P6_TA(2007)0008

Al şaptelea şi al optulea raport anual privind exportul de armament

Rezoluţia Parlamentului European privind cel de-al şaptelea şi cel de-al optulea raport anual al Consiliului, în conformitate cu dispozitivul operaţional nr. 8 din Codul de conduită al Uniunii Europene privind exportul de armament (2006/2068(INI))

Parlamentul European,

- având în vedere Codul de conduită al Uniunii Europene în materie de export de armament ("Codul de conduită"), adoptat de Consiliu la 8 iunie 1998 [1],

- având în vedere cel de-al şaptelea şi cel de-al optulea raport anual al Consiliului, în conformitate cu dispozitivul operaţional nr. 8 din Codul de conduită [2],

- având în vedere Ghidul actualizat de utilizare al Codului de conduită al Uniunii Europene în materie de export de armament ("ghidul de utilizare") [3], adoptat de Grupul de lucru al Consiliului în materie de export de arme convenţionale la 2 iunie 2006,

- având în vedere Lista comună de echipamente militare a Uniunii Europene (echipament reglementat de Codul de conduită al Uniunii Europene în materie de export de armament) [4], care actualizează şi înlocuieşte lista adoptată iniţial de Consiliu la 25 aprilie 2005,

- având în vedere Acţiunea comună 2002/589/PESC a Consiliului din 12 iulie 2002 privind contribuţia Uniunii Europene la combaterea acumulării şi proliferării cu caracter destabilizator a armelor uşoare şi a armelor de calibru mic şi de abrogare a Acţiunii comune 1999/34/PESC [5],

- având în vedere Programul Uniunii Europene pentru prevenirea şi combaterea traficului ilicit cu arme convenţionale, adoptat de Consiliul Afacerilor Generale la 26 iunie 1997,

- având în vedere Poziţia comună 2003/468/PESC a Consiliului din 23 iunie 2003 privind controlul brokerajului cu armament [6],

- având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1504/2004 al Consiliului din 19 iulie 2004 de modificare şi actualizare a Regulamentului (CE) nr. 1334/2000 de instituire a unui regim comunitar pentru controlul exporturilor de produse şi tehnologii cu dublă utilizare [7],

- având în vedere Aranjamentul de la Wassenaar privind controlul exportului de arme convenţionale şi de produse şi tehnologii cu dublă utilizare, convenit la 19 decembrie 1995,

- având în vedere Strategia Europeană de Securitate (SES intitulată "O Europă sigură într-o lume mai bună") aprobată de Consiliul European la 12 decembrie 2003,

- având în vedere Regulile minimale standard pentru tratamentul deţinuţilor, adoptate de Organizaţia Naţiunile Unite [8],

- având în vedere Strategia UE de combatere a acumulării şi a traficului ilicit cu AUACM (arme uşoare şi arme de calibru mic), precum şi cu muniţie, astfel cum a fost adoptată de Consiliul European la 15- 16 decembrie 2005 [9],

- având în vedere concluziile adoptate de Consiliul Afaceri Generale şi Relaţii Externe în şedinţa sa din 3 octombrie 2005, în care se exprimă sprijinul UE pentru instituirea unui tratat internaţional privind comerţul cu armament în cadrul Organizaţiei Naţiunilor Unite, care ar stabili standarde comune obligatorii privind comerţul mondial cu arme convenţionale,

- având în vedere intrarea în vigoare, la 6 iulie 2005, a Protocolului 2001 împotriva fabricării şi a traficului ilicit cu arme de foc, piese şi componente ale acestora, precum şi cu muniţii (Protocolul ONU privind armele de foc), adoptat la 31 mai 2001 prin Rezoluţia A/RES/55/255 a Adunării Generale a Organizaţiei Naţiunilor Unite,

- având în vedere Decizia 60/519 a Adunării Generale a Organizaţiei Naţiunilor Unite din 8 decembrie 2005 de adoptare a Instrumentului internaţional care să permită statelor membre să identifice şi să detecteze, într-un mod rapid şi fiabil, armele uşoare şi armele de calibru mic ilicite,

- având în vedere Conferinţa de evaluare a progreselor realizate în ceea ce priveşte punerea în aplicare a Programului de acţiune pentru prevenirea, combaterea şi eradicarea traficului ilicit cu arme uşoare şi arme de calibru mic sub toate aspectele sale (Conferinţa de evaluare a Organizaţiei Naţiunilor Unite privind AUACM), care a avut loc la New York în perioada 26 iunie — 7 iulie 2006,

- având în vedere Documentul consultativ al Comisiei privind circulaţia intracomunitară a produselor destinate apărării statelor membre din 21 martie 2006,

- având în vedere Rezoluţia Adunării Parlamentare Paritare ACP-UE privind armele uşoare şi armele de calibru mic şi dezvoltarea durabilă, adoptată la 23 noiembrie 2006 [10],

- având în vedere Rezoluţia sa din 17 noiembrie 2005 privind cel de-al şaselea raport anual al Consiliului, în conformitate cu dispoziţia operativă nr. 8 din Codul de conduită al Uniunii Europene în materie de export de armament [11],

- având în vedere Rezoluţia sa din 15 iunie 2006 privind armele uşoare şi armele de calibru mic [12],

