RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 68/28

Avizul Comitetului Economic și Social European privind comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor „O piață unică pentru drepturile de proprietate intelectuală. Stimularea creativității și inovației pentru a oferi Europei creștere economică, locuri de muncă de înaltă calitate și bunuri și servicii de primă clasă”

COM(2011) 287 final

2012/C 68/05

Raportor: dl Denis MEYNENT

La 24 mai 2011, în conformitate cu articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia Europeană a hotărât să consulte Comitetul Economic și Social European cu privire la

Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social și Comitetul Regiunilor - O piață unică pentru drepturile de proprietate intelectuală. Stimularea creativității și inovației pentru a oferi Europei creștere economică, locuri de muncă de înaltă calitate și bunuri și servicii de primă clasă

COM(2011) 287 final.

Secțiunea pentru piața unică, producție și consum, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 19 decembrie 2011.

În cea de-a 477-a sesiune plenară, care a avut loc la 18 și 19 ianuarie 2012 (ședința din 18 ianuarie), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 160 voturi pentru, 3 voturi împotrivă și 7 abțineri.

1. Concluzii și recomandări

1.1 Drepturile de proprietate intelectuală (DPI) trebuie să-și îndeplinească în mod persistent rolul tradițional de impulsionare a inovării și a creșterii economice. Regimul de protecție pe care Comisia intenționează să-l dezvolte trebuie să conserve acest aspect clasic, fără să se îndrepte întru totul către o abordare pur patrimonială și financiară. Totuși nu se poate ignora faptul că tranzacționarea la bursă a celor mai mari întreprinderi multinaționale se întemeiază în mare măsură, de regulă, pe propriul portofoliu de drepturi imateriale și de licențe a căror valoare trebuie să se înscrie în bilanțul contabil, potrivit normelor contabile IFRS (International Financial Reporting Standards).

1.2 Strategia expusă de Comisie pentru DPI pe piața unică reprezintă un element esențial și totodată complementar al Strategiei Europa 2020, al Actului privind piața unică și al Agendei digitale pentru Europa. Este indispensabilă o strategie în acest domeniu, având în vedere partea imaterială aflată în creștere și financiarizarea economiei, dar nu trebuie să uităm că evoluțiile actuale se bazează pe formarea și pe competențele din ce în ce mai importante ale persoanelor și pe cunoștințele acestora, în creșterea noii economii; dimensiunea umană și interesul public trebuie să facă parte integrantă din strategie, iar Comitetul consideră că acest fapt nu reiese foarte clar din propunerile și analizele formulate.

1.3 În plus, așa cum a subliniat întotdeauna Comitetul în precedentele sale avize, prioritatea o reprezintă posibilitatea ca IMM-urile să-și protejeze invențiile și creațiile, având acces totodată la potențialul de cunoștințe reprezentat de brevetare și de strategiile comerciale și publicitare care se diversifică în societatea cunoașterii și informațiilor.

1.4 Comitetul așteaptă de mult timp brevetul unic european și posibilitatea unificării jurisprudențelor instanțelor naționale la scara pieței unice și speră că materializarea acestora va avea loc, în interesul întreprinderilor și al economiei europene, aflate în prezent într-o poziție dezavantajoasă față de concurența externă. Comitetul așteaptă ca inițiativele Comisiei să ducă la reducerea considerabilă a costurilor de tranzacție, în special pentru brevetele de invenții.

1.5 În 2012 Comisia va prezenta o propunere legislativă privind colectarea drepturilor de autor referitoare la difuzarea de muzică online. Comitetul insistă ca organizațiile reprezentative ale drepturilor și intereselor în cauză, inclusiv cele ale utilizatorilor și salariaților, să fie consultate în prealabil și în mod neoficial; de asemenea, insistă asupra transparenței și controlului organismelor de gestionare a drepturilor de autor și a drepturilor conexe, care trebuie să prevaleze în sistemul de colectare a drepturilor care va fi propus. În ceea ce privește taxa pentru copie privată, Comitetul consideră că este inechitabilă întrucât face parte integrantă din fair use. Taxa nu ar trebui aplicată în niciun caz hard diskurilor utilizate de întreprinderi în activitățile lor industriale și comerciale.

