[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 14.11.2008

COM(2008) 721 final

2008/0216 (CNS)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului {SEC(2008) 2760} {SEC(2008) 2761}

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

I. Contextul propunerii

Contextul general

Obiectivul principal al politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) constă în limitarea și controlarea volumelor de capturi prin stabilirea de capturi totale admisibile (TAC) și de cote naționale, la care se adaugă reguli tehnice și programe de gestionare a efortului de pescuit. Politica europeană de control în domeniul pescuitului se află în centrul PCP, deoarece credibilitatea acesteia depinde de aplicarea efectivă a politicii de control. Deși s-au înregistrat o serie de progrese, sistemul de control continuă să sufere ca urmare a unor neajunsuri substanțiale identificate atât de Comisia Europeană[1] cât și de Curtea de Conturi Europeană (CCE)[2]. Sistemul actual de control este ineficient, costisitor și complex, neproducând rezultatele scontate. Eșecul constant al politicii de control va avea efecte semnificative asupra viitorului resurselor piscicole, industriei piscicole și regiunilor dependente de pescuit. În consecință, Comisia propune o reformă substanțială a sistemului de control aflat la baza PCP. Această inițiativă se află în centrul preocupărilor Comisiei în ceea ce privește domeniul pescuitului în 2008.

Motivele și obiectivele propunerii

Ca urmare a abordării sale globale și integrate, focalizate asupra tuturor aspectelor PCP, reforma politicii de control ar trebui nu doar să îmbunătățească capacitatea de control și de gestionare a resurselor piscicole și să instituie condiții echitabile în UE, ci și să aibă un impact structural pozitiv asupra industriei pescuitului și asupra pieței și, astfel, să combată consecințele de mediu, economice și sociale ale nerespectării reglementărilor. Mai exact, propunerea urmărește:

O abordare nouă, comună privind controlul și inspecțiile

Introducerea unor proceduri de inspecție armonizate și a unor standarde mai înalte ar trebui să asigure o implementare uniformă a politicii de control la nivelul statelor membre, având în vedere și respectând, în același timp, diversitatea și caracteristicile specifice ale diferitelor flote.

O cultură a respectării reglementărilor

Obiectivul este acela de a influența comportamentul tuturor părților interesate implicate în ciclul complet al activităților de pescuit (capturare, prelucrare, distribuție și comercializare), astfel încât respectarea politicilor și reglementărilor PCP să fie asigurată nu doar cu ajutorul activităților de monitorizare și control, ci și ca urmare a unei culturi generale de respectare a reglementărilor, în care fiecare parte a industriei investește în activități de conformare, iar legitimitatea regulilor PCP este restabilită.

Aplicarea efectivă a regulilor PCP

Obiectivul este acela de a consolida competențele de management ale Comisiei și capacitatea acesteia de a interveni proporțional cu nivelul de nerespectare al statelor membre. Responsabilitățile Comisiei și ale statelor membre vor fi clar definite, în scopul evitării suprapunerilor și pentru asigurarea menținerii de către Comisie a activității sale principale de control și verificare a implementării reglementărilor PCP de către statele membre. Sistemul curent al microdeciziilor ar trebui să fie înlocuit progresiv cu o abordare de tip macromanagement.

Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii

Dispozițiile fundamentale ale politicii de control sunt prevăzute în Regulamentul (CEE) nr. 2847/93 al Consiliului („Regulamentul privind controlul”[3]) și în capitolul V din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului („Regulamentul de bază”[4]). Regulamentul privind controlul a fost modificat în douăsprezece rânduri. Complexitatea generată de numeroasele modificări ale Regulamentului privind controlul este și mai mult amplificată de faptul că o serie de prevederi referitoare la control sunt conținute și în alte câteva regulamente distincte.

Coerența cu celelalte politici și obiective ale Uniunii

Propunerea va contribui la obiectivul general al PCP, care vizează exploatarea durabilă a resurselor acvatice vii. În plus, aceasta va contribui la Strategia dezvoltării durabile convenite de către Consiliul European în iunie 2006, prin accentul plasat asupra protejării resurselor naturale. Aceasta corespunde de asemenea obiectivelor stabilite în cadrul Reuniunii mondiale la nivel înalt privind dezvoltarea durabilă din 2002 cu privire la gestionarea pescuitului[5] și principiul unei mai bune guvernări a oceanelor, care se află la baza discuțiilor curente privind viitoarea politică maritimă a Comunității. În plus, obiectivul general al reformei privind controlul este circumscris celor patru domenii principale identificate de către Comisie în care aplicarea legislației comunitare poate fi îmbunătățită[6].

II. Consultarea părților interesate și evaluarea impactului

Consultarea părților interesate

Metodele de consultare, principalele sectoare vizate și profilul general al respondenților

În procesul de pregătire a propunerii au avut loc câteva reuniuni de consultare cu statele membre (la nivel de miniștri și de experți) și cu reprezentanți ai sectorului, organe consultative și alte părți interesate. Activitatea cu privire la propunerea în cauză a fost stimulată prin înființarea unui Grup de coordonare interservicii (ISSG) care va analiza abordarea generală, fiind prevăzute grupuri de lucru pentru aspecte specifice.

1. Statele membre

- Comisia a elaborat un document neoficial care prezintă principalele aspecte relevante privind reforma propusă. Documentul a fost discutat în cadrul unei reuniuni informale a miniștrilor pentru pescuit, la 18 februarie 2008. O reuniune a oficialilor în domeniul pescuitului din statele membre a avut loc anterior, la 15 ianuarie 2008. O reuniune a experților în controlul pescuitului din statele membre, în care au fost prezentate obiectivele reformei, a avut loc la 1 februarie 2008.

- DG MARE a înființat un grup de lucru format din experți din statele membre pentru a defini procedurile armonizate de inspecție și standardele de control.

- O serie de trei reuniuni ale experților tehnici pentru Sistemul electronic de raportare (ERS) au avut loc în Londra, Madrid și Copenhaga. Acestea vor contribui la o mai bună utilizare a tehnologiilor moderne conform noului Regulament privind controlul.

- Memorandumuri de înțelegere referitoare la reformă au fost semnate cu mai multe state membre (Grecia, Italia, Polonia, Spania și Suedia). Acestea marchează o schimbare de abordare, deoarece conțin repere clar definite privind îmbunătățirile sistemelor de control al pescuitului din statele membre în cauză.

2. Organismele consultative ale părților interesate și publicul larg.

- La 10 aprilie 2008 a fost organizat un seminar de o zi cu participarea reprezentanților Consiliilor regionale consultative (CRC) și ai Comisiei consultative pentru pescuit și acvacultură (ACFA), prilej cu care acestea și-au prezentat opiniile privind propunerea de reformă a politicii de control a PCP.

- DG MARE a participat de asemenea la seminarii privind trasabilitatea, care va constitui o parte integrantă a reformei, în contextul proiectului privind trasabilitatea populațiilor ihtiologice și al DTU Aqua. DG MARE a organizat, la 17 iunie 2008, un atelier cu privire la acest subiect împreună cu Centrul Comun de Cercetare din Bruxelles.

- Reforma a fost prezentată Grupului la nivel înalt al părților interesate independente privind sarcina administrativă în cadrul reuniunii sale din 18 septembrie 2008. Președintele acestuia a declarat că grupul a apreciat foarte mult forma trasată de către DG MARE și a sprijinit în întregime reforma propusă, având în vedere reducerea prevăzută a sarcinii administrative a sectorului.

- În perioada februarie – mai 2008 au avut loc consultări publice ample pe baza unui document de lucru al serviciilor Comisiei publicat pe pagina web a acesteia. Documentul consultativ pregătit de către DG MARE prezenta o scurtă analiză a problemei din perspectiva a nouă domenii posibile de acțiune identificate în documentul neoficial menționat mai sus.

Sinteza răspunsurilor și modul în care acestea au fost luate în considerare

Inițiativele Comisiei au beneficiat de reacții pozitive din partea participanților la procesul de consultare. Aproape toate contribuțiile au subliniat necesitatea impulsionării activității comunitare în acest domeniu. Au fost primite douăzeci și cinci de contribuții din partea mai multor categorii de părți interesate. Toate contribuțiile primite au fost publicate pe pagina web oficială a Comisiei, fiind indicați autorii și originea acestora[7].

Inițiativa Comisiei și obiectivele principale ale acesteia au fost larg susținute de către participanții la consultări. Aceștia au afirmat în mod unanim necesitatea reformării sistemului de control. Cultura respectării reglementărilor, au accentuat mulți dintre participanți, ar trebui să constituie principalul obiectiv al reformei. Toate părțile interesate au susținut, în special, introducerea unor sancțiuni administrative armonizate, simplificarea și restructurarea regulilor și întărirea cooperării și asistenței. ONG-urile și autoritățile publice au sprijinit în special reforma ca instrument eficient din perspectiva pescuitului durabil din punct de vedere al mediului. Acestea au convenit asupra necesității dezvoltării unei noi abordări privind inspecția și controlul la nivelul CE, asigurând un cadru echitabil și favorizând cooperarea sporită între Comisie, autoritățile de control din domeniul pescuitului din statele membre și operatorii din lanțul de producție. Acestea au convenit că Agenția de control ar trebui să joace un rol mai important și mai constructiv în privința coordonării și formării profesionale. ONG-urile au susținut acordarea mai multor instrumente Comisiei pentru a permite acesteia o intervenție promptă, în timp ce reprezentanții industriei și-au exprimat preocuparea cu privire la costurile măsurilor adoptate împotriva statelor membre și ale suspendării asistenței CE, întrebându-se dacă aceasta vor fi suportate de industrie sau de statele membre.

Obținerea și utilizarea expertizei

Domenii științifice/de expertiză vizate

Comisia a utilizat expertiză externă pentru a susține unele dintre argumentele conținute în prezentul raport. Experților li s-a cerut să identifice posibilele efecte pozitive și negative ale opțiunilor de politică propuse, inclusiv soluțiile de compromis pentru îndeplinirea obiectivelor concurente, astfel încât să fie create condițiile pentru adoptarea unor decizii politice informate.

Principalele organizații consultate/principalii experți consultați

A fost încheiat un contract specific (ca parte a contractului cadru FISH/2006/09 – Studii în domeniul PCP și al afacerilor maritime – Lotul 4: Studii de evaluare a impactului privind PCP) între Comisie și firma de consultanță externă MRAG.

Sinteza avizelor primite și luate în considerare

- Analizele indicative calitative și cantitative arată că, în timp ce unele dintre măsurile propuse sunt mai importante decât altele, implementarea completă a întregului pachet cu un instrument obligatoriu în locul unui instrument voluntar ca, de exemplu, Codul de conduită FAO pentru pescuit responsabil, se poate dovedi a fi cel mai eficient mijloc de a obține un înalt nivel de respectare a reglementărilor.

- Dacă măsurile propuse sunt implementate prin intermediul unui regulament obligatoriu și dacă statele membre aplică acest regulament și planurile de refacere multianuale, beneficiile nete suplimentare pentru industrie, ca rezultat al stocurilor refăcute și mai bine protejate ar putea să se ridice la 10 miliarde EUR pe o perioadă de 10 ani. Astfel de beneficii economice pot fi însoțite de creșteri nete ale ocupării forței de muncă de până la 4 000 de noi locuri de muncă în toate subsectoarele. Un aspect important se referă la modul în care creșterea producției de pește stimulează crearea de noi locuri de muncă în sectoarele și regiunile relevante.

