[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |

Bruxelles, 10.12.2008

COM(2008) 665 final

2008/0260 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

de modificare, în ceea ce privește farmacovigilența, a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman

{SEC(2008) 2670} {SEC(2008) 2671}

EXPUNERE DE MOTIVE

1. Contextul propunerii

1.1. Motivele și obiectivele propunerii

Medicamentele contribuie în mod considerabil la sănătatea cetățenilor Uniunii Europene. Descoperirea, dezvoltarea și utilizarea eficace a medicamentelor ameliorează calitatea vieții, reduc timpul petrecut în spitale și salvează vieți. Cu toate acestea, medicamentele pot avea și efecte adverse, iar reacțiile adverse la medicamente reprezintă o povară importantă pentru sănătatea publică din Comunitate. Se estimează că 5% din spitalizări sunt din cauza unei reacții adverse la medicamente, 5% din pacienții spitalelor suferă de o reacție adversă, iar reacțiile adverse la medicamente reprezintă a cincea cauză de mortalitate în spitale.

Anumite reacții adverse sunt detectate numai după ce un medicament a fost autorizat, iar întregul profil de siguranță al medicamentelor poate fi cunoscut numai după ce acestea au pătruns pe piață. Prin urmare, sunt necesare reguli de farmacovigilență pentru protecția sănătății publice cu scopul prevenirii, detectării și evaluării efectelor adverse ale medicamentelor.

Normele comunitare adoptate până în prezent au adus o contribuție majoră la realizarea obiectivului de monitorizare permanentă în ceea ce privește siguranța medicamentelor autorizate pentru a fi introduse pe piața comunitară. Cu toate acestea, având în vedere experiența acumulată și ca urmare a unei evaluări a sistemului comunitar de farmacovigilență efectuată de Comisie, a reieșit în mod clar faptul că sunt necesare noi măsuri pentru a îmbunătăți funcționarea normelor comunitare referitoare la farmacovigilența medicamentelor de uz uman.

Prin urmare, propunerea vizează consolidarea și raționalizarea sistemului comunitar de farmacovigilență a medicamentelor de uz uman prin modificarea celor două acte juridice care reglementează acest domeniu, având ca obiective generale o mai bună protecție a sănătății publice, asigurarea unei funcționări adecvate a pieței interne și simplificarea normelor și procedurilor actuale. Obiectivele specifice constau în:

- Definirea în mod clar a rolurilor și responsabilităților principalelor părți responsabile, precum și a obligațiilor care le revin acestora în timpul exercitării funcției lor;

- Raționalizarea procesului decizional al UE în materie de siguranță a medicamentelor pentru a garanta că măsurile adoptate sunt puse în aplicare în mod egal și pe deplin la nivel comunitar pentru toate produsele în cauză, în scopul evitării expunerii inutile a pacienților la riscuri;

- Îmbunătățirea transparenței și comunicării în materie de siguranță a medicamentelor pentru a ameliora capacitatea de înțelegere și încrederea pacienților și a cadrelor medicale în ceea ce privește siguranța medicamentelor și pentru a îmbunătăți eficiența atenționărilor importante;

- Consolidarea sistemelor de farmacovigilență ale societăților, permițându-le acestora să-și îmbunătățească sistemele în mod constant și reducând în același timp povara administrativă;

- Asigurarea colectării proactive și proporționale de date de înaltă calitate privind siguranța medicamentelor prin gestionarea riscurilor și colectarea structurată a datelor sub forma studiilor de siguranță post-autorizare, împreună cu raționalizarea raportării de caz și a raportării periodice a reacțiilor adverse suspectate.

- Implicarea în farmacovigilență a părților interesate, inclusiv prin permiterea notificării directe de către pacient a reacțiilor adverse suspectate și prin includerea pacienților și a cadrelor medicale în procesul decizional.

- Simplificarea procedurilor comunitare de farmacovigilență actuale, îmbunătățind astfel atât eficiența industriei farmaceutice, cât și cea a autorităților de reglementare în domeniul medicamentelor.

1.2. Contextul general

Farmacovigilența se definește ca știința și activitățile referitoare la depistarea, evaluarea, înțelegerea și prevenirea reacțiilor adverse ale medicamentelor.

Comunitatea dispune din 1965 de o legislație privind medicamentele și farmacovigilența. Până în prezent nu a avut loc nicio reexaminare sistematică a legislației comunitare privind farmacovigilența, a funcționării sale și a efectelor pe care aceasta le are asupra protecției sănătății publice. Prin urmare, serviciile Comisiei au lansat în 2004 un studiu independent privind funcționarea sistemului comunitar de farmacovigilență. Raportul acestui studiu independent și vasta consultare publică ulterioară au descoperit mai multe deficiențe.

1.3. Dispozi ții în vigoare în domeniul propunerii

Normele comunitare armonizate privind farmacovigilența medicamentelor de uz uman sunt definite în:

- Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente[1], în ceea ce privește medicamentele autorizate de Comisie în conformitate cu procedura prevăzută de regulamentul respectiv (numită „procedură centralizată”); și

- Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman[2], în ceea ce privește normele generale privind medicamentele de uz uman și normele specifice privind medicamentele autorizate de statele membre.

Deși, în fond, aceste norme sunt în linii mari asemănătoare, există anumite divergențe, iar mai multe dispoziții identice se regăsesc în ambele texte juridice. Este necesară o raționalizare și o simplificare a acestora prin enunțarea tuturor normelor generale în codul comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (Directiva 2001/83/CE) și prin trimiterea la aceste norme în regulamentul care reglementează procedura centralizată [Regulamentul (CE) nr. 726/2004], cu dispoziții specifice pentru medicamentele autorizate conform procedurii centralizate doar atunci când acestea se justifică.

1.4. Coeren ța cu celelalte politici și obiective ale Uniunii

Propunerile sunt compatibile cu obiectivul global al legislației comunitare privind medicamentele de uz uman, care constă în înlăturarea diferențelor dintre dispozițiile naționale pentru a garanta buna funcționare a pieței interne pentru aceste produse, asigurând în același timp un nivel ridicat de protecție a sănătății publice și umane. De asemenea, propunerile sunt în conformitate cu articolul 152 alineatul (1) din Tratatul de instituire a Comunității Europene, care prevede că trebuie să se garanteze un nivel ridicat de protecție a sănătății umane în definirea și punerea în aplicare a tuturor politicilor și activităților comunitare.

De asemenea, propunerea este în conformitate cu inițiativa Comisiei privind siguranța pacienților[3] și cu activitățile Comisiei în vederea stimulării inovării în sectorul farmaceutic în cadrul celui de-al 7-lea program-cadru, în general, și prin inițiativa privind medicamentele inovatoare[4], în special. De asemenea, propunerea este în conformitate cu proiectele comunitare care vizează dezvoltarea și validarea utilizării instrumentelor inovatoare ale tehnologiei informației în vederea identificării efectelor adverse ale medicamentelor[5].

2. Consultarea păr țILOR INTERESATE șI EVALUAREA IMPACTULUI

2.1. Consultarea păr ților interesate

Toate părțile interesate, în special pacienții și cadrele medicale, autoritățile competente din statele membre și industriile acestora, au fost consultate pe larg în ceea ce privește prezenta propunere. Au fost utilizate diverse modalități de consultare, și anume două consultări publice prin intermediul internetului, ateliere specializate, chestionare și reuniuni bilaterale. |

Informații suplimentare privind consultările efectuate pot fi găsite în evaluarea impactului, anexată prezentei propuneri. Rezultatele detaliate ale celor două părți ale consultării, inclusiv răspunsurile la consultarea individuală, sunt disponibile la următoarea adresă de internet: http://ec.europa.eu/enterprise/pharmaceuticals/pharmacovigilance/pharmacovigilance_key.htm |

2.2. Evaluarea impactului

Detaliile evaluării impactului sunt furnizate în documentul de lucru al serviciilor Comisiei, intitulat „Evaluarea impactului” și anexat prezentei propuneri.

În concluzie, evaluarea impactului sugerează faptul că o creștere a clarității, eficienței și calității sistemului UE de farmacovigilență, prin modificarea cadrului juridic comunitar actual, ar duce la îmbunătățiri majore aduse sănătății publice și la o reducere generală a costurilor pentru sectorul farmaceutic din UE.

3. Elementele juridice ale propunerii

3.1. Rezumatul ac țiunii propuse

Elementele principale ale propunerilor pot fi rezumate după cum urmează:

Roluri și responsabilități clar definite

Legislația actuală conține anumite suprapuneri și ambiguități în ceea ce privește responsabilitățile în materie de farmacovigilență.

Sunt clarificate și codificate sarcinile și responsabilitățile părților interesate (statele membre, Agenția, titularii autorizațiilor de introducere pe piață) definite în legislație și sunt stabilite conceptul și domeniul de aplicare al bunelor practici de vigilență pentru toate părțile implicate în farmacovigilență. Sarcinile fundamentale ale Agenției în domeniul farmacovigilenței, definite în Regulamentul (CE) nr. 726/2004, sunt menținute în ansamblu, însă rolul de coordonare al Agenției în centrul sistemului comunitar de farmacovigilență este consolidat. Statele membre trebuie să rămână actori principali ai funcționării farmacovigilenței în Comunitate, utilizând mecanisme consolidate de cooperare și de repartizare a sarcinilor. De asemenea, sunt clarificate responsabilitățile de farmacovigilență ale titularilor autorizațiilor de introducere pe piață, în special în ceea ce privește măsura în care aceștia sunt obligați să monitorizeze în permanență siguranța medicamentelor pentru a se asigura că toate informațiile disponibile sunt aduse la cunoștința autorităților.

Se creează în cadrul Agenției un nou comitet științific responsabil cu farmacovigilența : Comitetul consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență. Comitetul este creat pentru a avea un rol esențial în evaluările de farmacovigilență în Comunitate, oferind sprijin atât Comitetului pentru medicamente de uz uman din cadrul Agenției (însărcinat cu elaborarea de avize privind calitatea, siguranța și eficiența medicamentelor de uz uman în cadrul procedurilor comunitare), cât și grupului de coordonare al statelor membre stabilit prin Directiva 2001/83/CE (implicat în procedurile naționale de autorizare).

Misiunea grupului de coordonare alcătuit din reprezentanți ai statelor membre, instituit prin articolul 27 din Directiva 2001/83/CE, este consolidată în vederea unei cooperări mai strânse între statele membre în domeniul farmacovigilenței și pentru a îmbunătăți sistemul de repartizare a sarcinilor.

Procedura comunitară de evaluare a riscurilor grave de siguranță ale medicamentelor autorizate la nivel național este raționalizată prin criterii clare și obligatorii referitoare la demararea procedurii pentru statele membre, prin norme care să garanteze că toate medicamentele în cauză sunt luate în considerare, printr-o procedură de evaluare a Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență și prin norme referitoare la monitorizarea ulterioară în ceea ce privește condițiile autorizațiilor de introducere pe piață în vederea adoptării unor măsuri armonizate la nivel comunitar.

Transparența și comunicarea

O îmbunătățire a transparenței și comunicării în materie de siguranță a medicamentelor ar trebui să amelioreze înțelegerea și încrederea pacienților și cadrelor medicale în ceea ce privește siguranța medicamentelor și sistemul de reglementare. Mesaje clare, coordonate la nivel comunitar, privind problemele legate de riscurile specifice referitoare la siguranță vor permite o utilizare mai sigură a medicamentelor.

