(Text cu relevanță pentru SEE)

O noutate majoră a revizuirii este introducerea unor standarde minime de performanță energetică pentru a declanșa transformarea necesară a sectorului. Renovarea clădirilor are două efecte economice pozitive recunoscute pe scară largă: 1. reducerea costurilor energiei, reducerea sărăciei energetice și 2. creșterea valorii clădirilor mai performante din punct de vedere energetic. Alte beneficii includ o calitate mai bună a vieții și perioade medii mai scurte de ocupare a posturilor.

Propunerea este deosebit de importantă, deoarece clădirile reprezintă 40 % din energia consumată și 36 % din emisiile directe și indirecte de gaze cu efect de seră legate de energie. În UE, încălzirea, răcirea și apa caldă menajeră reprezintă 80 % din energia consumată de gospodării. Pentru ca Europa să devină mai rezilientă, este nevoie de renovarea clădirilor din UE, astfel încât acestea să devină mai eficiente din punct de vedere energetic și mai puțin dependente de combustibilii fosili. Renovările sunt esențiale pentru reducerea consumului de energie al clădirilor, pentru reducerea emisiilor și pentru reducerea facturilor la energie. În plus, renovarea generează locuri de muncă la nivel local și creștere economică. Având în vedere timpul îndelungat necesar pentru a determina schimbări în sectorul construcțiilor, este necesară o revizuire în timp util a directivei pentru a sprijini realizarea obiectivelor pachetului „Pregătiți pentru 55”.

Revizuirea Directivei privind performanța energetică a clădirilor (EPBD) face parte din pachetul privind programul de lucru al Comisiei pentru 2021 „Pregătiți pentru 55” și vine în completarea celorlalte componente ale pachetului propus în iulie 2021, stabilind viziunea pentru realizarea unui parc imobiliar cu emisii zero până în 2050. După cum s-a indicat deja în Planul de acțiune privind clima, acesta este un instrument legislativ esențial pentru realizarea obiectivelor de decarbonizare pentru 2030 și 2050. Această revizuire urmărește principalele componente ale celor trei domenii de interes ale Strategiei privind valul de renovări ale clădirilor, inclusiv intenția de a propune standarde minime obligatorii de performanță energetică, în urma unei evaluări a impactului care analizează domeniul de aplicare, calendarul, introducerea treptată și politicile de sprijin aferente. Având în vedere necesitatea unor procese adecvate de consultare și de evaluare a impactului, revizuirea propusă ar putea avea loc doar puțin mai târziu decât primul set de inițiative „Pregătiți pentru 55” adoptat în iulie 2021.

Propunerea se bazează pe articolul 194 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, care reprezintă temeiul juridic pentru măsurile în domeniul energiei. Măsurile propuse vizează „promovarea eficienței energetice și a economiei de energie, precum și dezvoltarea de noi surse de energie și energii regenerabile” [articolul 194 alineatul (1) litera (c) din TFUE].

EPBD va stabili viziunea generală pentru clădirile noi și cele existente care se aplică tuturor dispozițiilor legate de clădiri ale celorlalte inițiative ale pachetului „Pregătiți pentru 55”. Prin extinderea acțiunilor de reducere a consumului de energie în sectorul construcțiilor, EPBD va contribui, de asemenea, la realizarea obiectivelor globale în materie de eficiență energetică stabilite în Directiva privind eficiența energetică (DEE). Numărul mai mare de renovări declanșate de propunerea EPBD și de cerința ca noile clădiri să instaleze sisteme de încălzire cu emisii directe de gaze cu efect de seră egale cu zero și să integreze energia din surse regenerabile pentru a deveni clădiri cu emisii zero va permite atingerea obiectivului orientativ pentru 2030 privind ponderea energiei din surse regenerabile în consumul final de energie al clădirilor, în conformitate cu Directiva privind energia din surse regenerabile (RED). Propunerea va sprijini înlocuirea cazanelor ineficiente pe bază de combustibili fosili cu sisteme fără emisii directe de GES, cum ar fi pompele de căldură și alte tehnologii bazate pe surse regenerabile.

