CORRIGENDUM Annule et remplace le document SWD(2017) 25 final du 25 janvier 2017. Concerne la version roumaine uniquement.

Consiliul Superior al Magistraturii (CSM) are un rol esențial, deoarece Constituția îl desemnează ca fiind apărătorul principal al independenței justiției. În 2012, Comisia a raportat că „În ultimii cinci ani, CSM a avut sarcina dificilă de a câștiga încrederea opiniei publice, deoarece nu a reușit inițial să recunoască faptul că protejarea reputației sistemului judiciar face parte din funcțiile sale fundamentale. Deciziile adoptate de CSM în iunie 2012 cu privire la apărarea într-o manieră mai proactivă a independenței justiției și a statului de drept reprezintă măsuri care arată că CSM este mai pregătit să își exercite rolul constituțional și să abordeze problema încrederii publice”. În anii care au urmat, rapoartele MCV au subliniat faptul că CSM a pus un accent mai mare pe apărarea independenței și reputației sistemului judiciar, independenței și a imparțialității magistraților, prin eforturi mai sistematice și cu tot mai multă încredere. Procedura în vigoare din 2012, care implică investigarea faptelor de către Inspecția Judiciară (IJ) și o hotărâre a plenului CSM, făcută publică prin comunicate de presă și informări către mass-media, este în prezent bine stabilită. CSM consideră că, prin acțiunile pe care le-a întreprins în apărarea independenței justiției, această chestiune a fost luată mai în serios de către cetățeni și politicieni. Cu toate acestea, în rapoartele MCV din 2015 și 2016 s-a evidențiat faptul că este dificil să se asigure declarațiilor de presă ale CSM un nivel echivalent de publicitate cu cel al criticilor inițiale . Deși hotărârile CSM sunt întotdeauna transmise Consiliului Național al Audiovizualului, acest lucru nu a condus la luarea de măsuri reparatorii eficace sau la corectarea informației de către canalul mediatic care a lansat sau care a preluat atacurile. Prin urmare, în ianuarie 2016, Comisia a recomandat ca noul CSM să stabilească dacă se poate face mai mult pentru a oferi un sprijin corespunzător magistraților care se confruntă personal cu critici care subminează independența sistemului judiciar.

Decizia Comisiei din 2006 cu privire la instituirea MCV a definit patru obiective de referință pentru România. Aceste obiective de referință nu au fost modificate niciodată. Evaluarea progreselor României a implicat analizarea condițiilor structurale (cum ar fi prevederile legale, instituțiile și resursele), a rezultatelor și a bilanțului în domeniu, precum și a aspectelor legate de sustenabilitate. În fiecare an, Comisia face recomandări în ceea ce privește fiecare obiectiv de referință pentru a reflecta evoluția și modul în care aceasta poate fi susținută sau extinsă la orizontul de timp al anului următor.

Prezentul raport tehnic prezintă informațiile și datele pe care Comisia le-a utilizat ca bază pentru analiza sa privind mecanismul de cooperare și de verificare. Aceste informații au fost colectate dintr-o gamă variată de surse. În primul rând, Comisia a avut avantajul de a lucra îndeaproape, cu privire la aspecte ale MCV, cu Guvernul României și cu principalele instituții ale sistemului judiciar și ale statului, care au furnizat rapoarte detaliate și la obiect, inclusiv în cursul reuniunilor frecvente. Serviciile Comisiei urmăresc evoluțiile printr-o prezență permanentă în România . Contactele Comisiei cu administrația română în întreaga gamă de politici ale UE contribuie, de asemenea, la obținerea de informații. Activitatea Comisiei este sprijinită, de asemenea, de experți independenți din alte state membre, care participă o dată pe an la o misiune de informare care include vizite la instituții din afara Bucureștiului. De asemenea, Comisia se întâlnește cu organizații neguvernamentale care își desfășoară activitatea în domeniul proiectelor privind reforma sistemului judiciar și combaterea corupției, cu asociațiile judecătorilor și procurorilor, precum și cu reprezentanții comunității de afaceri. Prezentul raport rămâne responsabilitatea serviciilor Comisiei.