Consolidarea bazei de date Eudravigilance ar trebui să devină punctul unic de primire a informațiilor de farmacovigilență pentru medicamentele de uz uman autorizate în Comunitate, permițând astfel tuturor autorităților competente să primească informații, să aibă acces la acestea și să le pună în comun în același timp, asigurând un acces adecvat la baza de date Eudravigilance.

Coordonarea la nivel comunitar a comunicării privind problemele de siguranță și crearea unui portal internet european privind siguranța medicamentelor: Principiile de comunicare privind problemele majore de siguranță noi sau aflate în schimbare ar trebui definite în legislație. Agenția ar trebui să coordoneze comunicările statelor membre în ceea ce privește problemele legate de substanțele active autorizate în mai multe state membre. Mai mult, Agenția ar trebui să creeze și să gestioneze un portal internet european privind siguranța medicamentelor, care va fi principala platformă de difuzare a atenționărilor referitoare la siguranța medicamentelor la nivelul UE și care va cuprinde linkuri către portalurile internet ale autorităților competente din statele membre.

Ar trebui adăugată o nouă rubrică „informații esențiale” în rezumatul caracteristicilor produsului și în prospectul care însoțește orice medicament introdus pe piața comunitară.

Obligațiile privind farmacovigilența ale titularului autorizației de introducere pe piață

Legislația actuală impune o „descriere detaliată a sistemului de farmacovigilență” care trebuie prezentată împreună cu cererile de autorizare de introducere pe piață și care trebuie actualizată pentru fiecare autorizare de introducere pe piață. Propunerea simplifică cerința actuală.

„Dosarul standard al sistemului de farmacovigilență” : În cererea de autorizare de introducere pe piață trebuie prezentate numai elementele principale ale sistemului de farmacovigilență, în schimb societățile trebuie să păstreze un dosar detaliat în localurile lor.

Planificarea gestionării riscurilor și a studiilor de siguranță nonintervenționale

Raționalizarea planificării gestionării riscurilor ar trebui să garanteze că evaluările siguranței medicamentelor sunt prospective (adică pe baza planificării gestionării riscurilor) și că studii de siguranță de înaltă calitate și în scop nepublicitar sunt realizate în cazul în care acestea sunt justificate de preocupări în materie de siguranță.

Conform dispozițiilor în vigoare, solicitanții unei autorizații de introducere pe piață pot să prezinte un sistem de gestionare a riscurilor pentru medicamentele specifice , dacă se consideră necesar, dar nu există niciun temei juridic explicit pentru solicitarea acestuia de către autoritățile competente. Propunerile solicită un sistem de gestionare a riscurilor pentru fiecare medicament nou care urmează să fie autorizat în Comunitate (sau pentru medicamentele existente în cazul în care există probleme de siguranță); acest sistem trebuie să fie proporțional cu riscurile identificate sau potențiale și cu nevoia de informații suplimentare privind medicamentul.

Principii directoare armonizate și o procedură de control a studiilor de siguranță post-autorizare nonintervenționale (adică studii de siguranță a medicamentelor autorizate care nu sunt studii clinice), în special pentru a se asigura că aceste studii sunt nepublicitare și pentru a monitoriza orice informație referitoare la siguranță generată de astfel de studii.

Rapoarte de caz de reacții adverse la medicamente

Normele actuale de raportare se aplică în mod egal tuturor medicamentelor, indiferent de riscurile cunoscute ale acestora, și necesită intervenția mai multor autorități atunci când un produs este autorizat în mai multe state membre, acest lucru determinând o multiplicare inutilă a evaluărilor deoarece nu există nicio dispoziție care să permită gruparea evaluărilor după tipul de produs sau substanță. În plus, noțiunea de reacție adversă este legată de cea de efect secundar în condiții normale de utilizare a medicamentului, în timp ce alte efecte secundare (care rezultă, de exemplu, din erori de medicație sau în caz de supradozaj) nu sunt semnalate în mod obligatoriu. Propunerile vizează să facă raportarea proporțională cu riscurile, să permită pacienților să semnaleze efectele secundare pe care le-au avut și să garanteze semnalarea supradozajului și a erorilor de medicație.

Simplificarea raportării reacțiilor adverse. Este propusă simplificarea considerabilă a normelor de raportare prin prevederea raportării de către titularii autorizației de introducere pe piață și de către statele membre a tuturor datelor referitoare la reacții adverse direct către baza de date Eudravigilance. Ca rezultat al acestei noi proceduri de raportare, nu va mai fi necesară prevederea de norme de raportare diferite pentru medicamentele autorizate în conformitate cu procedura centralizată și pentru medicamentele autorizate în statele membre.

Monitorizarea de către Agenție a literaturii de specialitate: Agenția trebuie să își asume o sarcină nouă, care constă în monitorizarea anumitor publicații științifice și în introducerea în baza de date Eudravigilance a unor rapoarte de caz de efecte adverse.

Erorile de medicație care determină o reacție adversă trebuie semnalate autorităților competente în materie de medicamente: Definirea unei reacții adverse la medicamente trebuie clarificată pentru a fi specificat în mod clar faptul că societățile trebuie să semnaleze autorităților competente în materie de medicamente erorile de medicație care determină apariția unei reacții adverse și pentru a se asigura faptul că toate autoritățile competente relevante ale statelor membre fac schimb de date (inclusiv între autoritățile competente în materie de medicamente și cele responsabile de siguranța pacienților).

Clarificarea temeiului juridic privind raportarea de către pacienți a reacțiilor adverse suspectate la medicamente.

Rapoarte periodice actualizate privind siguranța și alte evaluări în materie de siguranță

În prezent, rapoartele periodice actualizate privind siguranța sunt efectuate prin enumerarea reacțiilor adverse și, ca și în cazul rapoartelor privind reacțiile adverse, sunt prezentate pentru toate medicamentele. Nicio dispoziție nu prevede gruparea rapoartelor și a evaluărilor după tipul de produs sau substanță, fapt care rezultă într-o duplicare a rapoartelor și a evaluărilor. Actualizarea informațiilor referitoare la produs ca rezultat al acestor evaluări nu este reglementată în detaliu de legislația actuală. Propunerile simplifică prezentarea rapoartelor periodice actualizate privind siguranța de către industrie și o fac proporțională cu cunoștințele privind siguranța sau riscurile medicamentului; acestea introduc mecanisme de cooperare pentru realizarea evaluărilor care conferă, în toate cazurile, un rol central Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență, și care ar duce la o actualizare mai rapidă a informațiilor referitoare la medicamente prin proceduri mai clare.

Ca urmare a notificării datelor privind reacțiile adverse direct către baza de date Eudravigilance, obiectul rapoartelor periodice actualizate privind siguranța este modificat pentru a deveni o analiză a raportului riscuri/beneficii al unui medicament mai degrabă decât o prezentare detaliată a rapoartelor de caz individuale. În plus, cerințele privind rapoartele periodice actualizate privind siguranța sunt modificate pentru a le face proporționale cu riscurile prezentate de medicamente și rapoartele sistematice nu mai sunt necesare în cazul medicamentelor care sunt considerate ca fiind cu risc scăzut sau atunci când astfel de rapoarte sunt considerate repetitive (păstrând posibilitatea solicitării ad-hoc a unor astfel de rapoarte).

Monitorizarea de reglementare a evaluărilor rapoartelor periodice actualizate privind siguranța este prevăzută în mod explicit pentru a garanta o legătură clară între evaluările în materie de farmacovigilență, pe de o parte, și revizuirea și actualizarea autorizațiilor de introducere pe piață acordate în Comunitate, pe de altă parte.

Propunerile creează un cadru pentru punerea în comun a resurselor între autoritățile competente în materie de evaluare și monitorizare a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța și prevăd o implicare majoră a Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență al Agenției. Este prevăzută o singură evaluare a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța pentru medicamentele autorizate în mai multe state membre, inclusiv pentru toate produsele care conțin aceeași substanță activă. De asemenea, pentru a spori eficiența sistemului, se va efectua o singură evaluare în cazul în care există o problemă de farmacovigilență legată de produse autorizate de statele membre și produse autorizate de către Comisie.

3.2. Temei juridic

Prezenta propunere se bazează pe articolul 95 din Tratatul CE. Articolul 95, care prescrie aplicarea procedurii de codecizie descrisă la articolul 251, reprezintă temeiul juridic pentru realizarea obiectivelor definite la articolul 14 din Tratat, care include libera circulație a mărfurilor [articolul 14 alineatul (2)], în acest caz medicamentele de uz uman.

Având în vedere faptul că orice regulament privind medicamentele trebuie să vizeze în mod fundamental asigurarea sănătății publice, din momentul în care Tratatul de la Amsterdam a intrat în vigoare, articolul 95 reprezintă temeiul juridic pentru legislația comunitară pentru medicamentele de uz uman, inclusiv Directiva 2001/83/CE și Regulamentul (CE) nr. 726/2004[6], deoarece diferențele dintre actele cu putere de lege și actele administrative naționale în materie de medicamente tind să împiedice schimburile comerciale intracomunitare și, prin urmare, afectează în mod direct funcționarea pieței interne. Prin urmare, orice acțiune care vizează promovarea dezvoltării și autorizării medicamentelor este justificată la nivel european, având ca scop prevenirea sau eliminarea acestor obstacole.

3.3. Principiul subsidiarită ții

Normele comunitare în materie de farmacovigilență permit asigurarea unei protecții optime a sănătății publice în conformitate cu aceleași standarde în ansamblul Comunității. Acțiuni divergente ale statelor membre ar împiedica punerea în comun pe deplin a datelor privind siguranța și ar crește sarcina administrativă a autorităților competente și a industriei. O lipsă de coordonare ar împiedica accesul statelor membre la cele mai bune cunoștințe științifice și medicale în vederea evaluării siguranței medicamentelor și a minimizării riscurilor. |

Evaluarea impactului a arătat că eforturile depuse în prezent pentru îmbunătățirea sistemului comunitar de farmacovigilență printr-o mai bună punere în aplicare a cadrului juridic actual, aducând în același timp îmbunătățiri reale sistemului, nu ar fi suficiente pentru a realiza schimbarea radicală necesară pentru a reduce povara semnificativă pe care o reprezintă reacțiile adverse la medicamente pentru sănătatea publică. |

3.4. Principiul proporționalității

Propunerea a fost elaborată cu multă atenție în strânsă legătură cu părțile implicate, în special acele părți implicate asupra cărora dispozițiile juridice impun obligații directe, pentru a proteja mai bine sănătatea publică fără a impune o povară de reglementare inutilă. Propunerea are la bază structuri existente (inclusiv Agenția Europeană pentru Medicamente și autoritățile competente ale statelor membre), proceduri existente (inclusiv proceduri de comunicare și prezentare), resurse existente (inclusiv baza de date comunitară în materie de farmacovigilență) și practici existente (inclusiv repartizarea sarcinilor între statele membre). Propunerea vizează maximizarea eficienței proceselor și maximizarea calității datelor colectate și a deciziilor luate, aducând astfel beneficii maxime sănătății publice. Prin creșterea eficienței sistemului comunitar de farmacovigilență, propunerea va elibera resurse care sunt folosite în prezent pentru a respecta cerințe administrative complexe și redundante; aceste resurse vor putea fi redirecționate către activități care promovează și protejează în mod direct sănătatea publică, inclusiv pentru o mai bună comunicare privind avantajele și riscurile medicamentelor. |

Propunerea nu depășește ceea ce este necesar pentru a atinge obiectivul urmărit, și anume consolidarea și raționalizarea sistemului comunitar de farmacovigilență. Evaluarea impactului a arătat o reducere preconizată a costurilor pentru industrie și o creștere a costurilor pentru autoritățile de reglementare (autoritățile competente naționale și Agenția), care vor fi acoperite prin taxe impuse industriei. Această creștere a costurilor este modestă în raport cu economiile pentru societate preconizate, inclusiv prin reducerea numărului de internări și a duratei spitalizărilor cauzate de reacțiile adverse la medicamente. |

3.5. Alegerea instrumentelor

Propunerea vizează modificarea dispozițiilor existente în materie de farmacovigilență pentru medicamentele de uz uman cuprinse în Regulamentul (CE) Nr. 726/2004 și în Directiva 2001/83/CE. Prin urmare, un regulament și o directivă de modificare sunt considerate ca fiind cele mai adecvate instrumente juridice.

