COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CĂTRE CONSILIU Pregătirea cadrului financiar multianual privind finanțarea cooperării UE cu statele din Africa, zona Caraibilor şi Pacific, precum și cu țările și teritoriile de peste mări pentru perioada 2014-2020 (cel de al 11-lea Fond european de dezvoltare) /* COM/2011/0837 final */





Prezenta comunicare și anexa la aceasta fac parte dintr-un pachet de propuneri ale Comisiei privind acțiunea externă a UE în baza cadrului financiar multianual (CFM) pentru perioada 2014-2020. Se preconizează că Croația va fi aderat la UE până la 1 ianuarie 2014 și va contribui la cel de al 11-lea FED. Dacă este necesar, textul propunerii de acord intern va fi modificat în conformitate cu articolele 1.7 și 8.4 ale acesteia. Uniunea Europeană menține relații privilegiate cu grupul de țări în curs de dezvoltare din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP) în cadrul Acordului de parteneriat ACP-UE[1]. Un număr de 25 de țări și teritorii de peste mări (TTPM) având legături constituționale cu statele membre sunt asociate la UE prin intermediul unui regim întemeiat pe dispozițiile părții a IV-a din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), precum și al normelor și procedurilor detaliate prevăzute în Decizia de asociere peste mări din 27 noiembrie 2001[2]. Fondul european de dezvoltare (FED) este principalul instrument în materie de acordare a asistenței UE de cooperare pentru dezvoltare în temeiul Acordului de la Cotonou cu statele ACP și de finanțare a cooperării UE cu țările și teritoriile de peste mări în temeiul Deciziei de asociere peste mări. FED este finanțat în afara bugetului UE, de statele membre ale Uniunii, pe baza unor chei de contribuție specifice. Fiecare FED este încheiat pe o perioadă multianuală. Acordul intern privind cel de al 10-lea FED[3], care stabilește resursele celui de al 10-lea FED și ponderea acestora în subcategorii largi, acoperă perioada 2008-2013 și include dispoziții privind punerea în aplicare și monitorizarea financiară. În comunicarea sa „Un buget pentru Europa 2020”[4], Comisia a subliniat că nu este oportun în momentul de față să se propună ca FED să fie integrat în bugetul UE („includerea FED în bugetul UE”). Integrarea în bugetul UE a cooperării pentru dezvoltare dintre UE și statele ACP este prevăzută pentru anul 2020, la sfârșitul cadrului financiar multianual 2014-2020, care coincide cu anul expirării Acordului de la Cotonou. Prezenta comunicare descrie principalele elemente care ar putea figura în acordul intern privind cel de al 11-lea Fond european de dezvoltare, pentru perioada 2014-2020. Conținutul și formularea acordului intern vor fi decise de către reprezentanții guvernelor statelor membre ale UE. Adoptarea acestui acord intern va fi urmată de adoptarea de către Consiliu a unui regulament de punere în aplicare și a unui regulament financiar aplicabil celui de al 11-lea FED. 1. Cadrul juridic și de politică Cooperarea pentru dezvoltare a UE Principalele obiective de politică ale acțiunii externe a UE sunt descrise în Tratatul de la Lisabona (articolul 21 din TUE). În plus, obiectivul principal al cooperării pentru dezvoltare a UE (articolul 208 din TFUE) este reducerea și, pe termen lung, eradicarea sărăciei. În acest context, UE trebuie să își respecte angajamentele și să țină seama de obiectivele aprobate în cadrul Organizației Națiunilor Unite și al altor organizații internaționale. Cadrul de politică include „Consensul european”, o declarație comună privind politica de dezvoltare a Uniunii Europene, adoptată la 22 decembrie 2005 de către Consiliu și reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, Parlamentul European și Comisie[5], comunicarea „Creșterea impactului politicii UE în domeniul dezvoltării: o agendă a schimbării”, adoptată de către Comisie la 13 octombrie 2011[6], care prevede un cadru de politică actualizat privind cooperarea pentru dezvoltare a UE în general, precum și orice comunicare ulterioară de stabilire a principiilor și orientărilor de bază pentru politica de dezvoltare a Uniunii. Contextul politicii include, de asemenea, prioritățile și strategiile Uniunii în materie de politică sectorială cu o dimensiune externă și integrarea politicilor transsectoriale, cum ar fi combaterea schimbărilor climatice. În ceea ce privește cooperarea cu statele ACP, acest cadru juridic și de politică al UE este completat de Acordul de la Cotonou, încheiat între membrii grupului de state ACP, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte. Acordul este încheiat pentru o perioada de 20 de ani, din martie 2000 până în februarie 2020, și a intrat în vigoare în aprilie 2003. Aceasta a fost conceput pentru a stabili un parteneriat cuprinzător, bazat pe trei piloni complementari: cooperarea pentru dezvoltare, cooperarea economică și comercială, precum și dimensiunea politică. Parteneriatul ACP-UE se concentrează pe obiectivul reducerii și, în final, al eradicării sărăciei, în conformitate cu obiectivele dezvoltării durabile și integrării progresive a statelor ACP în economia mondială (articolul 1 din Acordul de la Cotonou). Acordul de la Cotonou conține o clauză de revizuire, care prevede că acordul este adaptat la fiecare cinci ani. A doua revizuire de acest tip a fost adoptată în iunie 2010 de către Consiliul de miniștri ACP-UE și a fost aplicată cu titlu provizoriu începând din noiembrie 2010; Consiliul va decide cu privire la încheierea acordului revizuit după obținerea aprobării Parlamentului European. Asocierea TTPM/UE Asocierea TTPM/UE se bazează pe o serie de temeiuri juridice. În cadrul legislației primare a UE, aceasta se