1.6 De asemenea, intenția de a trata DPI ca valori mobiliare negociabile eventual la o bursă europeană specializată nu este suficientă, căci IMM-urile și sectoarele economice mici și mijlocii europene nu vor avea aceleași posibilități de acces ca marile grupuri transnaționale, iar acest fapt ar putea accelera scurgerea inovațiilor europene către alte continente. Comitetul așteaptă cu interes propunerile concrete ale Comisiei în această privință.

1.7 Viitoarea politică armonizată în materie de DPI trebuie să ia în considerare interesul general și drepturile consumatorilor, precum și participarea efectivă a tuturor componentelor societății la procesul de reflecție și cel de elaborare a unei strategii globale și echilibrate în materie. Într-adevăr, este vorba de aducerea inovării și creației, protejate prin aceste măsuri, în coșul comun de cunoștințe ale societății și de a le face să contribuie la promovarea culturii, informării, educației și formării și, mai general, la promovarea drepturilor colective fundamentale în statele membre.

1.8 Pe piața unică este necesară o apropiere a legislațiilor naționale în materie de protecție a drepturilor imateriale și combatere a contrafacerii, pentru a facilita cooperarea administrativă și vamală și, după caz, cea polițienească și judiciară la nivel de anchetă și de reprimare a celor mai grave atingeri aduse drepturilor protejate, atunci când abaterile sunt de natură comercială și, în special, când sănătatea și securitatea consumatorilor sunt puse în pericol.

1.9 Într-adevăr, contrafacerea pe scară mare și copiile frauduloase în scopuri comerciale sunt adeseori în relație directă cu crima organizată, căci perspectiva de a fi prins și sancțiunile aplicate acestui tip de infracțiuni nu sunt suficient de disuasive.

1.10 Din motivele prezentate mai sus, Comitetul susține strategia Comisiei, pentru a promova politici și acțiuni coordonate și o veritabilă cooperare administrativă care reprezintă un pilon esențial în materie, urmărindu-se atât interesul întreprinderilor, cât și cel general.

1.11 În prezent, exemple de distribuire online cu plată, create, de pildă, de Apple, Amazon, Google sau Deezer, arată că valorificarea drepturilor de autor poate avea loc fără criminalizarea tinerilor, iar atâta timp cât prețurile vor fi rezonabile și accesibile, copiile ilicite private își vor pierde mare parte din atractivitate.

1.12 Instanțele civile sunt competente în majoritatea cazurilor de încălcare a drepturilor imateriale avute în vedere, dar, pe lângă lentoarea obișnuită a procedurilor, sarcina probei care revine IMM-urilor este adesea excesivă, în special în cazurile de încălcare care au loc în afara țării lor. Ar trebui avute în vedere proceduri specifice în cadrul pieței unice în materie de anchetă, confiscare, recunoaștere reciprocă a actelor administrative și judiciare și de răsturnare a sarcinii probei.

1.13 Și compensarea reclamanților se poate dovedi dificilă în context internațional și ar trebui să facă obiectul cooperării între țările implicate, pentru a se asigura o compensare a titularilor drepturilor care să corespundă pe cât posibil pagubei suferite efectiv, independent de amenzile penale și alte sancțiuni care pot fi pronunțate de instanță.

1.14 Este necesar un cadru legislativ clar în raport cu „soluțiile” private de rezolvare a litigiilor (coduri de conduită etc.) și, mai ales, în locul acestor inițiative, sunt necesare un control judiciar și garanții privind procedura și respectarea drepturilor individuale care trebuie impuse: dreptul la informare, la respectarea vieții private, libertatea de expresie și de comunicare, precum și garanții privind neutralitatea internetului.

1.15 În același timp, principiul general al proporționalității între delicte și sancțiuni ar trebui aplicat efectiv; ar trebui revizuite în acest sens unele legislații naționale foarte intruzive și represive față de copiile ilicite de produse audiovizuale, efectuate pe scară mică de către particulari cu ajutorul internetului, însă fără scopuri comerciale. Nu ar trebui să se dea impresia că legislația răspunde presiunilor exercitate de lobby-uri, mai curând decât unui principiu fundamental al dreptului penal.

1.16 Totodată, Comitetul așteaptă cu interes să afle propunerile Comisiei privind reforma dreptului mărcilor și armonizarea și revizuirea acestuia în cadrul pieței unice. De fapt, Comitetul consideră că această revizuire și îmbunătățirea protecției sunt necesare, având în vedere locul acestora în evaluarea întreprinderilor.