4. implica țII BUGETARE

Propunerea nu are implicații asupra bugetului comunitar.

5. Informa țII SUPLIMENTARE

5.1. Simplificare

Prezenta inițiativă este menționată în Planificarea activităților Comisiei cu numărul de referință 2008/ENTR/003. Inițiativa face parte din Programul legislativ și de lucru al Comisiei pentru 2008, anexa 1 (inițiative strategice și prioritare)[7].

Propunerea conține elemente esențiale pentru simplificarea sistemului comunitar de farmacovigilență, inclusiv: o mai strânsă colaborare între autorități, care va duce la maximizarea competențelor disponibile; o repartizare a sarcinilor și o consolidare a rolului grupului de coordonare al statelor membre în vederea creșterii utilizării eficiente a resurselor limitate și a reducerii eforturilor redundante; simplificarea raportării reacțiilor adverse și a raportării periodice actualizate privind siguranța; și întocmirea dosarului standard al sistemului de farmacovigilență al titularului autorizației de introducere pe piață. |

5.2. Spațiul Economic European

Actul propus prezintă relevanță pentru SEE.

2008/0260 (COD)

Propunere de

DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

de modificare, în ceea ce privește farmacovigilența, a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95,

având în vedere propunerea Comisiei[8],

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[9],

hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 251 din tratat[10],

întrucât:

(1) Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman[11] prevede norme armonizate pentru autorizarea, supravegherea și farmacovigilența medicamentelor în cadrul Comunității.

(2) Normele de farmacovigilență sunt necesare pentru protecția sănătății publice deoarece acestea permit prevenirea, depistarea și evaluarea efectelor adverse ale medicamentelor introduse pe piața comunitară, în măsura în care profilul complet de siguranță al medicamentelor nu poate fi cunoscut decât după ce acestea au fost introduse pe piață.

(3) Având în vedere experiența dobândită și ca urmare a unei evaluări a sistemului comunitar de farmacovigilență, efectuată de Comisie, a reieșit clar faptul că sunt necesare măsuri pentru îmbunătățirea funcționării normelor comunitare privind farmacovigilența medicamentelor de uz uman.

(4) Ținând seama de faptul că reglementarea medicamentelor ar trebui să vizeze în mod fundamental protejarea sănătății publice, acest obiectiv ar trebui să fie realizat prin mijloace care nu împiedică libera circulație a medicamentelor sigure în cadrul Comunității. Din evaluarea sistemului comunitar de farmacovigilență a reieșit faptul că acțiunile divergente ale statelor membre în ceea ce privește problemele de siguranță a medicamentelor creează bariere în calea liberei circulații a medicamentelor. Pentru a preveni sau elimina aceste obstacole, dispozițiile existente privind farmacovigilența la nivel comunitar ar trebui consolidate și raționalizate.

(5) Din motive de claritate, definiția reacțiilor adverse ar trebui modificată pentru a se asigura faptul că aceasta nu acoperă numai efectele toxice și neprevăzute rezultate din utilizarea autorizată a medicamentelor în doze normale, ci și erorile de medicație și utilizările care nu sunt prevăzute în rezumatul caracteristicilor produsului, inclusiv întrebuințarea greșită sau abuzul de medicamente.

(6) Titularul autorizației de introducere pe piață ar trebui să instituie un sistem de farmacovigilență în vederea asigurării monitorizării și supravegherii unuia sau mai multora dintre medicamentele sale autorizate, înregistrat într-un dosar standard al sistemului de farmacovigilență accesibil în permanență în vederea inspecției. Autoritățile competente ar trebui să preia sarcina supravegherii acestor sisteme. Prin urmare, împreună cu cererea de autorizație de introducere pe piață ar trebui prezentat un rezumat al sistemului de farmacovigilență, iar acesta ar trebui să includă o trimitere la site-ul internet unde dosarul standard al sistemului de farmacovigilență este păstrat și unde acesta poate fi accesat pentru inspecție.

(7) Planificarea farmacovigilenței pentru fiecare medicament individual de către titularul autorizației de introducere pe piață ar trebui să se desfășoare în cadrul unui sistem de gestionare a riscurilor și ar trebui să fie proporțională cu riscurile identificate, riscurile potențiale și nevoia de informații suplimentare referitoare la medicamentul respectiv. De asemenea, ar trebui să se prevadă ca orice măsuri esențiale conținute de un sistem de gestionare a riscurilor să fie incluse sub formă de condiții în autorizația de introducere pe piață.

(8) Pentru a garanta colectarea oricăror date suplimentare necesare privind siguranța medicamentelor autorizate, autoritățile competente ar trebui să fie împuternicite să solicite efectuarea unor studii de siguranță post-autorizare, în momentul acordării autorizației de introducere pe piață sau ulterior, iar această cerință ar trebui să facă parte din condițiile care trebuie îndeplinite în vederea eliberării autorizației de introducere pe piață.

(9) În cazul în care un medicament este autorizat sub rezerva obligației de a efectua un studiu de siguranță post-autorizare sau în cazul în care există condiții sau restricții privind utilizarea sigură și eficientă a medicamentului, respectivul medicament ar trebui să fie supus unei monitorizări stricte pe piață. Pacienții și cadrele medicale ar trebui să fie încurajați să raporteze toate reacțiile adverse suspectate la medicamentele respective, iar o listă cu aceste medicamente, pusă la dispoziția publicului, ar trebui actualizată de către Agenția Europeană pentru Medicamente instituită prin Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente[12] (denumită în continuare „Agenția”).

(10) Pentru a permite cadrelor medicale și pacienților identificarea cu ușurință a informațiilor celor mai relevante referitoare la medicamentele utilizate, rezumatul caracteristicilor produsului și prospectul ar trebui să conțină o rubrică specială privind informațiile esențiale referitoare la medicament, precum și informații privind minimizarea riscurilor și maximizarea beneficiilor medicamentului.

(11) Experiența a demonstrat că responsabilitățile titularilor autorizațiilor de introducere pe piață în ceea ce privește farmacovigilența medicamentelor autorizate ar trebui clarificată. Titularul autorizației de introducere pe piață ar trebui să fie responsabil cu monitorizarea continuă a siguranței produselor sale, cu informarea autorităților în legătură cu orice schimbări care ar putea avea un impact asupra autorizației de introducere pe piață, precum și cu asigurarea actualizării informațiilor privind produsul. Deoarece medicamentele ar putea fi folosite în afara condițiilor autorizației de introducere pe piață, aceste responsabilități ar trebui să includă furnizarea tuturor informațiilor disponibile, inclusiv rezultatele studiilor clinice sau ale altor studii, precum și raportarea utilizărilor medicamentului care nu sunt în conformitate cu rezumatul caracteristicilor produsului. De asemenea, este necesar să se asigure că reînnoirea autorizaților de introducere pe piață iau în considerare toate informațiile relevante colectate privind siguranța medicamentului.

(12) În vederea asigurării unei cooperări strânse între statele membre în domeniul farmacovigilenței, misiunea grupului de coordonare instituit prin articolul 27 din Directiva 2001/83/CE ar trebui extinsă pentru a include examinarea problemelor referitoare la farmacovigilența tuturor medicamentelor autorizate de statele membre. Pentru îndeplinirea acestor noi sarcini, grupul de coordonare ar trebui consolidat în continuare prin adoptarea de norme clare privind competențele necesare, adoptarea avizelor, transparența, independența și secretul profesional al membrilor acestui grup și privind nevoia de cooperare dintre Comunitate și organismele naționale.

(13) În vederea asigurării unui nivel echivalent de competențe științifice al factorilor de decizie din domeniul farmacovigilenței, atât la nivel comunitar cât și la nivel național, grupul de coordonare ar trebui, în îndeplinirea sarcinilor referitoare la farmacovigilență, să se poată baza pe consiliere din partea Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență al Agenției.

(14) Pentru evitarea repetării inutile a activităților, grupul de coordonare ar trebui să adopte un aviz unic referitor la evaluările de farmacovigilență privind medicamentele autorizate în mai multe state membre. Acordul membrilor grupului de coordonare ar trebui să fie suficient pentru punerea în aplicare măsurilor de farmacovigilență la nivel comunitar. Dacă nu se ajunge la un acord în cadrul grupului de coordonare, Comisia ar trebui să fie autorizată să adopte o decizie în acest sens, adresată statelor membre.

(15) O singură evaluare ar trebui să fie efectuată și în cazul problemelor de farmacovigilență referitoare la medicamentele autorizate de statele membre și medicamentele autorizate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 726/2004. În astfel de cazuri, Comisia ar trebui să adopte măsuri armonizate pentru toate medicamentele în cauză, pe baza unei evaluări comunitare.

(16) Statele membre ar trebui să opereze un sistem de farmacovigilență care să colecteze informații utile pentru supravegherea medicamentelor, inclusiv informații privind reacțiile adverse suspectate la medicamente, întrebuințarea greșită, abuzul de medicamente și erorile de medicație, asigurând calitatea acestuia prin urmărirea cazurilor de reacții adverse suspectate la medicamente.

(17) Pentru a consolida coordonarea resurselor între statele membre, un stat membru ar trebui să fie autorizat să delege anumite sarcini legate de farmacovigilență către alt stat membru.

(18) Pentru a simplifica raportarea reacțiilor adverse suspectate, titularii autorizațiilor de introducere pe piață și statele membre ar trebui să raporteze aceste reacții adverse numai către baza de date comunitară în materie de farmacovigilență și către rețeaua de prelucrare a datelor menționată la articolul 57 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 (denumită în continuare „baza de date Eudravigilance”).

(19) Pentru o mai bună transparență a procesului de farmacovigilență, statele membre ar trebui să creeze și să întrețină portaluri internet privind siguranța. În același scop, titularii autorizațiilor de introducere pe piață ar trebui să prevină autoritățile în legătură cu anunțurile referitoare la siguranță pe care intenționează să le facă, iar autoritățile ar trebui să se anunțe reciproc în legătură cu astfel de anunțuri.

(20) Normele comunitare referitoare la farmacovigilență ar trebui să continue să se bazeze pe rolul esențial pe care îl dețin cadrele medicale în monitorizarea siguranței și ar trebui să țină cont de faptul că și pacienții sunt în măsură să raporteze reacțiile adverse la medicamente. Prin urmare, este necesară facilitarea raportării reacțiilor adverse suspectate la medicamente atât de cadrele medicale, cât și de pacienți, precum și punerea la dispoziția acestora a unor metode pentru astfel de raportări.

(21) Deoarece toate datele privind reacțiile adverse sunt transmise direct bazei de date Eudravigilance, este necesară modificarea domeniului de aplicare al rapoartelor periodice actualizate privind siguranța pentru ca acestea să prezinte o analiză a raportului riscuri/beneficii al unui medicament mai degrabă decât o prezentare detaliată a rapoartelor de caz individuale care au fost deja transmise către baza de date Eudravigilance.

