RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 21.2.2007 
COM(2007) 60 final 
  
COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE CONSILIU, PARL AMENTUL EUROPEAN, 
COMITETUL ECONOMIC ŞI SOCIAL ŞI COMITETUL REGIUNILOR 
O PIAŢĂ UNICĂ PENTRU CET ĂŢENI 
 
Raport interimar c ătre Consiliul European de prim ăvară din 2007 
 
RO 2   RO CUPRINS 
1. Introducere ................................................................................................................. .. 3 
2. O viziune pentru secolul 21.......................................................................................... 4 3. Concretizarea viziunii asupra pie ţei unice ................................................................... 8 
4. Concluzii ................................................................................................................... . 10 
Anexă: Realizările pieţei unice pân ă în prezent ....................................................................... 12 
 
RO 3   RO „Europa nu poate fi construit ă dintr-o dat ă, nici în conformitate cu un plan de ansamblu; 
va fi construit ă prin realiz ări concrete” (Robert Schuman)  
1. I NTRODUCERE  
Piaţa unică reprezint ă unul din succesele concrete ale Un iunii Europene. Pentru persoanele 
reprezintă dreptul de a locui, lucra, studia sau ie şi la pensie într-un alt stat membru. Pentru 
consumatori, standarde de siguran ţă şi de calitate mai ridicate, precum şi o varietate mai mare 
de produse şi servicii la pre ţuri mai mici. Pentru întreprinderi, faptul c ă funcţionează pe baza 
unui set comun de norme şi au acces la o pia ţă internă de 500 de milioane de consumatori. Cât 
despre Europa în ansamblul acesteia, pia ţa unică implică o societate mai deschis ă şi o 
economie mai competitiv ă caracterizat ă prin crearea de noi oportunit ăţi, respectarea 
drepturilor sociale şi prevalarea standardelor ridicate în materie de s ănătate, securitate şi 
mediu. 
De la lansarea de c ătre Comisie a ini ţiativei pentru o pia ţă internă în 1985, pia ţa unică a 
cunoscut o lung ă evoluţie în realizarea celor patru libert ăţi consacrate în tratat: libera 
circulaţie a persoanelor, a m ărfurilor, a serviciilor şi a capitalurilor.  Acest lucru a permis 
crearea unei pie ţe unice şi a adus beneficii concrete pentru cet ăţenii şi întreprinderile din 
Europa – suprimarea controalelor vamale, un mediu de afaceri mai competitiv, posibilitatea 
de a studia sau de a lucra într-un alt stat membru, pre ţuri reduse ale bile telor de avion şi ale 
comunica ţiilor mobile, fiind numai câteva dintre acestea1.  
Piaţa unică a fost, de asemenea, sursa unor beneficii substan ţiale pentru economia UE în 
ansamblu: în perioada 1992-2006, pia ţa unică a generat câ ştiguri estimate la 2,2% din PIB-ul 
UE şi 2,75 milioane de locuri de munc ă suplimentare. Ini ţiativa pentru o pia ţă unică a depăşit 
cu mult cadrul unei simple decizii de politic ă economic ă. De la început, aceasta a fost înso ţită 
de un program în materie de politic ă regională şi socială, susţinut prin fondurile structurale 
europene, care a permis cet ăţenilor din toate regiunile s ă fie implica ţi în deschiderea pie ţei şi 
să beneficieze de acesta. 
Peste tot în lume, pia ţa unică a devenit, al ături de moneda eur o, un simbol al voin ţei statelor 
membre UE de a coopera, respectâ nd pe deplin statul de drept şi bazându-se pe respect şi 
încredere reciproc ă. Astfel, UE s-a impus ca un model, stabilind adesea standarde la nivel 
mondial şi demonstrând c ă pieţele deschise competitive sunt compatibile cu standardele 
ridicate în materie de protec ţie socială, mediu şi sănătate. 
Piaţa unică este dinamic ă şi cunoaşte o evolu ţie şi o adaptare permanent ă la noile realit ăţi. 
Astfel, pia ţa unică nu va fi niciodat ă „finalizat ă” sau „complet ă”. În majoritatea sectoarelor, s-
a instituit un cadru legislativ solid, dar exist ă în continuare lacune , iar normele nu sunt 
întotdeauna puse în ap licare pe deplin. Odat ă cu evolu ţia pieţelor, apar noi tipuri de bariere. 
Trebuie men ţinute beneficiile pe care pia ţa unică le oferă consumatorilor şi micilor 
întreprinderi, iar profiturile trebuie sa revin ă integral acestora. Apar noi forme de mobilitate şi 
este necesar ă modernizarea normelor privind libera circula ţie a lucrătorilor.  
Dacă iniţiativa pentru o pia ţă unică punea ini ţial accentul pe îndep ărtarea principalelor 
obstacole transfrontaliere cu care se confruntau într eprinderile, pia ţa unică a secolului 21 ar 
                                                 