bazează pe partea a IV-a din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Scopul asocierii este promovarea dezvoltării economice și sociale a țărilor și teritoriilor de peste mări (TTPM) și stabilirea de relații economice strânse între TTPM și UE în ansamblul său (articolul 198 din TFUE). Normele și procedurile detaliate au fost stabilite în decizii succesive ale Consiliului, ultima dintre acestea fiind Decizia 2001/822/CE a Consiliului. Aceasta se aplică tuturor TTPM menționate în anexa II la tratat, cu excepția Bermudei, și este finanțată din FED. Decizia menționată expiră la 31 decembrie 2013, iar Comisia pregătește o nouă propunere de decizie a Consiliului care ar trebui să intre în vigoare la 1 ianuarie 2014 și care va constitui cadrul politic și juridic pentru punerea în aplicare a celui de al 11-lea FED cu privire la TTPM. 2 Principalele modificări față de acordul intern privind cel de al 10-lea FED Nu se propune nicio schimbare majoră în comparație cu structura celui de al 10-lea FED. Principalele modificări propuse privesc următoarele domenii: 2.1 Contribuțiile statelor membre După cum s-a precizat în comunicarea „Un buget pentru Europa 2020”, se propune alinierea în continuare a cheilor de contribuție a statelor membre în cadrul FED cu cele utilizate pentru bugetul UE. Cheile propuse la articolul 1 alineatul (2) litera (a) sunt, prin urmare, mai apropiate de cheile de contribuție bugetară decât erau atunci când a fost întocmit cel de al 10­lea FED. 2.2 Pachetele financiare Volumele globale propuse la articolul 1 alineatul (2) litera (a) pentru cel de al 11-lea FED privind cooperarea cu statele ACP și TTPM au fost menționate în comunicarea „Un buget pentru Europa 2020” în prețurile din 2011. În propunerea de proiect de acord intern anexată la prezenta comunicare, pachetele financiare FED sunt exprimate în prețurile curente pentru a reflecta mai corect inflația pe durata perioadei acoperite de cadrul financiar multianual. În ceea ce privește cheltuielile de sprijin, finanțarea solicitată reprezintă 5% din creditele FED care vor fi gestionate de Comisie. Aceasta reflectă intenția Comisiei de a lua în considerare într-o mai mare măsură cheltuielile de sprijin reale efectuate pentru programarea și punerea în aplicare a FED, inclusiv costurile asociate deconcentrării punerii în aplicare a ajutorului și cele asociate monitorizării sporite. În ceea ce privește cooperarea intra-ACP și cea interregională, la articolul 2 litera (b) se propune menținerea aceluiași procentaj din resursele ACP ca și în cadrul celui de al 10-lea FED. Acest pachet va fi folosit în parte pentru a finanța noua schemă de absorbție a șocurilor prevăzută în cea de-a doua revizuire a Acordului de la Cotonou (a se vedea mai jos). În urma consultării Băncii Europene de Investiții, se pare că nu este necesară alimentarea facilității pentru investiții, deoarece sunt deja disponibile fonduri suficiente provenite din restituirile din cadrul alocărilor pentru cel de al 9-lea și al 10-lea FED, datorită caracterului „reînnoibil” al acestei facilități. Cu toate acestea, dispoziția de mai sus nu privește granturile pentru finanțarea subvențiilor la dobândă și asistența tehnică în cadrul proiectelor, pentru care se propune, la articolul 2 litera (d) și la articolul 3 alineatul (1), o creștere a alocării (în comparație cu cel de al 10-lea FED) pentru a aborda nivelul insuficient al finanțării în baza celui de al 10-lea FED, pentru a spori amploarea activităților curente și pentru a permite alte tipuri posibile de mecanisme de combinare. 2.3 Pachetele B regionale și schemele de absorbție a șocurilor Cea de a doua revizuire a Acordului de la Cotonou prevede crearea unor pachete B regionale care să acopere nevoile neprevăzute cu o dimensiune regională [articolul 9 alineatul (2) din anexa IV la Acordul de la Cotonou revizuit]. De asemenea, aceasta prevede crearea unor scheme de absorbție a șocurilor care să înlocuiască actualul instrument FLEX și alte scheme ad hoc de absorbție a șocurilor. Aceste noi scheme ar trebui să se bazeze pe experiența V-FLEX și pe cea a Facilității pentru alimente (articolele 60 și 68 din Acordul de la Cotonou) și să pună accentul pe șocurile externe cu o dimensiune internațională. Prin urmare, la articolul 2 litera (c) se propune includerea acestor schimbări în acordul intern privind cel de al 11-lea FED. 2.4 Comitetul FED Articolul 8 alineatul (2) include o propunere de sistem de ponderare a voturilor în cadrul Comitetului privind cel de al 11-lea FED, pe baza cheilor de contribuție propuse. 3. CONCLUZIE În acest context, Comisia invită statele membre să analizeze proiectul de acord intern anexat privind punerea în aplicare a ajutoarelor UE pentru statele ACP și TTPM în perioada 2014­2020. ANEXĂ PROIECT DE ACORD INTERN între reprezentanții guvernelor statelor membre ale Uniunii Europene, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea ajutoarelor Uniunii Europene în baza cadrului financiar multianual pentru perioada 2014 - 2020, în conformitate cu Acordul de parteneriat ACP-UE, și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică dispozițiile părții a patra din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene REPREZENTANȚII GUVERNELOR STATELOR MEMBRE ALE UNIUNII EUROPENE, REUNIȚI ÎN CADRUL CONSILIULUI, având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, după consultarea Comisiei, după consultarea Băncii Europene de Investiții, Întrucât: (1) Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibelor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000[7] (denumit în continuare „Acordul de parteneriat ACP-UE”), prevede definirea protocoalelor