RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU PRIVIND ACTIVITĂȚILE DE LUARE ȘI ACORDARE DE ÎMPRUMUTURI ALE UNIUNII EUROPENE ÎN 2012 /* COM/2013/0752 final */





Cuprins 1........... Introducere. 3 2........... Activitățile de acordare de împrumuturi ale Uniunii Europene. 3 2.1........ Mecanismul de asistenţă financiară pentru BDP. 3 2.2........ MESF. 5 2.3........ Mecanismul AMF. 7 2.4........ Mecanismul Euratom.. 9 3........... Activitățile de luare de împrumut ale Uniunii Europene. 9 3.1........ BDP. 10 3.2........ MESF. 10 3.3........ AMF. 10 3.4........ Euratom.. 11 4........... Banca Europeană de Investiții 11 4.1........ Activitățile de acordare de împrumut ale BEI 11 4.2........ Activitățile de luare de împrumut ale BEI 12 5........... Menținerea stabilității financiare în zona euro. 12 5.1........ Mecanismul de împrumut pentru Grecia (Greek Loan Facility) 12 5.2........ Fondul european de stabilitate financiară (FESF) 13 5.3........ Mecanismul european de stabilitate (MES) 13 1. Introducere Comisia are obligația de a informa anual Parlamentul European și Consiliul cu privire la utilizarea diferitelor instrumente de creditare ale Uniunii Europene. Pentru a îndeplini aceste obligații de informare, prezentul raport descrie operațiunile de acordare de împrumuturi pentru fiecare instrument în parte, precum și activitățile corespunzătoare de luare de împrumuturi. 2. Activitățile de acordare de împrumuturi ale Uniunii Europene Comisia acordă sprijin financiar țărilor terțe, precum și statelor membre, sub forma unor împrumuturi bilaterale finanțate de pe piețele de capital, cu garanție din partea bugetului UE, în temeiul unor acte juridice ale Consiliului sau ale Consiliului și ale Parlamentului European, în funcție de obiectivele urmărite[1]. Comisia și Înaltul Reprezentant, asistat de SEAE, asigură coerența între sprijinul financiar acordat țărilor terțe și obiectivele generale ale acțiunii externe a UE. 2.1. Mecanismul de asistenţă financiară pentru BDP Asistența financiară pentru balanța de plăți (BDP) în temeiul articolului 143 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și al Regulamentului (CE) nr. 332/2002 al Consiliului din 18 februarie 2002 de înființare a unui mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre[2] se prezintă sub forma unor împrumuturi pe termen mediu acordate de Uniune și este în general însoțită de finanțare acordată de Fondul Monetar Internațional (FMI) și de alți creditori multilaterali, precum BEI, BERD și Banca Mondială, sau de asistență bilaterală din partea statelor membre. Asistența financiară pentru BDP are caracter excepțional și se acordă de la caz la caz de către Consiliu, care hotărăște cu majoritate calificată. Beneficiarii potențiali sunt statele membre din afara zonei euro care se confruntă cu dificultăți serioase legate de balanța de plăți. Asistența vizează diminuarea constrângerilor privind finanțarea externă cu care se confruntă statele membre destinatare și refacerea viabilității balanțelor de plăți ale acestora. Fondurile se eliberează sub rezerva respectării unor condiții de politică economică stabilite de Consiliu, după consultarea Comitetului economic și financiar (CEF) în legătură cu un proiect de program de ajustare, iar cuantumul este stabilit de comun acord de Comisie și de statul membru beneficiar printr-un memorandum de înțelegere, înainte de încheierea unui acord de împrumut. Respectarea în permanență a măsurilor din programul de ajustare este verificată în mod regulat și reprezintă o condiție pentru vărsarea tranșelor ulterioare. Fondurile necesare sunt obținute de Comisie, în numele Uniunii Europene, de pe piețele de capital. Comisia raportează periodic Comitetului