COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL ȘI COMITETUL REGIUNILOR Construirea unei Europe deschise și sigure: bugetul în domeniul afacerilor interne în perioada 2014-2020 /* COM/2011/0749 final */





1. Finanțarea în domeniul Afacerilor interne 1.1. Finanțarea în domeniul afacerilor interne în context mai larg Crearea unui spațiu de libertate, securitate și justiție reprezintă unul dintre elementele fundamentale ale proiectului european. Politicile din domeniul afacerilor interne contribuie la acest proiect prin construirea unei Europe în care persoanele pot intra, circula și trăi liber, având convingerea că le sunt respectate drepturile și că le este asigurată securitatea. O abordare integrată a migrației și securității poate aduce beneficii UE și partenerilor săi. Importanța tot mai mare a politicilor din domeniul afacerilor interne a fost confirmată de Programul de la Stockholm[1] și de planul de acțiune[2] aferent acestuia. Acesta reprezintă, de asemenea, unul dintre domeniile în care s-au înregistrat schimbări importante în temeiul Tratatului de la Lisabona[3]. În domeniul securității interne, Comunicarea Comisiei privind strategia de securitate internă în acțiune[4] identifică obiective strategice clare și oferă o bază pentru acțiuni concertate pentru a depăși provocările comune din domeniul securității în anii următori. Prin cooperare și solidaritate la nivelul UE, precum și cu țări din afara UE, s-au realizat progrese considerabile în vederea creării unei Europe mai deschise și mai sigure. În ciuda acestor progrese, Europa continuă să se confrunte cu multe provocări. Este necesar un răspuns amplu, coerent și eficace la provocarea reprezentată de migrație. De asemenea, cetățenii se așteaptă ca Uniunea să contribuie la asigurarea securității prin combaterea criminalității organizate, a terorismului și a altor amenințări. Bugetul UE joacă un rol esențial în transformarea obiectivelor Uniunii în materie de afaceri interne în rezultate tangibile. Se creează un spațiu de libertate, securitate și justiție prin intermediul unei game de „instrumente”, printre care se numără programe de cheltuieli, rețele, sisteme informatice de mari dimensiuni și agenții UE. În comunicarea sa din 29 iunie 2011 privind următorul cadru financiar multianual[5], Comisia a propus un buget pentru afaceri interne de 10,9 miliarde EUR (în prețuri curente) pentru perioada 2014-2020, fiind menținut nivelul de cheltuieli prevăzut la sfârșitul cadrului financiar 2007-2013, valoarea respectivă rămânând sub 1% din bugetul total al UE. Pe baza rezultatelor evaluării și a consultării părților interesate, structura următorului cadru financiar multianual reprezintă o ocazie de a alinia mai bine cheltuielile prevăzute la nivelul UE cu obiectivele politicii strategice a Uniunii. Aceasta reprezintă, de asemenea, o șansă crucială de a îmbunătăți și simplifica metoda de finanțare. Prezenta comunicare prezintă modul în care Comisia a valorificat aceste oportunități în domeniul afacerilor interne. 1.2. Perspective: provocările privind politica în domeniul afacerilor interne În următoarele decenii, Uniunea va continua să se confrunte cu provocări importante în domeniul afacerilor interne. UE va trebui să combată traficul de persoane și să găsească soluții adecvate pentru migrația ilegală. În același timp, Uniunea trebuie să continue să demonstreze solidaritate cu cei care au nevoie de protecție internațională. Finalizarea unui sistem european comun de azil mai eficient, care să ofere mai multă protecție și să reflecte valorile noastre rămâne o prioritate. Având în vedere schimbările demografice, modificările structurale de pe piețele muncii și structurile concurenței în materie de competențe, o politică în materie de imigrație legală și integrare orientată spre viitor va fi esențială pentru sporirea competitivității și a coeziunii sociale în cadrul UE, pentru îmbogățirea societăților noastre și pentru crearea de șanse pentru toți. Aceasta ar trebui privită în contextul celor șapte inițiative emblematice prezentate în Strategia Europa 2020[6], care vizează să ajute UE să depășească actuala criză economică și financiare și să realizeze o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Asigurarea unui mediu de siguranță și securitate este necesară și benefică pentru creșterea economică, culturală și socială a UE, aceasta având de jucat un rol decisiv, prin abordarea amenințărilor reprezentate de criminalitatea gravă, de criminalitatea organizată, de criminalitatea informatică și de terorism și prin asigurarea gestionării frontierelor externe ale UE sau prin asigurarea unui răspuns rapid la crizele emergente cauzate de catastrofe naturale sau provocate de om. În era globalizării, în care amenințările sunt din ce în ce mai mari și au tot mai mult o dimensiune transnațională, niciun stat membru nu poate reacționa în mod eficace pe cont propriu. Este necesar un răspuns european coerent și amplu pentru a se asigura faptul că autoritățile de aplicare a legii pot lucra eficace la nivel transfrontalier și între jurisdicții. Măsurile de aplicare a legii sunt necesare pentru garantarea securității Europei, dar este de o importanță capitală ca acestea să respecte drepturile fundamentale consacrate în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Cooperarea cu țările terțe și cu organizațiile internaționale este esențială pentru realizarea acestor obiective. Evenimentele recente din Africa de Nord au demonstrat cât de important este ca UE să aibă o abordare coordonată și cuprinzătoare în materie de migrație, frontiere și securitate. Dimensiunea externă a politicilor UE în materie de afaceri interne, care este din ce în ce mai importantă, trebuie, prin urmare, consolidată, în deplină coerență cu politica externă a Uniunii. 