Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Estoniei și care include avizul Consiliului privind Programul actualizat de stabilitate al Estoniei pentru perioada 2012-2015 /* COM/2012/0311 final - 2012/ () */





Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Estoniei și care include avizul Consiliului privind Programul actualizat de stabilitate al Estoniei pentru perioada 2012-2015 CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4), având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[1], în special articolul 5 alineatul (2), având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2], având în vedere concluziile Consiliului European, având în vedere rezoluțiile Parlamentului European[3], având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă, după consultarea Comitetului economic și financiar, întrucât: (1) La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei Europene de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei. (2) La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre[4], care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național. (3) La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă pe 2011 al Estoniei și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Estoniei pentru perioada 2011-2014. (4) La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care este ancorat în Strategia Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă[5], în care nu a identificat Estonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuată o analiză aprofundată. (5) La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, consolidării fiscale și acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică. Acesta a invitat statele membre să pună în aplicare recomandările pe 2011 specifice fiecărei țări emise de Consiliu și să transpună aceste priorități în măsuri concrete care să fie incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă. (6) La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul euro plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a fi incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă. (7) La 26 aprilie 2012, Estonia și-a prezentat programul de stabilitate, care vizează perioada 2012-2015, și programul său național de reformă pe 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. (8) Pe baza examinării, în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a programului de stabilitate, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din cadrul programului este plauzibil în 2012 și 2013, când se preconizează că se va înregistra o creștere medie a PIB-ului de aproximativ 2,4%. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2012, se prevede o creștere a PIB-ului de 3,8% în 2013. Obiectivul strategiei bugetare prezentat în program este de a asigura o politică fiscală viabilă, care să sprijine o creștere economică echilibrată, prin obținerea unui excedent structural, asigurând, în același timp, protecții fiscale suficiente și reducând sarcina fiscală asupra veniturilor salariale. De asemenea, strategia urmărește îndeplinirea cerințelor din Pactul de stabilitate și de creștere. Programul vizează depășirea, începând cu 2012, a obiectivului bugetar pe termen mediu, care constă în obținerea unui excedent structural. Obiectivul bugetar pe termen mediu reflectă în mod adecvat cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Pe baza soldului[6] bugetar structural (recalculat), luând în considerare măsurile discreționare privind veniturile, rata de creștere a cheltuielilor publice respectă obiectivul de referință în materie de cheltuieli prevăzut în Pactul de stabilitate și de creștere în toți anii, cu excepția anului 2013 (când se prevede atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu) și a anului 2014. În paralel, programul vizează atingerea unor excedente globale, începând cu 2014. Rata datoriei este cu mult sub 60% din PIB și, conform programului, este probabil că va scădea după 2013 la aproximativ 10% în 2015. (9) Estonia a înregistrat un excedent bugetar considerabil în 2011. Conform previziunilor de primăvară ale Comisiei pe 2012, rata preconizată a creșterii economice pentru 2012 pare mult mai redusă decât pentru 2011, scăzând de la 7,6% la aproximativ 1,6%, astfel încât sunt necesare controale suplimentare ale eficienței cheltuielilor. Estonia intenționează să introducă în 2012 o regulă structurală a echilibrului bugetar, care să contribuie la menținerea controlului asupra cheltuielilor. Odată instituită regula echilibrului bugetar, la aceasta ar trebui să se adauge consolidarea naturii obligatorii a obiectivelor privind cheltuielile multianuale. Astfel, Estonia a pus în aplicare parțial recomandarea pe 2011 în acest domeniu. (10) În ceea ce privește piața forței de muncă, au fost întreprinse o serie de măsuri în domeniul impozitării veniturilor salariale. Cu toate acestea, stimulentele privind ocuparea forței de muncă ar putea fi îmbunătățite prin abordarea tendinței tot mai accentuate de a se percepe pensii de invaliditate și de incapacitate de muncă și prin stimularea lucrătorilor cu venituri reduse și mari care beneficiază de indemnizații de șomaj sau parentale să lucreze. Deși se fac eforturi promițătoare de reducere a ratei ridicate a șomajului, rata șomajului de lungă durată și a celui în rândul tinerilor rămâne ridicată. Ca urmare, riscul de sărăcie în rândul copiilor ai căror părinți nu au un loc de muncă este în creștere și trebuie abordat prin servicii sociale eficace, inclusiv prin servicii pentru familii. Sprijinul acordat familiilor ar putea fi mai eficient, fără a afecta bugetul, printr-o mai bună orientare a alocării indemnizațiilor parentale și familiale și prin eliminarea scutirilor fiscale ineficiente referitoare la copii. (11) Măsurile prevăzute în Planul național de acțiune privind eficiența energetică continuă să fie insuficiente, având în vedere tendința actuală a transferului modal în detrimentul transportului public. Parcul