- Generarea acestor beneficii prin implementarea unui nou regulament va depinde de transferul controlului activității de pe mare către facilități de operare terestre mai eficiente din punct de vedere al costurilor, care vor necesita inițial investiții sporite în procedurile operaționale, în locul investițiilor în mijloace de control. Totuși, beneficiile nete ar trebui să fie generate rapid, reducând costurile relative progresiv după doi sau trei ani de la implementare, pe măsură ce se dezvoltă cultura respectării reglementărilor.

- Pe măsură ce măsurile de control devin mai efective, iar eficiența sporește, câștigurile în eficiență pot fi transferate către operatori sub forma profitabilității crescute a pescuitului și a câștigurilor disponibile pentru echipaj și alți participanți.

Metode utilizate pentru a pune opiniile experților la dispoziția publicului

Studiul va fi publicat pe pagina web a DG MARE.

Evaluarea impactului

Comisia a desfășurat o evaluare a impactului propunerii, în urma căreia a rezultat un raport care poate fi consultat pe site-ul DG MARE. În cadrul raportului s-au luat în considerare următoarele opțiuni:

- Opțiunea 1: Nicio schimbare de politică. Se continuă politica curentă și se insistă asupra implementării și respectării cadrului existent.

Sub-opțiunea 1: Nicio schimbare de politică, continuarea situației curente.

Principala ipoteză a acestei sub-opțiuni afirmă că actuala politică de control este suficientă pentru a asigura respectarea obiectivelor PCP, iar principala problemă vizează implementarea insuficientă de către statele membre a cerințelor de reglementare existente. Poate fi acordată o mai mare importanță unei mai bune implementări a legislației existente.

Sub-opțiunea 2: Implementarea și respectarea cadrului existent prin regulamente de punere în aplicare

Ca alternativă la simpla continuare a situației curente, această sub-opțiune ar putea să vizeze adoptarea legislației de punere în aplicare necesare în scopul furnizării unui set de reguli tehnice ca bază pentru un sistem de control cuprinzător.

Această abordare a continuării practicilor curente presupune reglementări suplimentare, adăugate, într-o manieră lipsită de coordonare, cadrului complicat existent, fără a se elabora o nouă abordare privind controlul și inspecțiile. Incapacitatea Comisiei ar continua să fie dublată de indulgența sistemelor judiciare naționale față de încălcarea legislației, de monitorizarea nesatisfăcătoare din motive judiciare sau procedurale și de informații incomplete privind sancțiunile și nerespectările anterioare ale reglementărilor.

- Opțiunea 2: Reformarea regulamentului privind controlul, coroborată cu un cod de conduită

O abordare care combină un cadru legal consolidat cu un instrument de orientare, de tipul unui „cod de conduită” ar putea contribui, într-o anumită măsură, la îmbunătățirea sistemului actual de control. Unele activități de pescuit ar putea să se refacă în urma acțiunilor unilaterale asupra unuia sau mai multor segmente ale flotei dar, în general, această abordare nu ar modifica conținutul prevederilor curente, nici nu ar adăuga instrumente legale noi și ar depinde prea mult de implementarea voluntară de către statele membre.

- Opțiunea 3: Instrument de reglementare, sub forma unui nou regulament obligatoriu

A treia opțiune prezentată în scopul evaluării a fost implementarea pachetului de reforme cu ajutorul unui text de reglementare obligatoriu la nivel comunitar. Această abordare are la bază crearea unui cadru echitabil în UE și ar asigura aplicarea uniformă a reglementărilor PCP în UE și tratamentul nediscriminatoriu al tuturor pescarilor. Competențele sporite ale inspectorilor Comisiei ar face mai dificilă încercarea statelor membre de a ascunde neajunsurile în implementarea reglementărilor PCP.

- Opțiunea 4: Centralizarea politicii de control a PCP la nivelul UE, cu competențe sporite pentru Comisie și ACCP.

Conform acestei opțiuni, Comisia și Agenția de control ar combina resursele în materie de inspecție ale statelor membre și ar dezvolta standarde universal acceptate, având ca obiectiv pe termen lung crearea unui sistem european de pază a coastelor. Totuși, la această opțiune s-a renunțat încă de la început, deoarece realocarea sarcinilor între Comisie și statele membre ar depăși prevederile tratatului. Din punct de vedere politic, este de neconceput ca statele membre să accepte dintr-o dată cedarea puterii în favoarea unui organism supranațional. În plus, o astfel de opțiune ar implica o creștere dramatică a bugetului, pe care Comisia nu o poate susține.

III. Elemente juridice ale propunerii

Conținutul propunerii

Principala idee a propunerii este aceea că o politică eficientă de control ar trebui să fie globală și integrată și să acopere toate aspectele problemei, „de la plasa de pescuit la consumator”.

O nouă abordare comună privind controlul și inspecțiile

Deși nivelul de respectare de către navele de pescuit a măsurilor tehnice nu ar trebui ignorat, este necesară acordarea unei atenții sporite monitorizării cuprinzătoare a capturilor. În acest context sunt necesare, în special:

- activități și proceduri de inspecție standardizate, coordonate, în fiecare etapă a lanțului de producție (pe mare, în port, în timpul transportului și al comercializării);

- standarde generale pentru măsuri specifice de control aplicabile în cazul planurilor de refacere și multianuale, zonelor marine protejate și capturilor aruncate înapoi în mare;

- introducerea unui sistem complet de trasabilitate;

- utilizarea la maxim a tehnologiilor moderne și a sistemelor eficiente de validare a informațiilor în scopul efectuării de verificări încrucișate ale tuturor informațiilor relevante;

- programare strategică, orientare tactică și strategie de sondaj; și

- utilizarea informațiilor care fac posibilă identificarea riscurilor și simplificarea mijloacelor de control.

O cultură a respectării reglementărilor

În acest context, sunt necesare:

- simplificarea și raționalizarea cadrului juridic;

- introducerea unor sancțiuni disuasive armonizate;

- introducerea unui sistem de puncte de penalizare pentru încălcările comise de către comandanții navelor, operatori sau titularii unei licențe de pescuit;

- măsuri de asigurare a respectării reglementărilor și sancțiuni corespunzătoare;

- o mai bună cooperare între statele membre și Comisie, inclusiv prelungirea mandatului Agenției Comunitare pentru Controlul Pescuitului (ACCP);

- o abordare modernă privind transferurile și schimburile de informații, atât între statele membre cât și între acestea și Comisie sau ACCP, prin intermediul unor site-uri web securizate.

Aplicarea efectivă a reglementărilor PCP

Este necesară consolidarea capacității Comisiei de a interveni proporțional cu nivelul de nerespectare din statele membre, în scopul asigurării aplicării efective a reglementărilor PCP. În același timp, este necesară îmbunătățirea capacității de gestionare a Comisiei. Propunerile includ:

- redefinirea competențelor inspectorilor Comisiei;

- planuri de acțiune prin care statele membre vor îmbunătăți implementarea, dacă este necesar;

- competențe pentru Comisie în vedere rectificării cifrelor corespunzătoare capturilor din statele membre;

- închiderea pescuitului la inițiativa Comisiei;

- o flexibilitate pentru Comisie pentru a proceda la deduceri din cote în cazuri de gestionare incorectă a cotelor; și

- măsuri financiare în caz de gestionare incorectă.

Temeiul juridic

Articolul 37 din Tratatul CE.

Principiul subsidiarității

Propunerea intră în sfera competenței exclusive a Comunității. Prin urmare, principiul subsidiarității nu se aplică.

Principiul proporționalității

Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive: soluționarea actualelor neajunsuri ale sistemului de control al PCP necesită măsuri proporționale cu scara activităților avute în vedere și adaptate la natura acestora. Exploatarea durabilă a resurselor acvatice vii este, prin definiție, un domeniu care trebuie să fie reglementat la nivel comunitar și care nu poate fi administrat prin măsuri izolate la nivel național. Prin propunerea unui nou cadru de control al activităților PCP, Comisia răspunde solicitărilor părților interesate și ale statelor membre de creare a unui cadru echitabil la nivelul UE. Definirea procedurilor de control și de inspecție armonizate este, în esență, o chestiune care trebuie să fie abordată la nivelul UE.

Alegerea instrumentelor

Instrumente propuse: regulament.

Alte mijloace ar fi inadecvate din următoarele motive: PCP este un domeniu de competență exclusivă a Comunității. Reglementările adoptate la nivel comunitar ar trebui să fie uniforme și obligatorii pentru a fi evitată coexistența unor standarde diferite de la un stat membru la altul. Este justificat, prin urmare, ca măsurile să adopte forma unui regulament.

IV. Implicațiile bugetare

Propunerea nu are implicații asupra bugetului comunitar.

V. Informații suplimentare

Simplificare

Propunerea va conduce la o simplificare a legislației relevante, precum și la îmbunătățiri ale sistemului de control. De-a lungul anilor, politica de control actuală a PCP a adăugat noi prevederi, prevăzute în diferite regulamente, unele dintre acestea suprapunându-se. Unul dintre obiectivele prezentei propuneri este de a introduce claritate în reglementările aplicabile în materie de control. Cu toate acestea, activitatea de control rămâne un aspect complex, fiind recomandată atingerea unui echilibru între obligațiile necesare care trebuie să fie menținute și necesitatea de a clarifica și reduce sarcina administrativă pentru autorități și sectorul privat.

În acest context, simplificarea are diferite fațete:

- Sistemul stabilește un cadru unic ambițios care prevede principiile ce guvernează toate aspectele activității de control, dar care lasă pe seama regulamentelor de punere în aplicare sarcina de a stabili reguli tehnice detaliate.

- Sistemul stabilește un cadru unic aplicabil operatorilor comunitari și autorităților publice prin standardizarea regulilor privind inspecțiile și controlul (inclusiv introducerea de sancțiuni armonizate), contribuind astfel la crearea unui cadru echitabil în UE.

Abrogarea dispozițiilor legislative în vigoare

Adoptarea propunerii va conduce la abrogarea dispozițiilor legislative în vigoare.

Clauza de reexaminare/revizuire/caducitate

Propunerea conține o clauză de reexaminare.

2008/0216 (CNS)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 37,

având în vedere propunerea Comisiei,

având în vedere avizul Parlamentului European,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European,

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor,

după consultarea Autorității Europene pentru Protecția Datelor,

întrucât:

(1) Obiectivul politicii comune în domeniul pescuitului, prevăzut în Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului[8], este acela de a asigura exploatarea resurselor acvatice vii care oferă condiții economice, de mediu și sociale durabile.

(2) Dat fiind faptul că succesul politicii comune în domeniul pescuitului presupune implementarea unui sistem eficient de control, măsurile prevăzute de prezentul regulament vizează înființarea unui sistem comunitar de inspecție, monitorizare, control, supraveghere și asigurare a respectării reglementărilor, cu o abordare globală și integrată, astfel încât să se garanteze respectarea tuturor reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului, în scopul unei exploatări durabile a resurselor acvatice vii prin acoperirea tuturor dimensiunilor acestei politici.

(3) Experiența dobândită în urma aplicării Regulamentului (CEE) nr. 2847/93 al Consiliului din 12 octombrie 1993 de instituire a unui sistem de control aplicabil politicii comune din domeniul pescuitului[9] a arătat că sistemul actual de control nu mai este suficient pentru a asigura respectarea reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului.