1.3. Valoarea adăugată a intervenției UE Gestionarea fluxurilor migratorii și a amenințărilor la adresa securității reprezintă provocări care nu pot fi abordate de statele membre acționând singure. Bugetul UE este unul dintre instrumentele-cheie ale Uniunii pentru a aborda aceste provocări. Acesta oferă valoare adăugată atât prin abordarea problemei reprezentate de faptul că statele nu sunt solicitate în aceeași măsură într-o Uniune fără frontiere interne, cât și prin finanțarea acțiunilor transfrontaliere mai eficient decât este posibil la nivel pur național. Unele state membre se confruntă cu o presiune deosebit de mare, de exemplu ca urmare a situației lor geografice specifice și a lungimii frontierelor externe ale Uniunii pe care trebuie să le gestioneze. Eliminarea controalelor la frontierele interne trebuie să fie însoțită de măsuri de control și supraveghere eficace a frontierelor externe ale Uniunii. Principiul solidarității și al distribuirii echitabile a responsabilităților între statele membre stă, prin urmare, la baza politicilor comune privind azilul, migrația și frontierele externe. Bugetul UE oferă mijloacele necesare pentru abordarea implicațiilor financiare ale acestui principiu. În domeniul securității, criminalitatea gravă și criminalitatea organizată, terorismul și alte amenințări la adresa securității au tot mai mult un caracter transfrontalier. Cooperarea și coordonarea transnațională între autoritățile de aplicare a legii sunt esențiale pentru a preveni și a combate cu succes aceste infracțiuni, de exemplu prin schimb de informații, anchete comune, activități de formare comune, tehnologii interoperabile și evaluări ale amenințărilor și ale riscurilor comune. Gestionarea fluxurilor migratorii, a frontierelor externe ale UE și a securității UE necesită resurse și capacități substanțiale din partea Uniunii și a statelor membre. Îmbunătățirea cooperării și coordonării operaționale care implică punerea în comun a resurselor în domenii precum formarea și echipamentele creează economii de scară și sinergii, asigurându-se astfel o utilizare mai eficientă a fondurilor publice și consolidarea solidarității, a încrederii reciproce și a împărțirii între statele membre a responsabilității privind politicile comune ale UE. Acest lucru este deosebit de relevant în domeniul securității, unde sprijinul financiar pentru toate formele de operațiuni transfrontaliere comune este esențial pentru consolidarea cooperării între poliție, autoritățile vamale, polițiștii de frontieră și autoritățile judiciare. În ceea ce privește dimensiunea externă a afacerilor interne, adoptarea de măsuri și punerea în comun a resurselor la nivelul UE vor duce la o creștere semnificativă a influenței UE necesare pentru a convinge țările terțe să colaboreze cu Uniunea privind acele aspecte legate de migrație și de securitate care sunt în principal în interesul Uniunii și al statelor membre. 2. Prioritățile în materie de finanțare 2.1. Scurtă prezentare a viitorului buget pentru afaceri interne La 29 iunie 2011, Comisia și-a prezentat propunerea privind cadrul financiar multianual. În domeniul afacerilor interne, Comisia a propus un buget total de 10 911 milioane EUR (în prețuri curente) pentru perioada 2014-2020, ceea ce reprezintă o creștere substanțială comparativ cu media cadrului financiar multianual actual (6 449 milioane EUR pentru perioada 2007-2013, în prețuri curente). Această valoare acoperă nu numai cheltuielile cu programele financiare, ci și finanțarea sistemelor informatice de mari dimensiuni și a agențiilor UE care își desfășoară activitatea în domeniul afacerilor interne[7]. Bugetul pentru afaceri interne în perioada 2014-2020 || Milioane EUR (în prețuri curente) Fondul pentru azil și migrație inclusiv Programul de reinstalare și Rețeaua europeană de migrație || 3 869 Fondul pentru securitatea internă inclusiv noi sisteme informatice de mari dimensiuni || 4 648 Sisteme informatice de mari dimensiuni existente și Agenția IT || 822 Subtotal || 9 339 Agenții (Europol, Frontex, EASO, CEPOL și OEDT) || 1 572 Total || 10 911 2.2. Două fonduri pentru sprijinirea politicilor în domeniul afacerilor interne Comisia propune simplificarea structurii programelor din domeniul afacerilor interne prin reducerea numărului de fonduri la două: un Fond pentru azil și migrație și un Fond pentru securitatea internă. Sunt necesare două cadre de finanțare cuprinzătoare pentru a sprijini politicile-cheie în domeniul migrației și securității, care sunt foarte diferite, dar complementare, întrucât vor sta la baza afacerilor interne și în perioada de după 2013. Structura juridică a fondurilor este explicată în anexa 1. Fondul pentru azil și migrație va avea un buget total de 3 869 de milioane EUR (în prețuri curente) și se va axa pe fluxurile de persoane și pe gestionarea integrată a migrației. Fondul pentru securitatea internă va avea un buget total de 4 648 de milioane EUR (în prețuri curente) pentru a sprijini punerea în aplicare a Strategiei de securitate internă[8] și o abordare coerentă și amplă a cooperării în domeniul aplicării legii, inclusiv gestionarea frontierelor externe ale UE. Ambele fonduri vor avea o dimensiune externă pentru a sprijini acțiunile din țările terțe și legate de acestea care servesc în principal interesele și obiectivele UE, au un impact direct în UE și în statele sale membre și asigură continuitatea cu activități puse în aplicare pe teritoriul UE. Această finanțare, care va fi concepută și pusă în aplicare în concordanță cu acțiunea externă și politica externă ale UE, nu este destinată să sprijine acțiunile orientate spre dezvoltare și va completa, atunci când va fi cazul, asistența financiară furnizată prin instrumentele de asistență externă. În timp ce aceste din urmă instrumente sprijină fie nevoile de dezvoltare ale țărilor beneficiare, fie interesele politice generale ale UE cu parteneri strategici, fondurile din domeniul afacerilor interne vor susține acțiuni specifice în țările terțe care sunt în interesul politicii UE în domeniul migrației și obiectivele UE în materie de securitate internă. Prin urmare, acestea vor acoperi o lacună specifică și vor contribui la completarea setului de instrumente aflat la dispoziția Uniunii. De asemenea, fiecare fond va oferi finanțare pentru o reacție rapidă în situații de urgență, astfel încât UE să poată reacționa rapid și eficace la crizele legate de migrație sau de securitate. 