[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 12.4.2011

COM(2011) 201 final

2011/0083 (NLE)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de instituire a unei taxe antisubvenție definitive asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză

EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONTEXTUL PROPUNERII

Motivele și obiectivele propunerii Prezenta propunere se referă la aplicarea articolului 10 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene. |

Contextul general Prezenta propunere se înscrie în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază și constituie rezultatul unei anchete care s-a desfășurat în conformitate cu cerințele de fond și de procedură prevăzute în regulamentul de bază. |

Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii Există măsuri antidumping provizorii instituite pentru același grup de produse prin Regulamentul (UE) nr. 1042/2010 al Comisiei (JO L 299, 16.12.2010, p.7). Propunere paralelă de instituire a unor măsuri antidumping definitive. |

Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii Nu se aplică. |

2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

Consultarea părților interesate |

Părțile interesate vizate de procedură au avut posibilitatea de a-și apăra interesele în cursul anchetei, în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază. |

Obținerea și utilizarea expertizei |

Nu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă. |

Evaluarea impactului Prezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază. Regulamentul de bază nu prevede o evaluare generală a impactului, dar include o listă exhaustivă a condițiilor care trebuie evaluate. |

3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

Rezumatul acțiunii propuse La 17 aprilie 2010, Comisia a inițiat o procedură antisubvenție privind importurile de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză. În urma anchetei s-a constatat că produsul în cauză a făcut obiectul unor subvenții, ceea ce a cauzat prejudicii industriei din Uniune. În urma anchetei s-a constatat, de asemenea, că instituirea de măsuri antisubvenție nu contravine interesului Uniunii. Prin urmare, se propune Consiliului să adopte propunerea de regulament de mai jos în vederea instituirii unor măsuri antisubvenție definitive asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză. |

Temei juridic Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (denumit în continuare „regulamentul de bază”). |

Principiul subsidiarității Propunerea intră în sfera competenței exclusive a Uniunii. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică. |

Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive: |

Tipul acțiunii este descris în regulamentul de bază menționat anterior și exclude luarea de decizii la nivel național. |

Nu sunt necesare indicații privind măsura în care sarcina financiară și administrativă care revine Uniunii, autorităților publice naționale, autorităților regionale și locale, operatorilor economici și cetățenilor este limitată la minimum și proporțională cu obiectivul propunerii. |

Alegerea instrumentelor |

Instrumentul sau instrumentele propuse: regulament. |

Alte mijloace nu ar fi adecvate deoarece regulamentul de bază nu prevede opțiuni alternative. |

4. IMPLICAȚIILE BUGETARE

Propunerea nu are implicații asupra bugetului UE. |

2011/0083 (NLE)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de instituire a unei taxe antisubvenție definitive asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene[1] (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 15,

având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea comitetului consultativ,

întrucât:

1. PROCEDURA

2. Deschiderea procedurii

3. La 17 aprilie 2010, Comisia Europeană a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene [2] (denumit în continuare „avizul de deschidere”), deschiderea unei proceduri antisubvenție privind importurile în Uniune de hârtie cretată de calitate superioară originară din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC” sau „țara în cauză”).

4. Procedura antisubvenție a fost deschisă în urma unei plângeri introduse la data de 4 martie 2010 de către CEPIFINE, Asociația europeană a fabricanților de hârtie de calitate superioară (denumită în continuare „reclamantul”), în numele unor producători care reprezintă o proporție majoră, în acest caz de peste 25%, din producția totală de hârtie cretată de calitate superioară realizată în Uniune. Plângerea conținea elemente de probă prima facie care atestau subvenționarea produsului în cauză și prejudiciile materiale rezultând din aceasta, care au fost considerate suficiente pentru a justifica deschiderea unei proceduri.

5. Înainte de deschiderea procedurii și în conformitate cu articolul 10 alineatul (7) din regulamentul de bază, Comisia a informat autoritățile publice ale RPC (denumite în continuare „autoritățile chineze”) că a primit o plângere documentată corespunzător, conform căreia importurile de hârtie cretată de calitate superioară originară din RPC care fac obiectul unor subvenții ar cauza un prejudiciu material industriei din Uniune. Autoritățile chineze au fost invitate să angajeze consultări pentru a clarifica situația în ceea ce privește conținutul plângerii și pentru a găsi o soluție reciproc agreată. Autoritățile chineze au acceptat invitația la consultări și acestea s-au desfășurat ulterior. În cadrul consultărilor nu s-a putut ajunge la nicio soluție reciproc acceptată. Cu toate acestea, au fost luate în considerare, în mod corespunzător, observațiile formulate de autoritățile chineze în legătură cu afirmațiile conținute în plângere în ceea ce privește neaplicabilitatea măsurilor compensatorii în legătură cu programele respective. În urma consultărilor, au fost primite declarații din partea autorităților chineze.

6. Procedura antidumping

7. La 18 februarie 2010, Comisia Europeană a anunțat printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene [3] deschiderea unei proceduri antidumping cu privire la importurile în Uniune de hârtie cretată de calitate superioară originară din RPC.

8. La 17 noiembrie 2010, Comisia a instituit, prin Regulamentul (UE) nr. 1042/10[4], o taxă antidumping provizorie asupra importurilor de hârtie cretată de calitate superioară originară din RPC.

9. Analizele prejudiciului efectuate în cadrul prezentei anchete antisubvenție și al anchetei antidumping paralele sunt identice, deoarece definiția industriei din Uniune, producătorii reprezentativi din Uniune și perioada anchetei sunt aceleași în ambele cazuri. Din acest motiv, observațiile în legătură cu prejudiciul prezentate în cadrul oricăreia dintre aceste proceduri au fost luate în considerare pentru ambele proceduri.

10. Părțile vizate de procedură

11. Comisia a informat oficial în legătură cu deschiderea procedurii reclamantul, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți din RPC și o asociație de producători (o asociație din sectorul hârtiei), reprezentanții țării în cauză, importatorii cunoscuți și utilizatorii cunoscuți. Părților interesate li s-a dat posibilitatea de a-și face cunoscute în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere până la termenul-limită fixat în avizul de deschidere.

12. Având în vedere numărul aparent ridicat de producători-exportatori, de producători din Uniune și de importatori independenți, în avizul de deschidere a procedurii s-a avut în vedere posibilitatea de a se recurge la eșantionare, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază. Pentru a permite Comisiei să decidă dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, să selecteze eșantioane, tuturor producătorilor-exportatori și asociației lor cunoscute din sectorul hârtiei, precum și tuturor producătorilor și importatorilor independenți din Uniune li s-a cerut să se prezinte Comisiei și să furnizeze, după cum se specifică în avizul de deschidere, informații de bază privind activitățile lor legate de produsul în cauză (astfel cum este definit în secțiunea 2.1 de mai jos) în perioada 1 ianuarie 2009 – 31 decembrie 2009. De asemenea, au fost consultate autoritățile din RPC.

13. După cum se explică în considerentul 51 de mai jos, două grupuri chineze de producători-exportatori au furnizat informațiile solicitate și au acceptat să fie incluse într-un eșantion. Pe baza celor de mai sus, s-a decis că eșantionarea nu era necesară pentru producătorii-exportatori din RPC.

14. După cum se explică în considerentul 53 de mai jos, s-a decis că eșantionarea nu era necesară pentru producătorii din Uniune.

15. După cum se explică în considerentul 54 de mai jos, s-a decis că eșantionarea nu era necesară pentru importatorii independenți.

16. Comisia a trimis chestionare tuturor părților cunoscute ca fiind vizate și tuturor celor care au solicitat un chestionar în termenul prevăzut în avizul de deschidere, și anume reclamantul, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți din RPC și o asociație de producători, reprezentanții țării în cauză, importatori și utilizatori cunoscuți.

17. Două grupuri de producători-exportatori chinezi, asociația reclamantă (Asociația europeană a producătorilor de hârtie de calitate superioară sau „CEPIFINE”), cei patru producători din Uniune reclamanți și un producător din Uniune suplimentar, 13 importatori și comercianți independenți, 5 utilizatori și o asociație din sectorul tipografiei au transmis răspunsuri la chestionare și alte declarații.

18. Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea subvenționării, a prejudiciului care rezultă din aceasta și a interesului Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor autorități de stat și societăți:

19. Autoritățile publice ale Republicii Populare Chineze

20. Ministerul Comerțului din China, Beijing, China

21. Producători din Uniune și asociația

22. CEPIFINE, Bruxelles, Belgia

23. Sappi Fine Paper Europe, Bruxelles, Belgia

24. Grupul LECTA (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italia, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Franța și TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Spania), Barcelona, Spania

25. Grupul Burgo spa, Altavilla Vicentina, Italia și societățile sale afiliate Burgo Distribuzione srl, Milano, Italia și Ebix sa, Barcelona, Spania

26. Papierfabriek Scheufelen GmbH, Lenningen, Germania

27. Producători-exportatori din RPC

28. Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, holdingul din care face parte grupul Asia Pulp & Paper (denumit în continuare „APP”)

29. Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, orașul Zhenjiang, provincia Jiangsu, RPC

30. Gold Huasheng Paper (Parcul industrial Suzhou) Co., Ltd, orașul Suzhou, provincia Jiangsu, RPC

31. Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, orașul Ningbo, provincia Zhejiang, RPC

32. Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, orașul Ningbo, provincia Zhejiang, RPC

33. Grupul Chenming Paper (denumit în continuare „Chenming”)

34. Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC

35. Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, orașul Shouguang, provincia Shandong, RPC

36. Importatori din Uniune

37. Cartaria Subalpina, Torino, Italia

38. Paperlinx, Northampton, Regatul Unit

39. Perioada de anchetă și perioada examinată

40. Ancheta privind subvenționarea și prejudiciul a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2009 și 31 decembrie 2009 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2006 și sfârșitul PA (denumită în continuare „perioada examinată”).

41. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR

42. Produsul în cauză

43. Produsul în cauză este hârtia cretată de calitate superioară, și anume hârtia sau cartonul cretate pe una sau pe ambele fețe (cu excepția hârtiei kraft și a cartonului kraft), în foi sau în rulouri, cu o greutate de minimum 70 g/m2 și de maximum 400 g/m2 și cu un indice de alb (factor de reflexie) de peste 84 (măsurat conform ISO 2470-1), originară din RPC (denumită în continuare „produsul în cauză” sau „HCCS”), încadrată în prezent la codurile NC ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 și ex 4810 99 90.

44. HCCS constă în hârtie și carton de calitate superioară, utilizate în general pentru tipărirea de materiale de citit precum reviste, cataloage, rapoarte anuale, anuare. Produsul în cauză include atât foile, cât și rulourile adecvate utilizării în mașini de tipărit alimentate cu hârtie în coli („CutStar”). Rulourile adecvate utilizării în mașini de tipărit alimentate cu hârtie în coli („rulouri de tăiat”) sunt concepute pentru a fi tăiate în bucăți înainte de tipărire, și, prin urmare, se consideră că ele pot înlocui foile de hârtie și fac concurență directă acestora.