(4) Prevederile actuale în materie de control sunt răspândite într-un număr mare de texte juridice suprapuse și complexe. Unele părți ale sistemului de control sunt implementate inadecvat de către statele membre, ceea ce determină adoptarea de măsuri insuficiente și divergente ca răspuns la încălcările reglementărilor politicii comune din domeniul pescuitului, subminând astfel crearea unui cadru echitabil în care pescarii din întreaga Comunitate Europeană să își desfășoare activitatea. În consecință, regimul existent și toate obligațiile conținute în acesta ar trebui să fie consolidate, raționalizate și simplificate, în special prin reducerea dublei reglementări și a sarcinilor administrative.

(5) Având în vedere amploarea diminuării resurselor acvatice marine, este vitală adoptarea de către Comunitatea Europeană a măsurilor necesare de dezvoltare a unei culturi a respectării de către toți operatorii a reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului și a obiectivelor stabilite de Reuniunea mondială la nivel înalt privind dezvoltarea durabilă din 2002, precum și de Strategia pentru dezvoltare durabilă a Consiliului European. Pentru îndeplinirea acestui obiectiv, regulile de inspecție, monitorizare, control, supraveghere și asigurare a respectării măsurilor privind conservarea și gestionare a resurselor și a măsurilor structurale și a celor privind organizarea comună a pieței trebuie să fie sprijinite, armonizate și consolidate. În plus, trebuie să se stabilească niveluri minime ale sancțiunilor pentru anumite abateri grave, precum și un sistem de puncte de penalizare pentru nerespectare.

(6) Alocarea responsabilităților între statele membre, Comisie și Agenția Comunitară pentru Controlul Pescuitului trebuie și mai mult clarificată. Controlul respectării reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului trebuie să constituie, în primul rând, responsabilitatea statelor membre. Comisia, în ceea ce o privește, trebuie să se asigure că statele membre implementează reglementările politicii comune în domeniul pescuitului într-o manieră uniformă în întreaga Comunitate Europeană. În acest scop, sistemul actual al microdeciziilor ar trebui să fie înlocuit treptat de o abordare bazată pe macromanagement.

(7) Gestionarea resurselor piscicole la nivel comunitar se bazează în special pe capturile totale admisibile (CTA), pe cote, programe de gestionare a efortului de pescuit și pe măsuri tehnice. Se recomandă adoptarea de măsuri adecvate pentru a asigura adoptarea într-o manieră eficientă de către statele membre a măsurilor necesare pentru implementarea acestor măsuri de gestionare.

(8) Autoritățile din statele membre trebuie să aibă capacitatea de a monitoriza debarcările din propriile porturi. În acest scop, navele de pescuit trebuie să aibă obligația de a prenotifica autorităților în cauză intenția de a debarca în porturile acestora.

(9) Informațiile conținute în jurnalele de bord ale navelor de pescuit trebuie să fie verificate în momentul debarcării. În consecință, persoanelor implicate în debarcarea și comercializarea peștelui și a produselor pescărești trebuie să li se solicite declararea cantităților debarcate, transbordate, oferite spre comercializare sau achiziționate.

(10) În cazul navelor mici de pescuit, cu o lungime mai mică de 10 metri, obligația de a menține un jurnal de bord sau de a completa o declarație ar constitui o sarcină disproporționată comparativ cu capacitatea de pescuit a acestora. În scopul asigurării unui nivel adecvat de control asupra acestor nave, statele membre trebuie să le monitorizeze activitățile prin implementarea unui plan de sondaj.

(11) În scopul asigurării respectării măsurilor comunitare de conservare și a măsurilor comerciale, este necesar ca toate produsele pescărești transportate pe teritoriul comunității să fie însoțite de un document de transport care să le identifice natura, originea și greutatea.

(12) Statele membre trebuie să monitorizeze activitățile propriilor nave în interiorul și în afara apelor comunitare. Pentru a facilita o monitorizare eficientă, comandanții navelor de pescuit comunitare trebuie să țină un jurnal de bord și să prezinte declarații de debarcare și de transbordare.

(13) Transbordările pe mare se sustrag oricărui control corespunzător efectuat de către statele de pavilion sau costiere și constituie, prin urmare, un posibil mod prin care operatorii pot transporta capturi ilegale. Pentru îmbunătățirea activității de control, operațiunile de transbordare din apele comunitare trebuie să aibă loc doar în porturi desemnate.

(14) În cazul în care gestionarea TAC și a cotelor este completată de către un regim de gestionare a efortului de pescuit, vor fi luate măsuri pentru asigurarea implementării corespunzătoare a regimului respectiv.

(15) În scopul instituirii unui regim de control complet, întregul lanț de producție și comercializare trebuie să fie acoperit de un astfel de regim. Acesta ar trebui să includă un sistem coerent de trasabilitate care să completeze prevederile Regulamentului (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare[10], precum și un control îmbunătățit al organizațiilor de producători. Acesta ar trebui de asemenea să protejeze interesele consumatorilor prin furnizarea de informații privind denumirea comercială, metoda de producție și zona de capturare în toate etapele comercializării, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2065/2001 al Comisiei din 22 octombrie 2001 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 104/2000 al Consiliului privind informarea consumatorilor cu privire la produsele pescărești și de acvacultură[11]. Acesta va asigura monitorizarea organizațiilor de producători în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 2508/2000 al Comisiei din 15 noiembrie 2000 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 104/2000 al Consiliului privind programele operaționale din sectorul pescuitului[12].

(16) Având în vedere cerințele de capacitate referitoare la flota de pescuit comunitară prevăzute la articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, în Regulamentul (CE) nr. 639/2004 al Consiliului din 30 martie 2004 privind gestionarea flotelor de pescuit înregistrate în regiunile ultraperiferice ale Comunității[13], Regulamentul (CE) nr. 1438/2003 al Comisiei din 12 august 2003 de stabilire a normelor de punere în aplicare a politicii comunitare în domeniul flotei definite la capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002[14] și Regulamentul (CE) nr. 2104/2004 al Comisiei din 9 decembrie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 639/2004 al Consiliului din 30 martie 2004 privind gestionarea flotelor de pescuit înregistrate în regiunile ultraperiferice[15], se recomandă introducerea de instrumente pentru controlul capacității flotei care trebuie să includă monitorizarea puterii motorului și a utilizării uneltelor de pescuit.

(17) În cazul planurilor multianuale, al zonelor marine protejate și al capturilor aruncate înapoi în mare, trebuie să se aplice, în cadrul unui regim special, măsuri de control clare, adaptate și specifice , Procedura pentru introducerea și suspendarea închiderilor în timp real ale zonelor de pescuit trebuie clarificată.

(18) Este necesară introducerea unei abordări noi, comune cu privire la control, care să includă o monitorizare complexă a capturilor, în scopul asigurării unui cadru echitabil în sectorul pescuitului, care să țină cont de diferențele existente între segmentele flotei; în acest scop, trebuie stabilite criterii comune pentru implementarea controlului pescuitului și, în special, a unor proceduri de inspecție standardizate și coordonate pe mare, pe uscat și în lanțul de comercializare. Ca parte a noii abordări, trebuie clarificate responsabilitățile statelor membre, ale Comisiei și ale Agenției Comunitare pentru Controlul Pescuitului.

(19) Activitățile și metodele de control trebuie să se bazeze pe managementul riscurilor, utilizând procedurile de control încrucișat într-o manieră sistematică și cuprinzătoare.

(20) Pentru a asigura coerența și eficacitatea acțiunilor în justiție în cazul încălcării reglementărilor, trebuie să existe prevederi care să permită ca rapoartele de inspecție și supraveghere ale inspectorilor Comisiei, inspectorilor comunitari și oficialilor statelor membre să fie utilizate în același mod ca rapoartele naționale.

(21) Cooperarea și coordonarea între statele membre, Comisie și Agenția Comunitară pentru Controlul Pescuitului ar trebui să fie intensificate în scopul promovării respectării reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului, în special prin schimbul de inspectori naționali și prin consolidarea rolului și competențelor inspectorilor comunitari.

(22) Datele provenite de la sistemul de monitorizare a navelor reprezintă o sursă valoroasă de consiliere științifică. Datele detaliate și agregate trebuie, prin urmare, să fie puse la dispoziția utilizatorilor finali astfel cum au fost definiți la articolul 2 litera (i) din Regulamentul (CE) nr. 199/2008 al Consiliului din 25 februarie 2008 privind instituirea unui cadru comunitar pentru colectarea, gestionarea și utilizarea datelor din sectorul pescuitului și sprijinirea consultanței științifice cu privire la politica comună în domeniul pescuitului[16].

(23) Tehnologiile moderne trebuie exploatate din plin, întrucât acestea permit o monitorizare efectivă, verificări încrucișate sistematice și automate într-o manieră rapidă și avantajoasă din punct de vedere al costurilor, facilitează procedurile administrative atât pentru autoritățile naționale cât și pentru operatori, permițând astfel analize de risc prompte și evaluări globale ale tuturor informațiilor pertinente privind controlul. Sistemul de control trebuie, prin urmare, să permită statelor membre să combine utilizarea diferitelor instrumente de control pentru a asigura cea mai eficientă metodă de control.

(24) Este necesară înființarea unei rețele maritime integrate de supraveghere între sistemele de supraveghere, monitorizare, identificare și urmărire operate în scopul asigurării securității și siguranței maritime, protecției mediului marin, controlului pescuitului, controlului de frontieră, asigurării respectării legislației în general și facilitării comerțului. Rețeaua va avea capacitatea de a pune permanent la dispoziție informații privind activitățile din domeniul maritim pentru a contribui la asigurarea promptitudinii procesului decizional. De asemenea, aceasta va permite autorităților publice angajate în activități de supraveghere să ofere servicii mai eficiente, inclusiv din punct de vedere al costurilor. În acest scop, este necesar ca datele sistemelor de identificare automată, ale sistemelor de monitorizare a navelor prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 2244/2003 al Comisiei din 18 decembrie 2003 de stabilire a dispozițiilor privind sistemele de monitorizare a navelor prin satelit[17] și ale sistemelor de detectare a navelor colectate în temeiul prezentului regulament să fie transmise și utilizate de către alte autorități publice angajate în activitățile de supraveghere menționate mai sus.

(25) Resortisanții comunitari ar trebui să fie descurajați de la încălcarea reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului. Deoarece măsurile luate în urma încălcării reglementărilor în cauză diferă considerabil de la un stat membru la altul, generând astfel discriminare și denaturări ale concurenței între pescari, și având în vedere faptul că absența sancțiunilor disuasive, proporționale și efective în anumite state membre reduce eficiența controalelor, este necesară introducerea de sancțiuni administrative armonizate, în combinație cu un sistem de puncte de penalizare care să constituie o măsură de descurajare reală.

(26) Persistența unui număr mare de încălcări grave ale reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului în apele comunitare sau de către operatori comunitari poate fi atribuită, într-o mare măsură, nivelului scăzut al amenzilor prevăzute de legislația statelor membre în cazul încălcărilor grave ale reglementărilor respective. Această situație este agravată de discrepanțele existente la nivelul sancțiunilor prevăzute de statele membre, ceea ce încurajează operatorii ilegali să își desfășoare activitatea în apele sau pe teritoriul statelor membre în care nivelul sancțiunilor este cel mai scăzut. Prin urmare, este necesară armonizarea nivelurilor minime și maxime ale amenzilor stabilite pentru încălcări grave ale reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului, luând în considerare valoarea produselor pescărești obținute prin comiterea încălcării grave în cauză, orice repetare a unei încălcări și prejudiciul adus resurselor piscicole și mediului marin în cauză. De asemenea, trebuie stabilite măsuri imediate de asigurare a respectării legislației, precum și măsurile complementare.

