EXPUNERE DE MOTIVE

1. JUSTIFICAREA PROPUNERII

Apa face parte dintre domeniile legislației de mediu comunitare cu cea mai cuprinzătoare reglementare. Politica europeană privind apa a demarat încă din anii 1970, când au fost adoptate programele politice, precum și legislația obligatorie din punct de vedere juridic.

A fost adoptată o primă serie de legi, care s-a deschis în 1975 prin Directiva privind apa de suprafață[1] și a culminat în 1980 cu Directiva privind apa potabilă[2]. Între timp, s-au ameliorat cunoștințele științifice și tehnologice și a evoluat abordarea legislației comunitare. În 1988, seminarul ministerial de la Frankfurt privind apa a revizuit legislația existentă și a identificat o serie de îmbunătățiri care ar putea fi aduse. Acest lucru a avut ca rezultat o a doua etapă a legislației privind apa.

Rezultatele legislative ale acestei profunde restructurări a politicii și a legislației comunitare privind apa au fost Directiva de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei[3], adoptată de Parlamentul European și de Consiliu în septembrie 2000 și care a intrat în vigoare la 22 decembrie 2000, și o nouă directivă privind apa potabilă, care a revizuit standardele de calitate și, după caz, le-a consolidat.

Directiva din 1980 privind apa potabilă a trebuit să fie adaptată nu numai la progresele tehnice și științifice existente, ci și la principiul subsidiarității prin reducerea numărului de parametri pe care statele membre erau obligate să îi controleze și prin axarea pe conformitatea cu parametrii esențiali de calitate și de sănătate.

Procesul care a dus la această revizuire a început în anul 1993, când Comisia a organizat la Bruxelles o conferință europeană privind apa potabilă pentru a consulta toate părțile implicate în aprovizionarea cu apă potabilă. Rezultatul a fost adoptarea și intrarea în vigoare în 1998 a actualei Directive 98/83/CE a Consiliului din 3 noiembrie 1998 privind calitatea apei destinate consumului uman. Această nouă directivă a trebuit să fie transpusă în legislația națională până la sfârșitul anului 2000 și a trebuit să fie respectată de la sfârșitul anului 2003, cu câteva excepții referitoare la parametrii critici, precum plumbul și produsele secundare rezultate în urma dezinfecției.

Sistemele de apă potabilă sunt situate în proporție foarte mică în zone cu surse potențiale de contaminare radioactivă antropică de la instalații care utilizează, produc sau elimină substanțe radioactive. Contaminarea apei potabile se poate produce cu ocazia unor scurgeri radioactive accidentale sau din cauza unor practici necorespunzătoare de eliminare. Este necesar ca în cazul sistemelor de apă vulnerabile la acest tip de contaminare să se efectueze un control extensiv al prezenței contaminării radioactive, pentru a garanta siguranța apei potabile. Totuși, în Europa există numeroase regiuni în care caracteristicile geologice și hidrologice sunt de așa natură încât prezența substanțelor radioactive naturale reprezintă un motiv de îngrijorare.

În legislația comunitară, cerințele tehnice de protecție a sănătății populației în ceea ce privește substanțele radioactive din apa destinată consumului uman au fost finalizate în urmă cu mai mult de cinci ani, în urma unui proces de consultare la care au participat grupul de experți prevăzut la articolul 31 din Tratatul EURATOM, comitetul instituit în conformitate cu directiva privind apa potabilă și comitetul reprezentanților statelor membre instituit în temeiul articolelor 35-36 din Tratatul EURATOM. Până în prezent, cerințele de control al tritiului și al dozei totale orientative în temeiul Directivei 98/83/CE a Consiliului nu au fost puse în aplicare, în așteptarea adoptării modificărilor anexelor II (controlul) și III (specificații pentru analiza parametrilor).