De asemenea, CSM are responsabilitatea de a sancționa abaterile profesionale și disciplinare ale magistraților, în special cazurile de comportament neadecvat, de incompetență profesională și de neglijență gravă. Anchetarea unor astfel de cazuri este de competența Inspecției Judiciare. În perioada 2007-2011 au fost adoptate diferite măsuri care au vizat consolidarea Inspecției Judiciare și a sistemului disciplinar pentru magistrați, însă raportul din iulie 2012 a luat act de faptul că progresele în ceea ce privește remedierea deficiențelor Inspecției Judiciare erau lente și că rezultatele înregistrate pe parcursul celor cinci ani nu au evidențiat schimbări semnificative în ceea ce privește numărul sau tipurile de sancțiuni disciplinare aplicate magistraților. Recomandările MCV au subliniat necesitatea de a se lua în considerare o reformă mult mai riguroasă a Inspecției Judiciare și a sistemului disciplinar. În 2012, o nouă lege a introdus schimbări cu impact profund asupra Inspecției judiciare, consolidând sistemul disciplinar prin sporirea autonomiei Inspecției, extinzând gama de abateri și de sancțiuni disciplinare și eliminând lacunele care afectaseră eficacitatea sistemului disciplinar. Începând cu anul 2013, rapoartele MCV au remarcat creșterea numărului și a tipurilor de acțiuni disciplinare inițiate de către Inspecția judiciară, și au pus în evidență rolul esențial al acesteia în transformarea sistemului judiciar din România. Acumularea de cazuri de-a lungul anilor a permis acum Inspecției Judiciare să identifice principalele cauze care conduc la acțiuni disciplinare pentru a defini mai bine măsurile de prevenție. Rapoartele Inspecției Judiciare sunt transmise secțiiilor corespunzătoare ale CSM, care decid asupra sancțiunilor. Hotărârile CSM pot fi atacate la ICCJ. Raportul MCV din 2016 a constatat că lanțul decizional pare să fi devenit mai previzibil și mai consecvent: în comparație cu 2013, CSM raportează mult mai puține diferențe între hotărârile pe care le-a pronunțat și deciziile ICCJ.

In conformitate cu recomandările formulate în rapoartele MCV din 2007, CSM a luat o serie de măsuri vizând îmbunătățirea transparenței sale instituționale și a consolidat obiectivitatea procesului de luare a deciziilor de management în cadrul Consiliului (de exemplu, în ceea ce privește numirile). În 2014, raportul MCV a remarcat că CSM reprezintă interfața centrală dintre sistemul judiciar și cetățenii români și alți utilizatori ai sistemului și că asumarea de către CSM a unui rol mai proactiv în sensul sporirii încrederii în sistemul judiciar ar fi un demers coerent cu strategia judiciară. Raportul din 2015 a subliniat faptul că interfața cu care interacționează avocații, oamenii de afaceri, organizațiile neguvernamentale și cetățenii în relațiile lor cu instanțele ar putea fi îmbunătățită, iar raportul MCV din 2016 a invitat noul CSM care își preia funcția în 2017 să adopte măsuri clare pentru creșterea nivelului de transparență și responsabilitate.