(22) Cerințele referitoare la rapoartele periodice actualizate privind siguranța ar trebui să fie proporționale cu riscurile prezentate de medicamente. Prin urmare, raportarea periodică actualizată privind siguranța ar trebui să fie în legătură cu sistemul de gestionare a riscurilor pentru medicamentele noi autorizate, iar raportarea sistematică nu ar trebui să fie obligatorie pentru medicamente generice, medicamente cu utilizare medicală bine stabilită, medicamente cu consimțământ informat, medicamente homeopatice sau medicamente tradiționale din plante înregistrate în mod corespunzător. Cu toate acestea, în interesul sănătății publice, autoritățile ar trebui să solicite rapoarte periodice actualizate privind siguranța pentru asemenea medicamente în cazul în care este necesară evaluarea riscurilor acestora sau reexaminarea caracterului adecvat al informațiilor despre produs.

(23) Există necesitatea de a spori punerea în comun a resurselor între autoritățile competente pentru evaluarea rapoartelor periodice actualizate privind siguranța. Ar trebui să se prevadă o singură evaluare a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța pentru medicamentele autorizate în mai multe state membre. Mai mult, pentru toate produsele care conțin aceeași substanță activă sau combinație de substanțe active, ar trebui stabilite proceduri care să prevadă aceeași periodicitate și aceleași termene de transmitere pentru rapoartele periodice actualizate privind siguranța.

(24) Ca urmare a unei evaluări unice a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța, toate măsurile rezultate în ceea ce privește menținerea, modificarea, suspendarea sau revocarea autorizațiilor de introducere pe piață în cauză ar trebui să fie adoptate printr-o procedură comunitară care să ducă la un rezultat armonizat.

(25) Statele membre ar trebui să trimită Agenției în mod automat anumite probleme legate de siguranța medicamentelor, declanșând astfel o evaluare la nivel comunitar a problemei în cauză. Prin urmare, este necesară stabilirea unor norme care să asigure o procedură de evaluare de către Comitetul consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență, precum și norme pentru monitorizarea ulterioară în ceea ce privește condițiile autorizațiilor de introducere pe piață, în vederea adoptării de măsuri armonizate la nivel comunitar. Având în vedere faptul că această procedură este declanșată în baza unui set de criterii obligatorii, aceasta ar trebui să aibă prioritate asupra oricărei proceduri care ar mai putea fi utilizată pentru a aborda probleme de siguranță, cum ar fi procedurile menționate la articolele 31 și 36 din Directiva 2001/83/CE.

(26) Este necesară introducerea de principii directoare armonizate și o procedură de control a studiilor de siguranță post-autorizare nonintervenționale care sunt inițiate, gestionate sau finanțate de titularul autorizației de introducere pe piață, care implică colectarea datelor de la pacienți sau de la cadre medicale și fiind, prin urmare, în afara domeniului de aplicare al Directivei 2001/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 aprilie 2001 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre privind aplicarea bunelor practici clinice în cazul efectuării de studii clinice pentru evaluarea produselor medicamentoase de uz uman[13]. Responsabilitatea pentru controlul acestor studii ar trebui să revină autorității competente naționale, în cazul studiilor efectuate într-un singur stat membru, și Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență, în cazul studiilor efectuate în mai multe state membre. De asemenea, ar trebui să se prevadă norme pentru monitorizarea ulterioară, după caz, în ceea ce privește condițiile autorizațiilor de introducere pe piață în vederea adoptării de măsuri armonizate la nivel comunitar.

(27) Pentru aplicarea dispozițiilor referitoare la farmacovigilență, statele membre ar trebui să se asigure că, în cazul nerespectării obligațiilor referitoare la farmacovigilență, titularilor autorizațiilor de introducere pe piață le sunt aplicate sancțiuni efective, proporționale și disuasive.

(28) Pentru a proteja sănătatea publică, ar trebui să fie asigurate finanțări adecvate pentru activitățile de farmacovigilență ale autorităților competente naționale. Asigurarea finanțării adecvate a activităților de farmacovigilență ar trebui să fie posibilă prin colectarea de taxe. Cu toate acestea, gestionarea acestor fonduri colectate ar trebui să fie supusă controlului permanent al autorităților competente naționale, în vederea garantării independenței acestora.

(29) Statele membre ar trebui să poată permite, în anumite condiții, abaterea de la anumite dispoziții din Directiva 2001/83/CE referitoare la cerințele de etichetare și ambalare pentru a soluționa probleme acute de disponibilitate legate de eventuala lipsă a medicamentelor autorizate sau a medicamentelor introduse pe piață, sau de o insuficiență a acestora.

(30) Ținând seama de faptul că obiectivul prezentei directive de a ameliora siguranța medicamentelor introduse pe piață în Comunitate într-un mod armonizat în statele membre nu se poate realiza în mod suficient de către statele membre și că acesta se poate realiza mai bine la nivel comunitar, Comunitatea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității enunțat la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității prevăzut la articolul menționat, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.

(31) Dispozițiile privind supravegherea medicamentelor de uz uman enunțate în Directiva 2001/83/CE reprezintă dispoziții specifice în sensul articolului 15 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 765/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 iulie 2008 de stabilire a cerințelor de acreditare și de supraveghere a pieței în ceea ce privește comercializarea produselor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 339/93[14].

(32) Prin urmare, Directiva 2001/83/CE ar trebui modificată în consecință,

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Articolul 1 Modificări ale Directivei 2001/83/CE

Directiva 2001/83/CE se modifică după cum urmează:

1. Articolul 1 se modifică după cum urmează:

(a) punctul 11 se înlocuiește cu următorul text:

„(11) Reacție adversă: un răspuns nociv și neintenționat determinat de un medicament.”;

(b) punctul 14 se înlocuiește cu următorul text:

„(14) Reacție adversă suspectată: o reacție adversă pentru care nu poate fi exclusă o legătură de cauzalitate între eveniment și medicament.”;

(c) punctul 15 se înlocuiește cu următorul text:

„(15) Studiu de siguranță post-autorizare: orice studiu referitor la un medicament autorizat, efectuat cu scopul identificării, caracterizării sau cuantificării riscurilor din punct de vedere al siguranței, confirmând profilul de siguranță al medicamentului, sau cu scopul de a măsura eficiența măsurilor de gestionare a riscurilor.”;

(d) Se introduc următoarele puncte 28b, 28c și 28d:

„(28b) Sistem de gestionare a riscurilor: un set de activități de farmacovigilență și intervenții menite să identifice, să caracterizeze, să prevină sau să minimizeze riscurile în legătură cu un medicament, inclusiv evaluarea eficienței acestor intervenții.

(28c) Sistem de farmacovigilență: un sistem utilizat de titularii autorizațiilor de introducere pe piață și de statele membre pentru a îndeplini sarcinile și responsabilitățile enumerate la titlul IX și menite să monitorizeze siguranța medicamentelor autorizate și să detecteze orice variație a raportului riscuri/beneficii.

(28d) Dosar standard al sistemului de farmacovigilență: o descriere detaliată a sistemului de farmacovigilență utilizat de titularul autorizației de introducere pe piață în legătură cu unul sau mai multe medicamente autorizate.”

2. Articolul 8 alineatul (3) se modifică după cum urmează:

(a) punctul (ia) se înlocuiește cu următorul text:

„(ia) Un rezumat al sistemului de farmacovigilență al solicitantului care să includă următoarele elemente:

− dovada că solicitantul dispune de serviciile unei persoane calificate responsabile cu farmacovigilența;

− statul membru de reședință al persoanei calificate;

− detaliile de contact ale persoanei calificate;

− o declarație cu semnătura solicitantului care să arate că solicitantul are mijloacele necesare pentru a îndeplini sarcinile și responsabilitățile enumerate la titlul IX;

− o trimitere la site-ul unde este păstrat dosarul standard al sistemului de farmacovigilență pentru medicament.”;

(b) se adaugă următorul punct (iaa):

„(iaa) O descriere detaliată a sistemului de gestionare a riscurilor pe care solicitantul îl va introduce pentru medicamentul în cauză.”

(c) litera (l) se înlocuiește cu următorul text:

„(l) Copii după următoarele:

− orice autorizație obținută într-un alt stat membru, inclusiv un rezumat al datelor conținute în rapoartele periodice actualizate privind siguranța și rapoartele privind reacțiile adverse, sau într-o țară terță, pentru introducerea pe piață a medicamentului, însoțite de o listă a statelor membre în care se află în curs de examinare o cerere pentru o autorizație prezentată în conformitate cu prezenta directivă;

− copii ale rezumatului caracteristicilor produsului propus de către solicitant în conformitate cu articolul 11 sau aprobat de autoritățile competente ale statului membru în conformitate cu articolul 21. Copii ale prospectului propus în conformitate cu articolul 59 sau aprobat de autoritățile competente ale statului membru în conformitate cu articolul 61.

− detaliile oricărei decizii de refuzare a autorizației, pronunțată fie în Comunitate, fie într-o țară terță, precum și motivele acestei decizii.”

(d) litera (n) se elimină.

(e) se adaugă următoarele paragrafe:

„Sistemul de gestionare a riscurilor menționat la punctul (iaa) din primul paragraf trebuie să fie proporțional atât cu riscurile identificate și cu riscurile potențiale ale medicamentului, cât și cu necesitatea de a dispune de date de siguranță post-autorizare.

Informațiile de la litera (l) din primul paragraf trebuie actualizate periodic.”

3. Articolul 11 se modifică după cum urmează:

(a) se introduce următorul punct 3a:

„(3a) un rezumat al informațiilor esențiale necesare utilizării în siguranță și eficiente a medicamentului;

(b) se adaugă următorul paragraf:

„În sensul punctului (3a) din primul paragraf, pentru medicamentele incluse pe lista menționată la articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004, rezumatul trebuie să includă următoarea precizare: „Acest medicament face obiectul unei monitorizări intensive. Toate reacțiile adverse suspectate trebuie raportate către <numele și adresa internet a autorității competente naționale >.”

4. Articolul 16g alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

„1. Articolul 3 alineatele (1) și (2), articolul 4 alineatul (4), articolul 6 alineatul (1), articolul 12, articolul 17 alineatul (1), articolele 19, 20, 23, 24, 25, 40 – 52, 70 – 85, 101 – 108b, articolul 111 alineatele (1) și (3), articolele 112, 116, 117, 118, 122, 123, 125, articolul 126 al doilea paragraf și articolul 127 din prezenta directivă, precum și Directiva 2003/94/CE(*) a Comisiei se aplică, prin analogie, înregistrării pentru utilizare tradițională acordată în temeiul prezentului capitol.

___________________(*) JO L 262, 14.10.2003, p. 22.”

5. Articolul 17 se modifică după cum urmează:

(a) La al doilea paragraf de la alineatul (1), numărul „27” se înlocuiește cu numărul „28”;

(b) La alineatul (2), numărul „27” se înlocuiește cu numărul „28”;

6. La articolul 18, numărul „27” se înlocuiește cu numărul „28”.

7. La articolul 21, alineatele (3) și (4) se înlocuiesc cu următorul text:

„3. Autoritățile competente naționale pun de îndată la dispoziția publicului autorizația de introducere pe piață, împreună cu rezumatul caracteristicilor produsului și orice condiții stabilite în conformitate cu articolele 21a, 22 și 22a, precum și eventualele termene pentru îndeplinirea acestora, pentru orice medicament pe care acestea îl autorizează.

