RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 29.3.2007 
COM(2007) 170 final 
2005/0260 (COD)   
Propunere modificat ă de 
DIRECTIV Ă A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI DE 
MODIFICARE A DIRECTIVEI 89/552/CEE A CONSILIULUI 
privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege şi acte administrative ale statelor 
membre cu privire la desf ăşurarea activit ăţilor de difuzare a programelor de televiziune 
(„Servicii de media audiovizuale f ără frontiere”) 
(prezentat ă de Comisie) 
 
RO 2   RO 2005/0260 (COD) 
Propunere modificat ă de 
DIRECTIV Ă A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI DE 
MODIFICARE A DIRECTIVEI 89/552/CEE A CONSILIULUI 
privind coordonarea anumitor acte cu putere de lege şi acte administrative ale statelor 
membre cu privire la desf ăşurarea activit ăţilor de difuzare a programelor de televiziune 
(„Servicii de media audiovizuale f ără frontiere”) 
1. C ONTEXT  
Transmiterea propunerii c ătre Consiliu şi Parlamentul European  
Ref. COM (2005)646 - 2005/0260(COD) 15 decembrie 2005 
Avizul Comitetului Economic şi Social 13 septembrie 2006 
Avizul Comitetului Regiunilor 11 octombrie 2006 Avizul Parlamentului European – prima lectur ă 13 decembrie 2006 
2. O
BIECTIVUL PROPUNERII COMISIEI  
Obiectivul propunerii const ă în aprofundarea pie ţei interne a serviciilor audiovizuale 
neliniare/la cerere (armonizare minim ă în ceea ce prive şte protecţia minorilor, incitarea la ur ă, 
comunicarea comercial ă) pe baza principiului ţării de origine, precum şi în modernizarea 
normelor, în special a normelor publicitare, pent ru serviciile liniare/ de radioteleviziune. 
3. A VIZUL COMISIEI PRIVIND AMENDAMENTELE ADOPTATE DE PARLAMENT  
3.1. Amendamente acceptate de Comisie 
Comisia poate accepta o serie de ame ndamente care corespund propunerii Comisiei şi se 
conformeaz ă orientării generale a Consiliului din 13 noiembrie 2006. Din aceste motive, 
Comisia poate accepta integral  următoarele amendamente adoptate : 
6, 11, 12, 14, 16, 20, 25, 30, 32, 41, 42, 43, 49, 56, 62, 67, 78, 79, 81, 84, 85, 89-92, 99, 115, 
117, 120-125, 133, 138, 144, 1991, 213, 221, 222, 224, 226. 
3.2. Amendamente par ţial sau în principiu acceptate de Comisie  
Considerente:  
                                                 
1 Egalitatea de voturi cu privire la amendamentul 199, pe care ini ţial Comisia l-a respins, a însemnat c ă s-
a renunţat la amendamentul 215, îns ă acesta a condus, totu şi, la adoptarea unui amendament identic cu 
amendamentul 215, acceptat ini ţial de Comisie.  
 
RO 3   RO În ceea ce prive şte considerentele, Comisia poate accepta urm ătoarele amendamente sub 
rezerva reformul ării acestora. Aceste modific ări reprezint ă, în cea mai mare parte, rezultatul 
modificărilor aduse p ărţii dispozitive şi sunt destinate s ă simplifice amendamentele şi să le 
confere o mai bun ă coerenţă: 
Amendamentul 1 (Considerentul 1): „(1) Directiva 89/552/CEE coordoneaz ă anumite acte cu putere de lege şi acte administrative 
ale statelor membre cu privire la desf ăşurarea activit ăţilor de difuzare a programelor de 
radioteleviziune. Cu toate acestea, noile te hnologii utilizate în tran smiterea serv iciilor de 
media audiovizuale fac necesar ă adaptarea cadrului de reglementare astfel încât s ă se ia în 
considerare impactul schimb ărilor structurale, al disemin ării tehnologiilor informa ţiilor şi 
comunica ţiilor (TIC), al inova ţiilor tehnologice în domeniul modele lor de activitat e, în special 
finanţarea radiodifuziunii comerciale, şi să se asigure condi ţii optime de competitivitate şi 
siguranţă juridică pentru tehnologiile informa ţionale ale Europei şi pentru industriile şi 
serviciile de media ale acesteia, precum şi respectul pentru diversitatea cultural ă şi 
lingvistică.” 
Amendamentul 3 (Considerentul 3): „(3) Serviciile de media audiovizuale sunt servicii culturale în aceea ş
i măsură în care sunt 
servicii economice. Importan ţa crescând ă a acestora pentru societ ăţi, democra ţie – în special 
garantând libertatea de inform are, diversitate de opinii şi pluralismul mijloacelor media, – 
educaţie şi cultură justifică aplicarea unor norme specifi ce acestor servicii.”  
Amendamentul 4 (Considerentul 3a): „În rezolu ţiile sale din 1 decembrie 2005, 4 aprilie şi 27 aprilie 2006, Parlamentul European a 
subliniat dimensiunea interna ţională a serviciilor audiovizuale, precum şi faptul că activităţile, 
produsele şi serviciile culturale au o natur ă atât economic ă cât şi culturală.” 
Amendamentul 7 (Considerentul 5): 
„(5) Principiile fundamentale ale Directivei 89/552/CEE, şi anume principiul statului pe 
teritoriul c ăruia se efectueaz ă transmisia şi principiul normelor minime comune, şi-au dovedit 
eficacitatea şi, prin urmare, ar trebui p ăstrate.  Totuşi, companiile europene furnizoare de 
servicii de media a udiovizuale se confrunt ă cu o situa ţie de nesiguran ţă juridică şi de 
inegalitate a şanselor în ceea ce prive şte regimul juridic care reglementeaz ă noile servicii la 
cerere. Prin urmare, pentru a se evita denaturarea concuren ţei, pentru a se îmbun
ătăţi 
siguranţa juridică, pentru a se contribui la finalizarea pie ţei interne şi pentru a se facilita 
crearea unui spa ţiu de informare unic, este necesar s ă se aplice tuturor serviciilor de media, 
atât liniare cât şi neliniare, un ansamblu de  norme coordonate de baz ă”. Amendamentul 8 
(Considerentul 6): 
„(6) Comisia a adoptat o comunicare privind v iitorul politicii europene de reglementare a 
audiovizualului, în  care subliniaz ă că politica de reglementare din acest sector trebuie s ă 
salvgardeze anumite interese publice,  cum ar fi diversitatea cultural ă, dreptul la informare, 
importanţa pluralismului mijloacelor de informare în mas ă, protecţia minorilor şi protecţia 
consumatorilor şi măsuri pentru îmbun ătăţirea competen ţelor în domeniul mass-media.”  
 