Reformele structurale privind administrarea justiției s-au dovedit a avea un impact direct asupra eficacității justiției. Chestiuni precum eficiența și costurile rezonabile ale sistemului judiciar, precum și facilitatea accesului la acesta sunt, în ansamblu, factori importanți care caracterizează un sistem judiciar eficace. În 2007, eficiența procesului judiciar a fost identificată drept o problemă majoră a sistemului judiciar românesc. Sunt bine cunoscute probleme cum ar fi volumul masiv de muncă al judecătorilor din instanțele mari, lipsa masei critice pentru a funcționa la nivelul adecvat de profesionalism cu care se confruntă instanțele și parchetele, precum și numărul insuficient de grefieri, birouri, săli de ședință și echipamente informatice. Reformele structurale reprezintă o responsabilitate partajată, ai cărei protagoniști sunt Consiliul Superior al Magistraturii și Ministerul Justiției. În 2012, raportul MCV constata faptul că, deși au fost depuse eforturi importante pentru a crește numărul magistraților, activitatea de punere în aplicare a reformelor structurale ale sistemului judiciar în perioada 2007-2012 a fost lentă, înregistrându-se progrese limitate în ceea ce privește reechilibrarea volumului de lucru între instanțele judecătorești, raționalizarea distribuției teritoriale a instanțelor și a parchetelor, precum și în ceea ce privește transferul de sarcini de la judecători la grefieri. Analiza funcțională a sistemului judiciar, întocmită de Banca Mondială în 2013, a oferit pentru prima dată o viziune de ansamblu asupra funcționării sistemului și recomandări globale privind măsurile de reformă. În 2014, un alt studiu privind volumul optim de muncă pentru judecători și grefieri a completat această activitate. Pe baza acestor studii și a recomandărilor MCV, conducerea sistemului judiciar - CSM, Ministerul Justiției, PICCJ și ICCJ - au definit un plan cuprinzător de reforme structurale, intitulat Strategia de dezvoltare a sistemului judiciar 2015-2020, care cuprinde o viziune privind sistemul judiciar și etapele cheie ale reformelor structurale până în 2020 și care a fost adoptată de guvern în decembrie 2014. În plus, au fost elaborate diferite instrumente de gestionare pentru monitorizarea funcționării instanțelor și parchetelor și a situației resurselor umane. Planul de acțiune detaliat pentru această strategie a fost adoptat în aprilie 2016, iar punerea lui în aplicare va fi sprijinită de fonduri UE și de împrumuturi de la Banca Mondială. Atunci când măsurile vor fi puse pe deplin în aplicare, utilizatorii sistemului judiciar vor avea beneficii majore, iar cei care lucrează în cadrul sistemului ar trebui să beneficieze de un volum și de condiții de muncă adecvate.

Noul Cod penal și noul Cod de procedură penală au intrat în vigoare la 1 februarie 2014. În general, această etapă majoră a reformei este considerată un succes, atât de către magistrați, cât și de către societatea civilă. În rapoartele MCV din 2015 și 2016 se concluzionează că instituțiile judiciare, judecătorii, procurorii și grefierii au demonstrat profesionalism și capacitatea de a face reformele să funcționeze, în condițiile în care Ministerul Justiției a sprijinit în mod constant reformele prin alocări de la buget și de resurse, precum și prin adoptarea modificărilor legislative necesare. Încă de la intrarea lor în vigoare, o serie de evoluții au pus sub semnul întrebării stabilitatea codurilor și au impus adoptarea de urgență a unor modificări, însă acestea sunt pendinte în Parlament de peste doi ani. În cele din urmă, pentru a se asigura stabilitatea și securitatea juridică, în 2016, Guvernul a adoptat o serie de ordonanțe de urgență, însă acestea nu au fost încă adoptate de Parlament.

O componentă centrală a inițiativelor privind reforma sistemului judiciar o constituie modernizarea legislației. În 2009, România a adoptat noul Cod civil și noul Cod penal și, în 2010, codurile de procedură aferente, în scopul de a moderniza dreptul material și de a îmbunătăți eficiența și consecvența procesului judiciar. În 2011 a intrat în vigoare Codul civil, iar în 2013 a intrat în vigoare Codul de procedură civilă. Raportul MCV din 2016 constată că tranziția către aplicarea noului Cod de procedură civilă se apropie de sfârșit, marea majoritate a cauzelor aflate acum pe rolul instanțelor intrând sub incidența noilor coduri. Prin urmare, această reformă majoră este aproape finalizată. Cu toate acestea, necesitatea de a se introduce modificări logistice și structurale în cadrul instanțelor a dus la întârzieri succesive în aplicarea anumitor dispoziții, fără să existe un plan clar pentru a se aborda problema modului de adaptare a instanțelor la cerințele noilor coduri. Raportul MCV din 2016 a recomandat ca Guvernul și CSM să stabilească un plan clar pentru a se asigura respectarea termenului ianuarie 2017 prevăzut pentru punerea în aplicare a dispozițiilor rămase din Codul de procedură civilă.

Curtea Constituțională are un rol cheie în dezvoltarea în continuare a statului de drept și în consolidarea independenței sistemului judiciar. Rapoartele MCV au evidențiat faptul că, în special de la tulburările ordinii constituționale din 2012, multe decizii ale Curții Constituționale au contribuit la menținerea independenței justiției, în special în ceea ce privește respectarea hotărârilor judecătorești, și au căutat să furnizeze soluții la probleme legate de echilibrul puterilor în stat și de respectarea drepturilor fundamentale care nu au putut fi rezolvate doar de sistemul judiciar.