4. Autoritățile competente naționale întocmesc un raport de evaluare și comentarii cu privire la dosar în ceea ce privește rezultatele studiilor farmaceutice și preclinice, studiile clinice, sistemele de gestionare a riscurilor și sistemul de farmacovigilență ale medicamentului în cauză. Raportul de evaluare se actualizează ori de câte ori devin disponibile noi informații cu importanță pentru evaluarea calității, siguranței sau eficienței medicamentului în cauză.

Autoritățile competente naționale pun de îndată la dispoziția publicului raportul de evaluare, împreună cu motivele care justifică avizul, după eliminarea tuturor informațiilor care prezintă caracter de confidențialitate comercială. Justificarea se prezintă separat pentru fiecare indicație menționată în cererea de autorizare.”

8. Se introduce următorul articol 21a:

„ Articolul 21a

O autorizație de introducere pe piață poate fi acordată sub rezerva îndeplinirii uneia sau mai multora din următoarele condiții:

(1) adoptarea anumitor măsuri în vederea utilizării în siguranță a medicamentului inclus în sistemul de gestionare a riscurilor;

(2) efectuarea de studii de siguranță post-autorizare;

(3) îndeplinirea unor cerințe mai stricte decât cele menționate la titlul IX în ceea ce privește înregistrarea și raportarea reacțiilor adverse;

(4) orice alte condiții sau restricții cu privire la utilizarea sigură și eficientă a medicamentului.

Autorizațiile de introducere pe piață stabilesc, după caz, termene pentru îndeplinirea condițiilor. ”

9. Articolul 22 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 22

În situații excepționale și în urma consultării cu solicitantul, autorizația poate fi acordată sub rezerva obligației impuse solicitantului de a îndeplini anumite condiții, în special în ceea ce privește siguranța medicamentului, adresarea unei notificări autorităților competente naționale cu privire la orice incident legat de utilizarea acestuia și măsurile care trebuie adoptate.

Această autorizație poate fi acordată doar dacă solicitantul poate să demonstreze că nu este în măsură să furnizeze, din motive obiective și verificabile, informații complete privind eficiența și siguranța medicamentului în condiții normale de utilizare și trebuie să se bazeze pe unul dintre motivele enunțate în anexa I.

Menținerea autorizației depinde de reevaluarea anuală a acestor condiții.”

10. Se introduc următoarele articole 22a și 22b:

„Articolul 22a

1. După acordarea autorizației de introducere pe piață, autoritatea competentă națională poate să solicite unui titular al unei autorizații de introducere pe piață să efectueze un studiu de siguranță post-autorizare dacă există preocupări privind riscurile unui medicament autorizat. Această cerință trebuie formulată în scris, trebuie să prevadă o justificare detaliată și trebuie să includă obiectivele și termenele pentru realizarea și prezentarea studiului.

2. Autoritatea competentă națională oferă titularului autorizației de introducere pe piață posibilitatea de a prezenta explicații privind această cerință într-un termen stabilit de aceasta, în cazul în care titularul autorizației de introducere pe piață solicită acest lucru în termen de 30 de zile de la primirea în scris a cerinței.

3. Pe baza explicațiilor prezentate de titularul autorizației de introducere pe piață, autoritatea competentă națională va retrage sau va confirma cerința în cauză. În cazul în care autoritatea competentă națională confirmă cerința, autorizația de introducere pe piață este modificată pentru a include cerința respectivă sub forma unei condiții pentru obținerea autorizației de introducere pe piață, iar sistemul de gestionare a riscurilor este actualizat în consecință.

Articolul 22b

1. Titularul autorizației de introducere pe piață este obligat să includă în sistemul său de gestionare a riscurilor orice condiții sau cerințe menționate la articolele 21a, 22 sau 22a.

2. Statele membre informează Agenția în legătură cu autorizațiile de introducere pe piață acordate sub rezerva condițiilor sau cerințelor conform articolelor 21a, 22 sau 22a.

Agenția include medicamentele în cauză pe lista menționată la articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004. Agenția elimină de pe listă un medicament în cazul în care autoritatea competentă națională conchide că au fost îndeplinite condițiile sau cerințele și că, în urma evaluării tuturor datelor rezultate din aplicarea condițiilor sau cerințelor, raportul riscuri/beneficii rămâne favorabil.”

11. Articolul 23 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 23

1. După eliberarea unei autorizații, titularul autorizației de introducere pe piață trebuie, în ceea ce privește metodele de fabricație și control prevăzute la articolul 8 alineatul (3) literele (d) și (h), să țină seama de progresul științific și tehnic și să introducă toate modificările necesare pentru a face posibile fabricația și controlul medicamentului prin metode științifice general acceptate.

Aceste modificări sunt supuse aprobării autorității competente din statul membru în cauză.

2. Titularul autorizației de introducere pe piață comunică de îndată autorității competente naționale toate informațiile noi care ar putea atrage după sine modificarea detaliilor sau a documentelor menționate la articolul 8 alineatul (3), la articolele 10, 10a, 10b și 11 sau la articolul 32 alineatul (5) sau la anexa I.

În special, acesta comunică de îndată autorității competente naționale orice interdicție sau restricție impusă de autoritățile competente din orice țară în care este comercializat medicamentul de uz uman și orice alte informații noi care ar putea influența evaluarea beneficiilor și riscurilor medicamentului de uz uman în cauză. Informațiile includ atât rezultatele pozitive cât și cele negative ale studiilor clinice sau ale altor studii pentru toate indicațiile și populațiile, indiferent dacă acestea figurează sau nu în autorizația de introducere pe piață, precum și datele privind utilizarea medicamentului într-un mod neconform rezumatului caracteristicilor produsului.

3. Titularul autorizației de introducere pe piață se asigură că informațiile privind produsul sunt actualizate în funcție de cunoștințele științifice cele mai recente, inclusiv concluziile evaluării și recomandările puse la dispoziția publicului prin intermediul portalului internet european privind siguranța medicamentelor stabilit în conformitate cu articolul 26 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004.

4. Pentru ca raportul riscuri/beneficii să poată fi evaluat în permanență, autoritatea competentă națională poate oricând să ceară titularului autorizației de introducere pe piață să comunice date care să demonstreze că raportul riscuri/beneficii rămâne favorabil.

Autoritatea competentă națională poate oricând să solicite titularului autorizației de introducere pe piață să transmită o copie a dosarului standard al sistemului de farmacovigilență. Titularul transmite copia respectivă în termen de șapte zile de la primirea solicitării.”

12. Articolul 24 se modifică după cum urmează:

(a) La alineatul (2), al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:

„În acest scop, titularul autorizației de introducere pe piață oferă autorității competente naționale o versiune consolidată a dosarului în ceea ce privește calitatea, siguranța și eficiența, inclusiv evaluarea datelor conținute de rapoartele privind reacțiile adverse și rapoartele periodice actualizate privind siguranța transmise în conformitate cu titlul IX, precum și toate modificările introduse după acordarea autorizației de introducere pe piață, cu cel puțin nouă luni înainte de expirarea autorizației de introducere pe piață în conformitate cu alineatul (1).”

(b) Alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:

„3. Odată reînnoită, autorizația de introducere pe piață este valabilă pe o perioadă nelimitată, cu excepția cazului în care autoritatea competentă națională decide, din rațiuni justificate legate de farmacovigilență sau de o expunere insuficientă la produsul respectiv, să recurgă la o reînnoire suplimentară pe o perioadă de cinci ani, în conformitate cu alineatul (2).”

13. Titlul „Capitolul 4 Procedura de recunoaștere reciprocă și procedura descentralizată” se elimină.

14. Articolul 27 se modifică după cum urmează:

(a) Alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

„1. Se instituie un grup de coordonare pentru îndeplinirea următoarelor sarcini:

(a) examinarea oricărei probleme legate de o autorizație de introducere pe piață a unui medicament în două sau mai multe state membre în conformitate cu procedurile stabilite în Capitolul 4;

(b) examinarea problemelor referitoare la farmacovigilența medicamentelor autorizate de statele membre, în conformitate cu articolele 107c, 107e, 107g, 107l și 107r;

(c) examinarea problemelor referitoare la modificările condițiilor autorizațiilor de introducere pe piață acordate de statele membre, în conformitate cu articolul 35 alineatul (1).

Agenția asigură secretariatul acestui grup de coordonare.

Pentru a îndeplini sarcinile sale în materie de farmacovigilență, grupul de coordonare este asistat de Comitetul consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență menționat la articolul 56 alineatul (1) litera (aa) din Regulamentul (CE) nr. 726/2004.”

(b) La alineatul (2), se adaugă următoarele paragrafe:

„Membrii grupului de coordonare și experții se bazează, în îndeplinirea sarcinilor lor, pe resursele științifice și de reglementare de care dispun organismele naționale de autorizare a introducerii pe piață. Fiecare autoritate competentă națională monitorizează nivelul științific al evaluărilor efectuate și facilitează activitățile membrilor grupului de coordonare și ale experților desemnați.

În ceea ce privește transparența și independența membrilor grupului de coordonare, se aplică articolul 63 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004.”

(c) Se adaugă următoarele alineate (4), (5), (6) și (7):

„4. Directorul executiv al Agenției sau reprezentantul acestuia și reprezentanții Comisiei pot asista la toate reuniunile grupului de coordonare.

5. Membrii grupului de coordonare se asigură că există o coordonare adecvată între sarcinile grupului și activitatea autorităților competente naționale, inclusiv a organismelor consultative implicate în autorizarea introducerii pe piață.

6. Sub rezerva unor dispoziții contrare din prezenta directivă, grupul de coordonare va face tot posibilul pentru a lua decizii în unanimitate. Dacă unanimitatea nu poate fi realizată, se va lua în considerare poziția majorității membrilor.

7. Membrilor grupului de coordonare li se cere să nu dezvăluie informații care fac obiectul secretului profesional, chiar după încheierea îndatoririlor acestora.”

15. După articolul 27 se introduce următorul text:

„Capitolul 4 Procedura de recunoaștere reciprocă și procedura descentralizată”

16. Articolul 31 alineatul (1) se modifică după cum urmează:

(a) Primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:

„În situații speciale în care sunt implicate interesele comunitare, statele membre, Comisia sau solicitantul ori titularul autorizației de introducere pe piață sesizează comitetul în vederea aplicării procedurii prevăzute la articolele 32, 33 și 34 înainte de adoptarea oricărei decizii privind cererea, suspendarea sau retragerea unei autorizații de introducere pe piață, ori cu privire la orice altă modificare a condițiilor unei autorizații de introducere pe piață care apare necesară.”

(b) După primul paragraf se introduce următorul paragraf:

„Cu toate acestea, dacă unul dintre criteriile enumerate la articolul 107i alineatul (1) este îndeplinit, se aplică procedura prevăzută la articolele 107i – 107l.”

17. La articolul 36 alineatul (1), se adaugă următorul paragraf:

„Cu toate acestea, dacă unul dintre criteriile enumerate la articolul 107i alineatul (1) este îndeplinit, se aplică procedura prevăzută la articolele 107i – 107l.”

18. Articolul 59 alineatul (1) se modifică după cum urmează:

(a) se introduce următoarea literă (aa):

„(aa) un rezumat al informațiilor esențiale necesare utilizării în siguranță și eficiente a medicamentului;”

(b) se adaugă paragrafele al doilea și al treilea următoare:

„Informațiile menționate la litera (aa) din primul paragraf trebuie prezentate într-o căsuță încadrată de un chenar negru. Pentru o perioadă de un an, orice text nou sau modificat trebuie prezentat cu caractere aldine și trebuie precedat de simbolul [pic]și de textul „Informație nouă”.