2.2.1. Fondul pentru azil și migrație Fondul pentru azil și migrație se va axa pe gestionarea integrată a fluxurilor migratorii, acoperind diverse aspecte ale politicii comune a UE în materie de azil și imigrație. Acesta va sprijini acțiunile legate de azil, migrația legală, integrarea resortisanților țărilor terțe și operațiunile de returnare. În prezent, aceste activități sunt finanțate de trei fonduri: Fondul european pentru refugiați, Fondul european de integrare a resortisanților țărilor terțe și Fondul european de returnare. În domeniul azilului, prioritatea o reprezintă dezvoltarea sistemului european comun de azil (SECA), prin asigurarea aplicării eficiente și uniforme a acquis-ului UE în materie de azil. Prin urmare, se va acorda sprijin financiar pentru măsurile puse în aplicare pentru a ameliora condițiile de primire a solicitanților de azil și procedurile de azil în statele membre. Trebuie, de asemenea, intensificate eforturile de creare a unui sistem mai eficace de împărțire a responsabilității între statele membre și cu țările terțe. Prin urmare, fondul va contribui la crearea unui Program de reinstalare al Uniunii, pentru care a fost alocată suma de 560 de milioane EUR. Acest program urmărește două obiective: de a furniza soluții durabile unui număr mai mare de refugiați, prin sprijinirea transferului lor din afara teritoriului UE și a stabilirii lor într-un stat membru al UE și de a maximiza impactul strategic al reinstalării, stabilind cu mai multă precizie persoanele care au cel mai mult nevoie de reinstalare, pe baza priorităților comune ale UE în materie de reinstalare. Aceste priorități vor fi stabilite pentru perioade de doi ani, cu implicarea Parlamentului European și a Consiliului și în colaborare cu Înaltul Comisar al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați (ICNUR) și cu Biroul European de Sprijin pentru Azil. De asemenea, fondul va sprijini transferul beneficiarilor de protecție internațională în cadrul UE („transfer în interiorul UE”). În acest scop, se vor acorda stimulente financiare (sume forfetare) acelor state membre care se angajează să reinstaleze sau să transfere un număr de persoane prin intermediul unui exercițiu de „asumare de angajamente”, derulat din doi în doi ani, pe baza priorităților comune ale UE în materie de reinstalare. În acest context, fondul va contribui, de asemenea, la consolidarea capacităților țărilor terțe, în special în cadrul programelor de protecție regională. În domeniul integrării resortisanților țărilor terțe, până în prezent finanțarea a sprijinit statele membre în elaborarea unor strategii naționale de integrare a resortisanților țărilor terțe sau în consolidarea strategiilor naționale deja existente. În faza de programare următoare, accentul se va pune pe o abordare locală, mai bine orientată, în sprijinul unor strategii coerente concepute special pentru a promova integrarea resortisanților țărilor terțe la nivel local și regional, cum ar fi cursuri de orientare civică, participare la viața civică și socială, acces egal la servicii etc. Se va acorda o atenție deosebită nevoilor specifice ale grupurilor de imigranți celor mai vulnerabile, precum refugiații, minorii neînsoțiți, persoanele în vârstă și victimele traficului de persoane. În plus, măsurile de preadmisie puse în aplicare în țările de origine vor beneficia, de asemenea, de sprijin ca o modalitate crucială de facilitare a migrației legale către UE și de promovare a integrării într-un stadiu incipient. Sprijinul furnizat de Fondul pentru azil și migrație în vederea integrării resortisanților țărilor terțe și acțiunile finanțate de Fondul social european care vizează îmbunătățirea competențelor migranților și a integrării acestora pe piața muncii vor fi complementare. În vederea facilitării migrației legale, fondul va furniza, de asemenea, sprijin financiar țărilor terțe pentru punerea în aplicare a unor măsuri în cadrul parteneriatelor pentru mobilitate care au loc fie în cadrul UE, fie în țările terțe, care vizează în primul rând satisfacerea nevoilor și realizarea priorităților UE. În ceea ce privește returnarea, accentul se va deplasa de pe consolidarea capacităților pentru gestionarea returnărilor pe acordarea de sprijin pentru returnări durabile, programele de returnare voluntară asistată (fără a exclude operațiunile de returnare forțată) și măsurile de reintegrare, precum și pe acordarea de sprijin pentru îmbunătățirea modului de tratare a grupurilor-țintă pe parcursul procesului de prereturnare, în special a condițiilor de detenție. Acordurile de readmisie reprezintă un instrument important pentru gestionarea eficientă a fluxurilor migratorii, în special în lupta împotriva imigrației ilegale, precum și o componentă importantă a politicii UE în materie de returnare, deoarece facilitează returnarea rapidă a migranților ilegali. Prin urmare, vor fi disponibilă fonduri pentru a consolida capacitățile țărilor terțe de readmisie a migranților ilegali, fie în ceea ce privește reintegrarea propriilor resortisanți, fie prin readmisia mai departe a resortisanților țărilor terțe în țările lor de origine. Primele lecții desprinse din evenimentele din sudul Mediteranei demonstrează faptul că UE trebuie să fie în măsură să răspundă rapid și eficace la situațiile de criză și la sosirea neprevăzută a unui număr mare de persoane, inclusiv a unor fluxuri mixte. Fondul include resurse financiare care pot fi activate rapid ca răspuns la diverse tipuri de crize legate de migrație. Prin extinderea domeniului de aplicare al rezervei pentru ajutoare de urgență, în cazul în care acest lucru se convine între Comisie, Parlamentul European și Consiliu în cadrul proiectului de acord interinstituțional privind cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară[9], s-ar putea, de asemenea, aloca mai multe mijloace financiare în cazul unor astfel de urgențe. 