Parametrii indicatori prevăzuți în anexa I partea C cu privire la radioactivitate și tritiu și dispozițiile corespunzătoare privind controlul din anexa II la Directiva 98/83/CE intră sub incidența normelor de bază în sensul articolului 30 din Tratatul EURATOM.

În consecință, este justificat să se includă cerințele privind controlul nivelurilor de radioactivitate în cadrul unei legislații specifice în temeiul Tratatului EURATOM, în vederea menținerii uniformității, a coerenței și a exhaustivității legislației privind protecția împotriva radiațiilor la nivel comunitar.

Prin urmare, Comisia consideră că este necesar să prezinte o propunere de stabilire a cerințelor de protecție a sănătății populației în ceea ce privește substanțele radioactive din apa destinată consumului uman, în temeiul articolului 31 din Tratatul EURATOM.

În conformitate cu dispozițiile Tratatului EURATOM, Comisia trebuie să consulte grupul de experți științifici menționat la articolul 31 din Tratatul EURATOM cu ocazia revizuirii și a completării normelor de bază privind protecția sănătății lucrătorilor și a populației împotriva pericolelor prezentate de radiațiile ionizante. Ca urmare a acestei obligații juridice, avizul a fost deja emis în iunie 2008.

Luând în considerare aplicarea principiul general din teoria și practica juridică potrivit căruia o lege care reglementează un anumit domeniu are prioritate față de o lege care reglementează doar aspecte generale („lex specialis derogat legi generali”), dispozițiile directivei în temeiul Tratatului Euratom înlocuiesc dispozițiile Directivei 98/83/CE în ceea ce privește substanțele radioactive din apa potabilă.

Într-o a doua etapă, Comisia va propune eliminarea tritiului și a dozei totale orientative din lista de parametri indicatori din partea C a anexei I la Directiva 98/83/CE și abrogarea tuturor trimiterilor la acești parametri valorici.

2. Subsidiaritate și proporționalitate

• Temeiul juridic

Dispozițiile prezentei directive sunt în relație cu normele de bază privind protecția sănătății lucrătorilor și a populației. În consecință, s-a ales ca temei juridic Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolele 31 și 32.

• Principiul subsidiarității

Principiul subsidiarității se aplică în măsura în care propunerea nu intră în sfera competenței exclusive a Comunității. Dat fiind că puterile legislative ale Comunității în temeiul titlului II capitolul III din Tratatul EURATOM sunt de natură exclusivă, acestea nu fac obiectul principiului subsidiarității.

• Principiul proporționalității

Propunerea respectă principiul proporționalității din următorul (următoarele) motiv(e):

Propunerea stabilește standarde minime armonizate de control al tritiului și al dozei totale orientative și adaptează cerințele Directivei 98/83/CE referitoare la radioactivitate la cele mai noi progrese științifice și tehnice.

• Alegerea instrumentelor

În timp ce Comunitatea este responsabilă cu stabilirea unor norme uniforme în domeniul protecției împotriva radiațiilor, pentru a se obține un înalt nivel de protecție a sănătății lucrătorilor și a populației, este de competența statelor membre să transpună aceste norme în legislația națională și să le pună în aplicare.

Directiva este, prin urmare, instrumentul cel mai potrivit pentru a institui o abordare comună privind definirea cerințelor privind parametrii de radioactivitate pentru controlul calității apei destinate consumului uman, în lumina progreselor științifice și tehnice.

În consecință, sunt definite cerințe armonizate de protecție a sănătății populației în ceea ce privește substanțele radioactive din apa destinată consumului uman.

3. Implicații bugetare

Propunerea nu are implicații asupra bugetului comunitar.