2. Propunerile Comisiei

2.1 Atunci când ne gândim la bunuri necorporale, adeseori ne vin mai întâi în minte cercetarea, brevetele și, în general, inovarea tehnologică. Or, este adevărat că aceste elemente reprezintă atuuri hotărâtoare pentru competitivitate, dar există în egală măsură o altă categorie de imobilizări necorporale: întregul câmp de elemente necorporale ce țin de imaginar. Acesta acoperă o paletă de activități, concepte și sectoare care înglobează creația culturală și artistică, în sensul cel mai larg, designul, publicitatea, mărcile etc. Toate aceste elemente au o trăsătură comună: se bazează pe noțiunile de creație și creativitate.

2.2 Noile evenimente reprezentate de ratificarea de către UE și statele membre a „tratatelor internet” ale Organizației Mondiale a Proprietății Intelectuale (OMPI) (Tratatul OMPI privind drepturile de autor – WTC, și Tratatul OMPI privind interpretările, execuțiile și fonogramele – AWPPT) nu au putut fi luate în considerare în propunerile Comisiei în 2009. Astăzi, comunicarea ține seama de această nouă realitate, precum și de Acordul internațional împotriva contrafacerii (ACIC).

2.3 Se disting două forme de proprietate imaterială (sau intelectuală): proprietatea industrială și proprietatea literară și artistică.

2.4 Marile axe de protecție a inventatorilor și creatorilor, două la număr, sunt reprezentate de cele două forme istorice ale brevetelor pentru ceea ce ține, pe de o parte, de invențiile susceptibile de aplicații industriale și, pe de altă parte, de drepturile de autor (sau versiunea mai restrictivă din common law, copyright-ul) pentru publicații și alte creații literare, audio-vizuale sau artistice, înțelese într-un sens foarte larg.

2.5 Această comunicare își propune să prezinte strategia globală concepută de Comisie, de creare a unei veritabile piețe unice a „proprietății intelectuale”, care în prezent lipsește în Europa, în vederea instaurării unui regim european al drepturilor de proprietate intelectuală (DPI) adaptat la economia de mâine și care să recompenseze eforturile de inovare și creativitate, să creeze stimulentele necesare pentru a promova inovarea în cadrul UE și să permită înflorirea diversității culturale, grație unor noi piețe de conținut, deschise și concurențiale.

2.6 Este vorba de un ansamblu de propuneri, dintre care unele reiau politici care se aplică de mult timp, dar care ar trebui armonizate și adaptate, și propuneri noi în favoarea încorporării și integrării DPI în piața unică europeană.

2.7 Unele propuneri nu sunt formulate în mod concret și mai sunt necesare câteva luni pentru a dispune de propuneri concrete privind forma de organizare a unei piețe europene a DPI și schimbările necesare în vederea armonizării protecției mărcilor. În 2012 Comisia va prezenta propuneri privind gestionarea drepturilor referitoare la muzica online.

2.8 Restul propunerilor sunt deja formulate de mult timp, cum ar fi brevetul unitar, care pare să se apropie de finalizare după trei decenii de eforturi, sau armonizarea legislațiilor și a măsurilor concrete de combatere a contrafacerii, a pirateriei produselor sau a parazitismului mărcilor, însă de acum înainte aceste propuneri sunt formulate într-un cadru armonizat și coerent, astfel încât să contribuie, împreună cu alte propuneri, la eficiența strategiei propuse.

3. Observațiile generale ale Comitetului

3.1 În opinia Comitetului, un regim european al DPI modern și totodată integrat ar contribui semnificativ la creșterea economică, la crearea de locuri de muncă durabile și la competitivitatea economiei europene – marile obiective ale Strategiei Europa 2020. În trecut Comitetul s-a pronunțat cu regularitate cu privire la acest aspect și a făcut recomandări privind proprietatea industrială și proprietatea literară și artistică pe piața unică (1).

3.2 Drepturile de proprietate intelectuală cuprind drepturile de exploatare industrială și comercială, cum sunt brevetele și modelele de utilitate, mărcile, soiurile de plante, drepturile asupra bazelor de date sau asupra schemelor electronice, desenele și modelele, indicațiile geografice, drepturile de autor și drepturile conexe, secretele de fabricație etc.