de autoturisme noi din Estonia are cel mai ridicat nivel de consum de energie din UE. Accizele pentru combustibili sunt insuficiente pentru a schimba comportamentul consumatorilor. Transpunerea mai multor directive ale UE referitoare la energie nu a fost încă pe deplin încheiată. Estonia nu și-a diversificat încă aprovizionarea cu energie. Infrastructura de energie electrică ar putea fi modernizată, pentru a integra cantități tot mai mari de energie eoliană. (12) S-a îmbunătățit considerabil calitatea și disponibilitatea educației profesionale și sunt prevăzute măsuri de modernizare suplimentare pentru 2012-2013. Cu toate acestea, tranziția de la învățământul general la educația profesională trebuie îmbunătățită și ar putea fi avută în vedere generalizarea sistemelor bazate mai mult pe muncă. Participarea la învățarea pe tot parcursul vieții se îmbunătățește, dar nu se pune suficient accentul pe lucrătorii cu un nivel scăzut de calificare. Continuă să existe probleme în ceea ce privește adaptarea rezultatelor sistemului de învățământ la necesitățile pieței forței de muncă. Este necesar, de asemenea, să se realizeze de urgență o reformă a învățământului secundar superior și să se îmbunătățească în continuare furnizarea serviciilor de învățământ de către autoritățile locale. De asemenea, nivelul cooperării dintre întreprinderi și instituțiile de învățământ superior este în continuare redus, iar partea din sectorul privat axată pe cunoștințe ar trebui dezvoltată în continuare. (13) Pentru a reflecta tendința demografică negativă și a asigura o dezvoltare regională echilibrată și competitivă, este nevoie pe termen mai lung să se asigure sustenabilitatea financiară a administrațiilor locale, precum și o mai bună furnizare a serviciilor publice la nivel local și să se optimizeze utilizarea resurselor relativ dispersate. Fiind de dimensiuni mici, majoritatea administrațiilor locale întâmpină dificultăți în furnizarea universală a serviciilor sociale, de sănătate, aferente pieței forței de muncă, transporturilor și educaționale necesare. (14) Estonia și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului euro plus. Aceste angajamente, precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011 se referă la creșterea ratei de ocupare a forței de muncă, îmbunătățirea competitivității și consolidarea sustenabilității finanțelor publice. Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor asumate în cadrul Pactului euro plus. Rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor. (15) În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză aprofundată a politicii economice a Estoniei. Aceasta a evaluat programul de stabilitate și programul național de reformă. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în Estonia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei emise în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările (1) - (5) de mai jos. (16) În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Estoniei și avizul[7] său este reflectat îndeosebi în recomandarea (1) de mai jos, RECOMANDĂ Estoniei să ia măsuri în perioada 2012-2013 astfel încât: 1. Să își mențină poziția fiscală solidă prin punerea în aplicare a planurilor bugetare prevăzute, asigurarea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu până cel târziu în 2013 și respectarea obiectivului de referință în materie de cheltuieli. Să completeze regula echilibrului bugetar cu reguli privind cheltuielile multianuale cu caracter obligatoriu mai puternic în cadrul bugetar pe termen mediu, să continue îmbunătățirea eficienței cheltuielilor publice și să intensifice combaterea economiei subterane. 2. Să îmbunătățească stimulentele ce vizează încurajarea muncii prin raționalizarea sistemului de beneficii sociale și creșterea flexibilității în alocarea indemnizațiilor de invaliditate, șomaj și parentale, asigurând în același timp o protecție socială adecvată. Să îmbunătățească furnizarea de servicii sociale, orientând mai bine, totodată, indemnizațiile parentale și familiale și eliminând scutirile fiscale referitoare la copii, care au un efect de denaturare. Să sporească participarea tinerilor și a șomerilor pe termen lung pe piața forței de muncă. 3. Să stabilească o legătură mai eficace între formare și educație, pe de o parte, și nevoile pieței forței de muncă, pe de altă parte, și să consolideze cooperarea dintre întreprinderi și mediul academic. Să sporească oportunitățile pentru lucrătorii cu un nivel redus de calificare pentru a le facilita accesul la învățarea pe tot parcursul vieții. Să încurajeze prioritizarea și caracterul internațional al sistemelor de cercetare și inovare. 4. Să îmbunătățească eficiența energetică, în special a clădirilor și transporturilor, și să consolideze stimulentele de mediu privind vehiculele și deșeurile, inclusiv prin luarea în considerare a unor măsuri de stimulare precum taxarea vehiculelor. Să încurajeze utilizarea energiei din surse regenerabile, inclusiv prin modernizarea legislației și a infrastructurii. Să continue dezvoltarea conexiunilor transfrontaliere pentru a pune capăt izolării relative a pieței. 5. Să îmbunătățească viabilitatea fiscală a municipalităților, sporind, totodată, eficiența administrațiilor locale și să asigure furnizarea unor servicii eficiente, în special prin stimulente mai puternice pentru fuziune sau cooperarea mai intensă a municipalităților. Ar trebui puse în aplicare propuneri de reforme relevante într-o perioadă rezonabilă. Adoptat la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele [1] JO L 209, 2.8.1997, p. 1. [2] COM (2012) 311 final. [3] P7_TA (2012) 0048 și P7_TA (2012) 0047. [4] Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012. [5] COM(2012) 68 final. [6] Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile punctuale și temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program folosind metodologia convenită de comun acord. [7] Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.