Rapoartele MCV au subliniat, în conformitate cu standardele internaționale, importanța unor proceduri de selecție transparente și bazate pe merit pentru numirile în funcții de conducere. În perspectiva unui număr important de proceduri de numire prevăzute în 2016 [între care numirea procurorului general, a procurorului șef al DNA și a adjuncților acestora, precum și a președintelui Înaltei Curți de Casație și Justiție (ICCJ)], Comisia a recomandat în raportul său din ianuarie 2016 că „Ar trebui să se asigure instituirea în timp util a unor proceduri clare și solide pentru numirile în funcțiile de conducere din cadrul magistraturii prevăzute în 2016. Pentru aceasta este nevoie ca, înainte cu câteva luni de fiecare procedură, să se stabilească diferitele etape și criteriile care vor sta la baza deciziilor. Ar trebui să se pună în aplicare o abordare diferită pentru numirile în posturi care nu sunt posturi de conducere la cel mai înalt nivel în cadrul serviciilor de urmărire penală, acordându-li-se persoanelor nou-numite un rol important în selectarea echipelor lor. Ar trebui asigurată transparența tuturor procedurilor” și, în continuare, „Ulterior, ar trebui introdus prin lege, cu sprijinul Comisiei de la Veneția, un sistem mai eficient și independent de numire a procurorilor cu funcție de conducere”. În același an au avut loc și alegerile pentru o nouă componență a Consiliului Superior al Magistraturii (CSM).

În iunie, CCR a anulat o decizie a Senatului privind reînnoirea parțială a membrilor CSM. CCR a statuat că mandatul CSM are un caracter colegial și că toate mandatele membrilor ar trebui să se încheie în același timp. Sesizarea a venit din partea asociațiilor judecătorilor.

Așa cum se arată mai sus, Curtea Constituțională (CCR) are un rol cheie în ceea ce privește statul de drept și consolidarea independenței sistemului judiciar . Această tendință a continuat cu o serie de cazuri în care Curtea Constituțională a fost solicitată să se pronunțe asupra unor hotărâri luate în Parlament:

Independența justiției este esențială pentru funcționarea statului de drept și a sistemului judiciar, astfel încât societatea să poată avea încredere în faptul că sistemul judiciar își îndeplinește misiunea în mod imparțial și profesionist. Acest lucru este garantat nu numai prin recunoașterea prin lege, ci și prin practica de zi cu zi. Încrederea este periclitată atunci când există interferențe în activitatea sistemului judiciar, dar și în cazul în care sunt ignorate hotărârile judecătorești. În plus, atacurile la adresa instituțiilor judiciare și a unor judecători și procurori pot avea efecte negative asupra independenței și imparțialității sistemului judiciar. Imixtiunea politică în numirile în posturi de rang înalt este considerată un factor de risc esențial în ceea ce privește independența sistemului judiciar . Consolidarea independenței sistemului judiciar și modul în care instituțiile reacționează la amenințările la adresa independenței sunt, prin urmare, elemente cheie în cadrul oricărei evaluări a eficacității sistemului judiciar.

La începutul anului 2016, Guvernul a colaborat cu Parlamentul pentru a avansa discuțiile privind modificarea codurilor, însă până la sfârșitul lui aprilie fuseseră adoptate de Parlament numai două serii de modificări aduse codurilor adoptate sub formă de ordonanțe de urgență în 2014 și completate cu modificările bazate pe deciziile Curții Constituționale din 2014 și 2015.

Alegerile pentru membrii Consiliului Superior al Magistraturii, inclusiv numirea reprezentanților societății civile, au avut loc în acest an, ca urmare a încheierii mandatului de șase ani al Consiliului. Procedura a început printr-un dezacord: în martie 2016, Senatul României a decis că mandatele membrilor CSM sunt individuale, astfel că fiecare trebuie să exercite un mandat complet de șase ani atunci când ocupă o poziție vacantă. Având în vedere că mai mult de jumătate din membri își ocupaseră pozițiile în cursul mandatului CSM, numai o minoritate a membrilor acestuia ar fi fost reînnoiți. În urma unei sesizări a Curții Constituționale de către una dintre asociațiile de judecători, CCR a anulat decizia Senatului și a hotărât că mandatul CSM are o natură colegială și că toți membrii ar trebui să își încheie mandatele în același timp. Prin urmare, procesul electoral a inclus toate posturile.

