RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

de evaluare a finanțelor Uniunii pe baza rezultatelor obținute

1. Observații introductive

Acesta este primul raport al Comisiei către Parlamentul European (PE) și Consiliu de evaluare a finanțelor Uniunii pe baza rezultatelor obținute, în temeiul articolului 318 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).

Articolul 318 din TFUE prevede că Comisia:

„prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare a finanțelor Uniunii bazat pe rezultatele obținute, în special raportându-se la indicațiile date de Parlamentul European și de Consiliu în temeiul articolului 319.”

Articolul 319 din TFUE prevede că Parlamentul European acordă Comisiei, la recomandarea Consiliului, descărcarea de gestiune în ceea ce privește executarea bugetului UE. De asemenea, articolul prevede că, procedând astfel, Consiliul și Parlamentul European examinează conturile, bilanțul financiar și raportul de evaluare prevăzut la articolul 318 din TFUE, împreună cu raportul anual al Curții de Conturi și răspunsurile instituțiilor la observațiile formulate de Curtea de Conturi, precum și declarația de asigurare cu privire la fiabilitatea conturilor și la legalitatea și regularitatea tranzacțiilor subiacente în conformitate cu articolul 287 din TFUE.

Comisia examinează modalitățile de aliniere a rapoartelor solicitate în cadrul diferitelor proceduri, ținând seama în mod corespunzător de diferențele în ceea ce privește calendarul și conținutul activităților de evaluare și de descărcare de gestiune bugetară, și de evitare a oricărei duplicări a activității, astfel cum se explică în continuare în prezentul raport. Acesta va fi un proces treptat care se va baza în fiecare an pe experiența anilor anteriori. Începând cu procedura de descărcare bugetară din 2011, Comisia va urmări să adopte raportul de evaluare până la jumătatea lunii noiembrie a fiecărui an.

2. Introducere

Una dintre principalele caracteristici ale articolului 318 din TFUE este faptul că raportul de evaluare se concentrează pe finanțele Uniunii din perspectiva rezultatelor obținute de programele relevante.

Pentru a contribui la această evaluare a impactului și a rezultatelor globale, Comisia realizează evaluări pe parcursul diverselor programe financiare și după finalizarea acestora pentru a analiza măsura în care programele și-au atins obiectivele, precum și pentru a măsura impactul acestora asupra societății.

Punerea în aplicare a programelor implică o consolidare inițială a capacității și este posibil ca dinamismul schimbării să capete forță și viteză numai după mai mulți ani, ceea ce duce la repartizarea cheltuielilor pe parcursul mai multor ani. Impactul pe termen mai lung se materializează numai în timp și nu neapărat în mod uniform sau regulat în fiecare an.

Este foarte important, de asemenea, ca evaluarea rezultatelor și procesul ulterior de luare a deciziilor să se bazeze mai degrabă pe tendințele datelor decât pe seturi separate de cifre, pentru a se putea formula concluzii riguroase. Informații suficiente și fiabile privind rezultatele și impactul programelor specifice tind să devină disponibile doar la câțiva ani de la finalizarea întregului program.

În schimb, procesul de descărcare de gestiune pentru cheltuielile anuale în cadrul bugetului UE este un proces specific, conceput astfel încât să producă un rezultat definitiv asupra cheltuielilor din fiecare an. Acesta este un proces care desfășoară conform unui calendar stabilit, astfel încât să fie finalizat, pentru un anumit an de cheltuieli, până în luna mai a celui de al doilea an care urmează anului respectiv. În plus, în trecut, procedura de descărcare bugetară s-a concentrat pe legalitate și regularitate, dar acum elementele luate în considerare sunt tot mai numeroase.

Prin urmare, nu există o concordanță directă între calendarul și cuprinsul evaluărilor programelor financiare, pe de o parte, și descărcarea de gestiune privind cheltuielile anuale, pe de altă parte. Indicațiile formulate de Parlamentul European și de Consiliu în legătură cu procedura de descărcare financiară pentru cheltuielile efectuate pe parcursul unui an pot să nu corespundă întotdeauna fazei programului financiar și rezultatelor evaluării produse (aproximativ) în același timp.

Numeroase informații detaliate privind evaluarea rezultatelor și a impactului diferitelor programe financiare ale UE sunt deja disponibile prin evaluări și evaluări ale impactului individuale, precum și prin rapoartele anuale de activitate[1], raportul de sinteză privind realizările în materie de gestiune, declarațiile de activitate[2] și raportul privind urmărirea rezoluției și a recomandării de descărcare de gestiune, toate publicate anual. În plus, raportul de evaluare prevăzut la articolul 318 din TFUE nu trebuie să ducă la duplicarea activității de evaluare desfășurate conform dispozițiilor actelor de bază care instituie programele UE.

Prin urmare, Comisia a analizat dacă raportul de evaluare ar trebui să acopere sistematic toate programele anuale sau, mai degrabă, în fiecare an, numai programele pentru care au fost puse la dispoziție suficiente informații noi și relevante. Acoperirea tuturor programelor finanțate de UE de la an la an riscă să producă un rezultat foarte general și imprecis, presupunând repetarea informațiilor cuprinse în rapoartele precedente pentru programele care nu au înregistrat progrese majore de la ultimul raport. Elaborarea de rapoarte care vizează un număr limitat de programe în fiecare an va produce rezultate mai clare și mai bine definite, ținând seama de importanța fiecărui program și de disponibilitatea rezultatelor recente ale evaluării și asigurând, în același timp, acoperirea unei game largi de sectoare financiare pe termen mediu.