economic și financiar (CEF) și Consiliului cu privire la punerea în aplicare a Regulamentului BDP. Mecanismul de asistență pentru balanța de plăți a fost reactivat în 2008 ca răspuns la criza economică și financiară internațională, iar plafonul său a fost majorat de la 12 miliarde EUR la 25 de miliarde EUR în decembrie 2008[3], ajungând la 50 de miliarde EUR, conform unei decizii din mai 2009[4], pentru a permite UE să reacționeze prompt la toate cererile noi de asistență pentru balanța de plăți. Până la 31 decembrie 2012, o sumă totală de 14,6 miliarde EUR fusese alocată Ungariei[5], Letoniei[6] și României[7], din care 13,4 miliarde EUR au fost vărsate până la sfârșitul anului 2012. În plus față de asistența în valoare de 5 miliarde EUR pentru balanța de plăți, care a luat sfârșit la 6 mai 2012, Consiliul a decis în 2011 să ofere României asistență financiară preventivă în valoare de până la 1,4 miliarde EUR[8]. Cu toate acestea, nu au fost vărsate fonduri, iar această măsură de asistență a expirat la 31 martie 2013. Asistența financiară acordată Ungariei și Letoniei a expirat în noiembrie 2010 și, respectiv, în ianuarie 2012. În 2012 nu fost luate decizii/nu au fost vărsate fonduri în cadrul mecanismului de asistență financiară pentru BDP. Tabelul 1: Asistența pentru BDP la 31.12.2012 (în miliarde EUR) Țară || Suma acordată || Suma vărsată || Suma rambursată || Sold || Scadența medie a împrumutului (ani) Ungaria || 6,5 || 5,5 || 2,0 || 3,5 || 6,1 Letonia || 3,1 || 2,9 || 0 || 2,9 || 6,6 România (BDP) || 5,0 || 5,0 || 0 || 5,0 || 7,0 România (asistență financiară preventivă) || 1,4 || 0 || 0 || 0,0 || 0 Total || 16,0 || 13,4 || 2,0 || 11,4 || 2.2. MESF Regulamentul (UE) nr. 407/2010 al Consiliului din 11 mai 2010 a instituit mecanismul european de stabilizare financiară (MESF) în temeiul articolului 122 alineatul (2)[9]. MESF este susținut integral din bugetul UE și are o capacitate totală de acordare de împrumuturi de până la 60 de miliarde EUR. Potențialii beneficiari ai MESF sunt statele membre ale zonei euro care se confruntă cu dificultăți cauzate de o deteriorare gravă a mediului economic și financiar internațional. MESF poate fi utilizat sub rezerva respectării anumitor condiții privind politicile, în contextul unui program de ajustare economică și financiară, astfel cum s-a convenit în cadrul unui memorandum de înțelegere încheiat între Comisie și statul membru beneficiar; procesul de luare a deciziilor este similar celui utilizat în vederea acordării asistenței pentru balanța de plăți. Evaluarea nevoilor financiare și supravegherea periodică a modului în care este pus în aplicare programul se realizează în urma consultării cu BCE, cel puțin o dată la șase luni în ceea ce privește condițiile generale de politică economică prevăzute de programul de ajustare și o dată la trei luni în ceea ce privește verificarea îndeplinirii de către statul membru a condițiilor de politică economică aferente asistenței. Orice modificări ale programului de ajustare care ar putea fi necesare se discută cu statul membru beneficiar. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, decide cu privire la orice ajustări care trebuie efectuate în ceea ce privește condițiile generale inițiale de politică economică și aprobă programul de ajustare revizuit, pregătit de statul membru beneficiar. Comisia raportează periodic Comitetului economic și financiar (CEF) și Consiliului cu privire la implementarea Regulamentului MESF și cu privire la existența în continuare a circumstanțelor speciale care au justificat adoptarea acestuia. MESF a fost activat în 2011 pentru Irlanda și Portugalia, prin angajarea unei sume de împrumut în valoare de până la 22,5 miliarde EUR și, respectiv, 