45. Produsul în cauză nu include rulourile pentru mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul. Rulourile pentru mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul sunt rulouri care, dacă sunt supuse încercării în conformitate cu standardul de încercare ISO 3783:2006 privind determinarea rezistenței la smulgere – metodă cu viteză accelerată utilizând aparatul de încercare de tip IGT (model electric), conduc la un rezultat inferior valorii de 30 N/m, în cazul măsurătorilor efectuate în sensul transversal al hârtiei, și un rezultat inferior valorii de 50 N/m, în cazul măsurătorilor efectuate în sensul mașinii. De asemenea, spre deosebire de rulourile utilizate în mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în coli, rulourile utilizate în mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul sunt utilizate direct pentru alimentarea mașinilor de tipărit, fără a fi tăiate în prealabil.

46. Una dintre părți a susținut că produsul care face obiectul anchetei a fost definit într-un mod prea restrâns și că ar fi trebuit incluse și rulourile de HCCS adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul. S-a susținut că rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul și cele incluse în domeniul de aplicare al prezentei anchete (rulouri de tăiat și coli) aveau aceleași caracteristici tehnice și fizice de bază și nu puteau fi distinse unele de celelalte. În plus, s-a susținut că ambele erau utilizate pentru tipărirea de calitate superioară și că, prin urmare, ele erau interschimbabile într-o anumită măsură.

47. Cu toate acestea, în contrast cu afirmația de mai sus, ancheta a confirmat că, într-adevăr, există caracteristici tehnice și fizice diferite, precum umiditatea și rigiditatea, între hârtia utilizată pentru tipărirea cu hârtie în sul și cea utilizată pentru tipărirea cu hârtie în coli. Ancheta a confirmat și că acele caracteristici tehnice enumerate în considerentul 18 de mai sus se aplică numai pentru rulourile adecvate utilizării în mașinile de tipărit alimentate cu hârtie în sul. Ca urmare a acestor diferențe, hârtia pentru tipărirea cu hârtie în sul și cea pentru tipărirea cu hârtie în coli nu pot fi utilizate pentru același tip de mașină de tipărit și, prin urmare, ele nu sunt interschimbabile. Se precizează că toate părțile au fost de acord că cele două tipuri de hârtie sunt diferite în ceea ce privește rezistența la tracțiune și rezistența suprafeței.

48. De asemenea, conform afirmațiilor părții respective, clienții ar considera HCCS sub formă de coli, rulouri de tăiat și hârtie în sul ca o piață unică și, prin urmare, canalele de distribuție ar fi aceleași. Caracteristicile tehnice diferite sunt reflectate numai de diferențe minore de preț între aceste grupe de produse.

49. Cu toate acestea, din anchetă a reieșit că cele două tipuri de rulouri nu sunt interschimbabile nici din punct de vedere economic, deoarece rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul sunt utilizate pentru tipărirea în cantități mari, se produc în general la comandă și necesită furnizarea exact la timp și, prin urmare, aceste produse nu sunt stocate de intermediari, ci sunt expediate direct către utilizatorii finali, fiind vândute printr-un canal de distribuție diferit față de rulourile pentru tipărirea cu hârtie în coli. Procesul de producție diferit și diferențele privind economiile de scară ale procesului de tipărire sunt reflectate de diferențe clare de preț.

50. Se precizează și că în perioada examinată nu s-au importat din RPC rulouri pentru mașini de tipărit alimentate cu hârtie în sul. De asemenea, se poate considera puțin probabil ca aceste produse să fie importate în viitor, deoarece aprovizionarea cu aceste produse de la distanțe mari nu este rentabilă din motivele menționate în considerentul anterior.

51. În consecință, afirmațiile de mai sus au fost respinse.

52. Aceeași parte a susținut că rezistența la smulgere nu este o caracteristică tehnică adecvată pentru diferențierea între produse, deoarece aceasta ar fi o încercare de natură generală și, în plus, rezultatele încercărilor ar putea fi afectate de conținutul de umiditate al hârtiei supuse încercării. De asemenea, partea a afirmat că pe baza unor încercări diferite realizate în propriul laborator pentru măsurarea rezistenței la smulgere a rulourilor pentru tipărirea în sul produse de producătorii din Uniune, se poate constata că aceste produse nu ar intra în domeniul de aplicare al definiției actuale a produsului, ceea ce ar arăta caracterul inadecvat al criteriului „rezistență la smulgere” pentru a distinge între HCCS pentru tipărirea cu hârtie în sul și cea pentru tipărirea cu hârtie în coli. Pe baza acestor elemente, partea a susținut că excluderea hârtiei în sul s-a realizat în mod arbitrar.

53. Nu s-a prezentat niciun element de probă pentru afirmația conform căreia conținutul de umiditate al hârtiei poate determina lipsa de fiabilitate a rezultatelor încercărilor în conformitate cu standardul de încercare ISO 3783:2006.

54. Rezultatele încercării au fost prezentate de producătorul-exportator sub forma unui rezumat al rezultatelor încercărilor efectuate în propriul laborator. În special, rezultatele nu au fost puse la dispoziția altor părți interesate, în special din cadrul industriei din Uniune, pentru ca acestea să le examineze și să formuleze observații, iar producătorul-exportator nu a prezentat un rezumat neconfidențial clar, în ciuda unor atenționări repetate.

55. După comunicarea constatărilor, producătorul-exportator nu a furnizat alte informații detaliate care ar fi putut contribui la evaluarea fiabilității încercării. Deoarece nu s-a furnizat nicio versiune neconfidențială a acestei încercări, societățile ale căror rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul se afirmă că au fost încercate nu au putut răspunde la concluziile încercării. Prin urmare, Comisia nu a putut verifica în mod obiectiv dacă rezultatele prezentate ale încercării erau fiabile și corecte și dacă acestea pot fi utilizate în cadrul anchetei. Pe baza elementelor de care dispune Comisia, s-a considerat că obiectivitatea și fiabilitatea încercării erau insuficiente, întrucât informațiile transmise în mod confidențial nu au putut fi confirmate sau dezmințite de nicio sursă sigură.

56. După comunicarea constatărilor, același producător-exportator a prezentat rezultatele unei încercări suplimentare efectuate în numele său de un laborator de încercări extern și a afirmat din nou că HCCS utilizată pentru tipărirea cu hârtie în sul a fost exclusă în mod arbitrar din domeniul de aplicare al anchetei. Raportul de încercare a indicat că rezistența la smulgere a fost măsurată pe 25 de eșantioane de rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul identificate și furnizate de producătorul-exportator laboratorului ca eșantioane de hârtie produsă de producătorii din Uniune. Conform acestui raport, niciun eșantion de hârtie nu a îndeplinit criteriile prevăzute în considerentul 18 de mai sus.

57. Evaluarea raportului de încercare a evidențiat următoarele: în primul rând, raportul încercării efectuate de laboratorul extern s-a referit în special la produse pentru care rezultatele erau irelevante, întrucât marea majoritate a eșantioanelor supuse încercării nu erau de fapt rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul; în al doilea rând, raportul de încercare s-a referit la produse care nu au fost suficient identificate, deoarece pe baza raportului nu s-a putut stabili dacă hârtia supusă încercărilor era pentru tipărire cu hârtie în coli sau pentru tipărire cu hârtie în sul, având în vedere că marca de hârtie descrisă în raport există sub ambele forme. În plus, raportul de încercare nu a oferit nicio garanție că rulourile eșantionate indicate erau într-adevăr cele supuse încercării.

58. Ca răspuns la raportul încercării efectuate de laboratorul extern, reclamantul a furnizat rezultatele încercării efectuate de unul dintre producătorii din Uniune utilizând aceleași eșantioane de rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul despre care se afirmă că au fost supuse încercării realizate de laboratorul extern. Această încercare a obținut rezultate diferite. Reclamantul a afirmat că diferențele menționate ar putea fi determinate de existența unor condiții diferite de încercare și, prin urmare, de o potențială neconformitate cu standardul ISO 3783:2006, și anume standardul care ar trebui utilizat pentru măsurarea rezistenței la smulgere, în conformitate cu considerentul 16 din regulamentul provizoriu.

59. După comunicarea constatărilor definitive, producătorul-exportator a pus la îndoială caracterul obiectiv al deciziei Comisiei de a refuza rezultatele încercării efectuate de laboratorul extern. El a susținut că expertul independent a realizat o testare oarbă ( blind testing ) și că aceasta a fost conformă cu standardul ISO relevant. El a furnizat o depoziție a managerului, în care se explică procesul de prelevare a eșantioanelor utilizate în cadrul încercării, pentru a demonstra independența, corectitudinea și reprezentativitatea acesteia.

60. În primul rând, obiectivitatea raportului de încercare întocmit de laboratorul extern nu a fost niciodată pusă la îndoială de Comisie; în această privință, faptul că încercarea a fost oarbă este nerelevant. Pe de altă parte, rezervele formulate s-au referit la garanțiile oferite de selectarea și de originea eșantioanelor, și nu la încercarea propriu-zisă. Argumentele producătorului-exportator nu au înlăturat aceste rezerve, întrucât ele nu erau complete, prezentând mai multe neclarități; de exemplu, s-a susținut că produsele altele decât rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul au fost incluse ca urmare a unor erori administrative, sau din cauza unor greșeli ale furnizorilor, care ar fi putut furniza eșantioane greșite.

61. Întrucât existau neclarități atât privind originea, cât și natura eșantioanelor de produse despre care se afirmă că au fost supuse încercărilor, iar rezultatele încercărilor realizate de diferitele părți erau contradictorii, s-a considerat că raportul încercării efectuate de laboratorul extern în numele producătorului-exportator chinez nu a demonstrat în mod concludent că încercarea privind rezistența la smulgere nu permite să se distingă între HCCS adecvată pentru tipărirea cu hârtie în sul pe de o parte și HCCS utilizată pentru tipărirea cu hârtie în coli pe de altă parte. Prin urmare, raportul de încercare nu a demonstrat că HCCS utilizată pentru tipărirea cu hârtie în sul a fost exclusă arbitrar din domeniul de aplicare al anchetei.

62. În ceea ce privește relevanța rezistenței la smulgere ca un criteriu distinctiv pentru rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul, se reamintește că în definiția produsului distincția între cele două grupe de produse se face, printre altele, pe baza utilizării produselor, și anume dacă produsul este adecvat pentru tipărirea cu hârtie în sul sau pentru tipărirea cu hârtie în coli, în funcție de necesitățile mașinilor de tipărit pentru care se utilizează și care se reflectă, printre altele, în caracteristica de rezistență la smulgere. În plus, se menționează că rezistența la smulgere este numai una dintre caracteristicile care deosebesc HCCS adecvată pentru tipărirea cu hârtie în sul de hârtia utilizată pentru tipărirea cu hârtie în coli. Considerentele 18 și 20 de mai sus menționează criterii suplimentare care nu au fost contestate de producătorul-exportator în cauză. Una dintre părți a susținut că umiditatea, conform definiției din considerentul 20, nu reprezintă o caracteristică distinctă de bază pentru a face distincția între produse. Cu toate acestea, în cursul anchetei, alte părți au exprimat puncte de vedere diferite în această privință. În orice caz, s-a constatat că rigiditatea și rezistența la smulgere sunt factorii cei mai relevanți.

63. În răspunsul formulat, reclamantul a recunoscut că ar putea exista rulouri care nu satisfac pe deplin toate criteriile de rezistență la smulgere din considerentul 18 de mai sus, care ar putea fi totuși utilizate pentru tipărirea cu hârtie în sul. Cu toate acestea, reclamantul și-a menținut punctul de vedere conform căruia rezistența la smulgere este singura încercare care poate stabili cu certitudine că un rulou este într-adevăr adecvat pentru tipărirea cu hârtie în sul, și anume dacă un rulou îndeplinește criteriul rezistenței la smulgere menționat în considerentul 18 de mai sus, acesta este cu siguranță un rulou pentru tipărirea cu hârtie în sul.