În plus, Comisia revizuiește în prezent cadrul relevant privind ajutoarele de stat și urmărește să îl facă mai favorabil nevoilor de revizuire a Directivei EPBD și, în special, standardelor minime de performanță energetică (MEPS) la nivelul UE. Dispozițiile privind ajutoarele de stat rezultate ar fi importante pentru a stimula respectarea timpurie a standardelor minime de performanță energetică stabilite la nivelul UE în ceea ce privește îmbunătățirea clădirilor cu cele mai slabe performanțe.

•Evaluările ex post/verificarea adecvării legislației existente

3. REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

Clauza de revizuire face trimitere explicită la evaluarea Comisiei pentru a stabili dacă măsurile UE în domeniul construcțiilor, inclusiv stabilirea prețului carbonului, vor aduce suficiente îmbunătățiri pentru a asigura un parc imobiliar complet decarbonizat și cu emisii zero până în 2050 sau dacă trebuie introduse măsuri suplimentare obligatorii la nivelul Uniunii, cum ar fi standarde minime de performanță energetică consolidate la nivelul UE, cel târziu până la sfârșitul anului 2027.

În plus față de cele de mai sus, propunerea a fost, de asemenea, modificată, făcând opțional un număr semnificativ de elemente din certificatele de performanță energetică. În comparație cu opțiunea preferată din proiectul de evaluare a impactului, în care majoritatea măsurilor au fost obligatorii, prezenta propunere oferă statelor membre o mai mare flexibilitate. De asemenea, s-a acordat prioritate mecanismelor existente în detrimentul creării de noi cerințe, în special prin reducerea cerințelor pentru planurile naționale de renovare a clădirilor și prin integrarea deplină a acestora în planurile naționale privind energia și clima.

În mod esențial, clădirile cu cele mai slabe performanțe care fac obiectul standardelor minime de performanță energetică la nivelul UE sunt, de asemenea, clădirile în cazul cărora sunt necesare eforturi mai mari de renovare și pentru care stimulentele oferite de prețurile carbonului sunt cel mai susceptibile să scadă, având în vedere disfuncționalitățile generalizate ale pieței care afectează acest subsector în toate statele membre. Este important de remarcat faptul că, întrucât segmentul rezidențial al acestor clădiri este, de asemenea, cel în care gospodăriile cele mai vulnerabile tind să trăiască, măsura propusă (și cadrul financiar de sprijin aferent) este considerată esențială pentru o tranziție climatică care nu lasă pe nimeni în urmă. În plus, propunerea prevede termene mai lungi pentru introducerea treptată a clădirilor rezidențiale și pentru respectarea standardelor minime de performanță energetică la nivelul UE, în comparație cu clădirile deținute de organismele publice și cu alte clădiri nerezidențiale.

Comisia a analizat cu atenție opinia comitetului potrivit căreia proiectul de raport de evaluare a impactului nu a furnizat dovezi suficient de solide care să susțină setul preferat de măsuri de politică, în special în ceea ce privește gradul de armonizare la nivelul UE propus în cadrul acestuia. În acest context, Comisia s-a abătut de la opțiunea indicată în proiectul de evaluare a impactului de a introduce o înăsprire treptată și limitată în timp a standardelor minime de performanță energetică (MEPS) la nivelul UE pentru anumite tipuri de clădiri, împreună cu obligația statelor membre de a introduce MEPS naționale pentru toate celelalte clădiri. În prezent, se propune ca MEPS naționale să fie voluntare, iar diferențele dintre parcurile imobiliare naționale să fie mai bine luate în considerare prin acordarea unei mai mari flexibilități statelor membre în elaborarea planurilor lor de realizare a obiectivului privind un parc imobiliar cu emisii zero până în 2050.

