficientiza procesul decizional, aliniindu-l totodată la alte instrumente UE de asistență financiară. În plus, în urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona, deciziile privind asistența macrofinanciară sunt luate în conformitate cu procedura legislativă ordinară (codecizie). În cazul în care o țară beneficiară nu își onorează obligațiile de rambursare, Comisia poate activa Fondul de garantare pentru acțiuni externe[17], astfel încât să fie garantată rambursarea de către Comisie a împrumutului corespondent[18]. Informații detaliate despre operațiunile de acordare a asistenței macrofinanciare pot fi găsite în raportul anual al Comisiei către Parlamentul European și către Consiliu privind punerea în aplicare a asistenței macrofinanciare acordate țărilor terțe[19]. 2.3.1. Operațiuni AMF în 2011 În 2011, Comisia a propus acordarea de asistență macrofinanciară Georgiei și Republicii Kârgâze, dar nu a fost luată încă nici o decizie. Se așteaptă un rezultat în decursul anului 2012. În februarie 2012, Egiptul solicitat asistență macrofinanciară în valoare de 500 de milioane EUR, care ar putea fi acordată parțial drept grant și care ar completa fondurile furnizate de FMI și de alți donatori. În vederea pregătirii unui răspuns la solicitarea Egiptului, Comisia și FMI analizează în prezent care sunt necesitățile restante de finanțare externă. În iulie 2011, au fost vărsate două tranșe de împrumut: - 100 de milioane EUR pentru Serbia, ca prima tranșă a unei decizii adoptate în 2009[20]: - 26 de milioane EUR pentru Armenia, ca prima tranșă a unei decizii adoptate în 2009[21]: În februarie 2012, a fost efectuată a doua și ultima tranșă din asistența macrofinanciară pentru Armenia, în valoare de 39 de milioane EUR. Mai mult, în 2011, a fost acordată o sumă totală de 55 de milioane EUR sub formă de granturi (35 de milioane EUR pentru Armenia și 20 de milioane EUR pentru Moldova[22]). 2.4. Mecanismul Euratom Mecanismul de împrumut Euratom poate fi utilizat pentru a finanța proiecte în statele membre (Decizia 77/270/Euratom a Consiliului) sau în anumite țări terțe (Ucraina, Rusia sau Armenia – Decizia 94/179/Euratom a Consiliului). În 1990, Consiliul a stabilit o limită privind împrumuturile luate în valoare de 4 miliarde EUR, din care o sumă de aproximativ 3,4 miliarde EUR a fost aprobată și plătită. În 2002, Comisia a propus majorarea limitei de împrumut de la 4 miliarde EUR la 6 miliarde EUR, însă Consiliul nu a ajuns încă la un acord în acest sens. 2.4.1. Operațiunile Euratom în 2011 În 2011, nu s-au adoptat decizii de acordare a unor împrumuturi și nu s-au efectuat plăți. 3. Activitățile de luare de împrumut ale Uniunii Europene Pentru a finanța activitățile de acordare de împrumuturi decise de Consiliu, Comisia este împuternicită să ia împrumuturi de pe piețele de capital, atât în numele Uniunii Europene, cât și în numele Euratom. Luarea și acordarea de împrumuturi este realizată ca operațiune „back-to-back”, ceea ce garantează faptul că bugetul UE nu își asumă nici un risc legat de rata dobânzii sau de schimbul valutar[23]. Sumele luate cu împrumut și încă nerambursate corespund împrumuturilor acordate și încă nerambursate. Tabelul 5: Împrumuturi totale luate de Uniunea Europeană – capital rămas (1) (milioane EUR) || CECO în lichidare (1) (2) || Euratom (1) || BDP || AMF || MESF || Total Uniunea Europeană 2008 || 266 || 484 || 2 000 || 654 || || 3 404 2009 || 214 || 481 || 9 200 || 584 || || 10 479 2010 || 219 || 466 || 12 050 || 500 || || 13 235 2011 || 225 || 447 || 11 400 || 590 || 28 000 || 40 662 (1) S-au utilizat ratele de conversie de la data de 31 decembrie a fiecărui an. (2) Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului se află în lichidare din anul 2002. Ultimele obligațiuni emise de CECO au scadența în 2019. || 3.1. BDP În martie 2011, în cadrul mecanismului de asistență pentru balanța de plăți (BDP), a fost nevoie să se colecteze de pe piață un împrumut în valoare de 1,2 miliarde EUR. Pentru a se asigura o execuție eficientă și fără