2.2.2. Fondul pentru securitatea internă Fondul pentru securitatea internă[10] răspunde invitației adresate în cadrul Programului de la Stockholm de creare a unui fond care să sprijine punerea în aplicare a strategiei de securitate internă și o abordare coerentă și extinsă a cooperării în domeniul aplicării legii, inclusiv a gestionării frontierelor externe ale Uniunii. Activitățile sprijinite în prezent de programele specifice ISEC (Prevenirea și combaterea criminalității) și CIPS (Prevenirea, pregătirea și gestionarea consecințelor riscurilor terorismului și a altor riscuri în materie de securitate), precum și cele sprijinite de Fondul pentru frontierele externe, vor fi, prin urmare, finanțate din Fondul pentru securitatea internă. În ceea ce privește securitatea internă, fondul va oferi sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea criminalității și combaterea formelor grave de criminalitate transfrontalieră, precum și pentru gestionarea situațiilor de criză și protecția infrastructurii critice a UE. Fondul va contribui la combaterea diverselor forme de criminalitate gravă și criminalitate organizată prin consolidarea cooperării în domeniul aplicării în practică a legii, de exemplu sprijin financiar pentru operațiunile comune ale autorităților de aplicare a legii (inclusiv ale echipelor comune de anchetă), prin punerea în comun a resurselor, prin schimb de informații și de bune practici sau prin acțiuni de formare pentru organele de aplicare a legii. Se va furniza finanțare și pentru instituirea unor instrumente comune, inclusiv a unor sisteme IT interoperabile și a unor canale de comunicații securizate la nivel de state membre, necesare pentru cooperarea în materie de aplicare a legii. Pentru a combate amenințarea tot mai mare pe care o reprezintă criminalitatea informatică, va fi acordat sprijin financiar pentru înființarea unui centru de combatere a criminalității informatice prin care statele membre și instituțiile UE vor putea să își consolideze capacitatea analitică și operațională privind desfășurarea de anchete și cooperarea cu partenerii internaționali. În plus, se acordă finanțare pentru proiectele deosebit de inovatoare care urmăresc elaborarea unor noi metode și tehnologii, în special testarea și validarea rezultatelor activității de cercetare în materie de securitate finanțată de UE. Acest lucru va contribui la eliminarea decalajului dintre rezultatele cercetării realizate cu sprijinul celui de al 8-lea program-cadru și aplicarea lor în practică, în beneficiul comunității de aplicare a legii. De asemenea, va fi acordat sprijin financiar și pentru protecția infrastructurii critice și pentru consolidarea capacității statelor membre și a UE de a gestiona riscurile reprezentate de terorism și alte riscuri în materie de securitate, precum și de a gestiona situațiile de criză. Fondul va sprijini și măsurile de blocare a accesului teroriștilor la finanțare, inclusiv prin instituirea unui sistem european de urmărire a finanțărilor în scopuri teroriste (TFTS european)[11], precum și a accesului la explozivi și substanțe chimice, biologice, radiologice și nucleare (CBRN). Vor fi disponibile fonduri și pentru promovarea acțiunilor de abordare a radicalizării violente și a recrutării, precum și pentru sprijinirea victimelor terorismului. De asemenea, se va acorda sprijin pentru dimensiunea externă a politicii de securitate internă, de exemplu pentru cooperarea cu țările terțe pe teme care afectează direct Uniunea, precum traficul de persoane, traficul de droguri și de arme, dezmembrarea rețelelor criminale internaționale, prevenirea terorismului și a altor riscuri în materie de securitate. În plus, în domeniul securității interne pot exista incidente sau noi amenințări care necesită un răspuns rapid și eficace la nivelul UE, de exemplu atacuri teroriste sau atacuri cibernetice de mare amploare. Prin urmare, în Fondul pentru securitatea internă a fost încorporat un mecanism de răspuns în situații de urgență, astfel încât UE să poată elibera fonduri pentru o intervenție inițială rapidă în colaborare cu statele membre în cauză. Acest mecanism va completa fondurile disponibile în cadrul Fondului de solidaritate al UE, creat pentru a veni în ajutorul oricărui stat membru în cazul unui dezastru important, natural sau provocat de om, și finanțarea din cadrul Instrumentului financiar de protecție civilă, care vizează dezastrele (accidentele) naturale și provocate de om. În domeniul frontierelor externe, este momentul ca eforturile statelor membre în materie de control la frontiere să fie susținute mai mult din bugetul UE și să se facă acest lucru mai consecvent și mai sistematic, considerând noțiunea de control la frontieră drept „serviciu public” efectuat de către statele membre în interesul și în numele UE. Fondul va oferi sprijin operațional pentru a compensa eforturile depuse de statele membre pentru a asigura securitatea frontierelor externe ale Uniunii. De asemenea, va fi disponibil sprijin și pentru consolidarea punerii în aplicare a acquis-ului Schengen, cooperarea consulară în domeniul vizelor (de exemplu, intensificarea traficului de frontieră local și crearea unor centre comune pentru solicitarea de vize) și dezvoltarea în continuare a unui sistem de gestionare integrată a frontierelor prin îmbunătățirea, înlocuirea și modernizarea echipamentelor/infrastructurii