1 Anexa con ţine mai multe exemple de beneficii aduse pân ă în prezent de pia ţa unică.  
 
RO 4   RO trebuie să evolueze de a şa manieră încât să amelioreze func ţionarea pie ţelor şi să aducă 
beneficii şi mai concrete cet ăţenilor, antreprenorilor, lucr ătorilor şi consumatorilor într-o 
Europă extinsă.  
Pentru a realiza aceste obiective, pia ţa unică a secolului 21 ar trebui s ă facă faţă următoarelor 
schimbări: 
• Globalizării, care ofer ă numeroase oportunit ăţi, dar care a sporit presiunea 
concurenţială pentru întreprinderile europene şi care face ca liniile de demarca ţie 
dintre pie ţele interne şi cele externe s ă devină din ce în ce mai neclare; 
• Schimbărilor structurale generate de d ezvoltarea economiei bazate pe cunoa ştere, 
de rolul din ce în ce mai important al serviciilor în economie, de cre şterea 
dependen ţei de energie, de schimb ările climatice şi de îmbătrânirea popula ţiei; 
• Unei Uniuni Europene extinse şi mai diversificate, car e s-a dezvoltat dintr-o 
comunitate de 12 într-o uniune ca re are în prezent 27 de membri. 
Piaţa unică european ă oferă europenilor o baz ă solidă care le permite s ă se adapteze la aceste 
realităţi în schimbare. Totu şi, aceasta trebuie s ă evolueze şi să se adapteze pentru a- şi păstra 
relevanţa şi pentru a contribui în  continuare la cre şterea economic ă şi la coeziunea social ă. 
Piaţa unică trebuie s ă îşi defineasc ă poziţia prin stimularea dezvolt ării normelor şi a 
standardelor de calitate care stau la baza normelor mondiale, cu scopul de a permite 
cetăţenilor şi întreprinderilor europene s ă profite de oportunit ăţile oferite de globalizare. 
Prezentul raport interimar propune  perspective pentru pia ţa unică a secolului 21. Acesta va fi 
urmat, în toamna anului 2007, de o reexaminare complet ă a pieţei unice şi de propuneri pentru 
acţiuni viitoare. 
Raportul se bazeaz ă pe concluziile unei consult ări publice, pe câteva sondaje 
„Eurobarometru” şi pe o audiere public ă2, precum şi pe informa ţiile primite de la celelalte 
instituţii europene3. Acesta î şi propune s ă prezinte orient ările iniţiale pentru reexaminarea în 
curs şi să schiţeze noi perspective pentru pia ţa unică în viitor.  
2. O  VIZIUNE PENTRU SECOLUL 21 
Europa secolului 21 f ace parte integrant ă din economia mondial ă. Prosperitatea ei a decurs şi 
va continua s ă decurgă din eliminarea barierelor şi din crearea unor pie ţe deschise. Un cadru 
de reglementare solid a f ăcut posibil ă şi a facilitat aceast ă deschidere. Principiile pie ţei unice 
rămân solide, iar provocarea secolului 21 const ă în adaptarea aplic ării acestora: la asigurarea 
unui cadru de reglementare adecvat, la asigurarea bunei func ţionări a pieţelor, la promovarea 
concurenţei şi la a reac ţiona la dinamismul şi la schimb ările care decurg di rect din angajarea 
Europei în economia mondial ă. Piaţa unică a secolului 21 î şi propune s ă amelioreze 
funcţionarea pie ţelor în beneficiul cet ăţenilor, consumatorilor şi întreprinderilor europene şi să 
promoveze o Europ ă mai competitiv ă şi mai durabil ă. UE trebuie s ă se asigure c ă deschiderea 
                                                 
2 Documentele şi concluziile sunt disponibile pe site-ul: 
http://ec.europa.eu/internal _market/strategy/index_en.htm  
3 A se vedea Avizul Comitetului Economic şi Social din 17 ianuarie 2007 privind revizuirea pie ţei unice 
INT/332 – CESE 89/2007 EN/o. 
 
RO 5   RO pieţelor şi sporirea concuren ţei au drept rezultat practici comerciale loiale, pentru a 
îmbunătăţi, pe cât posibil, bun ăstarea consumatorilor, şi să contribuie în continuare la 
creşterea economic ă şi la ocuparea for ţei de munc ă. De asemenea, UE trebuie s ă îşi creeze 
mijloacele pentru a face fa ţă, în mod eficient, riscurilor în materie de securitate, s ănătate şi 
siguranţă, care sunt inerente unei economii deschise. 
Această piaţă unică pe deplin opera ţională, sprijinit ă de un cadru de reglementare solid şi 
flexibil, precum şi de o moned ă stabilă, serveşte mai multor scopuri. Este un element cheie 
pentru îmbun ătăţirea calităţii vieţii, stimularea inova ţiei, facilitarea cre şterii economice şi a 
ocupării forţei de munc ă şi crearea de beneficii pentru consumatorii europeni. Este un mijloc 
de a reacţiona la for ţele globaliz ării şi de a le influen ţa. Stimuleaz ă concuren ţa internă, care 
este esen ţială pentru concuren ţa externă. Încurajeaz ă o abordare comun ă a standardelor în 
materie de securitate, s ănătate, loc de munc ă şi mediu, necesare pentru o pia ţă unică fără 
denaturări – standarde pe care partenerii interna ţionali trebuie apoi s ă le respecte pentru a 
beneficia de pia ţa unică. SEE şi, din ce în ce mai mult, politica european ă de vecin ătate au 
făcut ca normele şi standardele pie ţei unice s ă se extind ă în afara frontierelor UE. Adesea, 
restul lumii î şi îndreapt ă privirile c ătre Europa şi adoptă standardele stabilit e aici. Acest lucru 
este în avantajul celor care şi-au propus deja s ă respecte aceste standarde şi ar trebui s ă 
contribuie la îmbun ătăţirea condi ţiilor de via ţă şi de lucru la nivel mondial. 
Piaţa unică a secolului 21 va fi:  
• O piaţă unică pentru consumatori şi cetăţeni: piaţa unică creează beneficii 
pentru consumatori prin  diversificarea ofertei şi reducerea pre ţurilor, protejându-i 
prin standarde în materie de siguran ţă alimentar ă şi siguran ţă a produselor, 
drepturi semnificative privind protec ţia vieţii private şi garanţii solide împotriva 
practicilor comerciale şi concuren ţiale neloiale. Pia ţa unică a fost eficient ă în 
special în ceea ce prive şte reducerea pre ţurilor şi diversificarea ofertei în domenii 
precum transportul aerian, telecomunica ţiile şi plăţile transfrontaliere în moneda 
euro. Aceasta a creat oportunit ăţi de ocupare a for ţei de munc ă, a extins libertatea 
de circula ţie a persoanelor şi a facilitat schimburile de studen ţi. 
 Cu toate acestea, ar trebui luate mai multe m ăsuri pentru a concretiza şi mai mult 
beneficiile acesteia într-o serie de activit ăţi economice şi pentru a spori încrederea 
în calitatea produselor şi serviciilor. Acest lucru se aplic ă nu numai produselor 
şi 
serviciilor interne, ci şi importurilor. Se aplic ă, de asemenea, unor importante 
sectoare emergente, precum serviciile de s ănătate.  
 În plus, datorit ă dezvoltării comerţului electronic şi a achizi ţiilor transfrontaliere, 
este extrem de important s ă li se permit ă consumatorilor s ă îşi apere interesele şi 
să fie redusă fragmentarea normelor în materie de protec ţie a consumatorilor. 
• O piaţă unică pentru o economie integrat ă: o piaţă unică ce funcţionează bine şi 
este mai integrat ă, alături de un cadru pentru o concuren ţă loială şi eficientă sunt 
esenţiale pentru a asigura egalitatea condi ţiilor de concuren ţă pentru 
întreprinderile din întreaga Europ ă şi pentru a le încuraja, în special IMM-urile, s ă 
se implice mai mult în activit ăţile transfrontaliere. Odat ă cu voin ţa de a se 
îndrepta c ătre o pia ţă european ă a for
ţei de munc ă, au apărut noi forme de 
mobilitate şi este necesar ă modernizarea normelor privind libera circula ţie a 
lucrătorilor. 
 