Pentru a evita duplicarea și pentru a iniția acest nou proces de raportare, Comisia a hotărât să se concentreze pe domeniile de politică selectate în prezentul raport de evaluare, și anume Educație și cultură și Cercetare. Aceste domenii par să fie cele mai potrivite pentru acest prim raport, întrucât contribuie la obiectivele esențiale și la inițiativele emblematice ale Strategiei Europa 2020[3]. Aceste domenii implică un volum important de cheltuieli, aproape 8 miliarde EUR în 2010. Acestea sunt, de asemenea, exemple esențiale de politici puse în aplicare prin gestiune centralizată, nu partajată cu statele membre. În anii viitori, Comisia intenționează să vizeze principalele programe financiare puse în aplicare în mod centralizat sau prin gestiune partajată sau descentralizată, acoperind în fiecare an o selecție diferită de domenii, cum ar fi politica regională sau unul dintre celelalte fonduri structurale, întreprinderi, fiscalitate, energie, mobilitate și transport sau societatea informațională.

Disponibilitatea rezultatelor recente ale evaluării menționate mai jos în prezentul raport în cele două domenii selectate justifică includerea acestora, chiar dacă în acest an sunt disponibile materiale recente privind evaluarea unui număr mare de programe financiare, datorită pregătirilor în curs pentru noul cadru financiar multianual. În alți ani, disponibilitatea rezultatelor recente ale evaluării va fi diferită, întrucât evaluările sunt programate, în măsura posibilităților, pentru a sprijini procesul decizional. Prin urmare, Comisia depune eforturi pentru a alinia mai bine măsurile de monitorizare și evaluare la ciclul de programare, ceea ce va avea probabil ca rezultat disponibilitatea mai multor evaluări pentru pregătirea noilor propuneri și a unui număr mai redus de evaluări în ceilalți ani.

În conformitate cu articolul 318 din TFUE, examinarea celor două domenii de politică selectate ar fi trebuit corelată cu recomandarea privind descărcarea de gestiune din 2009, și anume cu cererile formulate de Parlamentul European și de Consiliu cu privire la aceste domenii. Cu toate acestea, în rezoluția și în recomandarea sa din 2009, autoritatea de descărcare de gestiune nu a oferit indicații specifice cu privire la rezultatele de politică în domeniile Educație și cultură și Cercetare.

În secțiunile următoare, raportul identifică, în primul rând, programele vizate, apoi rezumă rolul și obiectivele actuale ale acestora. În al doilea rând, acesta examinează rezultatele recente ale evaluărilor care au fost elaborate, acoperind, în mod diferit, măsura în care programele au contribuit la realizarea obiectivelor stabilite și au produs impactul preconizat. Întrucât programele sunt în curs de desfășurare, prezentul raport de evaluare oferă principalele concluzii referitoare la progresele obținute până în prezent. În sfârșit, acesta se referă, de asemenea, la evaluări ale programelor precedente pentru a prezenta o imagine suficient de coerentă și de completă. O listă cu documentația de referință este prezentată în documentul de lucru al serviciilor atașat.

3. Educație și cultură 3.1. Introducere

Domeniul de politică Educație și cultură are următoarele obiective generale:

(1) creșterea nivelului și relevanței competențelor care contribuie la excelență și echitate și la posibilitatea mobilității pentru toți tinerii studenți și cercetători;

(2) încurajarea creativității, promovarea dialogului intercultural și a bogăției lingvistice și culturale, precum și consolidarea potențialului de creare de locuri de muncă al economiei creative;

(3) sporirea participării, a solidarității și a schimburilor între persoane, în special între tineri;

(4) cooperarea cu țările și regiunile partenere din toată lumea și cu organizațiile internaționale în vederea promovării valorilor europene în întreaga lume și a consolidării contactelor interumane;

(5) programul de învățare pe tot parcursul vieții (Lifelong Learning Programme, LLP), Institutul European de Inovare și Tehnologie (European Institute of Innovation and Technology, EIT), acțiunile Marie Curie (în cadrul programului „Oameni” al PC7), programul „Tineretul în acțiune”, programul „Cultura” și MEDIA 2007 sunt principalele instrumente financiare aplicate pentru atingerea obiectivelor generale, cu un buget total de aproape 14 miliarde EUR pentru perioada 2007-2013. Aceste programe contribuie, astfel, la o serie de inițiative emblematice ale agendei Europa 2020 („Tineretul în mișcare”, „Agenda pentru noi competențe și locuri de muncă”, „Uniunea inovării”, „Agenda digitală” și „Platforma de combatere a sărăciei”) și la înregistrarea de progrese în ceea ce privește obiectivele de referință ale Strategiei Europa 2020 în domeniul educației[4].

Valoarea adăugată a programelor rezidă în caracterul transnațional al activităților acestora, care vin în completarea măsurilor naționale sau regionale. De asemenea, măsurile europene asigură o diseminare la scară mai largă a rezultatelor, ceea ce poate contribui la un proces decizional mai bine informat în întreaga Uniune și în afara acesteia.

3.2. Învățarea pe tot parcursul vieții

Programul de învățare pe tot parcursul vieții (LLP) cuprinde următoarele cinci programe sectoriale:

(1) Comenius (învățământ primar și secundar)

(2) Erasmus (învățământ superior/terțiar)

(3) Leonardo da Vinci (educație și formare profesională)

(4) Grundtvig (educație pentru adulți)

(5) transversal și Jean Monnet (pentru sprijinirea activităților transversale, precum cooperarea în domeniul politicilor și inovarea).

LLP sprijină mobilitatea studenților, a elevilor și a cadrelor didactice din toate sectoarele educației, pentru ca aceștia să poată studia, pentru o perioadă de timp, în cadrul sistemului de învățământ al unui alt stat membru. În conformitate cu Strategia Europa 2020, obiectivul general este de a contribui la dezvoltarea UE ca societate avansată bazată pe cunoaștere, caracterizată de o dezvoltare economică durabilă, locuri de muncă mai numeroase și de calitate mai bună și coeziune socială mai puternică.

Evaluarea intermediară din 2011[5] constată că, în ansamblu, LLP răspunde eficient tuturor nevoilor sectoarelor vizate. S-a constatat că acțiunile desfășurate aduc o valoare adăugată clară activităților la nivel național. Se precizează fie că programul își atinge majoritatea obiectivelor, fie că punerea în aplicare și rezultatele indică îndeplinirea foarte probabilă a obiectivelor respective. În plus, programul ajunge la principalele grupuri vizate. Potrivit evaluării, programul îmbunătățește competențele, adaptabilitatea și șansele de angajare ale studenților și consolidează deschiderea și eficiența piețelor muncii. Acesta îmbunătățește dezvoltarea profesională a membrilor de personal, consolidând eficacitatea educației la nivel european.

