P9_TA(2021)0436

O strategie a UE de reducere a emisiilor de metan

Rezoluția Parlamentului European din 21 octombrie 2021 referitoare la o strategie a UE de reducere a emisiilor de metan (2021/2006(INI))

(2022/C 184/08)

Parlamentul European,

— având în vedere articolul 192 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE),

— având în vedere acordul adoptat la cea de a 21-a Conferință a părților (COP 21) la Convenția-cadru a ONU privind schimbările climatice (CCONUSC) de la Paris, din 12 decembrie 2015 (Acordul de la Paris),

— având în vedere Regulamentul (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2018 privind guvernanța uniunii energetice și a acțiunilor climatice (1),

— având în vedere Regulamentul (UE) 2021/1119 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 iunie 2021 de instituire a cadrului pentru realizarea neutralității climatice și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 401/2009 și (UE) 2018/1999 („Legea europeană a climei”) (2),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 20 mai 2020 intitulată „Strategia UE privind biodiversitatea pentru 2030: Readucerea naturii în viețile noastre” (COM(2020)0380),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 20 mai 2020 intitulată „O strategie «De la fermă la consumator» pentru un sistem alimentar echitabil, sănătos și ecologic” (COM(2020)0381),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 14 octombrie 2020 privind o strategie a UE de reducere a emisiilor de metan (COM(2020)0663),

— având în vedere rezoluția sa din 28 noiembrie 2019 referitoare la urgența climatică și de mediu (3),

— având în vedere rezoluția sa din 15 ianuarie 2020 referitoare la Pactul verde european (4),

— având în vedere rezoluția sa din 10 februarie 2021 referitoare la noul plan de acțiune privind economia circulară (5),

— având în vedere rezoluția sa din 25 martie 2021 referitoare la punerea în aplicare a directivelor privind calitatea aerului înconjurător: Directiva 2004/107/CE și Directiva 2008/50/CE (6),

— având în vedere raportul din 2018 al Agenției Internaționale a Energiei intitulat „The Future of Petrochemicals: Towards more sustainable plastics and fertilisers” (Viitorul petrochimiei: către materiale plastice și îngrășăminte mai sustenabile),

— având în vedere raportul Programului ONU pentru Mediu privind decalajele în materie de emisii, publicat la 26 noiembrie 2019 și primul raport de sinteză al acestuia privind producția de combustibili fosili, din 20 noiembrie 2019,

— având în vedere raportul Programului Organizației Națiunilor Unite pentru Mediu din 6 mai 2021 intitulat „Global Methane Assessment: Benefits and Costs of Mitigating Methane Emissions” (Evaluarea globală privind metanul: beneficiile și costurile reducerii emisiilor de metan),

— având în vedere raportul Agenției Internaționale a Energiei din 18 mai 2021 intitulat „Net Zero by 2050: A Roadmap for the Global Energy Sector” (Zero emisii nete până în 2050: o foaie de parcurs pentru sectorul energetic global),

— având în vedere raportul Agenției Europene de Mediu din 23 noiembrie 2020 intitulat „Air quality in Europe – 2020 report” (Calitatea aerului în Europa – raport pe 2020),

— având în vedere raportul de evaluare la nivel global a biodiversității și a serviciilor ecosistemice pentru anul 2019 al Platformei interguvernamentale științifico-politice privind biodiversitatea și serviciile ecosistemice (IPBES) și raportul atelierului din 2020 privind biodiversitatea și pandemiile,

— având în vedere avizul științific din martie 2020 al Grupului consilierilor științifici principali din cadrul Comisiei intitulat „Towards a Sustainable Food System: Moving from food as a commodity to food as more of a common good” (Către un sistem alimentar sustenabil: de la hrana ca marfă la hrana ca bun comun),

— având în vedere articolul 54 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere avizul Comisiei pentru industrie, cercetare și energie și cel al Comisiei pentru agricultură și dezvoltare rurală,

— având în vedere raportul Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară (A9-0277/2021),

A. întrucât metanul este un gaz cu efect de seră puternic, de 80 ori mai puternic decât dioxidul de carbon (CO2) pe o perioadă de 20 de ani și, astfel, se află pe locul al doilea în rândul celor mai importante gaze cu efect de seră, fiind, de asemenea, un poluant precursor al ozonului troposferic (O3) și contribuind la aproximativ un sfert din încălzirea globală înregistrată în prezent (7); întrucât metanul reprezintă 10 % din emisiile totale de gaze cu efect de seră din UE; întrucât direcțiile descrise în Raportul special referitor la impactul încălzirii globale cu 1,5 oC al Grupului interguvernamental privind schimbările climatice (IPCC), al șaselea raport de evaluare al IPCC și Evaluarea globală privind metanul, realizată de Programul ONU pentru Mediu (UNEP), care limitează încălzirea globală la 1,5 oC fără depășiri sau cu o depășire limitată, implică reduceri importante ale emisiilor de metan; întrucât, potrivit UNEP, reducerea cu până la 45 % a emisiilor antropice de metan va evita încălzirea globală cu aproape 0,3 oC până în anii 2040 și va completa toate eforturile pe termen lung de atenuare a schimbărilor climatice;

B. întrucât Agenția Internațională a Energiei afirmă în raportul său „Net Zero by 2050: A Roadmap for the Global Energy Sector” (Zero emisii nete până în 2050: o foaie de parcurs pentru sectorul energetic mondial) că emisiile de metan provenite de la combustibilii fosili ar trebui reduse cu 75 % între 2020 și 2030 pentru a respecta scenariul „zero emisii nete”;

C. întrucât multe dintre măsurile de reducere a emisiilor de metan care prezintă o rentabilitate optimă pot fi implementate în sectorul energetic; întrucât, potrivit Evaluării globale privind metanul realizată de UNEP, emisiile de metan pot fi reduse cu 45 % până la sfârșitul acestui deceniu, fiind posibile reduceri rapide și semnificative ale emisiilor de metan prin utilizarea tehnologiilor existente și cu costuri foarte scăzute; întrucât se estimează că, potrivit instrumentului pentru monitorizarea emisiilor de metan (Methane Tracker) al Agenției Internaționale a Energiei, aproximativ 40 % din emisiile de metan legate de sectorul energetic pot fi reduse cu un cost net egal cu zero, în principal prin eliminarea scurgerilor de metan și a evacuării metanului în atmosferă în sectorul combustibililor fosili;

D. întrucât Direcția Generală Servicii de Cercetare Parlamentară a constatat că emisiile de metan provin dintr-o gamă largă de sectoare, cum ar fi agricultura, tratarea deșeurilor și energia, precum și faptul că, odată eliberat în atmosferă, metanul se amestecă ușor cu alte gaze, ceea ce face dificilă măsurarea concentrației sale și raportarea sa; întrucât incertitudinea privind datele referitoare la emisiile de metan este, în general, mult mai mare în comparație cu cea privind emisiile de CO2, dacă sunt excluse emisiile forestiere și alte emisii legate de exploatarea terenurilor; întrucât studiile recente estimează că emisiile antropice globale de metan fosil sunt subestimate cu aproximativ 25-40 % (8);

E. întrucât nu există nicio politică a UE care să stabilească măsuri specifice de reducere a emisiilor de metan în mod transsectorial;

F. întrucât metanul este un gaz precursor al ozonului troposferic (O3), care este un gaz nociv, și contribuie la poluarea aerului; întrucât poluarea atmosferică este cel mai mare risc de mediu pentru sănătate în Europa (9), ozonul troposferic contribuind la aproape 20 000 de decese premature în fiecare an (10); întrucât combaterea emisiilor de metan nu este, prin urmare, doar o prioritate în materie de mediu și climă, ci este necesară și pentru a proteja sănătatea cetățenilor UE;

