Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de instituire a Fondului pentru azil și migrație /* COM/2011/0751 final - 2011/0366 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Politicile referitoare la spațiul de libertate, securitate și justiție au înregistrat o creștere constantă în ultimii ani. Importanța acestora a fost confirmată de Programul de la Stockholm[1] și de planul său de acțiune[2], a căror punere în aplicare este o prioritate strategică pentru următorii cinci ani și vizează domenii cum ar fi migrația (migrația legală și integrarea; azilul; migrația ilegală și returnarea), securitatea (prevenirea și combaterea terorismului și a criminalității organizate; cooperarea polițienească) și gestionarea frontierelor externe (inclusiv politica în domeniul vizelor), precum și dimensiunea externă a acestor politici. De asemenea, Tratatul de la Lisabona permite Uniunii să răspundă cu mai multă ambiție preocupărilor cotidiene ale cetățenilor cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție. Programul de la Stockholm recunoaște deopotrivă oportunitățile și provocările reprezentate de o mobilitate sporită a persoanelor și subliniază că o migrație bine gestionată poate fi benefică pentru toate părțile interesate. Consiliul European a recunoscut în egală măsură că, în contextul provocărilor demografice importante cu care Uniunea se va confrunta în viitor, înregistrându-se o creștere a cererii de forță de muncă, politicile flexibile în domeniul migrației vor avea o contribuție importantă la dezvoltarea și performanța economică a Uniunii pe termen mai lung. La 29 iunie 2011, Comisia a adoptat o propunere privind următorul cadru financiar multianual pentru perioada 2014-2020[3]: un buget pentru realizarea Strategiei Europa 2020. În domeniul politicilor în materie de afaceri interne, care vizează securitatea, migrația și gestionarea frontierelor externe, Comisia a propus simplificarea structurii instrumentelor de cheltuieli, prin reducerea numărului de programe și instituirea unei structuri bazate pe doi piloni: un fond pentru azil și migrație și un fond pentru securitate internă. Prezentul regulament instituie Fondul pentru azil și migrație, care se bazează pe procesul de consolidare a capacităților dezvoltat cu asistența Fondului european pentru refugiați[4], a Fondului european de integrare a resortisanților țărilor terțe[5] și a Fondului european de returnare[6]. Regulamentul extinde acest proces pentru a acoperi într-un mod mai cuprinzător diferite aspecte ale politicii comune a Uniunii în domeniul azilului și al imigrației, inclusiv acțiuni în țări terțe sau în legătură cu acestea, care abordează în primul rând interesele și obiectivele UE în domeniile de politică respective. De asemenea, regulamentul ia în considerare noile evoluții. În cadrul dezvoltării unei politici comune privind azilul, în vederea oferirii unui statut corespunzător oricărui resortisant al unei țări terțe care are nevoie de protecție internațională și în vederea asigurării respectării principiului nereturnării, astfel cum se prevede în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, este necesar, pe baza solidarității între statele membre, să se înființeze mecanisme menite să promoveze echilibrarea eforturilor depuse de statele membre în ceea ce privește primirea persoanelor care au nevoie de protecție internațională și a persoanelor strămutate, precum și în ceea ce privește suportarea consecințelor primirii respective. Această politică comună privind azilul include, de asemenea, o componentă puternică de relocare și transfer. O politică bine organizată în domeniul imigrației legale și strategii de integrare mai eficace, conforme Programului de la Stockholm și sprijinite de instrumentele juridice ale Uniunii, au un rol central în asigurarea competitivității pe termen lung a Uniunii și, în cele din urmă, a viitorului modelului său social. În acest sens, o mai bună integrare, din punct de vedere economic și social, a resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere legală rămâne esențială pentru maximizarea beneficiilor imigrației. O politică de returnare eficace și durabilă este un element esențial al unui sistem de migrație bine gestionat în cadrul Uniunii. De asemenea, aceasta este o completare necesară a unei politici credibile în domeniul imigrației legale și al azilului, precum și o componentă importantă în combaterea imigrației ilegale. Evenimentele care au avut loc recent la frontiera greco-turcă și în zona sud-mediteraneeană au demonstrat, de asemenea, cât de important este ca Uniunea să aibă o abordare cuprinzătoare în materie de migrație, care să vizeze aspecte variate, cum ar fi consolidarea gestionării frontierelor și a guvernanței Schengen, o mai bună direcționare a migrației legale, îmbunătățirea diseminării celor mai bune practici referitoare la integrare, întărirea sistemului european comun de azil și o abordare mai strategică a relațiilor cu țările terțe în ceea ce privește migrația. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Întrucât se acordă o mai mare atenție evaluării ca instrument pentru informarea responsabililor politici, prezenta propunere ia în considerare rezultatele evaluării, consultarea părților interesate și evaluarea impactului. Rezultatele rapoartelor privind evaluarea ex-post a Fondului european pentru refugiați în perioada 2005-2007 și privind evaluarea la jumătatea perioadei a punerii în aplicare a Fondului european pentru integrarea resortisanților țărilor terțe în anii 2007-2009 și a Fondului european de returnare în perioada 2008-2009 au fost deosebit de importante în această privință. Activitatea de pregătire a viitoarelor instrumente financiare în domeniul afacerilor interne a început în 2010 și a continuat în 2011. În cadrul acestei activități de pregătire, o evaluare/un studiu de evaluare a impactului a fost lansat(ă) în decembrie 2010, cu ajutorul unui contractant extern. Acest studiu a fost finalizat în iulie 2011, a reunit rezultatele disponibile ale evaluării instrumentelor financiare existente și a furnizat informații cu privire la problemele, obiectivele și opțiunile de politică, inclusiv impactul lor probabil, examinate în evaluarea impactului. Pornind de la acest studiu, Comisia a elaborat un raport de evaluare a impactului, care a făcut obiectul unui aviz emis de Comitetul de evaluare a impactului la data de 9 septembrie 2011. Evaluarea impactului ia în considerare rezultatele unei consultări publice specifice privind viitorul finanțării afacerilor interne, care s-a desfășurat online. Consultarea a avut loc în perioada 5 ianuarie - 20 martie 2011 și toate părțile interesate au putut participa la aceasta. În total au fost primite 115 răspunsuri, din partea unor persoane fizice și în numele unor organizații, printre care 8 documente de poziție. La consultare au contribuit respondenți din toate statele membre, precum și din unele țări terțe. În aprilie 2011, conferința „Viitorul finanțării acordate de UE pentru afaceri interne: o nouă perspectivă” a reunit principalele părți interesate (state membre, organizații internaționale, organizații ale societății civile etc.) și a oferit acestora posibilitatea de a face schimb de opinii pe tema respectivă. Conferința a fost, de asemenea, o ocazie pentru a valida rezultatele evaluării și ale consultării publice. Viitorul finanțării acordate de Uniune pentru afaceri interne a fost abordat și discutat cu părțile interesate din sectorul instituțional în numeroase ocazii, inclusiv la un prânz de lucru informal în timpul Consiliului JAI, la 21 ianuarie 2011, la un mic dejun informal cu participarea coordonatorilor politici ai Parlamentului European, la 26 ianuarie 2011, în cadrul audierii comisarului Malmström în fața Comisiei SURE a Parlamentului, la 10 martie 2011, și în cursul unui schimb de opinii între directorul general al DG Afaceri Interne și membrii Comisiei LIBE a Parlamentului, la 17 martie 2011. Asistența de specialitate specifică privind viitoarele instrumente financiare în domeniul azilului și al migrației a fost furnizată prin intermediul discuțiilor care au avut loc în cadrul reuniunii Comitetului pentru imigrație și azil, la 22 februarie 2011, a rețelei punctelor de contact naționale privind integrarea, la 15 martie 2011, a Comitetului de contact pentru Directiva privind returnarea, la 18 martie 2011, și a Grupului de lucru la nivel înalt privind migrația și azilul, la 27 aprilie 2011. În plus, aspecte tehnice legate de punerea în aplicare a viitorului instrument financiar în domeniul azilului și al migrației au fost, de asemenea, discutate pe baza unei consultări în scris cu experții satelor membre, care a avut loc în aprilie 2011, în cadrul Comitetului comun pentru Programul general privind solidaritatea și gestionarea fluxurilor de migrație („Comitetul SOLID”). Consultările, conferințele și discuțiile între experți menționate anterior au confirmat că există un acord general în rândul principalelor părți interesate referitor la necesitatea de a extinde sfera de acțiune a finanțării acordate de Uniune în domeniul azilului și al migrației, inclusiv în ceea ce privește dimensiunea sa externă, precum și de a acționa în direcția simplificării în mai mare măsură a mecanismelor de execuție și a creșterii flexibilității, în special pentru a răspunde situațiilor de urgență. În domeniul azilului și al migrației, părțile interesate au considerat că prioritățile tematice generale au fost deja stabilite de Programul de la Stockholm și de planul său de acțiune. A existat un sprijin larg pentru reducerea numărului de instrumente financiare și instituirea unei structuri bazate pe doi piloni, cu condiția ca aceasta să ducă efectiv la simplificare. Părțile interesate au convenit, de asemenea, asupra necesității unui mecanism flexibil de reacție în caz de urgență pentru a permite Uniunii să răspundă în mod rapid și eficace crizelor legate de migrație și securitate. Gestiunea partajată, însoțită de trecerea la programarea multianuală și de definirea unor obiective comune la nivelul Uniunii, a fost considerată, în general, metoda de gestionare adecvată pentru toate cheltuielile în materie de afaceri interne, cu toate că organizațiile neguvernamentale au fost de părere că ar trebui să se utilizeze în continuare și gestiunea directă. Părțile interesate au susținut, de asemenea, consolidarea rolului agențiilor pentru afaceri interne, în scopul de a încuraja cooperarea și de a spori sinergiile. 