Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Croației pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2014 /* COM/2014/0412 final - 2014/ () */





Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Croației pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2014 CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4), având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[1], în special articolul 9 alineatul (2), având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6 alineatul (1), având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3], având în vedere rezoluțiile Parlamentului European[4], având în vedere concluziile Consiliului European, având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă, având în vedere avizul Comitetului economic și financiar, având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială, având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică, întrucât: (1) La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei. (2) La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național. (3) La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile disponibile. Ei au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări. (4) Croația a participat în mod voluntar și în calitate neoficială la semestrul european din 2013, prin prezentarea unui program economic, dar nu au fost formulate recomandări specifice acestei țări. În concluziile adoptate la 21 iunie 2013, Consiliul a salutat programul economic al Croației și a subliniat că se așteaptă ca aceasta să înregistreze progrese în ceea ce privește îndeplinirea cerințelor Pactului de stabilitate și de creștere și că este necesar ca aceasta să urmeze o cale credibilă de consolidare, menținând cheltuieli propice creșterii și asigurând posibilități de cofinanțare a fondurilor acordate de UE. (5) La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii[5], marcând începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice din 2014. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă[6], în care a identificat Croația ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. (6) La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică. (7) La 5 martie 2014, Comisia a publicat rezultatele bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Croația[7] în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia desprinsă din analiza Comisiei este că Croația se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive care necesită o monitorizare specifică și măsuri ferme de politică. Mai precis, în contextul unei creșteri economice reduse și al unei capacități scăzute de ajustare, sunt necesare măsuri de politică pentru remedierea punctelor slabe cauzate de o datorie externă considerabilă, de rezultate la export aflate în scădere, de un grad ridicat de îndatorare a întreprinderilor și de o datorie publică brută aflată în creștere rapidă. (8) La 24 aprilie 2014, Croația și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2014 și Programul de convergență pentru 2014. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. (9) Obiectivul strategiei bugetare prezentate în Programul de convergență pentru 2014 constă în corectarea deficitului excesiv până în 2016 și în revenirea simultană pe o traiectorie de creștere economică durabilă. Se prevede că acest obiectiv va fi atins prin reducerea continuă a deficitului de la 4,9 % din PIB în 2013 la sub 3 % din PIB până în 2016, an care constituie termenul pentru corectarea deficitului excesiv. În program se estimează că datoria publică va atinge o valoare maximă de aproximativ 72 % din PIB în 2014, urmând să scadă ușor în anul următor și să se stabilizeze ulterior. Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din program este optimist de-a lungul întregii perioade acoperite de program. Conform scenariului din program, ar urma ca PIB-ul să stagneze în 2014, pentru 2015 fiind estimată o creștere moderată de 1,2 %, spre deosebire de previziunile Comisiei din primăvara anului 2014, conform cărora PIB-ul ar urma să prezinte o scădere de 0,6 %, iar creșterea ar urma să fie de 0,7 %. Valorile previziunilor bugetare din program se abat de la standardele Sistemului european de conturi naționale și regionale (SEC), generând discrepanțe față de datele din trecut și de scenariul macroeconomic și împiedicând o comparație corectă cu previziunile Comisiei din primăvara anului 2014. Mai mult, programul nu oferă un nivel suficient de detaliere în ceea ce privește măsurile de consolidare pentru 2015 și 2016, în special pe partea de cheltuieli. Din previziunile Comisiei din primăvara anului 2014 reiese că soldul global va ajunge la 3,8 % din PIB în 2014 și la 3,1 % din PIB în 2015. După ajustarea necesară pentru ca aceste previziuni să fie poată fi comparate cu obiectivele stabilite în contextul procedurii aplicabile deficitelor excesive (și anume, excluderea impactului produs de transferul activelor fondurilor de pensii din al doilea pilon), valoarea deficitului, prevăzută de Comisie, ar fi de 4,6 % din PIB în 2014 și de 3,8 % din PIB în 2015. Întrucât Programul de convergență constituie primul raport privind măsurile întreprinse de autorități în urma deschiderii, la 28 ianuarie 2014, a procedurii aplicabile deficitelor excesive, Comisia a evaluat măsurile întreprinse de Croația într-o comunicare publicată la 2 iunie 2014. Mai precis, se prevede că obiectivul global va fi atins în 2014 și că deficitul se va situa oarecum peste obiectiv în 2015. Îmbunătățirea soldului public structural se situează cu puțin sub cerințe, atât pentru 2014, cât și pentru 2015. În fine, deși variația soldului structural ajustat se situează sub efortul recomandat, se estimează că efortul măsurat în suma subiacentă a măsurilor discreționare va fi realizat atât în 2014, cât și în 2015. În vederea reducerii impactului negativ asupra creșterii și în vederea îmbunătățirii sustenabilității consolidării, este necesar să se acorde mai multă atenție calității măsurilor și să se realizeze o tranziție spre măsuri bazate pe cheltuieli. Pe baza evaluării programului și a previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, Consiliul consideră că, deși Croația a întreprins, până la 30 aprilie 2014, măsuri concrete pentru corectarea deficitului său excesiv, astfel cum i s-a recomandat, sunt necesare eforturi suplimentare pentru respectarea recomandării, formulate în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive, de a corecta deficitul excesiv până în 2016 și de a asigura credibilitatea corecției. (10) Măsurile de consolidare bugetară ar trebui orientate spre mărirea calității finanțelor publice, în vederea obținerii unor sporuri de eficiență mai ales în ceea ce privește cheltuielile cu salariile, cu asigurările sociale și cu subvențiile, precum și în vederea asigurării unui spațiu suficient de manevră bugetară pentru a acorda prioritate cheltuielilor propice creșterii economice și investițiilor, inclusiv în proiectele finanțate de Uniune. În ultimii ani, Croația a realizat reforme semnificative în cadrul său bugetar. Cu toate acestea, continuă să existe anumite lipsuri în ceea ce privește planificarea bugetară, controlul efectiv al cheltuielilor și aplicarea uniformă a constrângerilor bugetare, ceea ce are un impact negativ asupra procesului de elaborare a politicilor bugetare. Deși a fost modificat de curând, modul în care sunt concepute regulile de politică bugetară ar trebui îmbunătățit în continuare. Eficacitatea cadrului bugetar este subminată, în special, de absența unor mecanisme preventive și de nivelul scăzut de respectare a regulii privind îndatorarea, precum și de modul ambiguu în care este formulată regula privind un buget cu sold structural. Instituirea unei comisii de politică bugetară este binevenită, dar se consideră că sunt necesare măsuri suplimentare pentru consolidarea rolului acestei comisii în planificarea și monitorizarea bugetului și, în special, pentru consolidarea independenței acesteia față de orice autoritate bugetară. (11) Croația se confruntă cu provocarea de a continua demersul de consolidare bugetară fără a dăuna competitivității și perspectivelor de redresare economică. Într-o astfel de situație, partea de venituri a finanțelor publice este constrânsă de o definiție limitată a bazelor impozitelor care oferă încasări fiscale stabile și care au un impact minor de denaturare asupra creșterii economice. În acest context, în Programul național de reformă se anunță un plan de introducere a unui impozit periodic pe proprietate în 2016, însă nu au fost precizate încă