26 de miliarde EUR pentru aceste două țări beneficiare. Angajamentele totale, incluzând și FESF, FMI și alte state membre, se ridică la 85 de miliarde EUR și, respectiv, la 78 de miliarde EUR: Tabelul 2: Defalcarea angajamentelor (în miliarde EUR) Țară || MESF || FESF || FMI || Altele || Total Irlanda || 22,5 || 17,7 || 22,5 || 22,3* || 85 Portugalia || 26,0 || 26,0 || 26,0 || || 78 Total || 48,5 || 43,7 || 48,5 || 22,3 || 163 * 4,8 miliarde EUR de la alte state membre (Regatul Unit, Suedia, Danemarca) și 17,5 miliarde EUR de la statul irlandez. Mai mult, în conformitate cu declarația din 21 iulie 2011 a șefilor de stat sau de guvern din zona euro și a instituțiilor UE, au fost luate decizii privind extinderea scadențelor[10] și reducerea marjei ratei dobânzii[11] pentru toate tranșele de împrumut vărsate, acestea aplicându-se retroactiv. În conformitate cu Decizia de punere în aplicare 2011/77/UE a Consiliului[12] și cu Decizia de punere în aplicare 2011/344/UE a Consiliului[13], în 2012 Irlandei i-au fost vărsate 7 800 milioane EUR, iar Portugaliei 8 000 milioane EUR. La sfârșitul anului 2012, suma totală datorată aferentă mecanismului era de 43 800 milioane EUR. Tabelul 3: Lista operațiunilor de acordare de împrumut efectuate în cadrul MESF în 2012 (în milioane EUR) Țară || Decizia || Suma acordată || Data tranșei || Suma vărsată || Cupon || Scadența || Scadența medie a împrumutului (ani) Irlanda || 2011/77/UE || 22 500 || 16.1.2012 5.3.2012 3.7.2012 30.10.2012 || 1 500 3 000 2 300 1 000 || 3,75 % 3,375 % 2,875 % 2,50 % || 4.4.2042 4.4.2032 4.4.2028 4.11.2027 || 10,2 11,8 12,3 12,4 Subtotal || || || || 7 800 || || || 12,4 Portugalia || 2011/344/UE || 26 000 || 16.1.2012 24.4.2012 4.5.2012 30.10.2012 || 1 500 1 800 2 700 2 000 || 3,75 % 3,375 % 2,75 % 2,50 % || 4.4.2042 5.4.2038 4.4.2022 4.11.2027 || 10,9 12,5 12,2 12,4 Subtotal || || || || 8 000 || || || 12,4 Total || || 48 500 || || 15 800 || || || 2.3. Mecanismul AMF Asistența macrofinanciară (AMF) se acordă în scopul sprijinirii țărilor candidate la aderarea la UE, țărilor potențial candidate și țărilor vecine pentru a rezolva probleme pe termen scurt legate de balanța de plăți, pentru a stabiliza finanțele publice și pentru a încuraja implementarea reformelor structurale. Asistența macrofinanciară se acordă în mod excepțional și pentru o perioadă limitată de timp, ea fiind supusă unor condiții stricte de politică economică. Operațiunile din cadrul AMF completează de regulă programele de ajustare ale FMI. AMF poate fi furnizată sub formă de împrumuturi și/sau granturi nerambursabile. În cazul în care o țară beneficiară nu își onorează obligațiile de rambursare, Comisia poate activa Fondul de garantare pentru acțiuni externe[14], astfel încât să aibă loc rambursarea de către Comisie a împrumutului corespondent[15]. Informații detaliate despre operațiunile de acordare a asistenței macrofinanciare pot fi găsite în raportul anual al Comisiei către Parlamentul European și către Consiliu privind punerea în aplicare a asistenței macrofinanciare acordate țărilor terțe[16]. În 2012 a fost finalizată operațiunea de asistență macrofinanciară destinată Armeniei, adoptată în 2009[17]. Componenta de împrumut a celei de a doua și ultime tranșe, în valoare de 39 de milioane EUR, a fost vărsată autorităților armene în februarie 2012. Prima tranșă și partea de grant a celei de a doua tranșe au fost vărsate în 2011. Prin aceasta, s-a încheiat operațiunea de asistență macrofinanciară în valoare de 100 de milioane EUR, care a fost compusă din împrumuturi în valoare de 65 de milioane EUR și granturi în valoare de 35 de milioane EUR. În ceea ce privește asistența macrofinanciară pentru Moldova[18], compusă dintr-un