(27) Pentru a garanta îndeplinirea obiectivelor politicii comune în domeniul pescuitului, Comisia trebuie să aibă capacitatea de a adopta măsuri corective efective; în acest scop, este necesară consolidarea capacității de management a Comisiei, precum și a capacității acesteia de a interveni într-o manieră proporțională cu gradul de neconformare al unui stat membru. Comisia trebuie să fie împuternicită să efectueze inspecții inopinate și independente, în scopul verificării operațiunilor de control desfășurate de către autoritățile competente ale statelor membre.

(28) Este necesar să se prevadă mijloace adecvate pentru a soluționa problemele legate de neîndeplinirea de către statele membre a obligațiilor care le revin în conformitate cu legislația comunitară și internațională în calitate de state de pavilion, portuare, costiere sau de piață și pentru a garanta că statele membre adoptă măsurile necesare pentru a asigura respectarea de către propriile nave de pescuit sau proprii resortisanți a reglementărilor PCP și a reglementărilor privind controlul; aceste mijloace trebuie să includă posibilitatea de a suspenda sau reduce asistența financiară în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1198/2006 al Consiliului din 27 iulie 2006 privind Fondul European pentru Pescuit[18] și cu Regulamentul (CE) nr. 861/2006 al Consiliului din 22 mai 2006 de stabilire a măsurilor financiare comunitare privind punerea în aplicare a politicii comune în domeniul pescuitului[19] în cazurile de implementare inadecvată a reglementărilor PCP de către statele membre.

(29) Comisia trebuie să aibă competențele necesare pentru a închide un anumit tip de pescuit atunci se epuizează cota sau TAC în cazul unui stat membru sau Comisia trebuie de asemenea să fie împuternicită să deducă cote și să refuze transferul sau schimbul de cote pentru a asigura îndeplinirea obiectivelor politicii comune în domeniul pescuitului de către statele membre.

(30) Comisia sau organismul desemnat de către aceasta trebuie să aibă posibilitatea de a accesa în mod direct datele statelor membre în domeniul pescuitului, pentru a verifica dacă acestea își respectă obligațiile și pentru a interveni în cazurile în care sunt identificate neconcordanțe.

(31) Mandatul Agenției Comunitare pentru Controlul Pescuitului trebuie adaptat și extins pentru a include auditurile, inspectarea sistemelor naționale de control, organizarea cooperării operaționale, asistența pentru statele membre și posibilitatea de a înființa unități de intervenție în caz de urgență pentru situațiile în care se identifică un risc grav la adresa politicii comune în domeniul pescuitului.

(32) Prezentul regulament nu trebuie să afecteze niciuna dintre prevederile naționale privind controlul aflate în sfera prezentului regulament, dar care depășesc dispozițiile minime ale acestuia, cu condiția ca astfel de prevederi naționale să fie conforme cu legislația comunitară.

(33) Dat fiind faptul că Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008 de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat[20] obligă statele membre să adopte măsuri corespunzătoare pentru a asigura eficiența combaterii pescuitului INN și a activităților asociate și dat fiind faptul că Regulamentul (CE) nr …/2008 al Consiliului din xx xx xx privind autorizațiile pentru activități de pescuit ale navelor de pescuit comunitare în afara apelor comunitare și accesul navelor țărilor terțe în apele comunitare[21] stabilește prevederi privind autorizațiile acordate navelor de pescuit comunitare în vederea angajării în activități de pescuit în afara apelor comunitare și autorizațiile acordate navelor de pescuit din țări terțe în vederea angajării în activități de pescuit în apele comunitare, prezentul regulament trebuie să fie complementar regulamentelor respective și să garanteze absența oricărei discriminări între resortisanții comunitari și cei ai țărilor terțe.

(34) Măsurile necesare pentru implementarea prezentului regulament trebuie adoptate în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei[22]. Toate măsurile adoptate de Comisie în scopul implementării prezentului regulament vor respecta principiul proporționalității.

(35) Cu toate acestea, se impune ca decizia privind obligația de utilizare a dispozitivelor de monitorizare electronică și a unor instrumente de trasabilitate cum ar fi analiza genetică și alte tehnologii de control al pescuitului să revină Consiliului. Deoarece astfel de tehnologii presupun costuri pentru autoritățile naționale de control și pentru sectorul în cauză, este necesar ca Consiliul să își rezerve dreptul de a exercita direct competențe de implementare în acest caz. Întrucât Consiliul adoptă decizii în privința introducerii de planuri multianuale, este, de asemenea, necesar ca acesta să decidă în acest context cu privire la o sumă-limită aplicabilă greutății în viu a speciilor care intră sub incidența planurilor multianuale și a cărei depășire, să antreneze obligația navei de a-și debarca capturile într-un port desemnat. Deoarece Consiliul este cel care adoptă regulamentul privind TAC și cotele anuale, se impune ca acesta să determine, în acest context, nivelurile capturilor accidentale în scopul stabilirii închiderilor în timp real.

(36) Confidențialitatea datelor colectate care fac obiectul schimburilor în cadrul prezentului regulament trebuie să fie garantate. Astfel de date vor constitui uneori date cu caracter personal în sensul Directivei 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date și al Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date. Sunt necesare reguli clare privind prelucrarea datelor cu caracter personal din rațiuni de certitudine și transparență juridică, precum și pentru a asigura protecția drepturilor fundamentale, în special a dreptului la protecția vieții private a persoanelor.

(37) Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date este menită să asigure libera circulație a datelor cu caracter personal pe piața internă. Aceasta se va aplica activităților de prelucrare a datelor cu caracter personal desfășurate de către statele membre în aplicarea prezentului regulament.

(38) Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date va guverna prelucrarea datelor cu caracter personal efectuată de către Comisie în aplicarea prezentului regulament.

(39) În conformitate cu principiul proporționalității, este necesară și oportună, în scopul îndeplinirii obiectivului de bază care vizează implementarea eficientă a politicii comune în domeniul pescuitului, stabilirea unui sistem de controale cuprinzător și uniform. Prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor urmărite, în conformitate cu cel de al treilea alineat al articolului 5 din tratat.

(40) În scopul armonizării legislației comunitare cu prezentul regulament, următoarele regulamente trebuie să fie modificate:

- Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002;

- Regulamentul (CE) nr. 768/2005 al Consiliului din 26 aprilie 2005 de instituire a Agenției Comunitare pentru Controlul Pescuitului și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2847/93 de instituire a unui sistem de control aplicabil politicii comune în domeniul pescuitului[23];

- Regulamentul (CE) nr. 423/2004 al Consiliului din 26 februarie 2004 de stabilire a unor măsuri de refacere a rezervelor de cod[24];

- Regulamentul (CE) nr. 811/2004 din 21 aprilie 2004 de stabilire a unor măsuri de refacere a stocului de merluciu din regiunile nordice[25];

- Regulamentul (CE) nr. 2166/2005 al Consiliului de stabilire a unor măsuri pentru redresarea stocurilor de Urophycis floridana și de langustină în Marea Cantabrică și vestul Peninsulei Iberice și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 850/98 pentru conservarea resurselor de pescuit prin măsuri tehnice de protecție a puietului de organisme marine[26];

- Regulamentul (CE) nr. 2115/2005 al Consiliului din 20 decembrie 2005 de stabilire a unui plan de redresare pentru halibutul negru în cadrul Organizației de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest[27];

- Regulamentul (CE) nr. 388/2006 al Consiliului din 23 februarie 2006 de stabilire a unui plan multianual pentru exploatarea durabilă a stocului de limbă de mare din Golful Biscaia [28];

- Regulamentul (CE) nr. 509/2007 al Consiliului din 7 mai 2007 de stabilire a unui plan multianual de exploatare durabilă a rezervelor de limbă de mare în Canalul de Vest[29];

- Regulamentul (CE) nr. 676/2007 al Consiliului din 11 iunie 2007 de stabilire a unui plan multianual pentru zonele piscicole în care se exploatează rezerve de cambulă și limbă-de-mare din Marea Nordului [30];

- Regulamentul (CE) nr. 1098/2007 al Consiliului din 18 septembrie 2007 de stabilire a unui plan multianual pentru rezervele de cod din Marea Baltică și pentru unitățile piscicole de exploatare a rezervelor respective, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2847/93 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 779/97[31];

- Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului din 6 mai 1996 privind introducerea unor condiții suplimentare pentru gestionarea interanuală a totalurilor admise de captură (TAC) și a cotelor de pescuit[32].

(41) Deoarece prezentul regulament va stabili un regim de control nou și cuprinzător, Regulamentul (CEE) nr. 2847/93 al Consiliului din 12 octombrie 1993 de instituire a unui sistem de control aplicabil politicii comune din domeniul pescuitului și Regulamentul (CE) nr. 1627/94 al Consiliului din 27 iunie 1994 de stabilire a dispozițiilor generale privind permisele de pescuit speciale trebuie să fie abrogate.

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

TITLUL I DISPOZIȚII GENERALE

Articolul 1 Obiect

Prezentul regulament instituie un sistem comunitar de control, monitorizare, supraveghere, inspecție și asigurare a respectării reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului (denumit în continuare „sistemul de control comunitar”).

Articolul 2 Domeniu de aplicare

Prezentul regulament se aplică tuturor activităților desfășurate pe teritoriul statelor membre sau în apele comunitare sau de către nave de pescuit comunitare sau, fără a aduce atingere responsabilităților principale ale statului de pavilion, resortisanților statelor membre, cu privire la

(a) conservarea, gestionarea și exploatarea resurselor acvatice vii,

(b) acvacultură,

(c) prelucrarea, transportul și comercializarea produselor pescărești și de acvacultură.

Articolul 3 Relația cu prevederile naționale și internaționale

1. Prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere prevederilor speciale conținute în acordurile de pescuit încheiate între Comunitatea Europeană și țări terțe sau aplicabile în cadrul organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) sau în cadrul unor acorduri similare la care Comunitatea Europeană este parte contractantă sau parte cooperantă necontractantă.

2. Prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere măsurilor naționale de control care depășesc prevederile minime ale acestuia, cu condiția ca acestea să respecte dispozițiile legale comunitare și să fie conforme cu politica comună în domeniul pescuitului. La solicitarea Comisiei, statele membre vor notifica măsurile de control în cauză.