3. ELEMENTE JURIDICE ALE PROPUNERII Dreptul de a acționa rezultă din articolul 3 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, care prevede că „Uniunea oferă cetățenilor săi un spațiu de libertate, securitate și justiție, fără frontiere interne, în interiorul căruia este asigurată libera circulație a persoanelor, în corelare cu măsuri adecvate privind controlul la frontierele externe, dreptul de azil, imigrarea, precum și prevenirea criminalității și combaterea acestui fenomen”. Acțiunea Uniunii este justificată în temeiul obiectivelor prevăzute la articolul 67 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „tratatul”), care stabilesc mijloacele pentru constituirea unui spațiu de libertate, securitate și justiție. Regulamentul se bazează pe temeiurile juridice prevăzute în titlul V din tratat cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, și anume pe articolul 78 alineatul (2) și articolul 79 alineatele (2) și (4), care constituie temeiul juridic pentru acțiunea Uniunii în domeniul azilului, al imigrației, al gestionării fluxurilor de migrație, al tratamentului echitabil al resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere legală în statele membre, al combaterii imigrației ilegale și a traficului de persoane, inclusiv prin cooperarea cu țările terțe. Aceste articole constituie temeiuri juridice compatibile în ceea ce privește poziția Regatului Unit, a Irlandei și a Danemarcei referitor la domeniile pe care le reglementează, furnizând, în consecință, reguli de vot compatibile în Consiliu. În continuare, în cazul fiecăreia dintre acestea se aplică procedura legislativă ordinară. De asemenea, se atrage atenția asupra articolului 80 din tratat, care subliniază că aceste politici ale Uniunii și punerea lor în aplicare au la bază principiul solidarității și al distribuirii echitabile a răspunderii între statele membre, inclusiv pe plan financiar. În general, acesta este un domeniu în care există o evidentă valoare adăugată a intervențiilor Uniunii, comparativ cu acțiunea individuală a statelor membre. Uniunea Europeană se află într-o poziție mai bună decât statele membre pentru a furniza un cadru în vederea exprimării solidarității sale în gestionarea fluxurilor de migrație. Prin urmare, sprijinul financiar furnizat în temeiul prezentului regulament contribuie, în special, la consolidarea capacităților naționale și europene în domeniul respectiv. În acest scop, prezentul regulament vizează, inter alia, consolidarea și dezvoltarea sistemului european comun de azil, pentru a spori solidaritatea și repartizarea responsabilității între statele membre, în special față de cele mai afectate de fluxurile de migrație și azil, pentru a încuraja dezvoltarea unor strategii proactive în materie de imigrație, care să fie relevante pentru procesul de integrare a resortisanților țărilor terțe și să susțină acest proces, precum și să promoveze integrarea resortisanților țărilor terțe, acordând o atenție specială nivelurilor locale și regionale ale statelor membre, pentru a consolida capacitățile statelor membre de a susține strategii de returnare echitabile și eficace, precum și pentru a sprijini dezvoltarea parteneriatelor și a cooperării cu țările terțe. Cu toate acestea, este pe deplin recunoscut faptul că intervențiile ar trebui să aibă loc la un nivel corespunzător, iar rolul Uniunii nu ar trebui să depășească ceea ce este necesar. Astfel cum s-a subliniat în revizuirea bugetului UE, „bugetul UE ar trebui utilizat pentru a finanța bunuri publice ale UE, acțiuni pe care nu le pot finanța statele membre și regiunile sau atunci când acesta poate asigura obținerea de rezultate mai bune”[7]. 4. IMPLICAȚII BUGETARE Propunerea Comisiei privind un cadru financiar multianual prevede alocarea sumei de 3 869 de milioane EUR (în prețuri curente) în favoarea Fondului pentru azil și migrație în perioada 2014-2020. Cu titlu indicativ, peste 80 % din această sumă (3 232 de milioane EUR) ar trebui să fie utilizate pentru programele naționale ale statelor membre, în timp ce 637 de milioane EUR ar trebui să fie gestionate la nivel central de Comisie pentru a finanța acțiunile Uniunii, asistența de urgență, Rețeaua europeană de migrație, asistența tehnică și punerea în aplicare a sarcinilor operaționale specifice de către agențiile Uniunii. milioane EUR (prețuri curente) Fondul pentru azil și migrație || 3 869 Programe naționale || 3 232 Gestiune centralizată || 637 5. PRINCIPALELE ELEMENTE ALE PROPUNERII 5.1. Resurse pentru statele membre Cea mai mare parte a resurselor disponibile în cadrul fondului va fi direcționată prin programele naționale ale statelor membre care acoperă întreaga perioadă 2014-2020. În acest scop, resursele care urmează să fie alocate statelor membre în cadrul fondului vor fi formate dintr-o sumă de bază și o sumă variabilă. În urma unei evaluări la jumătatea perioadei, o sumă suplimentară poate fi alocată din bugetul pe anul 2018. 5.1.1. Suma de bază Suma de bază se stabilește luând în considerare cele mai recente date statistice disponibile referitoare la fluxurile de migrație, cum ar fi numărul primelor cereri de azil, deciziile pozitive de acordare a statutului de refugiat sau a protecției subsidiare, numărul refugiaților relocați, numărul resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere legală și fluxurile acestora, numărul deciziilor de returnare emise de autoritățile naționale și numărul returnărilor efectuate[8]. Aceste date sunt aceleași cu cele utilizate până în prezent pentru calcularea alocărilor în cadrul Fondului european pentru refugiați, al Fondului european de integrare a resortisanților țărilor terțe și al Fondului european de returnare. În vederea asigurării unei mase critice în scopul punerii în aplicare a programelor naționale, se adaugă 5 milioane EUR ca sumă minimă pentru fiecare stat membru. Sumele de bază alocate în mod individual statelor membre vor servi ca punct de plecare pentru inițierea dialogului de politică, urmat de programarea multianuală, pentru a sprijini, pe de o parte, un număr limitat de obiective obligatorii (de exemplu, consolidarea instituirii sistemului european comun de azil prin asigurarea aplicării eficiente și uniforme a acquis-ului Uniunii în materie de azil sau prin elaborarea unui program de returnare voluntară asistată care să includă o componentă privind reintegrarea) și, pe de altă parte, pentru a răspunde nevoilor specifice ale fiecărui stat membru. 5.1.2. Suma variabilă În urma dialogului de politică menționat anterior, suma variabilă va fi alocată statelor membre dispuse să acționeze în domeniile operaționale respective, care depind de angajamentul lor politic și de voința lor de a acționa sau de capacitatea de a coopera cu alte state membre. Acesta va fi cazul în ceea ce privește punerea în aplicare a unor acțiuni specifice, cum ar fi, de exemplu, prelucrarea comună a cererilor de azil, operațiunile comune de returnare, înființarea unor centre comune de migrație, precum și în ceea ce privește efectuarea operațiunilor de relocare și transfer. În ceea ce privește relocarea, statele membre vor beneficia de stimulente financiare (sume forfetare) acordate la fiecare doi ani, pe baza sumelor pe care acestea le vor angaja după stabilirea priorităților comune ale Uniunii în materie de relocare. Prioritățile respective vor fi rezultatul unui proces politic la care vor participa, în special, Parlamentul European și Consiliul și care va reflecta evoluțiile de politică la nivel național și la nivelul Uniunii. Prin intermediul acestor stimulente financiare, trebuie îndeplinite două obiective: unul cantitativ, și anume creșterea semnificativă a cifrelor actuale privind relocarea, care sunt prea mici, și altul calitativ, și anume consolidarea dimensiunii europene prin punerea în aplicare a unor priorități comune ale Uniunii în materie de relocare, bine definite și dinamice. În plus, pe baza unui exercițiu similar de angajare a fondurilor și la intervale regulate, statele membre vor beneficia de stimulente financiare (sume forfetare) pentru transferul beneficiarilor de protecție internațională. 5.1.3. Alocarea la jumătatea perioadei O parte a resurselor disponibile va fi păstrată pentru evaluarea la jumătatea perioadei. Acest lucru va permite, pe de o parte, alocarea unor sume suplimentare pentru statele membre care trec prin schimbări semnificative în ceea ce privește fluxurile de migrație și ale căror sisteme de azil și de primire au necesități specifice și, pe de altă parte, alocarea unor sume suplimentare pentru statele membre care doresc să pună în aplicare acțiuni specifice. Acestea din urmă pot fi revizuite în conformitate cu cele mai recente evoluții de politică. 5.2. Agențiile Uniunii Pentru a utiliza cu mai multă eficacitate competența și expertiza agențiilor relevante ale Uniunii în domeniul afacerilor interne, Comisia are în vedere, de asemenea, să utilizeze posibilitatea oferită de Regulamentul financiar[9] de a încredința acestor agenții executarea sarcinilor specifice, în cadrul misiunilor lor și în complementaritate cu programele lor de lucru, în limita resurselor disponibile în temeiul prezentului regulament. În cazul sarcinilor care fac obiectul prezentului regulament, sunt vizate, în special, Biroul European de Sprijin pentru Azil (EASO) și Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene (Agenția Frontex) în ceea ce privește activitățile întreprinse pe teritoriul UE și în afara acestuia, care necesită expertiză operațională referitoare la aspecte legate de azil și, respectiv, de imigrație ilegală. 5.3. Acțiuni întreprinse în țările terțe sau care au legătură cu acestea Acest fond sprijină acțiuni care servesc, în primul rând, interesele Uniunii, având un impact direct în Uniune și în statele sale membre și asigurând o continuitate necesară cu activitățile puse în aplicare pe teritoriul Uniunii. Acțiunile care vizează în mod direct dezvoltarea nu sunt sprijinite prin intermediul acestui fond. În punerea în aplicare a unor astfel de acțiuni se va asigura coerența deplină cu principiile și obiectivele generale ale acțiunii externe a Uniunii referitoare la țara sau regiunea în cauză. 2011/0366 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de instituire a Fondului pentru azil și migrație PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 78 alineatul (2) și articolul 79 alineatele (2) și (4), având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului actului legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[10], având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[11], hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Obiectivul Uniunii de a constitui un spațiu de libertate, securitate și justiție ar trebui să fie realizat, inter alia, prin măsuri comune de configurare a unei politici privind azilul și imigrația, bazată pe solidaritate între statele membre, care să fie echitabilă față de resortisanții țărilor terțe. Consiliul European din 2 decembrie 2009 a recunoscut că resursele financiare din cadrul Uniunii ar trebui să devină mai flexibile și mai coerente, atât în ceea ce privește domeniul de aplicare, cât și aplicabilitatea, pentru a sprijini dezvoltarea politicilor în domeniul azilului și al migrației. (2) Pentru a contribui la dezvoltarea politicii comune a Uniunii privind azilul și imigrația și la consolidarea spațiului de libertate, securitate și justiție, conform aplicării principiilor de solidaritate și de repartizare a responsabilității între statele membre și de cooperare cu țările terțe, prezentul regulament ar trebui să instituie Fondul pentru azil și migrație (denumit în continuare „fondul”). (3) Fondul ar trebui să exprime solidaritatea prin intermediul asistenței financiare acordate statelor membre. Acesta ar trebui să îmbunătățească gestionarea eficace a fluxurilor de migrație către Uniune, în domeniile în care Uniunea aduce o valoare adăugată maximă, în special prin repartizarea responsabilității între statele membre, precum și prin repartizarea responsabilității cu țările terțe și prin consolidarea cooperării cu acestea. (4) Pentru a asigura o politică în domeniul azilului uniformă și de înaltă calitate și pentru a aplica standarde mai înalte în materie de protecție internațională, fondul ar trebui să contribuie la funcționarea eficace a sistemului european comun de azil, care cuprinde măsuri referitoare la politică, legislație, consolidarea capacităților, cooperarea cu alte state membre, agențiile Uniunii și țările terțe. (5) Este oportun să se susțină și să se îmbunătățească eforturile depuse de statele membre pentru a pune în aplicare pe deplin și în mod corespunzător acquis-ul Uniunii în materie de azil, în special în scopul furnizării unor condiții adecvate de primire pentru solicitanții de azil, persoanele strămutate și beneficiarii de protecție internațională, pentru a asigura determinarea corectă a statutului, în conformitate cu Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate[12], pentru a se aplica proceduri de azil echitabile și eficace și pentru a promova bunele practici în domeniul azilului, astfel încât să se protejeze drepturile persoanelor care necesită protecție internațională și să se permită funcționarea eficientă a sistemelor de azil ale statelor membre. (6) Fondul ar trebui să ofere sprijin adecvat eforturilor comune depuse de statele membre pentru identificarea, schimbul și promovarea celor mai bune practici și pentru instituirea unor structuri de cooperare eficace, în vederea îmbunătățirii calității procesului decizional în cadrul sistemului european comun de azil. (7) Acest fond ar trebui să completeze și să consolideze activitățile întreprinse de Biroul European de Sprijin pentru Azil (EASO), instituit prin Regulamentul (UE) nr. 439/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 mai 2010[13], în scopul