financiare pentru fiecare perioadă de cinci ani. (2) La 17 iulie 2006, reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, au adoptat un acord intern privind finanțarea ajutoarelor comunitare în baza cadrului financiar multianual pentru perioada 2008-2013 în conformitate cu Acordul de parteneriat ACP-CE și privind acordarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică dispozițiile părții a patra din Tratatul CE[8]; (3) Decizia 2001/822/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2001 privind asocierea țărilor și teritoriilor de peste mări la Comunitatea Europeană[9] (denumită în continuare „Decizia de asociere peste mări”), astfel cum a fost modificată prin Decizia 2007/249/CE a Consiliului (JO L 109, 26.4.2007, p. 33), se aplică până la 31 decembrie 2013. O nouă decizie ar trebui adoptată înainte de această dată. (4) În vederea punerii în aplicare a Acordului de parteneriat ACP-UE și a Deciziei de asociere peste mări, ar trebui instituit un al 11-lea FED și ar trebui prevăzută o procedură pentru stabilirea alocării fondurilor și a contribuțiilor statelor membre la aceste fonduri. (5) În conformitate cu alineatul (7) din anexa Ib la Acordul de parteneriat ACP-UE, Uniunea și statele sale membre au efectuat o evaluare a rezultatelor, împreună cu statele ACP, analizând aspecte cum ar fi gradul de realizare a angajamentelor și a plăților. (6) Ar trebui stabilite normele de gestionare a cooperării financiare. (7) Ar trebui instituit un comitet al reprezentanților statelor membre pe lângă Comisie (denumit în continuare „Comitetul FED”) și un comitet cu același caracter pe lângă BEI. Ar trebui să se asigure armonizarea lucrărilor realizate de Comisie și BEI pentru aplicarea Acordului de parteneriat ACP-UE și a dispozițiilor corespunzătoare ale Deciziei de asociere peste mări. (8) Politica Uniunii în domeniul cooperării pentru dezvoltare se bazează pe Obiectivele de dezvoltare ale mileniului (ODM) adoptate de Adunarea Generală a Organizației Națiunilor Unite la 8 septembrie 2000, inclusiv pe orice modificare ulterioară a acestora. (9) Consiliul și reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, au adoptat Cadrul operațional privind eficacitatea ajutorului[10], reafirmând acordurile convenite în Declarația de la Paris privind eficacitatea ajutorului (2005), Codul de conduită al UE privind complementaritatea și diviziunea muncii în politica de dezvoltare (2007) și Orientările UE pentru Agenda de acțiune de la Accra (2008). De asemenea, Consiliul a adoptat în 2011 o poziție comună a UE în cadrul celui de al patrulea forum la nivel înalt de la Busan, Coreea de Sud, privind eficacitatea ajutoarelor, iar UE și statele sale membre au aprobat documentul final al acestui forum. (10) Trebuie avute în vedere obiectivele asistenței oficiale pentru dezvoltare (AOD) prevăzute în concluziile menționate mai sus. În rapoartele privind cheltuielile efectuate în baza FED, prezentate statelor membre și Comitetului de asistență pentru dezvoltare al OCDE, Comisia ar trebui să facă o distincție între activitățile care intră și cele care nu intră sub incidența AOD. (11) La 22 decembrie 2005, Consiliul și reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, Parlamentul European și Comisia au adoptat o declarație comună privind politica de dezvoltare a Uniunii Europene: Consensul european[11]. (12) La 13 octombrie 2011, Comisia a adoptat o comunicare intitulată „Creșterea impactului politicii UE în domeniul dezvoltării: o agendă a schimbării”[12]. (13) La 22 decembrie 2009, Consiliul și reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, au adoptat o serie de concluzii privind relațiile UE cu țările și teritoriile de peste mări (TTPM). (14) Organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă sunt descrise în Decizia 2010/427 UE a Consiliului. (15) Pentru a facilita integrarea în viitor a cooperării cu statele ACP în bugetul general al UE și pentru a evita orice întrerupere a finanțării între martie și decembrie 2020, este oportun ca perioada de aplicare a cadrului financiar multianual al FED și cea a bugetului general al UE pentru 2014-2020 să fie identice. Prin urmare, este preferabilă fixarea datei de 31 decembrie 2020 ca dată finală pentru angajamentele din fondurile FED, mai degrabă decât 28 februarie 2020, data finală de aplicare a Acordului de la Cotonou. (16) În vederea consolidării cooperării socioeconomice între regiunile ultraperiferice ale UE și țările ACP, precum și a celei cu țările și teritoriile de peste mări, din zona Caraibilor, Africa de Vest și Oceanul Indian, regulamentele privind Fondul european de dezvoltare regională și cooperarea teritorială europeană prevăd o consolidare a alocărilor pentru perioada 2014-2020 în vederea cooperării între aceste regiuni și partenerii din afara Uniunii, CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ: CAPITOLUL 1 RESURSE FINANCIARE Articolul 1 Resursele celui de al 11-lea FED 1. Statele membre instituie un al 11-lea Fond european de dezvoltare, denumit în continuare „cel de al 11-lea FED”. 