- având în vedere rezoluţiile sale privind menţinerea embargoului UE asupra vânzărilor de arme către China şi, în special, Rezoluţia sa din 18 decembrie 2003 [13],

- având în vedere rezoluţiile sale anuale privind drepturile omului în lume şi politica Uniunii Europene în acest domeniu şi, în special, Rezoluţia sa din 22 aprilie 2004 [14],

- având în vedere articolul 17 din Tratatul privind Uniunea Europeană şi articolul 296 din Tratatul CE,

- având în vedere articolul 45 din Regulamentul său de procedură,

- având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe (A6-0439/2006),

A. întrucât revizuirea, care s-a desfăşurat pe o perioadă de un an, a Codului de conduită în materie de export de armament a fost finalizată la 30 iunie 2005 la nivelul Grupului de lucru COARM (Exporturi de arme convenţionale), format din experţi din statele membre, care a elaborat un text pentru o poziţie comună; întrucât codul nu a fost încă adoptat ca poziţie comună, ceea ce constituie o piedică în calea progresului necesar pentru consolidarea controalelor asupra exportului de armament,

B. întrucât Uniunea Europeană ar trebui, în lumina ameninţărilor descrise în SES, să depună toate eforturile pentru a acţiona şi pentru a fi percepută ca un actor responsabil pe plan mondial, în avangarda eforturilor de combatere a proliferării armelor, de promovare a dezarmării generale şi de instituire a unor controale asupra transferurilor de armament,

C. întrucât transformarea Codului de conduită în poziţie comună ar constitui un nou pas către dezvoltarea acestuia şi le-ar impune statelor membre să-şi alinieze legislaţiile naţionale la standardele stabilite de cod; întrucât, cu toate acestea, acest obiectiv este pus în pericol de politica anumitor state membre ale UE care asociază, într-un mod iresponsabil, transformarea codului în poziţie comună cu propriile lor interese bilaterale în ceea ce priveşte ridicarea embargoului asupra exportului de arme către China,

D. întrucât controlul asupra transferurilor de arme continuă să se dezvolte la nivel regional şi internaţional, după cum o demonstrează, în special, interdicţia internaţională privind minele antipersonal (Convenţia de la Ottawa din 1997) şi diminuarea, în consecinţă, a numărului de persoane ucise sau rănite de mine antipersonal, şi întrucât această evoluţie necesită în continuare sprijinul total al UE, îndeosebi în urma concluziilor Conferinţei de evaluare a Organizaţiei Naţiunilor Unite privind AUACM, care a avut loc la New York în perioada 26 iunie — 7 iulie 2006 şi, în special, cu privire la progresele realizate în ceea ce priveşte elaborarea unui tratat internaţional privind comerţul cu armament, în cadrul Organizaţiei Naţiunilor Unite,

E. întrucât, în şedinţa sa din 3 octombrie 2005 de la Luxemburg, Consiliul Afaceri Generale şi Relaţii Externe şi-a exprimat sprijinul pentru instituirea unui tratat internaţional privind comerţul cu armament,

F. convins că un tratat internaţional privind comerţul cu armament prezintă o importanţă vitală, având în vedere miile de persoane ucise de arme convenţionale în fiecare săptămână şi transferurile iresponsabile de arme care contribuie la instabilitate şi sărăcie pe plan mondial, şi pentru că un tratat internaţional privind comerţul cu arme ar prevedea standarde globale comune privind transferurile de arme şi ar contribui la a preveni ca armele să ajungă pe mâini nepotrivite,

G. convins că dezvoltarea şi punerea în aplicare a unei politici europene armonizate privind controlul exportului de armament ar contribui în mod decisiv la aprofundarea Politicii Externe şi de Securitate Comună a Uniunii,

H. întrucât numeroase arme convenţionale şi produse şi tehnologii cu dublă utilizare sunt susceptibile de a fi achiziţionate şi utilizate de organizaţii teroriste sau grupări criminale în interiorul şi în exteriorul Uniunii Europene,

I. convins că orice politică a Uniunii Europene de control al exportului de arme trebuie să consolideze şi să completeze celelalte dimensiuni ale acţiunii externe ale Uniunii Europene, care includ următoarele obiective: dezvoltarea durabilă, prevenirea crizelor, promovarea drepturilor omului, lupta împotriva sărăciei, lupta împotriva terorismului internaţional şi adoptarea de măsuri în vederea consolidării stabilităţii regionale,

J. întrucât aprovizionarea la scară mondială cu componente, producţia sub licenţă în străinătate, precum şi producţia şi exportul de arme de către filiale nu sunt suficient reglementate prin controalele actuale; întrucât, pe lângă datoria pe care o au toate statele membre de a garanta că exporturile lor se realizează în conformitate cu obligaţiile prevăzute de dreptul internaţional, acestea trebuie, de asemenea, în vederea protejării propriei securităţi şi a propriilor interese socio-economice şi politice, să-şi reglementeze exporturile, cu scopul de a garanta că nu facilitează încălcarea drepturilor omului sau că nu încurajează conflictele şi că nu deturnează resursele spre alte scopuri decât cele legate de dezvoltarea durabilă,