G. întrucât creșterea emisiilor de metan afectează biodiversitatea și chiar și securitatea alimentară; întrucât reducerea emisiilor de metan poate oferi multiple beneficii, pe lângă efectul de răcire, inclusiv un randament mai bun al culturilor și securitate alimentară;

H. întrucât există deja norme ale UE care contribuie la disponibilitatea informațiilor privind emisiile de metan, printre care se numără Regulamentul (CE) nr. 166/2006 privind un registru european al emisiilor și transferului de poluanți (11) și Directiva 2010/75/UE privind emisiile industriale (12) (Directiva privind emisiile industriale (DEI)), însă în prezent în UE nu există nicio politică care să vizeze în mod specific reducerea emisiilor de metan;

I. întrucât Legea europeană a climei obligă UE să atingă neutralitatea climatică cel târziu până în 2050 și să reducă mai mult emisiile, cu cel puțin 55 %, până în 2030, în conformitate cu Acordul de la Paris; întrucât abordarea emisiilor de metan generate de sectorul energetic este o componentă-cheie a Pactului verde european deoarece acesta este sectorul în care se pot realiza reducerile de emisii de metan cele mai eficiente din punctul de vedere al costurilor; întrucât sunt, de asemenea, necesare măsuri în sectorul agricol și în cel al deșeurilor pentru a atinge obiectivele climatice ale UE; întrucât strategia UE de reducere a emisiilor de metan prevede că UE ar trebui să aibă un rol de lider și în reducerea emisiilor de metan la nivel mondial, fiind cel mai mare importator mondial de combustibili fosili și un actor important în sectorul agricol; întrucât UE ar trebui să elaboreze metode eficiente de monitorizare, raportare și reducere a acestor emisii în cadrul forumurilor internaționale corespunzătoare, utilizând, în același timp, reglementările privind importurile; întrucât, potrivit Agenției Europene de Mediu și pe baza datelor raportate de statele membre către CCONUSC, în UE, 53 % din emisiile antropice de metan provin din agricultură, 26 % din deșeuri și 19 % din sectorul energetic;

J. întrucât peste 80 % din gazul fosil, 90 % din petrolul și 40 % din cărbunele consumat în Europa se importă și întrucât cea mai mare parte a emisiilor de metan provenite din consumul de combustibili fosili de către UE sunt generate în afara Uniunii, ceea ce însemnă că aceasta este cel mai mare importator de gaz fosil din lume și contribuie în mod semnificativ la emisiile de metan de la nivel mondial; întrucât scurgerile de metan în timpul producției și transportului de gaze fosile contribuie într-o măsură semnificativă la emisiile de metan din sectorul energetic; întrucât îmbunătățirea depistării și eliminării scurgerilor și existența unor norme stricte privind evacuarea și arderea de rutină sunt măsuri esențiale pentru a reduce emisiile de metan din sectorul energetic;

K. întrucât emisiile accidentale cauzate de scurgerile de la echipamente, din elemente ale infrastructurii sau din siturile închise și abandonate, precum și emisiile rezultate din evacuarea în atmosferă și din arderea incompletă a metanului reprezintă cea mai mare parte a emisiilor de metan din sectorul energetic;

L. întrucât reducerea emisiilor de metan este indispensabilă în lupta împotriva schimbărilor climatice și trebuie realizată la nivel mondial și european, astfel cum se indică în evaluarea impactului pentru planul privind obiectivele climatice pentru 2030 (13), care prevede că obiectivul de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră cu cel puțin 55 % până în 2030 impune ca emisiile de metan să fie abordate în conformitate cu obiectivele Acordului de la Paris; întrucât emisiile de metan contribuie la poluarea aerului și, prin urmare, este necesar să se combată aceste emisii pentru a proteja sănătatea cetățenilor și a se evita efectele negative asupra culturilor și asupra stabilității ecosistemelor din UE; întrucât trebuie evitate sarcinile administrative excesive atunci când se reglementează metanul atât ca gaz cu efect de seră, cât și ca poluant atmosferic;

M. întrucât depozitele de deșeuri municipale solide au fost identificate drept surse semnificative de metan și întrucât, în unele state membre, reglementările UE în materie de depozite de deșeuri nu sunt aplicate la un nivel satisfăcător, în special în ceea ce privește controlul acumulării și migrării gazelor de depozit;

N. întrucât, în conformitate cu Evaluarea globală privind metanul realizată de UNEP, reducerea emisiilor antropice de metan este una dintre cele mai rentabile strategii prin care se poate reduce rapid rata de încălzire și se poate contribui în mod semnificativ la eforturile globale de limitare a creșterii temperaturii la 1,5 oC; întrucât reducerea emisiilor de metan poate avea un impact major și mai rapid asupra încetinirii ritmului încălzirii globale decât reducerea emisiilor de CO2, deoarece metanul este un poluant cu ciclu de viață scurt cu efect nociv asupra climei, cu o durată de viață atmosferică de aproximativ 12 ani, înainte de a se degrada, printre altele, în CO2; întrucât reducerea emisiilor de metan poate produce cel mai rapid efect de răcire; întrucât aceste măsuri trebuie să completeze eforturile pe care trebuie să le depunem în continuare pentru a reduce emisiile de CO2 în toate sectoarele afectate, astfel încât să obținem o economie neutră din punct de vedere climatic până în 2050,

O. întrucât multe dintre măsurile care pot fi întreprinse la nivelul fermelor pentru reducerea metanului sunt eficiente și pentru reducerea amoniacului, oferind astfel un beneficiu dublu pentru calitatea aerului;

P. întrucât, la fel ca în cazul CO2, nu există nicio diferență între moleculele de metan biogen și cele de metan fosil;

Q. întrucât peste jumătate din emisiile de metan de la nivel global provin din activitățile umane din trei sectoare: combustibili fosili (35 %), deșeuri (20 %) și agricultură (40 %); întrucât, în sectorul combustibililor fosili, extracția, prelucrarea și distribuția petrolului și a gazelor naturale sunt responsabile pentru 23 %, iar extracția cărbunelui pentru 12 % din emisiile antropice de metan de la nivel mondial; întrucât, în sectorul deșeurilor, depozitele de deșeuri și apele reziduale sunt responsabile pentru aproximativ 20 % din emisiile antropice de metan de la nivel mondial; întrucât, în sectorul agricol, emisiile provenite de la gunoiul de grajd și din fermentația enterică sunt responsabile pentru aproximativ 32 %, iar cultivarea orezului pentru 8 % din emisiile antropice de metan de la nivel mondial (14);

R. întrucât există planuri pentru instituirea unui observator internațional al emisiilor de metan în colaborare cu UNEP, Coaliția pentru climă și aer curat și Agenția Internațională pentru Energie;

S. întrucât intensitatea emisiilor de metan variază foarte mult în UE, în funcție de măsura în care mixul energetic este dependent de combustibilii fosili; întrucât gazele reprezintă doar un factor tranzitoriu, având în vedere că UE depinde de țările terțe în ceea ce privește aprovizionarea cu energie;

Acțiuni transsectoriale

1. salută abordarea transsectorială prezentată în strategia UE de reducere a emisiilor de metan; invită Comisia să propună un cadru legislativ echitabil, cuprinzător și clar, care să stabilească măsuri obligatorii și obiective de reducere a metanului pentru toate sectoarele, conducând la o reducere semnificativă a emisiilor de metan în UE până în 2030, în conformitate cu Acordul de la Paris și cu traiectoriile modelate care limitează încălzirea globală la 1,5 o C din Raportul special referitor la impactul încălzirii globale cu 1,5 o C al IPCC, din cel de-al șaselea raport de evaluare al IPCC și din Evaluarea globală privind metanul realizată de UNEP, pentru a atinge obiectivele UE în materie de mediu și climă, în sinergie cu întreprinderile europene și internaționale;

