În 2015, Uniunea Europeană și statele sale membre au decis să își intensifice implicarea politică și financiară pentru a sprijini Turcia în eforturile sale de găzduire a refugiaților. Ca răspuns la solicitarea statelor membre ale UE de a se aloca o finanțare suplimentară substanțială pentru sprijinirea refugiaților din Turcia, Comisia a instituit Instrumentul pentru refugiații din Turcia, prin Decizia Comisiei din 24 noiembrie 2015, modificată la 10 februarie 2016 și ulterior la 14 martie și la 24 iulie 2018. Instrumentul este un mecanism de coordonare a mobilizării resurselor care provin atât de la bugetul UE, cât și din contribuții suplimentare din partea statelor membre, integrate în bugetul UE ca venituri alocate externe. Statele membre s-au angajat politic să furnizeze contribuții naționale în cadrul înțelegerii comune dintre statele membre ale UE și Comisia Europeană, înțelegere care a fost adoptată de reprezentanții guvernelor statelor membre la 3 februarie 2016 și care a fost actualizată cu ocazia acordului privind cea de a doua tranșă a instrumentului. Înțelegerea comună a instituit, de asemenea, un cadru de condiționalitate. Pentru prima tranșă a instrumentului (2016-2017) s-au alocat în total 3 miliarde EUR. S-au pus la dispoziție 3 miliarde EUR, pe lângă cele 345 de milioane EUR deja alocate de Comisie Turciei ca răspuns la criza refugiaților din Siria înainte de instituirea instrumentului și în plus față de ajutorul bilateral acordat de statele membre. Pentru a doua tranșă din cadrul instrumentului (2018-2019) s-au pus la dispoziție, în plus, 3 miliarde EUR, suma totală din cadrul instrumentului ajungând la 6 miliarde EUR. Instrumentul a devenit operațional la 17 februarie 2016, cu ocazia primei reuniuni a comitetului director al instrumentului. În urma acestei reuniuni, Comisia a contractat rapid primele proiecte din cadrul instrumentului. Până la 31 decembrie 2020, Comisia a contractat întregul pachet financiar operațional al instrumentului. Din suma totală de 6 miliarde EUR, s­au plătit, până în prezent, aproximativ 4,6 miliarde EUR.

La 18 martie 2016, șefii de stat și de guvern ai Uniunii Europene și ai Turciei și-au reconfirmat angajamentul privind punerea în aplicare a planului lor comun de acțiune și au convenit asupra unor măsuri suplimentare menite să aprofundeze relațiile dintre Turcia și UE și să abordeze criza migrației. Turcia și Uniunea Europeană au recunoscut că sunt necesare eforturi suplimentare, rapide și hotărâte. Mai precis, în Declarația UE-Turcia din 18 martie 2016 (denumită în continuare „declarația”) s-a solicitat, printre altele, să se pună capăt migrației neregulamentare din Turcia către UE, prin subminarea modelului de afaceri al persoanelor care introduc ilegal migranți și prin oferirea unei alternative migranților, astfel încât aceștia să nu își mai pună viața în pericol, precum și să se intensifice punerea în aplicare a instrumentului. În 2021, numărul total de sosiri din Turcia în Grecia, Italia și Bulgaria a fost de 21 295, față de 18 402 în 2020 (o creștere de 16 %). Dintre acestea, 7 443 au fost înregistrate în Grecia, față de 13 979 în 2020 (o creștere de 47 %), 12 916 în Italia, comparativ cu 4 191 în 2020 (o creștere de peste 200 %) și 936 în Bulgaria, comparativ cu 232 în 2020 (o creștere de peste 300 %). Ruta de migrație din Turcia către Cipru a rămas foarte activă. În 2021, numărul total de sosiri neregulamentare în zonele controlate de guvern din Cipru a fost de 11 685 (10 918 după trecerea liniei verzi prin zonele care nu sunt controlate de guvern), ceea ce reprezintă o creștere de 92 % față de 2020.

Turcia a continuat să se confrunte cu o presiune considerabilă exercitată de migrație, care, după o scădere în 2020, ca urmare a pandemiei de COVID-19, a crescut din nou în 2021. Începând din martie 2021, cifrele lunare privind persoanele reținute în Turcia au fost mai mari decât cifrele aferente acelorași perioade de raportare din 2020. S-a continuat punerea în aplicare a mecanismului de relocare „unu la unu” în conformitate cu declarația. În perioada aprilie 2016 - februarie 2022, au fost relocați din Turcia în UE 32 562 de refugiați sirieni. Începând din 2016, au fost returnați din insulele grecești în Turcia, în temeiul declarației, 2 140 de migranți. Întrucât, din cauza pandemiei de COVID-19, autoritățile turce nu au revocat decizia din martie 2020 de suspendare a operațiunilor de returnare în temeiul declarației, în 2021 nu au avut loc operațiuni de returnare. Deși relocările din Turcia au fost reluate începând cu iulie 2020, returnările din Grecia sunt, în continuare, suspendate. Ca răspuns la solicitările repetate din partea autorităților elene și a Comisiei Europene de a se relua operațiunile de returnare, Turcia a declarat că nu va avea loc nicio operațiune de returnare atât timp cât nu se pune capăt presupuselor respingeri la frontiera turco-elenă și Grecia nu își revocă decizia prin care Turcia este considerată țară terță sigură.