K. convins că Strategia UE din decembrie 2005 de combatere a acumulării ilicite şi a traficului ilicit cu arme uşoare şi arme de calibru mic (AUACM), precum şi cu muniţiile lor, sprijină obiectivul Consiliului de Securitate al ONU, inclus în declaraţia Preşedintelui S/PRST/2004/1 din 19 ianuarie 2004, de a încuraja ţările exportatoare de armament să îşi exercite cel mai înalt grad de responsabilitate în cadrul tranzacţiilor cu arme uşoare şi arme de calibru mic,

L. reamintind statelor membre această responsabilitate în eventualitatea adoptării unor măsuri în vederea deschiderii pieţei interne europene a echipamentelor de apărare şi, în special, în cazul în care Comisia ar trebui să ia măsuri ca urmare a Documentului său consultativ din 21 martie 2006, care face referire în mod expres la rolul Codului de conduită,

M. întrucât statele membre ale UE s-au numărat întotdeauna printre principalii exportatori de armament pe plan mondial; întrucât un număr din ce în ce mai mare de societăţi din ţările în curs de dezvoltare, beneficiind de sprijinul guvernelor naţionale, sunt pe punctul de a obţine controlul asupra unei cote importante a pieţei mondiale de arme; întrucât controalele asupra exportului de arme la nivel naţional diferă de la o ţară în curs de dezvoltare la alta şi nu se bazează întotdeauna, în ceea ce priveşte autorizarea transferurilor de arme, pe criterii sau orientări explicite care reflectă integral obligaţiile ce le revin statelor în cauză în temeiul dreptului internaţional,

N. întrucât, conform unui raport realizat de Institutul Internaţional pentru Cercetări în Domeniul Păcii de la Stocholm (SIPRI), statele membre ale UE au autorizat, în 2005, furnizarea de arme, între altele, către China, Columbia, Etiopia, Eritreea, Indonezia, Israel şi Nepal; având convingerea că, în lipsa unor informaţii mai detaliate şi mai transparente cu privire la natura şi cantităţile de arme furnizate, la identitatea cumpărătorilor şi la scopul urmărit, nu este posibil să se ajungă la concluzia conform căreia Codul de conduită a permis sistarea tuturor exporturilor de arme susceptibile de a fi utilizate pentru a favoriza conflictele armate, încălcarea drepturilor omului şi sărăcia,

O. întrucât transferurile iresponsabile de arme împiedică în continuare dezvoltarea democratică, economică şi socială în numeroase părţi ale lumii, contribuie la alimentarea conflictelor violente şi a corupţiei şi reduc eficienţa furnizării de ajutor pentru dezvoltare; recunoscând că o politică comună a Uniunii Europene privind controlul asupra exportului de arme care să fie clară, eficientă şi armonizată, bazată pe un Cod de conduită în materie de export de armament cu caracter obligatoriu, ar reprezenta o contribuţie decisivă a Uniunii Europene la reuniunea la nivel înalt a Mileniului şi la realizarea obiectivelor de dezvoltare ale Mileniului, cu alte cuvinte la dezvoltarea durabilă în ţările ACP şi în alte ţări în curs de dezvoltare,

1. salută cel de-al şaptelea şi cel de-al optulea raport anual al Consiliului şi reiterează importanţa revizuirilor anuale, prevăzute de dispoziţia operativă nr. 8 din cod, ca principal mecanism de revizuire şi de consolidare a codului;

2. salută importanţa pe care preşedinţiile recente (Regatul Unit, Austria şi Finlanda) au acordat-o transparenţei şi care a condus la o mai bună cooperare între statele membre în ceea ce priveşte consultarea lor asupra refuzurilor şi a informărilor privind culegerea de date, prezentarea de date în rapoartele anuale, activităţile lor de informare în raport cu părţi terţe şi aprofundarea dialogului lor cu Parlamentul European;

3. consideră inacceptabil faptul că nu au fost luate măsuri în vederea adoptării codului ca poziţie comună, în ciuda faptului că Grupul de lucru COARM a adoptat un text în iunie 2005;

4. salută faptul că, la 26 septembrie 2005, cele mai bune practici pentru interpretarea criteriului 8 (dezvoltarea durabilă) au fost adoptate fără opoziţie de către Grupul de lucru COARM şi au fost incluse în ghidul de utilizare; cu toate acestea, îşi exprimă îngrijorarea cu privire la faptul că nu s-au depus eforturi pentru a realiza mai mult decât o reunire a normelor existente; solicită revizuirea criteriului 8 cât mai curând posibil, în vederea dezvoltării unor practici îmbunătăţite, de exemplu prin analiza legăturilor dintre violenţa armată şi dezvoltare; susţine continuarea acestui proces, prin dezvoltarea celor mai bune practici pentru celelalte criterii, în consultare cu Parlamentul European şi cu alte părţi interesate;

5. salută precizarea recentă din ghidul de utilizare, conform căreia acordurile privind producţia sub licenţă în străinătate ar trebui să fie tratate ca licenţă de export; cu toate acestea, îşi manifestă profunda îngrijorare cu privire la cazurile anterioare de transfer al unor capacităţi de producţie din UE în străinătate, inclusiv în cadrul unor acorduri de producţie sub licenţă, şi solicită consolidarea dispoziţiilor care reglementează producţia autorizată în străinătate, în special, şi transferul de capacităţi de producţie, în general;