pentru vize și frontiere în conformitate cu noile evoluții tehnologice. Acest lucru ar include, în special, consolidarea capacităților operaționale ale statelor membre în cadrul standardelor EUROSUR. În ceea ce privește dimensiunea externă a gestionării frontierelor, fondul va oferi sprijin clar direcționat pentru consolidarea cooperării cu țările terțe și a anumitor aspecte-cheie ale capacităților lor de supraveghere și gestionare a frontierei în domenii care prezintă un interes special și care au un impact direct în UE. De exemplu, în cadrul EUROSUR, ar putea fi pusă la dispoziție fonduri pentru a face legătura între sistemele și infrastructurile țărilor terțe și cele ale UE, pentru a se permite schimbul periodic de informații. Sisteme informatice de mari dimensiuni: o provocare deosebită Sistemele informatice de mari dimensiuni care asigură gestionarea fluxurilor migratorii ce trec frontierele externe ale Uniunii aduc o valoare adăugată ridicată la nivelul UE. Cu toate acestea, experiența a arătat că dezvoltarea și gestionarea unui astfel de sistem pot fi deosebit de dificile. În comunicarea sa din iunie 2011, Comisia propune să se pună deoparte un pachet de 822 de milioane EUR (în prețuri curente) pentru gestionarea sistemelor informatice existente de mari dimensiuni (Sistemul de informații Schengen II, Sistemul de informații privind vizele și Eurodac). Gestionarea acestor sisteme va fi transferată de la Comisie la viitoarea Agenție IT, atunci când acesta va deveni operațională, în 2012. În ceea ce privește noile sisteme informatice, în cadrul Fondului pentru securitatea internă este creat un program specific, cu un buget de 1,1 miliarde EUR (în prețuri curente) pentru dezvoltarea de către Comisie și în statele membre a unor viitoare sisteme informatice, cum ar fi Sistemul de intrare/ieșire și Programul de înregistrare a pasagerilor (pachetul „frontiere inteligente”)[12]. Dezvoltarea acestor noi sisteme nu va începe decât în momentul în care Parlamentul European și Consiliul vor adopta temeiul juridic al sistemelor care să stabilească în mod clar specificațiile lor. Prin urmare, nu se preconizează cheltuieli până în 2015, când Comisia prevede să încredințeze dezvoltarea sistemelor Agenției IT. Un cadru strategic multianual va stabili principalele acțiuni care trebuie desfășurate, precum și bugetul corespunzător și un calendar de punere în aplicare. În vederea realizării de economii și pentru a asigura coerența tehnică și o punere în aplicare fără probleme, fondul va acoperi costurile aferente dezvoltării atât a componentelor centrale, cât și a celor naționale ale noilor sisteme. Atunci când aceste sisteme vor deveni operaționale, sprijinul pentru costurile operaționale la nivel central ar urma să fie transferate Agenției IT. Statele membre vor fi în măsură să utilizeze sprijinul operațional din cadrul programelor lor multianuale pentru a acoperi costurile operaționale ale acestor sisteme la nivel național. 3. Îmbunătățirea acordării de finanțare 3.1. Programarea și gestionarea finanțării în domeniul afacerilor interne: punerea accentului pe flexibilitate și pe rezultate Cea mai mare parte a finanțării în domeniul afacerilor interne va fi executată prin metoda gestionării partajate, și anume în parteneriat cu statele membre. Prin urmare, gestiunea partajată va deveni principalul mecanism de acordare de fonduri pentru toate politicile din domeniul afacerilor interne, inclusiv pentru securitatea internă. Totuși, acest lucru nu va fi o simplă continuare a sistemului de gestionare partajată existent, ci va marca trecerea la o gestiune partajată simplificată și mai orientată spre rezultate. Se vor menține gestiunea directă și indirectă pentru asistența tehnică, pentru proiectele specifice deosebit de inovatoare sau transnaționale și pentru majoritatea acțiunilor din țările terțe și legate de acestea, precum și pentru a sprijini actorii nestatali, pentru a promova evenimentele și studiile și pentru a elibera rapid fonduri în situații de urgență. În timpul consultării publice privind viitorul finanțării pentru afacerile interne, părțile interesate au solicitat simplificarea și facilitarea accesului la finanțare. Aceste cerințe au fost luate în considerare la conceperea noilor fonduri pentru afacerile interne. În rezoluția sa din 8 iunie 2011, Parlamentul European a salutat intenția Comisiei de a reduce numărul instrumentelor financiare pentru afacerile interne la o structură de două fonduri și, acolo unde este posibil, să se treacă la gestiunea partajată, considerând că această abordare ar contribui în mod semnificativ la creșterea nivelului de simplificare, raționalizare, consolidare și transparență al finanțării în domeniul afacerilor interne[13]. O monitorizare și o modalitate de evaluare solidă sunt esențiale pentru a putea măsura progresele înregistrate în execuția fondurilor. Cu toate acestea, migrația și securitatea sunt domenii care nu se pretează la definirea și utilizarea unor indicatori preciși, deoarece sunt, în principal, determinate de factori externi sau sunt dificil de monitorizat. De exemplu, numărul solicitanților de azil care sosesc în UE depinde de instabilitatea politică din țările terțe și amploarea imigrației ilegale este dificil de măsurat, având în vedere caracterul clandestin al acesteia. Nivelul cheltuielilor în materie de migrație și de securitate nu trebuie, prin urmare, să fie condiționat exclusiv de date numerice, care nu reflectă neapărat situația de pe teren sau sunt determinate în principal de factori externi. Din acest motiv, modalitățile de evaluare și de monitorizare propuse pentru cele două fonduri se bazează atât pe evaluări cantitative, cât și calitative (inclusiv pe evaluări ale riscurilor), care iau în considerare o serie de indicatori. 