Articolul 4 Definiții

În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 2371/2002. De asemenea, se aplică următoarele definiții:

(1) „Activitate de pescuit” înseamnă activitățile legate de localizarea peștelui, lansarea, fixarea și tractarea uneltelor de pescuit, ridicarea capturii la bord, transbordarea, menținerea la bord, prelucrarea la bord, transferul și plasarea în cuști a peștelui și a produselor pescărești;

(2) „Reglementări ale politicii comune în domeniul pescuitului” înseamnă legislația comunitară privind conservarea, gestionarea și exploatarea resurselor acvatice vii, acvacultura și prelucrarea, transportul și comercializarea produselor pescărești și de acvacultură;

(3) „Activități acoperite de politica comună în domeniul pescuitului” înseamnă conservarea, gestionarea și exploatarea resurselor acvatice vii, acvacultura și prelucrarea, transportul și comercializarea produselor pescărești și de acvacultură;

(4) „Control” înseamnă monitorizarea, supravegherea, inspecția și asigurarea respectării reglementărilor;

(5) „Inspecție” înseamnă orice control la fața locului efectuat de către inspectori pentru a verifica respectarea prevederilor în vigoare ale politicii comune în domeniul pescuitului, concluziile fiind prezentate într-un raport de inspecție;

(6) „Funcționar” înseamnă o persoană autorizată de o autoritate națională, de Comisie sau de Agenția Comunitară pentru Controlul Pescuitului în vederea realizării unei inspecții;

(7) „Licență de pescuit” înseamnă un document oficial care conferă titularului său dreptul, astfel cum este determinat de normele naționale, de a utiliza o anumită capacitate de pescuit în scopul exploatării comerciale a resurselor acvatice vii. Aceasta conține cerințele minime privind identificarea, caracteristicile tehnice și echiparea unei nave de pescuit comunitare;

(8) „Autorizație de pescuit” înseamnă o autorizație de pescuit eliberată pentru o navă de pescuit comunitară, pe lângă licența de pescuit, care o autorizează să desfășoare activități de pescuit în apele comunitare în general și/sau activități specifice de pescuit pentru o perioadă specificată, într-o anumită zonă sau pentru o anumită activitate de pescuit în anumite condiții;

(9) „Sistem de identificare automată” înseamnă un sistem de transmisie autonomă și permanentă a informațiilor referitoare la siguranța maritimă și la traficul navelor, prin care navele comunică electronic, atât navelor situate în apropiere cât și autorităților de pe uscat, date privind identificarea, poziția, cursul și viteza;

(10) „Zonă marină protejată” înseamnă orice zonă care a fost rezervată printr-o dispoziție legislativă, printr-o măsură convenită la nivel internațional sau prin orice altă măsură efectivă, pentru a proteja parțial sau integral zona astfel delimitată;

(11) „Centru de monitorizare a pescuitului” înseamnă un centru operațional înființat de către un stat membru de pavilion care are capacitatea tehnică de a monitoriza de la distanță navele de pescuit, de a colecta, stoca, valida și verifica încrucișat datele primite prin intermediul diferitelor sisteme de comunicare și de a pune la dispoziție aceste informații, în funcție de necesități, serviciilor de inspecție ale statului de pavilion sau statului costier;

(12) „Transbordare” înseamnă descărcarea parțială sau totală a produselor pescărești sau de acvacultură aflate la bordul unei nave, pe o altă navă;

(13) „Risc” înseamnă un eveniment care ar putea avea loc și ar putea constitui o încălcare a reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului;

(14) „Managementul riscului” înseamnă identificarea sistematică a riscurilor și implementarea tuturor măsurilor necesare pentru a limita producerea acestora. Aceasta include activități precum colectarea de date și informații, analizarea și evaluarea riscurilor, elaborarea și adoptarea de măsuri, precum și monitorizarea și revizuirea regulată a procesului și rezultatelor sale, pe baza surselor și strategiilor internaționale, comunitare și naționale;

(15) „Operator” înseamnă persoana fizică sau juridică care operează sau deține o întreprindere care desfășoară oricare dintre activitățile caracteristice etapelor lanțului de producție, prelucrare, comercializare, distribuție și vânzare cu amănuntul a produselor pescărești și de acvacultură;

(16) „Lot” înseamnă o cantitate de produse pescărești dintr-o anumită specie care a fost supusă aceluiași tratament și poate să provină din aceleași zone de pescuit și de la aceeași navă sau din aceleași activități de acvacultură;

(17) „Prelucrare” înseamnă procesul prin care produsul a fost pregătit pentru prezentare. Aceasta include curățarea, filetarea, refrigerarea, ambalarea, punerea în conserve, congelarea, afumarea, sărarea, prepararea, murarea, uscarea sau pregătirea peștelui pentru comercializare în orice altă manieră;

(18) „Comerț cu amănuntul” înseamnă manipularea și/sau prelucrarea produselor din resurse acvatice vii și depozitarea acestora la punctul de vânzare sau livrare către consumatorul final și include terminale de distribuție, operațiuni de catering , cantine de fabrică, catering instituțional, restaurante și alte operațiuni similare în domeniul serviciilor alimentare, magazine, centre de distribuție tip supermarket și puncte de vânzare cu ridicata;

(19) „Agenția” înseamnă Agenția Comunitară pentru Controlul Pescuitului menționată în Regulamentul (CE) nr. 768/2005 al Consiliului din 26 aprilie 2005;

(20) „Rețea de supraveghere maritimă integrată” înseamnă o rețea de sisteme de supraveghere, monitorizare, identificare și reperare operate în scopul de asigurării securității și siguranței maritime, protecției mediului marin, controlului pescuitului, controlului la frontieră, facilitării comerțului și respectării legii în general;

(21) „Date ale sistemului de monitorizare a navelor” înseamnă datele privind identificarea navelor de pescuit, poziția geografică, data, ora, cursul și viteza, transmise de dispozitive de urmărire prin satelit instalate la bordul navelor de pescuit către centrul de monitorizare a pescuitului din statul de pavilion;

(22) „Date ale sistemului de detectare a navelor” înseamnă datele derivate din imaginile prin teledetecție colectate de centrele de monitorizare a pescuitului, care oferă o imagine de ansamblu asupra prezenței navelor într-o anumită zonă maritimă;

(23) „Planuri multianuale” înseamnă planurile de refacere menționate la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, planurile de gestionare prevăzute la articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, precum și alte dispoziții comunitare adoptate în temeiul articolului 37 din Tratatul CE, care prevăd măsuri specifice de management pentru o durată de câțiva ani pentru anumite rezerve piscicole;

(24) „Stat costier” înseamnă statul în porturile căruia sau în apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicția căruia are loc o activitate.

TITLUL II PRINCIPII GENERALE

Articolul 5 Principii generale

1. Statele membre controlează activitățile desfășurate de către orice persoană fizică sau juridică în domeniul de aplicare a politicii comune în domeniul pescuitului pe teritoriul lor sau în apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicția lor, în special activitățile de pescuit, transbordare, transfer al peștelui în cuști sau instalații de acvacultură, inclusiv instalații de îngrășare, debarcare, import, transport, comercializare și depozitare a produselor pescărești.

2. Statele membre controlează de asemenea căile de acces la ape, resursele și activitățile din afara apelor comunitare desfășurate de către navele de pescuit comunitare care le arborează pavilionul și, fără a aduce atingere responsabilităților principale ale statului membru de pavilion, de resortisanții acestora.

3. Statele membre adoptă măsuri adecvate, alocă resurse financiare, umane și tehnice și creează structurile administrative și tehnice necesare pentru asigurarea inspectării, monitorizării, supravegherii și executării activităților desfășurate în sfera politicii comune în domeniul pescuitului. Acestea pun la dispoziția autorităților și funcționarilor competenți mijloacele adecvate pentru a le permite să își exercite atribuțiile.

4. Fiecare stat membru garantează că activitățile de control, inspecție, monitorizare, supraveghere și asigurare a respectării reglementărilor se desfășoară pe criterii nediscriminatorii în ceea ce privește sectoarele, navele și persoanele alese pentru inspecție, precum și pe baza managementului riscurilor.

5. În fiecare stat membru, o autoritate unică coordonează activitățile de control ale tuturor autorităților naționale de control. Aceasta este responsabilă de asemenea pentru coordonarea colectării și verificării informațiilor privind activitățile de pescuit, precum și pentru cooperarea și raportarea către Comisie, alte state membre și state terțe.

6. Plata contribuțiilor de la Fondul European pentru Pescuit în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1198/2006 al Consiliului și a contribuțiilor financiare comunitare pentru măsurile menționate la articolul 8 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 861/2006 al Consiliului este condiționată de respectarea de către statele membre a obligației de a asigura conformitatea și aplicarea normelor privind conservarea, controlul, inspecția și asigurarea respectării reglementărilor din cadrul politicii comune în domeniul pescuitului care sunt legate sau au un efect asupra eficienței măsurilor finanțate și de a coordona și menține în acest scop un regim eficace de inspecție, monitorizare, supraveghere și asigurare a respectării reglementărilor.

7. În conformitate cu responsabilitățile lor, Comisia și statele membre garantează că obiectivele prezentului regulament sunt atinse în ceea ce privește gestionarea și controlul asistenței financiare comunitare.

TITLUL III CONDIȚII GENERALE PENTRU ACCESUL LA APE ȘI RESURSE

Articolul 6 Licența de pescuit

1. O navă de pescuit comunitară poate fi utilizată pentru exploatarea comercială a resurselor acvatice vii doar dacă deține o licență de pescuit valabilă.

2. Statul membru de pavilion emite și gestionează licențele de pescuit pentru navele de pescuit comunitare. Acesta garantează că informațiile conținute în licența de pescuit sunt exacte și compatibile cu cele conținute în registrul comunitar al flotei de pescuit menționat la articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002.

3. Statul membru de pavilion suspendă temporar licența de pescuit a unei nave supuse unei imobilizări temporare decise de către statul membru respectiv căreia i-a fost suspendată autorizația de pescuit în conformitate cu articolul 45 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008.

4. Statul membru de pavilion retrage permanent licența de pescuit a unei nave care face obiectul unei măsuri de ajustare a capacității prevăzute la articolul 11 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 sau a cărei autorizație de pescuit a fost retrasă în conformitate cu articolul 45 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008.

Articolul 7 Autorizația de pescuit

1. O navă de pescuit comunitară care operează în apele comunitare este autorizată să desfășoare activități de pescuit doar dacă deține o autorizație de pescuit valabilă eliberată de autoritățile competente ale statului membru de pavilion al acesteia. O navă de pescuit comunitară care operează în apele comunitare este autorizată să desfășoare activități de pescuit doar dacă acestea sunt menționate în autorizația sa de pescuit valabilă atunci când pescuitul sau zonele de pescuit fac obiectul:

a) unui regim de gestionare a efortului de pescuit;

b) unui plan multianual;

c) unei zone marine protejate;

d) unei scheme de reducere progresivă a capturilor aruncate înapoi în mare;

e) pescuitului experimental;

f) activităților de pescuit în care se utilizează unelte de fund în zone care nu se află în responsabilitatea unei organizații regionale de gestionare a pescuitului;

g) altor situații prevăzute în legislația comunitară.

2. Dacă un stat membru utilizează o anumită schemă națională de autorizare a pescuitului, acesta transmite Comisiei, la solicitarea acesteia, un rezumat al informațiilor conținute în cererile de autorizare și cifrele globale privind efortul de pescuit.

3. Dacă statul membru de pavilion a adoptat dispoziții naționale sub forma unei scheme naționale de autorizare a pescuitului pentru alocarea către nave individuale a posibilităților de pescuit care îi sunt disponibile, acesta transmite Comisiei, la solicitarea acesteia, informații privind navele autorizate să pescuiască într-o anumită zonă de pescuit.

4. Nu se eliberează o autorizație de pescuit dacă nava în cauză nu deține o licență de pescuit obținută în conformitate cu articolul 6 sau dacă licența de pescuit a acesteia a fost suspendată sau retrasă. O autorizație de pescuit devine automat nulă dacă licența de pescuit a navei a fost retrasă permanent. Aceasta se suspendă dacă licența de pescuit a fost suspendată temporar.

5. Formatul și procedura pentru eliberarea licențelor de pescuit și a autorizațiilor de pescuit se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 111.

Articolul 8 Marcarea uneltelor de pescuit

1. Comandantul navei respectă condițiile și restricțiile referitoare la marcarea și identificarea navelor și a uneltelor de pescuit ale acestora.

2. Regulile detaliate pentru marcarea și identificarea navelor și a uneltelor acestora se determină în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 111.

Articolul 9 Sistemul de monitorizare a navelor

1. Statele membre operează un sistem de monitorizare a navelor prin satelit, pentru a asigura o monitorizare eficientă a activităților de pescuit ale navelor de pescuit care le abordează pavilionul, indiferent de poziția acestora și de activitățile de pescuit din apele acestora. Statele membre monitorizează periodic precizia acestor date și adoptă acțiuni prompte dacă se constată că datele sunt inexacte.