O majoritate clară a respondenților la consultarea publică și-au exprimat sprijinul pentru standardele minime de performanță energetică (75 % dintre respondenți sunt de acord). Un procent de 61 % dintre participanți și-au exprimat opinia conform căreia dispozițiile Directivei EPBD privind strategiile de renovare pe termen lung ar trebui modificate, iar 89 % au sprijinit opțiunea de a consolida monitorizarea obiectivelor identificate de statele membre în strategiile lor de renovare pe termen lung. Un procent de 84 % au fost în favoarea definirii clădirilor cu emisii zero în Directiva EPBD. Un procent de 73 % dintre respondenți au fost de părere că Directiva EPBD ar putea contribui la punerea la dispoziție și accesibilitatea unei game mai largi de date privind performanța energetică a clădirilor. Certificatele de performanță energetică trebuie actualizate, iar calitatea trebuie îmbunătățită în opinia unei majorități clare (65 %), iar o majoritate chiar mai puternică (76 %) s-a exprimat în favoarea armonizării certificatelor de performanță energetică.

Propunerea vine în completarea Regulamentului privind guvernanța, care asigură existența unui sistem transparent și fiabil de planificare, raportare și monitorizare, bazat pe planurile naționale privind energia și clima („PNEC”) și pe rapoarte de progres raționalizate elaborate de statele membre. Începând din 2023, statele membre trebuie să raporteze o dată la doi ani cu privire la progresele înregistrate în punerea în aplicare a planurilor și, în plus, până la 30 iunie 2023, acestea trebuie să notifice Comisiei proiectele lor de actualizare a planurilor, actualizările finale fiind prevăzute pentru 30 iunie 2024. Prezentarea planurilor de renovare a clădirilor va urma ciclicitatea planurilor naționale privind energia și clima (PNEC), cu excepția primului plan de renovare a clădirilor.

Prezenta propunere nu are nicio implicație pentru bugetul UE. Acesta modifică o directivă existentă și se bazează în mare măsură pe structuri și norme care sunt deja în vigoare.

Un obiectiv-cheie al revizuirii EPBD în 2018 a fost reducerea sarcinii administrative. S-a estimat că, luate împreună, măsurile opțiunii de politică preferate ar reduce sarcina administrativă cu aproape 100 de milioane EUR pe an.

Directiva 2010/31/UE se modifică după cum urmează cu scopul de a alinia dispozițiile privind clădirile noi și cele existente și privind instrumentele de informare la Pactul verde european, de a actualiza conținutul acestuia în lumina progreselor tehnice și de a simplifica instituirea sa și de a asigura consolidarea mecanismelor de finanțare și de asigurare a respectării legislației:

–Subiectul este modificat pentru a sublinia faptul că propunerea de reformare a Directivei EPBD stabilește viziunea pentru realizarea unui parc imobiliar cu emisii zero până în 2050 și pentru a reflecta un nou indicator complementar al emisiilor de dioxid de carbon pentru a orienta alegerile către soluții decarbonizate. În timp ce propunerea se axează pe reducerea emisiilor operaționale de gaze cu efect de seră, se iau primele măsuri pentru a aborda problema emisiilor de dioxid de carbon pe parcursul întregului ciclu de viață al unei clădiri.

–La articolul 2 se introduce o nouă definiție a clădirilor cu emisii zero: o clădire cu o performanță energetică foarte ridicată în conformitate cu principiul „eficiența energetică pe primul loc” și în care cantitatea foarte scăzută de energie încă necesară este acoperită integral de energie din surse regenerabile la nivelul clădirii sau al cartierului ori al comunității, atunci când acest lucru este fezabil din punct de vedere tehnic (în special cele generate la fața locului, dintr-o comunitate de energie din surse regenerabile sau din energie din surse regenerabile sau din căldura reziduală provenită de la un sistem de încălzire și răcire centralizată). Clădirile cu emisii zero devin noul standard pentru clădirile noi, nivelul care trebuie atins printr-o renovare în profunzime începând din 2030 și viziunea privind parcul imobiliar din 2050. Articolul 2 clarifică, de asemenea, definiția „clădirilor al căror consum de energie este aproape egal cu zero”, care rămâne standardul pentru clădirile noi până la aplicarea standardului privind clădirile cu emisii zero și devine nivelul care trebuie atins printr-o renovare în profunzime până în 2030. Acesta definește „renovarea în profunzime” ca fiind un standard de aur pentru renovarea clădirilor și „renovarea în profunzime etapizată” menită să faciliteze realizarea acesteia. Articolul 2 introduce o definiție a „standardelor privind portofoliile de credite ipotecare” ca mecanism de stimulare a creditorilor ipotecari să îmbunătățească performanța energetică a portofoliului lor de clădiri și de încurajare a clienților potențiali să facă proprietățile lor mai performante din punct de vedere energetic.