În ceea ce privește rezultatele intermediare, 2,4 milioane de studenți au beneficiat de subprogramul Erasmus începând cu anul 1987, numărul acestora fiind relativ scăzut la început, dar urmărindu-se un obiectiv de 3 milioane de studenți până în 2013. Valoarea de piață a acestui tip de schimb este confirmată de peste 40 % dintre angajatori, care consideră că absolvenții cu experiență internațională au un nivel mai ridicat de competențe decât cei fără o astfel de experiență. Peste 40 000 de membri ai personalului universitar au beneficiat anual de același program.

În mod similar, potrivit evaluării intermediare a LLP, peste 77 000 de persoane au beneficiat de mobilitate în scopul învățării sau predării cu sprijinul subprogramului Leonardo da Vinci. 85 % dintre participanții la subprogramul de mobilitate Leonardo da Vinci consideră că experiențele de formare au fost benefice pentru cariera lor.

Evaluarea intermediară indică faptul că LLP și-a dovedit valoarea adăugată în ceea ce privește creșterea dimensiunii europene a învățării în toate domeniile și subprogramele sale. Subprogramul de studii superioare, Erasmus, aduce o valoare adăugată a UE[6] măsurabilă, care depășește nivelul unei simple surse „de inspirație” sau „de influențare”.

În ansamblu, s-a constatat că eficiența și eficacitatea LLP sunt bune, iar obiectivele sunt încă relevante. Constatările privind problemele legate de punerea în aplicare sunt cauzate în principal de factori externi negativi, precum lipsa cunoștințelor lingvistice în rândul participanților potențiali. Subprogramul Erasmus vizează în principal acest aspect.

Totuși, potrivit constatărilor evaluării intermediare, există și indicații clare că performanța diferitelor subprograme este neuniformă, iar nivelul de ambiție al obiectivelor este, în anumite situații, disproporționat față de fondurile alocate, în special în ceea ce privește subprogramul Comenius. Numărul obiectivelor specifice și operaționale este prea mare, ceea ce poate avea o influență negativă asupra caracterului deja fragmentat al LLP. De asemenea, unele dintre obiectivele specifice nu au o legătură clară cu obiectivele generale, iar în anumite cazuri, obiectivele se suprapun. Aceste constatări au oferit informații esențiale pentru conceperea simplificată a noului program propus, „Erasmus pentru toți”.

3.3. Institutul European de Inovare și Tehnologie

Institutul European de Inovare și Tehnologie înființat recent vizează integrarea învățământului superior, a cercetării și a inovării. Printre prioritățile acestuia se numără transferul activităților de inovare pe termen lung către aplicații comerciale, în special prin intermediul întreprinderilor nou-înființate (start-up) și al întreprinderilor derivate (spin-off).

Primele comunități de cunoaștere și inovare (CCI) sprijinite de EIT, dar cu un buget provenind în proporție de 75 % din alte surse de finanțare, și-au început activitatea în 2010. Prima evaluare a confirmat faptul că EIT și-a atins, în general, principalele obiective operaționale în fază de demarare, deși cu anumite întârzieri din cauza complexității sale inerente[7].

Cu toate acestea, evaluarea a consemnat, de asemenea, că EIT încă depune eforturi, în această primă etapă a dezvoltării sale, pentru a deveni un model de referință. Institutul nu a dobândit încă un nivel suficient de experiență și expertiză în ceea ce privește toate funcțiile sale. S-a constatat, de asemenea, că participarea universităților și a centrelor de inovare de talie mondială, precum și relația complementară dintre EIT și alte programe UE ar putea fi îmbunătățite. Procesul și criteriile de selectare a actorilor participanți ar putea fi clarificate. Aceste constatări ale evaluării au oferit informații recentei propuneri a Comisiei de modificare a regulamentului privind EIT [Regulamentul (CE) nr. 294/2008] și va fi pregătit un plan de acțiune, ca răspuns la rezultatele evaluării.

3.4. Acțiunile Marie Curie[8]

Acțiunile Marie Curie de sprijinire a mobilității și a formării cercetătorilor sunt finanțate prin programul specific „Oameni” inclus în cel de al șaptelea program‑cadru pentru dezvoltare. Recenta evaluare intermediară a PC7 a constatat că programul „Oameni” pare să fi avut succes până în prezent și că măsurile adoptate sunt bine structurate și echilibrate. Acțiunile stabilesc un criteriu de referință important în ceea ce privește condițiile de muncă și standardele de încadrare în muncă pentru cercetătorii din UE. S-a recomandat, pentru ultimii ani ai PC7, evitarea introducerii unor noi scheme de ajutor.

3.5. Tineretul în acțiune

În cadrul Strategiei Europa 2020, obiectivul programului „Tineretul în acțiune” este de a promova oportunitățile de mobilitate transfrontalieră în scop educațional și capacitatea de inserție profesională a tinerilor și a lucrătorilor tineri, precum și dezvoltarea personală și spiritul antreprenorial. Potrivit evaluării intermediare a programului, începând din 2007, peste 500 000 de tineri și lucrători tineri au participat la proiecte susținute de acest program[9]. Până în 2011, au fost emise peste 130 000 de certificate Youthpass privind oportunitățile de învățare informală, care documentează mai bine competențele îmbunătățite care pot crește capacitatea de inserție profesională.

Evaluarea intermediară confirmă valoarea adăugată a programului, recunoscut ca ajutor acordat tinerilor care beneficiază de mai puține oportunități, ceea ce reprezintă o caracteristică unică în comparație cu alte programe. 95 % dintre tinerii participanți consideră că au învățat să comunice mai bine cu oamenii care vorbesc o altă limbă, iar 66 % consideră că posibilitatea de a-și găsi un loc de muncă este mult mai mare datorită experienței dobândite în cadrul proiectului cofinanțat. De asemenea, evaluarea și recentele anchete de monitorizare[10] confirmă faptul că programul este eficient, încurajând participarea activă a tinerilor în societate.