grant în valoare de 90 de milioane EUR, Comisia a eliberat cea de-a treia și ultimă tranșă (30 de milioane EUR) în aprilie 2012. Implementarea asistenței macrofinanciare pentru Ucraina, care a fost aprobată în 2010[19] și care constă în împrumuturi cu o valoare totală de 610 milioane EUR, sumă ce include fondurile disponibile dintr-o operațiune anterioară aprobată în 2002, a fost întârziată în 2012 ca urmare a necesității de a conveni cu autoritățile ucrainene anumite condiții din memorandumul de înțelegere (MoU), precum și a faptului că programul FMI nu s-a desfășurat conform planului, iar apoi a expirat în 2012. La jumătatea anului 2012, s-a ajuns la un acord privind memorandumul de înțelegere, iar acesta din urmă a fost semnat în cadrul unei reuniuni la nivel înalt UE-Ucraina, în februarie 2013. Cu toate acestea, vărsarea primei tranșe în cadrul acestei operațiuni de asistență macrofinanciară se va efectua doar după ce autoritățile ucrainene și FMI convin asupra unui nou program de asistență financiară. În ceea ce privește asistența macrofinanciară pentru Bosnia și Herțegovina[20], aprobată în 2009 (împrumuturi în valoare totală de 100 de milioane EUR), valabilitatea memorandumului de înțelegere și a acordului de împrumut a fost prelungită cu un an, până în noiembrie 2013. Prima tranșă a acestei operațiuni, care se ridică la 50 de milioane EUR, a fost vărsată în luna februarie 2013. În 2012, Parlamentul European și Consiliul au discutat două propuneri legislative referitoare la noi operațiuni de AFM, care au fost adoptate de Comisie în 2011: propunerea de extindere a AFM pentru Georgia (împrumuturi în valoare de 23 de milioane EUR și granturi în valoare de 23 de milioane EUR), precum și propunerea de extindere a AMF excepționale[21] pentru Republica Kârgâzstan (împrumuturi în valoare de 15 milioane EUR și granturi în valoare de 15 milioane EUR). Decizia privind Georgia a fost adoptată în august 2013. 2.4. Mecanismul Euratom Mecanismul de împrumut Euratom poate fi utilizat la finanțarea proiectelor din statele membre (Decizia 77/270/Euratom a Consiliului) sau din anumite țări terțe (Ucraina, Rusia sau Armenia – Decizia 94/179/Euratom a Consiliului). În 1990, Consiliul a stabilit o limită de 4 miliarde EUR privind împrumuturile luate, din care o sumă de aproximativ 3,4 miliarde EUR a fost aprobată și vărsată. În 2002, Comisia a propus o mărire a limitei împrumuturilor la 6 miliarde EUR, însă Consiliul și-a amânat decizia până în momentul în care sumele vărsate ating 3,8 miliarde EUR. Sunt în curs de desfășurare discuții referitoare la un împrumut de 300 de milioane EUR pentru Ucraina, care va fi consacrat modernizării instalațiilor nucleare existente. În 2012 nu s-au adoptat decizii de acordare de împrumut și nu au fost vărsate fonduri în cadrul mecanismului de împrumut Euratom. 3. Activitățile de luare de împrumut ale Uniunii Europene Pentru a finanța activitățile de acordare de împrumut aprobate de Consiliu, Comisia este împuternicită să ia împrumuturi de pe piața de capital, atât în numele Uniunii Europene, cât și în numele Euratom. Luarea și acordarea de împrumuturi se realizează ca operațiuni „back-to-back”, ceea ce garantează faptul că bugetul UE nu își asumă niciun risc legat de rata dobânzii sau de schimbul valutar[22]. Sumele luate cu împrumut și încă nerambursate corespund împrumuturilor acordate și încă nerambursate. Tabelul 4: Evoluția împrumuturilor totale contractate de Uniunea Europeană – capital datorat(1) (în milioane EUR) || CECO în lichidare (1) (2) || Euratom (1) || BDP || AMF || MESF || Total 2008 || 266 || 484 || 2 000 || 654 || || 3 404 2009 || 214 || 481 || 9 200 || 584 || || 10 479 2010 || 219 || 466 || 12 050 || 500 || || 13 235 