2011/0170 (NLE)

Propunere de

DIRECTIVĂ A CONSILIULUI

de stabilire a unor cerințe de protecție a sănătății populației în ceea ce privește substanțele radioactive din apa destinată consumului uman

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolele 31 și 32,

având în vedere propunerea Comisiei[4], elaborată în urma avizului unui grup de personalități desemnate de Comitetul Științific și Tehnic dintre experții științifici ai statelor membre, în conformitate cu articolul 31 din tratat,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[5],

după consultarea Parlamentului European[6],

întrucât:

1. Ingerarea de apă este una dintre căile de introducere a substanțelor radioactive în organismul uman. În conformitate cu Directiva 96/29/Euratom a Consiliului din 13 mai 1996 de stabilire a normelor de securitate de bază privind protecția sănătății lucrătorilor și a populației împotriva pericolelor prezentate de radiațiile ionizante[7], expunerea populației în ansamblu la practici care implică un risc datorat radiațiilor ionizante trebuie să fie menținută la nivelul cel mai scăzut ce poate fi atins în mod rezonabil.

2. Având în vedere importanța calității apei destinate consumului uman pentru sănătatea umană, este necesar să se stabilească, la nivel comunitar, norme de calitate cu funcție de indicator și să se asigure controlul respectării acestor norme.

3. Parametrii indicatori au fost deja stabiliți în anexa I partea C privind substanțele radioactive, iar dispozițiile de control conexe au fost deja stabilite în anexa II la Directiva 98/83/CE a Consiliului din 3 noiembrie 1998 privind calitatea apei destinate consumului uman[8]. Totuși, acești parametri intră sub incidența normelor de bază definite la articolul 30 din Tratatul Euratom.

4. Prin urmare, cerințele privind controlul nivelurilor de radioactivitate a apei destinate consumului uman trebuie adoptate în cadrul unei legislații specifice care să garanteze uniformitatea, coerența și exhaustivitatea legislației privind protecția împotriva radiațiilor în temeiul Tratatului Euratom.

5. Dispozițiile prezentei directive adoptate în temeiul Tratatului Euratom înlocuiesc dispozițiile Directivei 98/83/CE în ceea ce privește contaminarea apei potabile cu substanțe radioactive.

6. În cazul nerespectării unui parametru care îndeplinește funcția de indicator, statul membru respectiv trebuie să analizeze dacă nerespectarea în cauză prezintă un risc pentru sănătatea umană și, după caz, trebuie să ia măsurile corective necesare pentru a restabili calitatea apei.

7. Consumatorii trebuie să fie informați în mod adecvat cu privire la calitatea apei destinate consumului uman.

8. Este necesar să se excludă din domeniul de aplicare al prezentei directive apele minerale naturale și apele care sunt produse medicinale, având în vedere faptul că au fost stabilite norme speciale pentru respectivele tipuri de apă în Directiva 2009/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 iunie 2009 privind exploatarea și comercializarea apelor minerale naturale[9] și în Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman[10].

9. Fiecare stat membru trebuie să instituie programe de control pentru a verifica dacă apa destinată consumului uman îndeplinește cerințele prezentei directive.

10. Metodele utilizate pentru analiza calității apei destinate consumului uman trebuie să fie de natură să garanteze că rezultatele obținute sunt fiabile și comparabile.

11. Recomandarea Comisiei 2001/928/Euratom din 20 decembrie 2001 privind protecția publicului împotriva expunerii la radonul din rezervele de apă potabilă[11] se referă la calitatea radiologică a rezervelor de apă potabilă în materie de expunere la radon și la produsele sale de dezintegrare cu viață lungă și, prin urmare, acești radionuclizi nu trebuie să fie incluși în domeniul de aplicare al prezentei directive.

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Articolul 1 Obiect

Prezenta directivă stabilește cerințe de protecție a sănătății populației în ceea ce privește substanțele radioactive din apa destinată consumului uman. Aceasta stabilește parametri valorici, frecvențe și metode de control al substanțelor radioactive.

Articolul 2Definiții

În sensul prezentei directive, se aplică definițiile de la articolul 2 din Directiva 98/83/CE a Consiliului.

Articolul 3Domeniu de aplicare

Prezenta directivă se aplică apei destinate consumului uman, cu excepțiile prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din Directiva 98/83/CE, stabilite în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din respectiva directivă.