structura operațională a acestuia și nici cea a bazei de impozitare. Croația este hotărâtă, de asemenea, să adopte măsuri pentru mărirea gradului de respectare a obligațiilor fiscale, prin reducerea economiei subterane. Au fost întreprinse demersuri în această direcție. Prin introducerea treptată a caselor de marcat fiscale, care asigură o supraveghere îmbunătățită a tranzacțiilor, au crescut încasările din impozite. Se preconizează că reorganizarea administrației fiscale va spori eficiența și eficacitatea colectării impozitelor, reducând, în același timp, sarcina de conformare fiscală a contribuabililor. Având în vedere necesitățile de consolidare bugetară și luând în considerare, de asemenea, cuantumul semnificativ al impozitelor necolectate, se pare însă că există spațiu de manevră pentru sporirea într-o și mai mare măsură a eficienței colectării impozitelor, fiind necesar să se depună eforturi continue de mărire a gradului de respectare a obligațiilor fiscale prin punerea la dispoziția contribuabililor a mai multor servicii electronice. (12) Croația a adoptat măsuri în vederea măririi nivelului de sustenabilitate și de adecvare a pensiilor: vârsta legală de pensionare, vârsta de pensionare anticipată și perioada de calificare pentru femei au fost majorate treptat începând din noiembrie 2010 și urmează să fie armonizate pe deplin până în 2030. În urma modificărilor aduse Legii pensiilor, care au fost adoptate în decembrie 2013, vârsta legală de pensionare a fost majorată de la 65 la 67 de ani, iar vârsta de pensionare anticipată de la 60 la 62 de ani. Această majorare va intra însă în vigoare abia în 2031, ceea ce este insuficient de ambițios având în vedere tendințele demografice. În ciuda reformelor întreprinse în ultimii ani, există în continuare diverse posibilități de pensionare anticipată. Dată fiind amploarea excepțiilor, penalizările pentru pensionarea anticipată și bonusurile pentru pensionarea târzie nu stimulează foarte mult cetățenii să lucreze până la vârsta legală de pensionare, ceea ce influențează negativ oferta de forță de muncă și sustenabilitatea sistemului de pensii. Pentru a contribui la limitarea afluenței de beneficiari ai unei pensii de invaliditate și la reducerea fraudei prin unificarea evaluărilor gradului de invaliditate, în 2013 a fost adoptată Legea privind organismul unic de expertiză medico-legală. Această lege, combinată cu un număr sporit de inspecții, abordează o nevoie clară, însă efectul asupra cheltuielilor va depinde de modul în care dispozițiile sunt puse în aplicare și de măsura în care se asigură respectarea deciziilor. Pensiile din cadrul unor sisteme speciale care depășeau un anumit prag au fost reduse cu 10 %, însă temporar, iar indexarea lor a fost legată de un factor de creștere a PIB-ului. În ciuda încercărilor recente de a restrânge cheltuielile și de a spori transparența, convergența pensiilor din cadrul sistemelor speciale spre norme generale prezintă un ritm și o amploare scăzute, iar progresele globale sunt în continuare limitate. (13) Rezultatele obținute în sectorul sănătății sunt suficient de bune și, cu anumite variații de la o regiune la alta, serviciile sunt accesibile, dar sistemul contribuie în mod semnificativ la presiunea la care sunt supuse finanțele publice. Autoritățile au constatat ineficiențe remediabile în rețeaua spitalicească. Planul general prezentat în martie 2014 pentru reorganizarea serviciilor medicale spitalicești conține măsuri prin care s-ar putea îmbunătăți raportul costuri/eficacitate, cum ar fi raționalizarea rețelei spitalicești, reducerea duratei medii de spitalizare, îmbunătățirea modului de alocare a paturilor în spital, inclusiv în cazul îngrijirilor pe termen lung, și efectuarea unor modificări suplimentare în sistemul de finanțare a spitalelor. Pentru punerea în practică a planului ar trebui asigurate capacități ridicate de monitorizare și de punere în aplicare, atât în spitale, cât și în administrația centrală. Îngrijirile pe termen lung se caracterizează prin servicii dispersate între sistemele de sănătate și sistemele de bunăstare socială, rate scăzute de acoperire și de asistență oficială, costuri ridicate de furnizare a serviciilor și liste lungi de așteptare. (14) Ratele de angajare și de ocupare a forței de