Securitatea cetățenilor și a întreprinderilor este o preocupare cheie a actualei Comisii. Utilizarea armelor de foc de către criminalitatea organizată și gravă și de către organizații teroriste poate provoca daune enorme societății, după cum am constatat de mai multe ori în anul acesta, în special în urma atentatelor care au avut loc la Paris și la Copenhaga. Cel mai recent, peste 120 de persoane au murit într-o serie de atacuri teroriste coordonate, comise la 13 noiembrie 2015 la Paris.

Acest lucru a fost demonstrat de recentele atacuri teroriste din lunile august și noiembrie ale acestui an, comise de rețele infracționale transnaționale care își desfășoară activitatea în mai multe state membre. Aceste rețele au profitat de normele naționale divergente privind deținerea și comerțul armelor de foc și au exploatat deficiențele schimbului transfrontalier de informații.

Părțile interesate au fost consultate prin intermediul unor chestionare și invitații la reuniuni adresate statelor membre și părților interesate din sectorul privat (reprezentanți ai asociațiilor europene de producători de arme de foc și muniție pentru uz civil, comercianți de arme pentru uz civil, vânători, colecționari, ONG-uri, instituții de cercetare etc.), prin crearea unei adrese de e-mail dedicate (JLS-FIREARMS@ec.europa.eu) pentru consultarea permanentă și printr-un studiu extern pentru sprijinirea pregătirii evaluării impactului. În plus, a fost constituit un „grup interservicii” în cadrul Comisiei.

La articolul 2 al propunerii, colecționarii sunt incluși pentru prima oară în domeniul de aplicare al directivei. Astfel cum a arătat evaluarea realizată, colecționarii se pot afla la originea traficului de arme de foc. Prin urmare, colecționarii vor avea posibilitatea să achiziționeze arme de foc, dar numai sub rezerva autorizării/declarării.

Propunerea nu are nicio implicație pentru bugetul Uniunii.

Toate părțile interesate (de la autoritățile statelor membre până la experți și reprezentanți ai producătorilor) consideră că există o nevoie reală ca statele membre să facă schimb de informații privind armele de foc și că acest lucru este o chestiune importantă. În plus, cooperarea nu ar trebui să fie limitată la schimbul de informații între statele membre, ci ar trebui să fie implicate și părțile interesate din sectorul public și privat. O comunicare sporită este considerată esențială în scopul obținerii de informații secrete, al operațiunilor comune și al gestionării. Cu toate acestea, o bună practică ar consta în a pune accentul pe modalități de a face schimb de informații prin căi electronice, mai degrabă decât prin organizarea de reuniuni. În plus, ar trebui să se ia în considerare faptul că există deja platforme în cadrul cărora pot avea loc astfel de discuții, atât la nivel operațional, cât și la nivel de reglementare.

Directiva în vigoare nu include armele de alarmă, cele de semnalizare, cele de protejare etc. Se propune definirea unor criterii comune privind „armele de alarmă” pentru a preveni convertibilitatea lor în arme de foc adevărate. Aceste criterii ar trebui, bineînțeles, să se aplice atât armelor de alarmă fabricate în UE, cât și armelor importate.

Evaluarea Directivei privind armele de foc și alte studii pregătitoare au demonstrat utilizarea tot mai frecventă a internetului drept canal pentru vânzarea armelor de foc și dificultățile de a controla aceste tranzacții în viitor. Utilizarea în viitor pe scară mai largă a achiziționării prin mijloace de comunicare la distanță poate conduce la o creștere a riscului grav de fraudă legat de această metodă de vânzare. Având în vedere că anumite arme de foc utilizate în atacurile teroriste recente au fost asamblate ilegal din componente cumpărate legal prin intermediul internetului, a nu reglementa acest canal de vânzări ar constitui un risc semnificativ. În plus, va fi mai dificil să se verifice online legalitatea autorizațiilor pentru deținerea de arme. Riscul este chiar mai ridicat în cazul achiziționării din țări terțe.

(13)În plus, riscul conversiei armelor de alarmă și a altor tipuri de arme cu gloanțe oarbe în arme de foc adevărate este ridicat, iar în unele atacuri teroriste au fost utilizate arme convertite. Prin urmare, este esențial să fie rezolvată problema utilizării, pentru săvârșirea de infracțiuni, a armelor de foc convertite, în special prin includerea acestor arme în domeniul de aplicare al directivei. Ar trebui să fie adoptate specificații tehnice cu privire la armele de alarmă și cele de semnalizare, precum și la armele de spectacol și cele acustice, astfel încât să se asigure faptul că aceste arme nu pot fi convertite în arme de foc.