Cu toate acestea, s-a constatat totodată că numărul prea mare de obiective și de măsuri diminuează caracterul concentrat și coerența internă a programului. Cadrul viitorului program unic „Erasmus pentru toți” oferă ocazia de reorganizare și revizuire a obiectivelor actuale în vederea sporirii consecvenței și a coerenței acestora.

3.6. Cultură

Programul „Cultura” promovează mobilitatea transfrontalieră a persoanelor care lucrează în sectorul cultural, încurajează circulația transnațională a produselor culturale și artistice și favorizează dialogul intercultural.

Principala valoare adăugată a programului constă în contribuția sa la creșterea gradului de sensibilizare cu privire la existența unui patrimoniu european comun, la dialogul intercultural, la apărarea și promovarea diversității și a bogăției culturilor europene, precum și la promovarea mobilității transnaționale a specialiștilor din domeniul culturii și artei, precum și a lucrărilor acestora. În conformitate cu Strategia Europa 2020, sectoarele culturii și creației care sunt sprijinite de acțiuni UE (de exemplu, „Capitalele europene ale culturii”, traducerea lucrărilor de ficțiune, premiile UE etc.) contribuie la inovare, la crearea de locuri de muncă, la dezvoltare locală și regională și la incluziune socială.

Numai în 2010, aproximativ 20 000 de artiști și lucrători din domeniul culturii s-au deplasat în diverse state membre prin intermediul proiectelor de cooperare transnațională și câteva mii de lucrări au circulat în cadrul UE datorită sprijinului furnizat. Acesta a asigurat accesul a milioane de europeni la lucrări culturale europene; de exemplu, aproape 25 de milioane de persoane au vizitat peste 22 600 de spații deschise publicului în 2010 în cadrul Zilelor europene ale patrimoniului, cofinanțate de program.

Potrivit evaluării intermediare, programul are un rol unic în ceea ce privește stimularea cooperării transfrontaliere, promovarea învățării reciproce și profesionalizarea sectorului, precum și creșterea accesului cetățenilor europeni la producțiile non-naționale de origine europeană[11].

Totuși, evaluarea constată, de asemenea, că este necesar să se adapteze cele trei obiective specifice ale programului actual la nevoile reale ale promotorilor de proiecte. Din experiența proiectelor de cooperare reiese și faptul că există o problemă clară în legătură cu modul în care obiectivele programului ar trebui înțelese, concepute și promovate. Însăși gestionarea programului necesită îmbunătățiri suplimentare cu privire la anumite aspecte ale sistemelor de informații care sprijină programul. Pe baza acestor învățămintelor desprinse, propunerea Comisiei privind viitorul program-cadru „Europa creativă” încearcă să realizeze adaptările necesare pentru a face față provocărilor cu care se confruntă în prezent sectoarele culturii și creației în Europa.

3.7. MEDIA 2007

În conformitate cu Strategia Europa 2020, obiectivul principal al programului MEDIA constă în consolidarea competitivității sectorului audiovizual european. Programul sprijină formarea și crearea de rețele ale specialiștilor, precum și dezvoltarea și circulația transfrontalieră a filmelor și a producțiilor audiovizuale europene. Noul Fond de garantare a producțiilor din cadrul programului MEDIA facilitează accesul la finanțare al întreprinderilor europene de producție audiovizuală. MEDIA Mundus sprijină cooperarea între specialiști din statele membre ale UE și din țările terțe.

Comisia estimează că, datorită efectului de levier al Fondului de garantare a producțiilor din cadrul programului MEDIA, se vor acorda producătorilor de film împrumuturi de peste 100 milioane EUR . Aproximativ 300 de filme sunt susținute anual de programul MEDIA pentru dezvoltare, iar cele susținute în cadrul programului MEDIA pentru distribuție reprezintă 50 % din filmele europene proiectate în sălile de cinema. Se evaluează că un euro investit din programul MEDIA 2007 generează 6 euro din surse de finanțare private, cu un factor de multiplicare de 14 în finanțarea sectorului cinematografelor.

Evaluarea intermediară a MEDIA 2007 concluzionează că programul își atinge obiectivul principal. Acest program contribuie în mod substanțial la promovarea diversității culturale în Europa. Eficacitatea acțiunilor cofinanțate a fost certificată, iar valoarea adăugată a programului față de intervențiile naționale a fost confirmată. Evaluările disponibile pentru MEDIA Plus și MEDIA 2007 au demonstrat că aceste programe au contribuit la asigurarea unei producții mai egale de lucrări audiovizuale în țări europene cu o capacitate de producție audiovizuală diferită[12].

Totuși, evaluarea intermediară concluzionează, de asemenea, că sprijinul programului MEDIA acordat radiodifuziunii și dezvoltării de activități interactive online și offline are o eficacitate relativ scăzută. Deși se depun eforturi în vederea adaptării programului MEDIA, în anumite cazuri, metodele tradiționale de intervenție ale programului nu îi permit acestuia să ofere un răspuns pe deplin adaptat nevoilor în permanentă schimbare din sector. Comisia a propus remedierea acestei situații în cadrul viitorului program „Europa creativă”.

4. Cercetare[13] 4.1. Introducere

În conformitate cu tratatul, cu Strategia Europa 2020 și cu inițiativa emblematică „O Uniune a inovării”[14], politica europeană de cercetare urmărește trei obiective generale:

(1) dezvoltarea unei economii bazate pe cunoaștere și inovare;

(2) mobilizarea și coordonarea eforturilor de cercetare și inovare la o scară adecvată pentru abordarea provocărilor cu care se confruntă societatea, cum ar fi schimbările climatice, energia și eficacitatea resurselor, sănătatea și îmbătrânirea populației;

(3) consolidarea bazei de cunoștințe și obținerea excelenței în cercetare în Europa.