3.3 Numai industriile cunoașterii reprezintă 1,4 milioane de IMM-uri în Europa și 8,5 milioane de locuri de muncă și, comparativ cu alte sectoare economice, cunosc o creștere rapidă și continuă, participând astfel la relansarea economică.

3.4 Comisia afirmă că „DPI sunt drepturi de proprietate […]”. Acestea sunt asimilate unui drept de proprietate, dar sunt, de fapt, drepturi necorporale care îi protejează pe titulari contra copiei și concurenței și constituie excepții la libera concurență, sub formă de monopoluri temporare protejate de un titlu sau un certificat, eliberate de o autoritate de stat competentă (brevete etc.) sau recunoscute de legislația unui stat (drepturi de autor și drepturi conexe).

3.5 Titularii acestor drepturi pot să le cedeze sau pot să vândă numai dreptul de reproducere sub formă de licențe, fapt care le apropie de un drept de proprietate necorporal, dar a cărui protecție este mai incertă în practică decât cea a proprietății asupra bunurilor materiale, întrucât baza lor este diferită. Monopolurile temporare nu sunt de fapt recunoscute și protejate decât într-un scop de interes general, pentru a crește potențialul cunoștințelor și tehnologiilor, impulsionând astfel dezvoltarea industrială sau culturală.

3.6 Această dimensiune de interes general nu se regăsește în domeniul programelor de calculator, care nu sunt obligate să-și publice sursele în cazul în care sunt eliberate brevete pentru protecția lor. Dreptul european însă exclude protecția programelor de calculator prin brevete (Convenția de la München) și protejează printr-un drept derivat din dreptul de autor nu sursele, ci numai efectele produse de softul brevetat. Aceasta creează totuși o problemă, căci aceleași efecte se pot obține cu programe diferite, cu atât mai mult cu cât protecția drepturilor de autor asupra programelor de calculator prevede obligații specifice, pentru a se asigura interoperabilitatea diverselor programe, ceea ce poate autoriza decompilarea. Cu toate acestea, protecția pe o durată de cincizeci de ani, în principiu, pare excesivă într-un domeniu în care înnoirea și inovarea sunt de o rapiditate extremă și unde se aplică principiul „câștigătorul ia totul” (winner takes all) pe o piață în care tehnologiile și programele sunt într-o constantă evoluție sau transformare.

3.7 Pe de altă parte, unele mișcări se opun formelor tradiționale de protecție prin crearea de licențe publice libere, de tipul General Public Licence pentru programele de calculator și de tipul creative commons pentru domeniul literar sau artistic; este vorba, în acest caz, de o contestare a protecțiilor clasice, considerate drept frâne în calea societății cunoașterii și a informației. Aceste licențe libere, care reprezintă o parte importantă a pieței globale, ar trebui recunoscute și protejate în același fel cu celelalte licențe care reprezintă titluri de proprietate.

3.8 Protecțiile temporare pot fi afectate de derogări din motive de interes general (licențe obligatorii în cazul în care titularii drepturilor refuză să acorde licențe în anumite țări sau în materie de medicamente în caz de epidemie sau epizootie). Înainte ca acordurile TRIPS și tratatele recente ale OMPI să confere o dimensiune mai largă, dacă nu chiar universală, drepturilor necorporale ce țin de comerțul internațional, multe țări nu au acordat în trecut protecții reale sau suficiente sau au tolerat încălcări ale proprietății industriale și literare, cu scopul de a-și construi baza industrială și de a-și dezvolta cunoștințele (Japonia, anumite țări europene etc.). Acest tip de practici sunt în regres, dar, în realitate, statele pot manifesta o atitudine mai mult sau mai puțin represivă sau tolerantă față de contrafaceri (China, India etc.).

3.9 Prin dezvoltarea imobilizărilor necorporale (mărcile), o întreprindere poate să se detașeze de concurenții săi, să pună pe piață noi produse, noi concepte și, în general, să câștige în competitivitate pe alte criterii decât cel al prețurilor, ceea ce, în cele din urmă, crește numărul de clienți, generând profituri suplimentare și noi locuri de muncă. Contrafacerea și practicile parazitare se dezvoltă și amenință nu numai locurile de muncă, ci și investițiile; de asemenea, amenință sănătatea și securitatea consumatorilor, ca și încrederea acestora în mărcile contrafăcute sau copiate, reducând astfel posibilitățile de cedare a licențelor, ca și veniturile și impozitele datorate.