–Articolul 3 privind Planurile naționale de renovare a clădirilor (denumite anterior strategii de renovare pe termen lung) devine mai operațional. Cadrul de monitorizare este consolidat prin introducerea de către Comisie a unei evaluări a proiectelor de planuri naționale de renovare a clădirilor și prin emiterea de recomandări în cadrul procesului PNEC. Pentru a facilita prezentarea informațiilor și evaluarea acestora de către Comisie și pentru a îmbunătăți comparabilitatea planurilor naționale, în anexa II este prevăzut un model comun prevăzut cu elemente obligatorii și facultative. Elementele obligatorii de raportare cuprind abordările districtuale și de vecinătate, inclusiv rolul comunităților de energie din surse regenerabile și al comunităților energetice cetățenești. Planurile de renovare a clădirilor sunt prezentate ca parte a PNEC și a actualizărilor acestora; în mod excepțional, primul proiect de plan urmează să fie prezentat până la 30 iunie 2024, pentru a ține seama de timpul necesar pentru adoptarea și intrarea în vigoare a Directivei EPBD revizuite. Progresele înregistrate în atingerea obiectivelor naționale și contribuția planurilor de renovare a clădirilor la obiectivele naționale și la obiectivele Uniunii vor fi raportate ca parte a raportării bienale în temeiul Regulamentului privind guvernanța.

–Articolul 4 (fostul articol 3) privind metodologia de calcul al performanței energetice a clădirilor, coroborat cu anexa I, este actualizat pentru a clarifica posibila utilizare a energiei contorizate cu scopul de a calcula performanța energetică și de a verifica corectitudinea consumului de energie calculat. Articolul precizează modul în care trebuie să se țină seama de utilizarea la fața locului a energiei din surse regenerabile, cum ar fi pentru punctele de reîncărcare, și pentru energia furnizată de comunitățile energetice.

–Articolul 5 (fostul articol 4) privind stabilirea cerințelor minime de performanță energetică se modifică pentru a adapta la progresul tehnic scutirea totală posibilă anterior a clădirilor protejate, care permite îmbunătățirea performanței energetice a acestor clădiri fără a le modifica caracterul tehnic și aspectul.

–Articolul 6 (fostul articol 5) privind calcularea nivelurilor optime din punctul de vedere al costurilor este aliniat la Pactul verde, specificând că costurile certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră, precum și externalitățile de mediu și de sănătate ale utilizării energiei trebuie luate în considerare atunci când se determină cele mai mici costuri. Comisia va revizui metodologia optimă din punctul de vedere al costurilor până la 30 iunie 2026.

–Articolul 7 reunește toate dispozițiile privind clădirile noi:

(a)Acesta precizează că, începând din 2030, clădirile noi trebuie să fie clădiri cu emisii zero; clădirile publice noi trebuie să fie clădiri cu emisii zero încă din 2027. Cerințele specifice pentru clădirile cu emisii zero sunt stabilite în anexa III.

(b)Potențialul de încălzire globală (GWP) pe durata ciclului de viață al clădirilor noi va trebui calculat începând cu 2030 în conformitate cu cadrul „Level(s)”, sprijinindu-se așadar pe emisiile generate de noile construcții de-a lungul întregului ciclu de viață. Emisiile pe durata întregului ciclu de viață sunt deosebit de relevante pentru clădirile mari, motiv pentru care obligația de a le calcula se aplică deja clădirilor mari (cu o suprafață utilă mai mare de 2000 de metri pătrați) începând din 2027.