2. Cel de al 11-lea FED cuprinde: (a) O sumă de maximum 34 275,6 milioane EUR (în prețuri curente) din contribuțiile statelor membre, după cum urmează: || Cheia de contribuție || Contribuții în milioane EUR Belgia || 3,23 % || 1 108,55 Bulgaria || 0,22 % || 75,38 Republica Cehă || 0,83 % || 284,58 Danemarca || 1,97 % || 674,70 Germania || 20,54 % || 7 041,44 Estonia || 0,08 % || 28,82 Irlanda || 0,95 % || 324,16 Grecia || 1,57 % || 539,79 Spania || 8,06 % || 2 762,43 Franța || 17,83 % || 6 110,88 Italia || 12,62 % || 4 324,33 Cipru || 0,12 % || 39,74 Letonia || 0,11 % || 37,52 Lituania || 0,18 % || 61,42 Luxemburg || 0,26 % || 90,00 Ungaria || 0,69 % || 237,42 Malta || 0,04 % || 13,44 Țările de Jos || 4,85 % || 1 662,01 Austria || 2,36 % || 810,04 Polonia || 2,17 % || 743,24 Portugalia || 1,20 % || 410,17 România || 0,72 % || 247,40 Slovenia || 0,23 % || 80,05 Republica Slovacă || 0,38 % || 131,85 Finlanda || 1,51 % || 516,47 Suedia || 2,94 % || 1 006,82 Regatul Unit || 14,33 % || 4 912,95 TOTAL || 100,00 % || 34 275,6 Suma de 34 275,6 milioane EUR este pusă la dispoziție de la intrarea în vigoare a cadrului financiar multianual. Din această sumă: (i) 32 218,4 milioane EUR sunt alocate statelor ACP; (ii) 343,4 milioane EUR sunt alocate TTPM; (iii) 1 713,8 milioane EUR sunt alocate Comisiei pentru a finanța cheltuielile de sprijin menționate la articolul 6 legate de programarea și punerea în aplicare a FED. (b) Fondurile menționate în anexele I și Ib la Acordul de parteneriat ACP-UE și în anexele II A și Aa la Decizia de asociere peste mări, care sunt alocate în cadrul celui de al 9-lea și celui de al 10-lea FED pentru a finanța resursele facilității pentru investiții, în conformitate cu termenii și condițiile stabilite în anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE și în anexa II C la Decizia de asociere peste mări (denumită în continuare „facilitatea pentru investiții”) nu sunt afectate de Decizia 2005/446/CE, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2007/792/CE și de punctul 5 din anexa Ib la Acordul de la Cotonou, care prevede termenele limită până la care pot fi angajate fondurile celui de al 9‑lea și celui de al 10-lea FED. Aceste fonduri sunt transferate celui de al 11-lea FED și sunt gestionate în conformitate cu modalitățile de executare pentru cel de al 11-lea FED, de la data intrării în vigoare a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014­2020 din Acordul de parteneriat ACP-UE, respectiv de la data intrării în vigoare a deciziilor Consiliului privind ajutorul financiar destinat TTPM pentru perioada 2014-2020. 3. Soldurile rămase din cel de al 10-lea FED sau din FED-urile anterioare nu vor mai fi angajate după data de 31 decembrie 2013 sau după data intrării în vigoare a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020, în cazul în care această dată este ulterioară, cu excepția soldurilor și a fondurilor dezangajate după această dată de intrare în vigoare, care provin din sistemul de garantare a stabilizării veniturilor din exportul de produse agricole de bază (Stabex) în baza FED-urilor anterioare celui de al 9‑lea FED și a fondurilor menționate la alineatul (2) litera (b). 4. Fondurile dezangajate din proiecte în baza celui de al 10-lea FED sau a FED‑urilor anterioare după 31 decembrie 2013 nu vor mai fi angajate, cu excepția cazului în care Consiliul, hotărând în unanimitate, emite o decizie în sens contrar, la propunerea Comisiei, excepție făcând fondurile dezangajate după această dată de intrare în vigoare, care provin din sistemul de garantare a stabilizării veniturilor din exportul de produse agricole de bază (Stabex) în baza FED-urilor anterioare celui de al 9-lea FED, care vor fi transferate automat programelor indicative naționale corespunzătoare prevăzute la articolul 2 litera (a) punctul (i) și la articolul 3 alineatul (1), precum și fondurile destinate finanțării resurselor facilității pentru investiții, prevăzute la alineatul (2) litera (b) din prezentul articol. 5. Suma totală a resurselor celui de al 11-lea FED acoperă perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2014 și 31 decembrie 2020. Fondurile celui de al 11-lea FED și, în cazul facilității pentru investiții, fondurile provenite din restituiri, nu mai pot fi angajate după 31 decembrie 2020, cu excepția cazului în care Consiliul hotărăște altfel, în unanimitate, pe baza unei propuneri din partea Comisiei. Cu toate acestea, fondurile subscrise de statele membre în cadrul celui de al 9-lea și a celui de al 10-lea FED în vederea finanțării facilității pentru investiții rămân disponibile după 31 decembrie 2020. 6. Veniturile din dobânzile aferente operațiunilor finanțate în baza angajamentelor asumate în cadrul FED-urilor anterioare și cele aferente fondurilor celui de al 11-lea FED gestionat de către Comisie sunt creditate într-unul sau mai multe conturi bancare deschise în numele Comisiei și sunt utilizate în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 6. Utilizarea veniturilor provenite din dobânzile generate de sumele din cadrul celui de al 11-lea FED care sunt gestionate de BEI va fi stabilită în cadrul regulamentului financiar menționat la articolul 10 alineatul (2). 7. În cazul în care un stat nou aderă la Uniunea Europeană, sumele și cheile de contribuție prevăzute la alineatul (2) litera (a) se modificată printr-o decizie a Consiliului, hotărând în unanimitate, la propunerea Comisiei. 8. Resursele financiare pot fi ajustate printr-o decizie a Consiliului, hotărând în unanimitate, în special, în conformitate cu dispozițiile articolului 62 alineatul (2) din Acordul de parteneriat ACP-UE. 9. Orice stat membru poate, fără a aduce atingere normelor și procedurilor de luare a deciziilor stabilite la articolul 8, să ofere Comisiei sau BEI contribuții voluntare pentru susținerea obiectivelor fixate în Acordul de parteneriat ACP-UE. Statele membre pot, de asemenea, să cofinanțeze proiecte sau programe, de exemplu în baza inițiativelor specifice gestionate de Comisie sau de BEI. Trebuie garantată asumarea responsabilității cu privire la astfel de inițiative de către statele ACP la nivel național. Regulamentul de punere în aplicare și regulamentul financiar menționate la articolul 10 includ dispozițiile necesare privind cofinanțarea de către FED și privind activitățile de cofinanțare puse în aplicare de statele membre. Statele membre informează în prealabil Consiliul cu privire la contribuțiile voluntare ale acestora. 