6. îndeamnă statele membre să ia următoarele măsuri pentru a controla, într-o măsură mai mare, acordarea de licenţe pentru producţia de arme în străinătate:

a) să emită un refuz de export pentru orice permis de producţie de armament sub licenţă, în cazul în care există riscul ca armele produse în străinătate să fie utilizate fără respectarea obligaţiilor de drept internaţional ale unui stat,

b) să emită un refuz de export pentru orice permis de producţie de arme sub licenţă în străinătate care nu este însoţit de un acord cu caracter obligatoriu din punct de vedere juridic, în fiecare caz, cu privire la limitele de producţie, destinaţiile de export permise, precum şi utilizarea finală a produsului,

c) să revizuiască periodic contractele de licenţă, astfel încât să fie reevaluate riscurile de deturnare, iar acordul de licenţă să fie modificat în consecinţă;

7. reafirmă necesitatea unei mai mari dezvoltări a sistemului de notificare a refuzurilor; solicită din nou un schimb de informaţii mai intens privind consultările bilaterale asupra refuzurilor, precum şi schimburi de informaţii privind consultările respective, cu publicarea informaţiei la nivel comunitar;

8. invită statele membre să acorde o mai mare atenţie antecedentelor ţării care primeşte arme, pentru a preveni utilizarea lor de către grupurile teroriste sau într-un mod inadecvat;

9. îşi reiterează apelul adresat statelor membre de a conveni asupra unei liste de ţări implicate în conflicte armate, către care exporturile de armament ar trebui să fie interzise în principiu, pe baza unui mecanism prin care prezumţia de refuz către astfel de state este monitorizată de către mecanismele de monitorizare a embargourilor asupra armelor din cadrul Consiliului de Securitate al ONU şi de către grupurile de lucru pertinente din cadrul UE; ţinând cont de acest lucru, invită statele membre să îşi armonizeze politicile privind exporturile de armament către regiunea Orientului Mijlociu cu dispoziţiile Codului de conduită;

10. recomandă agenţiilor naţionale de credit la export să urmeze, atunci când îşi îndeplinesc sarcina de promovare a investiţiilor efectuate de societăţi private sprijinite de guvern în regiuni instabile din punct de vedere economic, mai ales în ţări în curs de dezvoltare, o politică care să nu vizeze reasigurarea contractelor prin intermediul unor împrumuturi sau al altor tipuri de garanţii în eventualitatea în care beneficiarii nu îşi îndeplinesc obligaţiile de plată pentru exportul de echipament militar spre ţări terţe; insistă ca astfel de împrumuturi acordate în trecut să nu poată majora situaţia deficitară a ţării beneficiare şi să nu fie considerate ca ajutor oficial pentru dezvoltare;

11. salută transparenţa sporită din cel de-al optulea raport anual, care este datorată includerii unei secţiuni separate în tabelul A cu privire la exporturile către ţări aflate sub embargo; solicită Comitetului Politic şi de Securitate să stabilească un dialog periodic privind aplicarea codului şi a ghidului de utilizare (în special aplicarea celor mai bune practici) în ceea ce priveşte exporturile de armament spre ţări aflate pe lista de control (sau care fac obiectul unei analize aprofundate a Centrului comun de situaţie al UE); solicită implicarea Parlamentului European în aceste discuţii

Poziţie comună

12. consideră că o politică comună în materie de control asupra exportului de armament care să fie clară, eficientă şi armonizată, bazată pe un Cod de conduită obligatoriu din punct de vedere juridic, poate juca un rol decisiv în lupta împotriva terorismului, în prevenirea conflictelor, în menţinerea stabilităţii regionale şi în promovarea drepturilor omului;

13. invită preşedinţia în exerciţiu, precum şi guvernele statelor membre să explice motivele pentru care codul nu a fost adoptat ca poziţie comună, în ciuda faptului că Grupul de lucru COARM a aprobat textul în iunie 2005;

14. salută dezvoltarea continuă a celor mai bune practici în conformitate cu ghidul de utilizare, însă regretă faptul că netransformarea codului în poziţie comună periclitează dezvoltarea în continuare a controalelor asupra exporturilor UE, în special în domenii importante precum transferurile intangibile, controlul tranzitului şi evoluţia spre o armonizare generală ulterioară a controalelor exporturilor UE

Dialogul cu Parlamentul European

15. salută includerea în rapoartele anuale a unui capitol specific privind dialogul cu Parlamentul European;

16. salută iniţiativele preşedinţiilor britanică, austriacă şi finlandeză de a prezenta Subcomisiei pentru securitate şi apărare a Comisiei pentru Afaceri Externe din cadrul Parlamentului European lucrările lor cu privire la dezvoltarea codului, precum şi accentul pus de acestea pe transparenţă şi dialog;

17. salută posibilitatea oferită raportorului Parlamentului European de către preşedinţiile austriacă şi finlandeză de a participa la discuţii şi la schimburile de informaţii cu ocazia unei reuniuni a Grupului de lucru COARM cu privire la redactarea raportului Parlamentului European şi a raportului anual al Consiliului;