(c)Statele membre abordează, în ceea ce privește clădirile noi, aspecte importante care merg dincolo de performanța energetică, și anume condițiile climatice sănătoase din interior, adaptarea la schimbările climatice, protecția împotriva incendiilor, riscurile legate de activitatea seismică intensă și accesibilitatea pentru persoanele cu handicap. Ele abordează, de asemenea, eliminarea carbonului asociat stocării carbonului în clădiri sau pe acestea.

–Articolele 8-10 și 15 privind clădirile existente și sprijinul financiar combină:

(a)Dispozițiile actuale privind renovările majore, care oferă posibilitatea de a aplica cerințele de performanță energetică în vigoare (pentru a asigura renovarea în profunzime), precum și pentru a aborda îmbunătățirile structurale, adaptarea la schimbările climatice, îndepărtarea substanțelor periculoase inclusiv azbestul, și accesibilitatea pentru persoanele cu handicap, sunt completate de noile standarde minime de performanță energetică la nivelul UE (antrenând o creștere a ritmurilor de renovare) pentru clădirile publice (și anume clădiri și unități de clădiri deținute de organisme publice) și nerezidențiale. Acestea impun renovarea și îmbunătățirea clădirilor EPC din clasa G cel puțin la clasa de performanță energetică F cel târziu până în 2027 și cel puțin la clasa de performanță energetică E cel târziu până în 2030, iar clădirile rezidențiale cu cele mai slabe performanțe cel puțin la clasa F până în 2030 și cel puțin la clasa E până în 2033. Accentul pus pe clasele cele mai puțin performante ale parcului imobiliar asigură concentrarea eforturilor asupra clădirilor cu cel mai mare potențial de decarbonizare, de reducere a sărăciei energetice și de beneficii sociale și economice extinse. De asemenea, statele membre, ca parte a planurilor naționale de renovare a clădirilor, stabilesc calendare specifice pentru atingerea unor clase de performanță energetică mai ridicate [pentru clădirile care intră în domeniul de aplicare al articolului 9 alineatul (1)] până în 2040 și 2050, în conformitate cu traiectoria lor de transformare a parcului imobiliar național în clădiri cu emisii zero. Pe lângă standardele minime de performanță energetică în conformitate cu articolul 9 alineatul (1), statele membre au opțiunea de a introduce standarde naționale minime de performanță energetică în planurile lor naționale de renovare. Statele membre trebuie să sprijine respectarea standardelor minime de performanță energetică printr-un cadru favorabil care să includă sprijin financiar, vizând în special gospodăriile vulnerabile și persoanele afectate de sărăcia energetică sau care trăiesc în locuințe sociale, asistență tehnică și mecanisme de monitorizare. Dispozițiile propuse permit statelor membre să excludă mai multe categorii de clădiri de la obligația de a respecta standardele minime de performanță energetică.

(b)Introducerea pașapoartelor de renovare voluntară pentru dotarea proprietarilor de clădiri care planifică o renovare etapizată a clădirii lor. Statele membre vor trebui să introducă un sistem de pașapoarte de renovare bazat pe cadrul comun care urmează să fie elaborat de Comisie până la sfârșitul anului 2024, pentru a le oferi cetățenilor lor acces la utilizarea acestui instrument.

(c)Dispoziții mai stricte privind eliminarea obstacolelor și a barierelor din calea renovării și privind mobilizarea stimulentelor financiare cu ghișee unice accesibile tuturor părților interesate ale ecosistemului clădirii, astfel încât să fie abordate toate barierele din calea renovării clădirilor, nu doar costurile, iar statele membre să promoveze o formare adecvată. Stimulente financiare mai mari și măsuri de sprijin tehnic sunt direcționate către proiectele de renovare în profunzime și către cele care vizează un număr considerabil de clădiri și care conduc la economii globale de energie considerabile. Având în vedere același obiectiv, deoarece, pe baza duratei de viață standard, un cazan achiziționat la mijlocul anilor 2020 ar putea fi încă în uz în 2050, statele membre nu ar trebui să fie autorizate să subvenționeze cazanele pe bază de combustibili fosili începând din 2027.