probleme, s-a decis să se colecteze aceste fonduri împreună cu fondurile necesare pentru un împrumut în favoarea Irlandei în cadrul programului MESF (3,4 miliarde EUR). În iunie a fost colectat un supliment de 0,15 miliarde EUR pentru România. Tabelul 6: Obligațiuni ale UE emise în cursul anului 2011 (în miliarde EUR) Țară || Descriere || Data emiterii || Data scadenței || Valoare (EUR) România || 4,6 miliarde EUR 3,25%/2018 || 24/3/2011 || 4/4/2018 || 1,20 (+ 3,4 pentru MESF Irlanda) România || 0,15 miliarde EUR 3,125%/2018 || 22/6/2011 || 4/10/2018 || 0,15 Total || || || || 1,350 3.2. MESF Comisia, în numele Uniunii Europene, a avut nevoie de resurse substanțiale pentru finanțări în cadrul programului MESF pentru a putea finanța sprijinul acordat Irlandei și Portugaliei. Partea care îi revenea UE (completată de FMI și FESF) a fost eliberată relativ rapid, deoarece UE era deja un emitent bine stabilit pe piață în comparație cu FESF. Această concentrare a eforturilor programului MESF la începutul perioadei a constat într-o emisiune record în numele UE, care s-a ridicat la 28 de miliarde EUR pentru MESF, finanțată prin șase obligațiuni de referință ale UE (cu o valoare nominală de cel puțin 3 miliarde EUR pentru fiecare serie de obligațiuni) și printr-o tranzacție de mai mică amploare. Aceste obligațiuni ale UE au suscitat o cerere foarte mare pe piață, care a depășit cu mult oferta. Toate grupurile importante de investitori și îndeosebi investitori pe termen lung (fonduri de investiții, gestionari de active, asigurări și fonduri de pensii), precum și instituții oficiale au achiziționat aceste obligațiuni ale UE[24]. Performanța acestor obligațiuni ale UE pe piața secundară a fost pozitivă și a confirmat poziția de emitent de obligațiuni de referință de înalt nivel a UE. Pentru obligațiunile de 15 ani, UE a primit un premiu, „Afacerea anului în sectorul emitenților suverani, supranaționali și al agențiilor”, din partea International Financing Review și titlul de „afacerea anului” din partea Euromoney. Tabelul 7: Prezentarea generală a finanțărilor și a plăților de împrumuturi din cadrul MESF (în miliarde EUR) Țară || Colectată la || Data scadenței || Valoare Irlanda || 5/1/2011 || 4/12/2015 || 5,00 Irlanda (plus 1,2 pentru balanța de plăți a României, a se vedea mai sus) || 17/3/2011 || 4/4/2018 || 3,40 Irlanda (3), Portugalia (1,75) || 24/5/2011 || 4/6/2021 || 4,75 Portugalia || 25/5/2011 || 3/6/2016 || 4,75 Portugalia || 14/9/2011 || 21/9/2021 || 5,00 Irlanda (2), Portugalia (2) || 22/9/2011 || 4/9/2026 || 4,00 Irlanda (0,5), Portugalia (0,6) || 29/9/2011 || 4/10/2018 || 1,10 Total || || || 28,00 În 2012 au fost efectuate emisiuni de obligațiuni suplimentare: - în ianuarie: 3 miliarde EUR (1,5 miliarde EUR pentru Irlanda și 1,5 miliarde EUR pentru Portugalia), și - în martie: 3 miliarde EUR pentru Irlanda, - în aprilie: 1,8 miliarde EUR pentru Portugalia și - în mai: 2,7 miliarde EUR pentru Portugalia. În total, valoarea fondurilor colectate pentru MESF s-a ridicat la 38,5 miliarde EUR. 3.3. AMF În 2011 au fost realizate cu succes două operațiuni de împrumut (100 de milioane EUR pentru Serbia și 26 de milioane EUR pentru Armenia). Ambele au fost finanțate prin plasamente private. Tabelul 8: Plasamente private ale UE în cursul anului 2011 (în milioane EUR) Țară || Descriere || Data emisiunii || Data scadenței || Valoare Serbia || UE 3,382%/2019 || 5/7/2011 || 12/7/2019 || 100 Armenia || UE 3,691%/2026 || 20/7/2011 || 27/7/2026 || 26 Total || || || || 126 3.4. Euratom În 2011 nu s-a efectuat nicio operațiune de luare de împrumuturi în cadrul Euratom. 