2011 2012 || 225 183 || 447 423 || 11 400 11 400 || 590 545 || 28 000 43 800 || 40 662 56 351 (1)S-au utilizat ratele de conversie de la data de 31 decembrie a fiecărui an. (2)Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului se află în lichidare din anul 2002. Ultimele obligațiuni emise de CECO au scadența în 2019. || 3.1. BDP În 2012 nu au fost contractate împrumuturi de pe piață în cadrul mecanismului de asistență financiară pentru BDP. 3.2. MESF În cursul anului 2012 au fost împrumutate 15,8 miliarde EUR, prin intermediul a șase obligațiuni de referință ale UE (obligațiuni cu o valoare nominală de cel puțin 1 miliard EUR pentru fiecare serie de obligațiuni). Aceste obligațiuni ale UE au suscitat o cerere foarte mare pe piață, care a depășit cu mult oferta. Toate grupurile importante de investitori și îndeosebi investitorii pe termen lung (fonduri de investiții, gestionari de active, companii de asigurări și fonduri de pensii), precum și instituții oficiale au achiziționat aceste obligațiuni ale UE. Performanța acestor obligațiuni ale UE pe piața secundară a fost pozitivă și a confirmat poziția UE ca emitent de obligațiuni de referință de înalt nivel. Potrivit calculelor noastre și utilizând date de la 22 de bănci, cifra de afaceri înregistrată de obligațiunile de referință ale UE pe piața secundară a fost de 50 de miliarde EUR în 2012 (comparativ cu 40 de miliarde EUR în 2011). Tabelul 5: Prezentare generală a finanțărilor și a vărsării fondurilor în cadrul MESF (în miliarde EUR) Țară || Sumă obținută la || Data scadenței || Volumul Irlanda (1,5), Portugalia (1,5) || 16.1.2012 || 4.4.2042 || 3,00 Irlanda || 5.3.2012 || 4.4.2032 || 3,00 Portugalia || 24.4.2012 || 5.4.2038 || 1,80 Portugalia || 4.5.2012 || 4.4.2022 || 2,70 Irlanda || 3.7.2012 || 4.4.2028 || 2,30 Irlanda (1), Portugalia (2) || 30.10.2012 || 4.11.2027 || 3,00 Total || || || 15,80 Suma totală contractată pentru MESF era de 43,8 miliarde EUR la sfârșitul anului 2012. 3.3. AMF În 2012 a fost realizată cu succes o operațiune de luare de împrumut (39 de milioane EUR pentru Armenia). Tabelul 6: Plasamente private ale UE în cursul anului 2012 (în milioane EUR) Țară || Descriere || Data emisiunii || Data scadenței || Volumul Armenia || SSD UE 3,137/2026 || 9.2.2012 || 4.12.2026 || 39 Total || || || || 39 3.4. Euratom În 2012 nu s-a efectuat nicio operațiune de luare de împrumuturi în cadrul Euratom. 4. Banca Europeană de Investiții 4.1. Activitățile de acordare de împrumut ale BEI BEI oferă finanțare fie direct pentru proiecte de investiții individuale, fie prin intermediari financiari pentru proiecte de dimensiuni mai mici realizate de IMM-uri sau de autorități locale și de municipalități. BEI oferă, de asemenea, garanții pentru împrumuturi, asistență tehnică și capital de risc. În 2012, BEI a convenit un volum de finanțare în valoare totală de 52,2 miliarde EUR (în comparație cu 61 de miliarde EUR în 2011). Finanțarea în statele membre ale UE a reprezentat 44,8 de miliarde EUR. Această sumă nu este acoperită de garanția UE. Finanțarea țărilor terțe a atins 7,4 miliarde EUR, din care 4 miliarde EUR în cadrul mandatului de acordare a împrumuturilor externe, acoperit de garanția UE. Ca urmare a intrării în vigoare, la sfârșitul anului 2012, a deciziei statelor membre de a majora cu 10 miliarde EUR capitalul subscris și vărsat al BEI, se așteaptă ca volumul împrumuturilor acordate de BEI să crească cu 60 de miliarde EUR în perioada 2013-2015. Activitățile de finanțare ale BEI au un impact asupra bugetului UE atunci când sunt însoțite de garanții UE. Este cazul: - împrumuturilor acordate de BEI în cadrul mandatului privind împrumuturile externe (care acoperă țările în fază de preaderare, țările