3.1.1. Gestiunea partajată Pentru resursele utilizate în cadrul gestiunii partajate este necesar un ciclu de programare și de raportare flexibil pentru a se asigura faptul că programele naționale ale statelor membre sunt aliniate pe deplin la prioritățile și obiectivele de la nivelul UE. Comisia propune să se treacă de la sistemul actual de programare anuală într-un cadru multianual, realizată în conformitate cu priorități politice definite în linii mari, la o programare multianuală precedată de un „dialog politic”. La începutul următorului cadru financiar multianual, Comisia va iniția un dialog politic la nivel de înalți funcționari în materie de finanțare a afacerilor interne cu fiecare stat membru și, în cazul unora dintre părțile Fondului pentru securitatea internă, cu statele asociate la Schengen, înainte de începerea negocierilor privind programele lor multianuale. Prin implicarea autorității centrale responsabile din fiecare stat participant și punând accentul pe modul în care va utiliza finanțarea UE pentru a contribui la atingerea tuturor obiectivelor politicii UE în domeniul afacerilor interne, dialogul politic va duce la o mai bună concentrare asupra obiectivelor, a rezultatelor și a impacturilor (și nu asupra intrărilor și ieșirilor). Comisia va informa Parlamentul European cu privire la rezultatele dialogului. De regulă, distribuția fondurilor între statele membre se va baza pe o combinație între o sumă de bază și una flexibilă. Suma de bază, calculată în funcție de criterii obiective și de nevoile statelor membre, va fi alocată statelor membre la începutul următorului cadru financiar multianual. Acest lucru va asigura continuitatea finanțării și le va oferi statelor membre capacitatea de previzionare de care au nevoie pentru a-și planifica programele naționale în mod adecvat. La suma de bază va fi adăugată una flexibilă, în funcție de disponibilitatea fiecărui stat membru de a finanța, în cadrul programului său național, acțiuni care să răspundă priorităților specifice ale UE (care trebuie deosebite de „acțiunile Uniunii” realizate prin gestiune centralizată). Această finanțare ar urma să fie alocată în două etape, în cursul dialogului politic, la începutul cadrului financiar multianual, și în urma unei evaluări la jumătatea perioadei, în 2017. Pachetul financiar rezervat pentru activitățile din domeniul reinstalării și/sau relocării din cadrul Fondului pentru azil și migrație va fi distribuit între statele membre pe baza unui exercițiu de asumare de angajamente derulat din doi în doi ani. Luând în considerare rezultatul acestor dialoguri politice, programele multianuale naționale vor descrie situația inițială, vor stabili obiectivele generale pe care statele membre își propun să le realizeze în domeniul afacerilor interne și obiectivele specifice pe care intenționează să le atingă prin intermediul resurselor furnizate de fond. Pentru aceste obiective, programul va identifica scopuri precise și exemple de acțiuni-cheie. În plus, se va indica într-un plan financiar modul în care resursele alocate trebuie angajate și cheltuite pe parcursul întregii perioade de șapte ani. Pentru a evalua progresele înregistrate, statele membre vor trebui să prezinte rapoarte anuale cu privire la rezultatele obținute în cadrul programelor lor și al gestiunii financiare. Dialogul politic va fi reluat în cazul în care un stat membru solicită modificarea programului său multianual. Evaluarea de la jumătatea perioadei, din 2017, va reprezenta ocazia de a se reexamina situația din statele membre și executarea programelor până în acel moment, precum și de a se aloca noi resurse pentru ultimii trei ani ai următorului cadru financiar multianual (2018-2020). Aceste resurse suplimentare vor fi puse la dispoziție luând în considerare evaluările riscurilor/necesităților și/sau schimbarea priorităților UE. Comisia va informa Parlamentul European cu privire la modificările semnificative ale programelor multianuale și la progresele realizate în punerea în aplicare a programelor, în general. Sistemele de gestiune și control care urmează să fie instituite de statele participante vor fi simplificate. În conformitate cu Regulamentul financiar revizuit, acestea vor urmări consolidarea răspunderii prin atribuirea responsabilității privind gestionarea financiară unei singure autorități, pentru a reduce numărul de niveluri de control și pentru a contribui la furnizarea de asigurări cu privire la conturi, la buna funcționare a sistemului, la legalitatea și conformitatea tranzacțiilor și la respectarea principiului bunei gestiuni financiare. 3.1.2. Gestionarea centralizată (directă sau indirectă) Finanțarea care va fi canalizată prin programele multianuale naționale ale statelor membre va fi completată prin credite alocate pentru activități în materie de politici care urmează a fi gestionate prin gestiune directă și indirectă. Acțiunile eligibile sunt definite în linii mari pentru a se pune la dispoziție o gamă de instrumente pentru elaborarea de legislație și coordonarea politicilor. Așa-numitele „acțiuni ale Uniunii” vor oferi sprijin pentru acțiunile transnaționale, în special pentru acțiunile deosebit de inovatoare și pentru majoritatea acțiunilor din țările terțe și legate de acestea (dimensiunea externă). Va fi, de asemenea, disponibilă finanțare pentru acțiunile urgente implementate în cadrul unui mecanism de acțiune rapidă în situații de urgență, pentru a sprijini rețele precum Rețeaua europeană de migrație, asistența tehnică, realizarea de studii și organizarea de evenimente, precum și dezvoltarea, sub responsabilitatea Comisiei, de noi sisteme informatice pentru gestionarea fluxurilor migratorii care trec frontierele externe ale Uniunii. Aceste alocări vor fi tratate ca un pachet financiar unic, care urmează să fie cheltuit ținând seama de evoluțiile în materie de politici sau ale situației în statele membre ori în țările terțe. Prin urmare, este posibil ca, într-un anumit an, întregul pachet financiar să fie cheltuit pentru un singur tip de acțiuni, de exemplu acțiunile în situații de urgență. În acest moment, în care se preconizează o reducere a resurselor umane și administrative de care dispune Comisia, se va recurge mult mai puțin la cererile de propuneri, care durează mult și necesită multă mână de lucru. Pentru a garanta flexibilitatea și o furnizare rapidă și eficientă de fonduri, acțiunile în situații de urgență și „acțiunile Uniunii” vor fi puse în aplicare de către o serie de actori, ca de exemplu organizațiile internaționale (acorduri de finanțare) și organizații ale societății civile („parteneriate-cadru”) sau prin încredințarea unor sarcini specifice agențiilor UE existente, precum Frontex, Europol și EASO, ținându-se seama de faptul că și agențiile fac obiectul unor reduceri de personal. 