4. Banca Europeană de Investiții 4.1. Activitățile de acordare de împrumuturi ale BEI BEI oferă finanțare fie direct pentru proiecte de investiții individuale, fie prin intermediari financiari pentru proiecte de dimensiuni mai mici realizate de IMM-uri sau de autorități locale și municipalități. BEI oferă, de asemenea, garanții pentru împrumuturi, asistență tehnică și capital de risc. În 2011, BEI a convenit un volum de finanțare în valoare totală de 61 de miliarde EUR (în comparație cu 72 de miliarde EUR în 2010), care reflectă o întoarcere treptată la nivelurile de creditare de dinainte de 2008, după eforturi de creditare suplimentare excepționale înregistrate în 2008, 2009 și 2010. Finanțarea în statele membre UE a reprezentat 54 de miliarde EUR. Această sumă nu este acoperită de garanții din partea UE. Finanțarea țărilor terțe a atins 7,3 miliarde EUR, din care 3,1 miliarde EUR în cadrul mandatului extern acoperit de garanția din partea UE. Activitățile de finanțare ale BEI au un impact asupra bugetului UE atunci când sunt însoțite de garanții UE, de dispoziții de partajare a riscurilor UE/BEI sau de alte mecanisme mixte. În special, împrumuturile acordate de BEI în cadrul mandatului extern (care acoperă țările în curs de aderare, țările vecine de la sud și est, țări din Asia, America Latină și sudul Africii) beneficiază de o garanție de la bugetul UE care acoperă riscuri suverane sau politice. Comisia va publica în al doilea semestru din 2012 un raport separat privitor la activitățile de creditare externă ale BEI pentru anul 2011. De asemenea, BEI gestionează mecanisme de finanțare cu partajarea riscului care implică utilizarea bugetului UE pentru a sprijini politicile UE (de exemplu, mecanismul de finanțare cu partajarea riscurilor pentru proiecte de cercetare și dezvoltare și garantarea împrumuturilor pentru proiectele TEN-Transport)[25]. 4.2. Activitățile de luare de împrumuturi ale BEI În 2011, piețele s-au dovedit a fi mai neprimitoare pe măsură de preocupările legate de Europa creșteau, însă BEI a reușit să mențină în primele zece luni niveluri de finanțare și condiții de acces la piață destul de stabile. Piața a devenit apoi deosebit de dificilă în noiembrie/decembrie. În acest moment, o deteriorare puternică a încrederii piețelor în statele europene a cauzat, pentru majoritatea emitenților europeni, o extindere substanțială a spreadului și o diminuare a cererii. Incertitudinea a atins un nivel maxim în decembrie, după ce Standard&Poor’s și Fitch au pus sub supraveghere ratingul BEI. În aceste circumstanțe, efortul BEI de a-și finaliza programul de finanțare relativ devreme, și realizarea acestui obiectiv până la sfârșitul lunii octombrie, s-a dovedit de o importanță vitală. Volumul emisiunii, respectiv 76 de miliarde EUR, a fost al doilea ca mărime realizat vreodată (în 2010: 67 de miliarde EUR). 5. Menținerea stabilității financiare în zona euro Ca răspuns la criza economică și financiară mondială, Consiliul și statele membre din zona euro au decis să adopte măsuri pentru menținerea stabilității financiare în zona euro și în Europa în general. Aceste măsuri sunt prezentate mai jos. 5.1. Mecanismul de împrumut pentru Grecia (Greek Loan Facility) În urma acordului unanim de a sprijini Grecia, la care au ajuns la 2 mai 2010[26] miniștrii de finanțe ai țărilor din zona euro, a fost creat un program comun pe trei ani cu FMI care a implicat un pachet financiar în valoare de 110 miliarde EUR pentru a ajuta Grecia, însoțit de condiții stricte de politică economică[27] negociate cu autoritățile elene de către Comisie și FMI, în colaborare cu BCE. Contribuțiile se ridică la 80 de miliarde EUR din partea statelor membre din zona euro și la 30 de miliarde EUR din partea FMI. La 31 decembrie 2011, totalul plăților către Grecia se ridica la 73 de miliarde EUR (52,9 miliarde EUR din partea statelor membre din zona euro și 20,1 miliarde EUR din partea FMI[28]). Rolul Comisiei În cadrul mecanismului de împrumut pentru Grecia, Comisia nu acționează în calitate de creditor și nici de debitor. Cu toate acestea, reprezentanții statelor membre ale Uniunii Europene au hotărât la 5 mai 2010 să încredințeze Comisiei sarcini privitoare la coordonarea și gestionarea împrumuturilor bilaterale centralizate, potrivit celor stabilite printr-un acord al creditorilor încheiat la 8 mai 2010 de statele membre din zona euro care acordă respectivul sprijin[29]. Acest rol nu implică o majorare a cheltuielilor Comisiei sau a oricăror altor cheltuieli ținând de bugetul UE[30]. Începând din 28 martie 2012, sumele rămase neutilizate au fost anulate. Condițiile financiare ale mecanismului au fost, de asemenea, modificate, scadența finală fiind prelungită la 15 ani și perioada de grație la 10 ani. În plus, marja a fost redusă la 1,5%. 