Cel de-al șaptelea program-cadru (PC7) este principalul instrument de politică al Uniunii Europene în domeniul cercetării, cu un buget total de peste 50 de miliarde EUR[15].

PC7 investește în cercetarea de vârf la nivel mondial și asigură promovarea acesteia. PC7 este pus în aplicare prin patru programe specifice: „Cooperare”, „Idei”, „Oameni”[16] și „Capacități”.

Programul specific „Cooperare” oferă finanțare pentru proiectele de cercetare în colaborare, desfășurate de consorții transnaționale ale industriei și mediului academic, organizate prin zece teme: sănătate; alimentație, agricultură și pescuit, biotehnologie; tehnologia informației și comunicațiilor; nanoștiințe, nanotehnologii, materiale și noi tehnologii de producție; energie; mediu (inclusiv schimbări climatice); transport (inclusiv aeronautică); științe socioeconomice și umaniste; spațiu; securitate[17].

Programul specific „Idei” oferă finanțare persoanelor și echipelor acestora angajate în cercetarea de frontieră în domenii noi de progres științific și tehnologic. Programul este pus în aplicare de Consiliul European pentru Cercetare (CEC). Instituirea CEC a urmărit consolidarea excelenței, a dinamismului și a creativității, precum și sporirea atractivității Europei pentru cele mai bune proiecte de cercetare realizate la inițiativa cercetătorilor.

Programul specific „Capacități” finanțează măsuri menite să îmbunătățească infrastructura de cercetare a Europei și capacitatea de cercetare a IMM-urilor. Acesta găzduiește, de asemenea, programe mai mici legate de teme precum știința în societate, regiunile cunoașterii, potențialul de cercetare, cooperarea internațională și dezvoltarea coerentă a politicilor de cercetare.

Pentru primii patru ani ai PC7 (din 2007 până în 2010), s-au primit 59 140[18] de propuneri în urma finalizării a 245 de cereri de propuneri, la care au participat aproximativ 312 600 de candidați. Dintre acestea, aproape 12 500 de propuneri implicând aproximativ 69 300 de participanți au fost reținute pentru negocieri de finanțare, cu o contribuție totală a UE prevăzută la 20,4 miliarde EUR[19].

În 2010, 35 % din participanții la propunerile reținute proveneau din sectorul învățământului superior și secundar, așadar, în principal din universități. 27 % din participanți proveneau din sectorul industrial și 24 % dintre aceștia din organizațiile de cercetare.

Comisia acordă o atenție specială finanțării acordate IMM-urilor în cadrul programului specific „Cooperare”, vizând ținta corespunzătoare de 15 % din Decizia privind PC7[20]. Un procent puțin peste 14 % din bugetul programului „Cooperare” este alocat IMM‑urilor, concentrându-se pe participarea IMM-urilor la tematicele programului „Cooperare”. Prin cererile de propuneri programate care sunt destinate IMM-urilor în cadrul programelor de lucru pentru 2011 și 2012, ținta de 15 % ar trebui atinsă înainte de sfârșitul PC7 în 2013.

Caracterul puternic internațional al PC7 este ilustrat de faptul că 169 de țări sunt implicate în activitățile sale.

PC7 se desfășoară în perioada 2007-2013. Datele prezentate aici se bazează pe evaluarea intermediară a PC7, care s-a desfășurat în 2010, și pe evaluarea ex-post (puțin mai detaliată) a PC6, care a fost prezentată în 2009.

4.2. Programele-cadru 6 și 7

Raportul de evaluare ex-post a PC6 recunoaște programul-cadru drept un mecanism puternic de catalizare a cercetării și dezvoltării în Europa, care ar putea fi realizată numai prin măsuri la nivel european. S-a constatat că activitățile din cadrul PC6 au generat o valoare adăugată la nivel european, au contribuit în general la creșterea competitivității, au produs externalități de rețea și au consolidat infrastructura de cunoaștere în Europa[21].

Mai precis, dar tot în ceea ce privește performanța programului în ansamblul său, s-a constatat că PC6 a inclus proiecte de prim rang, implicând cercetători de cel mai înalt nivel și consorții bine gestionate. Acestea au contribuit la îmbunătățirea mobilității cercetătorilor și la internaționalizarea echipelor de cercetare. Acest lucru a contribuit la îmbunătățirea capacității Europei de a efectua cercetări competitive pe plan internațional la frontierele științei și ale tehnologiei și în domenii de cercetare de importanță socială și industrială.

În ceea ce privește domeniile care trebuie îmbunătățite, obiectivul de 40 % privind participarea femeilor nu poate fi încă atins și pune probleme deosebite având în vedere că femeile reprezintă doar aproximativ 30 % din forța de muncă în domeniul cercetării pe teritoriul UE. Femeile sunt și mai slab reprezentate la cele mai înalte niveluri, chiar dacă se preconizează o îmbunătățire treptată a acestui aspect, în timp.

De asemenea, în pofida importanței recunoscute a participării la cercetare atât a întreprinderilor mari, cât și a IMM-urilor pentru a reduce diferențele dintre rezultatele cercetării și inovare, participarea industriei este în scădere, indiferent dacă este măsurată ca procent din finanțare sau număr de participanți. Participarea industriei a scăzut de la 39 % în PC4 la 31 % în PC6 și este, în prezent, de numai 25 % în PC7. Există încă date care arată că întreprinderile mici întâmpină mai multe greutăți din cauza complexității procedurilor și a întârzierilor din contracte. Această situație persistă chiar dacă se preconizează o participare crescută a industriei datorită inițiativelor tehnologice comune care au cunoscut o dezvoltare lentă.