de a coordona cooperarea practică în materie de azil între statele membre, de a susține statele membre care se confruntă cu o presiune deosebită asupra sistemelor lor de azil și de a contribui la punerea în aplicare a sistemului european comun de azil. (8) Fondul ar trebui să sprijine eforturile depuse de Uniune și de statele membre pentru consolidarea capacității statelor membre de a dezvolta, a monitoriza și a evalua politicile lor în domeniul azilului din perspectiva obligațiilor care le revin în temeiul legislației existente a Uniunii. (9) Fondul ar trebui să sprijine eforturile depuse de statele membre în scopul de a furniza, pe teritoriile lor, protecție internațională și o soluție durabilă pentru refugiații și persoanele strămutate identificate de către Înaltul Comisar al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați (ICNUR) ca eligibile în vederea relocării, cum ar fi evaluarea necesităților persoanelor în cauză în materie de relocare și transfer pe teritoriile lor, pentru a le acorda un statut juridic sigur și a promova integrarea lor efectivă. (10) Fondul ar trebui să acorde sprijin pentru operațiunile în care sarcinile se repartizează, care constau în transferul solicitanților și al beneficiarilor de protecție internațională dintr-un stat membru în altul. (11) Parteneriatele și cooperarea cu țările terțe pentru a asigura gestionarea adecvată a afluxurilor de persoane care solicită azil sau alte forme de protecție internațională sunt o componentă esențială a politicii Uniunii în domeniul azilului. În scopul de a asigura acces la protecție internațională și soluții durabile într-un stadiu cât mai incipient posibil, inclusiv în cadrul programelor regionale de protecție [14], fondul ar trebui să includă o componentă puternică la nivelul Uniunii în materie de relocare. (12) Pentru a îmbunătăți și a consolida procesul de integrare în societățile europene, fondul ar trebui să faciliteze migrația legală către Uniune, în conformitate cu necesitățile economice și sociale ale statelor membre și să anticipeze pregătirea procesului de integrare încă din țara de origine a resortisanților țărilor terțe care vin în Uniune. (13) Pentru a fi eficient și pentru a aduce cea mare valoare adăugată, fondul ar trebui să urmărească o abordare mai bine direcționată, în sprijinul unor strategii coerente, concepute special în vederea promovării integrării resortisanților țărilor terțe la nivel local și/sau la nivel regional. Aceste strategii ar trebui puse în aplicare mai ales de autorități locale sau regionale și de actori non-statali, fără a exclude autoritățile naționale, în cazul în care organizarea administrativă specifică a statului membru ar necesita acest lucru. Organizațiile de punere în aplicare ar trebui ca, dintr-o serie de măsuri disponibile, să le aleagă pe cele mai adecvate pentru situația lor specială. (14) Măsurile de integrare ar trebui să se aplice, de asemenea, refugiaților, solicitanților de azil sau persoanelor cărora li s-au acordat alte forme de protecție internațională, în vederea asigurării unei abordări cuprinzătoare a integrării, luând în considerare caracteristicile specifice ale acestor grupuri-țintă. (15) Pentru a asigura coerența răspunsului Uniunii Europene în ceea ce privește integrarea resortisanților țărilor terțe, acțiunile finanțate în cadrul acestui fond ar trebui să fie specifice și complementare acțiunilor finanțate în temeiul Fondului social european. În acest context, autoritățile statelor membre responsabile pentru punerea în aplicare a acestui fond ar trebui să aibă obligația de a institui mecanisme de cooperare și coordonare cu autoritățile desemnate de statele membre în scopul gestionării intervențiilor Fondului social european. (16) Fondul ar trebui să sprijine statele membre în stabilirea unor strategii care să organizeze migrația legală, îmbunătățind capacitatea acestora de a elabora, a pune în aplicare, a monitoriza și a evalua, în general, toate strategiile, politicile și măsurile în materie de imigrație și integrare a resortisanților țărilor terțe, inclusiv instrumentele juridice ale Uniunii. Fondul ar trebui să sprijine, de asemenea, schimbul de informații, schimbul de cele mai bune practici și cooperarea între diferitele departamente ale administrației, precum și cu alte state membre. (17) Uniunea ar trebui să folosească în continuare și să extindă utilizarea parteneriatelor pentru mobilitate, ca principal cadru strategic de cooperare, cuprinzător și pe termen lung, în scopul gestionării migrației cu țările terțe. Fondul ar trebui să susțină activități în cadrul parteneriatelor pentru mobilitate care se desfășoară fie în Uniune, fie în țările terțe și care vizează urmărirea necesităților și a priorităților Uniunii, în special acțiuni menite să asigure continuitatea finanțării, incluzând atât Uniunea, cât și țările terțe. (18) Este oportun să continue sprijinirea și încurajarea eforturilor depuse de statele membre pentru îmbunătățirea gestionării returnării sub toate aspectele sale, în scopul punerii în aplicare continue, echitabile și eficace a standardelor comune privind returnarea, în special astfel cum se prevede în Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală[15]. Fondul ar trebui să promoveze elaborarea unor strategii de returnare la nivel național, precum și măsuri care să sprijine punerea lor efectivă în aplicare în țările terțe. (19) În ceea ce privește returnarea voluntară a persoanelor, inclusiv a celor care doresc să fie returnate chiar dacă nu sunt obligate să părăsească teritoriul, ar trebui să se prevadă stimulente pentru astfel de persoane returnate, cum ar fi un tratament preferențial sub forma unei asistențe sporite la returnare. Acest tip de returnare voluntară este atât în interesul persoanelor returnate, cât și al autorităților, din punct de vedere al raportului cost-eficacitate. Statele membre ar trebui încurajate să acorde preferință returnării voluntare. (20) Cu toate acestea, din punct de vedere al politicii, returnarea voluntară și returnarea forțată sunt strâns legate între ele și se sprijină reciproc, iar statele membre ar trebui încurajate să consolideze complementaritatea acestor două forme, în cadrul gestionării lor în materie de returnare. Este necesar să se efectueze returnări forțate pentru a proteja integritatea politicilor Uniunii în domeniul imigrației și al azilului, precum și a sistemelor de imigrație și de azil ale statelor membre. Astfel, posibilitatea de a recurge la returnare forțată este o condiție necesară pentru a se asigura că această politică nu este subminată și pentru a respecta statul de drept, care reprezintă, la rândul său, un element esențial în crearea unui spațiu de libertate, securitate și justiție. Prin urmare, fondul ar trebui să sprijine acțiunile statelor membre menite să faciliteze returnarea forțată. (21) Este imperativ ca fondul să sprijine măsuri specifice în beneficiul persoanelor returnate în țara de returnare, în scopul de a asigura reîntoarcerea efectivă în orașul sau în regiunea lor de origine în bune condiții și de a consolida reintegrarea durabilă a acestora în comunitatea lor. (22) Acordurile de readmisie ale Uniunii fac parte integrantă din politica de returnare a Uniunii și sunt un instrument central pentru gestionarea eficientă a fluxurilor de migrație, întrucât acestea facilitează returnarea rapidă a migranților ilegali. Aceste acorduri sunt un element important în cadrul dialogului și al cooperării cu țările terțe de origine și de tranzit ale migranților ilegali și punerea lor în aplicare în țările terțe ar trebui sprijinită pentru a asigura strategii de returnare eficace la nivel național și la nivelul Uniunii. (23) Fondul ar trebui să completeze și să consolideze activitățile întreprinse de Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene (Agenția Frontex), instituită prin Regulamentul (CE) nr. 2007/2004 al Consiliului din 26 octombrie 2004[16], printre atribuțiile căreia se numără furnizarea sprijinului necesar pentru organizarea operațiunilor comune de returnare întreprinse de statele membre și identificarea celor mai bune practici privind obținerea documentelor de călătorie și expulzarea resortisanților țărilor terțe care se află în situație de ședere ilegală pe teritoriile statelor membre. (24) Fondul ar trebui pus în aplicare în deplină conformitate cu drepturile și principiile consacrate în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. În special, acțiunile eligibile ar trebui să ia în considerare situația specifică a persoanelor vulnerabile, acordând o atenție deosebită minorilor neînsoțiți și altor minori aflați în situație de risc și furnizând răspunsuri adaptate. (25) Măsurile adoptate în țările terțe și care au legătură cu acestea, susținute prin intermediul fondului, ar trebui adoptate în sinergie și concordanță cu alte acțiuni întreprinse în afara Uniunii, care sunt sprijinite prin intermediul instrumentelor de asistență externă ale Uniunii, atât geografice, cât și tematice. În special, în punerea în aplicare a unor astfel de acțiuni ar trebui să se urmărească coerența deplină cu principiile și obiectivele generale ale acțiunii externe și ale politicii externe ale Uniunii referitoare la țara sau regiunea în cauză. Acestea nu ar trebui să aibă drept obiectiv sprijinirea acțiunilor care vizează în mod direct dezvoltarea și ar trebui să completeze, dacă este cazul, asistența financiară furnizată prin intermediul instrumentelor de asistență externă. Se va asigura, de asemenea, coerența cu politica umanitară a Uniunii, în special în ceea ce privește punerea în aplicare a asistenței de urgență. (26) O mare parte a resurselor disponibile în cadrul fondului ar trebui alocată în mod proporțional cu responsabilitatea asumată de fiecare stat membru prin eforturile sale în materie de gestionare a fluxurilor de migrație, pe baza unor criterii obiective. În acest scop, ar trebui să se utilizeze cele mai recente date statistice disponibile referitoare la fluxurile de migrație, cum ar fi numărul primelor cereri de azil, numărul deciziilor pozitive de acordare a statutului de refugiat sau a protecției subsidiare, numărul refugiaților relocați, numărul resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere legală, numărul resortisanților țărilor terțe care au obținut o autorizație de ședere eliberată de un stat membru, numărul deciziilor de returnare emise de autoritățile naționale și numărul returnărilor efectuate[17]. (27) Deși este oportun să se aloce o sumă pentru fiecare stat membru pe baza celor mai recente date statistice disponibile, o parte a resurselor disponibile în cadrul fondului ar trebui, de asemenea, să fie distribuită în scopul punerii în aplicare a acțiunilor specifice care necesită un efort de cooperare între statele membre și generează o valoare adăugată considerabilă pentru Uniune, precum și în scopul punerii în aplicare a Programului de relocare al Uniunii și a transferurilor. (28) În acest scop, prezentul regulament ar trebui să stabilească o listă de acțiuni specifice eligibile pentru a beneficia de resursele fondului. Sume suplimentare ar trebui alocate statelor membre care își asumă angajamentul de a le pune în aplicare. (29) Având în vedere instituirea treptată a unui program de relocare al Uniunii, fondul ar trebui să ofere asistență direcționată sub formă de stimulente financiare (sume forfetare) pentru fiecare refugiat relocat. (30) În vederea sporirii impactului eforturilor de relocare depuse de Uniune în ceea ce privește furnizarea de protecție pentru refugiați și maximizarea impactului strategic al relocării printr-o mai bună direcționare către persoanele care au cea mai mare nevoie de relocare, priorități comune referitoare la relocare ar trebui formulate la nivelul Uniunii, o dată la doi ani, pe baza categoriilor generale precizate în prezentul regulament. (31) Având în vedere vulnerabilitatea lor deosebită, anumite categorii de refugiați ar trebui să fie întotdeauna incluse printre prioritățile comune ale Uniunii în materie de relocare. (32) Luând în considerare necesitățile de relocare stabilite în cadrul priorităților comune ale Uniunii în materie