3.10 Or, valoarea generată de aceste active este luată în calcul tot mai mult în stabilirea valorii la bursă a marilor întreprinderi într-o economie a imobilizărilor necorporale, în contextul financiarizării acestei economii. Principalele capitalizări la bursă ale unor întreprinderi cum sunt Microsoft, Apple, IBM (cu un portofoliu de 40 000 de brevete), Google sau Facebook sunt formate în cuantum de 90 % din activele lor necorporale, acest procent variind în funcție de sectoarele economice și având totuși un nivel considerabil, între 90 % și 40 % din capitalizarea bursieră a întreprinderilor de pe piață. Noile norme contabile prevăd înscrierea în bilanț a valorilor imateriale, dar ridică probleme serioase de evaluare.

3.11 Această schimbare de scară are consecințe directe asupra noțiunii de proprietate intelectuală, care, de fapt, a suferit o schimbare de substanță față de utilizarea clasică a brevetelor și a dreptului de autor, așa cum se constată în cele mai recente convenții OMPI. Comisia a solicitat OMPI să înscrie protecția bazelor de date pe ordinea de zi a unei conferințe viitoare, în scopul încheierii unui tratat internațional.

3.12 Acest fapt explică și ACIC și condițiile în care acest tratat a fost adoptat (fără totuși a le justifica); acest tratat urmărește punerea în aplicare la nivel transfrontalier a măsurilor de protecție a proprietății brevetelor și a dreptului de autor înscrise în acordurile TRIPS ale OMC. Într-adevăr, unele țări, cum sunt China și India, blochează la Geneva adoptarea de măsuri de punere în aplicare a TRIPS, împiedicând astfel orice protecție efectivă a drepturilor necorporale în comerțul internațional.

3.13 În principiu, ACIC nu ar trebui să modifice acquis-ul comunitar, totuși orientarea lui exclusivă către întărirea protecției drepturilor titularilor prin măsuri de natură vamală, polițienească și de cooperare administrativă continuă să favorizeze o viziune specifică proprietății drepturilor; celelalte drepturi ale omului, fără îndoială drepturi fundamentale, cum sunt dreptul la informare, la sănătate, la o alimentație suficientă, la selecția semințelor de către agricultori, la cultură nu sunt luate destul în considerare, iar acest fapt va avea consecințe asupra viitoarelor legislații europene care vor fi avute în vedere la armonizarea legislațiilor statelor membre. Ca atare, concepția proprietară individualizată și exclusivă a excepțiilor temporare la libera concurență nu va rămâne fără consecințe asupra viitorului societății cunoașterii și a informației și a drepturilor omului de a treia generație, incluse în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

3.14 Trebuie observat că invențiile admise ca putând fi brevetate suportă variații considerabile, în funcție de țară, în special în ceea ce privește noile tehnologii; programele de calculator au trăsăturile lor specifice și sunt protejate prin brevete în unele locuri (în SUA) și prin dreptul de autor special în altele (Europa), dar aceste regimuri contradictorii creează, atât unul, cât și celălalt, obstacole considerabile în calea inovării și se află, de exemplu în SUA, la originea costurilor disproporționate ale apărării în instanță. Eliberarea brevetelor obișnuite duce la o puternică incertitudine juridică; SUA tocmai au reformat Biroul Statelor Unite pentru brevete și mărci comerciale (USPTO) și au revizuit sistemul de protecție a noilor tehnologii, în special a programelor de calculator, pentru a se elibera brevete de bună calitate, astfel încât să se promoveze inovația și certitudinea juridică.

3.15 Procedura de examinare a cererilor este esențială și trebuie să aibă o calitate ireproșabilă și recunoscută pentru viitorul brevet unitar, pentru a-și consacra valoarea și a evita pe cât posibil contestațiile și procesele. La Oficiul European de Brevete există personal calificat, dar ar trebui să i se aloce timp suficient pentru a studia fiecare dosar pentru a putea garanta această calitate, care ar trebui să constituie semnul distinctiv al inovației europene. De asemenea, calitatea traducerilor din limbile naționale în limbile de circulație stabilite prin Convenția de la Londra va trebui să fie tratată cu aceeași atenție, cu specialiști în traduceri tehnice; Comitetul consideră, ca atare, că nivelul actual al programelor de calculator de traducere automată încă este prea slab pentru a obține calitatea cerută de limbajul tehnico-juridic specializat și înaltul nivel de redactare a brevetelor (2).