2. subliniază importanța de a reduce imediat și rapid emisiile de metan pe parcursul acestui deceniu, aceasta fiind una dintre cele mai eficiente măsuri de combatere a schimbărilor climatice la nivelul UE, ținând seama de sustenabilitatea economică și socială; remarcă faptul că reducerile emisiilor de metan completează reducerile necesare ale emisiilor de CO 2 și că ar fi deja posibil să se realizeze multe din reducerile de emisii impuse prin Acordul de la Paris dacă s-ar adopta măsuri fezabile din punct de vedere tehnic și cu costuri reduse de atenuare a emisiilor de metan; invită Comisia și statele membre să propună și să negocieze un acord global obligatoriu privind reducerea emisiilor de metan în cadrul reuniunii COP26 de la Glasgow, în conformitate cu traiectoriile modelate care limitează încălzirea globală la 1,5 o C din Raportul special referitor la impactul încălzirii globale cu 1,5 o C al IPCC, din cel de-al șaselea raport de evaluare al IPCC și din Evaluarea globală privind metanul realizată de UNEP; ia act de faptul că, în Evaluarea globală privind metanul realizată de UNEP, beneficiile globale pentru toate efectele comerciale și necomerciale au fost estimate la aproximativ 4 300 USD per tonă de metan redusă și că aproximativ 1 430 de decese premature anuale ar putea fi prevenite per milion de tonă redusă; consideră că evaluarea impactului care va însoți viitoarea propunere legislativă ar trebui, prin urmare, să ia în considerare costurile acțiunilor propuse, precum și costurile lipsei de acțiune sau ale unor acțiuni întârziate;

3. consideră că este extrem de important ca toate sectoarele care eliberează metan să își reducă emisiile; recunoaște că este necesar să se asigure o tranziție echitabilă pentru sectoarele în care reducerile emisiilor de metan pot avea un impact socioeconomic;

4. subliniază importanța obligației de monitorizare, raportare și verificare (MRV) pentru toate sectoarele care emit metan, inclusiv prin adoptarea de norme, standarde și metodologii; subliniază, de asemenea, importanța de a adopta programe obligatorii de detectare și eliminare a scurgerilor (LDAR) pentru întregul lanț de aprovizionare din sectoarele energiei și petrochimiei; invită Comisia să caute instrumente eficiente pentru a îmbunătăți calitatea măsurării și raportării acestor emisii în toate sectoarele vizate; subliniază că raportarea datelor privind emisiile de metan ar trebui să fie publică sau, în cazul informațiilor sensibile, aceste date ar trebui puse la dispoziția autorităților competente și a verificatorilor independenți; subliniază, cu toate acestea, că lipsa datelor nu reprezintă un motiv pentru a nu acționa în vederea reducerii și atenuării emisiilor antropice de metan;

5. subliniază necesitatea de a revizui legislația UE în domeniul climei și al mediului în mod coerent, pentru a reflecta obiective mai ambițioase, aliniate la cele stabilite în Acordul de la Paris; invită Comisia să propună un cadru legislativ cuprinzător și obligatoriu privind emisiile de metan, să evite suprapunerile inutile la nivelul legislației, să asigure coerența Directivei privind angajamentele naționale de reducere a emisiilor ( 15 ) cu îndeplinirea obiectivelor UE privind calitatea aerului, a obiectivelor sale climatice pentru 2030 și a obiectivului său de realizare a neutralității climatice până cel târziu în 2050, astfel cum este consacrat în Legea europeană a climei, și, în consecință, să revizuiască cât mai curând posibil Directiva privind angajamentele naționale de reducere a emisiilor; subliniază că obiectivele obligatorii de reducere a emisiilor pentru statele membre prevăzute în Regulamentul privind partajarea eforturilor ( 16 ) reprezintă unul dintre principalele instrumente legislative pentru reducerea emisiilor de metan în cadrul reducerii globale a emisiilor de gaze cu efect de seră, împreună cu viitoarea revizuire a DEI și alte acte legislative;

6. consideră că, în cadrul revizuirii generale a legislației aplicabile în vederea atingerii obiectivelor stabilite de Legea europeană a climei, ar trebui să se adopte obiective obligatorii ale UE de reducere a emisiilor de metan; ia act de propunerea din cadrul Strategiei privind metanul de revizuire a Directivei privind angajamentele naționale de reducere a emisiilor și salută includerea metanului printre poluanții reglementați; invită, de asemenea, Comisia să includă metanul în lista substanțelor poluante prevăzută în anexa II la DEI și să extindă domeniul de aplicare al DEI pentru a acoperi mai bine sectoarele care emit metan; consideră că obiectivele naționale în temeiul Regulamentului privind partajarea eforturilor referitoare la emisiile de metan trebuie să fie concepute luându-se pe deplin în considerare impactul climatic mai mare pe termen scurt al metanului și măsura în care reducerea metanului din atmosferă poate să contribuie la atingerea neutralității climatice până cel târziu în 2050;

7. subliniază că este important să se elaboreze un inventar la nivelul UE al celor mai bune practici și al tehnologiilor disponibile pentru a promova adoptarea la scară mai largă a unor acțiuni inovatoare de atenuare a emisiilor în toate sectoarele relevante; subliniază că astfel de practici și tehnologii ar trebui să necesite o bază științifică solidă și ar trebui să fie în concordanță cu obiectivele de mediu, precum și că trebuie studiate diferențele în ceea ce privește accesul operatorilor la aceste practici și tehnologii;

8. subliniază că, potrivit Evaluării globale privind metanul realizată de UNEP, reducerea risipei și a pierderii de alimente, combinată cu trecerea la producția de energie din surse regenerabile și cu creșterea eficienței energetice, poate reduce emisiile de metan de la nivel mondial cu 15 % până în 2030 și ar aduce și beneficii conexe, precum scăderea presiunii asupra creșterii rumegătoarelor și a culturilor vegetale;

9. subliniază că viitoarele măsuri de reglementare privind metanul ar trebui să vizeze o reducere semnificativă și rapidă a emisiilor și cât mai eficientă posibil din punctul de vedere al costurilor și să le ofere întreprinderilor stimulente și sprijin pentru a atinge standardele de performanță în mod optim, respectând totodată pe deplin principiul „poluatorul plătește”; subliniază că, potrivit Evaluării globale privind metanul realizată de UNEP, aproximativ 60 % din măsurile specifice disponibile în sectoarele energiei, deșeurilor și agriculturii prezintă costuri scăzute, în timp ce 50 % implică costuri negative;

10. recunoaște importanța și necesitatea de a sprijini inițiativele voluntare ale industriei care vizează reducerea emisiilor de metan; subliniază, cu toate acestea, că există limite pentru ceea ce poate fi realizat doar prin acțiuni voluntare și că, în prezent, este nevoie de măsuri de reglementare pentru a accelera reducerea emisiilor de metan necesară pentru a atinge obiectivele climatice ale Acordului de la Paris; consideră că inițiativele de reglementare ar trebui să țină seama de cele mai bune practici din acțiunile voluntare existente și trebuie să fie precedate de evaluări aprofundate ale impactului, să implice toate părțile interesate pentru a asigura fezabilitatea și eficacitatea inițiativelor de reglementare propuse și să țină seama de costurile economice, sociale și de mediu atât ale acțiunii, cât și ale lipsei de acțiune, precum și de sănătatea mediului, umană și animală, aplicând în mod eficient principiul de „a nu aduce prejudicii semnificative”;