muncă se numără printre cele mai scăzute din UE și sunt deosebit de scăzute în rândul tinerilor și al vârstnicilor. Dincolo de evoluțiile ciclice, această situație a pieței forței de muncă este parțial legată de cadrele instituționale și politice. Croația s-a angajat pe calea unei reforme a pieței forței de muncă, în vederea sporirii flexibilității acesteia. O primă fază a acestei reforme, axată pe reglementarea contractelor de muncă cu durată determinată, a fost finalizată în 2013. În ianuarie 2014, guvernul a adoptat o a doua propunere legislativă în care se prevede reducerea costurilor de concediere prin scurtarea și simplificarea procedurilor și prin sporirea flexibilității orarului de lucru. În plus, ar urma să fie introduse forme mai flexibile de angajare, precum contractele cu fracțiune de normă. Croația s-ar ridica, prin aceste modificări, la nivelul egalilor săi în ceea ce privește indicele de protecție a locurilor de muncă. Deși ar trebui să aibă un efect pozitiv asupra ocupării forței de muncă în general, aceste reforme creează, de asemenea, un risc sporit de fragmentare a pieței forței de muncă, inclusiv dezvoltarea contractelor cu durată determinată. Între timp, nu se prevăd modificări în ceea ce privește instituțiile de stabilire a salariilor, în ciuda combinației speciale, observate în Croația, între salarii medii relativ ridicate și o rată foarte scăzută de ocupare a forței de muncă. În ciuda șomajului aflat în continuă creștere, cheltuielile și acoperirea măsurilor de politică activă în domeniul pieței forței de muncă, menite să îmbunătățească accesul la piața forței de muncă și să prelungească prezența pe această piață, se situează încă sub medie, în special în ceea ce privește tinerii, șomerii de lungă durată și lucrătorii în vârstă. Capacitatea administrativă a serviciului public de ocupare a forței de muncă din Croația este supusă unei presiuni masive, inclusiv la nivel regional. Nu există un sistem general de monitorizare și de evaluare a evoluțiilor de pe piața forței de muncă și a necesităților acestei piețe, care să cuprindă și o prognoză a calificărilor, și nici o evaluare periodică a măsurilor de politică activă în domeniul pieței forței de muncă. Există o proporție ridicată de activitate plătită nedeclarată. (15) Situația de pe piața forței de muncă este deosebit de îngrijorătoare mai ales în ceea ce îi privește pe tineri, dat fiind că rata șomajului în rândul acestora a crescut puternic, atingând aproape 50 % în 2013; în același timp continuă să crească proporția tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare. Printre provocările importante se numără sprijinirea proactivă a tinerilor neînregistrați și mobilizarea sectorului privat în vederea asigurării unei oferte mai bogate de ucenicii, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru tineret. Croația se confruntă cu provocări serioase și în domeniul educației, în ceea ce privește relevanța învățământului pentru piața forței de muncă și calitatea acestuia în toate sectoarele educaționale. Învățământul secundar și învățământul superior nu conțin programe de învățare la locul de muncă și nici de orientare profesională, iar implicarea angajatorilor atât în învățământul profesional și tehnic, precum și în învățământul secundar și superior, este scăzută. Rata de ocupare a forței de muncă în rândul proaspeților absolvenți este considerabil mai scăzută decât în restul UE. Sistemul învechit de învățământ profesional și tehnic este supus unei reforme care constă în testarea unor noi programe școlare. Cadrul croat al calificărilor și strategia croată pentru educație, știință și tehnologie nu au fost încă puse în aplicare, însă ele ar trebui să îmbunătățească rezultatele din învățământ și să le alinieze la necesitățile pieței forței de muncă. (16) Șomajul ridicat și participarea slabă la piața forței de muncă au condus la o deteriorare a situației sociale din Croația. Proporția persoanelor expuse riscului de sărăcie și de excludere socială a crescut în ultimii ani, situându-se cu mult peste media UE. Modul în care este conceput sistemul de prestații sociale permite beneficiarilor să acumuleze mai multe transferuri de numerar care se suprapun. În momentul în care se încadrează în muncă, beneficiarii își pierd unele dintre