 
RO 6   RO Folosirea pe scar ă din ce în ce mai larg ă a monedei euro, care va fi adoptat ă 
progresiv de majoritatea statelor membre, va fi de asemenea esen ţială pentru a 
obţine toate avantajele posibile ale pie ţei unice, permi ţându-i acesteia s ă îşi 
valorifice pe deplin poten ţialul. Moneda unic ă oferă transparen ţă pieţei unice, 
permiţând consumatorilor s ă compare direct pre ţurile bunurilor şi serviciilor, iar 
societăţilor să compare mai u şor costurile.  
 Prin crearea unor pie ţe financiare paneuropene aprofundate, mai flexibile şi mai 
diversificate, pia ţa unică, alături de moneda unic ă, amelioreaz ă condiţiile de 
finanţare atât pentru cet ăţeni, cât şi pentru întreprinderi şi sporeşte rezisten ţa UE 
la şocurile financiare extern e. Efectuarea de investi ţii în reţele transeuropene şi 
deschiderea pie ţei în industriile bazate pe re ţele ar trebui s ă contribuie, de 
asemenea, la sporirea integr ării economice a UE. 
• O piaţă unică pentru o societate bazat ă pe cunoa ştere: piaţa unică ar trebui s ă 
pună accentul din ce în ce mai mult pe ameliorarea func ţionării pieţelor pentru 
mărfurile şi serviciile bazate pe utilizarea intensiv ă a cunoaşterii şi a tehnologiilor, 
încurajând sectoare lor dinamice, care se dezvolt ă rapid, şi creând condi ţii de piaţă 
care să stimuleze inova ţia prin crearea unor pie ţe pilot.  
 Pieţele sunt în continuare prea fr agmentate în domenii de importan ţă crucială 
pentru economia bazat ă pe cunoa ştere, precum telecomunica ţiile. De asemenea, 
există în continuare obstacole în alte sect oare de servicii. În  vederea valorific ării 
potenţialului nostru de cercetare şi inovaţie, este esen ţială ameliorarea raportului 
cost-eficien ţă, a calităţii şi a siguran ţei legislative ale sist emului drepturilor de 
proprietate intelectual ă, precum 
şi difuzarea noilor tehnologii de informare şi 
comunicare la nivel paneuropean.   În acelaşi timp, cadrul legislativ va trebui s ă fie suplu din punct de vedere 
administrativ, flexibil şi orientat spre viitor, astfel încât s ă anticipeze şi să 
faciliteze schimbarea. 
• O piaţă unică pentru o bun ă legiferare la nivel european: succesul pie ţei unice 
a depins într-o anumit ă măsură de instituirea unei serii de norme consistente şi 
eficiente. Exerci ţiul pieţei unice a fost unul de simplifi care, prin înlocuirea actelor 
cu putere de lege şi normelor administrative na ţionale în numeroase domenii cu 
un set comun de norme aplic abile la nivelul Comunit ăţii. Înlăturarea barierelor a 
fost însoţită de instituirea de norme noi  prin armonizarea sau recunoa şterea 
reciprocă a legislaţiilor naţionale, inclusiv prin respectarea drepturilor lucr ătorilor 
şi prin adoptarea de legi privind s ănătatea, siguran ţa şi protecţia mediului. 
 Odată cu trecerea timpului şi în urma experien ţei acumulate, este momentul s ă se 
analizeze modul în care aceste legi sunt puse în aplicare şi dacă acestea au efectele 
scontate. Beneficiile pie ţei unice nu se vor materializa dac ă normele nu sunt 
corect aplicate, dac ă legile nu sunt puse în aplicare, dac ă drepturile create nu sunt 
respectate şi consolidate în mod corespunz ător, dacă reglement ările se dovedesc 
prea costisitoare pentru  a fi aplicate sau dac ă normele sunt înc ălcate, spre exemplu 
printr-un comporta ment anticoncuren ţial sau prin trafic ilegal.  
 Este necesar un efort sus ţinut pentru a ameliora pune rea în aplicare a legisla ţiei. 
 
