Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI referitoare la aderarea Croației la Convenția din 23 iulie 1990 privind eliminarea dublei impuneri în legătură cu ajustarea profiturilor întreprinderilor asociate /* COM/2013/0586 final - 2013/ () */





EXPUNERE DE MOTIVE Articolul 3 alineatul (4) din Actul de aderare a Croației la Uniunea Europeană din 2011 prevede că Croația aderă la convențiile și protocoalele enumerate în anexa I la Actul de aderare și că aceste convenții și protocoale intră în vigoare în ceea ce privește Croația la o dată stabilită de Consiliu. În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din Actul de aderare, Consiliul, hotărând în unanimitate la recomandarea Comisiei și după consultarea Parlamentului European, decide să efectueze toate modificările necesare ca urmare a aderării Croației la aceste convenții și protocoale și să publice textele adaptate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Lista convențiilor și protocoalelor din anexa I la Actul de aderare include Convenția 90/436/CEE din 23 iulie 1990 privind eliminarea dublei impuneri în legătură cu ajustarea profiturilor întreprinderilor asociate (Convenția de arbitraj), Convenția încheiată la 21 decembrie 1995 privind aderarea Austriei, Finlandei și Suediei la Convenția de arbitraj, Protocolul din 25 mai 1999 de modificare a Convenției de arbitraj și Convenția din 8 decembrie 2004 privind aderarea Republicii Cehe, a Estoniei, a Ciprului, a Letoniei, a Lituaniei, a Ungariei, a Maltei, a Poloniei, a Sloveniei și a Slovaciei la Convenția de arbitraj. Convenția de arbitraj a fost modificată prin Protocolul din 25 mai 1999 și prin Convențiile din 21 decembrie 1995 și din 8 decembrie 2004. Bulgaria și România au aderat la Convenția de arbitraj în temeiul Actului de aderare din 2005. Decizia 2008/492/CE din 23 iunie 2008 a efectuat modificările necesare ca urmare a aderării Bulgariei și României la Convenția de arbitraj și a stabilit data intrării în vigoare a acesteia, cu modificările respective, în ceea ce privește Bulgaria și România. Prezenta recomandare a Comisiei de decizie a Consiliului are ca scop să efectueze modificările necesare ca urmare a aderării Croației la Convenția de arbitraj și să stabilească data intrării sale în vigoare, cu modificările respective, în ceea ce privește Croația, în conformitate cu articolul 3 alineatele (4) și (5) din Actul de aderare din 2011. Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI referitoare la aderarea Croației la Convenția din 23 iulie 1990 privind eliminarea dublei impuneri în legătură cu ajustarea profiturilor întreprinderilor asociate CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere Actul de aderare a Croației, în special articolul 3 alineatele (4) și (5), având în vedere recomandarea Comisiei Europene[1], având în vedere avizul Parlamentului European[2], întrucât: (1) Convenția 90/436/CEE[3] (denumită în continuare „Convenția de arbitraj”) a fost semnată la Bruxelles la 23 iulie 1990 și a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1995. (2) Convenția de arbitraj a fost modificată printr-un protocol[4] semnat la 25 mai 1999, o convenție semnată la 21 decembrie 1995[5], o convenție semnată la 8 decembrie 2004[6], precum și prin Decizia 2008/492/CE din 23 iunie 2008[7]. (3) Articolul 3 alineatul (4) din Actul de aderare din 2011[8] prevede că Croația aderă la convențiile și protocoalele încheiate între statele membre, enumerate în anexa I la Actul de aderare. Acestea urmează să intre în vigoare, în ceea ce privește Croația, la data stabilită de Consiliu. (4) În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din Actul de aderare din 2011, Consiliul urmează să efectueze toate modificările necesare ca urmare a aderării la aceste convenții și protocoale și să publice textele adaptate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Convenția de arbitraj se