11. invită Comisia să analizeze cum vor fi afectate politicile și măsurile prin utilizarea unui orizont de timp de 20 de ani pentru potențialul de încălzire globală, ca o completare a intervalului de 100 de ani utilizat în prezent în conformitate cu orientările CCONUSC privind inventarele gazelor cu efect de seră; remarcă faptul că o mai mare transparență cu privire la impactul pe termen scurt al emisiilor de metan asupra încălzirii globale ar contribui la o mai bună orientare a politicilor UE privind clima; subliniază că utilizarea unor astfel de indicatori complementari nu ar trebui în niciun caz să conducă la întârzierea acțiunilor necesare pentru a reduce drastic și rapid și emisiile de CO 2 ;

12. invită Comisia să includă metanul în cadrul de monitorizare privind reducerea la zero a poluării;

13. subliniază lipsa de inițiativă la nivel mondial în ceea ce privește atenuarea emisiilor de metan, foarte puține măsuri fiind luate la nivel internațional în privința metanului; solicită Comisiei să facă din reducerea emisiilor de metan o prioritate absolută în diplomația sa în domeniul climei și să ia măsuri, în special prin intermediul unei căi bazate pe ONU, în cadrul relațiilor diplomatice și externe ale UE, pentru a iniția un acord internațional privind atenuarea emisiilor de metan, promovând acțiuni coordonate de reducere a emisiilor de metan, precum și actualizând cerințele de reducere a emisiilor de metan;

14. invită Comisia să sprijine înființarea unui observator internațional independent al emisiilor de metan, în parteneriat cu UNEP, Coaliția pentru climă și aer curat și Agenția Internațională pentru Energie, însărcinat cu colectarea, compararea, verificarea și publicarea datelor privind emisiile antropice de metan la nivel mondial, precum și cu elaborarea unui indice de aprovizionare cu metan; salută faptul că Comisia dorește să conducă această inițiativă, inclusiv prin mobilizarea de fonduri; consideră că existența unor date independente, comparabile, verificabile și transparente privind emisiile este un factor esențial pentru a cunoaște amploarea emisiilor și pentru a combate tendința de a subestima amploarea și cantitatea scurgerilor; consideră că un astfel de observator ar trebui să analizeze emisiile de metan din toate sectoarele relevante; subliniază că disponibilitatea datelor detaliate privind emisiile ar trebui să le permită guvernelor și autorităților de reglementare să aplice principiul „poluatorul plătește”;

Energie

15. salută Strategia UE pentru integrarea sistemului energetic ( 17 )

16. remarcă faptul că aproape 20 % din emisiile de metan din UE provin din sectorul energetic, inclusiv din activitățile de extracție, producție, prelucrare, transport, stocare, transmitere și distribuție a petrolului și a gazelor; recunoaște că importurile reprezintă peste 80 % din petrolul și gazele consumate în UE și că majoritatea emisiilor de metan asociate petrolului și gazelor au loc în afara UE; recunoaște că combustibilii fosili nu au niciun rol pe termen lung în mixul energetic al Uniunii și invită statele membre, în cooperare cu Comisia, să adopte planuri naționale pentru a elimina treptat toți combustibilii fosili cât mai curând posibil, pentru a atinge neutralitatea climatică până cel târziu în 2050, în paralel cu tranziția către un sistem energetic foarte eficient din punct de vedere energetic și bazat în mare măsură pe surse regenerabile de energie în cadrul Uniunii; consideră că acest lucru ar trebui să fie legat de revizuirea și actualizarea planurilor energetice și climatice naționale și că Comisia ar trebui să evalueze aceste planuri în etapa de evaluare;

17. își reiterează apelul din rezoluția sa din 9 iunie 2021 referitoare la strategia UE privind biodiversitatea pentru 2030 ( 18 ) , îndemnând statele membre – pe baza principiului precauției și a principiului necesității acțiunilor preventive și luând în considerare riscurile și efectele negative asupra climei, mediului și biodiversității pe care le implică fracturarea hidraulică pentru extracția hidrocarburilor neconvenționale – să nu autorizeze nicio nouă operațiune de fracturare hidraulică în UE și să oprească orice operațiuni existente;

18. solicită să se pună capăt sprijinului acordat de UE pentru extinderea infrastructurii de combustibili fosili; reamintește că, potrivit ultimului raport al Agenției Internaționale pentru Energie privind zero emisii nete până în 2050, nu este nevoie de investiții în noi sisteme de furnizare a combustibililor fosili în traiectoria către zero emisii nete, această concluzie fiind împărtășită de Comisie în propunerea sa de regulament de revizuire a liniilor directoare pentru infrastructurile energetice transeuropene ( 19 )

19. constată că un număr semnificativ de puțuri de gaz unde producția a fost oprită continuă să emită metan în atmosferă; invită autoritățile competente să adopte politici prin care să se asigure că aceste puțuri, unde proprietatea poate fi documentată, sunt acoperite sau umplute pentru a opri scurgerile de metan și că cei responsabili pentru acestea plătesc costurile implicate;

20. ia act de faptul că unele țări din afara UE au introdus deja o interdicție privind evacuarea și arderea; invită Comisia să propună acte legislative pentru sectorul energetic cu norme obligatorii privind MRV, pe baza metodologiei Cadrului de parteneriatului pentru reducerea metanului în operațiunile petroliere și gaziere (OSGMP) 2.0 și a LDAR obligatorii, inclusiv în ceea ce privește importurile, care ar trebui să se bazeze pe cele mai bune practici și să fie aplicate de-a lungul lanțului de aprovizionare; consideră, de asemenea, că depistarea scurgerilor ar trebui să fie urmată de o păstrare corespunzătoare a evidențelor și de cerința de a elimina eventualele scurgeri într-un interval clar de timp; salută faptul că sunt avute în vedere norme care să acopere întregul lanț de aprovizionare pentru a interzice evacuarea și arderea de rutină în sectorul energetic până la punctul de producție, cu excepția situațiilor excepționale, în care sunt necesare din motive de siguranță; consideră că o astfel de propunere ar trebui să includă utilizarea ca materii prime a gazelor fosile și a petrolului, inclusiv în scopuri neenergetice, cum ar fi producerea de substanțe petrochimice;

21. ia act de faptul că gazele fosile și petrolul sunt utilizate în sectorul energetic și în sectorul petrochimic și, prin urmare, ambele sectoare contribuie la emisiile de metan prin scurgerile de la instalațiile pentru extragerea și prelucrarea gazelor fosile și a petrolului; observă că, potrivit Agenției Internaționale a Energiei, produsele petrochimice reprezintă 8 % din cererea primară totală de gaze fosile și, respectiv, 14 % din cea de petrol și că aceste proporții urmează să crească; invită Comisia să se asigure că obligațiile de măsurare, raportare și verificare (MRV) și de depistare a scăpărilor de gaze și eliminare a acestora (LDAR) și normele privind evacuarea și arderea de rutină se aplică în egală măsură gazelor fosile și petrolului utilizate în sectorul petrochimic;

22. invită Comisia ca, atunci când pregătește viitoarea legislație privind emisiile de metan, să țină seama în mod corespunzător de faptul că investițiile realizate de operatorii de infrastructuri pentru a combate scurgerile de metan ar trebui să fie recunoscute, în legătură cu activitățile reglementate, ca un semnal care indică atât importanța siguranței, cât și importanța sustenabilității activităților, care ar putea fi stimulate de autoritățile de reglementare;

23. subliniază că producția și transportul de GNL sunt nu numai extrem de ineficiente, ținând seama de pierderile de energie prin lichefiere și răcire, dar și măresc în mod disproporționat emisiile de metan din sectorul petrolului și al gazelor; constată cu îngrijorare adoptarea GNL drept combustibil în sectorul transportului maritim;