4. Ce se schimbă? Principalele inovații Simplificarea reprezintă o preocupare majoră a părților interesate. Programul de la Stockholm solicită „un acces îmbunătățit/mai ușor” al beneficiarilor de finanțare pentru afacerile interne. În timpul consultării publice privind viitorul finanțării în domeniul afacerilor interne, părțile interesate au subliniat, de asemenea, necesitatea de a reduce sarcina administrativă și de simplificare. Prin urmare, au fost făcute eforturi considerabile pentru a se asigura faptul că noile fonduri sunt astfel concepute încât să optimizeze furnizarea de finanțare. Din acest motiv, există diferențe semnificative între arhitectura și cadrul de reglementare al noilor fonduri și structura actualei generații de programe de cheltuieli în domeniul afacerilor interne. Sunt prezentate în continuare principalele inovații. Un Fond pentru azil și migrație și un Fond pentru securitatea internă. Reducerea numărului de fonduri în domeniul afacerilor la două cadre de finanțare cuprinzătoare facilitează o abordare integrată a cheltuielilor privind migrația și securitatea, facilitând finanțarea acțiunilor care în prezent se situează la punctul de intersecție între instrumentele financiare. De exemplu, ca urmare a definiției restrânse a grupurilor-țintă care pot beneficia de asistență, în prezent se acordă sprijin pentru îmbunătățirea centrelor de primire și de detenție fie din Fondul european pentru refugiați, fie din Fondul de returnare, în funcție de tipul de grup-țintă care va beneficia de îmbunătățirile respective (solicitanții de azil sau persoanele care așteaptă să fie returnate). Prin comasarea sprijinului pentru astfel de măsuri în cadrul unui fond unic pentru azil și migrație, pot fi create sinergii și, în cele din urmă, economii de scară. Reducerea numărului de programe de cheltuieli contribuie, de asemenea, la creșterea vizibilității finanțării în domeniul afacerilor interne și garantează, astfel, o apreciere corespunzătoare a impacturilor și valorii adăugate a cheltuielilor din domeniul afacerilor interne sunt apreciate corespunzător. Se va urmări ca acțiunile finanțate din fondurile pentru afacerile interne să fie pe deplin coerente cu alte politici ale UE, cum ar fi politica de coeziune și politica în materie de justiție și cetățeni, și ca acestea să se aplice complementar cu asistența financiară furnizată prin instrumentele UE care sprijină aceste politici. Un cadru de reglementare comun. Existența unui set comun de norme în materie de programare, de raportare, de gestionare financiară, de control și de evaluare va duce la o mai bună înțelegere a normelor de către toate părțile interesate și va asigura un grad ridicat de coerență și de consecvență. Coerența este sporită și prin alinierea cadrului de reglementare al fondurilor din domeniul afacerilor interne cu Regulamentul financiar revizuit, cu normele de aplicare a acestuia și cu normele care se vor aplica altor instrumente UE din cadrul gestiunii partajate, în special celor care fac obiectul cadrului strategic comun. Un dialog politic pentru o gestiune partajată îmbunătățită și orientată mai mult pe obținerea de rezultate. Trecerea, în cadrul gestiunii partajate, la o programare multianuală însoțită de un dialog politic la nivel de înalți funcționari va asigura alinierea deplină a programelor naționale ale statelor membre la obiectivele și prioritățile de politică ale UE și axarea acestora pe obținerea de rezultate și de impacturi. Încetarea programelor anuale va reduce semnificativ sarcina administrativă pentru Comisie, statele membre și beneficiari. Repartizarea creditelor între statele membre, pe baza combinării unei sume de bază și a uneia flexibile, va reconcilia nevoia de continuitate și de stabilitate cu nevoia de flexibilitate și de adaptare la schimbări. O dimensiune externă. Componentele dimensiunii externe ale fiecărui fond vor oferi UE mijloacele de a urmări și de a realiza prioritățile politicii UE în materie de afaceri interne și de a se axa, în principal, pe interesele și obiectivele UE și pe acțiunile de sprijin din țările terțe care au un impact direct în UE și în statele sale membre. Prin asigurarea continuității finanțării, începând cu UE și continuând cu țările terțe și viceversa, aspectele interne și externe ale securității interne și ale gestionării migrației vor fi abordate mai coerent, de exemplu în ceea ce privește reinstalarea refugiaților, punerea în aplicare a acordurilor de readmisie, programele de protecție regionale, precum și cooperarea cu țările terțe combaterea traficului de persoane, prevenirea terorismului și consolidarea frontierelor externe. Cu excepția unor acțiuni specifice, în special din cadrul Fondului pentru azil și migrație, aceste activități vor fi puse în aplicare de către Comisie (gestionare centralizată), în parteneriat cu țările terțe și cu organizațiile internaționale cheie și în deplină coerență și complementaritate cu politica externă a Uniunii și cu finanțarea furnizată prin programele UE de asistență externă. Instrumentele