5.2. Fondul european de stabilitate financiară (FESF) Fondul european de stabilitate financiară (FESF) a fost creat de statele membre din zona euro sub forma unei societăți înregistrate în Luxemburg și deținute de acestea, în urma deciziilor adoptate la 9 mai 2010 în cadrul Consiliului Ecofin. FESF poate emite obligațiuni garantate de state membre din zona euro pentru a finanța împrumuturi în favoarea statelor membre din zona euro aflate în dificultate, cu respectarea unor condiții negociate cu Comisia în colaborare cu Banca Centrală Europeană și FMI, condiții care necesită aprobarea Eurogrupului. Împrumuturile acordate de FESF nu sunt acoperite de garanții de la bugetul UE. Comisia își coordonează activitățile de acordare de împrumuturi cu cele ale FESF pentru a finanța programele la care participă amândouă, în vederea optimizării calendarului activităților lor pe piețele de capital. 5.3. Mecanismul european de stabilitate (MES) La 2 februarie 2012 a fost convenită crearea unui nou mecanism permanent de gestionare a crizelor, Mecanismul european de stabilitate (MES). Tratatul privind MES este planificat să intre în vigoare la jumătatea anului 2012, după ratificarea de către cele 17 state membre din zona euro. MES va prelua sarcinile îndeplinite în prezent de FESF și MESF de a furniza, atunci când este necesar, asistență financiară pentru statele membre din zona euro. În acest scop, MES este autorizat să colecteze fonduri prin emisiunea de instrumente financiare sau prin încheierea de acorduri sau convenții financiare sau de altă natură cu membrii MES, cu instituții financiare sau alte părți terțe. Volumul inițial maxim de acordare de împrumuturi al MES este stabilit la 500 de miliarde EUR, incluzând capacitatea restantă de acordare de împrumuturi a FESF. [1] O prezentare detaliată a activităților Comisiei de acordare și de luare de împrumuturi poate fi consultată la adresa http://ec.europa.eu/economy_finance/EU_creditată/index_en.htm. [2] Regulamentul (CE) nr. 1360/2008 al Consiliului din 2 decembrie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 332/2002 de înființare a unui mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre. [3] Regulamentul (CE) nr. 431/2009 al Consiliului din 18 mai 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 332/2002 de înființare a unui mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre. [4] Decizia 2009/102/CE a Consiliului din 4 noiembrie 2008. [5] Decizia 2009/290/CE a Consiliului din 20 ianuarie 2009. [6] Decizia 2009/459/CE a Consiliului din 6 mai 2009. [7] Decizia Consiliului (2011/288/UE) din 12 mai 2011 de acordare a unei asistențe financiare preventive pe termen mediu din partea UE României (JO L 132, 19.5.2011, p. 15). [8] Articolul 122 alineatul (2) din TFUE prevede acordarea de sprijin financiar statelor membre care se confruntă cu dificultăți cauzate de circumstanțe excepționale, situate în afara controlului acestora. [9] Reexaminarea este realizată de Comisie, care se consultă cu BCE, cel puțin o dată la șase luni. Orice modificări ale programului de ajustare care ar putea fi necesare se discută cu statul membru beneficiar. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, decide cu privire la orice ajustări care trebuie efectuate asupra condițiilor generale inițiale privind politica economică și aprobă programul de ajustare revizuit, pregătit de statul membru beneficiar. [10] Raportul trebuie prezentat în termen de șase luni de la intrarea în vigoare a Regulamentului (UE) nr. 407/2010 al Consiliului și, dacă este cazul, la fiecare șase luni după această dată (articolul 9 din regulament). [11] Decizia de punere în aplicare nr. 2011/77/UE a Consiliului din 7 decembrie 2010 privind acordarea de asistență financiară din partea Uniunii pentru Irlanda (JO L 30, 4.2.2011, p.34). [12] Decizia de punere în aplicare nr. 2011/344/UE a Consiliului din 30 mai 2011 privind acordarea de asistență financiară din partea Uniunii pentru Portugalia (JO L 159, 30.5.2011, p.88). [13] Decizia de punere în aplicare nr. 2011/682/UE a Consiliului din 11 octombrie 2011 de modificare a Deciziei de punere în aplicare 2011/77/UE (Irlanda) și Decizia de punere în aplicare nr. 2011/683/UE a Consiliului din 11 octombrie 2011 de modificare a Deciziei de punere în aplicare 2011/344/UE (Portugalia), (JO L 269, 14.10.2011, p. 31 și, respectiv, p. 32). [14] Se propune ca indicator principal venitul național brut pe cap de locuitor. [15] SEC(2011) 874 final. [16] COM(2011) 396 final. [17] A se vedea Regulamentul (CE, Euratom) nr. 480/2009 al Consiliului. Până în prezent nu s-a înregistrat nicio situație de incapacitate de plată pentru împrumuturile din cadrul AMF. [18] Deși rambursarea împrumutului este acoperită in fine de garanții de la bugetul UE, Fondul de garantare joacă rolul unei rezerve de lichidități care protejează bugetul UE de riscurile unor cereri de plată în urma neonorării obligațiilor de plată de către debitori. A se consulta COM(2010)418 pentru un raport cuprinzător privind funcționarea fondului, precum și documentul de lucru al serviciilor Comisiei anexat acestuia [SEC(2010)968]. [19] Nepublicat încă pentru anul 2011. Pentru 2010, a se vedea COM(2011)408 final. [20] Decizia 2009/892/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009. [21] Decizia 2009/890/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009. [22] Decizia 2010/0162 (COD) a Consiliului și a Parlamentului European din 7 septembrie 2010. [23] Regulamentul MESF permite recurgerea la prefinanțare, deoarece autorizează Comisia „să împrumute de pe piețele de capital sau de la instituțiile financiare la momentul cel mai indicat, între plățile planificate, astfel încât să optimizeze costul finanțării și să-și păstreze reputația ca emitent al Uniunii pe piețe”. [24] Mai multe informații privind operațiunile de luare de împrumuturi ale UE pot fi găsite în prezentarea pentru investitori: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/documents/eu_investor_presentation_en.pdf [25] Comisia prezintă Consiliului și Parlamentului European rapoarte anuale privind implementarea unor noi instrumente financiare finanțate din bugetul UE în cadrul exercițiului bugetar anual, în conformitate cu punctul 49 din Acordul interinstituțional între CE, PE și Consiliu. [26] Sprijinul este furnizat prin intermediul unor împrumuturi bilaterale din partea celorlalte state membre din zona euro, centralizate de către Comisie, în conformitate cu condițiile prevăzute în declarația din 11 aprilie 2010. [27] Principalele elemente ale condițiilor de politică au fost incluse în Decizia Consiliului din 10 mai 2010 adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv ((2010/320/UE)). Condițiile au fost explicitate și în Memorandumul de înțelegere încheiat între autoritățile elene și Comisie în numele statelor membre ale zonei euro. [28] Detalii suplimentare privind mecanismul de împrumut pentru Grecia pot fi consultate la adresa http://ec.europa.eu/economy_finance/EU_creditată/greacă_împrumut_facilitate/index_en.htm [29] Aceste sarcini includ, printre altele, negocierea și semnarea unei convenții de împrumut cu Grecia, deschiderea unui cont la BCE în numele creditorilor și utilizarea respectivului cont pentru toate plățile efectuate în numele creditorilor și provenind de la împrumutat, coordonarea procesului de efectuare a plăților, anumite calcule, împărțirea plăților între creditori și informarea acestora în privința încălcărilor convenției de credit sau a cererilor de derogare sau de modificare referitoare la aceasta. Toate acestea se realizează în numele și urmând instrucțiunile statelor membre din zona euro care acordă sprijinul. [30] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/genaff/114338.pdf