64. În sprijinul afirmațiilor de mai sus privind rezistența la smulgere, producătorul-exportator s-a referit la anumite argumente aduse de unul dintre producătorii din Uniune reclamanți în cadrul anchetelor antidumping și antisubvenții din SUA, afirmând că producătorul din Uniune ar fi recunoscut atunci că rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul nu pot fi diferențiate pe baza unei încercări de rezistență la smulgere sau prin orice altă măsurare.

65. Reclamantul a contestat declarațiile producătorului-exportator și a susținut că, din contra, din procedura desfășurată în SUA rezultă că a fost stabilită o distincție clară între rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul și HCCS.

66. În primul rând, trebuie menționat că afirmațiile la care se referă producătorul-exportator au fost formulate în cadrul unor anchete desfășurate în alte jurisdicții și de către părți diferite de cele din procedura actuală, motiv pentru care nu sunt relevante. În al doilea rând, autoritățile SUA din anchetele menționate au concluzionat că exista o distincție clară între HCCS utilizată pentru tipărirea cu hârtie în coli pe de o parte și rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul pe de altă parte. Rulourile de tăiat au fost considerate produse semifinite, în timp ce rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul nu au fost considerate un produs vizat. Autoritățile SUA nu au definit în mod explicit rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul în cadrul definiției produsului. Din acest motiv, în anchetele menționate criteriul rezistenței la smulgere nu a fost relevant pentru definiția produsului.

67. Pe baza observațiilor de mai sus, caracteristica tehnică „rezistență la smulgere” a fost confirmată ca fiind o caracteristică fiabilă pentru a descrie HCCS adecvată pentru tipărirea cu hârtie în sul.

68. Observațiile formulate au evidențiat însă faptul că există rulouri care pot fi utilizate pentru tipărirea cu hârtie în sul chiar dacă nu îndeplinesc toate criteriile încercării de rezistență la smulgere. Din acest motiv, s-a considerat necesar să se definească într-un mod mai detaliat rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul.

69. Pentru a oferi un criteriu suplimentar pentru a distinge între rulourile pentru tipărirea cu hârtie în sul care nu satisfac pe deplin criteriul de rezistență la smulgere, reclamantul a sugerat ca un rulou care nu satisface pe deplin criteriul rezistenței la smulgere, dar cu un diametru al tamburului intern mai mic de 80 mm, să fie considerat un rulou pentru tipărirea cu hârtie în sul.

70. Autoritățile chineze și producătorul-exportator au susținut că adăugarea diametrului tamburului intern ca nou element în cadrul definiției produsului constituia o revizuire a definiției rulourilor pentru tipărirea cu hârtie în sul și, prin urmare, a produsului în cauză. De asemenea, s-a afirmat că diametrul tamburului intern nu este un criteriu adecvat, întrucât există rulouri pentru tipărirea cu hârtie în sul cu un diametru al tamburului intern mai mare de 80mm, precum și rulouri de tăiat cu un diametru al tamburului intern mai mic de 80mm.

71. Comisia a încercat să definească într-un mod mai detaliat rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul și să ofere precizări suplimentare pentru a distinge mai clar între produsul în cauză și alte produse, urmărind, printre altele, să reducă la minimum posibilitatea de a eluda măsurile. Cu toate acestea, elementele de probă furnizate în legătură cu caracterul adecvat al diametrului tamburului intern ca un criteriu alternativ de definire au demonstrat că acest criteriu ar putea determina excluderea din sfera măsurilor a produsului în cauză, și anume rulourile de tăiat cu un diametru al tamburului intern mai mic de 80mm. Prin urmare, acest criteriu de definire a rulourilor adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul a fost abandonat.

72. Cele de mai sus nu afectează fiabilitatea metodei conform căreia rulourile adecvate pentru tipărirea cu hârtie în sul au fost excluse din obiectul anchetei, metodă contestată de grupul de producători-exportatori chinezi.

73. În cursul anchetei, anumite părți au susținut că hârtia multistrat și cartonul multistrat (în conformitate cu definiția din următorul considerent) ar trebui să fie excluse din obiectul anchetei. Părțile respective au declarat că hârtia multistrat și cartonul multistrat au caracteristici fizice diferite, precum straturile multiple, o mai mare rigiditate și o mai mică densitate și că utilizarea finală a acestor produse este diferită, deoarece ele sunt în general utilizate pentru cutiile pliante și pentru ambalaje. Aceste părți au susținut, în final, că hârtia și cartonul unistrat și hârtia și cartonul multistrat se deosebesc cu ușurință prin aspectul lor fizic.

74. Hârtia multistrat și cartonul multistrat, astfel cum sunt definite în notele explicative pentru poziția 4805 din Sistemul armonizat, sunt produse obținute prin presarea a două sau mai multe straturi umede de pastă de hârtie, care au cel puțin o caracteristică diferită între ele. Aceste diferențe pot apărea ca urmare a tipurilor de pastă de hârtie utilizate (de exemplu deșeuri reciclate), a metodei de fabricare (de exemplu mecanică sau chimică) sau, dacă pastele de hârtie sunt de același tip și au fost produse prin aceeași metodă, ca urmare a gradului de prelucrare (de exemplu nealbite, albite sau colorate).

75. Ancheta a confirmat că hârtia și cartonul multistrat au unele caracteristici fizice și tehnice diferite; mai exact, există mai multe straturi de pastă de hârtie, care le conferă o rigiditate mai mare. Hârtia și cartonul multistrat sunt produse printr-o metodă de fabricare diferită, care necesită o mașină de hârtie diferită de cea utilizată pentru producția de HCCS, deoarece în cursul fabricării mai multe straturi de pastă de hârtie sunt stratificate astfel încât să formeze un singur produs. De asemenea, hârtia și cartonul multistrat au utilizări diferite (în special ambalarea) față de HCCS, care este utilizată pentru tipărirea de calitate superioară a materialelor promoționale, a revistelor, etc. Se consideră deci că hârtia și cartonul multistrat, astfel cum sunt definite în considerentul 47, nu constituie produsul în cauză. Prin urmare, codurile NC menționate care acoperă importurile de hârtie multistrat și de carton multistrat sunt excluse din obiectul anchetei.

76. În ultimul rând, un producător chinez a afirmat că așa-numitul „carton” ar trebui exclus din obiectul anchetei, deoarece el nu se încadrează în definiția hârtiei de calitate superioară (cretată sau nu) ca urmare a unor pretinse diferențe privind greutatea, grosimea și rigiditatea ei. S-a constatat că termenul „carton” este în general utilizat pentru hârtia cu conținut ridicat de substanțe, astfel încât hârtia devine în general mai grea; prin urmare, „cartonul” este definit ca o hârtie cu o greutate de bază de peste 224 g/m2. Cu toate acestea, din anchetă reiese că diferența de greutate nu are un impact semnificativ asupra celorlalte caracteristici fizice și tehnice și a utilizărilor finale în funcție de care el ar putea fi distins de produsul în cauză. De asemenea, s-a observat că, așa cum se arată în considerentul 16, toată HCCS cu o greutate între minimum 70 g/m2 și maximum 400 g/m2 a fost inclusă explicit în definiția produsului în cauză. Prin urmare, cartonul este considerat ca fiind produsul în cauză.

77. Produsul similar

78. S-a constatat faptul că produsul vizat, produsul fabricat și vândut pe piața internă a RPC și produsul fabricat și vândut pe piața Uniunii de către producătorii din Uniune au aceleași caracteristici fizice și tehnice de bază, precum și aceleași utilizări de bază. Prin urmare, aceste produse sunt considerate ca fiind similare, în sensul articolului 2 litera (c) din regulamentul de bază.

79. EȘANTIONAREA

80. Eșantionarea producătorilor-exportatori din RPC

81. Numai două grupuri de exportatori din RPC s-au făcut cunoscute și au răspuns la cererea de date de eșantionare din avizul de deschidere. Un grup (Chenming) reprezintă doi producători-exportatori afiliați, iar celălalt grup (APP) reprezintă 4 producători-exportatori afiliați. Producătorii-exportatori cooperanți reprezintă exporturile totale ale produsului în cauză din RPC către Uniune. În aceste circumstanțe, Comisia a decis că eșantionarea nu era necesară pentru producătorii-exportatori din RPC.

82. S-a constatat că doi dintre cei patru producători-exportatori din grupul APP produceau numai carton multistrat, menționat în considerentul 47 de mai sus. În acest context, se reamintește că s-a concluzionat că este necesar să se excludă cartonul multistrat din definiția produsului care face obiectul prezentei anchete. Se reamintește că, de asemenea, cartonul multistrat a fost exclus din domeniul de aplicare a procedurii antidumping paralele. Prin urmare, se concluzionează că cei doi producători-exportatori afiliați despre care s-a constatat că produc numai carton multistrat nu sunt vizați de prezenta procedură. Prin urmare, constatările prezentate în continuare nu se bazează pe informațiile și datele privind cei doi producători menționați anterior.

83. Eșantionarea producătorilor din Uniune

84. Ținând cont de numărul potențial mare de producători din Uniune, în avizul de deschidere s-a avut în vedere posibilitatea de a se recurge la eșantionare, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază. Cu toate acestea, după examinarea informațiilor transmise și dat fiind că numai patru producători din Uniune s-au făcut cunoscuți în termenele stabilite în avizul de deschidere, s-a decis că eșantionarea nu era necesară. S-a considerat că cei patru producători menționați anterior sunt reprezentativi (acoperind 61% din producția totală) pentru industria din Uniune, astfel cum este definită în considerentul 372 de mai jos. Informațiile furnizate de cele patru societăți au fost verificate la fața locului și au fost utilizate pentru microindicatori, după cum se arată în considerentul 386.

85. Eșantionarea importatorilor independenți

86. Ținând cont de numărul potențial mare de importatori, în avizul de deschidere s-a avut în vedere posibilitatea de a se recurge la eșantionare, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază. Cu toate acestea, după examinarea informațiilor prezentate și ținând seama de numărul mic de importatori care și-au făcut cunoscută intenția de a coopera, s-a decis că eșantionarea nu este necesară.

87. SUBVENȚIONAREA

88. Observații preliminare

89. Se reamintește că atât autoritățile chineze, cât și producătorii-exportatori chinezi au transmis răspunsuri la chestionare și au acceptat vizite la fața locului pentru verificarea răspunsurilor.

90. În ceea ce privește autoritățile chineze, după transmiterea răspunsului la chestionar, Comisia a trimis părții chineze trei cereri de clarificări și o scrisoare prealabilă verificării. Comisia a acordat autorităților chineze suficient timp pentru pregătirea și transmiterea declarațiilor, de fiecare dată când acest lucru a fost necesar și justificat. S-au acordat autorităților chineze prelungiri de termen substanțiale, și anume două săptămâni pentru răspunsul la chestionar, rezultând astfel un termen total de 49 de zile pentru transmiterea răspunsului la chestionar, și trei săptămâni pentru răspunsul la prima cerere de clarificări, rezultând un termen total de 40 de zile.