RO 4   RO Amendamentul 10 (Considerentul 6b)2: 
„(6a) Principiul ţării de origine este crucial pentru crearea şi dezvoltarea ulterioar ă a unei 
pieţe paneuropene a audiovizu alului cu o puternic ă industrie care s ă producă un conţinut 
european. Pe lâng ă aceasta, principiul salvgardeaz ă drepturile telespectatorilor de a alege 
dintr-o varietate larg ă de programe europene, contribuind as tfel la pluralismul mijloacelor de 
informare în mas ă.” 
Amendamentul 13 şi amendamentul 1103 (Considerentul 9):  
„(9) Prezenta directiv ă asigură o mai bun ă respectare a drepturilor fundamentale şi este pe 
deplin conform ă cu principiile, drepturile şi libertăţile stabilite în Carta drepturilor 
fundamentale a Uniunii Europene, în special la articolul 11. În acest context, ar trebui ca 
statele membre s ă stabileasc ă autorităţi de reglementare inde pendente în domeniul 
reglementat de prezenta directiv ă, dacă nu au făcut deja acest lucru. Statele membre pot 
decide dac ă este oportun s ă dispună de o autoritate de reglementare unic ă pentru toate 
serviciile mass-media audiovizuale sau s ă dispună de mai multe autorit ăţi distincte pentru 
fiecare categorie de servicii (liniare sa u neliniare). În plus, prezenta directiv ă nu împiedic ă în 
niciun mod statele membre s ă aplice normele constitu ţionale proprii în domeniul libert ăţii 
presei şi al libertăţii de exprimare prin mijloacele media.”  
Amendamentul 17 (Considerentul 12):  
„(12) Niciuna din dispozi ţiile din prezenta directiv ă nu ar trebui s ă oblige sau încurajeze un 
stat membru s ă impună noi sisteme de acordare a licen ţelor de emisie sau de autorizare 
administrativ ă cu privire la orice tip de se rviciu de media audiovizual." 
Amendamentul 18 (Considerentul 13): „(13) Defini ţia conceptului de „servicii de media a udiovizuale" include numai acele servicii 
de media audiovizuale, indiferent dac ă sunt programate sau la  cerere, care reprezint ă servicii 
de mass-media, adic
ă servicii destinate recept ării de către o propor ţie semnificativ ă din 
publicul general şi care ar putea avea un impact eviden t asupra acesteia. Serviciile mass-
media audiovizuale sunt constituite din progr ame. Exemple de programe includ filmele de 
lung metraj, evenimentele sp ortive, comediile de situa ţie, documentarele, programele pentru 
copii şi producţiile dramatice originale. Conceptul se limiteaz ă la servicii în sensul defini ţiei 
din tratat şi, în consecin ţă, cuprinde orice form ă de activitate economic ă, inclusiv pe cea a 
întreprinderilor de servicii publice, îns ă nu cuprinde activit ăţi de natur ă în primul rând 
neeconomic ă şi care nu concureaz ă cu televiziunea, cum ar fi paginile de internet şi serviciile 
particulare care constau în distribuirea de con ţinut audiovizual genera t de utilizatori priva ţi în 
scopul utiliz ării în comun şi al schimburilor cu acestea în cadrul comunit ăţilor de interes.   
Definiţia exclude toate serviciile care nu sunt destinate distribuirii de con ţinut audiovizual, 
adică unde con ţinutul audiovizual este secundar serviciului şi nu constituie scopul principal al 
acestuia.” 
Amendamentul 23 (Considerentul 16): 
                                                 
2 Acceptat în principiu numa i deoarece numerotarea ini ţială nu a fost corect ă. 
3 Trimiterea la cart ă a fost propus ă de PE în partea dispozitiv ă şi, prin urmare, a fost acceptat ă numai în 
principiu. 
 
RO 5   RO „(16) În sensul prezentei directive, termenul «audiovizual» se refer ă la imagini în mi şcare, 
însoţite sau nu de sunet, şi include astfel filmele mute, îns ă nu include transm isiunile audio, 
serviciile de radiodifuziune sau serviciile pe baz ă de text de sine st ătătoare. În contextul 
transmisiilor televizate, no ţiunea de vizionare simultan ă o încorporeaz ă şi pe cea de vizionare 
cvasisimultan ă, dat fiind decalajul scurt de timp care intervine între transmiterea şi receptarea 
imaginii televizate datorat motivelor tehnice inerente procesului de transmisie.” 
Amendamentul 27 (Considerentul 17b): „(17a) Criteriile stabilite în defini ţia serviciilor de media audiovizuale, astfel cum sunt 
stabilite la articolul 1 litera  (a) din Directiva 89/552/CEE şi elaborate în considerentele 13 - 
17 ale prezentei directive, treb uie îndeplinite toate în acela şi timp.” 
Amendamentul 28 (Considerentul 18): „(18) Pe lâng ă definiţia programelor de publicitate şi de teleshopping, se introduce defini ţia 
extinsă a comunica ţiei comerciale. Aceasta in clude imagini cu sau f ără sunet care sunt 
transmise în cadrul unui serviciu de media audiovizual, fac parte din programe sau înso ţesc 
programe şi sunt destinate s ă promoveze, direct sau indirect, produsele, serviciile sau 
imaginea unui entit ăţi fizice sau juridice care desf ăşoară o activitate economic ă; prin urmare, 
această definiţie nu include anun ţurile din partea serviciilor publice şi solicitările de ajutor 
umanitar, difuzate gratuit.” 
Amendamentul 33 (Considerentul 23): „(23) Statele membre trebuie s ă poată aplica furnizorilor de serv icii de media aflate sub 
jurisdicţia lor reguli mai stricte în domeniile coordonate prin prezenta directiv ă, asigurându-se 
că aceste reguli sunt conforme cu dreptul comunitar. Pentru a împiedica abuzul şi 
comportamentul fraudulos, codificarea jurispruden ţei Curţii Europene de Justi ţie, combinat ă 
cu o procedur ă mai eficace, constituie o solu ţie adecvat ă care ia în considerare motivele de 
preocupare ale statelor membre f ără a pune sub semnul întreb ării aplicarea în modul 
corespunz ător a principiului ţării de origine.” 
Amendamentul 34 (C onsiderentul 23a): 
„(23a) Pentru ca un stat membru s ă argumenteze, de la caz la caz, c ă o transmisie televizat ă a 
unui furnizor de servicii de media stabili t într-un alt stat membru este orientat ă integral sau în 
cea mai mare parte spre teritoriul s ău, statul membru în cauz ă poate cita indicatori cum ar fi 
originea veniturilor din publicitate şi/sau abonamente, principala limb ă a serviciului sau 
existenţa programelor sau comunica ţiilor comerciale orientate în mod special c ătre publicul 
din statul membru în care sunt receptate. În plus, în contextul proce durii de eludare, statul 
membru în cauz ă trebuie să demonstreze abuzul sau comportamentul fraudulos al furnizorului 
de servicii de media stabilit în cel ălalt stat membru.” 
Amendamentul 35 (Considerentul 24): „(24) În temeiul preze ntei directive, f ără a se aduce atingere aplic ării principiului ţării de 
origine, statele membre pot înc ă să ia măsuri care restrâng libera circula ţie a serviciilor de 
televiziune sau a serviciilor de media audiovizuale neliniare, îns
ă numai în anumite condi ţii, 
enumerate la articolul 2a  al prezentei directive şi prin respectarea proce durilor stabilite în 
prezenta directiv ă. Cu toate acestea, conform jurispruden ţei constante a Cur ţii de Justi ţii, orice 
 