10. Uniunea și statele sale membre pot decide, împreună cu statele ACP, în conformitate cu alineatul (7) din Protocolul financiar prevăzut în anexa IC la Acordul de parteneriat ACP-UE, să efectueze o evaluare a rezultatelor, analizând gradul de realizare a angajamentelor și a plăților, precum și rezultatele și consecințele ajutorului acordat. Revizuirea va fi efectuată pe baza unei propuneri a Comisiei. Articolul 2 Resursele alocate statelor ACP Suma de 32 218,4 milioane EUR, prevăzută la articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul (i), este repartizată între diferitele instrumente de cooperare după cum urmează: (a) 27 658,2 milioane EUR pentru finanțarea unor programe indicative naționale și regionale. Această sumă va servi la finanțarea: (i) programelor indicative naționale ale statelor ACP în conformitate cu articolele 1-5 din anexa IV la Acordul de parteneriat ACP-UE; (ii) programelor indicative regionale de sprijin pentru cooperarea și integrarea regională și interregională a statelor ACP, în conformitate cu articolele 6-11 din anexa IV la Acordul de parteneriat ACP-UE; (b) 3 960,2 milioane EUR pentru finanțarea cooperării intra-ACP și a celei interregionale care implică mai multe sau toate statele ACP, în conformitate cu articolele 12 - 14 din anexa IV la Acordul de parteneriat ACP-UE. Acest pachet include sprijinul structural pentru CDI și CTA menționate în anexa III la Acordul de parteneriat ACP-UE și monitorizate în conformitate cu normele și procedurile prevăzute în anexa respectivă, precum și pentru Adunarea Parlamentară Paritară menționată la articolul 17 din Acordul de parteneriat ACP-UE. Această sumă acoperă și ajutorul pentru cheltuielile de funcționare ale secretariatului ACP, prevăzute la punctele 1 și 2 din Protocolul nr. 1 anexat la Acordul de parteneriat ACP-UE; (c) o parte din resursele menționate la literele (a) și (b) pot fi folosite pentru acoperirea nevoilor neprevăzute și pentru atenuarea efectelor adverse pe termen scurt ale șocurilor externe, în conformitate cu articolele 60, 66, 68, 72, 72a și 73 din Acordul de parteneriat ACP-UE și cu articolele 3 și 9 din anexa IV la Acordul de parteneriat ACP-|UE, inclusiv, după caz, pentru ajutorul umanitar și de urgență pe termen scurt complementar, în cazul în care un astfel de sprijin nu poate fi finanțat din bugetul Uniunii; (d) 600 de milioane EUR alocate pentru finanțarea facilității pentru investiții a BEI în conformitate cu termenii și condițiile stabilite în anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE, sub formă de granturi pentru finanțarea subvențiilor la dobândă și a asistenței tehnică în cadrul proiectelor, prevăzute la articolele 1, 2 și 4 din anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE pe durata celui de al 11-lea FED. Articolul 3 Resursele alocate TTPM 1. Suma de 343,4 milioane EUR menționată la articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) este alocată pe baza unei decizii a Consiliului care urmează să fie adoptată înainte de 31 decembrie 2013 în vederea punerii în aplicare a deciziei de asociere cu TTPM, din această sumă 338,4 milioane EUR fiind destinate finanțării programelor regionale și teritoriale, iar 5 milioane EUR fiind alocate BEI pentru finanțarea subvențiilor la dobândă și a asistenței tehnice în conformitate cu Decizia de asociere peste mări. 2. În cazul în care o TTPM devine independentă și aderă la Acordul de parteneriat ACP-UE, suma prevăzută la alineatul (1) se reduce, iar sumele indicate la articolul 2 litera (a) punctul (i) se suplimentează în mod corespunzător, printr-o decizie a Consiliului, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei. Articolul 4 Împrumuturile din resursele proprii ale BEI 1. La suma alocată facilității pentru investiții în cadrul celui de al 9-lea FED, prevăzută la articolul 1 alineatul (2) litera (b), și la suma prevăzută la articolul 2 litera (d), se adaugă o sumă indicativă maximă de 2 600 milioane EUR sub formă de împrumuturi acordate de BEI din resursele proprii. Aceste resurse sunt acordate până la suma maximă de 2 500 milioane EUR în scopurile prezentate în anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE și până la suma maximă de 100 milioane EUR în scopurile prezentate în Decizia de asociere peste mări, în conformitate cu condițiile prevăzute în statutul său și cu modalitățile și condițiile relevante de finanțare a investițiilor stabilite în anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE și în Decizia de asociere peste mări. 2. În funcție de contribuțiile lor la capitalul BEI, statele membre se angajează să acționeze ca garant pentru bancă, renunțând la orice drept de opoziție, pentru toate angajamentele financiare care decurg, pentru părțile care contractează împrumuturi, din contractele de împrumut încheiate de BEI din resurse proprii în temeiul articolului 1 alineatul (1) din anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE și în temeiul dispozițiilor corespunzătoare ale Deciziei de asociere peste mări. 3. Garanția menționată în alineatul (2) este limitată la 75 % din valoarea totală a creditelor deschise de BEI în cadrul tuturor contractelor de împrumut; aceasta acoperă toate riscurile pentru proiectele din sectorul public. În ceea ce privește proiectele din sectorul privat, garanția acoperă toate riscurile politice, însă BEI își va asuma riscul comercial în totalitate. 