4. Observații specifice ale Comitetului

4.1 Protecția invențiilor prin brevete

4.1.1 Potrivit Convenției de la München, invențiile care prezintă un caracter de noutate și sunt susceptibile de aplicații industriale pot face obiectul unei cereri de protecție printr-un brevet; programele de calculator, metodele de afaceri, algoritmii și ecuațiile, precum și descoperirile științifice nu sunt brevetabile. Punerea în discuție a acestor principii în ceea ce privește programele de calculator (care sunt niște algoritmi) și descoperirile genetice (genomul uman, rolul genelor) a dus la dezbateri, căci există o opoziție puternică. Statele Unite eliberează brevete în domeniul excepțiilor europene (urmând jurisprudența Curții Supreme), care astăzi pun grave probleme și generează costuri de protecție disproporționate în caz de litigiu.

4.2 Protecția programelor de calculator

4.2.1 „Directiva 91/250/CEE a Consiliului acordă protecția dreptului de autor programelor de calculator în calitate de opere literare în sensul Convenției de la Berna privind protecția operelor literare și artistice (Paris, 1971). Chestiunea stabilirii calității de autor este lăsată în mare măsură la aprecierea statelor membre ale UE. Angajatorii sunt autorizați să exercite drepturile economice aferente programelor create de salariații lor. Drepturile morale sunt excluse din cadrul directivei”. (3) Această directivă nu reglementează problema drepturilor creatorilor salariați nici în materie de drepturi de autor, și nici în cazul brevetelor.

4.2.2 Comitetul sugerează Comisiei să evalueze posibilitatea instituirii unei protecții specifice pentru programele de calculator, cu o durată foarte redusă; Directiva 91/250/CEE (4) ar putea fi revăzută pentru a reduce foarte mult durata protecției, de exemplu la cinci ani, și pentru a impune obligativitatea publicării surselor, având în vedere rapiditatea inovării și a înnoirii programelor marilor editori.

4.3 Protecția bazelor de date

4.3.1 Este vorba de o protecție sui generis, inspirată din proprietatea literară și artistică, dar cu o durată de cincisprezece ani, în vreme ce operele citate sau la care se face trimitere în anumite baze rămân supuse dreptului de autor. Legislația europeană este una dintre rarele legislații care acordă protecție creatorilor de baze de date, ce rămân în mare măsură necunoscuți de restul lumii.

4.4 Protecția schemelor de calculator

4.4.1 Cartelele electronice și procesoarele informatice fac obiectul unei protecții ad-hoc universale împotriva copierii, protecție înscrisă în Acordurile de la Marrakech (1994), care au instituit OMC.

4.5 Protecția proprietății literare și artistice

4.5.1 Dreptul de autor (în mod schematic, copyright-ul și dreptul moral al autorului), precum și dreptul de suită al artiștilor fac, de asemenea, obiectul unei protecții universale în Europa.

4.5.2 Protecția operelor, în special a cărților, filmelor și muzicii, este afectată de mijloacele moderne de reproducere digitală și transmitere prin internet. Aceste mijloace pot facilita crearea de copii de aceeași calitate ca originalul și comercializarea lor. Aceste practici sunt ilegale în Europa, dar legislațiile naționale sunt divergente, iar Comitetul susține o veritabilă armonizare a legislațiilor din perspectiva proporționalității și a echilibrului controalelor și sancțiunilor.

4.5.3 În acest domeniu s-a dezvoltat un drept european care îi protejează foarte mult pe titularii dreptului de autor și ai drepturilor conexe. Este și cazul Statelor Unite, ceea ce explică în mare parte adoptarea ACIC, procedura sa de elaborare „secretă” restrânsă numai la câteva țări și, mai ales, obiectivele sale de punere în aplicare în raport cu imposibilitatea ca proceduri practice și obligații să fie acceptate în cadrul OMC, din cauza faptului că se cere adoptarea în unanimitate, în condițiile blocajului impus de anumite țări, cum ar fi China sau India.

4.5.4 Totuși, potrivit Comitetului, abordarea ACIC urmărește întărirea continuă a poziției titularilor de drepturi în raport cu „un public” ale cărui drepturi fundamentale (viața privată, libertate de informare, secretul corespondenței, prezumția de nevinovăție) sunt din ce în ce mai slăbite prin legislații foarte favorabile distribuitorilor de conținuturi.