RO 6   RO restricţie cu privire la libertatea de a furniza se rvicii, ca orice derogare de la un principiu 
fundamental din Tratat , trebuie interpretat ă restrictiv. În  ceea ce prive şte serviciile neliniare, 
posibilitatea lu ării de măsuri în temeiul articolului 2a din Directiva 89/552/CEE înlocuie şte 
posibilele m ăsuri care ar fi putut fi  luate anterior de c ătre statul membru în cauz ă, în 
conformitate cu dispozi ţiile articolului 3 alineatul (4) şi/sau ale articolului 12 alineatul (3) din 
Directiva 2000/31/CE în domeniul coordonat de articolele 3d şi 3e din Directiva 
89/552/CEE.” 
Amendamentul 36 (Considerentul 25): „(25) În comunicarea sa c ătre Consiliu şi Parlamentul European cu privire la O mai bun ă 
reglementare pentru cre ştere şi ocuparea for ţei de munc ă în Uniunea European ă, Comisia a 
accentuat faptul c ă o analiză atentă a abordării de reglementare corespunz ătoare, în special a 
faptului dac ă pentru sectorul şi problema în cauz ă sunt de preferat m ăsuri legislative sau ar 
trebui analizate posibilele alternative cum ar fi coreglementarea sau autoreglementarea. Pe 
lângă aceasta, experien ţa a arătat că atât instrumentele de coreglementare cât şi instrumentele 
de reglementare, puse în aplicare în  conformitate cu diferite tradi ţii juridice ale statelor 
membre, pot juca un rol important în as igurarea unui nivel ridicat al protec ţiei 
consumatorului. M ăsurile destinate s ă atingă
 obiective de interes pub lic în sectorul noilor 
servicii de media audiovizuale vor fi mai eficace dac ă sunt luate cu sprijinul activ al 
furnizorilor acestor servicii. Astfel, auto reglementarea constituie un tip de ini ţiativă voluntară, 
care permite operatorilor economici,  partenerilor sociali, organiza ţiilor sau asocia ţiilor 
neguvernamentale s ă adopte orient ări comune între ele şi pentru ele însele. Statele membre ar 
trebui, în conformitate cu diferitele lor tradi ţii juridice, s ă recunoasc ă rolul pe care îl poate 
juca autoreglementarea în completarea legisla ţiei şi a mecanismelor judiciare şi/sau 
administrative puse în aplicare şi contribu ţia sa utilă la îndeplinirea obiectivelor prezentei 
directive. Cu toate acest ea, în timp ce autoreglementarea ar putea fi o metod ă complementar ă 
de punere în aplicare a anumitor provizii ale pre zentei directive, aceast a nu se poate substitui 
obligaţiilor legislatorului na ţional. Coreglementarea confer ă, în forma sa minim ă, o « legătură 
juridică » între autoreglementare şi legislatorul na ţional în conformitate cu tradi ţiile juridice 
ale statelor membre.” 
Amendamentul 39 (C onsiderentul 26a): 
„(26a) Educarea privind mijloacele de informare se refer ă la abilităţi, cunoştinţe şi capacităţi 
de înţelegere care permit consumatorului s ă utilizeze mijloacele de informare în mod eficient 
şi în condi ţii de siguran ţă. Persoanele cu educa ţie privind mijloacele de informare vor fi în 
măsură să aleagă în cunoştinţă de cauză, să înţeleagă natura con ţinutului şi a serviciilor şi să 
beneficieze de întreaga gam ă de oportunit ăţi oferită de noile tehnologii ale comunica ţiilor. 
Aceste persoane vor putea s ă se protejeze mai bine atât pe ele însele cât şi pe membrii 
familiilor lor fa ţă de materialele nocive sau ofensive . Prin urmare, ar trebui promovat ă şi 
monitorizat ă dezvoltarea educ ării privind mijloacele de informare la toate nivelurile sociale. 
Amendamentul 218 (Considerentul 27): „(27) Prin urmare, pentru a salvgarda libertatea fundamental ă de a primi informa ţii şi de a se 
garanta protec ţia integral ă şi corespunz ătoare a intereselor telespectatorilor din Uniunea 
European ă, persoanele care beneficiaz ă de drepturi excl usive pentru un eveniment de interes 
public deosebit trebuie s ă ofere altor societ ăţi de radioteleviziune şi altor intermediari, în 
cazul în care ac ţionează în numele unor societ ăţi de radioteleviziune, dreptul de a utiliza 
scurte extrase în cadrul programelor de ş
tiri cu caracter general, în condi ţii obiective, 
 