91. Înainte de vizita de verificare la fața locului, autoritățile chineze au cerut Comisiei să furnizeze informații suplimentare în scris, în special o listă a tuturor întrebărilor pe care intenționează să le pună în cursul vizitei de verificare, plus o listă a tuturor departamentelor guvernamentale a căror participare la vizita de verificare era preconizată. S-a susținut că, în absența acestor informații, Comisia nu și-ar îndeplini obligațiile ca autoritate responsabilă cu ancheta prevăzute în Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii (denumit în continuare „acordul SMC”) și, în special, cele din anexa VI paragraful 8. De asemenea, autoritățile chineze au afirmat că, în absența acestor informații, ele nu ar fi în măsură să garanteze rezultatul anchetei.

92. Comisia și-a exprimat cu respect dezacordul cu cererea autorităților chineze. Se precizează că, în acest sens, Comisia a îndeplinit toate condițiile relevante din paragraful 8 al anexei VI la acordul SMC, precum și de la articolul 26 din regulamentul de bază. A fost trimisă autorităților chineze o scrisoare detaliată prealabilă verificării care confirma calendarul (zile și categorii de sisteme de discutat în fiecare zi a verificării) și solicita prezența autorităților responsabile pentru sistemele relevante și a funcționarilor implicați în pregătirea declarațiilor autorităților chineze. De asemenea, Comisia a explicat, înainte de vizitele de verificare la fața locului, că numai autoritățile chineze cunosc entitățile responsabile pentru sistemele care fac obiectul anchetei, precum și funcționarii care sunt cei mai în măsură să participe la anchetă și să răspundă la întrebări. În ceea ce privește lista întrebărilor specifice, Comisia a explicat înainte de verificarea la fața locului și în cursul acesteia că o astfel de listă nu este solicitată nici de OMC, nici de legislația UE, și că scopul anchetei este de a verifica răspunsul autorităților chineze la chestionar și declarațiile suplimentare relevante; prin urmare, verificarea ar respecta structura acestor documente. S-a explicat că, de asemenea, Comisia va încerca să obțină și să clarifice informațiile suplimentare necesare în cadrul procedurii în curs, dar că întrebările precise în acest context vor depinde de informațiile furnizate de autoritățile chineze ca urmare a verificării inițiale a răspunsurilor lor. Înainte de vizita de verificare la fața locului, s-a explicat autorităților chineze că refuzul de a furniza informațiile necesare pentru a sprijini verificarea de către autoritatea responsabilă cu ancheta a informațiilor și datelor considerate necesare în cadrul procedurii ar putea compromite grav ancheta. S-au amintit, de asemenea, autorităților chineze consecințele dispozițiilor de la articolul 28 din regulamentul de bază.

93. În cursul vizitei de verificare la fața locului la Ministerul Comerțului din China, situat în Beijing, Comisia a încercat să verifice informațiile furnizate pe baza documentelor justificative utilizate pentru a pregăti răspunsul autorităților chineze, în conformitate cu dispozițiile de la articolele 11 și 26 din regulamentul de bază. În acest context, Comisia a ajuns la concluzia preliminară că lipsa informațiilor și a documentelor justificative nu permite verificarea adecvată a răspunsului la chestionar. În plus, anumite informații nu au fost transmise deloc, deși au fost solicitate în mod expres, iar la anumite întrebări nu s-a primit niciun răspuns. Autoritățile chineze au fost informate cu privire la consecințele lipsei de cooperare, în conformitate cu articolul 28 alineatele (1) și (6) din regulamentul de bază.

94. Autoritățile chineze au afirmat că autoritatea responsabilă cu ancheta ar trebui să stabilească informațiile necesare într-un mod rezonabil, care să nu constituie un abuz de drepturi. De asemenea, s-a afirmat că, deși informațiile sunt considerate a nu fi ideale din toate punctele de vedere, ele ar trebui să fie luate în considerare. Pe baza argumentelor de mai sus, autoritățile chineze au susținut că au cooperat în cea mai mare măsură posibilă și că răspunsul la chestionar era complet. De asemenea, s-a susținut că verificarea la fața locului a fost programată necorespunzător, întrucât scrisoarea prealabilă verificării nu a explicat în mod rezonabil ceea ce urma să fie verificat, iar Comisia nu a realizat vizite la fața locului specifice în cadrul fiecărei entități de administrație publică. De asemenea, s-a susținut că Comisia a impus o sarcină nejustificată asupra autorităților chineze și că a solicitat informații irelevante și inutile.

95. În privința calendarului verificării la fața locului, se reamintește că autoritățile chineze au fost de acord cu momentul, cu programul vizitei și cu locul de desfășurare. Discuțiile privind momentul vizitei la fața locului au avut loc în august 2010. Comisia a propus inițial ca vizita de verificare la fața locului să aibă loc în prima săptămână a lunii octombrie 2010 și ulterior a modificat această propunere de două ori, pe baza cererilor autorităților chineze, mai întâi pentru a doua săptămână a lunii octombrie 2010, și apoi pentru a treia săptămână a lunii octombrie 2010. Prin urmare, plângerile privind programarea vizitelor la fața locului nu sunt întemeiate, întrucât Comisia a făcut tot posibilul pentru a satisface orice solicitare justificată din partea Chinei. În privința informațiilor solicitate, se menționează că autoritățile chineze nu au contestat niciodată forma chestionarului sau modul în care informațiile au fost solicitate. Ministerul Comerțului din China a transmis în numele autorităților chineze răspunsul la chestionar și declarații ulterioare. Comisia a cerut informații considerate necesare pentru a ajunge la o concluzie reprezentativă și a menținut coerența cererilor sale, solicitând mereu aceleași date și informații în cursul anchetei și invitând autoritățile chineze să ofere explicații privind informațiile furnizate și implicațiile lor asupra sistemelor vizate de anchetă.

96. Sisteme specifice

97. Pe baza informațiilor cuprinse în reclamație și a răspunsurilor la chestionarul Comisiei, următoarele sisteme, în cadrul cărora s-a presupus că au fost acordate subvenții de către autoritatea guvernamentală, au făcut obiectul unei anchete:

(I) Acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale pentru industria hârtiei cretate

(II) Programe privind impozitele pe profit

- Politicile fiscale preferențiale pentru societățile care sunt recunoscute ca întreprinderi cu tehnologie înaltă sau nouă

- Politicile fiscale preferențiale pentru cercetare și dezvoltare

- Scutirea referitoare la dividendele între întreprinderile rezidente calificate

(III) Programe de fiscalitate indirectă și programe tarifare la import

- Scutiri de TVA și tarifare pentru echipamentele importate

- Reduceri de TVA pentru echipamentele produse pe plan intern

- Taxe pentru întreținerea orașelor și taxe de construcție, precum și suprataxe pentru educație plătibile de către întreprinderile cu investiții străine

(IV) Programe de finanțare

- Mărci celebre

- Fonduri speciale pentru încurajarea proiectelor de investiții străine

- Asistență pentru societățile citate în proceduri antidumping

- Finanțarea pentru modernizarea tehnologică a orașului Shouguang

- Fondul drepturilor de proprietate intelectuală pentru Parcul industrial Suzhou

- Fondul de subvenții pentru dezvoltarea sectorului industrial de înaltă tehnologie

- Premiul acordat de parcul industrial din Suzhou pentru susținerea creșterii economice

- Fondul special pentru tratarea poluării hidrice a lacului Taihu din provincia Jiangsu

- Fondurile speciale pentru reducerea consumului de energie în Parcul industrial Suzhou

- Fondul special pentru reducerea totalului emisiilor principalilor poluanți la nivel municipal în municipalitatea Suzhou

- Subvenția pentru reducerea consumului de apă și pentru reducerea emisiilor

- Premiul pentru protecția mediului acordat de Biroul pentru protecția mediului din Suzhou

- Premiul pentru reducerea consumului de energie din Shouguang

(V) Rate preferențiale pentru bunuri și servicii oferite de autoritățile publice

- Acordarea drepturilor de folosire a terenurilor

- Furnizarea de substanțe chimice necesare pentru fabricarea hârtiei

- Furnizarea energiei electrice

- Acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale pentru industria hârtiei cretate

(a) Introducere

98. Se afirmă că producătorii chinezi ai produsului în cauză beneficiază de împrumuturi cu dobândă mică din partea băncilor de susținere a politicilor guvernamentale și a băncilor comerciale deținute de stat, în conformitate cu politica autorităților chineze privind acordarea de sprijin financiar pentru a încuraja creșterea și dezvoltarea industriei hârtiei în China. Astfel cum arată planurile cincinale și politica industrială, au existat inițiative de finanțare preferențială acordată de sistemul bancar industriei de fabricare a hârtiei.

(b) Utilizarea elementelor disponibile

99. Pe baza informațiilor incluse în plângere, Comisia a încercat să examineze împrumuturile acordate de sectorul bancar industriei hârtiei cretate. În acest context, s-a considerat necesar să se solicite autorităților chineze să furnizeze în răspunsul la chestionar și în declarațiile ulterioare informații și date specifice privind o serie de planuri și proiecte ale guvernului de încurajare a dezvoltării sectorului chinez al hârtiei. Aceste planuri și proiecte sunt:

100. Al X-lea Plan cincinal pentru economia civilă și dezvoltarea socială (denumit în continuare „al X-lea plan cincinal”)

101. „Al X-lea plan cincinal” privind industria de fabricare a hârtiei (denumit în continuare „planul privind industria de fabricare a hârtiei”)

102. Al X-lea plan cincinal și planul special pentru 2010 privind realizarea unui proiect național de integrare a silviculturii și a sectorului fabricării hârtiei („proiectul de integrare”)

103. Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat privind promulgarea și punerea în aplicare a dispozițiilor provizorii privind promovarea adaptării structurilor industriale (denumită în continuare „decizia nr. 40”)

104. registrul privind readaptarea structurilor industriale (denumit în continuare „registrul”)

105. Orientările pentru Al XI-lea plan cincinal de dezvoltare economică și socială națională (2006-2010) (denumit în continuare „al XI-lea plan cincinal”)

106. Circulara Consiliului de Stat privind îndeplinirea obiectivelor majore din cel de-al XI-lea plan cincinal și repartizarea sarcinilor (denumită în continuare „circulara de punere în aplicare a celui de-al XI-lea plan cincinal”)

107. Politica de dezvoltare 2007 a industriei de fabricare a hârtiei (denumită în continuare „planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei”)

108. Planul de dezvoltare din Guandong

109. Al XI-lea plan cincinal al orașului Zhanjiang

110. Al XI-lea plan cincinal al municipalității Jining

111. Autoritățile chineze au furnizat doar parțial informațiile solicitate privind planurile menționate. Doar două dintre planurile solicitate au fost furnizate integral, și anume versiunea în limba chineză împreună cu o traducere în engleză (decizia nr. 40 și registrul privind readaptarea structurilor industriale). În ceea ce privește cele trei planuri regionale solicitate inițial de Comisie, autoritățile chineze au afirmat că ele nu erau relevante deoarece producătorii-exportatori cooperanți nu sunt situați în regiunile respective. Prin urmare, planurile nu au fost furnizate. Comisia a acceptat acest lucru, dar a solicitat planurile de dezvoltare pentru zonele (regiuni, provincii, municipalități) în care se află sediile producătorilor-exportatori cooperanți. Autoritățile chineze au transmis versiunile în limba chineză ale celui de-al XI-lea plan cincinal pentru provincia Jiangsu și ale celui de-al XI-lea plan cincinal pentru provincia Shandong, dar fără a furniza o traducere, nici măcar pentru cuprinsul documentelor. În legătură cu două planuri care nu au fost transmise, autoritățile chineze au declarat că ele acoperă perioada dintre 2000 și 2005, nemaifiind deci de actualitate. Comisia a acceptat această declarație. Celelalte planuri au fost furnizate doar în chineză (proiectul de integrare, al XI-lea plan cincinal, circulara de punere în aplicare a celui de-al XI-lea plan cincinal, planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei), împreună cu traducerea în engleză a cuprinsurilor. Autoritățile chineze au afirmat că cererile Comisiei erau prea împovărătoare, că resursele de care dispun sunt limitate și că, prin urmare, nu intenționau să traducă textele.