4. Angajamentele prevăzute la alineatul (2) fac obiectul unor contracte de garanție între fiecare stat membru și BEI. Articolul 5 Operațiunile gestionate de BEI 1. Plățile efectuate către BEI în contul împrumuturilor speciale acordate statelor ACP, TTPM și departamentelor franceze de peste mări, împreună cu sumele încasate și veniturile din operațiunile cu capital de risc, realizate în cadrul FED-urilor anterioare celui de al 9-lea FED, sunt creditate statelor membre în funcție de contribuțiile lor la FED-ul din care provin sumele, cu excepția cazului în care Consiliul decide în unanimitate, la propunerea Comisiei, să le transforme în rezerve sau să le aloce altor operațiuni. 2. Orice comisioane datorate BEI pentru gestionarea împrumuturilor și a operațiunilor menționate la alineatul (1) sunt deduse în avans din sumele alocate statelor membre. 3. Fondurile și veniturile primite de BEI din operațiuni efectuate în cadrul facilității pentru investiții în baza celui de al 9-lea, al 10-lea și al 11-lea FED sunt alocate altor operațiuni în cadrul facilității, în conformitate cu articolul 3 din anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE și după deducerea cheltuielilor și a datoriilor financiare excepționale care decurg din facilitatea pentru investiții. 4. BEI este remunerată cu o indemnizație integrală pentru administrarea operațiunilor din facilitatea pentru investiții menționată la alineatul (3), în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) din anexa II la Acordul de parteneriat ACP-UE și cu dispozițiile relevante din Decizia de asociere peste mări revizuită. Articolul 6 Resursele rezervate pentru cheltuielile de sprijin ale Comisiei în legătură cu FED 1. Resursele FED acoperă costurile măsurilor de sprijin. Resursele prevăzute la articolul 1 alineatul (2) litera (a) punctul (iii), precum și la articolul 1 alineatul (6) acoperă orice costuri legate de programarea și punerea în aplicare a FED, care nu sunt acoperite în mod necesar de documentele strategice și programele indicative multianuale menționate în regulamentul de punere în aplicare care urmează să fie adoptat în temeiul articolului 10 alineatul (1). 2. Resursele alocate măsurilor de sprijin pot acoperi cheltuielile Comisiei aferente: (a) activităților de pregătire, monitorizare, control, contabilitate, audit și evaluare necesare în mod direct programării și punerii în aplicare a resurselor FED; (b) realizării obiectivelor FED prin intermediul activităților de cercetare în domeniul politicii de dezvoltare, al studiilor, reuniunilor, activităților de informare, sensibilizare, formare și publicare, inclusiv furnizarea de informații și activități de comunicare privind FED. Bugetul alocat comunicării în temeiul prezentului acord acoperă, de asemenea, comunicarea instituțională a priorităților politice ale Uniunii Europene în ceea ce privește FED și (c) rețelelor informatice care servesc la schimbul de informații, precum și orice alte cheltuieli destinate asistenței administrative și tehnice pentru programarea și punerea în aplicare a FED. Acestea acoperă, de asemenea, cheltuielile de sprijin administrativ de la sediul central și din delegații, necesare programării și gestionării acțiunilor finanțate în cadrul Acordului de parteneriat ACP-UE și al Deciziei de asociere peste mări. Resursele nu sunt alocate sarcinilor fundamentale ale serviciului public european. CAPITOLUL II PUNERE ÎN APLICARE ȘI DISPOZIȚII FINALE Articolul 7 Contribuții la cel de al 11-lea FED 1. În fiecare an, ținând seama de previziunile BEI privind gestionarea și funcționarea facilității pentru investiții, Comisia întocmește și transmite Consiliului, până la 20 octombrie, o situație a angajamentelor și a plăților, precum și suma anuală la care se ridică cererile de contribuții pentru exercițiul financiar în curs și cele două exerciții financiare următoare. Aceste sume se bazează pe capacitatea de a asigura în mod efectiv nivelul propus al resurselor. 2. La propunerea Comisiei, precizând partea aferentă Comisiei și cea aferentă BEI, Consiliul se pronunță, cu majoritate calificată, astfel cum este prevăzut la articolul 8, asupra plafonului valorii anuale a contribuțiilor pentru cel de-al doilea exercițiu financiar care urmează propunerii Comisiei (n + 2) și, în limita plafonului stabilit în anul anterior, asupra valorii anuale a cererilor de contribuții referitoare la primul exercițiu financiar care urmează propunerii Comisiei (n + 1). 3. În cazul în care contribuțiile stabilite în conformitate cu alineatul (2) diferă de nevoile efective ale FED pentru exercițiul financiar în cauză, Comisia prezintă Consiliului propuneri de modificare a valorii contribuțiilor, în limita plafonului prevăzut la alineatul (2); Consiliul decide, cu majoritate calificată, în conformitate cu articolul 8. 4. Cererile de contribuții nu pot depăși plafonul menționat la alineatul (2), iar plafonul nu poate fi majorat, cu excepția cazului în care Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, astfel cum este prevăzut la articolul 8, decide acest lucru în cazul unor necesități speciale datorate unor împrejurări excepționale sau neprevăzute, cum ar fi situațiile postcriză. În acest caz, Comisia și Consiliul asigură corespondența dintre contribuții și plățile prevăzute. 5. Comisia, ținând seama de previziunile BEI, transmite o comunicare Consiliului, până la data de 20 octombrie a fiecărui an, cu privire la estimările sale asupra angajamentelor, a plăților și a contribuțiilor pentru cele trei exerciții financiare următoare. 