Cu toate acestea, evaluarea a constatat că PC7 creează și promovează o gamă largă de activități în rețea între un număr mare de centre naționale de cercetare, oferind noi oportunități oamenilor de știință și suplimentând finanțarea existentă, de exemplu prin mecanismul de finanțare cu partajarea riscurilor. Rolul programului a fost confirmat în ceea ce privește promovarea cercetării în colaborare, cu o importantă participare internațională, respectiv 169 de țări din întreaga lume[22]. Indiferent dacă se ia în considerare numărul cercetătorilor implicați, poziția geografică a echipelor sau gama de teme acoperite, evaluarea arată că PC7 are o cuprindere impresionant de largă[23].

Mai precis, evaluarea intermediară a PC7 a demonstrat, de asemenea, că deși PC7 este definit drept un program de dezvoltare și cercetare pre-competitiv, acesta are totuși anumite componente principale care stau la baza proceselor de inovare și a capacităților care contribuie la eficiența industrială și a pieței. Se face referire la modurile în care colaborează echipele de cercetare din diverse țări și sectoare, creând un element distinctiv al sistemelor dinamice de inovare. Aceasta contribuie la constatarea că participanții din industrie, cercetare și învățământul superior ajung la un nivel ridicat de colaborare interdisciplinară și de orientare către aplicarea practică[24].

Evaluările confirmă corectitudinea punerii în aplicare a PC, evidențiind faptul că a existat o îmbunătățire considerabilă a modului în care este organizată evaluarea PC în ultimii ani[25] și că, la nivel procedural, cererile de propuneri au fost elaborate și procesate eficient și că aceste proceduri au asigurat alocarea fondurilor într-un termen rezonabil și cu integritate[26].

În același timp, ambele evaluări la nivelul PC identifică necesitatea considerabilă a unor eforturi suplimentare în direcția simplificării PC, subliniind diferitele probleme legate de complexitatea funcționării sale. În evaluarea ex-post a PC6 se afirmă că PC6 a continuat să genereze proceduri administrative greoaie. Experții subliniază faptul că această sarcină administrativă este deosebit de mare pentru noii participanți – indiferent dacă sunt IMM-uri, tineri cercetători, participanți din noile state membre sau din „țări terțe”[27].

Doi ani mai târziu, în 2010, comisia de evaluare intermediară a PC7 subliniază că mai multe din modificările care au fost puse în aplicare pentru PC7 au fost salutate de comunitatea de cercetare și au reprezentat fără îndoială succese, în special facilitatea de înregistrare unică (Unique Registration Facility - URF), sistemul electronic de depunere a propunerilor (EPSS) și cerințe de audit mai puțin exigente. Cu toate acestea, experții consideră dezamăgitoare lipsa progreselor în ceea ce privește numeroase probleme cunoscute[28].

4.2.1. Programul „Cooperare”

Programul „Cooperare” reprezintă una din principalele surse de finanțare publică pentru colaborarea dincolo de frontierele naționale în UE, asigurând o valoare adăugată europeană. Evaluările existente subliniază importanța programului pentru formarea rețelelor în întreaga Europă. Evaluarea intermediară a PC7 concluzionează că proiectele în colaborare se află la baza Spațiului european de cercetare și că PC7 elimină dezechilibrele importante dintre activitățile de cercetare naționale, asigurând astfel masa critică și valoarea adăugată în numeroase domenii. S-a constatat că numeroase activități ale PC7 nu ar fi putut avea, probabil, loc fără finanțare la nivelul UE[29].

Una dintre principalele concluzii care se desprind din ansamblul lucrărilor privind rețelele de cercetare și formarea acestora este faptul că programele-cadru s-au dovedit esențiale în stimularea unei culturi din ce în ce mai importante a schimbului de cunoștințe. Potrivit unui studiu, PC6 a facilitat crearea ERA prin îmbunătățirea integrării și coordonării cercetării în întreaga Europă și a condus la o competitivitate sporită. Studiul subliniază o schimbare semnificativă a atitudinilor și comportamentului în rândul multora dintre participanții la PC6 și, în special, o mai mare deschidere față de schimbul de cunoștințe și cercetarea în colaborare[30].

Una dintre concluziile evaluării PC7 este, de asemenea, faptul că principala valoare adăugată a cercetării în colaborare în domeniul sănătății la nivelul UE este obținută din cooperarea transnațională, integrarea diferitelor activități și a diferiților participanți în diverse proiecte și concentrarea efortului european asupra unor priorități mai puține, dar mai importante. De asemenea, evaluarea indică faptul că cercetarea în domeniul activităților de transport din cadrul PC7 aplică o abordare mai puternică, dar și mai vastă în ceea ce privește abordarea provocărilor, incluzând integrarea diferitelor mijloace de transport, importanța rolului infrastructurii și tiparele de utilizare. Activitățile multimodale, care combină diferite forme de transport, cum ar fi transportul rutier, feroviar, aerian și pe cursurile de apă navigabile, sunt recunoscute a avea o mare valoare adăugată europeană, întrucât programele naționale abordează mai rar aceste probleme. Evaluarea PC7 demonstrează, de asemenea, că programul „Cooperare” dezvoltă potențialul și capacitatea de participare și colaborare a statelor membre mai mici.

4.2.2. Programul „Idei”

Conform evaluării intermediare a PC7 privind Programul „Idei”, principiul excelenței în selectarea proiectelor este respectat în mare parte, în special deoarece cercetătorii de vârf primesc finanțare, calitatea propunerilor este, în general, considerată ca fiind ridicată și există o concurență puternică pentru finanțare. S-a subliniat faptul că CEC a reușit să atragă și să finanțeze cercetarea de talie mondială, având un rol important în ancorarea talentului în cercetare în UE.

S-a constatat că finanțarea unui grup de propuneri de cercetare competitive, inițiate chiar de cercetători, a permis CEC să o cercetare care este în același timp pertinentă din punct de vedere al nevoilor UE în materie de politici și are potențialul de a aborda eventualele provocări viitoare. Comunitatea de cercetare a apreciat descoperirile din cadrul proiectelor finanțate de CEC, considerându-le emblematice și generatoare de progrese excepționale.

