SEAD nu definește termenii „planuri și programe”, dar îi încadrează. În prima hotărâre în care se examinează domeniul de aplicare al SEAD, CJUE a clarificat că simplul fapt al adoptării sub forma unei legi a planurilor și programelor nu le exclude din domeniul de aplicare al directivei. În plus, planurile și programele care sunt impuse de dreptul național sau de dispozițiile de reglementare privind stabilirea autorităților competente și procedura, dar a căror adoptare nu este obligatorie, pot continua să facă obiectul SEAD în cazul în care întrunesc criteriile relevante stabilite în directivă. În cazul în care există vreo îndoială, distincția dintre planuri și programe și alte măsuri ar trebui realizată prin trimitere la obiectivul specific prevăzut la articolul 1 din SEAD, și anume că planurile și programele care pot avea efecte semnificative asupra mediului fac obiectul unei evaluări ecologice.

3.1. Directiva EIM

Articolul 11 alineatul (2) prevede că procedura de evaluare strategică de mediu trebuie să fie derulată fără a se aduce atingere cerințelor Directivei EIM sau ale oricăror acte legislative ale UE. Jurisprudența CJUE a recunoscut că evaluarea ecologică efectuată în temeiul Directivei EIM nu aduce atingere cerințelor specifice ale SEAD și, prin urmare, nu înlătură obligația de a se efectua o evaluare ecologică în cadrul SEAD dacă este nevoie, în vederea conformității cu cerințe referitoare la mediu specifice acelei directive. În plus, CJUE a confirmat că procedurile EIM și SEA diferă din mai multe motive. Prin urmare, este necesar să se respecte cerințele ambelor directive în același timp.

Practica arată că granițele dintre cele două proceduri nu sunt întotdeauna distincte și tind să se suprapună, în special în ceea ce privește planurile, programele sau proiectele referitoare la utilizarea terenurilor și/sau la amenajarea teritoriului. Acest lucru este consecința faptului că aceste tipuri de planuri, programe sau proiecte pot avea caracteristici și de planuri și programe și de proiect. În același timp, utilizarea terenurilor și/sau amenajarea teritoriului sunt cel mai adesea planuri și programe care fac obiectul procedurii SEA. În astfel de proceduri de evaluare, este important să se asigure respectarea atât a SEAD, cât și a Directivei EIM, în special în cazul în care statele membre au optat pentru proceduri coordonate.

Procedurile coordonate sau comune sunt lăsate la aprecierea statelor membre și doar 10 state membre au optat pentru proceduri coordonate sau comune în legislația lor națională.

3.2. Directiva privind habitatele

Multe state membre consideră că nu există riscuri în ceea ce privește duplicarea evaluării corespunzătoare efectuate în temeiul articolului 6 alineatul (3) din Directiva privind habitatele cu SEA, datorită domeniului de aplicare diferit și interacțiunii dintre cele două proceduri. CJUE a clarificat faptul că SEAD s-ar aplica pe baza calităților sale proprii în cazul în care condițiile prealabile care necesită o evaluare în temeiul Directivei privind habitatele sunt îndeplinite în ceea ce privește planurile și programele.

4. Planurile și programele cofinanțate prin fondurile structurale și de investiții europene (2014-2020)

Articolul 3 alineatul (9) din SEAD prevede că planurile și programele cofinanțate de UE intră în domeniul de aplicare al directivei. Regulamentul privind dispozițiile comune și regulamentele specifice fondurilor pentru perioada de programare 2014-2020 reglementează cele cinci fonduri structurale și de investiții europene (fondurile ESI). SEAD a fost aplicată majorității programelor cofinanțate prin fondurile ESI pentru perioada 2014-2020, deoarece acestea stabilesc un cadru pentru autorizarea viitoare a proiectelor.

Regulamentul privind dispozițiile comune a îmbunătățit aplicarea SEAD în două feluri. În primul rând, în temeiul articolului 55 alineatul (4) din regulament, evaluarea trebuie să includă, după caz, „cerințele privind evaluarea strategică de mediu”. Comisia a elaborat documente de orientare pentru a facilita evaluarea ex ante. Documentele de orientare prevăd că SEA trebuie efectuată într-un stadiu timpuriu al elaborării de planuri și programe și trebuie finalizată înainte ca acestea să fie adoptate.

În al doilea rând, Regulamentul privind dispozițiile comune a introdus condiționalități ex ante, acestea constituind o caracteristică nouă pentru perioada de programare 2014-2020. Scopul condiționalităților ex ante este să asigure condițiile prealabile necesare pentru utilizarea eficace și eficientă a cofinanțării UE și punerea efectivă în aplicare a directivelor EIM și SEA. Condiționalitățile ex ante generale includ mecanisme care să asigure aplicarea efectivă a SEAD. Câteva state membre au fost nevoite să își modifice legislația națională. Prin urmare, cadrul de reglementare aferent procesului decizional în materie de mediu a fost clarificat și au fost îmbunătățite cunoștințele și competența autorităților care aplică SEAD. De asemenea, regulamentul a introdus o condiționalitate ex ante tematică pentru sectorul transporturilor, care necesită planuri și programe generale pentru investițiile în transporturi, conform cu cerințele legale din SEAD.