Pentru medicamentele incluse pe lista menționată la articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004, se include următoarea mențiune suplimentară: „Acest medicament face obiectul unei monitorizări intensive. Toate reacțiile adverse suspectate trebuie raportate către <numele și adresa internet a autorității competente naționale >”.”

19. Articolul 63 alineatul(3) se înlocuiește cu următorul text:

„3. În cazul în care medicamentul nu este destinat livrării directe către pacient, sau în cazul în care medicamentul este necesar pentru a soluționa probleme acute de disponibilitate, autoritățile competente pot, sub rezerva unor măsuri pe care acestea le consideră necesare pentru protecția sănătății umane, să acorde o derogare de la obligația de a include anumite detalii pe etichetă sau în prospect, sau de la obligația ca prospectul să fie în limba sau limbile oficiale ale statului membru în care medicamentul este introdus pe piață.”

20. La articolul 65 se adaugă următoarea literă (g):

„(g) rezumatul informațiilor esențiale necesare utilizării în siguranță și eficiente a medicamentului, prevăzut la articolul 11 punctul (3a) și la articolul 59 alineatul (1) litera (aa).”

21. Titlul IX se înlocuiește cu următorul text:

„TITLUL IXFARMACOVIGILEN ȚĂ

CAPITOLUL 1Dispoziții generale

Articolul 101

1. Statele membre trebuie să opereze un sistem de farmacovigilență în vederea îndeplinirii sarcinilor lor referitoare la farmacovigilență și în vederea participării la activitățile comunitare de farmacovigilență.

Sistemul de farmacovigilență trebuie utilizat pentru colectarea informațiilor referitoare la riscurile medicamentelor în ceea ce privește pacienții sau sănătatea publică. Aceste informații trebuie să se refere în special la reacțiile adverse apărute la om, atât ca urmare a utilizării medicamentului în condițiile autorizației de introducere pe piață, cât și ca urmare a oricărui alt tip de utilizare, inclusiv supradozajul, întrebuințarea greșită, abuzul, erorile de medicație, precum și cele apărute în timpul studiilor efectuate cu medicamentul respectiv sau după expunerea profesională.

2. Cu ajutorul sistemului de farmacovigilență menționat la alineatul (1), statele membre efectuează o evaluare științifică a tuturor informațiilor, iau în considerare opțiunile existente pentru minimizarea și prevenirea riscurilor și adoptă măsuri de reglementare, după caz. Acestea efectuează un audit periodic al sistemului lor de farmacovigilență și raportează rezultatele Comisiei până la [a se introduce data exactă – doi ani de la data transpunerii menționate la articolul 3 alineatul (1)] și, ulterior, la fiecare doi ani.

3. Fiecare stat membru desemnează o autoritate competentă pentru îndeplinirea sarcinilor în domeniul farmacovigilenței.

4. Comisia poate solicita statelor membre participarea, coordonată de Agenție, la armonizarea și standardizarea internațională a măsurilor tehnice din domeniul farmacovigilenței.

Articolul 102

Statele membre:

(1) adoptă toate măsurile necesare pentru a încuraja medicii, farmaciștii și alte cadre medicale să raporteze reacțiile adverse suspectate către autoritatea competentă națională sau către titularul autorizației de introducere pe piață;

(2) se asigură că rapoartele privind reacțiile adverse conțin informații de cea mai înaltă calitate;

(3) se asigură, prin metode de colectare a informațiilor și, după caz, prin monitorizarea rapoartelor privind reacțiile adverse, că toate produsele biologice eliberate pe bază de prescripție medicală, distribuite sau comercializate pe teritoriul acestora și care fac obiectul unui raport privind reacțiile adverse sunt identificabile;

(4) adoptă măsurile necesare pentru a se asigura că unui titular al unei autorizații de introducere pe piață care nu îndeplinește obligațiile prevăzute de prezentul titlu i se aplică sancțiuni efective, proporționale și disuasive.

În sensul punctului (1) de la primul paragraf, statele membre pot impune cerințe specifice medicilor, farmaciștilor și altor cadre medicale în ceea ce privește raportarea reacțiilor adverse suspectate grave sau neașteptate.

Articolul 103

Un stat membru poate să delege altui stat membru oricare dintre sarcinile atribuite în temeiul prezentului titlu, sub rezerva unui acord scris al acestuia din urmă.

Statul membru care delegă informează în scris Comisia, Agenția și toate celelalte state membre în legătură cu această delegație. Statul membru care delegă și Agenția pun aceste informații la dispoziția publicului.

Articolul 104

1. Titularul autorizației de introducere pe piață este obligat să opereze un sistem de farmacovigilență în vederea îndeplinirii sarcinilor sale referitoare la farmacovigilență, echivalent cu sistemul menționat la articolul 101 alineatul (1).

2. Cu ajutorul sistemului menționat la alineatul (1), titularul autorizației de introducere pe piață efectuează o evaluare științifică a tuturor informațiilor, ia în considerare opțiunile existente pentru minimizarea și prevenirea riscurilor și adoptă măsurile necesare, după caz.

Titularul autorizației de introducere pe piață este obligat să efectueze un audit periodic al sistemului său de farmacovigilență. Acesta consemnează constatările principale ale auditului în dosarul standard al sistemului de farmacovigilență și, pe baza constatărilor auditului, asigură elaborarea și aplicarea unui plan corespunzător de acțiuni corective.

3. În cadrul sistemului de farmacovigilență, titularul autorizației de introducere pe piață este obligat:

(a) să aibă în permanență și continuu la dispoziția sa o persoană cu o calificare corespunzătoare, responsabilă de activitatea de farmacovigilență;

(b) să păstreze și să pună la dispoziție, la cerere, un dosar standard al sistemului de farmacovigilență;

(c) să opereze un sistem de gestionare a riscurilor pentru fiecare medicament;

(d) să monitorizeze rezultatele măsurilor de minimizare a riscurilor incluse în planul de gestionare a riscurilor sau a celor prevăzute ca și condiții sau cerințe ale autorizației de introducere pe piață în sensul articolelor 21a, 22 sau 22a;

(e) să evalueze actualizările sistemului de gestionare a riscurilor și să monitorizeze datele de farmacovigilență pentru a determina dacă au apărut riscuri noi, dacă riscurile existente s-au schimbat sau dacă au intervenit schimbări în raportul riscuri/beneficii al medicamentelor.

Persoana calificată menționată la litera (a) din primul paragraf își are reședința în Comunitate și este responsabilă cu stabilirea și gestionarea sistemului de farmacovigilență. Titularul autorizației de introducere pe piață trimite autorității competente și Agenției numele și detaliile de contact ale persoanei calificate.

Articolul 104a

1. Prin derogare de la articolul 104 alineatul (3) litera (c), titularii autorizațiilor de introducere pe piață acordate înainte de [a se introduce data exactă – data prevăzută la articolul 3 alineatul (1) al doilea paragraf din Directiva …/…/CE] sunt obligați să opereze un sistem de gestionare a riscurilor numai dacă se îndeplinesc condițiile prevăzute la alineatele (2), (3) și (4) din prezentul articol.

2. Autoritatea competentă națională poate să solicite unui titular al unei autorizații de introducere pe piață să opereze un sistem de gestionare a riscurilor menționat la articolul 104 alineatul (3) litera (c) dacă există preocupări referitoare la riscurile care pot influența raportul riscuri/beneficii al unui medicament autorizat. În acest sens, autoritatea competentă națională solicită, de asemenea, titularului autorizației de introducere pe piață prezentarea unei descrieri detaliate a sistemului de gestionare a riscurilor pe care acesta intenționează să-l introducă pentru medicamentul în cauză.

Această cerință trebuie formulată în scris, trebuie să prevadă o justificare detaliată și trebuie să includă termenul pentru prezentarea descrierii detaliate a sistemului de gestionare a riscurilor.

3. Autoritatea competentă națională oferă titularului autorizației de introducere pe piață posibilitatea de a prezenta explicații privind această cerință într-un termen stabilit de aceasta, în cazul în care titularul autorizației de introducere pe piață solicită acest lucru în termen de 30 de zile de la primirea în scris a cerinței.

4. Pe baza explicațiilor prezentate de titularul autorizației de introducere pe piață, autoritatea competentă națională va retrage sau va confirma cerința în cauză. În cazul în care autoritatea competentă națională confirmă cerința, autorizația de introducere pe piață este modificată în consecință pentru a include măsurile referitoare la sistemul de gestionare a riscurilor ca și condiții pentru autorizația de introducere pe piață, astfel cum este prevăzut la articolul 21a punctul 1.

Articolul 105

Gestionarea fondurilor destinate activităților legate de farmacovigilență, de funcționarea rețelelor de comunicații și de supravegherea pieței se află permanent sub controlul autorităților competente naționale, pentru a le garanta independența.

Primul paragraf nu împiedică colectarea de taxe de la titularii autorizațiilor de introducere pe piață în vederea efectuării acestor activități de către autoritățile competente naționale.

CAPITOLUL 2Transparență și comunicări

Articolul 106

Fiecare stat membru creează și gestionează un portal internet național privind siguranța medicamentelor aflat în legătură cu portalul internet european privind siguranța medicamentelor, instituit în conformitate cu articolul 26 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004. Prin intermediul portalurilor internet naționale privind siguranța medicamentelor, statele membre fac publice cel puțin următoarele elemente:

1. sistemele de gestionare a riscurilor pentru medicamentele autorizate în conformitate cu prezenta directivă;

2. lista medicamentelor care fac obiectul unei monitorizări intensive, menționată la articolul 23 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004;

3. formulare structurate online pentru raportarea reacțiilor adverse suspectate de către cadrele medicale și pacienți, pe baza formularelor menționate la articolul 25 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004.

Articolul 106a

1. De îndată ce titularul autorizației de introducere pe piață intenționează să difuzeze un anunț public referitor la farmacovigilență în ceea ce privește utilizarea unui medicament și, în orice caz, înainte de difuzarea unui astfel de anunț, acesta este obligat să informeze autoritățile competente ale statelor membre, Agenția și Comisia.

Titularul autorizației de introducere pe piață este obligat să se asigure că informațiile destinate publicului sunt prezentate în mod obiectiv și nu sunt înșelătoare.

2. Cu excepția cazului în care, pentru protecția sănătății publice, sunt necesare anunțuri publice urgente, statele membre, Agenția și Comisia se informează reciproc cel târziu cu douăzeci și patru de ore înainte de difuzarea unui anunț public referitor la farmacovigilență.

3. În cazul substanțelor active conținute în medicamentele autorizate în mai multe state membre, Agenția este responsabilă de coordonarea, între autoritățile competente naționale, a anunțurilor în materie de siguranță și stabilește calendare pentru difuzarea publică a informațiilor.

Sub coordonarea Agenției, statele membre depun toate eforturile rezonabile pentru a conveni asupra mesajelor de siguranță comune și asupra calendarelor care trebuie prevăzute pentru difuzarea acestora. Comitetul consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență furnizează, la cererea Agenției, consiliere privind aceste anunțuri de siguranță.

4. Atunci când Agenția sau autoritățile competente naționale fac publice informațiile menționate la alineatele (2) și (3), se elimină orice informație cu caracter personal sau de confidențialitate comercială, cu excepția cazului în care divulgarea sa este necesară pentru protecția sănătății publice.