24. recunoaște că importurile reprezintă peste patru cincimi din petrolul și gazele consumate în UE și că cea mai mare parte a emisiilor de metan asociate petrolului și gazelor au loc în afara granițelor UE, contribuind astfel în mod semnificativ la emisiile de metan de la nivel mondial; invită Comisia să condiționeze toate importurile de combustibili fosili în UE de respectarea de către acestea a reglementărilor UE privind MRV, LDAR și a normelor privind evacuarea și arderea, aplicabile întregului lanț de aprovizionare cu combustibili fosili, inclusiv fazei de producție; consideră că trebuie instituit un sistem credibil prin care să se asigure respectarea cerințelor UE de către importuri și că, prin urmare, Comisia ar trebui să elaboreze o metodologie independentă și eficace pentru evaluarea conformității importurilor cu cerințele UE; subliniază că aceste norme ar trebui să intre în vigoare cât mai curând posibil, acordându-se totodată atenția cuvenită securității energetice; invită, de asemenea, Comisia să sprijine crearea și exploatarea unui sistem de verificare de către terțe părți, împreună cu alte metode de monitorizare, ca o eventuală soluție pentru verificarea datelor privind emisiile din întregul lanț de aprovizionare, inclusiv în legătură cu importurile; sprijină, în plus, instituirea unui sistem de certificare aplicabil la nivel mondial, care să fie supus unui audit independent și care să ofere o evaluare credibilă a performanței în materie de emisii de metan a întregii producții de gaze naturale din întreaga lume; consideră că certificarea în cauză ar trebui să fie auditată și verificată de o parte terță independentă și să se bazeze pe o metodologie de măsurare uniformă, care să folosească informații detaliate privind instalațiile, activele și țările vizate;

25. invită Comisia să adopte măsuri specifice pentru a identifica și a combate scurgerile de metan provocate de entitățile care emit masiv din toate sectoarele, fără a se limita la sectorul energetic, inclusiv prin utilizarea observatorului internațional al emisiilor de metan;

26. evidențiază importanța programului Copernicus și a serviciului său de monitorizare a atmosferei pentru depistarea și monitorizarea entităților care emit masiv la nivel mondial, precum și a surselor de emisii mai mici;

27. subliniază că monitorizarea aeriană contribuie de asemenea în mod decisiv la depistarea evacuărilor în atmosferă, a arderilor și a scurgerilor; subliniază că datele de satelit permit verificarea independentă a amprentei unei întreprinderi și facilitează luarea de măsuri pentru reducerea emisiilor; sprijină ferm partajarea informațiilor și a tehnologiilor în rândul părților interesate din Uniune și de la nivel internațional, precum și în rândul publicului larg, în vederea accelerării eforturilor de reducere a emisiilor;

28. salută inițiativele Comisiei privind reducerea emisiilor de metan din minele de cărbune, inclusiv din siturile închise și abandonate; își exprimă sprijinul ferm față măsurile obligatorii de MRV și LDAR pentru emisiile de metan din minele de cărbune, inclusiv față de cerința ca întreprinderile care dețin situri închise sau statele membre (în cazul minelor abandonate fără un proprietar răspunzător) să închidă și să impermeabilizeze efectiv toate siturile abandonate din UE cât mai curând posibil și să adopte aceleași măsuri de MRV și LDAR ca cele aplicabile siturilor aflate în funcțiune; invită Comisia să adopte măsuri corespunzătoare pentru a determina statele membre să trateze problema identificării proprietarilor siturilor abandonate și să sprijine măsurile de reducere a emisiilor de metan din minele de cărbune; invită Comisia să adopte standarde privind echipamentele de măsurare și să impună o cerință de măsurare pentru toate minele; subliniază că Registrul European al Poluanților Emiși și Transferați ar trebui să respecte noul regim de raportare pentru a asigura coerența politicilor;

29. subliniază importanța lucrărilor de curățare care vizează prevenirea și, în cele din urmă, eliminarea emisiilor de metan din siturile închise; invită Comisia să elaboreze un program specific pentru a trata problema emisiilor de metan provenite de la minele de cărbune abandonate și închise, oferind stimulente fostelor mine de cărbune pentru a soluționa problema emisiilor de metan generate de acestea, fără ca acest lucru să ducă la promovarea unor beneficii sau la neglijarea responsabilității proprietarilor privind impermeabilizarea lor, în conformitate cu principiul „poluatorul plătește” consacrat la articolul 191 alineatul (2) din TFUE, și să sprijine tranziția justă a regiunilor carbonifere prin dezvoltarea unor activități alternative care să respecte obiectivul privind atingerea neutralității climatice până în 2050; invită, de asemenea, Comisia și statele membre să aibă în vedere lansarea unui program specific sau a altor acțiuni, inclusiv sprijin financiar pentru MRV și reducerea emisiilor în siturile abandonate de petrol și gaze ai căror proprietari nu sunt cunoscuți, ținând seama cu strictețe de principiul „poluatorul plătește”; subliniază importanța dezafectării corespunzătoare a unei astfel de infrastructuri;

Agricultura

30. își exprimă îngrijorarea cu privire la faptul că agricultura reprezintă cea mai mare sursă de emisii antropice de metan din UE; subliniază, cu toate acestea, că emisiile de gaze cu efect de seră (GES) din UE provenite din agricultura europeană (inclusiv creșterea animalelor) au înregistrat o reducere de 22,2 % în perioada 1990-2018 în UE-28, din cauza reducerii cu 21 % a emisiilor agricole de metan (fermentația enterică cu 22 % și gestionarea gunoiului de grajd cu 17 %); constată, cu toate acestea, că s-a înregistrat o ușoară creștere a emisiilor de metan în ultimii cinci ani din cauza creșterii dimensiunii șeptelului; constată că, deși agricultura este al doilea sector ca importanță în ceea ce privește potențialul global de reducere a emisiilor de metan, astfel cum se arată în comunicarea Comisiei privind strategia UE de reducere a emisiilor de metan, sursele sale de emisii de metan sunt difuze și, prin urmare, pot îngreuna monitorizarea, raportarea și verificarea; constată, cu toate acestea, că sistemul de monitorizare existent, bazat pe metodologia de nivelul 2, permite luarea de măsuri; subliniază că emisiile de metan din agricultură sunt determinate în principal de efectivele de animale, în special de rumegătoare; invită statele membre să introducă măsuri eficace și sustenabile pentru a aborda aceste emisii în planurile lor strategice naționale și invită Comisia să le analizeze cu atenție înainte de a aproba planurile, cu scopul de a asigura coerența politicilor; subliniază că înăsprirea condițiilor-cadru legate de emisiile de metan din agricultură, în special din sectorul producției animaliere, nu trebuie să ducă la un transfer al producției în străinătate;

31. subliniază că o parte semnificativă a emisiilor globale de metan din agricultură provin din afara UE și invită Comisia să asigure continuarea producției alimentare în locurile cele mai sustenabile din punct de vedere al mediului; subliniază că UE trebuie să preia inițiativa în ceea ce privește schimbul de bune practici cu partenerii săi comerciali din țările terțe, cu scopul de a reduce emisiile de metan din agricultură; subliniază importanța cooperării internaționale pentru reducerea emisiilor de metan;

32. salută obiectivul Comisiei privind implicarea multilaterală și sprijină cooperarea activă cu partenerii internaționali în cadrul Lucrărilor comune de la Koronivia privind agricultura ale CCONUSC și în cadrul Coaliției pentru climă și aer curat, acestea fiind platforme multilaterale esențiale pentru schimbul de bune practici și pentru a încuraja partenerii noștri internaționali să reducă producția agricolă care eliberează metan și să sprijine tranziția sustenabilă a acestora;