2. La bordul unei nave de pescuit care depășește 10 metri în lungime totală se instalează un dispozitiv complet operațional care permite navei să fie localizată și identificată automat prin sistemul de monitorizare a navelor, prin transmiterea de date referitoare la poziționare la intervale regulate. Acesta permite de asemenea centrului de monitorizare a pescuitului din statul membru de pavilion să identifice nava de pescuit. În cazul navelor care depășesc o lungime de 10 metri, până la o lungime totală de 15 metri, prezentul alineat se aplică începând cu 1 ianuarie 2012.

3. Atunci când o navă de pescuit se află în apele unui alt stat membru, statul membru de pavilion pune la dispoziție datele sistemului de monitorizare a navelor referitoare la nava în cauză prin transmiterea automată către centrele de monitorizare a pescuitului aparținând statelor membre costiere. De asemenea. datele sistemului de monitorizare a navelor se pun, pe bază de solicitare, la dispoziția statelor membre în ale căror porturi își poate debarca captura o navă de pescuit sau în ale căror ape este probabil ca aceasta să își continue activitățile de pescuit.

4. Dacă o navă de pescuit comunitară operează în apele unei țări terțe sau în marea liberă, unde resursele halieutice sunt gestionate de către o organizație internațională, și dacă acordul cu țara terță în cauză sau reglementările în vigoare ale organizației internaționale în cauză prevăd acest lucru, datele se pun de asemenea la dispoziția țării sau organizației respective.

5. Statele membre pun la dispoziția utilizatorilor finali date detaliate și agregate, în conformitate cu articolul 2 litera (i) din Regulamentul (CE) nr. 199/2008 al Consiliului[33], în scopul sprijinirii analizei științifice în condițiile prevăzute la articolul 18 din prezentul regulament.

6. Navele comunitare de până la 15 metri lungime totală pot fi scutite de cerința privind echiparea cu un sistem de monitorizare a navei dacă:

a) operează exclusiv în apele teritoriale ale statului membru de pavilion, sau

b) nu se află pe mare pentru o perioadă mai lungă de 24 de ore, începând din momentul plecării până la întoarcerea în port.

7. La bordul navelor țărilor terțe care operează în apele comunitare se instalează un dispozitiv complet operațional care permite localizarea și identificarea automată a navei de către sistemul de monitorizare a navelor prin transmiterea informațiilor despre poziție la intervale regulate, într-o manieră similară celei adoptate de către comandanții navelor comunitare.

8. Statele membre stabilesc și operează centre de monitorizare a pescuitului, care monitorizează activitățile și efortul de pescuit. Centrele de monitorizare a pescuitului dintr-un anumit stat membru monitorizează navele de pescuit care le arborează pavilionul, indiferent de apele în care acestea operează sau de portul în care se află, precum și navele de pescuit comunitare care arborează pavilionul altor state membre și navele de pescuit din țări terțe în care se aplică un sistem de monitorizare a navelor, care operează în apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicția statui membru în cauză.

9. Fiecare stat membru de pavilion numește autoritățile competente responsabile pentru centrele de monitorizare a pescuitului și adoptă măsurile adecvate pentru a asigura că centrele sale de monitorizare a pescuitului dețin resursele de personal adecvate și tehnica de calcul și programele care să le permită prelucrarea automată și transmiterea electronică a datelor. Statele membre stabilesc proceduri de salvare și recuperare a informațiilor în cazul în care apar probleme tehnice. Statele membre pot exploata centre comune de monitorizare a pescuitului.

10. Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 111.

Articolul 10 Sistemul de identificare automată

1. O navă de pescuit cu o lungime totală mai mare de 15 de metri este echipată cu și menține în funcțiune un sistem de identificare automată care corespunde standardelor de performanță elaborate de Organizația Maritimă Internațională, în conformitate cu capitolul V reglementarea 19 secțiunea 2.4.5 din Convenția SOLAS din 1974, în versiunea actualizată.

2. Statele membre utilizează datele provenite de la sistemul de identificare automată în scopul verificării încrucișate cu alte date disponibile în conformitate cu articolele 102 și 103. În acest scop, statele membre iau măsurile necesare pentru a garanta că datele provenite de la sistemul de identificare automată pentru navele de pescuit care le arborează pavilioanele sunt puse la dispoziția autorităților naționale de control în domeniul pescuitului din statele respective. Statele membre asigură monitorizarea regulată a exactității datelor în cauză și acționează prompt dacă se constată că datele sunt inexacte.

Articolul 11 Sistemul de detectare a navelor

1. Statele membre utilizează un sistem de detectare a navelor care le permite să coroboreze pozițiile obținute cu ajutorul imaginilor prin teledetecție, transmise prin satelit sau prin sisteme echivalente cu datele recepționate de sistemul de monitorizare a navelor sau sistemul de identificare automată, în scopul stabilirii prezenței navelor de pescuit într-o zonă. Statele membre garantează că centrele de monitorizare a pescuitului posedă capacitatea tehnică de a utiliza un sistem de detectare a navelor.

2. Comisia poate solicita unui stat membru să utilizeze un sistem de detectare a navelor pentru o anumită activitate de pescuit, la un anumit moment.

Articolul 12 Transmiterea datelor pentru operațiuni de supraveghere

Datele provenite de la sistemul de monitorizare a navelor, sistemul de identificare automată și sistemul de detectare a navelor, colectate în cadrul prezentului regulament, pot fi transmise agențiilor Comisiei și altor autorități publice din statele membre angajate în operațiuni de supraveghere în scopul siguranței și securității maritime, efectuării controalelor la frontieră, protejării mediului marin și asigurării respectării legii în general.

Articolul 13 Noile tehnologii

1. Consiliul poate decide, în temeiul articolului 37 din tratat, în privința obligației de utilizare a dispozitivelor electronice de monitorizare și a instrumentelor de trasabilitate precum analiza genetică. În scopul evaluării tehnologiei care urmează a fi utilizată, statele membre, în colaborare cu Comisia sau cu organismul desemnat de către aceasta, desfășoară, înainte de 1 iunie 2013, proiecte pilot privind instrumentele de trasabilitate precum analiza genetică.

2. Consiliul decide, în temeiul articolului 37 din tratat, în privința introducerii altor tehnologii noi de control a pescuitului, dacă tehnologiile respective conduc la o mai bună respectare a reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului, într-o manieră eficientă din punct de vedere al costurilor.

TITLUL IV MONITORIZAREA PESCUITULUI

Capitolul I Monitorizarea utilizării posibilităților de pescuit

SECțIUNEA 1 DISPOZIțII GENERALE

Articolul 14 Jurnalul de bord

1. Fără a aduce atingere normelor specifice, comandanții navelor de pescuit comunitare cu o lungime totală mai mare de 10 metri țin un jurnal de bord al operațiunilor, indicând în mod specific toate cantitățile care depășesc 15 kg de greutate în viu echivalentă din fiecare specie capturată și stocată la bord, data și zona geografică, exprimată prin referire la o subzonă și la o diviziune sau subdiviziune sau, dacă este cazul, la un dreptunghi statistic în care se aplică limite de captură în conformitate cu legislația comunitară, al capturilor și al tipului de unelte utilizate. Cantitățile din fiecare specie aruncate înapoi în mare se înregistrează, de asemenea, în jurnalul de bord. Responsabilitatea exactității datelor înregistrate în jurnalul de bord revine comandantului.

2. În activități de pescuit care fac obiectul unui regim de gestionare a efortului de pescuit, comandanții navelor de pescuit comunitare înregistrează și contabilizează în jurnalele de bord perioada petrecută într-o zonă după cum urmează:

a) În privința uneltelor remorcate:

i) intrarea și ieșirea în și din port;

ii) fiecare intrare și ieșire în și din zonele maritime în care se aplică norme specifice privind accesul la ape și resurse;

iii) captura păstrată la bord clasificată pe specii, în kilograme de greutate în viu, în momentul ieșirii din acea zonă sau al intrării într-un port aflat în acea zonă.

b) În privința uneltelor de pescuit fixe:

i) intrarea și ieșirea în și din port;

ii) fiecare intrare și ieșire în și din zonele maritime în care se aplică norme specifice privind accesul la ape și resurse;

iii) data și ora instalării și reinstalării uneltelor de pescuit fixe în aceste zone;

iv) data și ora finalizării operațiunilor de pescuit cu utilizarea uneltelor de pescuit fixe;

v) captura păstrată la bord clasificată pe specii, în kilograme de greutate în viu, în momentul ieșirii din acea zonă sau a intrării într-un port aflat în acea zonă.

3. Marja de toleranță permisă în estimările înregistrate în jurnalul de bord cu privire la cantitățile în kilograme de pește păstrate la bord este de 5%.

4. Pentru a transforma greutatea peștelui stocat sau prelucrat în greutate de pește în viu, comandanții navelor de pescuit comunitare aplică un factor de conversie stabilit în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 111.

5. Comandanții navelor de pescuit din țări terțe care operează în apele comunitare înregistrează informațiile menționate în prezentul articol într-o manieră similară cu cea a comandanților navelor de pescuit comunitare.

6. Normele detaliate de aplicare a prezentului articol se adoptă în conformitate cu procedura menționată la articolul 111.

Articolul 15 Înregistrarea și transmiterea electronică a datelor din jurnalul de bord

1. Comandantul unei nave de pescuit comunitare cu o lungime totală mai mare de 10 metri înregistrează electronic informațiile privind pescuitul consemnate în jurnalul de bord și le transmite pe cale electronică către autoritatea competentă a statului membru de pavilion cel puțin o dată pe zi.

2. Alineatul (1) se aplică navelor de pescuit comunitare care depășesc 15 metri lungime, până la o lungime totală de 24 metri, începând de la 1 iulie 2011, precum și navelor de pescuit comunitare care depășesc 10 metri lungime, până la o lungime totală de 15 metri, începând de la 1 ianuarie 2012. Navele comunitare cu o lungime totală de până la 15 metri pot fi exceptate de la aplicarea prevederilor alineatului (1) dacă:

a) operează exclusiv în apele teritoriale ale statului membru de pavilion sau

b) nu se află pe mare pentru o perioadă mai lungă de 24 de ore între momentul plecării și întoarcerii în port.

Articolul 16 Nave scutite de obligațiile referitoare la jurnalul de bord

1. Fiecare stat membru monitorizează, prin sondaj, activitățile navelor de pescuit care sunt scutite de obligațiile specificate la articolul 14 în scopul asigurării respectării de către navele în cauză a reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului.

2. În acest scop, fiecare stat membru stabilește un plan de sondaj având la bază metodologia adoptată de către Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 111 și o transmite Comisiei anterior datei de 31 ianuarie a fiecărui an, indicând metodele utilizate pentru stabilirea planului. Planurile de sondaj sunt, în limita posibilităților, stabile în timp și standardizate la nivel de regiune.

Articolul 17 Notificarea prealabilă

1. Fără a aduce atingere prevederilor specifice ale planurilor multianuale, comandanții navelor de pescuit comunitare sau reprezentanții acestora notifică autorităților competente din statul membru al cărui port sau facilități de debarcare doresc să le utilizeze, cu cel puțin 4 ore anterior orei estimate de sosire în port, cu excepția cazurilor în care autoritățile și-au dat acordul pentru o intrare anterioară acestui termen, următoarele informații:

a) datele de identificare a navei;

b) numele portului de destinație și scopul escalei, cum ar fi debarcarea, transbordarea sau accesul la servicii;

c) autorizația de pescuit, sau, dacă este cazul, autorizația pentru sprijinirea operațiunilor de pescuit sau pentru transbordarea produselor pescărești;

d) datele între care are loc ieșirea în larg și zonele în care s-au efectuat capturi;

e) data și ora estimată a sosirii în port;

f) cantitățile din fiecare specie păstrate la bord, inclusiv capturile zero;

g) cantitățile din fiecare specie care vor fi debarcate sau transbordate.