Articolul 4Obligații generale

Fără a aduce atingere dispozițiilor prevăzute la articolul 6 alineatul (3) litera (a) din Directiva 96/29/Euratom, statele membre iau toate măsurile necesare pentru a institui un program adecvat de control care să asigure că apa destinată consumului uman respectă parametrii valorici stabiliți în conformitate cu prezenta directivă.

Articolul 5Parametri valorici

Statele membre stabilesc parametrii valorici pentru controlul substanțelor radioactive din apa destinată consumului uman în conformitate cu anexa I.

Articolul 6Control

Statele membre asigură controlul regulat al apei destinate consumului uman în conformitate cu anexa II, verificând concentrațiile substanțelor radioactive pentru ca acestea să nu depășească parametrii valorici stabiliți în conformitate cu articolul 5.

Articolul 7Locații de prelevare

În cazul unei rețele de distribuție, statul membru poate preleva probe în zona de distribuție sau la stațiile de tratare dacă se poate demonstra că o astfel de prelevare oferă aceeași valoare măsurată a parametrilor în cauză.

Articolul 8Prelevare și analiză

1. Probele reprezentative pentru calitatea apei consumate pe întreg parcursul unui an se prelevă și se analizează în conformitate cu metodele prevăzute în anexa III.

2. Statele membre se asigură că toate laboratoarele responsabile cu analiza probelor de apă destinată consumului uman au un sistem analitic de control al calității. De asemenea, se asigură că sistemul respectiv este supus unor controale ocazionale efectuate de către o entitate independentă aprobată în acest scop de autoritatea competentă.

Articolul 9Măsuri corective și notificarea consumatorilor

1. Statele membre se asigură că pentru orice nerespectare a parametrilor valorici stabiliți în conformitate cu articolul 5 este efectuată imediat o anchetă în vederea identificării cauzei.

2. În caz de nerespectare a parametrilor valorici stabiliți în conformitate cu articolul 5, statul membru analizează dacă respectiva nerespectare reprezintă un risc pentru sănătatea umană. În cazul în care există un astfel de risc, statul membru trebuie să ia măsurile corective necesare pentru a restabili calitatea apei.

3. Dacă riscul pentru sănătatea umană nu poate fi considerat minor, statele membre se asigură că utilizatorii sunt informați.

Articolul 10Transpunerea în legislația națională

1. Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de maximum un an de la data menționată la articolul 11. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte, precum și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.

Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.

2. Statele membre comunică Comisiei textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 11Intrare în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Articolul 12Destinatari

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles [...]

Pentru Consiliu,

Preşedintele

ANEXA I Parametrii valorici pentru tritiu și parametrii valorici pentru doza totală orientativă, pentru alte substanțe radioactive, din apa destinată consumului uman

Radioactivitate

Parametru | Parametru valoric | Unitate | Note |

Tritiu | 100 | Bq/l |

Doză totală orientativă | 0,10 | mSv/an | (Nota 1) |

Nota 1: Cu excepția tritiului, a potasiului-40, a radon ului și a produse lor de dezintegrare a radonului .

ANEXA IIControlul substanțelor radioactive

1. Principii generale și frecvența controalelor

Un stat membru nu are obligația de a controla prezența tritiului în apa potabilă sau radioactivitatea acesteia pentru a stabili doza totală orientativă în cazul în care constată, pe baza altor controale efectuate, că nivelurile tritiului din doza totală orientativă calculată sunt net inferioare parametrului valoric. În acest caz, statul membru informează Comisia cu privire la motivele deciziei sale, inclusiv cu privire la rezultatele celorlalte controale efectuate.

2. Tritiu

Controlul prezenței tritiului în apa potabilă se efectuează în cazul în care o sursă de tritiu este prezentă în cadrul bazinului hidrografic și nu se poate demonstra pe baza altor programe de supraveghere sau investigații că nivelul tritiului este net inferior parametrului său valoric indicator de 100 Bq/l. Atunci când este necesar să se controleze prezența tritiului, controlul se efectuează cu frecvența auditului.