RO 7   RO rezonabile şi nediscriminatorii, care ţin seama în modul cuvenit de drepturile exclusive. 
Aceste condi ţii ar trebui comunicate la un interval  de timp suficient de lung înaintea 
evenimentului de interes public deosebit pentru ca celelalte entit ăţi să îşi poată exercita acest 
drept. Societ ăţile de radioteleviziune pot alege liber scurte ex trase din semnalul societ ăţii de 
radioteleviziune transmi ţător, însoţite cel pu ţin de identificarea sursei, exceptând cazurile în 
care din ra ţiuni practice acest lucru este imposibil. As tfel de scurte extrase nu ar trebui s ă 
depăşească 90 de secunde şi nu ar trebui s ă fie transmise înainte de încheierea evenimentului 
sau, în cazul evenimentelor sportive, în ainte de finalul probei zilnice, dac ă acest moment este 
mai apropiat. 
Aceste dispozi ţii nu aduc atingere obliga ţiilor societ ăţilor de radiotelevizi une individuale de a 
respecta legisla ţia comunitar ă în domeniu şi convenţiile interna ţionale cu privire la drepturile 
de autor. 
În mod obi şnuit, statele membre faciliteaz ă accesul la evenimente pr in acordarea de acces la 
semnalul societ ăţii transmi ţătoare. Cu toate acestea, statele membre pot alege alte mijloace 
echivalente. Aceste mijloace includ, printre altele, acordarea de acces în loca ţia în care se 
desfăşoară evenimentele respective. 
Dreptul de a accesa ştirile transfrontaliere ar trebui s ă se aplice numai în cazurile în care este 
necesar; în consecin ţă, dacă o altă societate de radiot eleviziune din acela şi stat membru a 
achiziţionat drepturi exclusive asupra evenimentului în cauz ă, accesul trebuie so licitat de la 
aceste societ ăţi. 
Amendamentul 46 (Considerentul 32): „(32) Măsurile luate pentru protec ţia minorilor şi a demnit ăţii umane trebuie puse atent în 
balanţă cu dreptul fundamental la libertatea de exprimare, enun ţat în Carta drepturilor 
fundamentale a Uniunii Europe ne. Finalitatea acestor m ăsuri, cum ar fi codurile PIN (numere 
de identificare personal ă) sau etichetarea, ar trebui totu şi să asigure un nivel corespunz ător de 
protecţie a minorilor şi a demnit ăţii umane, în special în ceea ce prive şte serviciile neliniare, 
prin intermediul unei obliga ţii de a atrage aten ţia în mod clar asupra naturii specifice a 
anumitor programe înainte de transmiterea acestora şi în conformitate atât cu articolul 1 cât şi 
cu articolul 24 din Carta drepturilo r fundamentale a Uniunii Europene.” 
Amendamentul 104[Articolul 3d liter a (1d)] ca noul considerent 32a: 
„(32a) Furnizorii de servicii de media audiovizuale afla ţi sub jurisdic ţia unuia din statele 
membre este supus în orice caz dispozi ţiilor de drept penal care interzic diseminarea de 
pornografie infantil ă.” 
Amendamentul 214 (Considerentul 35) „(35) Serviciile de audi vizual neliniare au poten ţialul de a înlocui serviciile liniare. În 
consecinţă, acestea ar trebui s ă promoveze, în limitele posibilului, crearea şi distribuirea de 
opere europene şi astfel să contribuie la promovarea diversit ăţii culturale. Acest sprijin pentru 
operele europene ar putea lua, de ex emplu, forma unui procentaj minim corespunz ător 
operelor europene din cifra de afaceri, a unui procentaj minim de opere europene în cadrul 
cataloagelor de programe video la cerere sau a unei prezent ări atractive a opere lor europene în 
ghidurile de programe electr onice. Va fi important s ă se reevalueze cu regularitate aplicarea 
dispoziţiilor privind promovarea operelor europene de c ătre serviciile de media audiovizuale. 
 
RO 8   RO În cadrul rapoartelor prev ăzute la articolul 3f alineatul (3),  statele membre iau în considerare 
în special contribu ţia financiar ă a acestor servicii la crearea de opere europene şi la 
achiziţionarea drepturilor cu privir e la acestea; procentajul de  opere europene în cadrul 
catalogului serviciilor de media audiovizuale precum şi consumul efectiv de c ătre utilizatori ai 
operelor europene propuse  de aceste servicii.” 
Amendamentul 57 (Considerentul 41): „(41) Pe lâng ă practicile reglementate prin prezenta directiv ă, Directiva 2005/29/CE se aplic ă 
practicilor comerciale neloiale cum ar fi practicile în şelătoare şi cele agresive care survin în 
cadrul serviciilor de media audiovizuale. Pe lâng ă aceasta, Directiva 2003/33/CE, care 
interzice publicitatea şi sponsorizarea pentru ţigări şi alte produse din tutun în serviciile de 
presă scrisă, în cele conexe societ ăţii informa ţionale şi în cele de radiodifuziune nu aduce 
atingere Directivei 89/552/ CEE a Consiliului din 3 octombrie 1989 privind coordonarea 
anumitor acte cu putere de lege şi acte administrative ale stat elor membre cu privire la 
desfăşurarea activit ăţilor de difuzare a programelor de te leviziune; în lumina caracteristicilor 
speciale ale serviciilor de  media audiovizuale, rela ţia dintre Directiva 2003/33/CE şi Directiva 
89/552/CEE ar trebui s ă rămână aceeaşi după intrarea în vigoare a prezentei directive. 
Articolul 88 alineatul (1) din Directiva 2001/83/CE, care interzice publicitatea destinat ă 
publicului larg pentru produs ele medicamentoase se aplic ă, în conformitate cu dispozi ţiile 
alineatului (5), sub rezerva articolului 14 al Directivei 89/552/CEE; rela ţ
ia dintre Directiva 
2001/83/CE şi Directiva 89/552/CEE ar trebui s ă rămână aceeaşi după intrarea în vigoare a 
prezentei directive. Pe lâng ă aceasta, prezenta directiv ă nu aduce atingere Regulamentului 
.../...al Parlamentului European şi al Consiliului privind informa ţiile cu privire la nutri ţie şi 
sănătate în ceea ce prive şte alimentele .” 
Amendamentul 58 (Considerentul 42): „(42) Dat ă fiind utilizarea crescut ă a noilor tehnologii cum ar fi aparatele video de înregistrat 
personale şi gama larg ă de canale, nu se mai justific ă reglementarea detaliat ă în ceea ce 
priveşte introducerea de spoturi pu blicitare în scopul protec ţiei telespectatorilor. Prezenta 
directivă oferă societăţilor de radioteleviziune flexibilitate în ceea ce prive şte introducerea 
acestor spoturi în situa ţii în care aceasta nu aduce atingere  într-un mod nejustificat integrit ăţii 
programelor.” 
Amendamentul 219 (Considerentul 46): „(46) Plasarea produselor constituie o realitate în operele  cinematografice şi în operele 
audiovizuale realizate pentru televizi une, în statele membre reglementeaz ă această practică în 
moduri diferite. Pentru a asigura un mediu echitab il, sporind astfel competitivitatea industriei 
media europene, este necesar s ă se adopte norme pentru plasarea produselor. Este util s ă se 
dispună de o list ă pozitivă care s
ă autorizeze plasarea de produse în tipurile de con ţinut a 
căror funcţie esenţială nu constă în influen ţarea opiniei şi în cazuri în care plasarea produselor 
nu se face în schimbul unei recompense sau se  face în schimbul unei recompense minime. 
Definiţia plasării de produse include orice form ă de comunicare comercial ă audiovizual ă care 
constă din includerea sau trimiterea la un produs , la serviciu sau la marca comercial ă a 
acestuia, prezentat ă în cadrul unui program, în mod obi şnuit în schimbul unei remunera ţii sau 
al unei alte recompense similare. Plas ării de produse i se aplic ă aceleaşi reguli şi restricţii 
calitative care se aplic ă publicităţii. În plus, plasarea de produse trebuie s ă îndeplineasc ă o 
serie de cerin ţe speciale. Nu trebuie periclitat ă responsabilitatea editorial ă şi independen ţa 
furnizorului de servicii de me dia. În special, modul în care pr odusul este inclus în program nu 
 