vizate de politica de vecinătate și de parteneriat, țările din Asia și din America Latină, Africa de Sud, precum și un mandat referitor la schimbările climatice), care beneficiază de o garanție de la bugetul UE ce acoperă riscuri suverane sau politice. Comisia va publica, în al doilea semestru din 2013, un raport separat referitor la activitățile de creditare externă ale BEI în anul 2012; - mecanismelor de finanțare cu partajarea riscului, care implică utilizarea bugetului UE pentru a sprijini politici ale UE (de exemplu, mecanismul de finanțare cu partajarea riscurilor pentru proiecte de cercetare și dezvoltare și inițiativa de emitere de obligațiuni pentru finanțarea de proiecte). 4.2. Activitățile de luare de împrumut ale BEI În contextul unei piețe volatile, riscul de execuție a rămas la un nivel ridicat pe parcursul întregului an, în special în cazul marilor tranzacții de referință. Inițial, cererea susținută de obligațiuni ale BEI a favorizat micșorarea spreadurilor randamentelor obligațiunilor cu scadențe mai scurte, în special ale obligațiunilor în EUR. Agențiile de rating au păstrat ratingul AAA al băncii, datorită în special planurilor privind o majorare de capital, în timp ce anumite instituții europene supranaționale omoloage nu au beneficiat de un astfel de tratament. Datorită supleței pe care a dovedit-o în aceste condiții de piață, banca a fost în măsură să finalizeze deja în septembrie programul de finanțare prevăzut inițial, în valoare de 60 de miliarde EUR, și a continuat să profite de oportunități de emisiune la niveluri atractive ale ratei dobânzii, până spre sfârșitul anului, când piețele au devenit mai puțin lichide. În 2012, activitățile de luare de împrumut ale BEI s-au ridicat la 71,3 de miliarde EUR, cu o scadență medie de 8,4 ani. 5. Menținerea stabilității financiare în zona euro Ca răspuns la criza economică și financiară mondială, Consiliul și statele membre din zona euro au decis să adopte măsuri pentru menținerea stabilității financiare în zona euro și în Europa în general. Aceste măsuri sunt prezentate mai jos și nu sunt garantate de bugetul UE. 5.1. Mecanismul de împrumut pentru Grecia (Greek Loan Facility) În urma acordului unanim de a sprijini Grecia, la care au ajuns, la 2 mai 2010, miniștrii de finanțe ai țărilor din zona euro[23], a fost creat un program comun pe trei ani cu FMI, care a implicat un pachet financiar în valoare de până la 110 miliarde EUR pentru a ajuta Grecia, însoțit de condiții stricte de politică economică[24] negociate cu autoritățile elene de către Comisie și FMI, în colaborare cu BCE. Pachetul financiar inițial al statelor membre din zona euro (în valoare de 80 de miliarde EUR) – FMI a alocat suma de 30 de miliarde EUR – a fost, în cele din urmă, redus cu 2,7 miliarde EUR, întrucât Slovacia a decis să nu participe, iar Irlanda și Portugalia au renunțat să participe la mecanismul de împrumut pentru Grecia în momentul în care au solicitat asistență financiară pentru ele însele. Împrumuturile acordate de statele membre din zona euro în cadrul acestui prim program se ridică la 52,9 miliarde EUR, iar cele acordate de FMI se ridică la 20,1 miliarde EUR. Condițiile financiare ale mecanismului de împrumut au fost reajustate în decembrie 2012. Scadența finală a fost prelungită până la 30 de ani, menținându-se în același timp o perioadă de grație de zece ani. În plus, marja a fost redusă la 0,5 %. Marja de 1,5 % va continua totuși să se aplice sumelor datorate statelor membre din zona euro care fac parte dintr-un program complet de asistență financiară finanțat de FESF sau de MESF. La 14 martie 2012 a fost aprobat de miniștrii de finanțe din zona euro și de FMI un al doilea program de ajustare