RO 7   RO Este nevoie de o strâns ă coordonare între nivelul na ţional şi cel european şi de o 
cooperare administrative consolidat ă între statele membre, inclusiv prin utilizarea 
tehnologiei informa ţiei, în domenii precum serv iciile financiare, concuren ţa şi 
legislaţia privind protec ţia consumatorilor, justi ţia, sistemul fiscal, taxele vamale 
şi măsurile de control. Se impune, de asemenea, o evaluare critic ă a modului în 
care legile existente pot fi îmbun ătăţite, pentru a determina ce merge şi ce nu, a 
analiza posibilit ăţile de reducere a cheltuielilor administrative şi a efectua 
schimbările necesare, inclusiv prin simplificarea şi/sau abrogarea legisla ţiei. O 
mai bună aplicare şi un control al aplic ării legisla ţiei sunt esen ţiale pentru a 
asigura stabilitatea legislativ ă, precum şi previzibilitatea şi stabilitatea necesare 
consumatorilor şi întreprinderilor pe pia ţa unică. 
• O piaţă unică pentru o Europ ă durabilă: piaţa unică, alături de cele patru 
libertăţi, reprezint ă un catalizator al schimb ării, impulsionând inova ţia şi creşterea 
productivit ăţii, care sunt la rândul lor o surs ă de locuri de munc ă şi de 
prosperitate, de care depind bun ăstarea şi ameliorarea calit ăţii vieţii. Totuşi, în 
ultimii ani, cet ăţenii europeni şi-au exprimat îngrijorarea cu privire la efectele 
perturbatoare ale globaliz ării pe care le percep. Anticiparea schimb ărilor şi luarea 
unor măsuri privind acestea sunt esen ţiale pentru persoanele şi sectoarele afectate 
direct de deschiderea pie ţei; aceasta reprezint ă o problem ă de justiţie socială. 
 De asemenea, au fost formulate îngrijor ări privind presiunea din ce în ce mai 
puternică asupra mediului natural, ca re este rezultatul globaliz ării şi al apariţiei la 
nivel mondial a economiilor cu o dezvoltare rapid ă. Trebuie, de asemenea, s ă se 
asigure faptul c ă piaţa unică sprijină şi promoveaz ă un nivel ridicat de protec ţie a 
mediului. La rândul lor, sta ndardele în materie de mediu au stimulat dezvoltarea şi 
aplicarea unor tehnologii ecologice car e au acordat antreprenorilor europeni 
avantajul concuren ţial al „primului sosit” pe pie
ţele mondiale.  
 Recunoaşterea atât a aspectului social, cât şi a aspectului ecologic al pie ţei unice 
este o condi ţie cheie pentru câ ştigarea încrederii publice în pia ţa unică înţeleasă 
drept mijloc pentru îmbun ătăţirea calit ăţii vieţii. Ambele aspecte reprezint ă 
investiţii pentru viitor. Deschiderea pie ţei trebuie, astfel, înso ţită de dezvoltarea 
regională, ocuparea for ţei de munc ă, învăţarea pe toat ă durata vie ţii, politici 
sociale şi de mediu care s ă ofere popula ţiei, întreprinderilor şi entităţilor teritoriale 
mijloacele necesare pentru a se adapta la schimb ări şi pentru a profita de acestea. 
• O piaţă unică deschisă lumii,  care să stabileasc ă standardele la nivel mondial. 
UE nu îşi poate asigura prosperitatea dac ă se orienteaz ă numai spre interior – 
aceasta trebuie s ă îşi valorifice atuurile interne şi să le dezvolte în cadrul 
economiei mondiale. Pia ţa unică transform ă Europa într-o atrac ţie pentru 
investitorii şi întreprinderile din întreaga lume.  
 Piaţa unică a încurajat dezvoltarea normelor şi standardelor în domenii precum 
securitatea produselor, mediul, valorile mobiliare şi guvernarea corporativ ă, care 
inspiră stabilirea de standard e la nivel mondial. UE  este astfel în m ăsură să 
contureze normele mondiale şi să asigure aplicarea unor regu li loiale în materie de 
schimburi comerciale şi investiţii la nivel mondial. Pia ţa unică a viitorului ar 
trebui să fie rampa de lansare a unui program mondial ambi ţios. 
 