Sistemul de admisie umanitară pe bază de voluntariat, care ar urma să fie activat atunci când trecerile neregulamentare ale frontierei dintre Turcia și UE încetează sau, cel puțin, sunt reduse în mod semnificativ și durabil, nu a fost încă activat de statele membre.

COVID-19

Pandemia de COVID-19 continuă să aibă un impact semnificativ în Turcia. După declanșarea crizei în Turcia, în martie 2020, Comisia a contactat autoritățile turce pentru a le întreba dacă au nevoie de un sprijin specific din partea UE. Acestea și-au confirmat intenția de a continua proiectele din cadrul instrumentului și asistența bilaterală regulată acordată în temeiul Instrumentului de asistență pentru preaderare (IPA), astfel cum au fost programate inițial. În strânsă consultare cu autoritățile turce, Comisia a fost de acord cu mobilizarea economiilor din cadrul instrumentului în scopuri legate de pandemia de COVID-19, sub formă de finanțare suplimentară mai degrabă pentru proiectele existente decât pentru proiecte noi. De asemenea, Comisia a contactat partenerii de punere în aplicare ai instrumentului în vederea evaluării impactului pandemiei de COVID-19 asupra proiectelor din cadrul instrumentului. În urma acestei consultări, perioada de punere în aplicare a proiectelor în cadrul măsurii speciale din 2016 în valoare de 1,6 miliarde EUR a fost prelungită până în iunie 2025, ceea ce ar trebui să permită, pentru toate proiectele în cauză, atingerea obiectivelor declarate.

Până la sfârșitul anului 2021, în cadrul Instrumentului pentru refugiații din Turcia, au fost redirecționate către intervenții de asistență medicală și măsuri de sprijin socioeconomic pentru atenuarea impactului pandemiei de COVID-19 aproximativ 83 de milioane EUR (suma totală a intervențiilor redirecționate ale UE în cadrul tuturor instrumentelor financiare ale UE fiind de 133 de milioane EUR). Acțiunile au inclus activarea unei rezerve pentru cheltuieli neprevăzute în valoare de 4,7 milioane EUR în cadrul proiectului SIHHAT I, pentru echiparea centrelor medicale pentru migranți cu echipamente de protecție și dezinfectanți. În plus, în cadrul componentei umanitare a instrumentului, peste 63 de milioane EUR au fost realocate pentru a oferi, printr-o serie de proiecte, un răspuns umanitar ca urmare a pandemiei de COVID-19. În special, atât Plasa de siguranță socială de urgență (Emergency Social Safety - ESSN), cât și Transferurile condiționate de numerar pentru educație (Conditional Cash Transfer for Education - CCTE) au oferit beneficiarilor lor un sprijin suplimentar în numerar. În lunile iunie și iulie 2020, în cadrul ESSN au fost acordate două finanțări suplimentare, fiecare în valoare de 500 de lire turcești (TL) și în valoare totală de peste 40 de milioane EUR, pentru peste 1,75 milioane de refugiați (308 000 de gospodării). La 30 noiembrie 2020, în cadrul proiectului CCTE, toți beneficiarii eligibili ai CCTE, indiferent de vârstă și de nivelul educațional, au primit o finanțare suplimentară, sub forma unei plăți unice, în valoare de 85 TL. În total, au beneficiat de această finanțare suplimentară 518 794 de copii. În plus, a fost acordată și asistență în numerar pentru aproximativ 88 779 de gospodării (414 459 de persoane) care nu sunt beneficiare ale programului ESSN, prin intermediul unei operațiuni la nivel național pusă în aplicare de UNHCR împreună cu Direcția Generală pentru Gestionarea Migrației (DGMM), cu o contribuție de 16,7 milioane EUR din fonduri umanitare în afara instrumentului. În cadrul Fondul fiduciar al UE ca răspuns la criza siriană, asistența acordată în contextul pandemiei de COVID-19 s-a axat pe achiziționarea de echipamente individuale de protecție, pe învățarea online și la distanță, pe plasarea forței de muncă și pe sprijin psihosocial.