CAPITOLUL 3Înregistrarea, raportarea și evaluarea datelor de farmacovigilență

Secțiunea 1 Înregistrarea și raportarea reacțiilor adverse

Articolul 107

1. Titularii autorizațiilor de introducere pe piață sunt obligați să înregistreze toate reacțiile adverse suspectate, în Comunitate sau în țări terțe, care le sunt aduse la cunoștință, indiferent dacă aceste reacții sunt semnalate spontan de pacienți sau de cadrele medicale sau sunt observate în timpul unui studiu de siguranță post-autorizare.

Titularii autorizațiilor de introducere pe piață sunt obligați să se asigure că aceste rapoarte sunt accesibile într-un loc unic în Comunitate.

Prin derogare de la dispozițiile primului paragraf, reacțiile adverse suspectate, observate în timpul unui studiu clinic, sunt înregistrate și raportate în conformitate cu Directiva 2001/20/CE.

2. Titularul autorizației de introducere pe piață nu poate refuza raportarea reacțiilor adverse suspectate care îi sunt adresate în format electronic de pacienți și de cadrele medicale.

3. Titularii autorizațiilor de introducere pe piață sunt obligați să transmită, în format electronic, către baza de date și rețeaua informatică menționată la articolul 24 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 (denumită în continuare „baza de date Eudravigilance”), informații cu privire la toate reacțiile adverse suspectate grave care au loc în Comunitate și în țări terțe, în termen de 15 zile de la data primirii raportului sau, în lipsa unui raport, în termen de 15 zile de la data la care titularul în cauză a luat cunoștință de eveniment.

Titularii autorizațiilor de introducere pe piață sunt obligați să transmită, în format electronic, către baza de date Eudravigilance, informații cu privire la toate reacțiile adverse suspectate care nu sunt grave și care au loc în Comunitate, în termen de 90 de zile de la data primirii raportului sau, în lipsa unui raport, în termen de 90 de zile de la data la care titularul în cauză a luat cunoștință de eveniment.

În cazul medicamentelor care conțin substanțe active menționate în lista de publicații monitorizate de Agenție în conformitate cu articolul 27 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004, titularii autorizațiilor de introducere pe piață nu sunt obligați să raporteze către baza de date Eudravigilance reacțiile adverse suspectate care sunt înregistrate în literatura medicală inclusă în listă, dar aceștia monitorizează orice altă publicație medicală și raportează orice reacție adversă suspectată.

4. Statele membre consultă rapoartele privind reacțiile adverse prin intermediul bazei de date Eudravigilance și evaluează calitatea datelor primite din partea titularilor autorizațiilor de introducere pe piață. După caz, acestea implică pacienții și cadrele medicale în monitorizarea oricăror rapoarte pe care le primesc și solicită titularilor autorizațiilor de introducere pe piață să asigure monitorizarea acestor rapoarte. Titularii autorizațiilor de introducere pe piață sunt obligați să adreseze o notificare către baza de date Eudravigilance cu privire la orice informație primită.

Articolul 107a

1. Statele membre înregistrează toate reacțiile adverse suspectate care au loc pe teritoriul lor sau care le sunt aduse la cunoștință de cadrele medicale și de pacienți.

Statele membre se asigură că aceste reacții adverse sunt notificate prin intermediul portalurilor internet naționale privind siguranța medicamentelor.

2. În termen de 15 zile de la data primirii rapoartelor menționate la alineatul (1), statele membre le transmit, în format electronic, către baza de date Eudravigilance.

Titularii autorizațiilor de introducere pe piață au acces la aceste rapoarte prin intermediul bazei de date Eudravigilance.

3. Statele membre se asigură că rapoartele privind erorile de medicație, care le sunt aduse la cunoștință în cadrul raportării reacțiilor adverse suspectate ale medicamentelor, sunt trimise către baza de date Eudravigilance și sunt puse la dispoziția autorităților lor naționale responsabile de siguranța pacienților. Ele se asigură, de asemenea, că autoritățile lor naționale responsabile în materie de medicamente sunt informate despre orice reacție adversă suspectată adusă la cunoștința autorităților lor naționale responsabile de siguranța pacienților.

Secțiunea 2 Rapoarte periodice actualizate privind siguranța

Articolul 107b

1. Titularii autorizațiilor de introducere pe piață sunt obligați să prezinte Agenției rapoarte periodice actualizate privind siguranța cuprinzând:

(a) rezumate ale datelor relevante pentru beneficiile și riscurile medicamentului;

(b) o evaluare științifică a raportului riscuri/beneficii al medicamentului;

(c) toate datele referitoare la volumul vânzărilor medicamentului, precum și orice date deținute de titularul autorizației de introducere pe piață în ceea ce privește volumul prescripțiilor.

Evaluarea menționată la litera (b) este efectuată pe baza tuturor datelor disponibile, inclusiv a celor care rezultă din studii clinice efectuate pentru indicații și populații neautorizate.

Rapoartele periodice actualizate privind siguranța sunt prezentate în format electronic.

2. Agenția distribuie rapoartele menționate la alineatul (1) Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență, Comitetului pentru medicamente de uz uman și grupului de coordonare.

3. Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1) al prezentului articol, titularii autorizațiilor de introducere pe piață corespunzătoare medicamentelor menționate la articolele 10, 10a sau 10c și titularii înregistrărilor corespunzătoare medicamentelor menționate la articolele 14 sau 16a sunt obligați să transmită rapoarte periodice actualizate privind siguranța pentru aceste medicamente numai în următoarele cazuri:

(a) această obligație a fost stabilită ca o condiție în autorizația de introducere pe piață, în conformitate cu articolul 21a sau cu articolul 22 sau

(b) o dată de referință pentru Comunitate și frecvența corespunzătoare de transmitere a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța au fost stabilite, în conformitate cu articolul 107c alineatele (3) și (4), sub rezerva condițiilor prevăzute la articolul 107c alineatul (5).

Articolul 107c

1. Frecvența de transmitere a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța este precizată în autorizația de introducere pe piață.

Aceasta este calculată începând cu data de eliberare a autorizației.

2. În ceea ce privește autorizațiile de introducere pe piață eliberate înainte de [a se introduce data exactă – respectiv data menționată la articolul 3 alineatul (1) al doilea paragraf] și care nu sunt însoțite de o condiție specifică privind frecvența și datele de transmitere a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța, titularii lor transmit rapoartele respective în conformitate cu al doilea paragraf al prezentului alineat până când o altă frecvență sau alte date de transmitere a rapoartelor sunt stabilite în autorizația de introducere pe piață sau sunt determinate în conformitate cu alineatele (3), (4), (5) sau (6).

Rapoartele periodice actualizate privind siguranța sunt transmise autorităților competente imediat, la cererea acestora, sau în conformitate cu următoarele dispoziții:

(a) în cazul în care medicamentul nu a fost încă introdus pe piață, cel puțin la fiecare șase luni după autorizare, până la introducerea pe piață;

(b) în cazul în care medicamentul a fost introdus pe piață, cel puțin la fiecare șase luni în timpul primilor doi ani începând de la prima introducere pe piață, o dată pe an pentru următorii doi ani și, ulterior, la fiecare trei ani.

3. În cazul în care medicamentele care fac obiectul unor autorizații de introducere pe piață diferite conțin aceeași substanță activă sau combinație de substanțe active, frecvența și datele de transmitere a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța, care rezultă din aplicarea alineatelor (1) și (2), pot fi modificate în vederea stabilirii unei frecvențe unice pentru transmiterea rapoartelor referitoare la toate aceste medicamente, precum și a unei date de referință pentru Comunitate, începând de la care este calculată frecvența respectivă.

Frecvența unică pentru transmiterea rapoartelor și data de referință pentru Comunitate pot fi stabilite, după consultarea Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență, de unul dintre următoarele organisme:

(a) Comitetul pentru medicamente de uz uman, în cazul în care cel puțin una dintre autorizațiile de introducere pe piață referitoare la medicamentele care conțin substanța activă în cauză a fost acordată în conformitate cu procedura prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 726/2004;

(b) grupul de coordonare, în cazurile diferite de cele menționate la litera (a).

4. În sensul alineatului (3), data de referință pentru Comunitate aplicabilă produselor care conțin aceeași substanță activă sau combinație de substanțe active corespunde uneia dintre următoarele date:

(a) data primei autorizări, în Comunitate, a unui medicament care conține acea substanță activă sau combinație de substanțe active;

(b) dacă data menționată la litera (a) nu poate fi stabilită, cea mai timpurie dintre datele cunoscute ale autorizațiilor de introducere pe piață eliberate pentru medicamentele care conțin acea substanță activă sau combinație.

5. Atunci când stabilesc date de referință pentru Comunitate și frecvența de transmitere a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța sau ulterior, Comitetul pentru medicamente de uz uman sau, după caz, grupul de coordonare pot impune prezentarea unor astfel de rapoarte și pentru medicamentele menționate la articolul 107b alineatul (3), în următoarele condiții:

(a) obligația de a prezenta aceste rapoarte este valabilă pentru o perioadă specifică, a cărei durată este determinată, după caz, de comitet sau de grupul de coordonare și

(b) obligația este bazată pe unul dintre următoarele motive referitoare la protecția sau promovarea sănătății publice:

(i) există dovezi conform cărora informațiile referitoare la utilizarea sigură a medicamentelor vizate sunt perimate;

(ii) pe baza unor informații noi, a fost identificată nevoia de a actualiza atenționările care figurează în informațiile referitoare la produs.

6. Titularii autorizațiilor de introducere pe piață au posibilitatea de a transmite Comitetului pentru medicamente de uz uman sau, după caz, grupului de coordonare cereri privind stabilirea datelor de referință pentru Comunitate sau modificarea frecvenței de transmitere a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța, pentru unul dintre următoarele motive:

(a) din motive legate de sănătatea publică;

(b) pentru a evita repetarea inutilă a evaluărilor;

(c) pentru a obține o armonizare internațională.

Aceste cereri sunt transmise în scris și sunt justificate în mod corespunzător.

7. Agenția publică o listă de date de referință pentru Comunitate și de frecvențe de transmitere a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța, prin intermediul portalului internet european privind siguranța medicamentelor.

Orice modificare a datelor și a frecvenței de transmitere a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța menționate în autorizația de introducere pe piață, care rezultă din aplicarea alineatelor (3), (4), (5) și (6), intră în vigoare la șase luni de la data unei astfel de publicări.

Articolul 107d

Autoritățile competente naționale evaluează rapoartele periodice actualizate privind siguranța pentru a determina dacă au apărut riscuri noi, dacă riscurile existente s-au schimbat sau dacă au intervenit schimbări în raportul riscuri/beneficii al medicamentelor.

Articolul 107e

1. O evaluare unică a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța este efectuată în cazul medicamentelor autorizate în mai multe state membre și, în ceea ce privește cazurile vizate la articolul 107c alineatele (3)-(6), pentru toate medicamentele care conțin aceeași substanță activă sau combinație de substanțe active și pentru care au fost stabilite o dată de referință pentru Comunitate și o frecvență de transmitere a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța.

Evaluarea este realizată:

(a) fie de către un stat membru desemnat de grupul de coordonare, în cazul în care niciuna dintre autorizațiile de introducere pe piață vizate nu a fost acordată în conformitate cu procedura prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 726/2004;

(b) fie de către un raportor desemnat de Comitetul consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență, în cazul în care cel puțin una dintre autorizațiile de introducere pe piață vizate a fost acordată în conformitate cu procedura prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 726/2004.

Atunci când selectează statul membru în conformitate cu al doilea paragraf litera (a), grupul de coordonare ține cont de eventuala desemnare a unui stat membru de referință, în conformitate cu articolul 28 alineatul (1).