RO 9   RO trebuie s ă creeze impresia c ă produsul este sus ţinut de programul respectiv sau de 
prezentatorii acestuia. În plus, produsului nu trebuie «pus în eviden ţă în mod nejustificat.» 
Aceasta înseamn ă că produsul nu tre buie pus în eviden ţă într-un mod nejustificat de cerin ţele 
editoriale ale programului sa u în interesul veridicit ăţii. Criteriul decisiv care face deosebirea 
dintre sponsorizare şi plasarea de produse const ă în faptul c ă în cazul plas ării de produse 
trimiterea la produs este încorporat ă în acţiunea programului. Spre deosebire de aceasta, 
trimiterile la sponsori pot figura pe parcursul programului dar nu fac parte din firul narativ al 
acestuia.” 
Amendamentul 63 (Considerentul 47): „(47) Autorit ăţile de reglementare ar trebui s ă fie independente de guvernele na ţionale, 
precum şi de furnizorii de servicii de media pentru a- şi putea îndeplini atribu ţiile impar ţial şi 
transparent şi pentru a putea contribui la pluralism. Pentru a asigura aplicarea corect ă a 
prezentei directive, este necesar ă o strânsă cooperarea între autorit ăţile naţionale competente 
şi Comisie. În mod similar, este deosebit de important ă strânsă cooperare între statele membre 
şi autorităţile de reglementare ale statelor membre în special în ceea ce prive şte impactul pe 
care societ ăţile de radiodifuziune stabilite într-un stat membru l-ar putea avea într-un alt stat 
membru. În cazul în care proc edurile de acordare a licen ţelor sunt prev ăzute în dreptul intern 
şi în situaţ
iile care privesc mai multe state membre, este de dorit ca înaintea acord ării licenţei 
autorităţile fiecăruia din aceste state s ă stabileasc ă contacte. Aceast ă cooperare ar trebui s ă 
cuprindă toate domeniile coordonate prin Directiva 89/552/CEE, în special articolele 2, 2a şi 
3.” 
Amendamentul 64 (C onsiderentul 47a): 
„(47a) Diversitatea cultural ă, libertatea de exprimare şi pluralismul mijloacelor de informare 
în masă constituie aspecte importante pentru sectorul audiovizualului european şi reprezint ă 
condiţii preliminare pentru democra ţie şi diversitate.” 
Amendamentul 65 (Considerentul 47b): 
„(47b) Dreptul persoa nelor cu dizabilit ăţi şi al persoanelor în vârst ă să participe şi să se 
integreze în via ţa socială şi cultural ă a comunit ăţii este legat ă în mod inextricabil de 
furnizarea de servicii de media audiovizuale a ccesibile. Accesibilitatea serviciilor de media 
audiovizuale include, f ără a se limita la acestea: limbajul semnelor, subtitrarea, descrierea 
audio şi meniuri de naviga ţie uşor comprehensibile. ” 
Partea dispozitiv ă: 
În ceea ce prive şte definiţiile de la articolul 1, Comisia poate accepta: 
Amendamentul 66 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: „(a) «serviciu de media 
audiovizual» înseamn ă un serviciu în sensul defini ţiei de la articolele 49 şi 50 din tratat, care 
se află sub răspunderea editorial ă a unui furnizor de servicii de media şi care are ca principal 
obiectiv furnizarea de programe cu scopul de a informa, de a crea  divertisment sau de a educa 
publicul larg prin intermediul re ţelelor de comunca ţii electronice în în ţelesul articolului 2 
litera (a) din Directiva 2002/21/ CE a Parlamentului European şi a Consiliului. 
Aceste servicii de media audiovizuale sunt fi e emisiuni de televiziune în sensul defini ţiei de la 
litera (c) a prezentului articol fie servicii la cerere în sensul l iterei (e) a prezentului articol 
 