(d)Pentru a încuraja implementarea rapidă a sistemelor de încălzire cu emisii directe zero și pentru a evita ca investițiile în noi generații de cazane pe bază de combustibili fosili să devină active depreciate, clădirile cu emisii zero nu ar trebui să genereze emisii de carbon la fața locului, iar statele membre pot opta pentru utilizarea unui factor de energie primară pentru energia electrică aliniat la media UE.

(e)În fine, statele membre trebuie să își concentreze sprijinul financiar asupra diminuării sărăciei energetice și asupra sprijinirii locuințelor sociale, precum și să protejeze chiriașii de nivelurile disproporționate ale chiriilor în urma renovării.

Ca o urmare a avizelor Comitetului de control normativ, opțiunea reținută privind standardele minime de performanță energetică nu corespunde în mod direct niciuneia dintre cele patru opțiuni analizate în proiectul de evaluare a impactului prezentat comitetului. Propunerea a fost modificată cu atenție în ceea ce privește subsidiaritatea și proporționalitatea, ținând seama de diferențele dintre parcurile imobiliare din diferite state membre și oferind flexibilitate statelor membre în ceea ce privește modul în care ele abordează circumstanțele lor specifice și realizează îmbunătățirile necesare ale parcurilor lor imobiliare naționale. Propunerea pune accentul, la nivelul UE, pe procentul de 15 % de clădiri cu cele mai slabe performanțe din parcul imobiliar național corespunzător, pentru a maximiza economiile de energie, rentabilitatea și impactul reducerii sărăciei energetice, precum și beneficiile sociale și economice conexe mai cuprinzătoare asociate cu realizarea obiectivelor UE în materie de climă și energie.

–Fostul articolul 8 este restructurat. Articolul 11 se axează numai pe sistemele tehnice ale clădirilor și este introdus un temei juridic clar pentru interzicerea la nivel național a cazanelor pe bază de combustibili fosili, permițând statelor membre să stabilească cerințe pentru generatoarele de căldură pe baza emisiilor de gaze cu efect de seră sau a tipului de combustibil utilizat. Mai multe state membre consideră că astfel de măsuri sunt esențiale pentru realizarea unui parc imobiliar decarbonizat și pentru îmbunătățirea calității aerului și a sănătății. Această dispoziție abordează insecuritatea juridică actuală cu privire la măsura în care astfel de interdicții sunt permise în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Directiva privind proiectarea ecologică și al normelor privind piața liberă prevăzute în tratate. Recunoscând importanța unei bune calități a aerului interior în ceea ce privește asigurarea unor clădiri sănătoase, este necesară instalarea unor dispozitive de măsurare și control pentru monitorizarea și reglarea calității aerului interior în clădirile noi și, acolo unde este posibil, în clădirile existente care fac obiectul unor renovări majore.

–Articolul 12 privind infrastructura pentru mobilitate durabilă este aliniat la ambiția climatică sporită, consolidând cerințele actuale. Precablarea devine norma pentru toate clădirile noi și clădirile care fac obiectul unor renovări majore, iar instalarea de puncte de reîncărcare în clădirile de birouri noi și renovate este consolidată în mod special. Punctele de reîncărcare trebuie să permită încărcarea inteligentă, iar statele membre vor elimina barierele din calea instalării punctelor de reîncărcare în clădirile rezidențiale, asigurând un „drept de conectare” în conformitate cu dispozițiile relevante din propunerea de regulament privind infrastructura pentru combustibili alternativi. În plus, se introduc locuri obligatorii de parcare pentru biciclete în clădirile noi și în clădirile care fac obiectul unor renovări majore, pentru a elimina barierele din calea mersului cu bicicleta, ca element central al mobilității durabile, cu emisii zero.