3. Doza totală orientativă

Controlul apei potabile pentru stabilirea dozei totale orientative (DTO) se efectuează în cazul în care o sursă de radioactivitate artificială sau de radioactivitate naturală intensă este prezentă în cadrul bazinului hidrografic și nu se poate demonstra pe baza altor programe de supraveghere sau investigații că nivelul DTO este net inferior parametrului său valoric indicator de 0,1 mSv/an. Atunci când este necesar să se controleze nivelurile de radionuclizi artificiali, controlul se efectuează cu frecvența auditului indicată în tabel. Atunci când este necesar să se controleze nivelurile de radionuclizi naturali, statele membre stabilesc frecvența controalelor ținând cont de toate informațiile relevante disponibile privind variațiile temporale ale nivelurilor de radionuclizi naturali în diferitele tipuri de ape. În funcție de variațiile estimate, frecvența controalelor poate varia de la măsurători unice de verificare până la frecvența auditului. În cazul în care este necesar numai un singur control al radioactivității naturale, trebuie să se efectueze o reverificare cel puțin atunci când apar schimbări cu privire la rezerva de apă care ar putea influența concentrațiile de radionuclizi din apa potabilă.

În cazul în care au fost aplicate metode de eliminare a radionuclizilor din apa potabilă pentru a se asigura că nu este depășit un parametru valoric, controlul se efectuează cu frecvența auditului.

În cazul în care sunt utilizate, pentru a se asigura respectarea prezentei directive, rezultatele altor programe de supraveghere sau investigații decât cele necesare în conformitate cu primul paragraf de la prezentul punct, statul membru comunică Comisiei motivele acestei decizii, inclusiv rezultatele relevante ale respectivelor programe de control sau investigații.

4. Frecvența de audit a controalelor se stabilește în tabelul următor:

TABELFrecvența de audit a controalelor apei destinate consumului uman furnizate dintr-o rețea de distribuție

Volumul de apă distribuit sau produs în fiecare zi în interiorul unei zone de distribuție (Notele 1 și 2) m³ | Numărul de prelevări pe an (Nota 3) |

≤ 100 | (Nota 4) |

> 100 ≤ 1 000 | 1 |

> 1 000 ≤ 10 000 | 1 + 1 pentru fiecare tranșă de 3 300 m³/zi din volumul total |

> 10 000 ≤ 100 000 | 3 + 1 pentru fiecare tranșă de 10 000 m³/zi din volumul total |

> 100 000 | 10 + 1 pentru fiecare tranșă de 25 000 m³/zi din volumul total |

Nota 1: O zonă de distribuție este o zonă geografică determinată în care apa destinată consumului uman provine din una sau mai multe surse și în care calitatea apei se poate considera că este aproximativ uniformă.

Nota 2: Volumele se calculează ca medii pe parcursul unui an calendaristic. Un stat membru poate folosi numărul de locuitori dintr-o zonă de distribuție în loc de volumul de apă pentru a determina frecvența minimă, pe baza unui consum de apă estimat de 2 l/zi/persoană.

Nota 3: În măsura în care este posibil, numărul prelevărilor trebuie distribuit egal în timp și în spațiu.

Nota 4: Frecvența trebuie stabilită de statul membru în cauză.

ANEXA IIIMetode de prelevare și de analiză

1. Detectarea conformității cu doza totală orientativă (DTO)

Statele membre pot folosi metode de detectare a activității alfa globale și a activității beta globale în vederea controlării parametrului valoric indicator pentru DTO, cu excepția tritiului, a potasiului-40, a radonului și a produselor de dezintegrare a radonului.