RO 10   RO şi/sau comunica ţii comerciale audiovizuale;” Ultima fraz ă a amendamentului se elimin ă, 
întrucât criteriul „scop principal” exclude deja versiunile electronice ale ziarelor şi revistelor 
din sfera de aplicare a directivei, dup ă cum se prevede în mod e xplicit în considerentul 15. 
Amendamentul 68 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: „(c) «difuzare a programelor de 
televiziune» sau «program de televiziune» (adic ă un serviciu de media audiovizual liniar) 
înseamnă un serviciu de media audiovizual furnizat  de un furnizor de servicii de media în 
vederea vizion ării simultane a programelor pe baza unui orar prestabilit;” 
Amendamentul 205 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: „(e) «serviciu la cerere» (adic ă un 
serviciu de media audi ovizual neliniar) înseamn ă un serviciu de media audiovizual furnizat de 
un furnizor de servicii de media în vederea vizion ării programelor în momentul ales de 
utilizator şi la cerer ea individual ă a acestuia, pe baza unui catalog de programe selectate de 
furnizor de servicii de media;” 
Amendamentul 70 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: „(f) «comunicare comercial ă 
audiovizual ă» înseamn ă imagini, înso ţite sau nu de sunet, care au ca scop promovarea, direct ă 
sau indirect ă, a mărfurilor, serviciilor sau imaginii unei  persoane fizice sau juridice care 
exercită o activitate economic ă. Aceste imagini înso ţesc un program sau sunt incluse în acesta 
în schimbul unei remunera ţii sau al unei recompense similare sau în scopul autopromov ării. 
Printre formele de comunicare comercial ă audiovizual ă se numără publicitatea televizat ă, 
sponsorizarea, teleshopping-ul şi plasarea de produse;” 
Amendamentul 71 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: „(h) «comunicare comercial ă 
audiovizual ă mascată» înseamn ă reprezentarea, prin cuvinte sau imagini, a m ărfurilor, 
serviciilor, numelui, m ărcii comerciale sau activit ăţii unui produc ător de mărfuri sau furnizor 
de servicii în cadrul programelor, atunci când aceast ă reprezentare este utilizat ă de furnizorul 
de servicii de media în scopuri publicitare şi poate induce în eroare publicul cu privire la 
natura sa. Astfel de reprezent ări se consider ă intenţionate mai ales în cazul în care se fac în 
schimbul perceperii unei remunera ţii sau în schimbul unei compensa ţii similare; 
Amendamentul 73 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: „(i) «sponsorizare » înseamnă orice 
contribuţie a unei întreprinderi publice sau private sa u a unei persoane fizice care nu exercit ă 
activităţi de furnizare de servicii de  media audiovizuale sau de produc ţie de opere 
audiovizuale, la finan ţare serviciilor de media a udiovizuale în vederea promov ării numelui, 
mărcii comerciale, imaginii, activit ăţilor sau produselor sale.” 
Amendamentul 77 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: „(aa) «program» înseamn ă o serie 
de imagini în mi şcare, înso ţite de sunet sau nu, care constitu ie un element individual în cadrul 
unui orar sau al unui catal og stabilit de un furnizor  de servicii de media şi a cărui formă şi 
conţinut sunt comparabile cu forma şi conţinutul transmisiilor televizate;” 
Amendamentul 137  propune includerea în articolul 6 al directivei o defini ţie menţionată deja 
în considerentul 31 al Directivei 97/36. În principiu, Comisia poate accepta aceast ă definiţie 
la articolul 1, sub rezerva reformul ării următoare: „(2) La definir ea termenului de «produc ător 
independent», statele membre iau în c onsiderare în special proprietarul şi dreptul de 
proprietate ale societ ăţii de produc ţie şi numărul de programe furnizat acelea şi societăţi de 
radioteleviziune.” 
Modificările aduse defini ţiilor au ca scop o mai bun ă armonizare a amendamentelor cu 
orientarea general ă a Consiliului. 
 
RO 11   RO În ceea ce prive şte procedura prev ăzută la articolul 2a al directivei , Comisia poate accepta 
în principiu amendamentul 82 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări:  
„2. Statele membre pot aplica, pe o perioad ă limitată, derogări de la alineatul (1), în cazul în 
care sunt respectate urm ătoarele condi ţii: 
(a) un serviciu de media audiovizual pr ovenind dintr-un alt stat membru con ţine o încălcare 
evidentă, serioasă şi gravă a articolului 22 alineatul (1) sau (2), a articolului 3d sau a 
articolului 3e; 
(b) în cursul celor 12 luni anterioare, furnizorul de servicii de media a înc ălcat dispozi ţia sau 
dispoziţiile la care se face trimite re la litera (a) de cel pu ţin două ori; 
(c) statul membru în cauz ă a înştiinţat, în scris, furnizorul de se rvicii de media, statul membru 
în care acesta este stabilit şi Comisia cu privire la presupusele înc ălcări şi la măsurile pe care 
intenţionează să le ia în cazul în care aceste înc ălcări se repet ă; 
(d) consult ările între statul me mbru de stabilire şi Comisie nu au condus la o solu ţionare 
amiabilă în termen de 15 zile de la data în ştiinţării menţionate la litera (c), iar presupusa 
încălcare continu ă; 
Într-un interval de 2 luni de la primirea în ştiinţării privind m ăsurile luate de c ătre statul 
membru, Comisia ia o decizie care stabile şte dacă măsurile sunt compatibile cu legisla ţia 
europeană. În cazul în care Comisia decide c ă măsurile respective nu sunt compatibile cu 
legislaţia european ă, statului membru i se solicit ă să pună capăt de urgen ţă măsurilor luate. 
În ceea ce prive şte procedura prev ăzută la articolul 3 alineatul (1) , Comisia poate accepta 
în principiu amendamentul 220  sub rezerva urm ătoarelor reformul ări:  
„(1) Statele membre î şi păstrează libertatea de a solicita furnizorilor de servicii de media afla ţi 
sub jurisdic ţia lor să respecte reglement ări mai detaliate sau mai strice în domeniile 
reglementate prin prezenta directiv ă, cu condi ţia ca acestea s ă fie conforme cu dreptul 
comunitar.”  
În ceea ce prive şte reportajele de scurt ă durată [articolul 3b] , Comisia poate accepta în 
principiu: 
Amendamentul 223 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări:  
„(1) Statele membre se asigur ă că în scopul reportajelor de ştiri de scurt ă durată, orice 
societate de radioteleviziune stabilit ă în Comunitate are acces în mod echitabil, rezonabil şi 
nediscriminatoriu, la evenimentele de mare inte res public care se transmit în exclusivitate de 
către o societate de radioteleviziune de sub jurisdic ţia lor.”  
Amendamentul 97 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: „(3) F ără a aduce atingere 
celorlalte alineate ale prezentului ar ticol, statele membre se asigur ă, în conformitate cu 
sistemele şi practicile lor juridice, c ă modalităţile şi condiţiile privind utilizarea acestor 
extrase de scurt ă durată sunt definite în mod rezonabil, în special eventualele aranjamente 
privind compensa ţiile.” 
Amendamentul 98 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: 
 