4.2.3. Programul „Capacități”

Datele existente arată că PC7 și-a îmbunătățit capacitatea de cercetare și cunoaștere la nivel înalt în Europa, devenind un fir de conectare pentru 500 de infrastructuri de cercetare naționale[31] în diverse domenii și a furnizat educație și formare la nivel înalt tinerilor cercetători prin interacțiunile încurajate în cadrul infrastructurilor de cercetare. De asemenea, infrastructurile de cercetare sprijinite de PC7 au fost evaluate ca având un impact asupra competitivității europene ca teren experimental pentru promovarea inovării și crearea de oportunități pe piața de cercetare pentru industrie[32].

5. Concluzii

Comisia a încercat în prezentul raport, în temeiul articolului 318 din TFUE, să ofere o perspectivă de ansamblu a principalelor rezultate ale activității de cercetare recente, cu un accent pe diversele etape din dezvoltarea principalelor două domenii de intervenție financiară a UE: educație și cultură și cercetare.

Raportul se concentrează în principal asupra impactului și a rezultatelor care au fost identificate ca fiind atinse ca urmare a finanțării UE prin cele mai recente și mai substanțiale evaluări ale programelor și acțiunilor selectate, uneori completate prin trimitere la rezultatele evaluărilor anterioare. Acesta oferă o perspectivă de ansamblu asupra principalelor rezultate ale evaluărilor recente relevante pentru programele selecționate, comparativ cu rapoarte mai detaliate și alte documente disponibile privind elemente specifice ale programelor.

Raportul cuprinde domeniile educației și culturii și cercetării, în special având în vedere legătura acestora cu obiectivele principale și cu inițiativele emblematice ale Strategiei Europa 2020, informațiile disponibile privind performanța și evaluarea și metoda de gestionare centralizată. Raportul se bazează pe informații detaliate furnizate de numeroase surse identificate în text. Acesta urmărește să ofere o perspectivă de ansamblu asupra obiectivelor programelor finanțate de Uniune și asupra impactului și rezultatelor obținute în funcție de etapa la care a ajuns programul în momentul evaluărilor relevante.

În ceea ce privește domeniul educației și culturii, raportul arată că instrumentele financiare aplicate, în funcție de etapa realizării, indică o situație bună în ceea ce privește obținerea unor rezultate concrete și realizarea sau existența probabilității de a realiza majoritatea obiectivelor instrumentelor respective. De asemenea, raportul furnizează mai multe exemple concrete privind valoarea adăugată generată, printre altele, de introducerea unei dimensiuni transnaționale, de cooperarea transfrontalieră și de difuzarea pe scară largă a cunoștințelor sau de generarea unor efecte de levier, precum, de exemplu, în cazul programului Media 2007. Raportul a identificat, de asemenea, domeniile în care se pot realiza îmbunătățiri, cum ar fi necesitatea de a defini mai bine și de acorda o mai mare atenție obiectivelor, precum și necesitatea de a îmbunătăți gestionarea, ambele aspecte fiind remediate în programele ulterioare propuse.

În domeniul cercetării, raportul indică faptul că programele-cadru au realizat sau sunt pe cale să realizeze rezultatele preconizate. Programele-cadru sunt recunoscute drept mecanisme puternice de catalizare a cercetării, care ar putea fi realizată doar prin acțiuni la nivel european. De asemenea, acestea sunt recunoscute pentru generarea unei valori adăugate europene, a unei mai mari competitivități industriale, a externalităților de rețea, precum și pentru consolidarea infrastructurii de cunoaștere în Europa. PC7 are în mod clar o contribuție semnificativă la știința europeană și la dezvoltarea Spațiului european de cercetare, precum și o cuprindere vastă și impresionantă. Raportul recunoaște, de asemenea, că necesitatea de a depune eforturi suplimentare pentru simplificarea și punerea în aplicare a PC reprezintă unul dintre domeniile în care sunt încă necesare îmbunătățiri. Au fost luate măsuri în această direcție prin elaborarea unor noi programe pregătite pentru viitorul cadru financiar, în special în cadrul propunerilor pentru programul „Orizont 2020”.

Prin includerea în fiecare an a unui număr limitat de programe pentru care sunt disponibile evaluări relevante, prezentul raport va putea viza, pe termen mediu, o gamă largă de programe financiare în cadrul diferitelor metode de gestionare.

Evaluările menționate în prezentul raport au fost, de asemenea, utilizate în elaborarea propunerilor pentru noul cadru financiar multianual pentru perioada 2014-2020. Experiența funcționării activității de evaluare contribuie, de asemenea, la elaborarea unor evaluări viitoare, în vederea consolidării procesului și a îmbunătățirii rezultatelor. De asemenea, Comisia va depune eforturi pentru a asigura intensificarea coordonării, a schimbului de informații și a coerenței atât în cadrul Comisiei, cât și cu statele membre, în ceea ce privește programarea, organizarea și utilizarea monitorizării și evaluării în următorul cadru financiar.

În elaborarea prezentului raport, Comisia ridică, de asemenea, problema rolului și a calendarului prezentului raport în legătură cu descărcarea anuală de gestiune bugetară, în special având în vedere calendarul și durata variată a perioadelor acoperite de activitatea de evaluare desfășurată, comparativ cu caracterul mai specific, anual, al procedurii de descărcare de gestiune.

Comisia examinează în continuare modalitățile de dezvoltare a conținutului prezentului raport, ținând seama de criteriile prevăzute la articolul 318 din TFUE și de interesele exprimate de Parlament și de Consiliu, și este pregătită să îl adapteze în funcție de reacțiile lor la prezentul raport.

[1] Fiecare director general/șef de serviciu prezintă instituției sale un raport anual de activitate, precum și informații financiare și de gestiune. Raportul respectiv prezintă progresele realizate în îndeplinirea principalelor obiective de politică și activități ale direcției generale sau ale serviciului, având în vedere resursele corespondente utilizate.