UE de ajutor extern vor rămâne principala sursă de finanțare pentru sprijinirea consolidării capacităților țărilor terțe în domeniile migrației și securității. Îmbunătățirea utilizării expertizei agențiilor din domeniul afacerilor interne. Agențiile din domeniul afacerilor interne joacă un rol important în sprijinirea cooperării practice dintre statele membre. Pentru a utiliza mai eficace competențele și expertiza agențiilor din domeniul afacerilor interne, Comisia intenționează să facă uz de posibilitatea oferită de Regulamentul financiar de a încredința agențiilor sarcini specifice în cadrul misiunilor lor, în conformitate cu temeiurile juridice ale acestora și complementar programelor lor de lucru. Se va proceda astfel în cazul acțiunilor care au un caracter ad hoc și a căror punere în aplicare cu succes se bazează pe expertiza tehnică și operațională a agențiilor. Acest lucru nu va aduce atingere reducerilor globale de personal avute în vedere. Un răspuns rapid și eficace în situații de criză. Evenimentele recente din Africa de Nord ilustrează cât de important este ca UE să poată reacționa rapid și eficace la situațiile de criză care evoluează rapid. Instituirea unui mecanism flexibil de răspuns la situații de urgență în cadrul celor două fonduri va permite UE să răspundă în mod adecvat fluxurilor migratorii mixte și crizelor din domeniul securității interne, precum atacuri teroriste sau cibernetice. Procedurile accelerate vor asigura faptul că finanțarea poate fi eliberată în doar câteva zile. În cadrul gestiunii partajate, statele membre au, de asemenea, posibilitatea de a include în programul lor multianual o sumă de rezervă pentru evenimente neprevăzute. Statul membru în cauză va trebui să informeze Comisia cu privire la intenția sa de a folosi această rezervă, dar nu va fi necesară nicio revizuire a programului multianual, asigurându-se, astfel, o mai mare flexibilitate în situații de criză. Anexa 1 Arhitectura juridică a celor două fonduri Sunt necesare patru propuneri legislative pentru a institui, în conformitate cu tratatul, două fonduri care pot acoperi obiectivele de politică în materie de migrație și securitate în mod cuprinzător și care să pună în mod corespunzător la baza funcționării celor două fonduri un cadru comun și simplu. Spre deosebire de Fondul pentru azil și migrație, care este instituit printr-un regulament unic, crearea Fondului pentru securitatea internă necesită adoptarea a două instrumente legislative. Acest lucru se datorează dispozițiilor tratatului care se aplică domeniului afacerilor interne, în special diferitelor norme privind votul în cadrul Consiliului care decurg din geometria variabilă în temeiul Protocolului nr. 19 (privind acquis-ul Schengen), a Protocolului nr. 21 (privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție) și a Protocolului nr. 22 (privind poziția Danemarcei, inclusiv în ceea ce privește titlul V partea a treia din tratat). Prin urmare, Fondul pentru securitatea internă este creat ca un cadru de finanțare cuprinzător compus din două acte, care stabilesc diferitele componente ale fondului și obiectivele, acțiunile eligibile și pachetele financiare ale fiecărei componente: · un regulament de instituire, ca parte a Fondului pentru securitatea internă, a Instrumentului de acordare de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității, precum și pentru gestionarea situațiilor de criză; · un regulament de instituire, ca parte a Fondului pentru securitatea internă, a Instrumentului de sprijin financiar pentru frontierele externe și vize. Cele două fonduri ar trebui să funcționeze, pe cât posibil, cu mecanisme de livrare identice și să aibă o structură care să fie cât mai asemănătoare cu cea a altor instrumente financiare ale UE care intră în domeniul de aplicare al gestiunii partajate, în special fondurile care fac obiectul cadrului strategic comun. Acest lucru se realizează prin crearea unui instrument orizontal, aplicabil Fondului pentru azil și migrație și celor două componente ale Fondului pentru securitatea internă (fie direct, fie prin trimiteri încrucișate), care stabilește normele privind programarea, gestionarea și controlul, raportarea și evaluarea privind gestiunea financiară. Acesta va prevedea, de asemenea, instituirea unui comitet comun. Crearea acestui instrument comun prezintă trei avantaje. În primul rând, evită duplicările și reduce semnificativ numărul dispozițiilor celor două fonduri (de altfel, identice și paralele). În al doilea rând, se obține astfel simplificare și coerență, deoarece aceleași norme se vor aplica tuturor beneficiarilor, indiferent din ce fond în domeniul afacerilor interne provine finanțarea acestora, facilitându-se astfel înțelegerea fondurilor și accesul la acestea. În al treilea rând, instituirea unui comitet comun pentru ambele fonduri va încuraja fiecare stat participant să desemneze un singur interlocutor pentru toate politicile din domeniul afacerilor interne. [1] Documentul Consiliului 17024/09 din 1-2 decembrie 2009. [2] COM (2010)171 final din 20 aprilie 2010. [3] JO 2008 C115, 9 mai 2008. [4] COM (2010)673 final din 22 noiembrie 2010. [5] COM (2011)500 final din 29 iunie 2011. [6] COM (2010)2020 final din 3 martie 2010. [7] Oficiul European de Poliție (Europol), Colegiul European de Poliție (CEPOL) Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe (FRONTEX), Biroul European de Sprijin pentru Azil (EASO), Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT). [8] COM (2010)673 final din 22 noiembrie 2010. [9] COM (2011)403 final din 29 iunie 2011. [10] Din motivele prezentate în anexa 1, Fondul pentru securitatea internă este instituit prin intermediul a două instrumente separate care constituie împreună fondul. [11] COM (2011)429 final din 13 iulie 2011. [12] COM (2011)630 final din 25 octombrie 2011. [13] P7_TA (2011)0266 din 8 iunie 2011