RO 8   RO 3. C ONCRETIZAREA VIZIUNII ASUPRA PIE ŢEI UNICE  
Înlăturarea barierelor f ără a dezvolta un cadrul de reglementare la nivelul întregii Uniunii 
Europene care s ă protejeze interesele publice nu va conduce la o integrare durabil ă. 
O serie de instrumente în diverse domenii de politic ă (piaţa internă, concuren ţa, fiscalitatea şi 
vama) au fost folosite pentru a crea şi sprijini pia ţa unică. Aceste instrumente trebuie folosite 
într-un mod mai eficient şi mai coerent. Trebuie continuate eforturile recente în materie de 
aplicare a principiilor unei „mai bune legifer ări”, în special prin realizarea de evalu ări ale 
impactului, prin organizarea de consult ări cu părţile interesate şi prin căutarea unor solu ţii 
practice pentru problemele de aplicare (spre exemplu, abord ări şi instrumente practice, cu 
caracter preventiv sau de solu ţionare a problemelo r, precum SOLVIT şi reţele de asisten ţă 
precum Centrele Europene pentru Consumatori). Baza pie ţei integrate, care a fost stabilit ă 
pentru m ărfuri, va fi în continuare consolidat ă. Actele cu putere de lege şi normele 
administrative existente în toate sectoarele vor fi reexaminate şi revizuite în mod sistematic 
pentru a se asigura faptul c ă acestea au efectele scontate şi pentru a evita costurile sau 
sarcinile administrative inutile generate de aplicarea acestora.  
Având în vedere maturizarea pie ţei unice, este nevoie de noi abord ări care să fie:  
• Axate în mai mare m ăsură pe efecte şi rezultate: Dacă, în mod tradi ţional, 
politica pie ţei unice era orientat ă spre înlăturarea barierelor transfrontaliere, în 
special prin mijloace de reglementare, accentul se va pune în viitor pe asigurarea unei func ţionări mai eficiente a pie ţelor în beneficiul cet ăţenilor, consumatorilor şi 
antreprenorilor, în vederea promov ării unui mediu de afaceri competitiv, care s ă 
respecte op ţiunile consumatorilor şi să fie responsabil din punct de vedere social 
şi ecologic. UE ar trebui s ă acţioneze în momentul în care pie ţele nu dau rezultate 
şi în domeniile în care ac ţiunea acesteia va avea impactul maxim. Ar trebui s ă fie 
capabilă, în mai mare m ăsură, să anticipeze modific ările structurale şi să le 
evalueze consecin ţele. În acest sens, sunt necesare:  
– o mai bun ă evaluare a nevoilor cet ăţenilor, consumatorilor şi 
întreprinderilor, nu numai din perspectiva economic ă, ci şi în ceea ce 
priveşte oferta şi satisfacţia;  
– o monitorizare mai atent ă a funcţionă
rii şi performan ţei pieţei, atât la 
nivel sectorial, cât şi la nivelul economiei în ansamblu, inclusiv prin 
anchete sectoria le specifice; 
– o evaluare mai eficient ă a impactului social al integr ării sporite şi al 
deschiderii sectoarelor c ătre concuren ţă, precum şi a modului în care 
programele na ţionale şi UE de coeziune pot c ontribui la anticiparea şi 
adaptarea la schimb ările legate de integrarea economic ă. 
• Mai eficiente:  Utilizarea coerent ă şi eficientă a instrumentelor într-o Europ ă de 
27 de state nu este o sarcin ă uşoară. Comisia î şi va menţine rolul cheie de gardian 
al tratatelor, folosind toate instrumentele pe care le are la dispozi ţie şi acţionând în 
calitate de garant al pactului de în credere între statele membre. Pentru a- şi 
îndeplini aceast ă misiune, Comisia va trebui s ă ţină cont de diversitatea sporit ă 
într-o Uniune de 27 de state membre şi să găsească metode de a exploata cele mai 
bune practice şi de a stimula încrederea pe care se bazeaz ă sistemul de 
 
RO 9   RO recunoaştere reciproc ă. În acela şi timp, cadrul de reglementare trebuie s ă fie 
suficient de flexibil pentru a corespunde  ritmului din ce în ce mai alert al 
schimbării. Prin urmare, trebuie utilizat un ansamblu de instrumente diversificate 
şi flexibile. Acesta cuprinde: 
– găsirea echilibrului adecvat între armonizarea şi recunoa şterea reciproc ă 
a normelor, precum şi între folosirea directivelor şi a regulamentelor, 
adaptând instrumentele în func ţie de rezultatul dorit; 
– dezvoltarea instrumentelor  complementare legisla ţiei, precum activitatea 
agenţiilor, orientarea, schimbul de cele mai bune practici, 
autoreglementarea şi coreglementarea; 
– accelerarea eforturilor de simplificare şi modernizare a normelor 
existente, inclusiv prin analiza sistematic ă a legisla ţiei naţionale şi a 
mecanismelor de cooperare, precum cele prev ăzute de directiva privind 
serviciile;  
– un control proactiv al aplic ării normelor în domeniul concuren ţei; 
– o aplicare mai eficient ă şi un control sporit al aplic ării legisla ţiei 
comunitare, în special printr-o gestionare mai eficient ă a procedurilor 
privind înc ălcarea dreptului comunitar şi prin favorizarea mecanismelor 
extrajudiciare de solu ţionare a problemelor. 
• Mai descentralizate şi bazate pe re ţele: Instituţiile UE nu pot realiza o pia ţa 
unică eficientă acţionând singure. Trebuie s ă reexamin ăm metodele de  implicare a 
tuturor actorilor relevan ţi şi de accentuare a sentimentului de proprietate asupra 
pieţei unice în statele membre. Acestea ar putea cuprinde: 
– consolidarea rolului autorit ăţilor naţionale de reglementare şi 
îmbunătăţirea cooper ării şi interrela ţionării între autorit ăţile 
administrative, judiciare şi de reglementare ale statelor membre; 
– promovarea unei coordon ări îmbunătăţite între autorit ăţile responsabile 
cu diversele aspecte ale pie ţei unice la nivel na ţional, precum şi între 
nivelul na ţional şi UE. 
• Mai reactive la contextul mondial:  UE trebuie s ă aibă o viziune mondial ă. Este 
nevoie de o bun ă funcţionare a pie ţei unice pentru a permite Europei s ă fie 
competitiv ă pe piaţa mondial ă şi să profite de avantajele globaliz ării. Un Fond 
European pentru Adaptare la Globalizare a fost creat pentru a amortiza impactul 
schimbărilor înregistrate în structurile comer ţului mondial. Priorit ăţile pieţei unice 
trebuie plasate în contextul agendei globa le, inclusiv al negocierilor comerciale 
din Runda Doha şi al seriei recente de negocieri comerciale bilaterale. Ar trebui, 
de asemenea: 
– să se extind ă aspectele pie ţei unice prin politica de vecin ătate;  
– să se intensifice analiza comparativ ă a normelor europene în raport cu 
practicile din ţările terţe; 
 