2. Statul membru sau, după caz, raportorul pregătește un raport de evaluare în termen de 90 de zile de la data primirii raportului periodic actualizat privind siguranța și îl transmite titularului autorizației de introducere pe piață, precum și Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență.

În termen de 30 de zile de la data primirii raportului de evaluare, titularul autorizației de introducere pe piață poate prezenta observații Agenției. Agenția comunică aceste observații statului membru sau raportorului, precum și Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență.

3. La următoarea sa reuniune după încheierea perioadei stabilite la alineatul (2) pentru prezentarea de observații de către titularul autorizației de introducere pe piață, Comitetul consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență adoptă raportul de evaluare cu sau fără modificări, ținând cont de orice observații prezentate în conformitate cu alineatul respectiv.

Articolul 107f

În urma evaluării rapoartelor periodice actualizate privind siguranța, autoritățile competente naționale examinează oportunitatea luării de măsuri în ceea ce privește termenii autorizației de introducere pe piață referitoare la medicamentul în cauză.

Ele pot decide să mențină, să modifice, să suspende sau, după caz, să revoce autorizația de introducere pe piață.

Articolul 107g

1. În cazul unei evaluări unice a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța referitoare la mai multe autorizații de introducere pe piață, în conformitate cu articolul 107e alineatul (1), dintre care niciuna nu a fost acordată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 726/2004, grupul de coordonare examinează raportul Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență în termen de 30 de zile de la data primirii acestuia și adoptă un aviz în sensul menținerii, modificării, suspendării sau revocării autorizațiilor de introducere pe piață în cauză, incluzând un calendar pentru aplicarea avizului.

2. Dacă avizul grupului de coordonare este adoptat prin consens, președintele constată acordul și îl informează pe titularul autorizației de introducere pe piață în consecință. Statele membre mențin, modifică, suspendă sau, după caz, revocă autorizațiile de introducere pe piață vizate pentru a se conforma avizului în termenul prevăzut pentru punerea sa în aplicare și informează Comisia și grupul de coordonare.

Dacă un aviz nu poate fi adoptat prin consens, avizul majorității este comunicat Comisiei, care aplică procedura prevăzută la articolele 33 și 34.

3. În cazul unei evaluări unice a rapoartelor periodice actualizate privind siguranța referitoare la mai multe autorizații de introducere pe piață, în conformitate cu articolul 107e alineatul (1), dintre care cel puțin una a fost acordată în conformitate cu procedura prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 726/2004, Comitetul pentru medicamente de uz uman examinează raportul Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență în termen de 30 de zile de la data primirii acestuia și adoptă un aviz în sensul menținerii, modificării, suspendării sau revocării autorizațiilor de introducere pe piață în cauză.

4. Pe baza avizului Comitetului pentru medicamente de uz uman menționat la alineatul (3), Comisia:

(a) adoptă o decizie adresată statelor membre în ceea ce privește măsurile care trebuie luate în legătură cu autorizațiile de introducere pe piață acordate de statele membre și vizate de procedura prevăzută în prezenta secțiune și

(b) în cazul în care avizul indică faptul că este necesară o măsură de reglementare, adoptă o decizie de modificare, de suspendare sau de revocare a autorizațiilor de introducere pe piață acordate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 726/2004 și vizate de procedura prevăzută în cadrul prezentei secțiuni.

Articolele 33 și 34 din prezenta directivă se aplică adoptării deciziei menționate la primul paragraf litera (a) al prezentului alineat, precum și punerii sale în aplicare de către statele membre.

Articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 se aplică deciziei menționate la primul paragraf litera (b) al prezentului alineat. În cazul în care Comisia adoptă o asemenea decizie, ea poate adopta, de asemenea, o decizie adresată statelor membre în conformitate cu articolul 127a din prezenta directivă.

Articolul 107h

1. În ceea ce privește medicamentele autorizate în conformitate cu prezenta directivă, Agenția și autoritățile competente naționale iau următoarele măsuri:

(a) monitorizează rezultatele măsurilor de minimizare a riscurilor prevăzute în cadrul sistemelor de gestionare a riscurilor, precum și ale condițiilor sau cerințelor menționate la articolele 21a, 22 sau 22a;

(b) evaluează actualizările sistemului de gestionare a riscurilor;

(c) monitorizează informațiile existente în baza de date Eudravigilance pentru a determina dacă au apărut riscuri noi, dacă riscurile existente s-au schimbat sau dacă au intervenit schimbări în raportul riscuri/beneficii.

Statele membre se asigură că și titularii autorizațiilor de introducere pe piață iau măsurile prevăzute la literele (a), (b) și (c).

2. Comitetul consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență efectuează o primă examinare și stabilește prioritățile în ceea ce privește semnele de apariție a unor riscuri noi sau de modificare a riscurilor existente sau a raportului riscuri/beneficii. În cazul în care consideră că sunt necesare acțiuni de monitorizare, evaluarea acestor semne, precum și orice acțiune ulterioară referitoare la autorizația de introducere pe piață sunt efectuate în conformitate cu articolele 107d-107g.

3. Agenția și autoritățile competente naționale se informează reciproc și îl informează pe titularul autorizației de introducere pe piață în cazul constatării unor riscuri noi sau a unor modificări ale riscurilor existente sau ale raportului riscuri/beneficii.

Statele membre se asigură că titularii autorizațiilor de introducere pe piață informează Agenția și autoritățile naționale competente în cazul constatării unor riscuri noi sau a unor modificări ale riscurilor existente sau ale raportului riscuri/beneficii.

Secțiunea 3 Procedura comunitară

Articolul 107i

1. Un stat membru inițiază procedura prevăzută în cadrul prezentei secțiuni informând celelalte state membre, Agenția și Comisia, dacă acesta:

(a) intenționează să suspende sau să revoce o autorizație de introducere pe piață;

(b) intenționează să interzică eliberarea unui medicament;

(c) intenționează să refuze reînnoirea unei autorizații de introducere pe piață;

(d) este informat de către titularul autorizației de introducere pe piață despre faptul că, având în vedere preocupările privind siguranța, acesta a întrerupt introducerea pe piață a unui medicament sau a retras o autorizație de introducere pe piață, ori intenționează să facă acest lucru;

(e) consideră că este necesar să se semnaleze noi contraindicații, să se reducă doza recomandată sau să se restrângă indicațiile;

(f) a efectuat o inspecție de farmacovigilență și a constatat deficiențe grave.

2. Informațiile menționate la alineatul (1) pot viza medicamente individuale, o serie de medicamente sau o clasă terapeutică.

Dacă Agenția constată că problema vizează mai multe medicamente decât cele menționate în informații sau că aceasta este comună tuturor medicamentelor care aparțin aceleiași serii sau clase terapeutice, ea extinde domeniul de aplicare al procedurii în consecință.

În cazul în care domeniul de aplicare al procedurii inițiate în cadrul prezentei secțiuni vizează o serie de medicamente sau o clasă terapeutică, medicamentele autorizate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 726/2004 care aparțin seriei sau clasei respective sunt, de asemenea, vizate de procedură.

3. În momentul în care comunică informațiile menționate la alineatul (1), statul membru pune la dispoziția Agenției toate informațiile științifice relevante pe care le deține, precum și orice evaluare pe care a realizat-o.

Articolul 107j

1. După inițierea procedurii prevăzute în cadrul prezentei secțiuni și în cazul în care sunt necesare măsuri urgente pentru protecția sănătății publice, statul membru în cauză poate suspenda autorizația de introducere pe piață sau poate interzice utilizarea unui medicament. Statul membru informează Agenția, Comisia și celelalte state membre nu mai târziu de următoarea zi lucrătoare.

2. În orice stadiu al procedurii prevăzute în cadrul prezentei secțiuni, Comisia le poate solicita tuturor statelor membre în care este autorizat medicamentul să ia de îndată măsuri temporare.

3. În cazul în care domeniul de aplicare al procedurii, determinat în conformitate cu articolul 107i alineatul (2), corespunde unei serii de medicamente sau unei clase terapeutice care include medicamente autorizate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 726/2004, Comisia poate, în orice stadiu al procedurii inițiate în cadrul prezentei secțiuni, să ia de îndată măsuri temporare privind autorizațiile de introducere pe piață în cauză.

Articolul 107k

1. După ce a fost informată în conformitate cu articolul 107i alineatul (1), Agenția publică inițierea procedurii prin intermediul portalului internet european privind siguranța medicamentelor.

Anunțul precizează situația, medicamentele și, dacă este cazul, substanțele în cauză. Acesta conține informații privind dreptul pe care îl au titularii autorizațiilor de introducere pe piață și publicul de a comunica Agenției informații relevante pentru procedură și precizează demersul care trebuie urmat în acest scop.

2. Comitetul consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență evaluează situația în cauză. În scopul acestei evaluări, el poate organiza o audiere publică.

Audierile publice sunt anunțate prin intermediul portalului internet european privind siguranța medicamentelor. Anunțul cuprinde informații privind modalitățile de participare pentru titularii autorizațiilor de introducere pe piață și pentru public.

Agenția oferă posibilitatea de a participa la audiere tuturor celor care solicită acest lucru, fie personal, fie prin intermediul tehnologiilor bazate pe internet.

În cazul în care titularul unei autorizații de introducere pe piață sau o altă persoană care dorește să prezinte informații deține date cu caracter de confidențialitate comercială în raport cu obiectul procedurii, acesta sau aceasta poate cere să prezinte aceste date Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență în cadrul unei audieri care nu se desfășoară public.

3. În termen de 60 de zile de la data comunicării informațiilor, Comitetul consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de farmacovigilență formulează o recomandare, în care expune motivele pe care aceasta din urmă se bazează. Recomandarea prevede una dintre următoarele acțiuni sau o combinație a acestora:

4. nicio altă evaluare sau acțiune nu este cerută la nivel comunitar;

5. titularul autorizației de introducere pe piață ar trebui să efectueze o nouă evaluare a datelor și să asigure monitorizarea rezultatelor acestei evaluări;

6. titularul autorizației de introducere pe piață ar trebui să realizeze, în calitate de promotor, un studiu de siguranță post-autorizare și să asigure evaluarea succesivă a rezultatelor acestui studiu;

7. statele membre sau titularii autorizațiilor de introducere pe piață ar trebui să pună în aplicare măsuri de minimizare a riscurilor;

8. autorizația de introducere pe piață ar trebui suspendată sau revocată sau nu ar mai trebui reînnoită;

9. autorizația de introducere pe piață ar trebui modificată.

În sensul primului paragraf litera (d), recomandarea specifică măsurile de minimizare a riscurilor recomandate, precum și orice condiții sau restricții cărora ar trebui să fie supusă autorizația de introducere pe piață.

Atunci când, în cazul vizat la primul paragraf litera (f), recomandarea prevede modificarea sau adăugarea unor informații în rezumatul caracteristicilor produsului, pe etichetă sau în prospect, ea propune formularea acestor informații modificate sau adăugate, precum și locul introducerii acestei formulări în rezumatul caracteristicilor produsului, pe etichetă sau în prospect.

Articolul 107l

1. Dacă domeniul de aplicare al procedurii, determinat în conformitate cu articolul 107i alineatul (2), nu include nicio autorizație de introducere pe piață acordată în conformitate cu procedura vizată în Regulamentul (CE) nr. 726/2004, grupul de coordonare examinează recomandarea Comitetului consultativ pentru evaluarea riscurilor în materie de