33. reamintește că o parte semnificativă a emisiilor de metan din sectorul agroalimentar provine din importuri; invită Comisia să asigure condiții de concurență echitabile pentru producătorii din UE, insistând asupra faptului că importurile din țări terțe trebuie să respecte aceleași standarde ridicate ca în Uniune;

34. invită Comisia să estimeze contribuția produselor agroalimentare importate la emisiile antropice de metan ale UE prin intermediul bazei de date EDGAR-FOOD;

35. subliniază că viitoarele decizii politice trebuie să ofere un cadru clar pentru sectorul creșterii animalelor, astfel încât să se asigure un anumit grad de previzibilitate;

36. ia act de studiul privind stadiul noilor tehnici genomice conform dreptului Uniunii și în lumina hotărârii Curții de Justiție în cauza C-528/16 (SWD(2021)0092), precum și de anunțul Comisiei privind intenția de a lansa o acțiune de reglementare care să includă o evaluare a impactului și o consultare publică privind plantele derivate din anumite noi tehnici genomice, cu scopul de a menține un nivel ridicat de protecție a sănătății umane și animale și a mediului, valorificând, în același timp, potențialele beneficii ale științei și inovării, în special pentru a contribui la sustenabilitate și la obiectivele de sustenabilitate ale Pactului verde european și ale Strategiei „De la fermă la consumator”; subliniază principiul precauției și faptul că trebuie să se asigure transparența și libertatea de alegere pentru fermieri, procesatori și consumatori; subliniază că această acțiune ar trebui să includă evaluări ale riscurilor și o imagine de ansamblu cuprinzătoare și o evaluare a opțiunilor de trasabilitate și etichetare, pentru a realiza o supraveghere reglementară adecvată și a oferi consumatorilor informații relevante, inclusiv în cazul produselor care provin din țări terțe, cu scopul de a garanta condiții de concurență echitabile;

37. constată că producția zootehnică extensivă ar putea conduce la scăderea emisiilor de metan la nivelul fermei, dar crește emisiile pe unitate de produs obținut; invită Comisia și statele membre să ia în considerare efectele strategiilor de atenuare asupra emisiilor de metan globale;

38. subliniază importanța agriculturii în captarea și stocarea carbonului; ia act de rolul important al economiei circulare mai extinse și de faptul că ar trebui stimulată eliminarea progresivă a emisiilor de CO 2 și circularitatea mai accentuată a carbonului, evitând, în același timp, o presiune suplimentară asupra prețului terenurilor agricole, ceea ce ar dezavantaja tinerii fermieri; insistă ca măsurile adoptate să nu afecteze competitivitatea UE;

39. invită Comisia, în conformitate cu Legea europeană a climei, să analizeze posibilitatea de a elabora un cadru normativ pentru certificarea eliminării carbonului, bazat pe o contabilizare strictă și transparentă a carbonului, care să țină seama de diferitele tipuri de gaze cu efect de seră, precum și să verifice veridicitatea măsurilor de eliminare a carbonului și să recompenseze fermierii pentru eforturile lor de reducere a emisiilor;

40. salută anunțul Comisiei privind înființarea unui grup de experți care va analiza structura emisiilor de metan pe durata ciclului de viață;

41. îndeamnă Comisia să sprijine statele membre în colectarea datelor privind potențialul pășunilor de a sechestra carbonul, cu scopul de a asigura o abordare mai bine focalizată a politicii privind clima;

42. recunoaște că producția animalieră este activitatea principală pe pajiștile permanente, permițând supraviețuirea, stabilitatea economică și existența fermelor rurale în zonele de deal și de munte, prevenind astfel dezvoltarea unei vegetații abundente în aceste zone; invită Comisia să concentreze investițiile asupra finanțării inovațiilor pentru inhibarea emisiilor de metan, inclusiv în ceea ce privește sistemele pe bază de pășuni, și să colaboreze cu țările terțe care au activități de cercetare similare;

43. 2 /N 2 O din turbăriile reumidificate și a duratei de viață reduse în atmosferă a metanului emis 2 eliberate în continuare de turbăriile drenate, care produc o încălzire suplimentară; solicită reumidificarea fără întârziere a turbăriilor, pentru a obține un efect de răcire optim; constată că turbăriile reumidificate generează emisii de metan; subliniază însă că, potrivit rezultatelor cercetărilor, efectul de încălzire ajunge la un platou după reumidificare din cauza opririi emisiilor de CO/NO din turbăriile reumidificate și a duratei de viață reduse în atmosferă a metanului emis ( 20 ) ; subliniază că acest proces nu este valabil și în cazul emisiilor de COeliberate în continuare de turbăriile drenate, care produc o încălzire suplimentară; solicită reumidificarea fără întârziere a turbăriilor, pentru a obține un efect de răcire optim;

44. observă că, în conformitate cu strategia „De la fermă la consumator”, alimentația europenilor nu corespunde, în cele mai multe cazuri, recomandărilor privind alimentația sănătoasă, fiind necesară o schimbare a practicilor de consum la nivelul întregii populații în sensul adoptării unor alimente, regimuri alimentare și moduri de viață mai sănătoase, inclusiv prin majorarea consumului de plante și de alimente pe bază de plante produse în mod sustenabil, cum ar fi fructele și legumele proaspete, cerealele integrale și leguminoasele, precum și o schimbare în ceea ce privește consumul excesiv de carne și de produse ultra-prelucrate, care va aduce beneficii și mediului, prin reducerea emisiilor de metan și garantarea unui mai bun tratament al animalelor, și va asigura reziliența economiei; subliniază că recomandările științifice promovate la nivelul UE, inclusiv obiectivele clare, pentru o alimentație sustenabilă, sănătoasă și mai echilibrată, care să țină seama de diversitatea culturală și regională a alimentelor și a regimurilor alimentare europene, precum și de nevoile consumatorilor, ar ajuta și ar încuraja consumatorii și ar contribui la eforturile statelor membre de a integra elemente legate de sustenabilitate în recomandările alimentare naționale; invită Comisia să elaboreze astfel de recomandări și acțiuni specifice, care să promoveze efectiv o alimentație sănătoasă, sustenabilă și mai echilibrată;

45. subliniază că tehnologiile și practicile de limitare a emisiilor de metan din agricultură, precum practicile sustenabile de creștere a animalelor, se dezvoltă în ritm rapid și ar trebui promovate și implementate cât mai curând posibil; invită Comisia să se asigure că în UE sunt puse rapid în aplicare inovațiile care și-au dovedit eficacitatea și rentabilitatea și care sunt în măsură să reducă emisiile de metan în producția agricolă, iar cele deja disponibile să fie utilizate de producătorii din UE pentru a continua reducerea emisiilor de metan în cadrul politicii agricole comune (PAC) și al planurilor strategice naționale, inclusiv prin programe ecologice specifice și inițiative specifice în cadrul PAC privind practicile agricole ce contribuie la eliminarea CO 2 din atmosferă și prin alte fluxuri de finanțare private sau publice; consideră că fermierii ar trebui să fie stimulați financiar să adopte practici de atenuare a emisiilor prin intermediul programului Orizont Europa și al fondurilor aferente inițiativei pentru reziliența economică; recunoaște, cu toate acestea, că este puțin probabil ca fermierii să rezolve singuri problemele legate de emisiile generate de producția agricolă animalieră; observă că diferențele structurale existente între modelele agricole ale statelor membre și particularitățile naționale vor influența costul aplicării acestor tehnici;