RO 10   RO – să se efectueze o monitorizare mai sistematic ă a importurilor şi a 
preţurilor la consum pentru a verifica dac ă beneficiile deschiderii c ătre 
pieţele mondiale sunt transmise consumatorilor; 
– să se promoveze o convergen ţă a reglement ării sporite la nivel mondial – 
inclusiv, dac ă este cazul, prin adoptarea de  standarde europene – prin 
intermediul organiza ţiilor interna ţionale şi al acordurilor bilaterale; 
– să se acorde sprijin autorit ăţilor europene de control, precum şi 
autorităţilor de reglementare din sector ul privat, pentru a aprofunda 
cooperarea interna ţională a acestora; 
– să se consolideze cooperarea bilateral ă în materie de reglementare cu 
principalii parteneri comerciali ai UE. 
• Mai accesibile şi mai bine comunicate:  Cetăţenii, întreprinderile, autorit ăţile 
locale şi regionale trebuie s ă fie în m ăsură să înţeleagă şi să investeasc ă în 
numeroasele oportunit ăţi pe care pia ţa unică le poate oferi. Ace ştia ar trebui s ă 
găsească răspunsuri clare la întreb ările sau problemele lor.  Se pot întreprinde 
numeroase m ăsuri pentru a îmbun ătăţi comunicarea şi pentru a face publice 
oportunităţile oferite de o Europ ă mai integrat ă. Acestea ar putea cuprinde: 
– încurajarea statelor membre şi autorităţilor regionale/locale în vederea 
dezvoltării planurilor de informare;  
– raţionalizarea surselor de informare privind pia ţa unică şi comunicarea 
mai eficient ă a rolului acestora;  
– facilitarea accesului  IMM-urilor la ghi şee unice;  
– oferirea de mijloace consumatorilor pentru a ob ţine compensa ţii în mod 
colectiv, în cazul în care costurile dep ăşesc avantajele la nivel de 
persoană;  
– organizarea de cursuri specifice de formare a func ţionarilor cheie la nivel 
naţional;  
– revizuirea rolului birourilor de re prezentare ale Comisiei în statele 
membre.  
4. C ONCLUZII  
Piaţa unică este esen ţială pentru crearea de oportunit ăţi care să permită europenilor s ă facă 
faţă provocărilor secolului 21 şi să profite de deplin de avantajele unei lumi din ce în ce mai 
globalizate. Noile abord ări privind realizarea  viziunii asupra pie ţei unice a secolului 21 vor fi 
explorate mai detaliat pe parcursul urm ătoarelor luni.  
O reexaminare complet ă a pieţei interne va fi finalizat ă în toamna anului 2007. Aceasta va 
cuprinde o evaluare a realiz ărilor pieţei unice pân ă în prezent, o examinare a ceea ce a mers 
bine, dar şi a domeniilor şi problemelor care nu au permis cet ăţenilor să beneficieze pe deplin 
de avantajele pie ţei unice. O parte important ă a reexamin ării va pune accentul pe practicile 
 
RO 11   RO care trebuie schimbate sau modificate pentru a se asigura de faptul c ă în viitor politica pie ţei 
unice va urm ări să influenţeze globalizarea în direc ţia dorită de cetăţenii UE şi să profite de 
avantajele acesteia. Pe cât posibil, reexaminarea va fi înso ţită de propuneri practice şi, dacă 
este necesar, de propuneri legislative. În cazu rile în care acest lucru nu se poate realiza 
imediat, reexaminarea va indica etapele şi perioadele în care se  vor elabora propuneri 
concrete. 
Reexaminarea se va desf ăşura pe fondul unor studii şi analize ale Comisiei. Procesul 
pregătitor va cuprinde o examinare a instrumentelor şi a metodelor de lucru folosite pân ă în 
prezent pentru realizarea pie ţei unice, cu scopul de a le evalua eficien ţa şi de a lua în 
considerare schimb ările necesare în viitor. Vor fi examinate metodele de ameliorare a 
monitoriz ării pieţei. De asemenea, sunt în curs câteva ini ţiative în domenii precum legisla ţia 
privind protec ţia consumatorilor, serviciile de s ănătate, pieţele pentru produse, drepturile de 
proprietate intelectual ă şi organismele de standardizare. Acestea sunt concepute în cadrul 
acestei reexamin ări şi vor fi în concordan ţă deplină cu viziunea prev ăzută în prezentul raport 
interimar. 
Calendarul propus a fost ales astfel încât s ă se acorde suficient timp pentru dezbateri 
aprofundate în cadru l diferitelor forma ţiuni ale Consiliului şi între institu ţiile UE, în scopul de 
a ajunge la concluzii clar e în materie de politic ă până la Consiliul European de prim ăvară din 
2008. Concluziile şi propunerile raportului, precum şi cele ob ţinute în urma analizei 
realităţilor sociale ar trebui s ă serveasc ă la reevaluarea orient ărilor europene în materie de 
creştere economic ă şi ocuparea for ţei de munc ă, în contextul Strategi ei de la Lisabona.  
Piaţa unică este un mijloc, nu un scop. Este un mijloc car e permite tuturor celor care fac parte 
din UE – persoane, consumatori şi întreprinderi – s ă profite la maxim de oportunit ăţile care le 
sunt oferite de o UE mai deschis ă şi mai integrat ă. Este un mijloc de a promova interesele 
cetăţenilor europeni într-o epoc ă a globaliz ării, conferind Europei o putere şi o influen ţă mai 
mare pe scena mondial ă. Este un mijloc de a impulsiona cre şterea economic ă şi de a crea o 
Europă competitiv ă şi deschisă, o Europ ă cu pieţe prospere şi relaţii comerciale s ănătoase, 
care să poată asigura solidaritate, ocupare deplin ă a forţei de munc ă, acces universal la 
serviciile de interes general, standarde ridicate de protec ţie socială şi mediu şi niveluri înalte 
de investi ţii în cercetare şi educaţie în vederea preg ătirii pentru viitor. Raportul pe care îl va 
întocmi Comisia în aceast ă toamnă va transpune aceste obiective într-o strategie opera ţională 
care să creeze pia ţa unică a secolului 21. 
 