de relocare, este necesar, de asemenea, să se furnizeze stimulente financiare suplimentare pentru relocarea persoanelor din anumite regiuni geografice și de anumite naționalități, precum și a categoriilor specifice de refugiați care urmează să fie relocați, atunci când relocarea este considerată a fi cel mai potrivit răspuns la nevoile speciale ale acestora. (33) În scopul sporirii solidarității și al unei mai bune repartizări a responsabilității între statele membre, în special față de cele mai afectate de fluxurile de azil, ar trebui, de asemenea, să se instituie un mecanism similar bazat pe stimulente financiare pentru transferul beneficiarilor de protecție internațională. (34) În vederea luării în considerare a schimbărilor semnificative în ceea ce privește fluxurile de migrație și a abordării necesităților sistemelor de azil și de primire ale statelor membre, ar trebui să se efectueze o evaluare la jumătatea perioadei. În acest scop, o rezervă financiară ar trebui păstrată pentru distribuirea efectuată în cadrul evaluării la jumătatea perioadei. (35) Sprijinul furnizat de fond va fi mai eficient și va aduce o valoare adăugată mai mare dacă în prezentul regulament se identifică un număr limitat de obiective obligatorii, care trebuie urmărite în programele elaborate de fiecare stat membru, luând în considerare situația sa și necesitățile sale specifice. (36) În vederea sporirii solidarității, este important ca fondul să prevadă un sprijin suplimentar pentru abordarea situațiilor de urgență în care migrația exercită o presiune puternică în statele membre sau în țările terțe sau în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate, în temeiul Directivei 2001/55/CE a Consiliului din 20 iulie 2001 privind standardele minime pentru acordarea protecției temporare, în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate, și măsurile de promovare a unui echilibru între eforturile statelor membre pentru primirea acestor persoane și suportarea consecințelor acestei primiri[18], prin acordarea de asistență de urgență. (37) Prezentul regulament ar trebui să asigure continuitatea Rețelei europene de migrație, înființată prin Decizia 2008/381/CE a Consiliului din 14 mai 2008 de instituire a unei rețele europene de migrație[19] și să furnizeze asistența financiară necesară pentru activitățile sale, în conformitate cu obiectivele și sarcinile sale prevăzute în prezentul regulament. (38) Prin urmare, Decizia 2008/381/CE ar trebui abrogată. (39) Având în vedere domeniul de aplicare a stimulentelor financiare alocate statelor membre pentru relocare și/sau transfer sub formă de sume forfetare și deoarece acestea reprezintă o mică parte a costurilor efective, prezentul regulament ar trebui să prevadă anumite derogări de la normele privind eligibilitatea cheltuielilor. (40) Pentru a completa sau a modifica dispozițiile prezentului regulament privind sumele forfetare aferente relocării și transferului, precum și privind definirea acțiunilor specifice și a priorităților comune ale Uniunii în materie de relocare, ar trebui să se delege Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Este deosebit de important ca, pe parcursul activității sale de pregătire, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu. (41) În vederea asigurării unei aplicări uniforme, eficiente și în timp util a dispozițiilor prezentului regulament, ar trebui să se confere Comisiei competențe de executare. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[20]. (42) Finanțarea de la bugetul Uniunii ar trebui să se concentreze asupra activităților în care intervenția Uniunii poate aduce o valoare adăugată suplimentară, comparativ cu acțiunea individuală a statelor membre. Întrucât Uniunea Europeană se află într-o poziție mai bună decât statele membre pentru a furniza un cadru în vederea exprimării solidarității Uniunii în gestionarea fluxurilor de migrație, sprijinul financiar furnizat în temeiul prezentului regulament ar trebui să contribuie, în special, la consolidarea capacităților naționale și ale Uniunii în acest domeniu. (43) În scopul gestionării sale și al punerii sale în aplicare, fondul ar trebui să facă parte dintr-un cadru coerent format din prezentul regulament și Regulamentul (UE) nr. […/…] al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a dispozițiilor generale privind Fondul pentru azil și migrație și instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității și gestionarea crizelor[21]. (44) Întrucât obiectivul prezentului regulament, și anume contribuirea la o gestionare eficace a fluxurilor de migrație în Uniune în spațiul de libertate, securitate și justiție, în conformitate cu politica comună în domeniul azilului, al protecției subsidiare și al protecției temporare și cu politica comună în domeniul imigrației, nu poate fi suficient realizat de statele membre și poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum se prevede la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum se prevede la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea acestui obiectiv. (45) Decizia nr. 573/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 mai 2007 de instituire a Fondului european pentru refugiați pentru perioada 2008-2013[22] ar trebui abrogată. (46) Decizia nr. 575/2007/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 mai 2007 de instituire a Fondului european de returnare pentru perioada 2008-2013[23] ar trebui abrogată. (47) Decizia 2007/435/CE a Consiliului din 25 iunie 2007 de instituire a Fondului european de integrare a resortisanților țărilor terțe pentru perioada 2007-2013[24] ar trebui abrogată. (48) În conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul respectiv, Irlanda [nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul aplicării sale/și-a notificat dorința de a participa la adoptarea și punerea în aplicare a prezentului regulament]. (49) În conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul respectiv, Regatul Unit [nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul aplicării sale/și-a notificat dorința de a participa la adoptarea și punerea în aplicare a prezentului regulament]. (50) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu face obiectul aplicării sale, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: CAPITOLUL I DISPOZIȚII GENERALE Articolul 1 Scopul și domeniul de aplicare 1. Prezentul regulament instituie, pentru perioada 1 ianuarie 2014 - 31 decembrie 2020, Fondul pentru azil și migrație (denumit în continuare „ fondul ”). 2. Prezentul regulament stabilește: (a) obiectivele sprijinului financiar și acțiunile eligibile; (b) cadrul general pentru punerea în aplicare a acțiunilor eligibile; (c) resursele financiare disponibile și distribuirea acestora; (d) principiile și mecanismele de stabilire a priorităților comune ale Uniunii în materie de relocare; (e) obiectivele, sarcinile și componența Rețelei europene de migrație. 3. Prezentul regulament prevede aplicarea normelor stabilite în Regulamentul (UE) nr. …/… [regulament orizontal]. Articolul 2 Definiții În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții: (a) „relocare” înseamnă procesul prin care, la cererea Înaltului Comisar al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați (ICNUR), care are la bază nevoia de protecție internațională a unei persoane, resortisanții țărilor terțe sau apatrizii care au statutul definit de Convenția de la Geneva din 28 iulie 1951 și care au drept de ședere ca refugiați într-unul din statele membre sunt transferați dintr-o țară terță într-un stat membru în care le este permisă șederea, beneficiind de unul din următoarele statute: (i) statutul de refugiat în sensul articolului 2 litera (d) din Directiva 2004/83/CE a Consiliului sau (ii) un statut care oferă, în temeiul dreptului național și al dreptului Uniunii, drepturi și beneficii similare statutului de refugiat; (b) „transfer” înseamnă procesul prin care persoanele menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (a) și (b) sunt transferate din statul membru care le-a acordat protecție internațională într-un alt stat membru unde li se va acorda o protecție echivalentă sau prin care persoanele care se încadrează în categoria menționată la articolul 4 alineatul (1) litera (c) sunt transferate din statul membru care este responsabil de examinarea cererii lor într-un alt stat membru unde cererea lor de protecție internațională va fi examinată; (c) „resortisant al unei țări terțe” înseamnă orice persoană care nu este cetățean al Uniunii în sensul articolului 20 alineatul (1) din tratat; (d) „minor neînsoțit” înseamnă orice resortisant al unei țări terțe sau apatrid cu vârsta mai mică de 18 ani, care sosește sau a sosit pe teritoriul statelor membre neînsoțit de un adult care răspunde de acesta, în conformitate cu legislația sau practica națională a statului membru în cauză, și atât timp cât nu este efectiv în întreținerea unui astfel de adult; definiția include, de asemenea, un minor care este lăsat neînsoțit după intrarea pe teritoriul statelor membre; (e) „membri de familie” înseamnă orice persoane care sunt rude pe linie descendentă sau descendentă aflate în întreținere, inclusiv copii adoptați, soț/soție, parteneri necăsătoriți cu o relație de lungă durată atestată în mod corespunzător sau care conviețuiesc într-un parteneriat înregistrat, dacă este cazul, în temeiul dreptului național al statului membru în cauză; (f) „situație de urgență” înseamnă o situație care rezultă ca urmare a: (i) unei puternice presiuni exercitate de migrație în unul sau mai multe state membre, caracterizată de un aflux important și disproporționat de resortisanți ai unor țări terțe care solicită în număr semnificativ și de urgență centrele de primire și de detenție, precum și sistemele și procedurile de azil; (ii) punerii în aplicare a unor mecanisme de protecție temporară, în sensul Directivei 2001/55/CE sau a (iii) unei puternice presiuni exercitate de migrație în țările terțe unde refugiații sunt blocați din cauza unor evenimente, cum ar fi evoluții politice sau conflicte. Articolul 3 Obiective 1. Obiectivul general al fondului este de a contribui la o gestionare eficace a fluxurilor de migrație în Uniune în spațiul de libertate, securitate și justiție, în conformitate cu politica comună privind azilul, protecția subsidiară și protecția temporară și cu politica comună în domeniul imigrației. 