18. salută, ca măsuri de transparenţă sporită şi de consolidare a încrederii, decizia menţionată în cel de-al optulea raport anual, care prevede că fiecare preşedinţie ar trebui să încerce să întâlnească Subcomisia pentru securitate şi apărare, precum şi practica de a invita raportorul Parlamentului European la o reuniune COARM, o dată la fiecare preşedinţie;

19. solicită ca Parlamentul European să fie asociat într-o mai mare măsură la procesul de dezvoltare a activităţilor de informare, în special prin sprijinirea orientărilor prioritare care vizează promovarea unui tratat internaţional privind comerţul cu arme şi prin dezvoltarea unei mai bune cooperări şi consultări cu părţi terţe interesate, inclusiv organizaţii nonguvernamentale internaţionale şi industria apărării;

20. îndeamnă Consiliul să ceară ca toate statele membre să publice rapoarte naţionale, care să respecte anumite standarde minime comune, şi ca aceste rapoarte să fie transmise Parlamentului European şi parlamentelor naţionale;

21. solicită organizarea unei dezbateri anuale între Parlamentul European şi parlamentele naţionale cu privire la evaluarea progreselor făcute de statele membre spre asigurarea transparenţei în exporturile lor de armament şi punerea în aplicare a Codului de conduită din 1998

Măsuri temporare de ridicare a unui embargo asupra armelor

22. salută obiectivul stabilit în cel de-al şaselea raport anual privind crearea unei "cutii cu instrumente" şi a unor mecanisme specifice de reglementare a exporturilor de armament către state post-embargo;

23. reaminteşte concluziile Consiliului Afaceri Generale şi Relaţii Externe privind Libia, din 11 octombrie 2004, care afirmau: "Consiliul a reamintit că transferurile de arme către Libia vor intra sub incidenţa Codului de conduită al Uniunii Europene în materie de export de armament şi a hotărât să fie pus în aplicare un regim special de transferuri de arme post-embargo ("cutie cu instrumente"), dezvoltat în prezent de către Consiliu"; invită preşedinţia să definească statutul acestei cutii cu instrumente;

24. este conştient de lipsa dezvoltării "cutiei cu instrumente", precum şi a unui mecanism specific de monitorizare; în consecinţă, reaminteşte poziţia sa anterioară, conform căreia monitorizarea aprofundată este necesară chiar şi după ridicarea unui embargo şi că este necesar să se instituie un mecanism de revizuire pentru a evalua şi, dacă este cazul, a reforma cutia cu instrumente şi pentru a monitoriza periodic situaţia înstatele în care a fost ridicat embargoul, ţinând cont de motivele care au determinat ridicarea embargoului; îndeamnă COARM să revizuiască periodic mecanismul şi să informeze Parlamentul European cu privire la aceste discuţii;

25. consideră că este important ca statele membre să aibă posibilitatea de a se consulta cu privire la licenţele acordate pentru exportul către state post-embargo; solicită culegerea datelor şi publicarea lor în rapoarte anuale ulterioare privind conţinutul şi rezultatele unor astfel de consultări;

26. subliniază că este important să se îmbunătăţească schimbul de informaţii în timp util cu Parlamentul European, în special cu privire la refuzul acordării licenţei şi la modul de funcţionare a cutiei de instrumente

Criterii identice

27. îndeamnă statele membre să aplice criterii identice pentru evaluarea ţărilor terţe atunci când iau în considerare posibilitatea unor restricţii sau embargouri cu privire la exporturile de armament, din cauza unor încălcări ale drepturilor omului sau a creşterii instabilităţii regionale;

28. consideră că embargoul impus Chinei nu ar trebui să fie ridicat atât timp cât nu există o îmbunătăţire clară şi durabilă a situaţiei în ceea ce priveşte drepturile omului, precum şi libertăţile sociale şi politice; subliniază faptul că exporturile de arme vor submina pacea şi stabilitatea în Asia de Est şi vor intensifica pericolul instabilităţii regionale, în special după criza provocată de testele nucleare efectuate de Coreea de Nord;

29. îşi exprimă profunda îngrijorare faţă de încălcarea flagrantă a embargoului asupra armelor de către toate părţile implicate în conflictul de la Darfur, relatată de către experţii trimişi de Consiliul de Securitate al ONU, precum şi faţă de escaladarea, în consecinţă, a ostilităţilor în regiune în ultimele luni

Ghid de utilizare — şi cele mai bune practici pentru interpretarea criteriilor

30. salută dezvoltarea continuă a ghidului de utilizare, ca instrument util şi practic pentru armonizarea interpretării criteriilor prevăzute în cod;

31. ia act de schimbările aduse ghidului de utilizare, în special orientările pentru criteriile 2, 7 şi 8; încurajează actualizări suplimentare în funcţie de noile evoluţii ale codului - de exemplu, orientări suplimentare pentru criteriile 3 şi 4; solicită ca respectarea drepturilor omului să reprezinte un criteriu general

Proceduri de raportare la nivel naţional

32. recunoaşte că, în prezent, sunt luate măsuri suplimentare pentru îmbunătăţirea culegerii datelor care urmează a fi anexate la rapoartele anuale şi a comunicării lor între statele membre şi că s-au făcut progrese semnificative în ceea ce priveşte prezentarea datelor în cel de-al optulea raport anual; cu toate acestea, solicită îmbunătăţirea substanţială a calităţii rapoartelor naţionale, pentru a creşte transparenţa şi pentru a permite o evaluare precisă a punerii în aplicare a Codului de conduită de către statele membre;