Celălalt mecanism de unificare, recursul în interesul legii, are în continuare o contribuție substanțială la unificare. În 2016, în materie civilă au fost introduse 20 de recursuri și au fost soluționate 15, iar în materie penală au fost introduse 8 recursuri și au fost soluționate 6.

La consecvența jurisprudenței contribuie mai mulți factori: mecanismele juridice de soluționare a inconsecvențelor, organizarea sistemului din punctul de vedere al administrării și al procedurilor, disponibilitatea și transparența hotărârilor judecătorești, precum și sensibilizarea judecătorilor și procurorilor cu privire la nevoia de consecvență și formarea lor profesională în acest sens. Aspectele mai ample privind calitatea administrației publice și a legislației joacă, de asemenea, un rol. În conformitate cu rolul său constituțional, Înalta Curte de Casație și Justiție (ICCJ) are drept principală responsabilitate asigurarea consecvenței jurisprudenței și a interpretării legislației. O parte tot mai mare din activitatea ICCJ se concentrează pe asigurarea consecvenței la nivelul interpretării și al practicii. ICCJ își îndeplinește acest rol prin mecanisme juridice definite și prin reuniuni cu instanțele inferioare.

Noul Cod civil a intrat în vigoare la 1 octombrie 2011. Noul Cod de procedură civilă a intrat în vigoare la 15 februarie 2013, unele dispoziții ale acestuia urmând să se aplice de la 1 ianuarie 2016 . Tranziția către aplicarea noului Cod de procedură civilă se apropie de sfârșit, marea majoritate a cauzelor aflate acum pe rolul instanțelor intrând sub incidența dispozițiilor noului cod, dar există o excepție majoră. Dispozițiile care urmau să intre în vigoare în ianuarie 2016 au fost amânate pentru ianuarie 2017. Aceste dispoziții se referă la soluționarea cauzelor în camera de consiliu, pregătirea dosarelor în faza de apel de către instanța care a pronunțat hotărârea atacată și modificarea plafonului valoric în funcție de care se stabilește competența unei instanțe de a judeca o anumită cauză. Prin urmare, acestea implică o investiție logistică nu numai în termeni de personal, ci și în termeni de clădiri. Nu a existat claritate cu privire la amploarea modificărilor necesare și la modul în care să fie puse în aplicare, astfel că, în ianuarie 2016, Comisia a recomandat ca guvernul și CSM să stabilească un plan clar pentru a se asigura că termenul pentru punerea în aplicare a dispozițiilor rămase din Codul de procedură civilă poate fi respectat.

Acțiunile conducerii sistemului judiciar pentru asigurarea consecvenței hotărârilor

Au loc reuniuni periodice cu secțiile instanțelor, cu curțile de apel, sau între curțile de apel, INM și ICCJ, pentru a discuta chestiuni legate de interpretări și practici divergente. Raportul din ianuarie 2016 a constatat, de asemenea, semne de schimbare de paradigmă culturală în favoarea consecvenței în cadrul sistemului judiciar. Consecvența hotărârilor judecătorești și a practicii judiciare face parte, de asemenea, din subiectele cursurilor de formare pentru judecători și procurori. În cadrul parchetelor există un serviciu special de îndrumare și de analiză care emite, la rândul său, orientări pentru unificarea practicii la nivelul organelor de urmărire penală. CSM a creat un wiki online pentru unificarea jurisprudenței, pe care instanțele pot încărca rezultatele discuțiilor lor interne, și un forum, pe care judecătorii din întreaga țară pot discuta cazurile de practică neunitară. Aceste discuții pot duce la stabilirea unei interpretări comune. Prin inspecțiile tematice pe care le efectuează în instanțe și la parchete, Inspecția Judiciară contribuie, la rândul său, la unificare, prin faptul că face recomandări relevante în cazurile de practici sau de proceduri divergente.