4.5.5 Infractorii „profesioniști” știu perfect să scape oricărei forme de control al fluxului de date pe internet, iar sancțiunile „exemplare” aplicate unor adolescenți nu pot ascunde faptul că producătorii de produse audiovizuale au întârziat cu zece ani în crearea unui model de afaceri adaptat la noile tehnologii ale informației și comunicării. În scopul reducerii costurilor procedurale și a timpului de reglementare, au fost instituite coduri de conduită în mod fragmentar, adeseori la inițiativa guvernului, coduri care îi obligă pe furnizorii de servicii de internet să pună la dispoziția furnizorilor de conținuturi audiovizuale și muzicale – sector cu un mare nivel de concentrare – numele și adresele presupușilor „copiatori” de conținuturi dobândite în mod ilegal de pe internet, ceea ce presupune și un risc de eroare. Această formă de denunț poate fi agravată prin tăierea accesului la internet al presupușilor falsificatori. Deși aceasta ar duce la reducerea activității instanțelor, și așa supraîncărcate, și ar evita ca legiuitorul să acționeze și să propună instituții oficiale de combatere a contrafacerii, într-un context de restricții bugetare, acest tip de practici private ar putea duce la derapaje. Același lucru este valabil și pentru actele legislative adoptate sub presiunea lobby-urilor de distribuire de filme și muzică, existente în diverse țări, cu rezultate în general puțin convingătoare și cu prețul încălcării drepturilor consumatorilor, care sunt, în general, total ignorați și considerați în bloc ca fiind potențiali infractori.

4.5.6 Deși este necesar în mod intrinsec să se respecte legislațiile împotriva contrafacerii, care îi protejează în cea mai mare parte pe consumatori contra riscurilor de sănătate sau securitate și locurile de muncă calificate unde se respectă drepturile lucrătorilor, ar fi de preferat să se precizeze concepția generală asupra proprietății literare și artistice, astfel încât să se reechilibreze legislațiile care trebuie armonizate, ținând seama și de drepturile consumatorilor și utilizatorilor, precum și ale lucrătorilor, asociind organizațiile reprezentative ale acestora la elaborarea normelor din aceste domenii.

4.5.7 O directivă (5) reglementează radiodifuzarea operelor prin cablu sau prin satelit. Există și alte norme europene:

— o directivă privind operele orfane (în curs de examinare de către legiuitor) (6);

— o directivă privind dreptul de închiriere și de împrumut (7) și

— excepții la dreptul de autor (8).

Aceste dispoziții fac obiectul unor rapoarte periodice. Excepțiile sau tolerările ar trebui reconsiderate din perspectiva unei afirmări clare a drepturilor utilizatorilor, printr-o legislație care să le protejeze drepturile fundamentale și impunerea de excepții, de exemplu în caz de dizabilități (9).

4.6 Propunerea Comisiei privind piața unică a drepturilor de proprietate intelectuală și comentariile Comitetului

4.6.1 S-a conturat și s-a întărit tendința permanentă de a asimila drepturile temporare protejate prin brevete, drepturi de autor și prin alte sisteme sui generis (scheme electronice, desene și modele, soiuri de plante etc.) unor drepturi de proprietate similare dreptului de proprietate asupra bunurilor mobile și imobile. Această tendință, care nu se știe dacă va fi de durată, este reluată la nivelul Comisiei și își pune o amprentă asupra strategiei propuse.

4.6.2 Această asimilare între excepțiile temporare și noțiunea de proprietate izvorâtă din dreptul roman nu are numai avantaje, poate cu excepția titularilor. Or, suspendarea dreptului concurenței și faptul că acesta este supus regimului de autorizare de către titularii care atribuie licențele nu dă naștere unui veritabil drept de proprietate cu tot ce presupune acesta. Există limitări în interes public (licențe obligatorii), caracterul teritorial al brevetelor și divergențele din legislațiile naționale, inclusiv din Europa, limitează protecția etc.