46. subliniază că există deja practici care și-au demonstrat eficacitate în reducerea emisiilor provenite din gestionarea gunoiului de grajd; constată că aceste practici reduc, de asemenea, nivelul de amoniac eliberat de sectorul agricol; invită Comisia să propună măsuri normative pentru a asigura adoptarea acestor tehnici, cu obiective și termene realiste și ambițioase; subliniază, de asemenea, că îngrășămintele pe bază de azot generează o cantitate mare de emisii de metan; invită Comisia să ia măsuri corespunzătoare pentru a reduce emisiile respective, în cadrul strategiei „De la fermă la consumator”;

47. subliniază rolul central pe care UE ar trebui să îl aibă în sprijinirea cercetării, inovării și dezvoltării, precum și în extinderea noilor tehnologii și practici sustenabile, pentru a contribui la reducerea emisiilor de metan din toate sectoarele, inclusiv din sectorul creșterii animalelor, una dintre metodele posibile fiind îmbunătățirea MRV în cazul emisiilor de metan din sector pentru a monitoriza progresele înregistrate în vederea atingerii acestor obiective, și prin aplicarea tehnologiilor deja disponibile, cum ar fi tehnologiile legate de MRV; consideră că ar trebui elaborate măsuri de reducere a emisiilor de metan pentru pășunatul animalelor, astfel încât să se respecte sănătatea și bunul tratament al animalelor, precum și principiul precauției; subliniază, în special, că ar trebui realizate studii pe mai multe generații privind adaosurile furajere și invită Comisia să asigure revizuirea în timp util a Regulamentului privind aditivii din hrana animalelor ( 21 )

48. consideră că utilizarea deșeurilor și reziduurilor agricole pentru producția de biogaz poate fi un factor determinant pentru economia circulară și atrage atenția asupra valorii adăugate a reziduurilor agricole, cu condiția respectării principiului utilizării în cascadă și a aplicării criteriilor de sustenabilitate corespunzătoare; subliniază că producția de biogaz din reziduuri agricole și alte deșeuri organice poate reduce emisiile de metan în sectorul agricol și poate stimula modelul „prosumatorului” (producător și consumator); solicită o mai bună coordonare între fermieri și producătorii de energie din surse regenerabile și îmbunătățirea infrastructurii respective, pentru a facilita răspândirea producției de biogaz durabil, conectată la nivel local, și consideră că PAC ar trebui să stimuleze reducerea emisiilor de metan și măsurile de sprijin în acest sens; invită, prin urmare, Comisia să asigure coerența deplină între Legea europeană a climei, PAC și Strategia privind metanul;

49. își exprimă satisfacția că în Strategia privind metanul este recunoscut faptul că biogazul produs din culturi alimentare sau furajere crește emisiile de metan, ceea ce poate submina efectele benefice de reducere a emisiilor, și că producția de biogaz ar trebui să se bazeze în principal pe deșeuri sau reziduuri; invită Comisia să dezvolte un sistem eficace și independent de certificare a originii pentru metodele de producere a biogazului și materiile prime utilizate; subliniază că producția de biogaz ar trebui să se bazeze pe un model economic circular și local, pentru a evita emisiile și costurile legate de transport; subliniază că nicio măsură de sprijin nu ar trebui să stimuleze intensificarea zootehniei;

50. constată că dezvoltarea economiei circulare și a bioeconomiei poate crea mai multe locuri de muncă în producția primară și subliniază că bioeconomia presupune dezvoltarea și/sau integrarea de noi competențe, noi cunoștințe și noi discipline în procesul de formare și educație din acest sector, pentru a face față schimbărilor societale legate de bioeconomie, a promova competitivitatea, creșterea economică și crearea de locuri de muncă, a răspunde nevoilor sectorului și a corela mai bine competențele cu locurile de muncă;

Deșeurile

51. invită Comisia să analizeze în continuare emisiile de metan din nămoluri și apele uzate și să revizuiască în 2022 Directiva privind nămolurile de epurare ( 22 ) și Directiva privind tratarea apelor uzate urbane ( 23 ) , care ar trebui să trateze și poluanții atmosferici și emisiile de gaze cu efect de seră, îndeosebi cele de metan; invită, în plus, Comisia să fie ambițioasă și să pună un accent puternic pe emisiile de metan în revizuirea din 2024 a Directivei privind depozitele de deșeuri ( 24 ) și în revizuirea apropiată a Directivei privind emisiile industriale; subliniază că sunt necesare măsuri care să oblige siturile de depozitare a deșeurilor să utilizeze biometanul pe care îl produc până când conținutul său energetic scade sub o valoare utilă și, odată ce nu mai este viabilă utilizarea biometanului produs în depozitul de deșeuri, să recurgă la utilizarea tehnologiei biooxidative și a altor tehnologii în locurile critice pentru a reduce emisiile de metan rămase; reamintește, în acest sens, că emisiile de metan din sectorul deșeurilor provin parțial din scurgerile de la instalațiile de biogaz; invită Comisia să publice orientări privind cele mai bune metode de construire și exploatare a instalațiilor de biogaz pentru a trata problema scurgerilor cauzate de întreținerea, funcționarea și conceperea necorespunzătoare; reamintește că Directiva privind emisiile industriale a contribuit la reducerea poluării cauzate de activitățile industriale; subliniază totuși că depozitarea deșeurilor nu este vizată de niciun document de referință (BREF) privind cele mai bune tehnici disponibile (BAT);

52. subliniază că depozitarea deșeurilor, care reprezintă treapta inferioară în ierarhia deșeurilor, este cel mai poluant mod de gestionare a deșeurilor atât în ceea ce privește emisiile de GES, cât și eliberarea altor poluanți în aer, sol și apă; invită statele membre să respecte pe deplin cerințele în vigoare din Directiva privind depozitele de deșeuri și solicită ca directiva să fie aliniată la principiile generale ale Planului de acțiune privind economia circulară, inclusiv la obiectivul pentru 2016, an până la care cantitatea de deșeuri biodegradabile depozitate urma să fie redusă la 35 % sau mai puțin comparativ cu nivelul din 1995; invită Comisia să elaboreze o strategie cuprinzătoare pentru a garanta că statele membre care nu îndeplinesc acest obiectiv întreprind măsuri și acțiuni corective; invită Comisia să sprijine statele membre în eforturile lor de a renunța la depozitele de deșeuri; își exprimă, de asemenea, îngrijorarea cu privire la faptul că, în 2017, 15 state membre nu își îndepliniseră pe deplin obligația prevăzută în directivă de a trata deșeurile înainte de a fi depozitate; își reiterează, în acest sens, solicitarea din Rezoluția sa din 10 februarie 2021 referitoare la noul plan de acțiune privind economia circulară de a alinia Directiva privind depozitele de deșeuri la principiile generale ale Planului de acțiune privind economia circulară și de a concentra viitoarea revizuire a directivelor aplicabile pe prevenirea și plafonarea generării de deșeuri reziduale, precum și de a îmbunătăți obiectivul de 10 % pentru depozitarea deșeurilor prin definirea unui plafon de depozitare a deșeurilor în kg/persoană/an, pentru a putea realiza cele mai bune rezultate de mediu în urma efectelor combinate ale reducerii, reutilizării, reciclării și compostării, reducând în același timp la minimum depozitarea deșeurilor reziduale; consideră, de asemenea, că o îmbunătățire esențială ar fi asigurarea unei eficacități și a unei armonizări crescute la nivelul UE a metodologiei de contabilizare a GES din depozitele de deșeuri;