aceste transferuri sociale, fiind astfel descurajați să participe la piața forței de muncă. Există posibilitatea de a conferi mai multă eficiență și transparență sistemului de protecție socială: în prezent, alocările din schemele de ajutor pentru venit și de prestații se fac prin intermediul mai multor instituții și niveluri ale administrației, observându-se o aplicare neuniformă a criteriilor, precum și suprapuneri. Prin Legea privind bunăstarea socială din 2013 a fost introdusă o evaluare mai strictă a resurselor și patru din cele peste 70 de prestații sociale existente la nivel național, inclusiv câteva prestații destinate anumitor categorii de beneficiari, au fost fuzionate în venitul minim general. Se află în curs de introducere treptată un „ghișeu unic” național prin care vor fi administrate toate prestațiile sociale în numerar la nivel național. Introducerea acestuia urmează să fie finalizată în 2016. Cu toate acestea, va fi dificil să se asigure o monitorizare și o evaluare sistematice, deoarece nu au fost integrate schemele și programele de ajutor pentru venit de la nivel local și regional, nici diferitele prestații în numerar destinate anumitor categorii de beneficiari care nu au fost supuși unei evaluări a resurselor. În ciuda mai multor reforme legislative întreprinse începând din 2011, sistemele de prestații sociale nu au reușit, dat fiind modul în care sunt concepute, să se adreseze efectiv persoanelor cu cele mai stringente nevoi. (17) Cadrul legislativ pentru desfășurarea unei activități comerciale aplicabil în prezent în Croația prevede o sarcină ridicată pentru societățile comerciale, care este caracterizată de lipsa de securitate juridică, de lipsa de transparență a procesului decizional, în special la nivel local, și de existența a numeroase taxe parafiscale. Mai mult, gradul ridicat de fragmentare a responsabilităților administrației publice la nivel regional și local, precum și sistemul complex de separare a competențelor între ministere și agenții la nivel central îngreunează deciziile comerciale și lungesc procedurile administrative. Pentru identificarea obstacolelor din calea desfășurării unei activități comerciale a fost introdusă o abordare structurată la nivelul administrației centrale; cu toate acestea, nu se aplică o metodologie uniformă pentru calcularea sarcinii administrative, ceea ce diminuează eficacitatea măsurilor adoptate deja. Ghișeul unic existent pentru societățile comerciale îndeplinește numai un număr restrâns de funcții. Este necesar să se raționalizeze și să se îmbunătățească controlul subvențiilor și al garanțiilor de stat; un registru central al persoanelor juridice și fizice care beneficiază de sprijin ar putea reprezenta un prim pas în acest domeniu. Croația a demarat reforme ale administrației publice în vederea consolidării capacităților administrative ale acesteia și a îmbunătățirii orientării către clienți a serviciilor publice pentru cetățeni și societăți comerciale. Cu toate acestea, calitatea guvernanței publice se menține la un nivel scăzut, fiind caracterizată de o coordonare deficitară între diferitele niveluri ale administrației și de o utilizare limitată sau excesiv de birocratică a unui proces decizional și a unei evaluări bazate pe date concrete. Un pas în direcția cea bună îl constituie adoptarea strategiei de reformă a administrației publice; această strategie ar trebui să fie introdusă complet la toate nivelurile administrației. Din experiența utilizării fondurilor de preaderare reies anumite deficiențe în ceea ce privește planificarea strategică și capacitatea instituțională, precum și lipsuri în ceea ce privește elaborarea proiectelor și monitorizarea rezultatelor acestora. (18) Întreprinderile deținute sau controlate de stat suportă efectele negative ale unei slabe guvernanțe, în timp ce punerea în aplicare a noii strategii de administrare a activelor și a întreprinderilor publice s-a confruntat cu întârzieri. Nu există, în prezent, o procedură competitivă de selecție a membrilor consiliilor de supraveghere și a conducerii întreprinderilor, iar numirile nu se publică. Deși au fost întreprinse măsuri pentru îmbunătățirea cadrului anticorupție, sunt necesare eforturi suplimentare, la toate nivelurile administrației, în ceea ce privește prevenirea