6. În ceea ce privește fondurile transferate în cel de al 11-lea FED din FED-urile anterioare în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) litera (b), contribuțiile fiecărui stat membru se calculează în funcție de contribuția fiecărui stat membru la FED-ul respectiv. În ceea ce privește orice fonduri din cadrul celui de al 10-lea FED și al FED‑urilor anterioare care nu sunt transferate în cel de al 11-lea FED, impactul asupra contribuției fiecărui stat membru se calculează proporțional cu contribuția fiecărui stat membru la cel de al 10-lea FED. 7. Modalitățile de plată a contribuțiilor statelor membre sunt stabilite de regulamentul financiar menționat la articolul 10 alineatul (2). Articolul 8 Comitetul Fondului european de dezvoltare 1. Se instituie, pe lângă Comisie, un comitet (denumit în continuare „Comitetul FED”), compus din reprezentanți ai statelor membre, responsabil cu resursele celui de al 11­lea FED administrate de Comisie. Comitetul FED este prezidat de un reprezentant al Comisiei, iar secretariatul său este asigurat de Comisie. Un reprezentant al BEI participă la lucrările acestuia. 2. În cadrul Comitetului FED, voturile statelor membre sunt ponderate după cum urmează: Stat membru || Voturi în cadrul UE-27 Belgia || 32 Bulgaria || 2 Republica Cehă || 8 Danemarca || 20 Germania || 205 Estonia || 1 Irlanda || 9 Grecia || 16 Spania || 80 Franța || 178 Italia || 126 Cipru || 1 Letonia || 1 Lituania || 2 Luxemburg || 3 Ungaria || 7 Malta || 1 Țările de Jos || 48 Austria || 24 Polonia || 22 Portugalia || 12 România || 7 Slovenia || 2 Slovacia || 4 Finlanda || 15 Suedia || 29 Regatul Unit || 143 Total UE-27 || 998 3. Comitetul FED hotărăște cu o majoritate calificată de 720 de voturi din 998, exprimând un vot favorabil din partea a cel puțin 14 state membre. Minoritatea de blocare este de 279 de voturi. 4. În cazul în care un nou stat aderă la Uniunea Europeană, ponderea prevăzută la alineatul (2) și majoritatea calificată menționată la alineatul (3) sunt modificate printr-o decizie a Consiliului, hotărând în unanimitate. 5. Comitetul își stabilește regulamentul de procedură. Articolul 9 Comitetul facilității pentru investiții 1. Se instituie, sub auspiciile BEI, un comitet (denumit în continuare „Comitetul facilității pentru investiții”), compus din reprezentanți ai guvernelor statelor membre și dintr-un reprezentant al Comisiei. BEI asigură secretariatul comitetului și serviciile auxiliare. Președintele Comitetului facilității pentru investiții este ales de către membrii comitetului, dintre aceștia. 2. Consiliul adoptă regulamentul de procedură al Comitetului facilității pentru investiții, hotărând în unanimitate. 3. Comitetul facilității pentru investiții hotărăște cu majoritate calificată, în conformitate cu articolul 8 alineatele (2) și (3). Articolul 10 Dispoziții de punere în aplicare 1. Fără a aduce atingere articolului 8 din prezentul acord și drepturilor de vot ale statele membre prevăzute în cadrul acestuia, toate dispozițiile relevante din Regulamentul de punere în aplicare a celui de al 10-lea FED și din Regulamentul nr. 2304/2002 al Comisiei de punere în aplicare a Deciziei 2001/822/CE a Consiliului în ceea ce privește asistența acordată TTPM rămân în vigoare până la adoptarea de către Consiliu a unui regulament de punere în aplicare a celui de al 11-lea FED și a normelor de aplicare a Deciziei de asociere peste mări revizuite. Regulamentul de punere în aplicare a celui de al 11-lea FED este adoptat în unanimitate, pe baza unei propuneri a Comisiei și după consultarea BEI. Normele de aplicare privind asistența financiară pentru TTPM acordată de UE sunt adoptate în urma adoptării Deciziei de asociere peste mări revizuite de către Consiliu, în unanimitate și cu consultarea Parlamentului European. Regulamentul de punere în aplicare a celui de al 11-lea FED și normele de aplicare a Deciziei de asociere peste mări revizuite conțin modificări și îmbunătățiri corespunzătoare aduse procedurilor de programare și de luare a deciziilor, care conduc la o mai bună armonizare a procedurilor Uniunii și ale FED, în măsura posibilului. În plus, Regulamentul de punere în aplicare a celui de al 11-lea FED menține procedurile de gestionare speciale privind Instrumentul financiar pentru pace în Africa. Dat fiind că ajutorul financiar și asistența tehnică pentru punerea în aplicare a articolului 11b din Acordul de parteneriat ACP-UE vor fi finanțate prin instrumente specifice, altele decât cele prevăzute pentru finanțarea cooperării ACP­UE, activitățile desfășurate în baza acestor dispoziții trebuie să fie aprobate prin intermediul procedurilor de gestionare bugetară stabilite în prealabil. Regulamentul de punere în aplicare a celui de al 11-lea FED conține măsuri adecvate care să permită corelarea finanțării creditelor din FED și din Fondul european de dezvoltare regională pentru a finanța proiecte de cooperare între regiunile ultraperiferice ale UE și țările ACP, precum și țările și teritoriile de peste mări din zona Caraibelor, Africa de Vest și Oceanul Indian, în special mecanisme simplificate pentru gestionarea comună a acestor proiecte. 2. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, în conformitate cu articolul 8, adoptă un regulament financiar, pe baza unei propuneri a Comisiei și după emiterea unui aviz de către BEI, cu privire la dispozițiile care privesc această instituție, și de către Curtea de Conturi. 3. Comisia va prezenta propunerile sale privind regulamentele menționate la alineatele (1) și (2), prevăzând, inter alia, posibilitatea de a delega executarea sarcinilor către terți. Articolul 11 Execuție financiară, contabilitate, audit și descărcare de gestiune 1. Comisia realizează execuția financiară a pachetelor financiare pe care le gestionează și, în special, execuția financiară a proiectelor și a programelor, în conformitate cu regulamentul financiar menționat la articolul 10 alineatul (2). În ceea ce privește recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit, deciziile Comisiei au titlu executoriu în cadrul jurisdicției UE în conformitate cu articolul 299 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. 