economică, adăugând 130 de miliarde EUR la sumele nevărsate din primul program. Acest al doilea program prevede, prin urmare, asistență financiară totală în valoare de 164,5 miliarde EUR, contribuția FMI ridicându-se la 19,8 miliarde EUR. În timp ce primul program a reprezentat un acord între creditori în vederea acordării, de către state membre din zona euro, a unor împrumuturi bilaterale centralizate, a căror coordonare și gestionare a fost asigurată de Comisie, cel de-al doilea program este finanțat prin intermediul FESF. La 31 decembrie 2012, totalul fondurilor vărsate către Grecia se ridica la 182,9 miliarde EUR.[25] 5.2. Fondul european de stabilitate financiară (FESF) Fondul european de stabilitate financiară (FESF) a fost creat de statele membre din zona euro sub forma unei societăți înregistrate în Luxemburg și deținute de acestea, în urma deciziilor adoptate la 9 mai 2010 în cadrul Consiliului Ecofin. FESF a fost conceput ca un mecanism de salvare temporar care să permită acordarea de împrumuturi statelor membre din zona euro aflate în dificultate, prin emisiuni de obligațiuni garantate de statele membre din zona euro. În octombrie 2010 s-a decis crearea unui mecanism de salvare permanent - Mecanismul european de stabilitate (MES). 5.3. Mecanismul european de stabilitate (MES) Decizia privind crearea unui nou mecanism permanent de gestionare a crizelor, Mecanismul european de stabilitate (MES), a fost luată la 2 februarie 2012 și s-a concretizat la 8 octombrie 2012. Mecanismul ar trebui să își asume sarcinile care în prezent sunt îndeplinite de FESF, și anume furnizarea de asistență financiară pentru statele membre din zona euro, atunci când este necesar, având o capacitate de creditare maximă de 500 de miliarde EUR, în timp ce plafonul combinat de creditare al FESF și al MES este stabilit la 700 de miliarde EUR. Capitalul autorizat este de 700 de miliarde EUR, din care 80 de miliarde EUR capital subscris și vărsat de statele membre din zona euro. S-a planificat ca vărsarea capitalului să se realizeze în cinci tranșe și să se finalizeze în prima jumătate a anului 2014. Capitalul autorizat nevărsat poate fi folosit pentru a restabili nivelul capitalului subscris și vărsat, dacă acesta din urmă a fost redus din cauza acoperirii pierderilor. Pe parcursul perioadei de vărsare a capitalului va fi menținut un raport de minim 15 % între capitalul subscris și vărsat și soldul emisiunilor MES; capitalul subscris și vărsat nu este disponibil pentru acordarea de împrumuturi, ci este investit în active lichide de înaltă calitate. Din octombrie 2012, MES[26] ar trebui să fie principalul instrument de finanțare a noilor programe. [1] O prezentare detaliată a activităților Comisiei de acordare și de luare de împrumuturi poate fi consultată la adresa http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/index_en.htm. [2] JO L 53, 23.2.2002, p. 1. [3] Regulamentul (CE) nr. 1360/2008 al Consiliului din 2 decembrie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 332/2002 de înființare a unui mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre (JO L 352, 31.12.2008, p. 11). [4] Regulamentul (CE) nr. 431/2009 al Consiliului din 18 mai 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 332/2002 de înființare a unui mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre (JO L 128, 27.5.2009, p.1). [5] Decizia 2009/102/CE a Consiliului din 4 noiembrie 2008. [6] Decizia 2009/290/CE a Consiliului din 20 ianuarie 2009. [7] Decizia 2009/459/CE a Consiliului din 6 mai 2009. [8] Decizia 2011/288/UE a Consiliului din 12 mai 2011 de acordare a unei asistențe financiare preventive pe termen mediu din partea UE României (JO L 132, 19.5.2011, p. 15). [9] Articolul 122 