Aproape toate statele membre au îndeplinit condiționalitățile generale ex ante în ceea ce privește SEAD. Majoritatea statelor membre au menționat că natura generală și multisectorială a programelor finanțate din fonduri ESI a complicat procedura SEA, care deseori a trebuit să fie accelerată. Statele membre au subliniat faptul că informațiile disponibile cu privire la efectele semnificative pe care le-ar putea avea planurile și programele sunt destul de generale la momentul pregătirii și adoptării acestora. Acest lucru constituie un obstacol semnificativ atunci când se evaluează impactul programelor transfrontaliere. Unele state membre au elaborat documente de orientare specifice pentru realizarea de evaluări strategice de mediu pentru planurile și programele finanțate din fondurile ESI. Majoritatea statelor membre s-au bazat pe orientările furnizate de Comisie.

5. Eficacitatea Directivei SEA

Eficacitatea punerii în aplicare a SEAD poate fi evaluată în funcție de potențialul său de a influența atât procesul de planificare, cât și conținutul final al planurilor și programelor. Toate statele membre au recunoscut faptul că procedura SEA a influențat procesul de planificare cel puțin până la un anumit nivel, și că aceasta a îmbunătățit calitatea planurilor și programelor. Există, de asemenea, o percepție comună și partajată între statele membre și practicieni cu privire la faptul că procedura este mai eficace dacă există voința politică de a se influența efectiv procesul de planificare. Acest lucru garantează că aspectele legate de mediu sunt integrate pe deplin în procesul de planificare și de luare a deciziilor.

Numeroase state membre au remarcat faptul că este foarte probabil ca procedura SEA să influențeze planurile și programele regionale de mai mică anvergură (de exemplu, utilizarea terenurilor), mai degrabă decât pe cele naționale pentru care adesea se iau decizii strategice la nivel politic și există o marjă foarte redusă pentru ca acestea să fie revizuite după procedura SEA. De exemplu, majoritatea statelor membre au recunoscut că analizarea corespunzătoare a alternativelor poate influența conținutul planurilor și programelor, dar, în practică, alternativele se concentrează în principal asupra reducerii sau atenuării efectelor negative. Cu toate acestea, astfel de măsuri pot, de asemenea, să asigure efectiv protecția mediului.

Multe state membre au recunoscut rolul consultării publice în creșterea gradului de transparență și de credibilitate a evaluării. Acest lucru este important, deoarece rezultatele evaluării trebuie să fie luate în considerare în decizia finală atunci când se adoptă planurile și programele. Cu toate acestea, după 10 ani de punere în aplicare a SEAD, statele membre au remarcat faptul că măsura în care rezultatele procedurii SEA sunt luate în considerare în decizia finală a planurilor și programelor depinde adesea de particularitățile procesului decizional și poate varia de la o reflecție concentrată asupra rezultatelor evaluării la o simplă cerință de natură pur procedurală.

6. Concluzii

În perioada 2007-2014, statele membre nu au semnalat probleme majore privind punerea în aplicare. CJUE a emis o jurisprudență care clarifică cerințele SEAD. Statele membre au consolidat punerea în aplicare a directivei și au dobândit mai multă experiență în aplicarea ei. Atunci când a fost necesar, statele membre și-au modificat legislația națională pentru a asigura conformitatea cu directiva.

Gradul în care SEAD este pusă în aplicare în statele membre depinde de diferitele dispoziții administrative și juridice care vin în sprijinul aplicării acesteia. Unele dintre dificultățile aplicării sunt legate de diferite elemente ale procedurii SEA (cum ar fi calitatea și disponibilitatea informațiilor utilizate în raportul de mediu). Acest lucru este deosebit de relevant pentru planurile și programele care abordează o serie largă de aspecte (de exemplu, la nivel național sau sectorial). Există în continuare incertitudini cu privire la anumite concepte-cheie cum ar fi „alternativele rezonabile”. În timp ce unele dintre aceste aspecte ar putea fi soluționate prin intermediul unor documente de orientare, interacțiunea dintre procedurile EIM și SEA pare a fi o provocare, în special în cazul planurilor și programelor care prezintă caracteristicile unui proiect.

Toate statele membre ar trebui să își continue eforturile de punere în aplicare pentru a asigura conformitatea cu SEAD. Dacă este necesar, acestea ar trebui, de asemenea, să aibă inițiative proactive, cum ar fi documentele de orientare, formarea, schimbul de informații și stabilirea de baze de date cu informații privind mediul. Pe baza acestui raport, Comisia va analiza în viitoarea evaluare modalitățile prin care să sporească impactul pozitiv al SEAD și să evidențieze mai bine valoarea adăugată europeană, eficacitatea și eficiența acesteia.