112. În ceea ce privește cele de mai sus, se menționează că informațiile solicitate de Comisie au fost considerate necesare pentru anchetă întrucât documentele menționate anterior au fost identificate în plângere. În plus, Comisia a subliniat în mod repetat necesitatea ca documentele solicitate să fie furnizate în engleză. Versiunea în engleză este necesară pentru astfel de documente semnificative pentru că nu a fost posibil să se stabilească doar pe baza cuprinsului care parte a documentului era relevantă pentru anchetă. În plus, planurile transmise de China nu erau voluminoase și s-a constatat că există versiuni în engleză ale documentației relevante, provenind fie din surse independente (cabinete juridice specializate în legislația chineză), fie din anchete antisubvenție desfășurate în China de Statele Unite ale Americii („SUA”).

113. Având în vedere cele de mai sus, Comisia a avut posibilitatea de a verifica numai următoarele documente: decizia nr. 40, registrul și planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei, a căror versiune în limba engleză a fost furnizată în plângere și a fost transmisă, de asemenea, de un producător-exportator.

114. Pentru a examina nivelul intervenției autorităților publice pe piața financiară chineză și pentru a obține privirea de ansamblu necesară asupra sectorului financiar din RPC, Comisia a cerut informații privind proporția în care instituțiile financiare sunt deținute de autoritățile publice și privind înregistrările sumelor/procentelor din împrumuturi acordate de băncile deținute de stat. Autoritățile chineze au susținut că nu dețineau înregistrări privind acțiunile băncilor, deși articolul 61 din Legea nr. 13 privind băncile comerciale [2003] prevede că băncile trebuie să comunice aceste date „organismului de reglementare a sectorului bancar din cadrul Consiliului de Stat și Băncii Populare Chineze”. În ceea ce privește sumele/procentele din împrumuturi acordate de băncile deținute de stat, autoritățile chineze au confirmat că deși există date relevante, comunicarea lor nu este posibilă. În plus, Comisia a facilitat ulterior activitatea autorităților chineze limitând informațiile solicitate privind proporția deținerii de către stat doar la acele instituții financiare în legătură cu care s-a constatat că acordă împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți. Cu toate acestea, autoritățile chineze nu au furnizat date relevante nici pentru acest segment restrâns de instituții financiare care își desfășoară activitatea în China.

115. Pentru a examina politicile de împrumut ale băncilor chineze (de ex. metodele utilizate pentru a stabili ratele dobânzii pentru împrumuturi, evaluarea împrumuturilor etc.), s-a cerut autorităților chineze să furnizeze informații privind politicile urmate de autoritățile de stat relevante, și anume Banca Populară a Chinei (denumită în continuare „BPC”) și Comisia de Reglementare Bancară. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație relevantă privind politicile de împrumut. Nu s-au furnizat documente, regulamente sau orientări adresate sistemului bancar de către BPC pentru a documenta rolul BPC în privința stabilirii ratelor dobânzii și relația sa cu sistemul bancar. În plus, nu s-au oferit explicații, deși fuseseră solicitate în mod expres, cu privire la aplicarea Legii nr. 13 privind băncile comerciale [2003] și în special a articolelor 34, 38 și 39, care stabilesc normele fundamentale de reglementare a împrumuturilor și a altor activități ale băncilor comerciale.

116. Pentru a examina politicile de împrumut ale băncilor chineze care au acordat împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți în cursul PA, Comisia a cerut autorităților chineze să organizeze întrevederi cu bănci specifice care au acordat împrumuturi producătorilor-exportatori cooperanți pentru a verifica informațiile privind acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale industriei de HCCS din China. Autoritățile chineze au afirmat că nu erau în măsură să intervină în ceea ce privește băncile deținute de stat pentru a organiza astfel de întrevederi. Prin urmare, nu s-a primit de la băncile chineze niciun element de probă care să demonstreze dacă și în ce măsură acestea evaluează riscul de credit atunci când acordă împrumuturi.

117. Autoritățile chineze au fost informate cu privire la consecințele lipsei de cooperare, în conformitate cu articolul 28 alineatele (1) și (6) din regulamentul de bază. Ca urmare a acestei lipse de cooperare, a fost necesar să se ia în considerare nu doar documentele relevante ale autorităților chineze furnizate de alte părți, ci și informațiile provenind din surse secundare, inclusiv plângerea și informații disponibile public pe internet. Autoritățile chineze au contestat utilizarea elementelor disponibile, dar nu au oferit alte elemente de probă.

118. De asemenea, s-a solicitat producătorilor-exportatori cooperanți organizarea unor întrevederi cu bănci specifice care le-au acordat împrumuturi în cursul PA, pentru a verifica informațiile privind acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale industriei HCCS din China. Nu a avut însă loc nicio întrevedere de acest fel. Producătorii-exportatori cooperanți au transmis cererile repetate ale Comisiei privind organizarea acestor întrevederi, dar băncile relevante au refuzat să coopereze la anchetă. Producătorii-exportatori cooperanți au fost informați cu privire la consecințele lipsei de cooperare, în conformitate cu articolul 28 alineatele (1) și (6) din regulamentul de bază. Având în vedere lipsa de cooperare, se consideră necesar ca orice constatări privind împrumuturile acordate de bănci producătorilor-exportatori cooperanți să se bazeze pe elementele disponibile. Producătorii-exportatori cooperanți au contestat utilizarea elementelor disponibile, dar nu au oferit alte elemente de probă.

119. Un producător-exportator chinez a fost invitat să furnizeze informații specifice privind un acord specific de restructurare a datoriilor încheiat cu trei bănci chineze. Producătorul-exportator menționat anterior a refuzat să furnizeze informațiile necesare. Prin urmare, nu a fost posibil să se verifice acordul global relevant și contractele de împrumut aferente, precum și toate aspectele specifice precum durata împrumuturilor, programul de rambursare a împrumutului și ratele dobânzii. Producătorul-exportator cooperant a fost informat cu privire la consecințele lipsei de cooperare, în conformitate cu articolul 28 alineatele (1) și (6) din regulamentul de bază. Având în vedere lipsa de cooperare, se consideră necesar ca orice constatări privind împrumuturile relevante acordate de bănci producătorului-exportator cooperant să se bazeze pe elementele disponibile. Producătorul-exportator cooperant a contestat utilizarea elementelor disponibile, dar nu a oferit alte elemente de probă.

(c) Constatările anchetei

(i) Intervenția autorităților publice în sectorul financiar-bancar pentru acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale industriei de fabricare a hârtiei

- Rolul planurilor guvernamentale

120. Ancheta a stabilit existența unor planuri politice specifice relative la industria de fabricare a hârtiei. Aceste planuri stipulează că autoritățile de stat monitorizează îndeaproape performanțele industriei de fabricare a hârtiei și adoptă măsuri specifice (de ex. decrete de punere în aplicare) în vederea îndeplinirii obiectivelor planurilor politice. În plus, ancheta a stabilit și că planurile politice prevăd acordarea de împrumuturi în condiții preferențiale pentru industria de fabricare a hârtiei.

121. Într-adevăr, în urma examinării deciziei nr. 40 și a secțiunii specifice privind finanțarea a planului 2007 privind industria de fabricare a hârtiei, a devenit evident că sistemul chinez de planificare de stat indică băncilor să acorde împrumuturi industriei de fabricare a hârtiei.

122. În privința deciziei nr. 40, se menționează că actul respectiv este un ordin emis de Consiliul de Stat, care este cel mai înalt organism administrativ din RPC, având astfel un caracter obligatoriu pentru alte organisme ale administrației publice și pentru operatorii economici. Decizia clasifică sectoarele industriei în „proiecte încurajate, restrictive sau eliminate”. Decizia respectivă constituie un document de orientare a politicii industriale; împreună cu registrul, ea arată modul în care autoritățile chineze aplică o politică de încurajare și de sprijin pentru anumite grupuri de întreprinderi sau anumite industrii, precum industria hârtiei, clasificate în registru ca „industrii încurajate”. În privința numărului de industrii clasificate ca încurajate, se menționează că acestea sunt în total 26, reprezentând doar o parte a economiei chineze. În plus, doar anumitor activități din cadrul celor 26 de sectoare li s-a acordat statutul „încurajat”. De asemenea, decizia nr. 40 prevede, la articolul 17, că „proiectele de investiții încurajate” vor beneficia de avantaje și stimulente specifice (sprijin financiar, scutiri de taxe la import, scutiri de TVA, scutiri de impozite). Pe de altă parte, în privința „proiectelor restrictive și eliminate”, decizia nr. 40 împuternicește autoritățile de stat să intervină direct pentru a reglementa piața. Astfel, articolele 18 și 19 cer autorității relevante să împiedice acordarea de împrumuturi de către instituțiile financiare; aceleași articole dispun ca departamentul de stat pentru administrarea prețurilor să mărească prețul electricității și să ceară societăților de furnizare a energiei electrice să înceteze furnizarea electricității către astfel de „proiecte restrictive și eliminate”. Ținând cont de cele de mai sus, este evident că decizia nr. 40 conține prevederi obligatorii pentru toate instituțiile economice, sub forma unor directive privind promovarea și sprijinul industriilor încurajate, una dintre acestea fiind industria de fabricare a hârtiei.

123. În ceea ce privește planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei, se menționează că acesta prevede condiții, orientări și obiective specifice pentru industria de fabricare a hârtiei. El descrie situația industriei de fabricare a hârtiei din China (de ex. numărul întreprinderilor, producția, consumul și exporturile, statistici privind tipul de materii prime folosite). Planul stabilește politicile și obiectivele pentru industria de fabricare a hârtiei în ceea ce privește planificarea industrială, utilizarea materiilor prime, a tehnologiei și a echipamentelor, structura produselor și structura organizațională a producătorilor de hârtie. De asemenea, textul stabilește „criterii de admitere”, prevăzând pentru industria de fabricare a hârtiei cerințe specifice privind raportul active/pasive, evaluări de credit specifice, precum și obiective specifice privind economiile de scară, cotele de piață, consumul de energie și de apă care trebuie îndeplinite de societăți. El cere întreprinderilor să elaboreze planuri de dezvoltare bazate pe planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei. De asemenea, se indică provinciilor și regiunilor să participe la punerea în aplicare a planului, un întreg capitol fiind dedicat „investițiilor și finanțării” pentru industria fabricării hârtiei. Un aspect relevant în această privință este faptul că se afirmă în mod explicit că instituțiile financiare nu acordă împrumuturi pentru niciun proiect care nu respectă normele prevăzute în plan. În concluzie, din text și din formularea utilizată rezultă cu claritate că planul 2007 privind industria din de fabricare a hârtiei este un instrument de stat specific având obiectivul de a reglementa industria fabricării hârtiei din China și că nu poate fi considerat altceva decât un instrument de politică industrială cu caracter obligatoriu care trebuie pus în aplicare de către părțile interesate din China (autoritățile de stat, instituțiile financiare și producătorii).