[2] Declarațiile de activitate furnizează principalele elemente justificative privind nivelul resurselor solicitate de Comisie în cadrul proiectului său de buget (PB). Acestea cuprind detalii privind resursele (umane și financiare) alocate în funcție de activitate, precum și obiectivele, indicatorii și rezultatele asociate. Sunt incluse, de asemenea, principalele realizări și rezultate ale evaluării. Prin urmare, acestea justifică proiectul de buget al Comisiei în ceea ce privește informațiile privind performanța (obiective, indicatori, rezultatele evaluării și realizări), adică descriu beneficiile care sunt aduse beneficiarilor programelor UE.

[3] COM(2010)2020 final.

[4] Reducerea numărului de tineri care abandonează prematur școala la un nivel mai mic de 10 % în cazul celor cu vârste între 18 și 24 de ani până în 2020 (o scădere de la 17,6 % în 2000 la 14,4 % în 2009); creșterea numărului absolvenților de studii universitare la cel puțin 40 % în cazul celor cu vârste între 30 și 34 de ani până la aceeași dată (o creștere de la 22,4 % în 2000 la 32,3 % în 2009).

[5] Evaluare intermediară privind programul Învățare pe tot parcursul vieții (2007-2013), 2011: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2011/llpreport_en.pdf

[6] Pentru detalii suplimentare privind valoarea adăugată a UE, a se vedea SEC(2011)867: Documentul de lucru al serviciilor Comisiei - Valoarea adăugată a bugetului UE - care însoțește documentul COM(2011)500: Un buget pentru Europa 2020

[7] Evaluarea privind Institutul European de Inovare, 2011: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2011/eitreport_en.pdf

[8] Deși acțiunile Marie Curie fac parte din programul „Oameni” finanțat de cel de al șaptelea program-cadru, acestea sunt incluse în domeniul de politică Educație și cultură potrivit nomenclaturii ABB și sunt, în consecință, menționate în cadrul acestei secțiuni.

[9] Evaluare intermediară a programului „Tineretului în acțiune”, 2011 http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/youth/2011/interimreport_en.pdf

[10] Anchete de monitorizare privind programul „Tineretul în acțiune”: http://ec.europa.eu/youth/focus/doc/monitoring_survey/report_monitoring_survey_2011.pdf

[11] Evaluare intermediară a programului Cultura (2007-2013), 2011: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/culture/2010/progreport_en.pdf

[12] Evaluare intermediară a programului MEDIA 2007, 2010 http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/culture/2010/media_en.pdf Évaluation finale des programmes MEDIA Plus et MEDIA Formation, 2007 http://ec.europa.eu/culture/media/programme/docs/overview/evaluation/reports/media%20plus/rapport_finale_m_plus.pdf

[13] Această secțiune vizează activitățile de cercetare incluse în titlul 8 „Cercetare” al bugetului general. Nu sunt incluse activitățile specifice celui de al șaptelea program-cadru cuprinse în alte domenii de politică potrivit nomenclaturii ABB.

[14] SEC(2010)1161.

[15] Decizia nr. 1982/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 decembrie 2006 privind cel de al șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013), JO L 412/2006.

[16] Realizarea obiectivelor acțiunilor Marie Curie este raportată în cadrul secțiunii Educație și cultură întrucât, începând cu 2010, DG EAC gestionează acest program.

[17] Unele părți ale programului Cooperare (spațiul și securitatea) sunt gestionate de DG Întreprinderi, în timp ce DG INFSO este responsabilă cu gestionarea părții referitoare la tehnologiile informației și comunicațiilor.

[18] Cifrele se bazează pe propunerile eligibile și nu includ propunerile din prima etapă, în cazul cererilor de propuneri organizate în două etape.

[19] Aceste cifre și cele din următoarele trei paragrafe sunt extrase din Cel de al patrulea raport de monitorizate a PC7 – Raport de monitorizare 2010: http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm?pg=fp7-monitoring

[20] Scopul este de a asigura că un procent de cel puțin 15 % din finanțarea programului este alocat IMM-urilor.

[21] Evaluarea celui de al șaselea program-cadru pentru cercetare și dezvoltare tehnologică 2002­2006: http://ec.europa.eu/research/reports/2009/pdf/fp6_evaluation_final_report_en.pdf.

[22] Evaluarea intermediară a celui de al șaptelea program-cadru: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/fp7_interim_evaluation_expert_group_report.pdf.

[23] Evaluarea intermediară a celui de al șaptelea program-cadru: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/fp7_interim_evaluation_expert_group_report.pdf.

[24] Evaluarea intermediară a celui de al șaptelea program-cadru: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/fp7_interim_evaluation_expert_group_report.pdf.

[25] Evaluarea ex-post a PC6, p. vii.

[26] Evaluarea intermediară a PC7, p. 7

[27] Evaluarea ex-post a PC6, p. 36.

[28] Evaluarea intermediară a PC7, p. 56-57.

[29] Evaluarea intermediară a celui de al șaptelea program-cadru: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/fp7_interim_evaluation_expert_group_report.pdf.

[30] NetPact: Structuring effects of Community research. The impact of the RTD Framework Programme on network formation. Final report to the European Commission [Efectele structurale ale cercetării comunitare – impactul programului-cadru RTD asupra constituirii rețelei. Raport final către Comisia Europeană]: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/fp6-evidence-base/evaluation_studies_and_reports/evaluation_studies_and_reports_2009/structuring_effects_of_community_research_-_the_impact_of_the_framework_programme_for_rtd_on_network_formation.pdf#view=fit&pagemode=none

[31] Trebuie subliniat faptul că unele părți ale tematicii Infrastructurile de cercetare din programul „Capacități”, și anume Infrastructurile de cercetare bazate pe TIC (e-Infrastructuri), sunt gestionate de DG Societatea Informațională

[32] Fotkis C. (2010) FP7 Interim Evaluation: Analyses of FP7 supported research infrastructures initiatives in the context of the European Research Area [Evaluare intermediară a PC7: Analiza inițiativelor legate de infrastructurile de cercetare sprijinite de PC7 în contextul Spațiului european de cercetare], disponibilă la http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/fp7-evidence-base/experts_analysis/c.%20fotakis_-_research_infrastructure.pdf#view=fit&pagemode=none