Publicarea jurisprudenței

Punerea la dispoziție online a tuturor hotărârilor judecătorești, cu acces deschis și posibilitatea de a se folosi funcția de căutare, rămâne una dintre modalitățile importante prin care magistrații și toți justițiabilii pot face trimitere la cauze și hotărâri similare. ICCJ continuă să își publice deciziile pe site-ul său internet. Aceasta publică rezumate ale deciziilor sale cheie, precum și textele integrale ale tuturor deciziilor. Proiectul RoLII (Institutul Român pentru Informații Juridice), care urmează să publice online toate hotărârile judecătorești, a devenit operațional anul trecut. În primele nouă luni ale anului 2016, sistemul a fost accesat de peste 115 000 de ori de către 39 000 de utilizatori. În vreme ce unii judecători au raportat că utilizează cu regularitate și cu succes RoLII, în alte cazuri pare să fie nevoie de intensificarea promovării acestui instrument, inclusiv pentru profesiile juridice și administrația publică.

Obstacole în calea consecvenței jurisprudenței

În rapoartele MCV anterioare au fost identificate o serie de obstacole în calea consecvenței jurisprudenței. Unele dintre acestea sunt aspecte mai ample, cum ar fi calitatea legislației, riscurile inerente recurgerii pe scară largă la instrumente precum ordonanțe ale guvernului ,. Reforma planificată a administrației publice , cu sprijinul fondurilor UE, ar putea contribui la promovarea unei abordări coerente a administrației publice cu privire la sistemul judiciar.

Deși fiecare cauză are caracteristicile sale specifice, motivarea hotărârii poate fi utilizată pentru a se explica acele cazuri în care există o aparentă divergență față de cauzele precedente sau față de jurisprudența instanțelor superioare. Acest lucru subliniază importanța formării profesionale în ceea ce privește redactarea motivării, precum și necesitatea acordării unui interval de timp suficient. Mai mulți judecători, în special din cadrul instanțelor inferioare, au informat Comisia că nu au destul timp pentru a-și redacta hotărârile la standarde de calitate în termenul prevăzut de lege. Această problemă de eficiență este discutată în detaliu mai jos. În plus, hotărârile judecătorești sunt pronunțate, în timp ce motivarea acestora vine după o lună (dacă nu este întârziată). Această diferență de timp între hotărâre și motivare poate avea, de asemenea, un impact negativ asupra coerenței și calității hotărârilor, și poate alimenta speculațiile cu privire la motivele care au stat la baza hotărârii, precum și neîncrederea sau criticile la adresa instituțiilor judiciare. CSM a raportat că este în desfășurare un proiect-pilot pentru alinierea hotărârilor judecătorești și motivările acestora. A fost remarcată și importanța aplicării uniforme a legii și a executării uniforme a hotărârilor judecătorești de către administrația publică, drept factor care duce la consecvența hotărârilor judecătorești.

2.5.Reformele structurale

Reformele structurale privind administrarea justiției s-au dovedit a avea un impact direct asupra eficacității justiției. Chestiuni precum eficiența, independența și costurile rezonabile ale sistemului de justiție, precum și accesul ușor la acesta sunt, în ansamblu, factori importanți ai unui sistem de justiție eficace. Acest lucru este valabil atât pentru cetățeni, cât și pentru societăți, iar justiția reprezintă un element-cheie al unui climat de afaceri de succes.

Cadrul strategic

În aprilie 2016, Guvernul a adoptat un plan de acțiune privind Strategia de dezvoltare a sistemului judiciar 2015-2020, cuprinzând o planificare detaliată a acțiunilor și instituțiilor responsabile, inclusiv un buget detaliat și sursele de finanțare. Pachetul financiar alocat planului de acțiune pe o perioadă de patru ani (2016-2020) este de aproximativ 509 milioane EUR . Acesta va fi finanțat din bugetul național (54 %), din fonduri UE și de la Banca Mondială. Punerea integrală în aplicare a planului de acțiune va fi esențială pentru îmbunătățirea durabilă a administrării justiției și a încrederii în sistemul judiciar.