124. Autoritățile chineze au susținut că planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei trebuie considerat un plan de orientări fără caracter obligatoriu. De asemenea, s-a susținut că, în același context, niciunul dintre planurile și proiectele guvernamentale nu are caracter juridic obligatoriu și că, prin urmare, în cadrul lor nu se pot acorda contribuții financiare sau avantaje. Cu toate acestea, simpla lectură a textului planului 2007 privind industria de fabricare a hârtiei și a prevederilor specifice menționate anterior evidențiază faptul că documentul nu poate fi considerat o orientare fără caracter obligatoriu. În această privință, se menționează că în planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei se afirmă, printre altele: „ Politica de dezvoltare industrială este elaborată pe baza cerințelor de perfecționare a reformei economiei de piață socialiste, precum și a actelor cu putere de lege și normelor administrative relevante, pentru a realiza un sistem comercial echitabil și un mediu favorabil dezvoltării, pentru a soluționa problemele existente în dezvoltarea industriei de fabricare a hârtiei și a dirija o dezvoltare sănătoasă a industriei ”. În privința celorlalte planuri și proiecte enumerate în considerentul 64 de mai sus, se menționează că cel puțin unul dintre acestea se referă la o circulară de punere în aplicare a celui de-al XI-lea plan cincinal. Ar fi dificil de înțeles cum ar fi posibil ca pentru un document (un plan guvernamental) despre care se afirmă că nu are caracter juridic obligatoriu să existe un act de punere în aplicare cu caracter obligatoriu (în cazul de față, o circulară a Consiliului de Stat).

125. În plus, articolul 34 din Legea nr. 13 privind băncile comerciale [2003] prevede că băncile „ își desfășoară activitatea de împrumut în funcție de necesitățile economiei naționale și dezvoltării sociale și sub îndrumarea politicii industriale de stat ”. În cazul de față, politica industrială de stat relevantă este planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei. Prin urmare, concluzia logică este că împrumuturile primite de producătorii de HCCS de la băncile comerciale deținute de stat se acordă în conformitate cu directivele guvernului.

126. A fost, de asemenea, examinat rolul Comisiei Naționale pentru Dezvoltare și Reformă (denumită în continuare „CNDR”). Autoritățile chineze au susținut că CNDR este o agenție a Consiliului de Stat care coordonează politica macroeconomică și gestionează investițiile autorităților publice. Această autoritate de stat a elaborat, printre alte planuri, planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei. Au fost solicitate în mod explicit informații privind cadrul juridic în care CNDR a fost instituită și își desfășoară activitatea, de exemplu statutul său, dar nu au fost transmise astfel de informații. Singura explicație furnizată de autoritățile chineze a fost că cel mai înalt organism administrativ din RPC, Consiliul de Stat, dă instrucțiuni pe care CNDR trebuie să le urmeze și că, în orice caz, aceste informații nu sunt relevante pentru anchetă. Acest argument nu poate fi acceptat. Statutul autorității care elaborează planuri guvernamentale este considerat relevant pentru anchetă, întrucât planurile și proiectele guvernamentale sunt examinate în cadrul prezentei proceduri. Comisia a cerut informații și în legătură cu motivele pentru care CNDR colectează în permanență informații detaliate de la societăți. Autoritățile chineze au explicat că informațiile puteau fi colectate prin intermediul asociațiilor industriale și al altor surse publice. Cu toate acestea, existența unui mecanism sistematic de colectare a datelor privind societățile în vederea utilizării sale în cadrul planurilor și al proiectelor guvernamentale indică faptul că aceste planuri și proiecte sunt considerate un element important al politicii industriale de stat.

127. Din cele de mai sus rezultă că orice decizie luată de instituțiile financiare în ceea ce privește industria de fabricare a hârtiei ar trebui să ia în considerare necesitatea de a îndeplini obiectivele planurilor politice relevante. Într-adevăr, societăților calificate în cadrul acestor planuri politice ca „industrii încurajate” li se acordă un rating de credit ridicat, ceea ce are consecințe directe asupra evaluării bonității de către sistemul financiar chinez. În plus, din examinarea secțiunii specifice privind finanțarea din planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei și a unei note privind evaluarea creditului transmisă de un producător-exportator cooperant rezultă clar că sistemul chinez de planificare de stat cere băncilor să acorde împrumuturi industriei de fabricare a hârtiei, iar societățile sunt considerate ca având un rating de credit ridicat dacă se califică pentru a fi incluse în planuri politice specifice. Se cuvine să se menționeze că nota privind evaluarea creditului obținută în cadrul anchetei stabilește o legătură directă între perspectivele pozitive ale societății, pe de o parte, și existența planurilor politice privind fabricarea hârtiei și îndeplinirea obiectivelor lor, pe de altă parte. Există, de asemenea, dovezi că autoritățile de stat monitorizează performanțele societăților, examinând anual licențele lor comerciale și colectând în acest mod date pentru statistici financiare și statistici privind performanțele. În plus, informațiile transmise de producătorii-exportatori cooperanți oferă dovezi că BPC monitorizează, în conformitate cu prevederile de la articolul 9 din regulamentul privind înregistrarea și consultarea băncilor, situația împrumuturilor acordate societăților, prin examinarea anuală a creditelor de care beneficiază societățile în fiecare an.

128. Toate elementele de mai sus demonstrează legătura dintre planurile politice specifice și finanțarea industriei de fabricare a hârtiei.

- Intervenția autorităților publice în sectorul bancar

129. În privința producătorilor-exportatori cooperanți, ancheta a stabilit că doi dintre aceștia beneficiau, în majoritatea cazurilor în mod automat, de cea mai mică rată a dobânzii posibilă în cadrul limitelor prevăzute de BPC, iar alți doi producători-exportatori cooperanți au beneficiat în 2008 de o importantă reeșalonare a datoriilor. Băncile chineze de stat au cumpărat toate datoriile față de bănci străine, iar datoriile reeșalonate nu au determinat o primă de risc semnificativă cu o valoare mai ridicată decât rata de referință a dobânzii BPC.

130. În plus, ancheta a stabilit că piața financiară chineză este caracterizată de intervenția autorităților publice întrucât majoritatea principalelor bănci sunt deținute de stat. Autoritățile chineze nu au furnizat decât informații foarte limitate privind participarea/deținerea băncilor din China. Cu toate acestea, astfel cum se arată mai jos, Comisia a cules informațiile disponibile pentru a ajunge la o concluzie reprezentativă. Pentru a analiza dacă băncile sunt entități împuternicite sau care exercită autoritatea publică, Comisia a căutat informații privind nu numai deținerea de către stat a băncilor, ci și caracteristici precum prezența autorităților publice în consiliul de administrație, controlul exercitat de autoritățile publice asupra activităților, îndeplinirea politicilor sau intereselor autorităților publice, sau dacă entitățile au fost instituite prin statut.

131. Pe baza informațiilor disponibile, se concluzionează că băncile deținute de stat din China controlează cea mai mare cotă de piață și sunt actorii predominanți pe piața financiară chineză; conform cercetării din 2006 realizate de Deutsche Bank privind sectorul bancar chinez, băncile deținute de stat ar putea reprezenta peste 2/3 din piața chineză. În legătură cu acest subiect, Examinarea politicii comerciale a Chinei realizată de OMC arată că „ Nivelul ridicat al deținerii de către stat este o altă trăsătură importantă a sectorului financiar din China ”[5]. Se cuvine să se menționeze că cele patru mari bănci deținute de stat (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank și Industrial and Commercial Bank) par să reprezinte peste jumătate din sectorul bancar chinez. Băncile de susținere a politicilor și alte bănci controlate de stat sunt deținute de stat într-o proporție mai mare de 50%. De asemenea, Comisia a solicitat informații privind structura controlului exercitat de autoritățile publice în cadrul băncilor chineze menționate anterior și îndeplinirea politicilor sau intereselor autorităților publice în ceea ce privește industria de fabricare a hârtiei (și anume consiliul de administrație și consiliul acționarilor, minutele ședințelor acționarilor/membrilor consiliului de administrație, naționalitatea acționarilor/membrilor consiliului de administrație, politicile de împrumut și evaluarea riscului legat de împrumuturile acordate producătorilor-exportatori cooperanți). Nici autoritățile chineze, nici băncile nu au furnizat astfel de informații. S-a făcut doar trimitere în mod repetat la informațiile din rapoartele anuale ale băncilor, pe care le transmiseseră. Cu toate acestea, informațiile din rapoartele anuale ale băncilor nu conțineau (și nu pot conține) informații detaliate la nivelul necesar. Prin urmare, Comisia a trebuit să utilizeze informațiile disponibile. Ea a concluzionat pe baza datelor disponibile că băncile mai sus menționate sunt controlate de autoritățile publice și exercită autoritatea guvernamentală într-un astfel de mod încât acțiunile lor pot fi atribuite statului. Datele relevante utilizate pentru a ajunge la concluziile menționate sunt obținute pe baza informațiilor transmise de autoritățile chineze, a rapoartelor anuale ale băncilor chineze care fie au fost transmise de autoritățile chineze, fie erau disponibile public, a informațiilor transmise de producătorii-exportatori cooperanți și a informațiilor din plângere. În ceea ce privește băncile străine, surse independente afirmă că ele reprezintă o parte minoră a sectorului bancar chinez, astfel încât joacă un rol nesemnificativ în ceea ce privește politica de împrumut, informații relevante sugerând că ele ar putea reprezenta numai 1% din piața chineză[6]. Informațiile relevante disponibile public confirmă, de asemenea, că băncile chineze, în special marile bănci comerciale, continuă să se bazeze pe acționarii deținuți de stat și pe autoritățile publice pentru alimentarea cu capital în cazul neadecvării capitalului propriu ca urmare a expansiunii creditului[7]. În privința băncilor care au acordat împrumuturile producătorilor-exportatori cooperanți, acestea sunt în marea majoritate bănci deținute de stat. Într-adevăr, pe baza informațiilor disponibile s-a constatat că cel puțin 13 dintre cele 19 bănci comunicate sunt deținute de stat, incluzând două bănci de susținere a politicilor (Export-Import Bank of China, China Development Bank) și principalele bănci comerciale din China, precum Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank și Industrial and Commercial Bank of China. În privința celorlalte bănci deținute de stat, Comisia a solicitat din nou informațiile menționate mai sus privind controlul exercitat de autoritățile publice și îndeplinirea politicilor sau intereselor autorităților publice în ceea ce privește industria de fabricare a hârtiei. Nici de această dată nu s-au primit astfel de informații detaliate, în afară de cererea repetată de a consulta informațiile din rapoartele anuale relevante ale băncilor, care în majoritatea cazurilor erau în chineză, netraduse în engleză. Cu toate acestea, informațiile din rapoartele anuale ale băncilor nu pot furniza informații detaliate la nivelul necesar. În privința băncilor de susținere a politicilor, astfel cum se explică mai jos, ancheta a stabilit că nu există dispoziții juridice clare care să reglementeze rolul acestora și relația lor cu autoritățile publice. Se cuvine însă să se menționeze și că, în conformitate cu declarațiile formulate de autoritățile chineze în cursul verificării la fața locului, se pare că băncile de susținere a politicilor, care sprijină politicile guvernamentale din China, nu au scop lucrativ. Toate elementele de mai sus confirmă că băncile menționate anterior sunt controlate de autoritățile publice și exercită autoritatea guvernamentală într-un astfel de mod încât acțiunile lor pot fi atribuite statului.

