Protocolul privind POP („protocolul privind POP”) al Convenției CEE-ONU privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi (Convention on Long-Range Transboundary Air Pollution – CLRTAP) a fost adoptat la 24 iunie 1998, la Aarhus, Danemarca. Protocolul privind POP a fost aprobat de Uniunea Europeană și de 23 de state membre . Protocolul privind POP se axează în prezent pe o listă de 16 substanțe care cuprinde unsprezece pesticide, două substanțe chimice de uz industrial și trei subproduse rezultate în mod neintenționat. În 2009, părțile au adoptat decizii pentru a include în listă șapte substanțe noi. Totuși, respectivele decizii nu au intrat încă în vigoare.

Primul plan european de punere în aplicare, intitulat „Planul comunitar de punere în aplicare” (Community Implementation Plan – CIP), a fost elaborat în 2007 [SEC (2007) 341] . Planul a fost actualizat pentru prima dată printr-un „Plan de punere în aplicare al Uniunii” (Union Implementation Plan – UIP) elaborat în 2014 [COM (2014) 306 final] și actualizat suplimentar la începutul anului 2019 [COM (2018) 848 final]. Revizuirea și actualizarea celui de al treilea plan de punere în aplicare al Uniunii a devenit necesară pentru a aborda suplimentar:

(c) să revizuiască și să actualizeze, după caz, planurile lor de punere în aplicare la intervale periodice și printr-o modalitate care urmează să fie specificată printr-o decizie a Conferinței părților.

Convenția de la Stockholm a fost adoptată în 2001 în cadrul Programului Organizației Națiunilor Unite pentru Mediu (United Nations Environment Programme – UNEP) și a intrat în vigoare în 2004. Ea promovează acțiunea la nivel mondial cu privire la un grup inițial de douăsprezece substanțe POP, obiectivul general fiind de a proteja sănătatea umană și mediul de efectul POP. Convenția impune părților să ia măsuri pentru a elimina sau a reduce eliberarea de POP în mediu. În ea se face trimitere specifică la o abordare precauționară, astfel cum se prevede în Principiul 15 din Declarația de la Rio privind mediul și dezvoltarea, din 1992. Acest principiu este pus în aplicare prin articolul 8 din Convenția de la Stockholm, care stabilește regulile de includere a substanțelor chimice suplimentare.

În anexa A la Convenția de la Stockholm sunt incluse, în prezent, 28 de substanțe chimice sau grupuri de substanțe chimice care fac obiectul unei interdicții de producere și utilizare, cu excepția cazurilor în care există derogări generice sau specifice. În plus, producerea și utilizarea DDT, un pesticid încă utilizat în multe țări în curs de dezvoltare, sunt sever restricționate, astfel cum se prevede în anexa B la Convenția de la Stockholm. Anexa B conține, de asemenea, PFOS, sărurile sale și PFOS-F, pentru care există, de asemenea, derogări și utilizări acceptabile.

Derogările generice permit cercetarea la nivel de laborator, utilizarea ca standard de referință și prezența urmelor de contaminanți neintenționați în produse chimice, amestecuri și articole. Articolele care conțin POP, fabricate sau deja în uz înainte de data intrării în vigoare a obligației relevante fac, de asemenea, obiectul unei derogări, cu condiția ca părțile să transmită Secretariatului Convenției de la Stockholm informații privind utilizările și un plan național de gestionare a deșeurilor pentru astfel de articole.

Eliberările în mediu a subproduselor rezultate în mod neintenționat și care sunt incluse în lista din anexa C [dioxine, furani, PCB, PeCB, HCB și PCN (decembrie 2016), precum și hexaclorbutadienă (decembrie 2018)], sunt supuse unei reduceri continue la minimum, scopul final fiind eliminare totală, în cazurile în care este posibil. Conform anexei C, părțile trebuie să promoveze și, în conformitate cu planurile lor de acțiune, să impună utilizarea celor mai bune tehnici disponibile pentru noi surse în cadrul principalelor lor categorii de surse identificate în părțile II și III din anexa C la Convenția de la Stockholm.

Convenția de la Stockholm prevede, în plus, identificarea și gestionarea în siguranță a stocurilor care conțin sau constau în POP. Deșeurile care conțin, constau în sau care sunt contaminate cu POP trebuie eliminate astfel încât conținutul de POP să fie distrus sau transformat ireversibil astfel încât să nu mai prezinte caracteristici specifice POP. În cazul în care acest demers nu reprezintă opțiunea preferabilă din punct de vedere ecologic sau în cazul în care conținutul de POP este mic, deșeurile pot fi eliminate într-o altă manieră ecologică. Operațiunile de eliminare care pot conduce la recuperarea sau reutilizarea POP sunt interzise în mod explicit. În ceea ce privește expedierea deșeurilor, trebuie luate în considerare normele, standardele și orientările internaționale relevante, cum ar fi Convenția de la Basel din 1989 privind controlul transporturilor transfrontaliere ale deșeurilor periculoase și al eliminării acestora.