53. invită Comisia, având în vedere cele de mai sus: — să stabilească obiective obligatorii la nivelul UE pentru deșeurile comerciale și industriale, întrucât încă nu există obiective specifice în acest sens; — să propună obiective de limitare a generării de deșeuri reziduale în cadrul revizuirii planificate pentru 2024 a Directivei-cadru privind deșeurile (25) și a Directivei privind depozitele de deșeuri; — să alinieze Directiva privind depozitele de deșeuri la obiectivele generale ale UE privind schimbările climatice și reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră, în urma unei analize aprofundate pentru a se putea trata mai bine problemele legate de gazele cu efect de seră; — să elaboreze un document BREF pentru depozitarea deșeurilor, inclusiv dispoziții privind metanul;

54. invită Comisia să monitorizeze progresele realizate de statele membre în ceea ce privește colectarea separată a deșeurilor biologice, care urmează să fie pusă în aplicare până în 2023; reamintește că, în conformitate cu ierarhia de tratare a deșeurilor, statele membre au obligația legală de a lua măsuri pentru a încuraja reciclarea deșeurilor biologice, măsuri care includ compostarea și digestia deșeurilor biologice, având în vedere că acestea sunt de obicei colectate și tratate la nivel local; subliniază, prin urmare, că Comisia ar trebui să încurajeze o cooperare mai strânsă între regiuni și statele membre și armonizarea prin schimbul de bune practici;

55. reiterează obiectivele noului plan de acțiune privind economia circulară de a realiza un grad semnificativ de circularitate și de a evita emisiile de GES, în special emisiile de metan care se scurg din circuitul închis; înțelege că ar trebui promovată o gestionare a deșeurilor cu adevărat integrată pentru a implementa cu succes ierarhia deșeurilor și pentru a conferi o mai mare prioritate tratării deșeurilor;

56. subliniază că procedurile de închidere și post-tratare a celulelor de depozitare sunt esențiale pentru a reduce scurgerile, ținând seama de întregul ciclu de viață al depozitelor de deșeuri; invită Comisia să acorde un sprijin adaptat la condițiile din fiecare stat membru pentru a asigura aplicarea integrală a ierarhiei deșeurilor, punând accentul pe evitarea deșeurilor, precum și pentru realizarea obiectivului privind separarea la sursă până la 31 decembrie 2023 și colectarea separată a deșeurilor biologice, inclusiv prin încurajarea cooperării între sectorul public și cel privat cu scopul de a garanta un nivel ridicat al colectării separate, reciclării și recuperării deșeurilor biodegradabile, astfel încât să se evite prezența acestora în depozitele de deșeuri, însă fără să fie necesare fonduri UE pentru incinerare; subliniază că trebuie să existe întotdeauna o opțiune fezabilă de tratare biologică (compostare sau digestie anaerobă); recunoaște, în acest sens, potențialul digestiei anaerobe a deșeurilor biodegradabile, care permite producerea de biometan; subliniază, în conformitate cu ierarhia deșeurilor, că incinerarea se află doar pe penultimul loc în ierarhia deșeurilor și reamintește poziția sa privind incinerarea prezentată în Rezoluția din 10 februarie 2021 referitoare la noul plan de acțiune privind economia circulară;

57. subliniază că suprafețele rezervoarelor sunt o sursă semnificativă de emisii de GES la nivel mondial, inclusiv de emisii de metan, în principal din cauza acumulării de sedimente în lagune sau iazurile de decantare, și că îndepărtarea barajelor poate contribui la reducerea considerabilă a emisiilor din zonele de acumulare; invită Agenția Europeană de Mediu să colecteze informații despre acest subiect pentru a contribui la analiza unor posibile politici în acest sens;

o

o o

58. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului și Comisiei.

(1) JO L 328, 21.12.2018, p. 1.

(2) JO L 243, 9.7.2021, p. 1.

(3) JO C 232, 16.6.2021, p. 28.

(4) JO C 270, 7.7.2021, p. 2.

(5) Texte adoptate, P9_TA(2021)0040.

(6) Texte adoptate, P9_TA(2021)0107.

(7) Myhre, G., D. Shindell, F.-M. Bréon, W. Collins, J. Fuglestvedt, J. Huang, D. Koch, J.-F. Lamarque, D. Lee, B. Mendoza, T. Nakajima, A. Robock, G. Stephens, T. Takemura și H. Zhang, „Anthropogenic and Natural Radiative Forcing”, Climate Change 2013: The Physical Science Basis, Contribution of Working Group I to the Fifth Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change, capitolul 8, Cambridge University Press, Cambridge, Regatul Unit și New York, NY, SUA, 2013, p. 714.

(8) Hmiel, B., Petrenko, V.V., Dyonisius, M.N. et al, „Preindustrial 14CH4 indicates greater anthropogenic fossil CH4 emissions”, Nature, Vol. 578, 2020, pp. 409-412, printre altele.

(9) World Health Organization, Ambient air pollution: a global assessment of exposure and burden of disease, 2016.

(10) Agenția Europeană de Mediu, Air quality in Europe – 2020 report, p. 7.

(11) Regulamentul (CE) nr. 166/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 ianuarie 2006 de instituire a unui registru european al emisiilor și transferului de poluanți și de modificare a Directivelor 91/689/CEE ș i 96/61/CE ale Consiliului (JO L 33, 4.2.2006, p. 1).

(12) Directiva 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind emisiile industriale (prevenirea și controlul integrat al poluării) (JO L 334, 17.12.2010, p. 17).

(13) Documentul de lucru al serviciilor Comisiei din 17 septembrie 2020 care însoțește comunicarea Comisiei intitulată „Stabilirea unui obiectiv mai ambițios în materie de climă pentru Europa în perspectiva anului 2030 – Investirea într-un viitor neutru din punct de vedere climatic, în interesul cetățenilor” (SWD(2020)0176).

(14) Evaluarea globală privind metanul, UNEP, 2021.

(15) Directiva (UE) 2016/2284 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 decembrie 2016 privind reducerea emisiilor naționale de anumiți poluanți atmosferici, de modificare a Directivei 2003/35/CE și de abrogare a Directivei 2001/81/CE (JO L 344, 17.12.2016, p. 1).

(16) Regulamentul (UE) 2018/842 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind reducerea anuală obligatorie a emisiilor de gaze cu efect de seră de către statele membre în perioada 2021-2030 în vederea unei contribuții la acțiunile climatice de respectare a angajamentelor asumate în temeiul Acordului de la Paris și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 (JO L 156, 19.6.2018, p. 26).

(17) Comunicarea Comisiei din 8 iulie 2020 intitulată „Consolidarea unei economii neutre climatic: o strategie a UE pentru integrarea sistemului energetic” (COM(2020)0299).

(18) Texte adoptate, P9_TA(2021)0277.

(19) Propunerea din 15 decembrie 2020 a Comisiei de regulament privind liniile directoare pentru infrastructurile energetice transeuropene și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 347/2013 (COM(2020)0824).

(20) Günther, A., Barthelmes, A., Huth, V., Joosten, H., Jurasinski, G., Kobesch, F. and Couwenberg, J., „Prompt rewetting of drained peatlands reduces climate warming despite methane emissions”, Nature Communications, 11, 1644 (2020).

(21) Regulamentul (CE) nr. 1831/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind aditivii din hrana animalelor (JO L 268, 18.10.2003, p. 29).

(22) Directiva 86/278/CEE a Consiliului din 12 iunie 1986 privind protecția mediului, în special a solului, atunci când se utilizează nămoluri de epurare în agricultură (JO L 181, 4.7.1986, p. 6).

(23) Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale (JO L 135, 30.5.1991, p. 40).

(24) Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri (JO L 182, 16.7.1999, p. 1).

(25) Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive (JO L 312, 22.11.2008, p. 3).