RO 12   RO ANEXĂ: REALIZĂRILE PIE ŢEI UNICE PÂN Ă ÎN PREZENT  
Comunitatea European ă a acţionat de la înfiin ţarea ei în vederea cre ării unei pie ţe unice. O 
uniune vamal ă completă – constând în eliminarea tuturor tarifelor aplicate schimburilor 
comerciale între statele membre – a fost prima etap ă, realizată în iuilie1968.  
Pe baza acestor realiz ări iniţiale, proiectul pie ţei unice a început cu adev ărat odată cu planul 
propus de Comisie în 1985 şi susţinut de statele membre prin Actul Unic European din 1986, 
care a stabilit data de 31 decembrie 1992 ca termen pentru eliminarea frontierelor interne din cadrul UE, permi ţând libera circula ţie a persoanelor, m ărfurilor, serviciilor şi capitalurilor.  
Zece ani mai târziu, Comisia a elaborat o evaluare detaliat ă care prezenta progresul realizat de 
la deschiderea frontiere lor la 1 ianuarie 1993 şi oferea un inventar al realiz ărilor pieţei interne 
UE în perioada 1992-2002 [SEC(2002) 1417].  
Analiza impactului economic al pie ţei unice a fost actualizat ă recent printr-o publica ţie a 
Direcţiei Generale Afaceri Economice şi Financiare (European Economy Economic Papers nr. 
271, ianuarie 2007). Sondajele recente Eurobarometru au subliniat, de asemenea, opiniile şi 
experienţele cetăţenilor şi mediului de afaceri din UE. 
În cele ce urmeaz ă sunt prezentate exemple ale benefi ciile care decurg din realizarea pie ţei 
unice europene. 
(1) A trăi în contextul pie ţei unice europene - beneficii pentru cet ăţeni 
• o cre
ştere a nivelului de trai de 480 euro pe cap de locuitor în 2006 fa ţă de situaţia 
când nu exista pia ţa unică, ceea ce corespunde unei cre şteri de 2,2% a PIB în 
perioada 1992-2006. 
• posibilitatea de a studia în str ăinătate, care este considerat ă pozitivă de 84% dintre 
cetăţenii Uniunii Europene. 1,2 milioane de tineri şi-au terminat o parte din studii 
într-un alt stat membru cu ajutorul programului Erasmus. 
• posibilitatea de a c ălători într-un alt stat membru. Majoritatea cet ăţenilor statelor 
membre (72%) consider ă că este mai u şor de călătorit în UE fa ţă de condi ţiile de 
acum zece ani, în special în ţările care au semnat Acordul Schengen. 
• dreptul de a lucra şi locui în str ăinătate: în ciuda restric ţiilor temporare care 
subzistă, posibilitatea de a lucra într-un alt stat membru este considerat ă pozitivă 
de 70% dintre cet ăţenii europeni. Peste 15 milioane de cet ăţeni UE au trecut 
graniţele pentru a lucra sau a se bucura de pensie. Ace ştia pot vota şi candida în 
alegerile locale din zona în care tr ăiesc. Lucr ătorii UE migran ţi au dreptul la 
tratament egal în ceea ce prive şte angajarea, remunerarea şi celelalte condi ţii de 
muncă, precum şi avantajele sociale şi fiscale. Ace ştia pot fi înso ţiţi de membrii 
familiei, indiferent de na ţionalitatea acestora din urm ă. Crearea cardului european 
de asigur ări sociale de s ănătate a facilitat rambursa rea îngrijirilor medicale 
efectuate în timpul unui sejur temporar în alt stat membru . Au fost adoptate o serie 
de legi şi programe care faciliteaz ă mobilitatea cercet ătorilor şi garanteaz ă 
recunoaşterea automat ă a diplomelor pentru profesii diverse, precum cele de 
arhitect, moa şă, farmacist, medic, infirmier, stomatolog şi chirurg veterinar. 
 