alineatul (2) din TFUE prevede acordarea de sprijin financiar statelor membre care se confruntă cu dificultăți cauzate de circumstanțe excepționale care nu pot fi controlate de statele membre. [10] Decizia de punere în aplicare 2013/313/UE a Consiliului din 21 iunie 2013 de modificare a Deciziei de punere în aplicare 2011/77/UE (Irlanda) (JO L 173, 26.6.2013, p. 40) și Decizia de punere în aplicare 2013/323/UE a Consiliului din 21 iunie 2013 de modificare a Deciziei de punere în aplicare 2011/344/UE (Portugalia) (JO L 175, 27.6.2013, p. 47). [11] Decizia de punere în aplicare 2011/682/UE a Consiliului din 11 octombrie 2011 de modificare a Deciziei de punere în aplicare 2011/77/UE (Irlanda) (JO L 269, 14.10.2011, p. 31) și Decizia de punere în aplicare 2011/683/UE a Consiliului din 11 octombrie 2011 de modificare a Deciziei de punere în aplicare 2011/344/UE (Portugalia) (JO L 269, 14.10.2011, p. 32). [12] Decizia de punere în aplicare 2011/77/UE a Consiliului din 7 decembrie 2010 privind acordarea de asistență financiară din partea Uniunii pentru Irlanda (JO L 30, 4.2.2011, p. 34). [13] Decizia de punere în aplicare 2011/344/UE a Consiliului din 30 mai 2011 privind acordarea de asistență financiară din partea Uniunii pentru Portugalia (JO L 159, 30.5.2011, p. 88). [14] A se vedea Regulamentul (CE, Euratom) nr. 480/2009 al Consiliului. Până în prezent nu s-a înregistrat nicio situație de incapacitate de plată pentru împrumuturile din cadrul AMF. [15] Deși rambursarea împrumutului este acoperită in fine de la bugetul UE, Fondul de garantare joacă rolul unei rezerve de lichidități care protejează bugetul UE de riscurile unor cereri de plată în urma neonorării obligațiilor de plată de către debitori. Pentru un raport detaliat privind funcționarea fondului, a se consulta COM(2010)418 și documentul de lucru al serviciilor Comisiei anexat acestuia, [SEC(2010)968]. [16] COM(2013)426 și SWD(2013)211. [17] Decizia 2009/890/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009. [18] Decizia 938/2010/UE a Consiliului și a Parlamentului European din 7 septembrie 2010. [19] Decizia 388/2010/UE a Consiliului și a Parlamentului European din 7 iulie 2010. [20] Decizia 2009/891/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009. [21] „Excepțională”, în sensul că se acordă unei țări aflate în afara perimetrului geografic normal al asistenței macrofinanciare, și anume țări candidate/potențial candidate și țări din vecinătate. [22] Regulamentul MESF permite recurgerea la prefinanțare, deoarece autorizează Comisia „să împrumute de pe piețele de capital sau de la instituțiile financiare la momentul cel mai indicat, între plățile planificate, astfel încât să optimizeze costul finanțării și să-și păstreze reputația ca emitent al Uniunii pe piețe.” Cu toate acestea, toate costurile care rezultă în urma contractării și desfășurării operațiunii sunt suportate de debitor. [23] Sprijinul este furnizat prin intermediul unor împrumuturi bilaterale din partea celorlalte state membre din zona euro, centralizate de către Comisie, în conformitate cu condițiile stabilite în declarația din 11 aprilie 2010. [24] Principalele elemente ale condițiilor de politică au fost incluse în Decizia Consiliului din 10 mai 2010 adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (2010/320/UE). Condițiile au fost detaliate într-un memorandum de înțelegere încheiat între Comisie, în numele statelor membre din zona euro, și autoritățile elene. [25] Detalii suplimentare privind mecanismul de împrumut pentru Grecia pot fi consultate la adresa http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms//greek_loan_facility. [26] Detalii suplimentare privind MES sunt disponibile la http://esm.europa.eu.