2. În cadrul obiectivului său general, fondul contribuie la următoarele obiective specifice: (a) consolidarea și dezvoltarea sistemului european comun de azil, inclusiv a dimensiunii sale externe; Realizarea acestui obiectiv se măsoară cu ajutorul indicatorilor, printre care se numără nivelul îmbunătățirii condițiilor de primire a solicitanților de azil, calitatea procedurilor de azil, convergența ratelor de recunoaștere între statele membre și eforturile depuse de statele membre în materie de relocare; (b) sprijinirea migrației legale către Uniune, în conformitate cu necesitățile economice și sociale ale statelor membre, și promovarea integrării efective a resortisanților țărilor terțe, inclusiv a solicitanților de azil și a beneficiarilor de protecție internațională. Realizarea acestui obiectiv se măsoară cu ajutorul indicatorilor, printre care se numără creșterea nivelului de participare a resortisanților țărilor terțe la ocuparea forței de muncă, educație și procese democratice; (c) consolidarea unor strategii de returnare echitabile și eficace în statele membre, punând accentul pe durabilitatea returnării și pe readmisia efectivă în țările de origine. Realizarea acestui obiectiv se măsoară cu ajutorul indicatorilor, printre care numărul persoanelor returnate; (d) sporirea solidarității și a repartizării responsabilității între statele membre, în special față de cele mai afectate de fluxurile de migrație și azil. Realizarea acestui obiectiv se măsoară cu ajutorul indicatorilor, printre care se numără creșterea nivelului de asistență reciprocă între statele membre, inclusiv prin cooperare practică și transfer. Articolul 4 Grupurile-țintă 1. Fondul contribuie la finanțarea de acțiuni care vizează una sau mai multe dintre următoarele categorii de persoane: (a) orice resortisant al unei țări terțe sau apatrid care are statutul definit de Convenția de la Geneva și care are drept de ședere ca refugiat într-unul dintre statele membre; (b) orice resortisant al unei țări terțe sau apatrid care beneficiază de o formă de protecție subsidiară în sensul Directivei 2004/83/CE; (c) orice resortisant al unei țări terțe sau apatrid care a solicitat acordarea uneia dintre formele de protecție descrise la literele (a) și (b); (d) orice resortisant al unei țări terțe sau apatrid care beneficiază de o formă de protecție temporară în sensul Directivei 2001/55/CE; (e) orice resortisant al unei țări terțe sau apatrid care face obiectul unei relocări într-un stat membru; (f) orice resortisant al unei țări terțe aflat în situație de ședere ilegală într-un stat membru sau care este pe cale să dobândească dreptul de ședere legală într-un stat membru; (g) orice resortisant al unei țări terțe care se află pe teritoriul unei țări terțe, care intenționează să migreze în Uniune și care respectă măsurile specifice anterioare plecării și/sau condițiile prevăzute de dreptul național, inclusiv cele referitoare la capacitatea de integrare în societatea unui stat membru; (h) orice resortisant al unei țări terțe care nu a primit încă o decizie negativă definitivă în urma solicitării sale de a primi drept de ședere, de stabilire a reședinței legală și/sau de a beneficia de protecție internațională într-un stat membru și care poate opta pentru returnare voluntară, cu condiția de a nu fi dobândit o nouă cetățenie și de a nu fi părăsit teritoriul statului membru respectiv; (i) orice resortisant al unei țări terțe care beneficiază de drept de ședere, de ședere legală sau de o formă de protecție internațională în sensul Directivei 2004/83/CE sau de protecție temporară în sensul Directivei 2001/55/CE, într-un stat membru, și care optează pentru returnare voluntară, cu condiția de a nu fi dobândit o nouă cetățenie și de a nu fi părăsit teritoriul statului membru respectiv; (j) orice resortisant al unei țări terțe care nu îndeplinește sau care a încetat să îndeplinească condițiile privind intrarea și/sau șederea într-un stat membru. 2. Grupul-țintă este format din membrii de familie ai persoanelor menționate mai sus, dacă este cazul, și în măsura în care se aplică aceleași condiții. CAPITOLUL II SISTEMUL EUROPEAN COMUN DE AZIL Articolul 5 Sistemele de primire și de azil 1. În obiectivul specific definit la articolul 3 alineatul (2) litera (a) și având în vedere concluziile convenite ale dialogului de politică, astfel cum se prevede la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. …/… [regulament orizontal], fondul sprijină acțiuni care vizează persoanele menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (a) - (e) și care sunt legate, în special, de unul sau mai multe dintre următoarele aspecte: (a) furnizarea de ajutor material, de servicii de educație, de formare, de sprijin, de asistență medicală și psihologică; (b) furnizarea de asistență socială, informații sau de asistență pentru formalități administrative și/sau judiciare, precum și de informații sau consiliere privind rezultatul eventual al procedurii de azil, inclusiv aspecte precum returnarea voluntară; (c) furnizarea de asistență juridică și lingvistică; (d) acordarea de asistență specifică persoanelor vulnerabile cum ar fi minorii, minorii neînsoțiți, persoanele cu handicap, persoanele în vârstă, femeile însărcinate, părinții singuri cu copii minori, victimele traficului de persoane, persoane care suferă de boli grave fizice, mentale sau de tulburări posttraumatice și persoane care au fost supuse torturii, violului sau altor forme grave de violență psihologică, fizică sau sexuală; (e) furnizarea de informații pentru comunitățile locale, precum și formarea personalului autorităților locale care va interacționa cu persoanele primite; (f) furnizarea de acțiuni de integrare din lista prevăzută la articolul 9 alineatul (1), în cazul în care aceasta se combină cu primirea persoanelor menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (a) - (e). 2. În noile state membre care aderă la Uniune începând cu 1 ianuarie 2013 și în statele membre care se confruntă cu deficiențe structurale specifice în ceea ce privește infrastructura și serviciile de cazare, fondul poate sprijini, de asemenea, în plus față de acțiunile eligibile enumerate la alineatul (1), acțiuni care au drept obiectiv: (a) înființarea, dezvoltarea și îmbunătățirea infrastructurii și serviciilor de cazare; (b) crearea unor structuri administrative, sisteme și cursuri de formare a personalului și a autorităților judiciare relevante pentru a se asigura un acces facil al solicitanților de azil la procedurile de azil, precum și eficiența și calitatea acestora. Articolul 6 Capacitatea statelor membre de a elabora, monitoriza și evalua politicile proprii în domeniul azilului În obiectivul specific definit la articolul 3 alineatul (2) litera (a) și având în vedere concluziile convenite ale dialogului privind politicile în domeniu, astfel cum se prevede la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. …/…[regulament orizontal], sunt eligibile, în special, următoarele acțiuni: (a) acțiuni de consolidare a capacității statelor membre de a colecta, analiza și disemina date și statistici privind procedurile de azil, capacitățile de primire și operațiunile de relocare și transfer; (b) acțiuni care contribuie direct la evaluarea politicilor în domeniul azilului, precum evaluări naționale ale impactului, sondaje în rândul grupurilor-țintă, dezvoltarea de indicatori și indici de referință. Articolul 7 Relocarea și transferul În obiectivul specific definit la articolul 3 alineatul (2) literele (a) și (d) și având în vedere concluziile convenite ale dialogului privind politicile în domeniu, astfel cum se prevede la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. …/… [regulament orizontal], fondul sprijină, în special, următoarele acțiuni legate de relocarea persoanelor menționate la articolul 4 litera (e) și/sau la transferul persoanelor menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (a), (b) și (c): (a) stabilirea și dezvoltarea de programe naționale de relocare și transfer; (b) crearea unei infrastructuri și a unor servicii adecvate pentru a se asigura efectuarea cu ușurință și eficacitate a acțiunilor de relocare și transfer; (c) instituirea unor structuri administrative, sisteme și cursuri de formare a personalului pentru efectuarea de misiuni în țări terțe și/sau în alte state membre, pentru a realiza interviuri, controale medicale și de securitate; (d) evaluarea cazurilor potențiale de relocare și/sau transfer de către autoritățile competente ale statelor membre, cum ar fi efectuarea de misiuni în țări terțe și/sau în alt stat membru, de interviuri, controale medicale și de securitate; (e) efectuarea de examene și tratamente medicale anterior plecării, furnizarea de ajutoarele materiale înaintea plecării, măsuri de informare anterior plecării și organizarea călătoriei, inclusiv asigurarea unor servicii medicale de însoțire; (f) oferirea de informații și de asistență imediat după sosire, inclusiv de servicii de interpretare. (g) consolidarea infrastructurilor și serviciilor în țările desemnate pentru punerea în aplicare a programelor de protecție regională. CAPITOLUL III INTEGRAREA RESORTISANȚILOR ȚĂRILOR TERȚE ȘI MIGRAȚIA LEGALĂ Articolul 8 Imigrația și măsurile anterioare plecării Pentru a facilita migrația legală în Uniune și pentru a pregăti mai bine persoanele menționate la articolul 4 alineatul (1) litera (g) în vederea integrării lor în societatea care îi primește, în cadrul obiectivului specific definit la articolul 3 alineatul (2) litera (b) și având în vedere concluziile convenite ale dialogului privind politicile în domeniu, astfel cum se prevede la articolul 13 din Regulament (UE) nr. …/… [regulament orizontal], sunt eligibile în special următoarele acțiuni care se desfășoară în țara de origine: (a) pachetele informative și campaniile de sensibilizare, inclusiv prin intermediul tehnologiei de comunicare și de informare ușor accesibile și prin site-uri internet; (b) evaluarea aptitudinilor și calificărilor, precum și consolidarea transparenței și echivalarea aptitudinilor și calificărilor în țările de origine; (c) formarea profesională; (d) cursurile exhaustive de orientare civică și cursurile de limbă. Articolul 9 Măsurile de integrare la nivel local și regional 1. În obiectivul specific definit la articolul 3 alineatul (2) litera (b), acțiunile eligibile se desfășoară în cadrul unor strategii coerente, puse în aplicare de organizații neguvernamentale, autorități locale și/sau regionale, care sunt concepute special pentru integrarea, la nivel local și/sau regional, după caz, a persoanelor menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (a) - (g). În acest context, acțiunile eligibile includ, în special, următoarele: (a) stabilirea și elaborarea unor astfel de strategii de integrare, inclusiv o analiză a nevoilor, îmbunătățirea indicatorilor și evaluarea; (b) consiliere și asistență în domenii precum cazare, mijloace de subzistență, îndrumări de natură administrativă și juridică, îngrijirii medicale, psihologice și sociale, îngrijirea copilului; (c) acțiuni de integrare a resortisanților țărilor terțe în societatea care îi primește și acțiuni care să le permită acestora să se adapteze, să se informeze cu privire la drepturile și obligațiile lor, să participa la viața civilă și culturală și să împărtășească valorilor înscrise în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene; (d) măsuri axate pe educație, inclusiv formare lingvistică și acțiuni preliminare pentru facilitarea accesului la piața forței de muncă; (e) acțiuni menite să promoveze autonomia acestor persoane și care să permită resortisanților țărilor terțe să se întrețină singuri; (f) acțiuni de promovarea a interacțiunilor semnificative și a unui dialog constructiv între resortisanții țărilor terțe și societatea care îi primește și acțiuni de creștere a gradului de acceptare de către societatea care îi primește, inclusiv prin implicarea mijloacelor de comunicare în masă; (g) acțiuni de promovare atât a egalității în ceea ce privește accesul, cât și în ceea ce privește tratamentul în raport cu demersurile resortisanților țărilor terțe pe lângă serviciile publice și private, inclusiv adaptarea acestor servicii în vederea deservirii lor; (h) consolidarea capacităților organizațiilor de punere în aplicare, inclusiv schimbul de experiență și de bune practici, precum și activități de instituire de rețele. 2. Acțiunile menționate la alineatul (1) țin seama de nevoile specifice ale diferitelor categorii de resortisanți ai țărilor terțe și ale membrilor de familie ai acestora, inclusiv ale celor care intră sau care locuiesc pentru ocuparea unui loc de muncă sau pentru desfășurarea unei activități independente și pentru reîntregirea familiei, ale celor care beneficiază de protecție internațională, ale solicitanților de azil, ale persoanelor relocate sau transferate și ale grupurilor vulnerabile de migranți, în special, minorii, minorii neînsoțiți, persoanele cu handicap, persoanele în vârstă, femeile însărcinate, părinții singuri cu copii minori, victimele traficului de persoane și persoanele care au fost supuse torturii, violului sau altor forme grave de violență psihologică, fizică sau sexuală. 3. Acțiunile menționate la alineatul (1) pot include, dacă este cazul, cetățenii unui stat membru care provin din familii de migranți, ceea ce înseamnă că au cel puțin un părinte (și anume, tatăl sau mama) care este resortisant al unei țări terțe. 