Dacă activitatea alfa globală și activitatea beta globală sunt mai mici de 0,1 Bq/l și , respectiv, 1,0 Bq/l, statul membru poate considera că DTO este inferioară parametrului valoric indicator de 0,1 mSv/an și că nu necesită investigații radiologice, cu excepția cazului în care este cunoscut din alte surse de informare că în rezerva de apă sunt prezenți radionuclizi specifici și pot duce la o DTO care să depășească 0,1 mSv/an.

Dacă activitatea alfa globală depășește 0,1 Bq/l sau dacă activitatea beta globală depășește 1,0 Bq/l, este necesară analiza radionuclizilor specifici. Radionuclizii care trebuie măsurați sunt definiți de statele membre luând în considerare toate informațiile relevante cu privire la posibilele surse de radioactivitate. Deoarece nivelurile ridicate de tritiu ar putea indica prezența altor radionuclizi artificiali, trebuie să se măsoare în aceeași probă atât tritiul, cât și activitatea alfa globală și activitatea beta globală.

În locul detectării activității alfa globale și a activității beta globale menționate mai sus, statele membre pot decide să utilizeze alte metode fiabile de detectare a radionuclizilor pentru a indica prezența radioactivității în apa potabilă. Dacă una dintre concentrațiile activității depășește 20% din concentrația de referință sau dacă concentrația de tritiu depășește parametrul său valoric de 100 de Bq/l, este necesară o analiză a radionuclizilor suplimentari. Radionuclizii care trebuie măsurați sunt definiți de statele membre, luând în considerare toate informațiile relevante cu privire la posibilele surse de radioactivitate.

2. Calcularea dozei totale orientative (DTO)

DTO este doza efectivă angajată de ingerare pentru un an, rezultând din toți radionuclizii a căror prezență a fost detectată într-o rezervă de apă, atât de origine naturală cât și artificială, cu excepția tritiului, a potasiului-40, a radonului și a produselor de dezintegrare a radonului. DTO se calculează pe baza concentrațiilor de radionuclizi și a coeficienților dozei pentru adulți, prevăzuți în tabelul A din anexa III la Directiva 96/29/Euratom, sau a informațiilor mai recente recunoscute de către autoritățile competente din statul membru. Dacă următoarea formulă este respectată, statele membre pot considera că DTO este mai mică decât parametrul valoric indicator de 0,1 mSv/an și nu sunt necesare investigații suplimentare:

[pic] (1)

unde:

C i (obs) = concentrația observată a radionuclidului i

C i (ref) = concentrația de referință a radionuclidului i

n = numărul de radionuclizi detectați.

Dacă formula nu este respectată, se consideră că parametrul valoric a fost depășit numai dacă radionuclizii sunt prezenți în mod sistematic în concentrații similare ale activității pe durata unui an întreg. Statele membre definesc măsura în care prelevarea unor noi probe este necesară pentru a se asigura că valorile măsurate sunt reprezentative pentru o concentrație medie a activității pe durata unui an întreg.

Concentrațiile de referință pentru radioactivitatea din apa potabilă1

Origine | Nuclid | Concentrație de referință |

Naturală | U-2382 | 3,0 Bq/l |

U-2342 | 2,8 Bq/l |

Ra-226 | 0,5 Bq/l |

Ra-228 | 0,2 Bq/l |

Artificială | C-14 | 240 Bq/l |

Sr-90 | 4,9 Bq/l |

Pu-239/Pu-240 | 0,6 Bq/l |

Am-241 | 0,7 Bq/l |

Co-60 | 40 Bq/l |

Cs-134 | 7,2 Bq/l |

Cs-137 | 11 Bq/l |

I-131 | 6,2 Bq/l |

1 Acest tabel include cei mai întâlniți radionuclizi naturali și artificiali. C oncentrațiile de referință pentru alți radionuclizi se pot calcula pe baza coeficienț ilor doz ei pentru adulți prevăzu ți î n tabelul A din anexa III la Directiv a 96/29/Euratom sau a informațiilor mai recente recunoscute de către autoritățile competente din statul membru , presupunând o ingerare de 730 de litri pe an.