RO 12   RO „(4) Ca alternativ ă la alineatul (2), statele membre pot institui un sistem echivalent care s ă 
permită furnizarea accesului într-u n mod echitabil, rezonabil şi nediscriminatoriu prin alte 
mijloace.” 
În ceea ce prive şte pachetul minim de dispozi ţii, Comisia poate accepta: 
Pentru o mai bun ă armonizare a amendamentului cu orient ările generale ale consiliului 
(articolul 3b), Comisia poate accepta în principiu amendamentul 107 , sub rezerva 
următoarelor reformul ări:  
„Articolul 3e 
Statele membre trebuie s ă garanteze c ă serviciile de me dia audiovizuale furnizate de furnizorii 
aflaţi sub jurisdic ţia lor nu incit ă la ură pe motive de ras ă, sex, religie sau na ţionalitate.” 
În ceea ce prive şte promovarea producţiilor europene , Comisia poate accepta în principiu: 
Amendamentul 108 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: 
„Articolul 3f „(1) Statele membre se asigur ă că serviciile la cerere furnizate de furnizorii de servicii de 
media aflate sub jurisdic ţia lor promoveaz ă, în cazurile în care acest lucru este posibil din 
raţiuni practice, prin mijloace corespunz ătoare, crearea de opere europene şi accesul la 
acestea. Aceast ă promovare ar putea fi legat ă, printre altele, de contribu ţia financiar ă a acestor 
servicii la crearea şi achiziţionarea drepturilor pentru lucr ările europene sau de procentajul 
ş
i/sau proeminen ţa lucrărilor europene în catalogul de  programe propus de serviciul 
respectiv.” 
Amendamentul 109 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: 
„(4) Comisia, pe baza informa ţiilor furnizate de statele membre şi a unui studiu independent, 
transmite un raport Parlamentului European şi Consiliului cu privire la aplicarea alineatului 
(1), luând în considerare evolu ţia pieţei şi a tehnologiilor şi obiectivul diversit ăţii culturale.” 
În ceea ce prive şte comunicarea comercial ă, Comisia poate accepta: 
Amendamentele 114 şi 225 cu privire la articolul 3g , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: 
„(1) Statele membre se asigur ă că toate comunic ările comerciale audiovizuale furnizate de 
furnizorii afla ţi sub jurisdic ţia lor respect ă următoarele cerin ţe: 
(a) comunic ările comerciale audiovizuale trebuie s ă fie uşor de recunoscut ca atare şi să se 
poată distinge de con ţinutul editorial. Se inte rzice comunicarea comercial ă audiovizual ă 
mascată.  
(b) comunic ările comerciale audiovizuale nu trebuie s ă utilizeze tehnici subliminale; 
(c) comunic ările comerciale audiovizuale nu trebuie: 
(i) să aducă atingere respectului demnit ăţii umane 
 
RO 13   RO (ii) să includă discrimin ări pe criterii de ras ă, sex sau na ţionalitate; 
(iii) să ofenseze convingeri politice sau religioase; 
(iv) să încurajeze comportamente care prejudiciaz ă sănătatea şi siguranţa; 
(v) să încurajeze comportamente care prejudiciaz ă în mod serios protec ţia 
mediului; 
(d) orice form ă de comunicare comercial ă audiovizual ă pentru ţigări şi alte produse din 
tutun este interzis ă; 
(e) comunic ările comerciale audiovizuale pentru b ăuturi alcoolice nu trebuie s ă se 
adreseze în mod specific minorilor şi nu trebuie s ă încurajeze consumul nemoderat al 
acestora; 
(f) comunicarea comercial ă audiovizual ă pentru produse medicamentoase şi tratamente 
medicale disponibile numai pe baz ă de prescrip ţie medical ă în statele membre sub a c ăror 
jurisdicţie se află furnizorul de servicii de media este interzis ă; 
(g) comunic ările comerciale audiovizuale nu trebuie s ă afecteze în mod negativ minorii 
din punct de vedere moral sau fizic.  Prin urmare, acestea nu trebuie s ă incite minorii în mod 
direct la cump ărarea sau închirierea unui  produs sau serviciu exploatând lipsa lor de 
experienţă sau credulitatea, s ă-i încurajeze în mod direct s ă îşi conving ă părinţii să cumpere 
bunurile sau serviciile c ărora li se face publicitate, s ă exploateze încrederea deosebit ă a 
minorilor în p ărinţi, cadre didactice sau alte persoane, sau s ă prezinte în mod nejustificat 
minori în situa ţii periculoase. 
(2) Statele membre şi Comisia încurajeaz ă furnizorii de servicii audiovizuale s ă elaboreze un 
cod de conduit ă în ceea ce prive şte programele pentru copii care con ţin sau sunt întrerupte de 
publicitate, sponsorizare sau alte tipuri de promovare comercial ă pentru alimente şi băuturi 
necorespunz ătoare cum ar fi cele cu un con ţinut ridicat în gr ăsime, zah ăr şi sare sau b ăuturile 
aloolice. 
În ceea ce prive şte plasarea de produse (artcolul 3i), Comisia poate accepta: 
Amendamentul 227 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări: 
„(1) Se interzice plasarea de produse.  (2) Prin derogare de la a lineatul (1), exceptând cazurile în care statele membre adopt ă o 
decizie în sens contrar, plas area de produse este admisibil ă 
– în cadrul operelor cinematografice, filmelor şi serialelor realizate pentru serviciile de 
media audiovizuale, în cadrul programelor de divertisment şi al programelor de sport; sau 
– în cazurile în care nu se efectueaz
ă o plată, ci bunurile şi serviciile sunt furnizate gratuit. 
Derogarea de la prima liniu ţă nu se aplic ă programelor pentru copii. 
(3) Programele care con ţin plasări de produse trebuie s ă respecte cel pu ţin toate condi ţiile 
următoare: 
 