corupției. Printre elementele esențiale care lipsesc, în prezent, din cadrul anticorupție se numără mecanismele de verificare efectivă a conflictelor de interese și a declarațiilor de avere în rândul funcționarilor publici, precum și garanțiile specifice pentru întreprinderile deținute sau controlate de stat. Atribuțiile de verificare ale Comisiei pentru soluționarea conflictelor de interese se bazează pe competențele altor autorități și pe atitudinea proactivă a acestora. În ciuda progreselor înregistrate în ceea ce privește sporirea transparenței procedurilor de achiziții publice, nu se utilizează în mod sistematic instrumente de evaluare a riscurilor, iar sectoarele vulnerabile par să nu fie tratate cu prioritatea cuvenită. Având în vedere și faptul că în anii următori vor fi alocate fonduri ale UE, este necesar să se consolideze procesul de supraveghere a punerii efective în aplicare a normelor de achiziții publice. (19) Aplicarea răspândită a procedurii de prefaliment în 2013 a înregistrat un anumit succes în ceea ce privește rezolvarea problemelor de achitare a datoriilor, cu care se confruntau întreprinderile în contextul unor proceduri de faliment complexe, costisitoare și îndelungate. Cu toate acestea, există posibilitatea ca acest instrument să fie consolidat în mod considerabil prin remedierea diferitelor lipsuri, cum ar fi prin explicarea mai clară a rolului pe care îl are statul în proces, prin consolidarea rolului pe care îl au instanțele comerciale în validarea creanțelor și a unor planuri judicioase de restructurare, precum și prin lărgirea domeniului de aplicare al procedurii pentru a se permite realizarea efectivă a restructurării înainte ca debitorul să ajungă în insolvență, și prin remedierea deficiențelor în ceea ce privește punerea în aplicare a legislației. În ciuda mai multor reforme întreprinse pentru sporirea eficacității justiției, procedurile judiciare în cazurile civile, comerciale și administrative sunt nejustificat de îndelungate, în special în primul grad de jurisdicție. Numărul de cazuri care stagnează în instanță a crescut în 2013 și este foarte ridicat, îndeosebi în ceea ce privește procedurile civile și comerciale. Pentru soluționarea acestor aspecte, care stânjenesc activitatea comercială și reduc atractivitatea Croației pentru investițiile directe străine, sunt necesare eforturi neîntrerupte pentru crearea și impunerea unor stimulente adecvate de soluționare a acțiunilor în timp util și pentru promovarea soluționării extrajudiciare a litigiilor, în special în cazul cererilor cu valoare redusă. (20) Abordarea conservatoare adoptată de Banca Națională a Croației față de reglementarea macroprudențială, în special în ceea ce privește nivelurile de capital, a însemnat că băncile au atins un grad de reziliență care s-a dovedit a fi util, date fiind provocările cu care acestea se confruntă în contextul unei economii slabe. Cu toate acestea, având în vedere intrarea economiei în cel de al șaselea an de recesiune și creșterea numărului de credite neperformante, calitatea activelor băncilor este expusă riscurilor. Este binevenit faptul că anumite portofolii ale celor mai mari patru bănci croate, care sunt deținute de investitori străini, vor fi incluse în evaluarea calității activelor/simularea de criză efectuată în cadrul mecanismului unic de supraveghere în zona euro. Din exercițiu sunt excluse însă anumite portofolii importante din punct de vedere material din perspectiva croată, deoarece portofoliile sunt alese pe baza relevanței lor la nivelul unui grup bancar. În plus, în exercițiu nu sunt incluse băncile mijlocii și mici, care ar putea să aibă niveluri de capital mai scăzute și o calitate a activelor mai puțin solidă și care ar putea să fie importante pentru stabilitatea financiară. Completarea exercițiului desfășurat în cadrul mecanismului unic de supraveghere cu un exercițiu suplimentar de supraveghere și diagnoză, conceput special pentru sistemul financiar croat (și în care ar putea fi incluse portofolii semnificative ale filialelor croate neincluse în exercițiul din cadrul mecanismului unic de supraveghere, precum și bănci mijlocii și mici importante), ar putea îmbunătăți înțelegerea generală a modului în care băncile clasifică împrumuturile și a adecvării modului în care acestea provizionează creditele. (21) În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Croației și a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de reformă prezentate de această țară. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Croația, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-8 de mai jos. (22) Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență al Croației, iar avizul[8] său se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos. (23) Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de convergență. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-8 de mai jos. RECOMANDĂ ca, în perioada 2014-2015, Croația să întreprindă acțiuni astfel încât: 1. Să pună pe deplin în aplicare măsurile bugetare adoptate pentru 2014. Să consolideze strategia bugetară, prin detalierea într-o și mai mare măsură a măsurilor anunțate pentru 2015 și 2016, precum și prin includerea unor măsuri suplimentare permanente și favorabile creșterii economice, în vederea asigurării unei corectări sustenabile a deficitului excesiv până în 2016. Să asigure, în același timp, realizarea efortului de ajustare structurală, astfel cum se specifică în recomandarea formulată de Consiliu în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Să alinieze previziunile din program la standardele SEC și la cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Să adopte măsuri pentru consolidarea controlului cheltuielilor. Să efectueze, până în martie 2015, o evaluare amănunțită a cheltuielilor. Să consolideze procesul de planificare bugetară, în special prin asigurarea unor previziuni macroeconomice și bugetare mai precise și prin consolidarea obligativității plafoanelor de cheltuieli anuale și pe termen mediu, și să îmbunătățească modul în care sunt concepute regulile de politică bugetară. Să consfințească prin lege, până în octombrie 2014, nou instituita Comisie pentru politica bugetară, să consolideze independența acesteia față de toate autoritățile bugetare, să extindă mandatul acesteia, în special cu privire la monitorizarea tuturor regulilor de politică bugetară și la evaluarea ex ante și ex post a previziunilor, și să îi pună la dispoziție resurse adecvate. Pornind de la planurile conturate în Programul național de reformă, să prezinte o strategie concretă de reformare a impozitului periodic pe proprietate. Să demareze un proces de raportare și de revizuire a cheltuielilor fiscale. Să mărească gradul de respectare a obligațiilor fiscale, în special prin sporirea într-o și mai mare măsură a eficienței administrației fiscale; să prezinte un plan de acțiune în acest scop până la sfârșitul anului 2014. 2. Să adopte, până în martie 2015, actele legislative necesare pentru accelerarea armonizării prevăzute a vârstei legale de pensionare pentru femei și bărbați și pentru urgentarea majorării prevăzute a vârstei legale de pensionare la 67 de ani. Să reducă posibilitățile de pensionare anticipată. Să asigure efectuarea unor evaluări și controale mai stricte în ceea ce privește pensiile de invaliditate și să accelereze integrarea pensiilor din cadrul sistemelor speciale în sistemul general de pensii. Să consolideze raportul costuri/eficacitate al sectorului sănătății, inclusiv în spitale. 3. Să realizeze, până în martie 2015, a doua fază a reformei legislației muncii, după consultarea partenerilor sociali, mai ales cu privire la condițiile de concediere și la orarul de lucru, și în vederea prevenirii unei noi segmentări pe piața forței de muncă, inclusiv în ceea ce îi privește pe tineri. Să întreprindă o revizuire a sistemului de stabilire a salariilor, în vederea unei mai bune alinieri a evoluției productivității la condițiile de salarizare. Să prezinte concluziile acestei revizuiri până la sfârșitul anului 2014. Să mărească eficacitatea și raza de acțiune a politicilor active din domeniul pieței forței de muncă, prin consolidarea capacităților administrative ale serviciilor publice de ocupare a forței de muncă, inclusiv la nivel regional, și prin includerea unui număr mai mare de tineri, șomeri de lungă durată și lucrători în vârstă. Să acorde prioritate sprijinirii proactive a tinerilor neînregistrați și să mobilizeze sectorul privat în vederea asigurării unei oferte mai bogate de ucenicii, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru tineret. Să elaboreze, până la sfârșitul anului 2014, proiecte de planuri pentru combaterea muncii nedeclarate. Să pună în aplicare măsuri de îmbunătățire a relevanței rezultatelor din învățământ pentru piața forței de muncă și de sporire a calității acestora, prin modernizarea sistemelor de calificare, prin introducerea unor mecanisme de asigurare a calității și prin îmbunătățirea tranziției de la școală la muncă, ceea ce presupune, în special, consolidarea învățământului profesional și a învățării la locul de muncă. 