2 Un miligram (mg) de uraniu natural conține 12,3 Bq de U-238 și 12,3 Bq de U-234. Acest tabel indică doar proprietățile radiologice ale uraniu lui , nu și toxicitatea sa chimică.

3. Caracteristicile de performanță și metodele de analiză

În cazul următorilor parametri de radioactivitate, caracteristicile de performanță specificate constau în faptul că metoda de analiză utilizată trebuie să aibă cel puțin capacitatea de a măsura concentrații egale cu parametrul valoric, cu o limită de detecție specificată.

Parametri | Limita de detecție (Nota 1) | Note |

Tritiu | 10 Bq/l | Notele 2, 3 |

Activitatea alfa globală Activitatea beta globală | 0,04 Bq/l 0,4 Bq/l | Notele 2, 4. Notele 2, 4. |

U-238 | 0,02 Bq/l | Notele 2, 6 |

U-234 | 0,02 Bq/l | Notele 2, 6 |

Ra-226 | 0,04 Bq/l | Nota 2 |

Ra-228 | 0,08 Bq/l | Notele 2, 5 |

C-14 | 20 Bq/l | Nota 2 |

Sr-90 | 0,4 Bq/l | Nota 2 |

Pu-239/Pu-240 | 0,04 Bq/l | Nota 2 |

Am-241 | 0,06 Bq/l | Nota 2 |

Co-60 | 0,5 Bq/l | Nota 2 |

Cs-134 | 0,5 Bq/l | Nota 2 |

Cs-137 | 0,5 Bq/l | Nota 2 |

I-131 | 0,5 Bq/l | Nota 2 |

Nota 1: limita de detecție se calculează conform ISO 11929-7, Determinarea limitei de detecție și praguri de decizie pentru măsurarea radiațiilor ionizante - Partea 7: Principii fundamentale și utilizări generale, cu probabilități de erori din primul și al doilea tip de 0,05 fiecare .

Nota 2: incertitudinile de măsu rare se calculează și se raportează ca i ncertitudini standard complet e sau ca incertitudini standard extins e cu un factor de extindere de 1,96, conform Ghidului ISO pentru exprimarea incertitudinii de măsurare (ISO, Geneva 1993, reeditare corectat ă Geneva, 1995) .

Nota 3: l imita de detecție a tritiului este de 10% din parametrul valo ric de 100 de Bq/l .

Nota 4: l imita de detecție pentru activitate a alfa globală și activitatea beta global ă este de 40% din valorile de detectare de 0,1 Bq/l și , respectiv , 1,0 Bq/l.

Nota 5: a ceastă limită de detecție se aplică numai detectării de rutină; p entru o nouă sursă de apă pentru care este probabil c a R a-228 să depășe ască 20% din concentrația de referință, limita de detecție pentru prim a verificare este 0,02 Bq/l pentru măsurarea specifică a nuclid ului R a-228. Aceast a se aplică, de asemenea, atunci când este necesară o re verific ar e ulterioară.

Nota 6: v alo area scăzut ă a limit ei de detecție specificate pentru U se datorează lu ării în considerare a toxicității chimice a uraniului.

[1] Directiva 75/440/CEE a Consiliului din 16 iunie 1975 privind calitatea apei de suprafață destinate preparării apei potabile în statele membre.

[2] Directiva 80/778/CEE a Consiliului din 15 iulie 1980 privind calitatea apei destinate consumului uman.

[3] JO L 327, 22.12.2000, p. 1-73.

[4] JO C, , p. .

[5] JO C, , p. .

[6] JO C, , p. .

[7] JO L 159, 29.6.1996, p. 1.

[8] JO L 330, 5.12.1998, p. 32.

[9] JO L 164, 26.6.2009, p. 45.

[10] JO L 311, 28.11.2001, p. 67.

[11] JO L 344, 28.12.2001, p. 85.