Tabel 1: Prezentare generală a POP reglementate la nivel internațional (noile POP adăugate la Convenția de la Stockholm din 2009 sunt evidențiate în gri)

Substanță CAS Inclusă în Convenția de la Stockholm Inclusă în Protocolul CEE-ONU privind POP Inclusă în Regulamentul UE privind POP POP produși în mod intenționat Aldrin 309-00-2 Anexa A Da Da Clordan 57-74-9 Anexa A Da Da Clordecon 143-50-0 Anexa A Da Da Dieldrin 60-57-1 Anexa A Da Da Endosulfan 959-98-8 33213-65-9 115-29-7 Anexa A Nu Da Endrin 72-20-8 Anexa A Da Da Heptaclor 76-44-8 Anexa A Da Da Hexabrombifenil (HBB) 36355-01-8 Anexa A Da Da Hexabromciclododecan (HBCDD) (inclusiv izomerii săi) 25637-99-4 3194-55-6 134237-50-6 134237-51-7 134237-52-8 Anexa A Nu Da Hexabromdifenileter și heptabromdifenileter 36483-60-0;

68928-80-3;

și altele Anexa A Da Da Da Hexaclorbenzen (HCB) 118-74-1 Anexa A Da Da Alfa-hexaclorciclohexan* 319-84-6; 608-73-1 Anexa A Da: Hexaclorciclohexani (HCH: CAS: 608-73-1 ), incluzând lindan (CAS: 58-89-9) Da (toți izomerii incluzând gamma HCH găsiți în lindan) Beta hexaclorciclohexan* 319-85-7 Anexa A Lindan* 58-89-9 Anexa A Mirex 2385-85-5 Anexa A Da Da Pentaclorbenzen 608-93-5 Anexa A Da Da Pentaclorfenol (PCP) 87-86-5 și altele Anexa A Nu Da – adăugat odată cu reformarea din 2019 Bifenili policlorurați (PCB) 1336-36-3 și altele Anexa A Da Da Tetrabromdifenileter și pentabromdifenileter 40088-47-9; 32534-81-9;

și altele Anexa A Da Da Da Toxafen 8001-35-2 Anexa A Da Da DDT 50-29-3 Anexa B Da Da Acid perfluoroctan sulfonic, sărurile sale și fluorură de sulfonil perfluoroctanică (PFOS) 1763-23-1; 307-35-7,

și altele Anexa B Da Da Acid perfluoroctanoic (PFOA), sărurile sale și compuși înrudiți cu PFOA 335-67-1 Anexa A Nu Da – adăugat în aprilie 2020 PCCS – parafine clorurate cu catenă scurtă 85535-84-8; și altele Anexa A Da Da HCBD – hexaclorbutadienă 87-68-3 Anexa A Da Da PCN – naftaline policlorurate 70776-03-3 și altele Anexa A Da Da Bis(pentabromfenil)eter, cunoscut și sub denumirea de decabromdifenileter (c-decaBDE) 1163-19-5 Anexa A Nu Da – adăugat odată cu reformarea din 2019 Dicofol 115-32-2 Anexa A Nu Da – adăugat în iunie 2020 POP produși în mod neintenționat Dibenzoparadioxine policlorurate (PCDD) 1746-01-6 Anexa C Da Da Dibenzofurani policlorurați (PCDF) 1746-01-6 Anexa C Da Hexaclorbenzen (HCB) 118-74-1 Anexa C Da Da Pentaclorbenzen 608-93-5 Anexa C Da Da – adăugat odată cu reformarea din 2019 Bifenili policlorurați (PCB) 1336-36-3 și altele Anexa C Da Da PCN – naftaline policlorurate 70776-03-3 și altele Anexa C Da Da – adăugat odată cu reformarea din 2019 Hidrocarburi aromatice policiclice (HAP) 207-08-9 și altele Nu Da Da HCBD – hexaclorbutadienă 87-68-3 Anexa C Da Da – adăugat odată cu reformarea din 2019

* Lindan, alfa- și beta-hexaclorciclohexan, precum și clordecon și hexabrombifenil sunt noi POP în conformitate cu Convenția de la Stockholm, dar care au fost deja reglementați prin Protocolul privind POP și Regulamentul UE privind POP.

4.Scopul planului de punere în aplicare al Uniunii (UIP) privind POP

Convenția de la Stockholm prevede obligația tuturor părților de a dezvolta și de a depune eforturi pentru implementarea unui plan de punere în aplicare a obligațiilor care le revin în temeiul Convenției de la Stockholm. Pentru Uniune, această obligație este pusă în aplicare și prin articolul 9 din Regulamentul privind POP. Prin urmare, Comisia a elaborat (în 2007) un plan de punere în aplicare privind POP, care vizează și substanțele care intră sub incidența Protocolului privind POP . Ulterior, acest plan a fost actualizat de mai multe, în corelare cu evoluțiile Convenției de la Stockholm, a Protocolului privind POP și a legislației. UE.

Scopul general al UIP este nu numai de a îndeplini obligațiile legale, ci și de a evalua acțiunile întreprinse și de a stabili o strategie și un plan de acțiune pentru viitoarele măsuri la nivelul Uniunii referitoare la POP incluse în Convenția de la Stockholm și/sau în Protocolul CEE­ONU privind POP.

Prin urmare, UIP urmărește:

·revizuirea măsurilor existente la nivelul Uniunii privind POP;

·evaluarea eficienței și a suficienței lor pentru îndeplinirea obligațiilor care decurg din Convenția de la Stockholm;

·identificarea nevoilor de a lua măsuri suplimentare la nivelul Uniunii;

·elaborarea unui plan pentru punerea în aplicare a măsurilor suplimentare;

·identificarea și consolidarea legăturilor și a potențialelor sinergii între gestionarea POP și alte politici de mediu și alte domenii de politică; și

·creșterea gradului de informare privind POP și măsurile de control al acestora.