132. De asemenea, Comisia a încercat să examineze diferența dintre băncile de susținere a politicilor (conform informațiilor disponibile, acestea sunt Export-Import Bank of China, China Development Bank și Agricultural Development Bank of China) și băncile comerciale deținute de stat. Comisia a solicitat clarificări în legătură cu aceste două categorii distincte de instituții financiare. Autoritățile chineze au declarat că nu există dispoziții legale scrise de reglementare a sectorului băncilor de susținere a politicilor, întrucât autoritățile chineze elaborează în prezent un act legislativ privind băncile de susținere a politicilor. S-a afirmat și că o bancă (și anume China Development Bank) ar trebui să nu fie inclusă în categoria băncilor de susținere a politicilor, deoarece ea a devenit o societate pe acțiuni și se află într-o perioadă de tranziție. În această privință, se menționează că informațiile transmise confirmă că băncile de susținere a politicilor sunt tratate în mod diferit. Deși nu există norme de reglementare a sectorului băncilor de susținere a politicilor și a modului în care aceste bănci acționează pe piața financiară chineză, din circularele BPC menționate anterior, în care aceste bănci sunt menționate explicit, rezultă că ele au un statut special față de celelalte bănci. În privința statutului China Development Bank, se menționează că statul chinez (prin intermediul Ministerului de Finanțe) deține peste 50% din acțiunile băncii și, prin urmare, transformarea într-o societate pe acțiuni nu are niciun impact asupra controlului de către autoritățile publice.

133. Alt factor care determină o distorsiune a pieței financiare chineze este rolul jucat de BPC în stabilirea unor limite specifice asupra modului în care ratele dobânzii sunt stabilite și fluctuează. Într-adevăr, ancheta a stabilit că BPC are reguli speciale privind modul în care ratele dobânzii fluctuează în China. Conform informațiilor disponibile, aceste reguli sunt stabilite în Circulara BPC privind aspectele referitoare la ajustarea ratelor dobânzii pentru depozite și împrumuturi – Yinfa (2004) nr. 251. Instituțiilor financiare li se cere să practice rate pentru împrumuturi care să se încadreze într-un anumit interval în raport cu rata de referință a dobânzii RPC. Pentru împrumuturile acordate de băncile comerciale și împrumuturile acordate de băncile de susținere a politicilor administrate în mod comercial, nu există o limită maximă pentru acest interval, ci numai o limită minimă. Pentru cooperativele de credit urban și cele de credit rural, există atât limite maxime, cât și limite minime. Pentru împrumuturile acordate în condiții preferențiale și împrumuturile pentru care Consiliul de Stat impune norme specifice, ratele dobânzii nu fluctuează în sens crescător. Comisia a solicitat clarificări din partea autorităților chineze în legătură cu definiția și formularea utilizate în circulara menționată anterior, precum și în legislația precedentă (Circulara BPC privind expansiunea intervalului de fluctuație a ratei dobânzii instituțiilor financiare - YinFa [2003] nr. 250). Autoritățile chineze au explicat că circularele de mai sus au făcut parte din reforma de orientare către economia de piață ( marketization ) a ratelor dobânzii din China, dar nu au dat alte explicații. De asemenea, s-a cerut autorităților chineze să explice ce sunt împrumuturile acordate în condiții preferențiale și alte împrumuturi specificate de Consiliul de Stat. Autoritățile chineze au susținut că formularea textului chinez relevant se referă la existența ipotetică a altor împrumuturi specificate de Consiliul de Stat. Autoritățile chineze nu au furnizat alte explicații sau documente relevante pentru a explica de ce împrumuturile acordate în condiții preferențiale sunt definite în legislația chineză. În privința altor tipuri de împrumuturi, chiar în cazul în care s-ar accepta argumentul autorităților chineze, este neclar de ce puterea legislativă a considerat necesară introducerea posibilității existenței altor împrumuturi stabilite de Consiliul de Stat. Comisia a cerut, de asemenea, clarificări privind existența împrumuturilor de sprijinire a politicilor, administrate în mod comercial, astfel cum se indică în circulara menționată anterior. Administrația chineză nu a oferit nicio explicație sau probă în acest context. De asemenea, administrația chineză a fost invitată să furnizeze orice actualizări sau acte legislative ulterioare circularei menționate anterior în legătură cu politica de împrumut a băncilor comerciale și a băncilor de susținere a politicilor, dar nu s-au primit astfel de informații.

134. În final, se precizează că autoritățile chineze nu au furnizat alte date sau statistici privind structura sistemului bancar chinez.

135. Pe baza elementelor de mai sus (a se vedea considerentele 74 – 88 de mai sus) și ținând cont de lipsa de cooperare a Chinei (precum și de observațiile din considerentul 90 de mai jos), Comisia concluzionează că piața financiară a Chinei este distorsionată de intervenția autorităților publice, și că este probabil ca ratele dobânzilor practicate de băncile neguvernamentale și de alte instituții financiare să fie aliniate la ratele impuse de autoritățile publice. Prin urmare, ratele dobânzii practicate de băncile neguvernamentale și de alte instituții nu pot fi considerate criterii de referință comerciale adecvate pentru a stabili dacă împrumuturile guvernamentale acordă un avantaj.

(ii) Contribuția financiară

136. De asemenea, ținând cont de ansamblul elementelor de probă, se concluzionează că marea majoritate a împrumuturilor acordate celor doi producători cooperanți sunt acordate de băncile pentru susținerea politicilor sau de alte bănci deținute de stat care sunt considerate organisme publice ca urmare a strânsei lor relații cu autoritățile publice. Acestea sunt deținute de stat în proporție de peste 50% și, prin urmare, se consideră că sunt controlate de autoritățile publice. Există elemente suplimentare care demonstrează că aceste bănci exercită efectiv autoritatea publică deoarece, astfel cum se explică în considerentul 65, există o intervenție clară a statului (și anume, a BPC) în modul în care băncile comerciale iau decizii privind ratele dobânzii pentru împrumuturile acordate societăților chineze, în timp ce, în anumite cazuri, astfel cum se explică în considerentul 83, societăților li s-a acordat în mod aproape automat rata cea mai scăzută în limitele prevăzute de stat. În aceste circumstanțe, practicile de acordare a împrumuturilor ale acestor entități pot fi atribuite direct autorităților publice. Faptul că băncile exercită autoritatea publică este confirmat și de rolul pe care îl joacă planul 2007 privind industria de fabricare a hârtiei, decizia nr. 40 și articolul 34 din Legea privind băncile comerciale în ceea ce privește îndeplinirea politicilor industriale ale guvernului (a se vedea considerentele 74 – 81 de mai sus). Există, de asemenea, un număr mare de dovezi circumstanțiale, sprijinite de studii și rapoarte obiective, conform cărora o mare parte a influenței autorităților publice asupra sistemului financiar chinez continuă să existe (a se vedea considerentul 312 de mai jos). În final, China nu a furnizat informații care să permită o înțelegere mai bună a relației dintre băncile deținute de stat și autoritățile publice (a se vedea considerentele 68 – 70 și 84 - 86 de mai sus. Prin urmare, în cazul împrumuturilor acordate de băncile pentru politici și de alte bănci deținute de stat, Comisia concluzionează că există o contribuție financiară acordată producătorilor de hârtie cretată sub forma unui transfer direct de fonduri de la autoritățile publice, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (i) din regulamentul de bază.

(iii) Avantaj

137. Există un avantaj conform articolelor 3 alineatul (2) și 6 litera (b) din regulamentul de bază în măsura în care împrumuturile acordate de autoritățile publice prevăd condiții mai favorabile decât cele pe care beneficiarul le-ar obține în mod normal pe piață. Deoarece s-a stabilit că împrumuturile neguvernamentale din China nu reprezintă un criteriu de referință adecvat, acesta a fost construit utilizându-se metoda descrisă în considerentele 96 – 102 de mai jos.

(iv) Specificitatea

138. Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie întemeiată în mod clar pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze concluziile pe elementele disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. Se menționează că articolul 28 alineatul (6) prevede: „ În cazul în care o parte interesată nu cooperează sau cooperează doar parțial și din această cauză nu sunt comunicate informații pertinente, situația părții respective poate fi mai puțin favorabilă decât în cazul în care ea ar coopera ”. Elementele luate în considerare au inclus următoarele:

139. Dovada specificității transmisă de reclamant.

140. Constatările (a se vedea considerentele 77 și 78) conform cărora subvenții specifice sunt direcționate către industria de fabricare a hârtiei printr-un plan sectorial specific, și anume planul privind industria de fabricare a hârtiei.

141. Dovada (a se vedea considerentul 76) că industria de fabricare a hârtiei este o „industrie încurajată” (decizia nr. 40).

142. Dispozițiile de la articolul 34 din Legea nr. 13 privind băncile comerciale [2003] (a se vedea considerentul 79), conform căruia băncile comerciale își desfășoară activitatea de acordare de împrumuturi în funcție de necesitățile economiei naționale și dezvoltării sociale și în conformitate cu politicile industriale de stat, și anume, în acest caz, în conformitate cu planul privind industria de fabricare a hârtiei.

143. Constatările (a se vedea considerentul 81) conform cărora sistemul chinez de planificare de stat cere băncilor să acorde împrumuturi industriei de fabricare a hârtiei, iar societățile sunt considerate ca având un rating de credit ridicat dacă se califică pentru a fi incluse în planuri politice specifice.

144. Ținând cont de cele de mai sus și în lipsa cooperării autorităților chineze, elementele de probă disponibile indică faptul că subvențiile acordate societăților din industria de fabricare a hârtiei nu sunt general disponibile și, prin urmare, sunt specifice în temeiul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază. Ținând cont de lipsa de cooperare a autorităților chineze, nu există elemente care să sugereze că eligibilitatea pentru subvenții se bazează pe criterii obiective sau pe condițiile de la articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază.

(d) Concluzie

145. Ținând cont de cele de mai sus, finanțarea industriei de fabricare a hârtiei trebuie considerată o subvenție.

146. Având în vedere existența unei contribuții financiare, a unui avantaj pentru producătorii-exportatori și a specificității, se consideră că subvenția este pasibilă de măsuri compensatorii.

(e) Calculul valorii subvenției

147. Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Conform articolului 6 alineatul (b) din regulamentul de bază, avantajul pentru beneficiari este considerat a fi diferența dintre suma plătită de societate pentru împrumutul acordat de autoritățile publice și suma pe care societatea ar plăti-o pentru un împrumut comercial comparabil obținut pe piață.

148. Astfel cum se explică mai sus, dat fiind că împrumuturile furnizate de băncile chineze reflectă intervenția substanțială a autorităților publice în sectorul bancar și nu reflectă rate disponibile pe o piață funcțională, a fost construită o valoare de referință adecvată utilizând metoda descrisă mai jos. În plus, ca urmare a lipsei de cooperare a autorităților chineze, Comisia a recurs la elementele disponibile pentru a construi o rată de referință a dobânzii adecvată.