33. invită statele membre să simplifice procedurile naţionale de acordare de licenţe pentru exportul de arme, să îşi clarifice procedurile şi responsabilităţile instituţionale pertinente la nivel intern şi să elimine orice ambiguitate din sistemele lor în ceea ce priveşte procedurile de acordare de licenţe de export pentru arme "militare" şi "nemilitare", care pot fi folosite de exportatorii de arme pentru a exporta arme uşoare şi arme de calibru mic ca arme "nemilitare" către regiuni expuse la conflicte;

34. îndeamnă Consiliul să ceară ca toate statele membre să publice rapoarte naţionale, care să respecte anumite standarde minime comune;

35. solicită cu insistenţă adoptarea de standarde comune convenite de raportare, pe care toate statele să fie obligate să le respecte, inclusiv standarde privind numărul de licenţe de export şi de brokeraj reglementate de o ţară beneficiară, precum şi informaţii privind refuzurile de acordare a licenţei de export, o descriere completă a tipurilor de echipament autorizat pentru export, cantitatea din fiecare tip de echipament autorizat pentru export şi specificarea tipului de utilizator final; solicită cu insistenţă ca finanţarea exporturilor de arme, de exemplu sub formă de împrumuturi în sectorul de stat şi de garanţii pentru împrumuturi, să fie inclusă în viitor în rapoartele naţionale

Transferuri intracomunitare

36. insistă asupra menţinerii unor controale stricte şi transparente la nivel naţional asupra exporturilor, până când toate statele membre ale UE îşi vor fi armonizat politicile naţionale de control asupra exporturilor, astfel încât să fie în măsură să transforme Codul de conduită într-un instrument juridic capabil să reglementeze autorizarea, gestionarea (inclusiv destinaţia finală) şi verificarea exporturilor intracomunitare şi internaţionale de armament

Funcţiile şi conţinutul unui raport consolidat al UE

37. recunoscând disponibilitatea Consiliului de a accepta câteva din recomandările făcute în trecut de Parlamentul European cu privire la ameliorarea raportului consolidat al UE, îndeamnă Consiliul să ia următoarele măsuri importante:

- să fixeze termene limită pentru schimbul de informaţii şi să publice trimestrial toate datele statistice în format electronic;

- să publice mai multe informaţii privind procedurile UE, inclusiv sistemele de refuz al licenţelor de export şi sistemele de refuz al licenţelor de brokeraj;

- să furnizeze detalii privind modul de aplicare a fiecărei orientări prioritare, mecanismele care vor fi utilizate şi programul de acţiune preconizat;

- să întocmească în 2008 un bilanţ al progreselor realizate spre convergenţa în culegerea şi comunicarea de date şi în aplicarea orientărilor prioritare;

În plus [15]:

- utilitatea, comparabilitatea şi acurateţea datelor financiare privind licenţele de export de armament incluse în raportul anual al UE ar trebui să fie ameliorate, prin alinierea structurii şi a conţinutului listelor naţionale la Lista comună de echipamente militare a UE şi prin armonizarea practicilor de raportare pentru licenţele deschise;

- utilitatea, acurateţea, exhaustivitatea şi comparabilitatea datelor privind exporturile efective ar trebui să fie ameliorate prin impunerea industriei a unei obligaţii legale de a raporta cu privire la exporturile lor de armament la nivel naţional şi utilizând aceste date pentru raportările naţionale;

- raportul anual ar trebui să includă informaţii cu privire la cantitatea de bunuri autorizate pentru export şi la exporturile efective, însoţite de o descriere a produselor respective;

- de asemenea, ar trebui să fie furnizate informaţii cu privire la tipul de utilizator final şi la destinaţia finală a bunurilor destinate reexportării către o ţară terţă. În cazul în care un grad atât de detaliat al informaţiilor este considerat excesiv, statele ar putea prezenta rapoarte anuale naţionale pe baza unui set convenit de criterii de raportare;

- ar trebui să fie furnizate într-un tabel separat informaţii privind exporturile de arme destinate forţelor armate şi de poliţie pentru realizarea unor obiective precum menţinerea păcii, susţinerea procesului de pace, acţiunile umanitare sau de gestiune a crizelor, inclusiv acţiunile legate de Politica Europeană de Securitate şi Apărare (PESA) şi de reforma sectorului de securitate, astfel încât să se evite confuzia cu exporturile realizate în scop comercial;

- lista consolidată definitivă cuprinzând destinaţii ar trebui să fie controlată sistematic de către experţi specializaţi independenţi, astfel încât să se ofere deputaţilor posibilitatea de a face o comparaţie obiectivă între datele declarate oficial şi exporturile reale

Încorporarea unor bunuri destinate reexportului

38. solicită eliminarea noilor orientări privind "încorporarea" şi invită toate statele membre să îşi reafirme angajamentul de a aplica Codul de conduită în cazul exportului de componente destinate încorporării