4. În scopul programării și punerii în aplicare a măsurilor menționate la alineatul (1), parteneriatul menționat la articolul 12 din Regulamentul (UE) nr. …/… [regulament orizontal] include autoritățile desemnate de statele membre în vederea gestionării intervențiilor Fondului Social European. Articolul 10 Măsuri de consolidare a capacităților În obiectivul specific definit la articolul 3 alineatul (2) litera (b) și având în vedere concluziile convenite ale dialogului privind politicile în domeniu, astfel cum se prevede la articolul 13 din Regulament (UE) nr. …/… [regulament orizontal], acțiunile eligibile includ, în special, următoarele: (a) elaborarea unor strategii de promovare a migrației legale în vederea facilitării dezvoltării și punerii în aplicare a unor proceduri de admisie flexibile, inter alia prin sprijinirea cooperării între agențiile de recrutare și serviciile de ocupare a forței de muncă din statele membre și țările terțe, precum și sprijinirea statelor membre în ceea ce privește punerea în aplicare a legislației Uniunii în domeniul migrației, desfășurarea unor procese de consultare cu părțile interesate relevante, consilierea acordată de experți sau schimbarea de informații privind abordările care vizează anumite naționalități sau anumite categorii de resortisanți ai țărilor terțe în ceea ce privește nevoile piețelor forței de muncă; (b) consolidarea capacităților statelor membre de a își dezvolta, pune în aplicare, monitoriza și evalua strategiile, politicile și măsurile privind imigrația, la diferite niveluri și departamente ale administrațiilor, în special îmbunătățirea capacității lor de a colecta, analiza și disemina date și statistici privind procedurile și fluxurile de migrație, permisele de ședere și dezvoltarea de instrumente de monitorizare, de scheme de evaluare, de indicatori și de indici de referință pentru măsurarea rezultatelor acestor strategii; (c) dezvoltarea de capacități interculturale suplimentare ale organizațiilor de punere în aplicare ce furnizează servicii publice și private, inclusiv ale instituțiilor de învățământ, promovarea schimbului de experiență și de bune practici, cooperarea și instituirea de rețele; (d) crearea de structuri organizaționale sustenabile pentru integrare și gestionarea diversității, în special prin cooperarea între diferitele părți interesate, care să permită funcționarilor de la diferite niveluri ale administrațiilor naționale să dobândească rapid informații cu privire la experiențele și cele mai bune practici din alte țări, și, în cazul în care este posibil, să utilizeze resursele în comun; (e) contribuirea la un proces dinamic bidirecțional de interacțiune reciprocă, care stă la baza strategiilor de integrare la nivel local și regional prin dezvoltarea de platforme de consultare a resortisanților țărilor terțe, de schimb de informații între părțile interesate, precum și platforme interculturale și de dialog religios între comunitățile resortisanților țărilor terțe și/sau între aceste comunități și societatea care îi primește și/sau între aceste comunități și autoritățile politice și decizionale. CAPITOLUL IV RETURNAREA Articolul 11 Măsurile care însoțesc procedurile de returnare În obiectivul specific definit la articolul 3 alineatul (2) litera (c) și având în vedere concluziile convenite ale dialogului privind politicile în domeniu, astfel cum se prevede la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. …/… [Regulament orizontal], fondul sprijină acțiuni care vizează persoanele menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (h) - (j) și care se referă, în special, la una sau mai multe dintre următoarele aspecte: (a) înființarea și îmbunătățirea infrastructurii sau a serviciilor de cazare și a condițiilor de primire și de detenție; (b) crearea unor structuri administrative, sisteme și cursuri de formare a personalului pentru a se asigura o derulare în bune condiții a procedurilor de returnare; (c) furnizarea de ajutor material și de asistență medicală și psihologică; (d) furnizarea de asistență socială, de informații sau de ajutor pentru formalități administrative și/sau judiciare, precum și de informare sau de consiliere; (e) furnizarea de asistență juridică și lingvistică; (f) acordarea de asistență specifică persoanelor vulnerabile cum ar fi minorii, minorii neînsoțiți, persoanele cu handicap, persoanele în vârstă, femeile însărcinate, părinții singuri însoțiți de copii minori, victimele traficului de persoane, și persoanele care au fost supuse torturii, violului sau altor forme grave de violență psihologică, fizică sau sexuală. Articolul 12 Măsuri de returnare În obiectivul specific definit la articolul 3 alineatul (2) litera (c) și având în vedere concluziile convenite ale dialogului privind politicile în domeniu, astfel cum se prevede la articolul 13 din Regulament (UE) nr. …/… [Regulament orizontal], fondul sprijină acțiuni care vizează persoanele menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (h)-(j) și care sunt legate, în special, de una sau mai multe dintre următoarele: (a) cooperarea cu autoritățile consulare și cu serviciile de imigrație ale țărilor terțe în vederea obținerii de documente de călătorie, facilitarea repatrierii și asigurarea readmisiei; (b) măsuri de returnare voluntară asistată, inclusiv examinări și asistență medicală, organizarea călătoriei, contribuții financiare, consiliere și asistență anterior și ulterior returnării; (c) măsuri de inițiere a procesului de reintegrare pentru dezvoltarea personală a persoanei returnate, cum ar fi stimulente financiare, formare, asistență pentru plasarea pe piața forței de muncă și pentru angajare, precum și sprijin în vederea demarării unor activități economice; (d) facilități și servicii în țările terțe care să asigure cazare temporară și primire corespunzătoare la sosire; (e) acordarea de asistență specifică persoanelor vulnerabile cum ar fi minorii, minorii neînsoțiți, persoanele cu handicap, persoanele în vârstă, femeile însărcinate, părinții singuri însoțiți de copii minori, victimele traficului de persoane, și persoanele care au fost supuse torturii, violului sau altor forme grave de violență psihologică, fizică sau sexuală. Articolul 13 Cooperarea practică și măsurile de consolidare a capacităților În obiectivul specific definit la articolul 3 alineatul (2) litera (c) și având în vedere concluziile convenite ale dialogului privind politicile în domeniu, astfel cum se prevede la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. …/… [Regulament orizontal], sunt eligibile, în special următoarele acțiuni: (a) acțiuni de promovare și de consolidare a cooperării operaționale între serviciile de returnare din statele membre, inclusiv în ceea ce privește cooperarea cu autoritățile consulare și cu serviciile de imigrare ale țărilor terțe; (b) acțiuni de sprijinire a cooperării între serviciile de returnare din statele membre și țările terțe, inclusiv măsuri care vizează consolidarea capacităților țărilor terțe de a realiza astfel de acțiuni de readmisie și reintegrare în cadrul acordurilor de readmisie; (c) acțiuni de consolidare a capacității de a elabora politici de returnare eficace și sustenabile, în special prin schimb de informații privind situația din țările de returnare și de cele mai bune practici, prin schimb de experiență și prin punerea în comun a resurselor între statele membre; (d) acțiuni de consolidare a capacității de a colecta, analiza și disemina date și statistici privind procedurile și măsurile de returnare, capacitățile de primire și de detenție, returnările forțate și voluntare, precum și privind monitorizarea și reintegrarea; (e) acțiuni care contribuie în mod direct la evaluarea politicilor în materie de returnare, precum evaluările naționale ale impactului, sondajele în rândul grupurilor-țintă, dezvoltarea de indicatori și indici de referință. CAPITOLUL V CADRUL FINANCIAR ȘI DE PUNERE ÎN APLICARE Articolul 14 Resursele globale și punerea în aplicare 1. Resursele globale pentru punerea în aplicare a prezentului regulament sunt de 3 869 de milioane EUR. 2. Creditele anuale pentru fond sunt autorizate de către autoritatea bugetară în limitele prevăzute de cadrul financiar. 3. Resursele globale se execută prin următoarele mijloace: (a) programe naționale, în conformitate cu articolul 20; (b) acțiuni ale Uniunii, în conformitate cu articolul 21; (c) asistență de urgență, în conformitate cu articolul 22; (d) Rețeaua europeană de migrație, în conformitate cu articolul 23; (e) asistență tehnică, în conformitate cu articolul 24. 4. Resursele globale disponibile în temeiul prezentului regulament sunt executate în cadrul gestiunii partajate în conformitate cu [articolul 55 alineatul (1) litera (b) din noul Regulament financiar][25], cu excepția acțiunilor Uniunii menționate la articolul 21, a asistenței de urgență menționate la articolul 22, a Rețelei europene de migrație menționate la articolul 23 și a asistenței tehnice menționate la articolul 24. 5. Resursele globale se utilizează, cu titlu indicativ, după cum urmează: (a) 3 232 de milioane EUR pentru programele naționale ale statelor membre; (b) 637 de milioane EUR pentru acțiunile Uniunii, asistența de urgență, Rețeaua europeană de migrație și asistența tehnică a Comisiei. Articolul 15 Resursele pentru acțiuni eligibile în statele membre 1. 3 232 de milioane EUR se alocă, cu titlu indicativ, statelor membre după cum urmează: (a) 2 372 de milioane EUR, după cum se indică în anexa I; (b) 700 de milioane EUR în baza mecanismului de distribuire pentru acțiuni specifice, după cum se prevede la articolul 16, pentru Programul de relocare al Uniunii, astfel cum se prevede la articolul 17, și pentru transfer, astfel cum se prevede la articolul 18; (c) 160 de milioane EUR în cadrul evaluării la jumătatea perioadei și a celei pentru perioada care începe odată cu exercițiul bugetar 2018, pentru a ține seama de schimbările importante în ceea ce privește fluxurile de migrație și/sau pentru a soluționa nevoile specifice stabilite de către Comisie, astfel cum se descrie la articolul 19. 2. Suma menționată la alineatul (1) litera (b) sprijină: (a) acțiunile specifice enumerate în anexa II, (b) relocarea persoanelor menționate la articolul 4 litera (e) și/sau transferul persoanelor menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (a), (b) și (c). Articolul 16 Resursele pentru acțiuni specifice 1. O sumă suplimentară, astfel cum se prevede la articolul 15 alineatul (2) litera (a), poate fi alocată statelor membre cu condiția să fie identificată ca atare în program și este folosită pentru a pune în aplicare acțiuni specifice. Aceste acțiuni specifice sunt enumerate în anexa II. 2. Pentru a ține seama de noile evoluții ale politicilor în domeniu, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 26 pentru a revizui anexa II, în contextul evaluării la jumătatea perioadei. Pe baza listei revizuite a acțiunilor specifice, statele membre pot beneficia de o sumă suplimentară, astfel cum se prevede la alineatul (1), sub rezerva disponibilității resurselor. 3. Sumele suplimentare menționate la alineatele (1) și (2) se alocă statelor membre în cadrul unor decizii de finanțare individuale care aprobă sau revizuiesc programul lor național în contextul evaluării la jumătatea perioadei, în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 14 și 15 din Regulamentul (UE) nr. …/… [regulament orizontal]. Aceste sume se utilizează numai pentru punerea în aplicare a acțiunilor specifice. Articolul 17 Resurse pentru Programul de relocare al Uniunii 1. Statele membre, în plus față de alocarea lor, calculată în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) litera (a), primesc la fiecare doi ani o sumă suplimentară, astfel cum se prevede la articolul 15 alineatul (2) litera (b), pe baza unei sume forfetare de 6 000 EUR pentru fiecare persoană relocată. 2. Suma forfetară menționată la alineatul (1) se majorează la 10 000 EUR pentru fiecare persoană relocată, în conformitate cu prioritățile comune ale Uniunii în materie de relocare, stabilite în temeiul alineatelor (3) și (4) și care figurează în lista din anexa III. 3. Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 26 pentru a stabili, la fiecare doi ani, prioritățile comune ale Uniunii în materie de relocare pe baza următoarelor categorii generale: – persoane dintr-o țară sau dintr-o regiune desemnată pentru punerea în aplicare a unui program regional de protecție; – persoane dintr-o țară sau dintr-o regiune care a fost identificată în previziunile privind relocarea ale ICNUR și în care acțiunea comună la nivelul Uniunii ar avea un impact semnificativ în soluționarea nevoilor de protecție; – persoane aparținând unei categorii specifice pentru care se aplică criteriile pentru relocare ale ICNUR. 