4. Să revizuiască sistemele de impozite și de prestații sociale până la sfârșitul anului 2014 și să prezinte un plan de acțiune pentru îmbunătățirea reinserției persoanelor inactive și a șomerilor. Să sporească eficacitatea și transparența sistemului de protecție socială prin consolidarea în continuare a prestațiilor, prin uniformizarea criteriilor de eligibilitate și prin conectarea datelor provenite de la toate nivelurile și entitățile guvernamentale relevante în cadrul „ghișeului unic”. Să sporească eficacitatea și gradul de adecvare a prestațiilor sociale printr-o mai bună direcționare a acestora. 5. Să adopte măsuri suplimentare pentru îmbunătățirea mediului de afaceri. Mai precis, să stabilească, până în martie 2015, un obiectiv de reducere considerabilă a cerințelor administrative, inclusiv a taxelor parafiscale. Să combată nivelul ridicat de fragmentare și suprapunerea responsabilităților, prin raționalizarea proceselor administrative și prin clarificarea procesului decizional și a cadrului de responsabilitate de la diferitele niveluri ale administrației și, la nivelul administrației centrale, dintre ministere și agenții. Să consolideze capacitatea administrativă și planificarea strategică a unităților cărora le-a fost încredințată gestionarea fondurilor structurale și de investiții europene și să le pună la dispoziție resurse umane adecvate și stabile. 6. Să prezinte, până în octombrie 2014, un plan detaliat de administrare a bunurilor publice pentru 2015. Să se asigure că întreprinderile aflate în controlul statului sunt administrate într-un mod transparent și responsabil; mai precis, să consolideze cerințele referitoare la competențele membrilor consiliilor de administrație și de supraveghere numiți de stat și să introducă un registru public al numirilor. Să mărească gradul de prevenire a corupției în administrația publică și în întreprinderile deținute și controlate de stat, inclusiv prin lărgirea atribuțiilor de verificare ale Comisiei de soluționare a conflictelor de interese. Să sporească transparența și eficiența achizițiilor publice atât la nivel central, cât și la nivel local, precum și capacitatea de monitorizare a punerii în aplicare și de detectare a neregulilor. 7. Să consolideze, până la sfârșitul anului 2014, rolul instanțelor comerciale în monitorizarea transparenței și a legalității la aplicarea procedurii de prefaliment în cazul marilor întreprinderi. Să revizuiască testul obligatoriu de insolvență/lipsă de lichidități, la care sunt supuse întreprinderile pentru a putea solicita o procedură de prefaliment, și să raționalizeze procedura de insolvență/lichidare, în sensul reducerii duratei acesteia. Să consolideze calitatea și eficiența sistemului judiciar, în special prin oferirea unor stimulente pentru soluționarea acțiunilor civile, comerciale și administrative în timp util și pentru promovarea soluționării extrajudiciare a litigiilor, în special în cazul cererilor cu valoare redusă. 8. Să completeze exercițiile de evaluare a calității activelor și de simulare de criză, desfășurate de Banca Centrală Europeană în 2014, să efectueze un exercițiu cuprinzător de verificare a portofoliilor, conceput special pentru sectorul financiar croat, care să pună accent pe portofoliile importante neincluse în exercițiul desfășurat de Banca Centrală Europeană și în care să fie incluse bănci mijlocii și mici importante. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu, Președintele [1] JO L 209, 2.8.1997, p. 1. [2] JO L 306, 23.11.2011, p. 25. [3] COM(2014) 412 final. [4] P7_TA(2014)0128 și P7_TA(2014)0129. [5] COM(2013) 800 final. [6] COM(2013) 790 final. [7] SWD(2014) 82 final. [8] Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.