Utilizarea finală

39. salută orientarea prioritară privind controalele post-export şi îndeamnă statele membre să convină asupra unor proceduri de monitorizare şi verificare a livrărilor, a utilizării finale şi a utilizatorilor finali în ţările beneficiare; recomandă statelor membre să dezvolte mecanisme de schimb de informaţii şi să creeze o bază de date care să includă informaţii privind utilizarea finală în ţările beneficiare, cazurile anterioare de abuz şi/sau deturnare, precum şi schimburile de informaţii între statele membre în ceea ce priveşte verificarea livrărilor şi a utilizării finale/utilizatorului final al exporturilor;

40. solicită Uniunii Europene şi statelor membre abordări proactive în ceea ce priveşte controlul asupra exporturilor şi reexporturilor de produse cu dublă utilizare, pentru a evita riscul ca anumiţi utilizatori finali nedoriţi, inclusiv actori nestatali, să aibă acces la produse sensibile în ţări terţe;

41. îndeamnă statele membre să supravegheze în permanenţă situaţia drepturilor omului în ţările care importă arme

Activităţi de informare

42. salută răspunsul pozitiv la solicitarea Parlamentului European privind publicarea mai multor informaţii privind baza de date care conţine informaţii privind activităţile de informare menţionate în cel de-al şaselea şi cel de-al şaptelea raport anual;

43. recomandă statelor membre să urmărească activ priorităţile cheie de informare şi să utilizeze în continuare mecanismul de coordonare şi de culegere de informaţii cu privire la aceste activităţi;

44. salută răspunsul pozitiv la solicitarea Parlamentului European adresată Consiliului de a comunica Parlamentului European detalii privind reuniunile "Troicii" pe probleme de control al exporturilor şi privind atelierele şi seminarele ad hoc cu ţări precum China şi ţări din Balcanii de Vest privind controlul exportului de arme convenţionale; recomandă ca deputaţii să fie invitaţi să ia parte la seminarele respective în calitate de observatori;

45. invită Consiliul să sensibilizeze publicul cu privire la principiile Codului de conduită şi să sublinieze necesitatea unui tratat internaţional care să instituie principii comune pentru comerţul cu arme la nivel mondial în toate reuniunile "Troicii" şi în cadrul relaţiilor cu ţări terţe şi cu organizaţii regionale şi internaţionale

Activităţi de brokeraj cu armament

46. invită statele membre care nu se conformează încă dispoziţiilor Poziţiei comune privind brokerajul de armament să stabilească termene în acest scop;

47. îndeamnă în continuare statele membre să depună eforturi pentru o mai bună punere în aplicare a Poziţiei comune privind brokerajul de armament, în special prin dezvoltarea legislaţiei naţionale şi prin aplicarea mecanismelor prevăzute pentru schimbul de informaţii privind activităţile de brokeraj;

48. solicită cu insistenţă instituirea unor practici minime comune cu privire la controalele extrateritoriale, inclusiv interzicerea activităţilor de brokeraj desfăşurate în ţară sau în străinătate, care încalcă un embargo asupra armelor; consideră, de asemenea, că statele membre ar trebui să urmeze exemplul unor ţări precum Belgia, Republica Cehă, Estonia, Finlanda, Ungaria, Polonia şi Slovacia, care impun obţinerea unei licenţe pentru activităţi de brokeraj de echipamente militare efectuate în străinătate; consideră că statele membre ar trebui, cel puţin, să urmeze exemplul Germaniei, care supune, de asemenea, autorizării activităţile de brokeraj de arme uşoare şi arme de calibru mic efectuate în străinătate;

49. recomandă ca statele membre să dezvolte în continuare Poziţia comună privind brokerajul de armament prin crearea unor registre naţionale cu toţi brokerii de armament cunoscuţi, care să includă informaţii privind transportul şi serviciile financiare conexe transferurilor de echipament militar către ţări terţe, pe baza faptului că astfel de informaţii trebuie să fie partajate în mod egal între toate statele membre; solicită cu insistenţă ca baza de date privind refuzurile de acordare a unor licenţe de brokeraj să fie extinsă, astfel încât să includă informaţii privind consultările asupra refuzurilor;

50. recomandă să fie adoptate toate măsurile posibile pentru a se evita iniţiativele brokerilor de a-şi procura, în mod iresponsabil, şi a exporta către părţi terţe arme colectate anterior în cursul unor misiuni de menţinere a păcii în cadrul PESA şi al altor operaţiuni externe de menţinere a păcii, în care au fost implicate UE şi statele sale membre (aşa cum s-a întâmplat în Bosnia şi Herţegovina);

Societăţi private care furnizează servicii de securitate

51. observă că Statele Unite şi-au extins legislaţia privind controlul exporturilor de echipament militar, astfel încât să includă societăţi private care furnizează servicii de securitate şi, prin urmare, invită Uniunea Europeană să ia în considerare o abordare similară privind extinderea sferei de aplicare a Codului de conduită la serviciile private de securitate; într-o primă etapă, UE ar putea adăuga la Lista comună de echipamente militare următoarele activităţi şi servicii pentru care este necesară o licenţă de export: protecţia armată a persoanelor şi a amplasamentelor, protecţia armată a transporturilor, instruirea cu privire la arme şi echipamente militare, instruirea strategică şi tactică, reforma sectorului de securitate, furnizarea de consultanţă pe probleme militare şi de securitate, logistica militară, serviciile de contraspionaj şi sprijin operaţional