4. Următoarele grupuri vulnerabile de refugiați sunt incluse, în orice eventualitate, în prioritățile comune în materie de relocare ale Uniunii și li se acordă suma forfetară prevăzută la alineatul (2): – femeile și copiii în aflați în situații de risc; – minorii neînsoțiți; – persoanele care au nevoie de îngrijire medicală care poate fi acordată numai prin relocare; – persoanele care au nevoie de relocare în situații de urgență sau de relocare urgentă pentru protecție fizică sau juridică. 5. În cazul în care un stat membru relochează o persoană care face parte din mai multe categorii menționate la alineatele (1) și (2) de mai sus, statul membru respectiv primește suma forfetară pentru acea persoană doar o singură dată. 6. Comisia stabilește prin acte de punere în aplicare calendarul și alte condiții referitoare la punerea în aplicare a mecanismului de alocare a resurselor pentru Programul de relocare al Uniunii, în conformitate cu procedura menționată la articolul 27 alineatul (2). 7. Sumele suplimentare menționate la alineatul (1) se alocă statelor membre, la fiecare doi ani, prima dată în deciziile de finanțare individuale de aprobare a programelor lor naționale în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. …/… [regulament orizontal] și, ulterior, printr-o decizie de finanțare care va fi anexată la deciziile de aprobare a programelor lor naționale. Aceste sume nu se transferă la alte acțiuni în cadrul programului național. 8. Pentru a urmări cu eficacitate obiectivele Programului de relocare al Uniunii și în limitele resurselor disponibile, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 26, pentru a ajusta, în cazul în care consideră oportun, sumele forfetare menționate la alineatele (1) și (2). Articolul 18 Resursele pentru transfer 1. Statele membre, în plus față de alocarea lor, calculată în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) litera (a), primesc, în cazul în care se consideră oportun, o sumă suplimentară, astfel cum se prevede la articolul 15 alineatul (2) litera (b), pe baza unei sume forfetare de 6 000 EUR pentru fiecare persoană transferată dintr-un alt stat membru. 2. Comisia stabilește calendarul și alte condiții referitoare la punerea în aplicare a mecanismului de alocare a resurselor pentru transfer, în conformitate cu procedura menționată la articolul 26 alineatul (2). 3. Sumele suplimentare menționate la alineatul (1) se alocă statelor membre, în mod regulat, prima dată prin deciziile de finanțare individuale de aprobare a programelor lor naționale, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. …/… [regulament orizontal] și, ulterior, printr-o decizie de finanțare care va fi anexată la decizia de aprobare a programelor lor naționale. Aceste sume nu se transferă la alte acțiuni în cadrul programului național. 4. Pentru a urmări cu eficacitate obiectivele privind solidaritatea și împărțirea responsabilității între statele membre și, în limitele resurselor disponibile, Comisia este împuternicită să adopte acte delegate, în conformitate cu articolul 26, pentru a ajusta suma forfetară menționată la alineatul (1). Articolul 19 Resursele în cadrul evaluării la jumătatea perioadei 1. Pentru a aloca suma indicată la articolul 15 alineatul (1) litera (c), până la 31 mai 2017, Comisia evaluează nevoile statelor membre în ceea ce privește sistemele proprii de azil și de primire, situația lor privind fluxurile de migrație în perioada 2014 - 2016 și evoluțiile preconizate. Comisia utilizează pentru evaluarea sa, inter alia, informațiile colectate de la Eurostat, Rețeaua europeană de migrație, EASO și analiza de risc a agenției Frontex. Pe baza analizei respective, Comisia stabilește nivelul nevoilor specifice în ceea ce privește sistemele naționale de azil și de primire și în ceea ce privește presiunea exercitată de migrație în statele membre, prin agregarea unor factori stabiliți după cum urmează: (a) sisteme de azil și de primire: (i) factorul 1 pentru absența unor nevoi specifice; (ii) factorul 1,5 pentru nevoi specifice medii; (iii) factorul 3 pentru nevoi specifice mari; (b) presiunea exercitată de migrație: (i) factorul 1 pentru lipsa unei presiuni deosebite; (ii) factorul 1,5 pentru presiune deosebită medie; (iii) factorul 3 pentru presiune deosebită mare; 2. Pe baza acestui model, Comisia stabilește, prin acte de punere în aplicare, statele membre care primesc o sumă suplimentară și stabilește o matrice de distribuire pentru alocarea resurselor disponibile între statele membre respective, în conformitate cu procedura menționată la articolul 27 alineatul (3). Articolul 20 Programele naționale 1. În cadrul programelor care urmează a fi examinate și aprobate în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (UE) nr. …/… [regulament orizontal], statele membre urmăresc, în special, următoarele obiective: (a) consolidarea instituirii sistemului european comun de azil prin asigurarea unei aplicări eficiente și uniforme a acquis-ului Uniunii în materie de azil; (b) sprijinirea instituirii și dezvoltării Programului de relocare al Uniunii, prin oferirea de soluții durabile pentru refugiații blocați în țări terțe, în special conform cu prioritățile comune ale Uniunii în materie de relocare; (c) stabilirea și dezvoltarea unor strategii de integrare la nivel local/regional care cuprind diferite aspecte ale procesului dinamic bidirecțional, care abordează nevoile specifice ale diferitelor categorii de migranți și care dezvoltă parteneriate efective între toate părțile interesate; (d) elaborarea unui program de returnare voluntară asistată care include o componentă privind reintegrarea. 2. Statele membre se asigură că toate acțiunile sprijinite în cadrul prezentului fond sunt compatibile cu acquis-ul Uniunii în domeniul azilului și imigrației, chiar și în cazul în care acestea nu sunt obligate prin măsurile relevante sau când nu fac obiectul aplicării acestora. Articolul 21 Acțiunile Uniunii 1. La inițiativa Comisiei, fondul poate fi utilizat pentru finanțarea unor acțiuni transnaționale sau a unor acțiuni de interes special pentru Uniune, privind obiectivele generale și specifice menționate la articolul 3. 2. Pentru a fi eligibile pentru finanțare, acțiunile Uniunii sprijină, în special: (a) continuarea cooperării Uniunii în ceea ce privește punerea în aplicare a dreptului Uniunii și a bunelor practici în domeniul azilului, inclusiv relocarea și transferul, migrația legală, integrarea resortisanților țărilor terțe și returnarea; (b) înființarea de rețele transnaționale de cooperare și de proiecte-pilot, inclusiv proiecte inovatoare, bazate pe parteneriate transnaționale între organisme cu sediul în două sau mai multe state membre, menite să stimuleze inovarea, să faciliteze schimburile de experiență și de bune practici; (c) studii privind posibile noi forme de cooperare ale Uniunii în domeniul azilului, imigrației, integrării și returnării, precum și al legislației relevante a UE, privind diseminarea și schimbul de informații privind cele mai bune practici și toate celelalte aspecte legate de politicile în materie de azil, imigrație, integrare și returnare, inclusiv comunicarea instituțională privind prioritățile politice ale Uniunii; (d) dezvoltarea și aplicarea de către statele membre a unor instrumente statistice, metode și indicatori comuni pentru măsurarea rezultatelor politicii în domeniul azilului, migrație legală și integrare și returnare; (e) pregătirea, monitorizarea, sprijinul administrativ și tehnic, dezvoltarea unui mecanism de evaluare, necesare pentru punerea în aplicare a politicilor în materie de azil și imigrație; (f) cooperarea cu țările terțe, în special în contextul punerii în aplicare a acordurilor de readmisie, al parteneriatelor pentru mobilitate și al programelor de protecție regională. 3. Acțiunile menționate la prezentul articol sunt puse în aplicare în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. …/… [Regulament orizontal]. Articolul 22 Asistența în situații de urgență 1. Fondul acordă asistență financiară pentru a răspunde nevoilor urgente și specifice în cazul unei situații de urgență. 2. Asistența de urgență este pusă în aplicare în conformitate cu articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. …/… [Regulament orizontal]. Articolul 23 Rețeaua europeană de migrație 1. Fondul sprijină Rețeaua europeană de migrație și asigură asistența financiară necesară activităților și dezvoltării sale în viitor. 2. Obiectivul Rețelei europene de migrație este: (a) să servească drept consiliu consultativ al Uniunii pentru migrație și azil, prin coordonare și cooperare, atât la nivel național, cât și la nivelul UE, cu reprezentanți ai statele membre, ai mediului academic, ai societății civile, ai grupurilor de reflecție și ai altor entități ale Uniunii/internaționale; (b) să răspundă nevoilor de informații privind migrația și azilul ale instituțiilor Uniunii și ale statelor membre, prin furnizarea de informații actualizate, obiective, fiabile și comparabile privind migrația și azilul, în vederea sprijinirii procesului de elaborare a politicilor în Uniunea Europeană, în aceste domenii; (c) să pună la dispoziția publicului larg informațiile menționate la litera (b). 3. Pentru a își atinge obiectivul, Rețeaua europeană de migrație (a) colectează și face schimb de date și informații actualizate, obiective, fiabile și comparabile provenite de la o serie largă de surse, inclusiv în cadrul unor reuniuni, prin mijloace electronice, prin studii comune și prin intermediul unor solicitări ad-hoc; (b) realizează analiza datelor și informațiilor menționate la litera (a), inclusiv îmbunătățirea comparabilității, și o pune la dispoziția factorilor politici de decizie, în special, într-un format accesibil; (c) întocmește și publică rapoarte periodice privind situația migrației și azilului în Uniune și în statele membre; (d) prin furnizarea informațiilor pe care le produce, servește drept referință publicului larg pentru informații obiective și imparțiale privind migrația și azilul. 4. Rețeaua europeană de migrație, EASO și agenția Frontex, se asigură că activitățile lor sunt coerente și coordonate. 5. Rețeaua europeană de migrație este alcătuită din: (a) Comisie, care coordonează activitatea Rețelei europene de migrație, și se asigură, în special, că aceasta reflectă în mod adecvat prioritățile politice ale Uniunii în domeniul migrației și azilului; (b) un comitet director care asigură orientarea politică și aprobă activitățile Rețelei europene de migrație, care este format din Comisie, plus experți din statele membre, Parlamentul European și ai altor entități relevante; (c) puncte naționale de contact desemnate de statele membre, fiecare dintre acestea cuprinzând cel puțin trei experți care dețin, la nivel colectiv, competențe în domeniul azilului și migrației, acoperind aspecte legate de elaborarea politicilor, drept, cercetare și statistică, și care coordonează și asigură contribuțiile naționale la activitățile menționate la articolul 19 alineatul (1), pentru a dispune de contribuții din partea tuturor părților interesate relevante; (d) alte entități relevante de la nivel național și al Uniunii în domeniul migrației și azilului. 6. Comisia stabilește prin acte de punere în aplicare normele detaliate de funcționare a Rețelei europene de migrație, în conformitate cu procedura menționată la articolul 27 alineatul (2). 7. Suma pusă la dispoziție pentru Rețeaua europeană de migrație în cadrul creditelor anuale ale fondului și programul de lucru care stabilește prioritățile pentru activitățile sale se adoptă în conformitate cu procedura menționată la articolul 27 alineatul (3) și, în cazul în care este posibil, combinat cu programul de lucru pentru acțiunile Uniunii și asistența în situații de urgență. 