RO 13   RO • o gamă mai variat ă de bunuri şi servicii de înalt ă calitate: 3 din 4 cet ăţeni europeni 
(75%) consider ă că posibilitatea de comercializar e a produselor provenind din 
celelalte state membre în acelea şi condiţii ca produsele na ţionale a avut un impact 
pozitiv. 73% consider ă că piaţa unică a contribuit în mod pozitiv la diversificarea 
ofertei de produse şi servicii. Introducerea monedei euro a facilitat compararea 
preţurilor între statele membre. 
• în multe cazuri, sc ăderea pre ţurilor mărfurilor şi alimentelor datorit ă deschiderii 
pieţelor naţionale şi sporirii concuren ţei care a rezultat din aceast ă deschidere. 
67% din cet ăţenii europeni percep sporirea concuren ţei în domenii precum 
transporturile, telecomunica ţiile, serviciile bancare şi de asigur ări drept un lucru 
pozitiv. În domeniul telecomunica ţiilor, concuren ţa a stimulat dezvoltarea 
serviciilor inovatoare avansate şi introducerea pe scar ă largă a reţelelor în band ă 
largă, de care beneficiaz ă în prezent 85% din popula ţia UE. Pre ţurile convorbirilor 
telefonice na ţionale şi internaţionale, percepute de monopolurile na ţionale, au 
scăzut în medie cu peste 40% în perioada 2000-2006. 
• cumpărătorii care î şi fac cump ărăturile în str ăinătate beneficiaz ă de drepturi 
depline privind protec ţia consumatorilor. Majoritatea cet ăţenilor (53%) consider ă 
că normele privind pia ţa internă au ridicat nivelul de protec ţie a consumatorilor în 
UE. Au fost adoptate instrument e legislative specifice care s ă asigure un nivel 
ridicat al cerin ţelor în materie de s ecuritate a produselor, s ă prevină şi combată 
publicitatea în şelătoare şi condiţiile contractuale neloiale, s ă defineasc ă drepturile 
pasagerilor curselor aeriene sau dreptul de  a deschide un cont bancar într-un alt 
stat membru. 
• datorită normelor mai deschise şi mai competitive în materie de achizi ţii publice, 
guvernele economisesc bani, aloca ţi apoi în domenii prioritare precum s ănătatea şi 
educaţia. Spre exemplu, pre ţul materialului ru lant feroviar a sc ăzut cu 40%. 
(2) A face afaceri în contextul pie ţei unice europene - benefi cii pentru întreprinderi 
• o piaţă unică de aproape 500 de milioane de persoane permite marilor 
întreprinderi s ă beneficieze de economii de scar ă enorme. În acela şi timp, au fost 
deschise noi pie ţe de export pentru întreprinderile mici şi mijlocii care, înainte, nu 
ar fi fost în m ăsură să exporte din cauza costurilor şi celorlalte probleme. 
• facilitarea schimburilor comerciale transf rontaliere în cadrul UE: lipsa birocra ţiei 
la frontiere şi răspândirea monedei euro au  redus timpul de livrare şi costurile. 
Înainte de eliminarea frontierelor, erau necesare 60 de milioane de documente de 
vămuire în fiecare an numai pentru sistemul  fiscal. În prezent,  acestea nu mai sunt 
necesare. Aplicarea principiului recunoa şterii reciproce face ca,  în cele mai multe 
cazuri, chiar şi atunci când nu exist ă o armonizare a specifica ţiilor tehnice sau a 
celorlalte norme, s ă fie suficient ă o singur ă autoriza ţie – eliberat ă în statul 
membru de origine – pentru ca întreprinderile s ă poată furniza un produs sau un 
serviciu oriunde pe teritori ul UE. Instrumentele de solu ţionare a problemelor, 
precum SOLVIT, ofer ă răspunsuri la eventualele întreb ări generate de comer ţul 
transfrontalier. 
• facilitarea desc hiderii sau cump ărării unei afaceri: re ţele precum re ţelele europene 
de sprijin în afaceri ofer ă asistenţă noilor antreprenori care î şi deschid afaceri în 
 
RO 14   RO Europa. Politica regional ă comunitar ă joacă un rol direct în dezvoltarea serviciilor 
de sprijin în afaceri pentru IMM-ur i în domenii precum accesul la finan ţare, 
gestionare şi comercializare. Legisla ţia UE în domeniul concuren ţei asigur ă 
egalitatea condi ţiilor în materie de fuziuni şi achiziţii pe teritoriul UE. Fuziunile 
între întreprinderile europene înregistrate în state membre diferite pot fi acum simplificate prin crearea unei „întreprinderi europene”. 
• difuzarea standardelor şi etichetelor UE: datorit ă eforturilor de armonizare tehnic ă 
şi activităţii organismelor de standard izare, bunurile care respect ă standardele 
necesare pot circula liber pe pia ţa unică. Prin urmare, întreprinderile au acces la 
întreaga pia ţă UE, procedurile sunt simplif icate, costurile sunt reduse şi se asigur ă 
o interoperabilitate tehnic ă şi standarde ridicate în materie de siguran ţă. 
• noi surse de contracte şi finanţare: întreprinderile au acum posibilitatea s ă 
participe la licita ţii pentru contracte de furnizare a bunurilor şi serviciilor pentru 
autorităţile publice din celelalte state membre, datorit ă deschiderii pie ţelor de 
achiziţii publice. 
• atât micii utilizatori comerciali, cât şi marile întreprinderi au beneficiat de 
reducerea costurilor în domeniul telecomunica ţiilor şi al energiei electrice în 
statele membre care au deschis aceste sectoare c ă
tre concuren ţă. 
• întreprinderile vor putea beneficia şi de alte avantaje în urma finaliz ării planului 
de acţiune privind serviciile financiare, care va avea drept rezultat reducerea 
costurilor de finan ţare a întreprinderilor de toate dimensiunile, iar întreprinderile 
cotate la burs ă nu vor mai avea obliga ţia de a respecta 27 de  seturi diferite de 
norme naţionale în momentul în care acestea î şi propun s ă strângă fonduri.