modifică după cum urmează: (1) La articolul 2 alineatul (2), punctele (i)-(xxvii) se înlocuiesc cu următorul text: „(i) în Belgia: (a) impôt des personnes physiques/personenbelasting (b) impôt des sociétés/vennootschapsbelasting (c) impôt des personnes morales/rechtspersonenbelasting (d) impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouders (e) taxe communale et la taxe d'agglomération additionnelles à l'impôt des personnes physiques/aanvullende gemeentebelasting en agglomeratiebelasting op de personenbelasting (ii) în Bulgaria: (a) данък върху доходите на физическите лица (b) корпоративен данък (iii) în Republica Cehă: (a) daň z přijmů fyzických osob (b) daň z přijmů právnických osob (iv) în Danemarca: (a) indkomstskat til staten (b) den kommunale indkomstskat (c) den amtskommunale indkomstskat (v) în Germania: (a) Einkommensteuer (b) Koerperschaftsteuer (c) Gewerbesteuer, în măsura în care acest impozit se bazează pe profituri comerciale (vi) în Estonia: (a) tulumaks (vii) în Irlanda: (a) Cáin Ioncaim (b) Cáin Chorparáide (viii) în Grecia: (a) φόρος εισοδήματος φυσικών προσώπων (b) φόρος εισοδήματος νομικών προσώπων (c) εισφορά υπέρ των επιχειρήσεων ύδρευσης και αποχέτευσης (ix) în Spania: (a) Impuesto sobre la Renta de las Personas Fisicas (b) Impuesto sobre Sociedades (c) Impuesto sobre la Renta de no Residentes (x) în Franța: (a) impôt sur le revenu (b) impôt sur les sociétés (xi) în Croația: (a) porez na dohodak (b) porez na dobit (xii) în Italia: (a) imposta sul reddito delle persone fisiche (b) imposta sul reddito delle società (c) imposta regionale sulle attività produttive (xiii) în Cipru: (a) Φόρος Εισοδήματος (b) Έκτακτη Εισφορά για την Άμυνα της yημοκρατίας (xiv) în Letonia: (a) uzħēmumu ienākuma nodoklis (b) iedzīvotāju ienākuma nodoklis (xv) în Lituania: (a) Gyventojų pajamų mokestis (b) Pelno mokestis (xvi) în Luxemburg: (a) impôt sur le revenu des personnes physiques (b) impôt sur le revenu des collectivités (c) impôt commercial, în măsura în care acest impozit se bazează pe profituri comerciale (xvii) în Ungaria: (a) személyi jövedelemadó (b) társasági adó (c) osztalékadó (xviii) în Malta: (a) taxxa fuq l-income (xix) în Țările de Jos: (a) inkomstenbelasting (b) vennootschapsbelasting (xx) în Austria: (a) Einkommensteuer (b) Körperschaftsteuer (xxi) în Polonia: (a) podatek dochodowy od osób fizycznych (b) podatek dochodowy od osób prawnych (xxii) în Portugalia: (a) imposto sobre o rendimento das pessoas singulares (b) imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas (c) derrama para os municípios sobre o imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas (xxiii) în România: (a) impozitul pe venit (b) impozitul pe profit (c) impozitul pe veniturile obținute din România de nerezidenți (xxiv) în Slovenia: (a) dohodnina (b) davek od dobička pravnih oseb (xxv) în Slovacia: (a) daň z príjmov právnických osôb (b) daň z príjmov fyzických osôb (xxvi) în Finlanda: (a) valtion tuloverot/de statliga inkomstskatterna (b) yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund (c) kunnallisvero/kommunalskatten (d) kirkollisvero/kyrkoskatten (e) korkotulon lähdevero/källskatten å ränteinkomst (f) rajoitetusti verovelvollisen lähdevero/källskatten för begränsat skattskyldig (xxvii) în Suedia: (a) statlig inkomstskatt (b) kupongskatt (c) kommunal inkomstskatt (xxviii) în Regatul Unit: (a) Income Tax (b) Corporation Tax.” (2) La articolul 3 alineatul (1), lista se înlocuiește cu următorul text: „– în Belgia: De Minister van Financiën sau un reprezentant autorizat, Le Ministre des Finances sau un reprezentant autorizat, – în Bulgaria: Министъра на финансите или негов упълномощен представител, – în Republica Cehă: Ministr financí sau un reprezentant autorizat, – în Danemarca: Skatteministeren sau un reprezentant autorizat, – în Germania: Der Bundesminister der Finanzen sau un reprezentant autorizat, – în Estonia: Rahandusminister sau un reprezentant autorizat, – în Irlanda: The Revenue Commissioners sau un reprezentant autorizat, – în Grecia: Ο Υπουργός των Οικονομικών sau un reprezentant autorizat, – în Spania: El Ministro de Economía y Hacienda sau un reprezentant autorizat, – în Franța: Le Ministre chargé du budget sau un reprezentant autorizat, – în Croația: Ministar financija sau un reprezentant autorizat, – în Italia: Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali sau un reprezentant autorizat, – în Cipru: Ο Υπουργός Οικονομικών sau un reprezentant autorizat, – în Letonia: Valsts ieņēmumu dienests, – în Lituania: Finansu ministras sau un reprezentant autorizat, – în Luxemburg: Le Ministre des Finances sau un reprezentant autorizat, – în Ungaria: a pénzügyminiszter sau un reprezentant autorizat, – în Malta: il-Ministru responsabbli għall-finanzi sau un reprezentant autorizat, – în Țările de Jos: De Minister van Financiën sau un reprezentant autorizat, – în Austria: Der Bundesminister für Finanzen sau un reprezentant autorizat, – în Polonia: Minister Finansów sau un reprezentant autorizat, – în Portugalia: O Ministro das Finanças sau un reprezentant autorizat, – în România: Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală sau un reprezentant autorizat, – în Slovenia: Ministrstvo za finance sau un reprezentant autorizat, – în Slovacia: Minister financií sau un reprezentant autorizat, – în Finlanda: Valtiovarainministeriö sau un reprezentant autorizat, Finansministeriet sau un reprezentant autorizat, – în Suedia: Finansministern sau un reprezentant autorizat, – în Regatul Unit: The Commissioners of Inland Revenue sau un reprezentant autorizat.” Articolul 2 Textul Convenției de arbitraj și cel al Protocolului din 25 mai 1999, precum și cele ale convențiilor din 21 decembrie 1995 și din 8 decembrie 2004 și cel al Deciziei 2008/492/CE, în limba croată[9], sunt autentice în aceleași condiții ca și celelalte versiuni lingvistice ale acestor texte. Articolul 3 Convenția de arbitraj, astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 25 mai 1999, convențiile din 21 decembrie 1995 și 8 decembrie 2004, Decizia 2008/492/CE, precum și prezenta decizie intră în vigoare la XXX [data] între Croația și fiecare dintre celelalte state membre ale Uniunii Europene. Articolul 4 Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele [1] JO L […], […], p. […]. [2] JO L […], […], p. […]. [3] Convenția privind eliminarea dublei impuneri în legătură cu ajustarea profiturilor întreprinderilor asociate (JO L 225, 20.8.1990, p. 10). [4] Protocol de modificare a Convenției din 23 iulie 1990 privind eliminarea dublei impuneri în legătură cu ajustarea profiturilor întreprinderilor asociate (JO C 202, 16.7.1999, p. 1). [5] Convenția privind aderarea Republicii Austria, a Republicii Finlanda și a Regatului Suediei la Convenția privind eliminarea dublei impuneri în legătură cu ajustarea profiturilor întreprinderilor asociate (JO C 26, 31.1.1996, p. 1); [6] Convenția privind aderarea Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungaria, a Republicii Malta, a Republicii Polonia, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace la Convenția privind eliminarea dublei impuneri în legătură cu ajustarea profiturilor întreprinderilor asociate (JO C 160, 30.6.2005, p. 1). [7] Decizia Consiliului din 23 iunie 2008 privind aderarea Bulgariei și a României la Convenția din 23 iulie 1990 privind eliminarea dublei impuneri în legătură cu ajustarea profiturilor întreprinderilor asociate (JO L 174, 3.7.2008, p. 1). [8] Actul privind condițiile de aderare a Republicii Croația, precum și adaptările la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice (JO L 112, 24.4.2012, p. 21). [9] Textele în limba croată ale convențiilor și protocolului, precum și al Deciziei 2008/492/CE se publică într-o ediție specială a Jurnalului Oficial, la o dată ulterioară.