RO 14   RO (a) con ţinutul acestora şi, în cazul difuz ării programelor de tele viziune, intervalul 
orar afectat acestora nu pot fi în nicio situa ţie influen ţate într-un mod care s ă afecteze 
responsabilitatea şi independen ţa editorial ă a furnizorului de servicii de media 
audiovizuale; 
(b) nu trebuie s ă încurajeze cump ărarea sau închirierea de produse sau servicii, în 
special prin trimiteri promo ţionale speciale la aceste  produse sau servicii; 
(c) nu pun în eviden ţă în mod nejustificat produsul în cauz ă; 
(d) telespectatorii sunt informa ţi cu privire la existen ţa plasării de produse. 
Programele care con ţin plasare de produse sunt id entificate în mo d adecvat la 
începutul şi la sfârşitul programului, precum şi în momentul în care un program se 
reia după o pauză publicitar ă, pentru a evita orice confuzie  în rândul tele spectatorilor. 
 În cazurile în care furnizorul de servicii de media nu beneficiaz ă de o remunera ţie sau 
o compensa ţie similar ă pentru plasarea de produse, statele membre pot s ă aleagă să renunţe la 
cerinţa prevăzută la litera (d) de mai sus.  
(4) În orice caz, programele nu trebuie s ă conţină plasare de produse pentru: 
 - produsele din tutun sau ţigările sau plasarea de produse ale întreprinderilor a c ăror 
activitate principal ă o constituie fabricarea sau vânzarea ţigărilor şi a altor produse din tutun; 
sau 
 - anumite produse medicamentoase şi tratamente medicale disponibile numai pe baz ă 
de prescrip ţie medical ă în statele membre sub a c ăror jurisdic ţie se află furnizorul de servicii 
de media. 
(5) Dispozi ţiile prezentului articol se aplic ă numai programelor produse dup ă [data: 
termenul de transpunere a directivei].” 
În ceea ce prive şte aspectele legate de accesibilitate , Comisia poate accepta amendamentul 
135 sub rezerva urm ătoarelor reformul ări:  
„Articolul 3j 
(1) Statele membre iau m ăsurile necesare pentru a se asigura c ă serviciile de media 
audiovizuale aflate sub jurisdic ţia lor devin în mod progresiv şi în măsura posibilului, 
accesibile persoanelor cu dizabilit ăţi vizuale sau auditive.  
(2) În raportul prev ăzut la articolul 26, Comisia descrie şi progresul realizat în ceea ce 
priveşte atingerea obiectivelor de la alineatul (1).” 
În ceea ce prive şte introducerea de spoturi publicitare  (articolul 11), Comisia poate accepta 
parţial amendamentele 228 şi 208  sub rezerva urm ătoarelor reformul ări:  
"Articolul 11 
(1) Statele membre se asigur ă, în cazul în care în cadrul progr amelor se introduc emisiuni 
publicitare sau de teleshopping, c ă nu se aduce atingere integrit ăţii programului, ţinând seama 
 
RO 15   RO de întreruperile natu rale ale programului şi de durata şi natura acestuia, şi nici drepturilor 
titularilor de drepturi. 
(2) Transmiterea filmelor realizate pentru televiziune (cu excep ţia seriilor, serialelor şi 
documentarelor), a operelor cinematografice şi a programelor de ştiri poate fi întrerupt ă de 
publicitate şi/sau teleshopping la intervale de timp programate de cel pu ţin 30 de minute. 
Transmiterea programelor pentru  copii poate fi întrerupt ă de publicitate şi/sau teleshopping la 
intervale de timp programate de cel pu ţin 30 de minute, cu condi ţia ca durata programat ă a 
programului s ă fie mai mare de 30 de minute. În tim pul serviciilor reli gioase, nu se pot 
introduce programe de publicita te sau de teleshopping.” 
În ceea ce prive şte teleshopping -ul, Comisia poate accepta amendamentul 229  sub rezerva 
următoarelor reformul ări:  
„Articolul 18a  
Ferestrele de teleshopping trebuie s ă fie în mod clar identificate ca atere prin mijloace optice 
şi acustice şi să aibă o durată neîntrerupt ă de minim 15 minute.” 
În ceea ce prive şte autorităţile de reglementare , Comisia poate accepta amendamentele 
147 şi 149  sub rezerva urm ătoarelor reformul ări:  
„Articolul 23b 
„(1) Statele membre iau m ăsurile necesare pentru a crea organisme şi instituţii de 
reglementare na ţionale în conformitate cu dreptul intern, pentru a garanta independen ţa 
acestora şi pentru a se asigura c ă acestea î şi exercită competen ţele în mod impar ţial şi 
transparent. 
(2) Autorit ăţile de reglementare na ţionale îşi furnizeaz ă reciproc şi Comisiei informa ţiile 
necesare pentru aplicarea dispozi ţiilor prezentei directive. Autorit ăţile de reglementare 
naţionale coopereaz ă îndeaproape la rezolvarea problemelor  care apar din aplicarea prezentei 
directive.” 
În ceea ce prive şte dispoziţiile generale privind transpunerea , Comisia poate accepta: 
Amendamentul 150 , sub rezerva urm ătoarelor reformul ări:  
"Articolul 26 
Până la data de […], iar apoi din trei în trei ani, Comisia prezint ă Parlamentului European, 
Consiliului şi Comitetului Economic şi Social un raport privind aplicarea prezentei directive, 
astfel cum este modificat ă. Acest raport descrie nivelul ge neral al punerii în aplicare a 
prezentei directive şi măsura în care s-au realiz at obiectivele prezentei dir ective, în special în 
ceea ce prive şte: 
– producţia european ă şi independent ă (articolele 5, 6 şi 3f) 
– accesibilitatea pentru pe rsoanele cu dizabilit ăţi (articolul 3 hc). 
Dacă este necesar, Comisia ar trebui s ă facă propuneri suplimentare pentru adaptarea 
directivei la evolu ţia serviciilor de media audiovizuale, în special în lumina dezvolt ărilor 
 
RO 16   RO tehnologice recente, a competitivit ăţii acestui sector şi a nivelelor educ ării privind mijloacele 
de informare în toate statele membre.”  
Amendamentul 151 (articolul 3 al directivei de  modificare), sub rezerva urm ătoarelor 
reformulări:  
„(1) Statele membre pun în apli care actele cu putere de lege şi actele administrative necesare 
aducerii la îndeplinire a prezentei directive pân ă la [doi ani de la intrarea în vigoare a 
prezentei directive]. Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textul dispozi ţiilor 
respective şi un tabel de coresponden ţă între actele în cauz ă şi prezenta directiv ă. Atunci când 
statele membre adopt ă aceste dispozi ţii, ele con ţin o trimitere la prezenta directiv ă sau sunt 
însoţite de o asemenea trimitere în momentul public ării lor oficiale. Statele membre stabilesc 
modalităţile de efectuare a acestei trimiteri.” 
3.3. Concluzie În temeiul articolului 250 alineatul (2) din Tratatul CE, Comisia î şi modifică propunerea în 
conformitate cu dispozi ţiile de mai sus.