2. Un comandant al unei nave de pescuit comunitare, sau reprezentantul acestuia, care înregistrează informațiile în jurnalul de bord pe cale electronică în conformitate cu articolul 15, transmite notificarea prealabilă prevăzută la alineatul (1) pe cale electronică autorității competente a statului membru de pavilion. Informațiile din jurnalul de bord prevăzute la articolul 14 și notificarea prealabilă prevăzută la alineatul (1) din prezentul articol pot fi trimise în cadrul unei singure transmisiuni, dacă transmisiunea conține informațiile necesare referitoare la fiecare dintre acestea.

3. Atunci când o navă de pescuit comunitară intenționează să intre într-un port al unui stat membru diferit de statul membru de pavilion și a transmis notificarea prealabilă prevăzută la alineatul (1) pe cale electronică, autoritățile competente ale statului membru de pavilion redirecționează imediat pe cale electronică notificarea prealabilă prevăzută la alineatul (1) către autoritățile competente ale statului membru costier.

4. Comisia, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 111, poate scuti anumite categorii de nave de pescuit de obligațiile stabilite la alineatul (1) pentru o perioadă limitată de timp cu posibilitate de prelungire sau poate prevedea o altă perioadă de notificare având în vedere, inter alia, tipul produselor pescărești, distanța dintre zonele de pescuit, locațiile de debarcare și porturile în care sunt înregistrate navele respective.

Articolul 18 Transbordarea

Transbordările în larg sunt interzise în apele comunitare. Acestea sunt permise doar dacă sunt autorizate în porturi ale statelor membre desemnate în acest scop, și în condițiile prevăzute de prezentul regulament.

Articolul 19 Declarația de transbordare

1. Comandantul navei transbordoare și comandantul navei receptoare sau reprezentanții acestora prezintă o declarație de transbordare cât mai curând posibil și nu mai târziu de 24 de ore după transbordare,

(a) propriului stat membru de pavilion și,

(b) dacă transbordarea a avut loc într-un port din alt stat membru, autorităților competente din statul membru al portului în cauză.

2. Declarația de transbordare se depune, dacă este posibil, pe cale electronică. Dacă se utilizează mijloace electronice, declarația de transbordare se depune doar în statul membru de pavilion, chiar dacă transbordarea are loc în portul unui alt stat membru. Statul membru de pavilion înaintează imediat după primire declarațiile de transbordare autorităților din statul membru al portului în cauză.

3. Declarația de transbordare indică cantitatea transbordată de produse pescărești, pe specii, data și locul fiecărei capturi, numele navelor participante și porturile de transbordare și destinație. Comandanții ambelor nave participante sunt responsabili pentru corectitudinea acestor declarații.

4. Comisia, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 111, poate scuti anumite categorii de nave de pescuit de obligațiile prevăzute la alineatul (1) pentru o perioadă limitată, cu posibilitate de prelungire, sau poate prevedea altă perioadă de notificare având în vedere, inter alia, tipul de produse pescărești și distanța dintre zonele de pescuit, locațiile de debarcare și porturile în care sunt înregistrate navele respective.

5. Procedurile și formularele de transbordare se determină în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 111.

Articolul 20 Autorizația de debarcare și transbordare

1. Navele de pescuit comunitare sunt autorizate pentru debarcare sau transbordare doar dacă informațiile prevăzute la articolul 17 sunt complete.

2. Debarcarea începe doar după ce a fost autorizată de către autoritățile competente ale statului membru în cauză.

3. Autorizația de începere a operațiunilor de debarcare sau de transbordare în port face obiectul unei verificări a integralității informațiilor furnizate conform alineatului (1) și, în cazurile necesare, efectuării unei inspecții.

4. Atunci când acordă o autorizație de debarcare, autoritățile competente atribuie un număr unic de debarcare (NUD) operațiunii de debarcare și îl comunică comandantului navei. Dacă debarcarea este întreruptă, se solicită o nouă permisiune pentru reînceperea debarcării.

Articolul 21 Declarația de debarcare

1. Comandantul este responsabil pentru corectitudinea declarației de debarcare, care indică cel puțin cantitățile debarcate din fiecare specie conform articolului 14, precum și zona și data capturării.

2. Fără a aduce atingere prevederilor specifice planurilor multianuale, comandantul sau reprezentantul comandantului unei nave de pescuit comunitare care depășește o lungime totală de 10 metri transmite datele declarației de debarcare pe cale electronică autorităților competente din statul membru de pavilion în termen de două ore după finalizarea debarcării.

3. Atunci când o navă de pescuit comunitară își debarcă capturile într-un stat membru diferit de statul membru de pavilion, autoritățile competente ale statului membru de pavilion trimite imediat după primire, pe cale electronică, datele din declarația de debarcare către autoritățile competente din statul membru în care a fost debarcată captura.

4. Alineatul (2) se aplică navelor de pescuit comunitare care depășesc 15 metri lungime, până la o lungime totală de 24 metri, începând de la 1 iulie 2011, și navelor de pescuit comunitare care depășesc 10 metri lungime, până la o lungime totală de 15 metri, începând de la 1 ianuarie 2012. Navele comunitare cu o lungime totală de până la 15 metri pot fi scutite de la aplicarea prevederilor alineatului (2) dacă:

a) operează exclusiv în apele teritoriale ale statului membru de pavilion sau

b) nu se află pe mare pentru o perioadă mai lungă de 24 de ore între momentul plecării din și întoarcerii în port.

5. Pentru navele scutite de obligațiile prevăzute la alineatul (2), comandantul sau reprezentantul său înregistrează în momentul debarcării și transmit cât mai repede, în termen de 24 de ore după debarcare, o declarație de debarcare către autoritățile competente ale statului membru în care a avut loc debarcarea.

6. Procedurile și formularele pentru declarația de debarcare se întocmesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 111.

Articolul 22 Nave scutite de obligațiile privind declarația de debarcare

1. Fiecare stat membru monitorizează, prin sondaj, activitățile navelor de pescuit care sunt scutite de obligațiile privind declarația de debarcare specificate la articolul 21 alineatele (1) și (2), în scopul asigurării respectării de către navele în cauză a reglementărilor politicii comune în domeniul pescuitului.

2. În acest scop, fiecare stat membru stabilește un plan de sondaj bazat pe metodologia adoptată de Comisie în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 111, pe care îl transmite Comisiei în fiecare an, până la data de 31 ianuarie, indicând metodele utilizate pentru stabilirea planului. Planurile de sondaj sunt, în limita posibilităților, stabile în timp și standardizate pe regiuni.

SECțIUNEA 2 ÎNREGISTRAREA șI SCHIMBUL DE DATE DE CăTRE STATELE MEMBRE

Articolul 23 Înregistrarea capturilor și a efortului de pescuit

1. Fiecare stat membru înregistrează toate datele pertinente privind posibilitățile de pescuit prevăzute în prezentul capitol, atât cu privire la capturi cât și la și efortul de pescuit, și păstrează versiunile originale ale informațiilor pentru o perioadă de cel puțin trei ani, în conformitate cu reglementările naționale.

2. Înainte de data de 15 a fiecărei luni, fiecare stat membru notifică Comisiei sau organismului desemnat de aceasta, pe cale electronică, toate informațiile actualizate prevăzute la alineatul (1) care au fost înregistrate în luna precedentă.

3. Toate capturile dintr-unul sau mai multe stocuri care fac obiectul unei cote, realizate de nave de pescuit comunitare se scad din cota aplicabilă statului membru de pavilion pentru stocul sau stocurile respective, indiferent de locul de debarcare.

Articolul 24 Schimbul de date

1. Fără a aduce atingere articolului 23, statele membre în care se realizează debarcarea furnizează, la solicitarea unui alt stat membru, pe cale electronică, date privind debarcările, vânzările, transbordările sau transportul de produse pescărești efectuate în porturile sau apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicția acestora de către nave de pescuit care arborează pavilionul statului membru solicitant.

2. Informațiile în cauză conțin cel puțin numele și marca de identificare externă ale navei respective, cantitățile de pește, pe stocuri sau grupuri de stocuri debarcate, comercializate sau transbordate de către navă, precum și data și locul debarcării, vânzării, transbordării sau transportului. Acestea sunt transmise în termen de patru zile lucrătoare de la data solicitării de către statul membru, cu excepția cazului în care statele membre în cauză au convenit altfel.

3. Statul membru în care se face debarcarea, comercializarea, transbordarea sau transportul furnizează informațiile Comisiei, la cererea acesteia, pe cale electronică, și le comunică în același timp statului membru de pavilion al navei.

Articolul 25 Datele privind epuizarea posibilităților de pescuit

1. Un stat membru informează Comisia fără întârziere dacă a constatat că:

a) capturile dintr-un stoc sau grup de stocuri care fac obiectul unei cote, realizate de navele de pescuit care îi arborează pavilionul, sunt considerate a fi epuizat 80% din cota respectivă sau

b) se consideră a fi fost atins 80% din nivelul efortului maxim de pescuit pentru o zonă de pescuit aplicabil integral sau parțial navelor de pescuit care îi arborează pavilionul.

2. În astfel de cazuri, statul membru furnizează Comisiei, la solicitarea acesteia, informații mai detaliate și mai frecvente decât cele prevăzute la articolul 23.

SECțIUNEA 3 ÎNCETAREA ACIVITățILOR DE PESCUIT

Articolul 26 Încetarea activităților de pescuit de către statele membre

1. Fiecare stat membru stabilește o dată de la care:

a) capturile dintr-un stoc sau grupuri de stocuri, care fac obiectul unei cote, realizate de către nave care îi arborează pavilionul sunt considerate a fi epuizat cota respectivă;

b) se consideră a fi fost atins nivelul efortului maxim de pescuit pentru o zonă de pescuit aplicabil integral sau parțial navelor de pescuit care îi arborează pavilionul

2. Începând cu data prevăzută la alineatul (1), statul membru interzice pescuitul din stocul sau grupurile de stocuri respective de către navele care îi arborează pavilionul, precum și păstrarea la bord, transbordarea și debarcarea peștelui pescuit după această dată și stabilește o dată până la care sunt permise transbordarea și debarcarea sau declarațiile definitive privind capturile.

3. Decizia prevăzută la alineatul (2) se face publică de către statul membru în cauză și se comunică imediat Comisiei și celorlalte state membre. Aceasta se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria C). Începând cu data la care decizia a fost făcută publică de către statul membru în cauză, statele membre garantează că în apele sau pe teritoriul acestora nu au loc păstrări la bord, debarcări, plasări în cuști sau transbordări de pește de către nave care arborează pavilionul statului membru în cauză.

4. Comisia pune la dispoziția statelor membre, pe cale electronică, notificările recepționate în conformitate cu prezentul articol.

Articolul 27 Încetarea activităților de pescuit de către Comisie

1. În cazul în care Comisia descoperă că un stat membru nu și-a respectat obligațiile de a notifica datele lunare privind posibilitățile de pescuit prevăzute la articolul 23 alineatul (2), aceasta poate stabili data la care 80% din posibilitățile de pescuit ale statului membru în cauză sunt considerate a fi epuizate și poate stabili data estimată la care posibilitățile de pescuit sunt considerate a fi fost epuizate.