În 2016 au fost puse în aplicare măsuri importante în cadrul planului de acțiune. În septembrie a fost instituit Consiliul de management strategic. Membrii acestuia sunt ministrul justiției, președintele CSM, președintele ICCJ și procurorul general. Consiliul este responsabil cu stabilirea priorităților de ordin general ale sistemului judiciar, inclusiv dezvoltarea și alocarea resurselor umane și materiale, și va urmări punerea în aplicare a măsurilor din planul de acțiune. Se așteaptă ca prin activitatea sa, Consiliul de management strategic să contribuie la abordarea problemelor pentru care responsabilitatea este partajată între mai multe instituții: bugetul, personalul, grefierii, clădirile și sistemele informatice. De asemenea, trebuie menționate acțiunile întreprinse de CSM pentru consolidarea integrității în cadrul sistemului judiciar.

Resurse

Ministrul justiției a continuat să sprijine reforma sistemului judiciar prin asigurarea bugetului pentru sistemul judiciar și prin furnizarea unui număr total de 630 de posturi suplimentare: 342 de posturi de judecători și 168 de posturi de personal auxiliar de specialitate pentru instanțe; 40 de posturi pentru DNA, 40 de posturi pentru DIICOT și 40 pentru Ministerul Public, pentru a permite acestora să își dezvolte capacitatea internă de a pune în aplicare măsuri de supraveghere electronică. În total, bugetul pe 2016 al Ministerul Justiției a fost în jurul sumei de 693 de milioane EUR.

Instrumentele de gestionare a procesului judiciar, eficiența și calitatea acestuia

CSM a continuat să dezvolte instrumente de monitorizare și gestionare a activităților instanțelor și de gestionare a diferitelor activități administrative și de resurse umane: Sistemul STATIS, care monitorizează activitatea instanțelor în soluționarea cauzelor, a fost extins și îmbunătățit. CSM publică la fiecare șase luni rezultatele indicatorilor cumulați de performanță, punând în evidență punctele forte și punctele mai slabe, precum și măsurile de remediere a acestora din urmă. Se realizează, de asemenea, o analiză a instanțelor cu cele mai bune performanțe pentru a se evidenția bunele exemple și cele mai bune practici. Analiza cumulativă pe parcursul mai multor ani va furniza, totodată, un instrument de politică important pentru gestionarea resurselor umane și a politicilor în domeniul justiției, în general.

S-au depus eforturi și în direcția arhivării electronice la nivelul instanțelor și parchetelor. În special, a fost creat un mecanism pentru transmiterea rechizitoriilor și a acordurilor de recunoaștere a vinovăției de la parchete la instanțe prin sistemul electronic de gestionare a cauzelor (ECRIS). CSM, INM și Școala Națională de Grefieri lucrează la standardizarea modelelor electronice de hotărâri judecătorești atât în materie civilă, cât și în materie penală.

Echilibrarea volumului de muncă

Problema dezechilibrelor privind volumul de muncă este o veche problemă abordată în cadrul MCV. Există un grup de lucru comun care caută soluții practice, cum ar fi modificarea jurisdicției teritoriale. De exemplu, anul acesta CSM a propus modificarea zonei geografice acoperite de unele instanțe. Chestiunea parchetelor mici constituie, de asemenea, o preocupare majoră pentru procurorul general.

O altă problemă care are impact asupra volumului de muncă al instanțelor este repetitivitatea cauzelor, cele mai multe dintre acestea fiind, în principal, acțiuni inițiate de cetățeni împotriva administrației publice, care par să creeze o sarcină inutilă. Acest aspect a fost menționat în rapoartele MCV anterioare și în contextul consecvenței jurisprudenței și al executării hotărârilor judecătorești, dar are consecințe și asupra eficienței. Identificarea cauzelor echivalente și a hotărârilor juridice relevante poate îndeplini, de asemenea, un rol de sprijin pentru grefierii cu pregătire în domeniul juridic. Cu toate acestea, proiectul de lege prin care s-ar fi modernizat statutul grefierilor și s-ar fi creat o nouă categorie de grefieri - grefierii judiciari, care ar fi putut prelua unele dintre sarcinile administrative ale judecătorilor -, se află încă în Parlament. Ministerul Justiției a propus relansarea acestei dezbateri. În paralel, de asemenea, CSM a finalizat, în tandem cu Țările de Jos, un proiect privind activitatea grefierilor, care a condus la o serie de recomandări pe care CSM are intenția să le aplice în instanțele din România.