Regulament privind echipamente de tortură

52. salută adoptarea Regulamentului (CE) nr. 1236/2005 al Consiliului din 27 iunie 2005 privind comerţul cu anumite bunuri susceptibile de a fi utilizate pentru a impune pedeapsa capitală, tortura şi alte pedepse sau tratamente cu cruzime, inumane sau degradante [16];

53. solicită ca domeniul de aplicare a regulamentului în cauză să fie extins la transferurile intracomunitare, astfel încât să se prevină orice eventuală infracţiune

Extinderea UE

54. salută faptul că în cel de-al şaptelea şi cel de-al optulea raport anual s-a ţinut seama de recomandarea Parlamentului de a lua în considerare metoda cea mai potrivită pentru implicarea şi asistarea ţărilor aderente şi a noilor ţări vecine cu scopul de a garanta armonizarea politicilor privind controlul exportului de armament şi aplicarea integrală a principiilor şi criteriilor din Codul de conduită;

55. invită Consiliul să publice un raport privind sistemul şi practicile de control al transferurilor în orice ţară susceptibilă de a primi statutul de ţară candidată, înainte ca ţara respectivă să primească permisiunea de a adera, şi să condiţioneze avansarea spre acest statut a oricărui stat care nu se conformează standardelor UE privind controlul transferurilor de respectarea acestor standarde; doreşte ca sistemul şi practicile de control al transferurilor să fie monitorizate cu atenţie în orice stat implicat în procesul Acordului de stabilizare şi de asociere, chiar dacă nu are încă statutul de ţară candidată la aderarea la UE

Proceduri internaţionale: un tratat internaţional privind comerţul cu arme

56. subliniază necesitatea ca UE şi statele sale membre să joace un rol dinamic în sprijinirea procedurilor naţionale, regionale şi internaţionale;

57. invită Consiliul şi Comisia să stabilească măsuri concrete pentru punerea în aplicare a celor cinci domenii prioritare ale Programului de acţiune al Organizaţiei Naţiunilor Unite, şi anume brokerajul, marcarea şi urmărirea, muniţiile, dezvoltarea şi asistenţa tehnică, şi pentru dezvoltarea unui mecanism de monitorizare a acestui program;

58. invită Preşedinţia UE şi statele membre să îşi însoţească declaraţiile diplomatice în favoarea unui tratat internaţional privind comerţul cu arme cu acţiuni hotărâte şi categorice de punere în aplicare a Rezoluţiei adoptate la 26 octombrie 2006 de către Prima Comisie a Adunării Generale a Organizaţiei Naţiunilor Unite, pentru instituirea unui tratat internaţional privind comerţul cu arme, care să fie eficient şi obligatoriu din punct de vedere juridic şi care să stabilească standarde globale minime pentru transferurile de arme;

59. invită Consiliul şi Comisia să includă în negocierile lor viitoare din cadrul politicii europene de vecinătate şi al acordurilor de parteneriat şi de cooperare chestiunea respectării tuturor embargourilor impuse de UE asupra comerţului cu arme;

60. invită statele membre să se angajeze din nou să respecte principiul conform căruia urmărirea unor obiective mai largi în domeniul politicii externe nu se va realiza în detrimentul criteriilor enunţate în Codul de conduită;

*

* *

61. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului, Comisiei, guvernelor şi parlamentelor statelor membre, Secretarului General al Organizaţiei Naţiunilor Unite şi Preşedintelui Adunării Generale a Organizaţiei Naţiunilor Unite.

[1] Document nr. 8675/2/98, Bruxelles, 5 iunie 1998.

[2] JO C 328, 23.12.2005, p. 1; JO C 250, 16.10.2006, p. 1.

[3] Document nr. 10713/06, Bruxelles, 20 iunie 2006.

[4] JO C 66, 17.3.2006, p. 1.

[5] JO L 191, 19.7.2002, p. 1.

[6] JO L 156, 25.6.2003, p. 79.

[7] JO L 281, 31.8.2004, p. 1.

[8] Reguli minime standard pentru tratamentul deţinuţilor, adoptate de primul Congres al Organizaţiei Naţiunilor Unite pentru prevenirea crimei şi tratamentul delicvenţilor, care a avut loc la Geneva în 1955, şi aprobate de Consiliul Economic şi Social în Rezoluţiile sale nr. 663C (XXIV) din 31 iulie 1957 şi nr. 2076 (LXII) din 13 mai 1977.

[9] Document nr. 5319/06, 13 ianuarie 2006.

[10] Document ACP-UE 3892/06/fin.

[11] JO C 280 E, 18.11.2006, p. 443.

[12] Texte adoptate, P6_TA(2006)0274.

[13] JO C 91 E, 15.4.2004, p. 679.

[14] JO C 104 E, 30.4.2004, p. 1048.

[15] Pentru mai multe informaţii privind aceste puncte suplimentare, a se vedea: Codul de conduită al Uniunii Europene în materie de export de armament: Îmbunătăţirea raportului anual Document de politică SIPRI nr. 8, SIPRI, noiembrie 2004.

[16] JO L 200, 30.7.2005, p. 1.

--------------------------------------------------