2. Pe baza informațiilor prevăzute la articolul 26 sau din proprie inițiativă, în cazul în care Comisia descoperă că posibilitățile de pescuit ale Comunității sau ale unui stat membru sunt considerate fi fost epuizate, aceasta informează statele membre interesate și interzice activitățile de pescuit în zona respectivă, uneltele de pescuit, stocul, grupul de stocuri sau flota implicată în activitățile de pescuit în cauză.

Articolul 28 Măsuri corective

1. În cazul în care Comisia a interzis activitățile de pescuit ca urmare a presupusei epuizări a posibilităților de pescuit de care dispune un stat membru sau un grup de state membre sau Comunitatea și se dovedește că un stat membru nu și-a epuizat posibilitățile de pescuit, se aplică aliniatele următoare.

2. Dacă nu a fost eliminat prejudiciul suferit de statul membru pentru care pescuitul a fost interzis înaintea epuizării posibilităților de pescuit, se adoptă măsuri în vederea reparării în mod corespunzător a prejudiciului adus, în conformitate cu procedura menționată la articolul 111. Măsurile pot include efectuarea unor deduceri în defavoarea oricărui stat membru care și-a depășit cota, cantitățile deduse fiind alocate în mod corespunzător statelor membre ale căror activități de pescuit au fost oprite înainte de epuizarea posibilităților de pescuit care le reveneau.

3. Deducerile și alocările corespunzătoare se realizează ținând cont, în funcție de prioritate, de speciile și de zonele pentru care au fost stabilite posibilități de pescuit. Acestea pot fi făcute în cursul anului în care s-a produs prejudiciul sau în cursul anului sau anilor următori.

4. Regulile detaliate de aplicare a prezentului articol, în special pentru determinarea cantităților vizate, se adoptă conform procedurii prevăzute la articolul 111.

Capitolul II Monitorizarea gestionării flotei

Sec țIUNEA 1 CAPACITATEA DE PESCUIT

ARTICOLUL 29 CAPACITATEA DE PESCUIT

1. Statele membre răspund de verificările necesare ale capacității totale corespunzătoare licențelor de pescuit eliberate de către un stat membru, în GT și în KW, pentru a garanta că aceasta nu depășește nivelurile maxime de capacitate stabilite pentru statul membru respectiv în conformitate cu:

a) Articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului, și

b) Regulamentul (CE) nr. 639/2004 al Consiliului din 30 martie 2004[34], și

c) Regulamentul (CE) nr. 1438/2003 al Comisiei din 12 august 2003, și[35]

d) Regulamentul (CE) nr. 2104/2004 al Comisiei din 9 decembrie 2004[36].

2. Normele de aplicare a prezentului articol pot fi adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 111, referitoare în special la

a) înregistrarea navelor de pescuit;

b) verificarea puterii navelor de pescuit;

c) verificarea tonajului navelor de pescuit;

d) verificarea tipului, numărului și caracteristicilor uneltelor de pescuit.

3. Statele membre informează Comisia, în raportul prevăzut la articolul 110, cu privire la metodele de verificare utilizate, precum și la numele și adresele organismelor însărcinate cu desfășurarea verificărilor prevăzute la alineatul (2).

Sec țIUNEA 2 PUTEREA MOTORULUI

ARTICOLUL 30 MONITORIZAREA PUTERII MOTORULUI

1. Pescuitul poate fi desfășurat exclusiv de către nave de pescuit echipate cu motoare a căror putere nu este mai mare decât cea înscrisă în certificatul motorului.

2. Se interzice manipularea unui motor în scopul creșterii puterii sale peste puterea maximă înscrisă în certificatul motorului.

3. Se interzice utilizarea de motoare noi sau de rezervă care nu au fost aprobate oficial de către statul membru în cauză.

4. Statele membre garantează că puterea certificată a motorului nu este depășită. Statele membre informează Comisia, în raportul prevăzut la articolul 110, în privința măsurilor de control adoptate pentru a preveni depășirea puterii motoarelor.

Articolul 31Certificarea puterii motorului

1. Motoarele noi, motoarele de rezervă și motoarele care au fost modificate tehnic se aprobă oficial de către autoritățile statelor membre cu privire la faptul că nu au capacitatea de a produce o putere superioară celei înscrise în certificatul motorului. Aprobările se eliberează doar dacă motorul nu are capacitatea de a produce o putere superioară celei declarate.

2. Autoritățile statelor membre pot atribui sarcina certificării puterii motoarelor unor întreprinderi de clasificare, producătorilor de motoare sau altor operatori care dețin expertiza necesară pentru a efectua controlul tehnic al puterii motorului. Întreprinderile de clasificare, producătorii sau operatorii certifică motoarele ca neavând capacitatea de a depăși puterea declarată oficial doar dacă nu există posibilitatea creșterii performanțelor motorului peste puterea certificată.

Articolul 32Verificarea încruci șată a puterii motorului

1. Statele membre efectuează verificări încrucișate de date pentru a compara puterea motorului cu toate informațiile de care dispune administrația privind caracteristicile tehnice ale navei. Se verifică în special informațiile conținute în

a) înregistrările sistemului de monitorizare a navei;

b) jurnalul de bord;

c) certificatul internațional de prevenire a poluării atmosferei decătre motoare (EIAPP) eliberat pentru motor în conformitate cu prevederile anexei VI la Convenția MARPOL 73/78;

d) certificatele de clasă emise de către o organizație recunoscută abilitată să efectueze inspecția și supravegherea navelor, în sensul Directivei 94/57/CE;

e) certificatul de testare maritimă;

f) registrul comunitar al flotei de pescuit și

g) orice alte documente care furnizează informații pertinente privind puterea navei sau orice alte caracteristici tehnice similare.

2. Atunci când există indicații conform cărora puterea motorului unei nave de pescuit este superioară puterii înscrise în licența de pescuit a acesteia, statele membre efectuează verificarea fizică a puterii motorului.

Capitolul III Monitorizarea planurilor multianuale

Articolul 33Transbordările în port

Navele de pescuit comunitare angajate în activități de pescuit care fac obiectul unui plan multianual nu își transferă capturile la bordul unei alte nave sau al unui alt vehicul fără a debarca respectivele capturi în prealabil, în scopul cântăririi într-un centru de vânzare prin licitație sau în cadrul unui alt organism autorizat de către statele membre.

Articolul 34Porturi desemnate

1. Consiliul poate decide, în momentul adoptării unui plan multianual, stabilirea unui prag aplicabil greutății în viu a speciilor care fac obiectul unui plan multianual, depășirea acestuia conducând la obligația navei de a-și debarca capturile într-un port desemnat.

2. Atunci când este necesară debarcarea unei cantități care depășește pragul menționat la alineatul (1), comandantul navei de pescuit comunitare se asigură că debarcarea se face exclusiv într-un port comunitar desemnat. În cazul în care planul multianual se aplică în cadrul organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului, debarcările pot avea loc în portul unei părți contractante a unei astfel de organizații.

3. Fiecare stat membru desemnează porturile în care au loc debarcările menționate la alineatul (2).

4. Pentru ca un port să devină port desemnat, trebuie întrunite următoarele condiții:

a) orare de debarcare limitate;

b) locuri de debarcare limitate;

c) inspecție completă în timpul perioadelor de debarcare, în toate locurile de debarcare;

d) cantitatea medie debarcată în funcție de greutatea speciilor care fac obiectul unui plan multianual trebuie să reprezinte cel puțin 5% din cantitățile totale debarcate în portul respectiv. Perioada de referință pentru calculul unei astfel de medii are în vedere primii trei ani anteriori.

Articolul 35Arimarea separată a speciilor care fac obiectul unui plan de refacere

1. Se interzice păstrarea la bordul unei nave de pescuit comunitare a oricărei cantități dintr-o specie care face obiectul unui plan multianual, în orice recipient, împreună cu alte produse pescărești.

2. Recipientele care conțin specii supuse unui plan multianual se etichetează în mod adecvat indicându-se codul FAO al speciilor care fac obiectul unui plan multianual și se arimează în cală astfel încât să rămână separate de alte recipiente.

Articolul 36Programe na ționale de control

1. Statele membre definesc programe naționale de control aplicabile fiecărui plan multianual.

2. Statele membre stabilesc criterii de inspecție specifice în conformitate cu anexa I. Acestea sunt reexaminate periodic în urma realizării unei analize a rezultatelor obținute. Criteriile de inspecție evoluează progresiv până la atingerea criteriilor țintă prevăzute în anexa I.

Capitolul IV Monitorizarea măsurilor tehnice

SECțIUNEA 1 UTILIZAREA UNELTELOR DE PESCUIT

ARTICOLUL 37 UNELTELE DE PESCUIT

1. Toate uneltele de pescuit utilizate într-o activitate de pescuit respectă specificațiile tehnice prevăzute de normele politicii comune în domeniul pescuitului pentru activitatea de pescuit în cauză.

2. În activitățile de pescuit în care este permisă deținerea a mai mult de două tipuri de unelte la bord, uneltele neutilizate se arimează astfel încât să nu fie disponibile pentru utilizare imediată, în conformitate cu următoarele condiții:

a) plasele, greutățile și uneltele similare sunt deconectate de la panourile traulului și de la cablurile și frânghiile de tractare și ridicare;

b) plasele care sunt pe punte sau deasupra punții sunt bine fixate și

c) paragatele se arimează pe punțile inferioare.

Articolul 38Componen ța capturilor

1. În cazul în care capturile care au fost păstrate la bordul unei nave de pescuit comunitare au fost ridicate cu plase cu dimensiuni minime diferite ale ochiurilor de plasă în timpul aceleiași ieșiri în larg, componența speciilor se calculează pentru fiecare parte a capturii care a fost ridicată în condiții diferite. În acest scop, toate modificările dimensiunilor ochiurilor de plasă utilizate anterior, precum și componența capturilor aflate la bord în momentul unei astfel de modificări, se introduc în jurnalul de bord și în declarația de debarcare.

3. În anumite cazuri, se pot adopta, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 111, norme privind păstrarea la bord a unui plan de depozitare a produselor prelucrate, pe specii, care să indice localizarea acestora în cală.

SECȚIUNEA 2 MONITORIZAREA ZONELOR MARINE PROTEJATE

ARTICOLUL 39 SISTEMUL DE MONITORIZARE A NAVELOR

1. Când se definește o zonă marină protejată, poziția care limitează poligonul geografic și liniile rombului corespunzător și pozițiile navei se măsoară în conformitate cu standardul aplicabil.

2. Activitățile de pescuit ale navelor de pescuit comunitare în zonele de pescuit în care a fost definită o zonă marină protejată sunt monitorizate de către centrul de monitorizare a pescuitului din statul costier, care trebuie să dețină un sistem de detecție și înregistrare a intrării, tranzitului și ieșirii navelor din zona marină protejată.

3. În centrul de monitorizare a pescuitului din statul costier va fi disponibil un sistem de alarmă care poate detecta automat navele care intră în zona marină protejată. Sistemul de alarmă se instalează și la bordul navei, astfel încât comandantul acesteia să fie avertizat că urmează să intre într-o zonă marină protejată.

4. Statele membre stabilesc un sistem de alarmă care emite avertizări în momentul în care nava intră în zona de siguranță din jurul zonelor protejate.

5. Prin derogare de la articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2244/2003 al Comisiei din 18 decembrie 2003, datele se transmit la inter