149. Atunci când se construiește valoarea de referință adecvată, se consideră rezonabil să se aplice ratele chineze ale dobânzii, ajustate pentru a reflecta riscul de piață normal. Astfel, într-un context în care situația financiară actuală a exportatorilor a fost stabilită pe o piață distorsionată și nu există informații fiabile furnizate de băncile chineze în legătură cu măsurarea riscului și cu evaluarea creditelor, se consideră necesar să nu se accepte ca atare bonitatea exportatorilor chinezi, ci să se aplice o majorare pentru a reflecta impactul potențial al distorsiunilor pieței din China asupra situației lor financiare.

150. În privința celor de mai sus, astfel cum se explică în considerentele 68 – 72, atât autorităților chineze, cât și producătorilor-exportatori cooperanți li s-a cerut să furnizeze informații privind politicile de împrumut ale băncilor chineze și modul în care împrumuturile se acordă producătorilor-exportatori. Părțile nu au transmis aceste informații, deși ele au fost solicitate în mod repetat. Ca urmare a acestei lipse de cooperare și ținând cont de ansamblul elementelor disponibile, în conformitate cu dispozițiile de la articolul 28 alineatul (6) din regulamentul de bază, se consideră adecvat ca tuturor societăților din China să li se acorde doar cel mai înalt calificativ din categoria împrumuturilor speculative („ non-investment grade ”) (BB conform Bloomberg) și să se aplice prima adecvată estimată pentru obligațiunile emise de societățile cu acest rating la rata de standard de împrumut a Băncii Populare a Chinei. Pentru împrumuturile în valută, Comisia aplică prima adecvată estimată pentru obligațiunile emise de firmele având acest rating la rata standard de împrumut menționată în contractele chineze de împrumut relevante (rata LIBOR). Cu toate acestea, având în vedere absența totală a cooperării autorităților chineze în ceea ce privește furnizarea informațiilor în legătură cu, sau accesul la băncile deținute de stat, se consideră adecvat, în conformitate cu articolul 28 alineatul (6) din regulamentul de bază, să se utilizeze ratingul de credit BB („ non-investment grade ” – speculativ), ținând cont de ansamblul elementelor disponibile.

151. Avantajul producătorilor-exportatori a fost calculat ținând cont de diferențialul ratei dobânzii, exprimat ca procent, înmulțit cu valoarea restantă a împrumutului, și anume dobânda neplătită în PA. Această sumă a fost apoi raportată la cifra de afaceri totală a producătorilor-exportatori cooperanți.

152. Astfel cum se explică în considerentul 73, un producător-exportator a refuzat să transmită un acord important de restructurare a datoriilor. În consecință, a fost imposibil să se verifice informațiile de bază comunicate în legătură cu împrumuturile acoperite de acord, precum rata dobânzii, scadența împrumutului, calendarul de rambursare etc. De asemenea, producătorul-exportator nu a fost în măsură să demonstreze că rambursase capitalul împrumuturilor acoperite de acord. Prin urmare, în calculul avantajului, aceste împrumuturi au fost considerate finanțare nerambursabilă și au fost atribuite PA în plus față de dobânzile neplătite în PA, astfel cum se explică în considerentul 100 de mai sus.

153. Rata subvenției stabilită cu privire la acest sistem în cursul PA se ridică la 5,37% pentru societățile APP și la 1,26% pentru societățile Chenming.

154. Programe privind impozitele pe profit

- Politicile fiscale preferențiale pentru societățile care sunt recunoscute ca întreprinderi cu tehnologie înaltă și nouă

155. Acest sistem permite ca o societate care solicită și primește certificatul de întreprindere cu tehnologie înaltă și nouă să beneficieze de o rată redusă a impozitului pe profit, și anume 15%, față de rata normală de 25%.

(a) Temei juridic

156. Sistemul este prevăzut ca tratament fiscal preferențial la articolul 28 din Legea privind impozitul pe profit al întreprinderilor din RPC (nr. 63, publicată la 16 martie 2007), împreună cu Măsurile administrative pentru desemnarea întreprinderilor cu tehnologie înaltă și nouă. De asemenea, Avizul Administrației fiscale naționale privind aspectele legate de plata impozitului pe profit al întreprinderilor de către întreprinderile cu tehnologie înaltă și nouă [Guo Shui Han (2008) nr. 985] este relevant pentru acest sistem, oferind informații suplimentare privind punerea sa în aplicare.

(b) Eligibilitate

157. Articolul 10 din Măsurile administrative pentru desemnarea întreprinderilor cu tehnologie înaltă și nouă enumeră criterii de eligibilitate de îndeplinit de către întreprinderi pentru a beneficia de acest sistem. Dacă societatea îndeplinește toate condițiile de la articolul 10, ea trebuie să depună o cerere la autoritățile relevante în conformitate cu procedura de la articolul 11 din actul menționat.

(c) Punerea în practică

158. Orice societate care intenționează să fie inclusă în acest program trebuie să-și transmită candidatura on-line către Biroul de știință și tehnologie local, care va efectua o examinare preliminară. În continuare, Biroul de știință și tehnologie local va transmite o recomandare Departamentului provincial de știință și tehnologie. Înainte de a lua orice decizie privind emiterea certificatului de întreprindere cu tehnologie înaltă și nouă, departamentul menționat ar putea decide să realizeze o anchetă în mod direct la sediul întreprinderii candidate.

(d) Constatările anchetei

159. Acest sistem a fost utilizat de 3 producători-exportatori cooperanți care au obținut avantaje în PA. Deși autoritățile chineze nu au comunicat nicio normă administrativă, producătorii-exportatori au transmis actul legislativ disponibil. Cu toate acestea, chiar și din acest text este dificil să se stabilească procedura de candidatură, care rămâne imprecisă și lipsită de transparență.

(e) Concluzie

160. Ținând seama de cele de mai sus, sistemul este considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor venituri publice nepercepute care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.

161. Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze concluziile pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.

162. Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumite întreprinderi și industrii clasificate ca încurajate, precum cele care aparțin industriei de fabricare a hârtiei cretate. Astfel, în capitolul 4 din Legea privind impozitul pe profit al întreprinderilor din RPC (nr. 63, publicată la 16 martie 2007), care tratează „stimulentele fiscale”, articolul 25 prevede că „ statul acordă stimulente legate de impozitul pe profit al întreprinderilor pentru industrii și proiecte cheie sprijinite și încurajate de stat ”. Conform interpretării Comisiei, Consiliul de Stat, în decizia sa nr. 40 (articolul 14) și în Liniile directoare privind restructurarea industrială, oferă principiile și clasificarea conform cărora se consideră că o întreprindere este încurajată. În plus, nu există criterii obiective pentru a stabili eligibilitatea și nicio dovadă pe baza căreia să se poată concluziona cu certitudine că eligibilitatea se acordă în mod automat, în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) litera (b) din regulamentul de bază. Deși în cursul vizitei la producătorii-exportatori au fost colectate unele norme administrative, dată fiind lipsa de cooperare a autorităților chineze, este imposibil să se înțeleagă dacă astfel de criterii obiective există.

163. Ținând seama de cele de mai sus, această subvenție este considerată ca fiind pasibilă de măsuri compensatorii.

(f) Calculul valorii subvenției

164. Valoarea subvenției pasibile de măsuri compensatorii se calculează în funcție de avantajul pentru beneficiari a cărui existență se constată în cursul PA. Avantajul pentru beneficiari este considerat a fi suma impozitelor totale de plătit în conformitate cu rata normală de impozitare, după deducerea sumelor plătite conform ratei de impozitare cu reduceri preferențiale. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției (numărător) a fost raportată la cifra totală de afaceri a producătorilor-exportatori cooperanți în PA, deoarece subvenția nu este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate.

165. Rata subvenției stabilită cu privire la acest sistem în PA pentru producătorii-exportatori cooperanți se ridică la 1,22% pentru grupul APP și la 0,58% pentru Grupul Chenming.

- Politici fiscale preferențiale pentru cercetare și dezvoltare (C&D)

166. Acest sistem oferă un avantaj tuturor societăților recunoscute ca societăți care desfășoară proiecte de C&D. Această calificare permite ca impozitul pe profit să fie redus cu 50% din cheltuielile totale pentru proiectele aprobate.

(a) Temei juridic

167. Sistemul este prevăzut ca tratament fiscal preferențial la articolul 30 alineatul (1) din Legea privind impozitul pe profit al întreprinderilor din RPC (nr. 63, publicată la 16 martie 2007), la articolul 95 din Regulamentul privind punerea în aplicare a Legii privind impozitul pe profit al întreprinderilor din RPC, în Decretul nr. 512 al Consiliului de Stat al RPC, promulgat la 6 decembrie 2007 și în Ghidul privind sectoarele-cheie (Notificarea nr. 6, 2007).

(b) Eligibilitate

168. Acest sistem oferă un avantaj societăților recunoscute ca societăți care desfășoară proiecte de C&D. Sunt eligibile pentru acest sistem numai proiectele de C&D ale sectoarelor cu tehnologie nouă și înaltă care primesc sprijin de bază din partea statului și proiectele enumerate în Ghidul privind sectoarele-cheie ale industrializării de înaltă tehnologie în cadrul priorităților actuale de dezvoltare, emis de Comisia națională pentru dezvoltare și reformă.

(c) Punerea în practică

169. Orice societate care dorește să-și depună candidatura trebuie să transmită biroului local de știință și tehnologie informații detaliate privind proiectele de C&D. După examinarea informațiilor, biroul fiscal emite un aviz de aprobare. Pentru proiectele aprobate, suma care face obiectul impozitului pe profit este redusă cu 50% din cheltuielile totale pentru proiectele aprobate.

(d) Constatările anchetei

170. Acest sistem a fost utilizat de producătorii-exportatori cooperanți care au obținut avantaje în PA. Deși autoritățile chineze nu au comunicat nicio normă administrativă, producătorii-exportatori au transmis textele legislative disponibile. Cu toate acestea, chiar și din aceste texte este dificil să se stabilească procedura de candidatură, care rămâne imprecisă și lipsită de transparență.

(e) Concluzie

171. Ținând seama de cele de mai sus, sistemul trebuie să fie considerat o subvenție, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 alineatul (2) din regulamentul de bază, sub forma unor venituri publice nepercepute care determină un avantaj pentru societățile beneficiare.

172. Autorităților chineze li s-a cerut să furnizeze informații privind criteriile de eligibilitate pentru a obține această subvenție și privind utilizarea subvenției, pentru a se stabili în ce măsură accesul la subvenții este limitat la anumite întreprinderi și dacă acesta este specific în conformitate cu articolul 4 din regulamentul de bază. Autoritățile chineze nu au furnizat nicio informație în acest sens. Comisia, ținând cont de cerința de la articolul 4 alineatul (5) din regulamentul de bază, conform căreia orice stabilire a specificității trebuie „întemeiată în mod clar” pe elemente de probă pozitive, a trebuit să-și întemeieze concluziile pe elementele disponibile, astfel cum se menționează în secțiunea 4.1, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază.

173. Acest sistem de subvenționare este specific în sensul articolului 4 alineatul (2) litera (a) din regulamentul de bază, întrucât însăși legislația în baza căreia acționează autoritatea care acordă autorizația limitează accesul la acest sistem la anumite întreprinderi și industrii clasificate ca încurajate, precum cele care aparțin industriei de fabricare a hârtiei cretate. În plus, nu există criterii obiective pentru a limita eligibilitatea și nicio dovadă pe baza căreia să se poată concluziona cu ce