8. Asistența financiară furnizată pentru activitățile Rețelei Europene de migrație se acordă sub forma unor granturi alocate punctelor naționale de contact și a unor contracte publice, după caz, în conformitate cu Regulamentul financiar. Articolul 24 Asistența tehnică 1. La inițiativa și/sau în numele Comisiei, se utilizează anual până la 2,5 milioane EUR din fond pentru asistență tehnică, în conformitate cu articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. …/…[regulament orizontal]. 2. La inițiativa unui stat membru, Fondul contribuie cu până la 5 % din suma totală alocată statului membru pentru asistența tehnică din cadrul programului național, în conformitate cu articolul 20 din Regulamentul (UE) nr. …/…[regulament orizontal]. CAPITOLUL VI DISPOZIȚII FINALE Articolul 25 Dispoziții specifice privind sumele forfetare pentru relocare și transfer Prin derogare de la normele privind eligibilitatea cheltuielilor stabilite la articolul 18 din Regulamentul (UE) nr. …/… [regulament orizontal], în special în ceea ce privește sumele forfetare și ratele fixe, sumele forfetare alocate statelor membre pentru relocare și/sau transfer în conformitate cu prezentul regulament sunt: – scutite de obligația de a avea la bază date statistice sau istorice și – Acordate cu condiția ca persoana căreia i se alocă suma forfetară să fi fost efectiv relocată și/sau transferată, în conformitate cu prezentul regulament. Articolul 26 Exercitarea delegării 1. Se conferă Comisiei competența de a adopta acte delegate, cu respectarea condițiilor stabilite în prezentul articol. 2. Delegarea competențelor menționate în prezentul regulament este conferită Comisiei pentru o perioadă de șapte ani de la data intrării în vigoare a prezentului regulament. Delegarea competențelor se prelungește tacit pentru perioade cu durată identică, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opune unei astfel de prelungiri, cu cel târziu trei luni înainte de expirarea fiecărei perioade. 3. Delegarea competențelor menționată în prezentul regulament poate fi revocată în orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare încheie delegarea competențelor precizate în decizia respectivă. Aceasta produce efecte începând cu ziua următoare publicării deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată ulterioară, precizată în decizie. Revocarea nu aduce atingere validității actelor delegate care sunt deja în vigoare. 4. De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului. 5. Un act delegat adoptat în temeiul prezentului regulament intră în vigoare doar dacă Parlamentul European sau Consiliul nu formulează obiecții în termen de două luni de la data la care actul respectiv a fost notificat acestora sau dacă, înainte de expirarea perioadei în cauză, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu vor ridica obiecții. Acest termen se prelungește cu două luni, la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului. Articolul 27 Procedura comitetului 1. Comisia este asistată de comitetul comun „Azil, migrație și securitate” înființat prin articolul 55 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. …/… [regulament orizontal]. 2. În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011. 3. În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011. Articolul 28 Revizuirea Pe baza unei propuneri a Comisiei, Parlamentul European și Consiliul revizuiesc prezentul regulament până la data de 30 iunie 2020, cel târziu. Articolul 29 Aplicabilitatea Regulamentului (UE) nr. …/… [regulament orizontal] Pentru acest fond, se aplică dispozițiile [Regulamentului (UE) nr. …/…]. Articolul 30 Abrogarea Următoarele decizii se abrogă cu efect de la 1 ianuarie 2014: (a) Decizia 573/2007/CE; (b) Decizia 575/2007/CE; (c) Decizia 2007/435/CE; (d) Decizia 2008/381/CE. Articolul 31 Dispoziții tranzitorii 1. Prezentul regulament nu aduce atingere continuării sau modificării, inclusiv anulării totale sau parțiale, a proiectelor și programelor anuale în cauză, până la încheierea acestora, sau a asistenței aprobate de către Comisie pe baza deciziilor nr. 573/2007/CE, nr. 575/2007/CE și 2007/435/CE sau pe baza oricărei alte legislații aplicabile asistenței respective la 31 decembrie 2013. Prezentul regulament nu aduce atingere continuării sau modificării, inclusiv anulării totale sau parțiale a sprijinului financiar aprobat de Comisie pe baza Deciziei 2008/381/CE sau pe baza oricărei alte legislații aplicabile asistenței respective la 31 decembrie 2013. 2. La adoptarea deciziilor privind cofinanțarea în temeiul prezentului regulament, Comisia ia în considerare măsurile adoptate pe baza deciziilor nr. 573/2007/CE, nr. 575/2007/CE, 2007/435/CE și 2008/381/CE înainte de [data publicării în Jurnalul Oficial] și care au repercusiuni financiare pe durata acoperită de cofinanțarea respectivă. 3. Sumele angajate pentru cofinanțare, aprobate de Comisie între 1 ianuarie 2011 și 31 decembrie 2013, pentru care documentele necesare închiderii acțiunilor nu au fost trimise Comisiei înainte de expirarea termenului-limită pentru înaintarea raportului final, sunt dezangajate automat de către Comisie până la data de 31 decembrie 2017, impunându-se restituirea sumelor plătite în mod nejustificat. 4. Sumele corespunzătoare unor acțiuni care au fost suspendate din cauza unor proceduri juridice sau administrative cu efect suspensiv nu sunt luate în considerare la calcularea sumelor care urmează a fi dezangajate automat. Articolul 32 Intrarea în vigoare și aplicarea Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele. Adoptat la Bruxelles, Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu Președintele Președintele ANEXA I Defalcările indicative multianuale pe stat membru pentru perioada 2014 2020 ANEXA II Listă de acțiuni specifice conform articolului 16 (1) stabilirea și dezvoltarea în Uniune a centrelor de tranzit și de procesare a cererilor pentru refugiați, în special pentru a sprijini operațiunile de relocare efectuate în cooperare cu ICNUR; (2) noi abordări, în cooperare cu ICNUR, privind accesul la procedurile de azil care vizează principalele țări de tranzit, cum ar fi programe de protecție pentru anumite grupuri sau anumite proceduri de examinare a cererilor de azil; (3) inițiative comune între statele membre în domeniul integrării, cum ar fi evaluare comparativă, evaluări inter pares sau testarea modulelor europene, de exemplu privind dobândirea de competențe lingvistice sau organizarea de programe introductive; (4) inițiative comune care vizează identificarea și punerea în aplicare de noi abordări privind procedurile la prima întâlnire și standardele de protecție a minorilor neînsoțiți; (5) operațiuni comune de returnare, inclusiv acțiuni comune privind punerea în aplicare a acordurilor de readmisie ale Uniunii; (6) proiecte comune de reintegrare în țările de origine în vederea unei returnări durabile, precum și acțiuni comune de consolidare a capacităților țărilor terțe de a pune în aplicare acordurile de readmisie ale Uniunii; (7) inițiative comune care vizează reunificarea familiei și reintegrarea minorilor neînsoțiți în țările lor de origine; (8) înființarea de centre comune de migrație în țările terțe, precum și proiecte comune de promovare a cooperării între agențiile de recrutare și serviciile de ocupare a forței de muncă din statele membre și țările terțe. ANEXA III Lista priorităților comune ale Uniunii în ceea ce privește relocarea pentru perioada 2014-2015 (1) Programul regional de protecție în Europa de Est (Belarus, Moldova, Ucraina); (2) Programul regional de protecție în Cornul Africii (Djibouti, Kenya, Yemen); (3) Programul regional de protecție în Africa de Nord (Egipt, Libia, Tunisia); (4) refugiați în regiunea Africii de Est/Marile lacuri; (5) refugiații irakieni în Siria, Liban, Iordania; (6) refugiații irakieni în Turcia. FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ 1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 1.1. Denumirea propunerii/inițiativei 1.2. Domeniul (domeniile) de politică vizat(e) în structura ABM/ABB 1.3. Tipul propunerii/inițiativei 1.4. Obiectiv(e) 1.5. Motivele propunerii/inițiativei 1.6. Durata și impactul financiar 1.7. Metoda (metodele) de gestionare preconizată (preconizate) 2. MĂSURI DE GESTIONARE 2.1. Dispoziții în materie de monitorizare și raportare 2.2. Sistemul de gestiune și control 2.3. Măsurile de prevenire a fraudelor și a neregulilor 3. IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 3.1. Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual și linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli afectată (afectate) 3.2. Impactul estimat asupra cheltuielilor 3.2.1. Sinteza impactului estimat asupra cheltuielilor 3.2.2. Impactul estimat asupra creditelor operaționale 3.2.3. Impactul estimat asupra creditelor cu caracter administrativ 3.2.4. Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual actual 3.2.5. Participarea terților la finanțare 3.3. Impactul estimat asupra veniturilor FIȘĂ FINANCIARĂ LEGISLATIVĂ 1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 1.1. Titlul propunerii/inițiativei Comunicarea „ Construirea unei Europe deschise și sigure: bugetul afacerilor interne pentru perioada 2014-2020 ”; Propunere de regulament al Consiliului de stabilire a dispozițiilor generale privind Fondul pentru azil și migrație și instrumentul de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea criminalității, precum și gestionarea crizelor; Propunere de Regulament de instituire a Fondului pentru azil și migrație. 1.2. Domeniul (domeniile) de politică vizate în structura ABM/ABB[26] În prezent, rubrica 3 titlul 18 - Afaceri interne Viitoarele perspective financiare multianuale: rubrica 3 (Securitate și cetățenie) – „Fondul pentru azil și migrație” Tipul propunerii/inițiativei þ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă (finanțarea afacerilor interne pentru perioada 2014-2020) ¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[27] ¨ Propunere/inițiativă care se referă la prelungirea unei acțiuni ¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune reorientată către o acțiune nouă 1.3. Obiective 1.3.1. Obiectivul (obiectivele) strategic(e) multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă Obiectivul final al politicilor în materie de afaceri interne este crearea unui spațiu fără frontiere interne, în care cetățenii UE și resortisanții țărilor terțe pot intra, circula, locui și lucra, aducând idei noi, capital, cunoștințe și inovare sau completând lacunele de pe piețele naționale ale forței de muncă, încrezători că drepturile lor sunt pe deplin respectate și că le este asigurată securitatea. Cooperarea cu țările terțe și organizațiile internaționale este esențială pentru realizarea acestui obiectiv. Importanța crescândă a politicilor în materie de afaceri interne a fost confirmată de Programul de la Stockholm și de planul său de acțiune, a cărui punere în aplicare constituie o prioritate strategică pentru Uniune și acoperă domenii cum ar fi migrația (migrația legală și integrarea, azilul, migrația ilegală și returnarea), securitatea (prevenirea și combaterea terorismului și a criminalității organizate, cooperarea polițienească), gestionarea frontierelor externe (inclusiv politica în domeniul vizelor), precum și dimensiunea externă a acestor politici. Tratatul de la Lisabona permite Uniunii să dea dovadă de mai multă ambiție în felul în care răspunde preocupărilor cotidiene ale cetățenilor în spațiul de libertate, securitate și justiție. Prioritățile politicii în domeniul afacerilor interne, în special integrarea resortisanților țărilor terțe, ar trebui considerate și în contextul celor șapte inițiative emblematice prezentate în Strategia Europa 2020, care urmărește să ajute UE să depășească actuala criză financiară și economică și să realizeze o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziuni. Fondul pentru azil și migrație va furniza asistența financiară necesară pentru transformarea obiectivelor Uniunii în materie de afaceri interne în rezultate concrete. 1.3.2. Obiectivul (obiectivele) specific(e) și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză FONDUL PENTRU AZIL ȘI MIGRAȚIE (a) consolidarea și dezvoltarea sistemului european comun de azil, inclusiv a dimensiunii sale externe; (b) sprijinirea migrației legale către Uniune, în conformitate cu necesitățile ec