2. BEI gestionează, în numele Uniunii, facilitatea pentru investiții și desfășoară operațiunile aferente, în conformitate cu normele stabilite în regulamentul financiar menționat la articolul 10 alineatul (2). În acest context, BEI acționează pe riscul statelor membre. Orice drepturi care rezultă din aceste operațiuni, în special drepturi în calitate de creditor sau de proprietar, revin statelor membre. 3. BEI asigură, în conformitate cu statutul său și cu cele mai bune practici bancare, execuția financiară a operațiunilor efectuate prin împrumuturi din resursele proprii menționate la articolul 4, combinate, după caz, cu subvenții la dobândă acordate din resursele FED. 4. Pentru fiecare exercițiu financiar, Comisia stabilește și validează conturile FED, pe care le transmite Parlamentului European, Consiliului și Curții de Conturi. 5. Comisia pune la dispoziția Curții de Conturi informațiile prevăzute la articolul 10, pentru ca aceasta să poată efectua, pe baza documentelor justificative, verificări ale ajutoarelor acordate din resursele FED. 6. În fiecare an, BEI prezintă Comisiei și Consiliului raportul său anual privind executarea operațiunilor finanțate din resursele FED pe care le gestionează. 7. Sub rezerva dispozițiilor alineatului (9) din prezentul articol, Curtea de Conturi își exercită competențele care îi sunt conferite prin articolul 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în ceea ce privește operațiunile FED. Condițiile în care Curtea de Conturi își exercită competențele se stabilesc în regulamentul financiar menționat la articolul 10 alineatul (2). 8. Descărcarea de gestiune financiară pentru FED, excluzând operațiunile gestionate de BEI, este acordată Comisiei de către Parlamentul European, la recomandarea Consiliului, care hotărăște cu majoritate calificată, astfel cum este prevăzut la articolul 8. 9. Operațiunile finanțate din resursele FED gestionate de BEI sunt supuse controlului și procedurii de descărcare de gestiune prevăzute în statutul BEI pentru toate operațiunile sale. Articolul 12 Clauză de revizuire Articolul 1 alineatul (3) și articolele cuprinse în capitolul II, cu excepția articolului 8, pot fi modificate de Consiliu, hotărând în unanimitate, la propunerea Comisiei. BEI se asociază propunerii Comisiei în aspecte legate de activitățile sale și de operațiunile privind facilitatea pentru investiții. Articolul 13 Serviciul European de Acțiune Externă Aplicarea prezentului regulament este în conformitate cu Decizia 2010/427/UE a Consiliului privind organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă. Articolul 14 Ratificare, intrare în vigoare și durată 1. Fiecare stat membru aprobă prezentul acord în conformitate cu propriile cerințe constituționale. Guvernul fiecărui stat membru notifică Secretariatul General al Consiliului Uniunii Europene atunci când procedurile pentru intrarea în vigoare a prezentului acord au fost îndeplinite. 2. Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a celei de-a doua luni de la notificarea aprobării sale de către ultimul stat membru. 3. Prezentul acord este încheiat pentru aceeași durată ca și cadrul financiar multianual pentru perioada 2014-2020 anexat la Acordul de parteneriat ACP-UE și pentru aceeași durată ca și Decizia de asociere peste mări (2014-2020). Cu toate acestea, fără a aduce atingere articolului 1 alineatul (4), prezentul acord rămâne în vigoare atât timp cât este necesar pentru executarea integrală a tuturor operațiunilor finanțate în temeiul Acordului de parteneriat ACP-UE, al Deciziei de asociere peste mări și al cadrului financiar multianual. Articolul 15 Limbi autentice Prezentul acord, redactat într-un singur exemplar în limbile bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, fiecare dintre aceste texte fiind autentic în egală măsură, este depus la arhivele Secretariatului General al Consiliului Uniunii Europene, care transmite o copie certificată fiecăruia dintre guvernele statelor semnatare. [1] JO L 317, 15.12.2000, p. 3. Acord astfel cum a fost modificat prin acordurile semnate la Luxemburg la 25 iunie 2005(JO L 287, 28.10.2005, p. 4) și la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3). [2] JO L 314, 30.11.2001, p. 1. Decizie modificată prin Decizia 2007/249/CE (JO L 109, 26.4.2007, p.33). [3] Acordul intern privind cel de al 10-lea FED (JO L 247, 9.9.2006, p. 32) a fost semnat în iulie 2006 de către reprezentanții statelor membre reuniți în cadrul Consiliului. Regulamentul de punere în aplicare a celui de al 10-lea FED (Regulamentul nr. 617/2007 al Consiliului) și Regulamentul financiar aplicabil celui de al 10-lea FED (Regulamentul nr. 215/2008 al Consiliului) au fost adoptate în mai 2007, respectiv în februarie 2008. Cel de al 10-lea FED a intrat în vigoare la 1.7.2008, odată cu intrarea în vigoare a primei revizuiri a Acordului de la Cotonou. [4] COM(2011) 500. [5] JO C 46, 24.2.2006, p. 1. [6] COM(2011) 637. [7] JO L 317, 15.12.2000, p. 3. Acord astfel cum a fost modificat prin acordurile semnate la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 287, 28.10.2005, p. 4) și la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3). [8] JO L 247, 9.9.2006, p. 32. [9] JO L 314, 30.11.2001, p. 1. [10] Documentul 18239/10 al Consiliului din 11 ianuarie 2011. [11] JO C 46, 24.2.2006, p. 1 [12] COM(2011) 637.