4.6.3 Cu toate acestea, tendința actuală este de a considera brevetele și licențele ca valori de plasament sau garanții pentru investiții și asistăm chiar la transformarea acestora în titluri negociabile, în vederea unor speculații financiare. Aceasta derivă din financiarizarea economiei în paralel cu dezvoltarea unei economii a imobilizărilor necorporale legată de noile tehnologii ale informației și comunicării și de noile norme contabile IFRS. Comisia ar trebui în scurt timp să-și concretizeze strategia privind piața brevetelor sub forma unui instrument de valorificare a DPI (o bursă europeană?). Problema majoră a noilor întreprinderi inovatoare din Europa constă în insuficiența legăturilor dintre cercetarea fundamentală și cea aplicată din universități și întreprinderi, precum și în insuficiența gravă de capital de risc în întreprinderile inovatoare. Comitetul atrage din nou atenția asupra practicilor societăților multinaționale din sectoarele de înaltă tehnologie, care constau din achiziționarea de IMM-uri și ingineri cu portofoliul de brevete ale întreprinderilor inovatoare, mai curând decât de licențe care ar putea fi eliberate și concurenței; aceasta urmărește utilizarea brevetelor și a celorlalte titluri de proprietate industrială pentru strategii monopoliste și anticoncurențiale.

4.6.4 Un alt pilon al strategiei reafirmă locul important al brevetului european unitar și al unui organ judiciar superior european care să unifice jurisprudența, pentru a remedia problemele grave cu care se confruntă întreprinderile, în special cele care împiedică în mare măsură accesul IMM-urilor la protecția proprietății lor industriale, și pentru a promova o mai bună cunoaștere a stării tehnicii pe piața unică.

4.6.5 Comitetul a susținut dintotdeauna cu putere demersul Comisiei de a introduce un brevet unitar, formulând totodată rezerve cu privire la anumite practici ale OEB care nu respectă în totalitate clauzele Convenției de la München în ce privește excluderea expresă a programelor de calculator, în timp ce toate brevetele privind programele de calculator sau metodele de afaceri au fost anulate de către organele judiciare naționale sesizate în caz de contestație; astfel de practici aduc atingere securității juridice, care ar trebui să guverneze obținerea unui brevet, și reprezintă o procedură costisitoare pentru solicitanți (cheltuieli de examinare, de traducere, redevența anuală, utilizarea de intermediari specializați în brevete). Devieri de acest fel nu trebuie să afecteze viitorul brevet.

4.6.6 În ceea ce privește sugestiile Comisiei de a se crea un cod european al drepturilor de autor și de a se studia fezabilitatea unui drept de autor opțional „cu efect unitar”, Comitetul consideră că acestea sunt propuneri foarte ambițioase în direcția armonizării și realizării pieței unice, dar estimează că este încă prea devreme pentru a se pronunța asupra unor simple ipoteze și invită Comisia să continue aceste studii și să prezinte propuneri concrete care să țină cont de stadiul dezvoltării acestui domeniu în diversele state membre.

4.6.7 Comitetul consideră că taxa aplicată suporturilor electronice și magnetice de orice natură, cu titlu de finanțare a copiei private, se întemeiază pe prezumția de vinovăție. Pentru CESE, copia privată constituie, dimpotrivă, o practică legitimă care permite schimbarea suportului sau a materialului și care ar trebui recunoscută ca fiind un drept al titularului legal al licenței de utilizare, în conformitate cu principiul utilizării corecte (fair use) (10).

Bruxelles, 18 ianuarie 2012 Președintele Comitetului Economic și Social European Staffan NILSSON

(1) JO C 18 din 19.1.2011, p. 105,

JO C 116 din 28.4.1999, p. 35,

JO C 32 din 5.2.2004, p. 15,

JO C 77 din 31.3.2009, p. 63

(2) Oficiul European pentru Brevete (OEB) oferă programe de traducere, dar limitate la cele trei limbi oficiale.

(3) A se vedea COM(2000) 199 final.

(4) JO L 122, 17.5.1991, p. 42.

(5) Directiva 93/83/CEE, JO L 248, 6.10.1993, p. 15.

(6) Aviz CESE: JO C 376 du 22.12.2011, p. 66.

(7) Directiva 2006/115/CE (JO L 376, 27.12.2006, p. 28).

(8) Directiva 2001/29/CE (JO L 167, 22.6.2001, p. 10).

(9) Aviz CESE: JO C 228, 22.9.2009, p. 52

(10) Această analiză este împărtășită și de CJUE în hotărârea sa în cauza Padawan.