(7)Luând în considerare riscul ridicat al reactivării armelor dezactivate în mod necorespunzător și pentru a îmbunătăți securitatea în întreaga Uniune, prezenta directivă ar trebui să se aplice armelor de foc dezactivate. În plus, ar trebui introduse norme mai stricte în ceea ce privește cele mai periculoase arme de foc, pentru a se asigura că nu este permisă posesia armelor de foc respective și nici comerțul cu acestea. Normele menționate ar trebui să se aplice armelor de foc din categoria respectivă chiar și după ce acestea au fost dezactivate. În cazul în care aceste norme nu sunt respectate, statele membre ar trebui să ia măsurile corespunzătoare, inclusiv distrugerea armelor de foc în cauză.

(4)Organismele care au ca obiect de interes aspecte de natură culturală și istorică ale armelor, care sunt recunoscute ca atare de statul membru pe teritoriul căruia sunt stabilite și care dețin arme de foc clasificate în categoria A achiziționate înainte de data intrării în vigoare a prezentei directive ar trebui să poată deține în continuare armele de foc respective, sub rezerva autorizării de către statul membru în cauză și cu condiția ca armele de foc respective să fie dezactivate.

„Pe durata întregii lor perioade de activitate, armurierii și intermediarii trebuie să țină un registru în care trebuie să fie înscrise intrările și ieșirile tuturor armelor de foc aflate sub incidența prezentei directive, precum și caracteristicile care permit identificarea și urmărirea armelor de foc, în special tipul acestora, marca, modelul, calibrul și numărul de serie ale acestora și numele și adresa persoanelor care le-au furnizat și achiziționat.

(2)Sistemul menționat la alineatul (1) include cel puțin un control privind integritatea personală și profesională și competențele armurierului sau intermediarului. Dacă este vorba despre o persoană juridică, controlul vizează atât persoana juridică, cât și persoana care conduce întreprinderea respectivă.”

(6)Articolele 5 și 6 se înlocuiesc cu următorul text:

„Articolul 5

(1)Fără a aduce atingere articolului 3, statele membre autorizează achiziționarea și deținerea de arme de foc numai de către persoanele care au un motiv întemeiat și care:

(a)au împlinit cel puțin vârsta de 18 ani, cu excepția cazurilor de deținere de arme de foc în scopul practicării vânătorii sau a tirului sportiv, cu condiția ca, în acest caz, persoanele sub 18 ani să aibă permisiunea părinților, să se afle sub îndrumarea părinților sau sub îndrumarea unei persoane adulte care deține un permis pentru arme de foc sau pentru o armă de vânătoare valabil sau să practice aceste activități în cadrul unui centru de instruire care deține licență sau este autorizat în alt mod;

(b)nu sunt susceptibile de a reprezenta un pericol pentru propria persoană, pentru ordinea publică sau siguranța publică. Se consideră că existența unei condamnări pentru săvârșirea cu intenție și cu violență a unei infracțiuni indică un astfel de pericol.

(2)Statele membre prevăd controale medicale standard pentru eliberarea sau reînnoirea autorizațiilor menționate la alineatul (1) și retrag autorizațiile în cazul în care oricare dintre condițiile pe baza cărora au fost acordate nu mai este îndeplinită.

Statele membre nu pot interzice persoanelor rezidente pe teritoriul lor să dețină o armă achiziționată într-un alt stat membru decât dacă interzic achiziționarea aceleiași arme pe teritoriul lor.

Articolul 6

Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a interzice achiziționarea și deținerea de arme de foc și de muniții clasificate în categoria A și pentru a distruge armele de foc și munițiile care sunt deținute cu încălcarea acestei dispoziții și care sunt confiscate.

Statele membre pot autoriza organismele care au ca obiect de interes aspecte de natură culturală și istorică ale armelor și care sunt recunoscute ca atare de statul membru pe teritoriul căruia sunt stabilite să dețină în continuare arme de foc clasificate în categoria A achiziționate înainte de [data intrării în vigoare a prezentei directive], cu condiția ca armele de foc respective să fie dezactivate în conformitate cu dispozițiile de punere în aplicare a articolului 10b.

Achiziționarea de arme de foc, de piese și de muniție pentru acestea din categoriile A, B și C prin mijloace de comunicare la distanță, astfel cum sunt definite la articolul 2 din Directiva 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului(*), este autorizată numai în cazul armurierilor și intermediarilor și face obiectul unui control strict efectuat de statele membre.

____________________________________________________________________

(*) Directiva 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 1997 privind protecția consumatorilor cu privire la contractele la distanță (JO L 144, 4.6.1997, p. 19).”

(7)La articolul 7 alineatul (4) se adaugă următorul paragraf:

„Perioadele maxime nu depășesc cinci ani. Autorizația poate fi reînnoită în cazul în care condițiile pe baza cărora a fost acordată sunt îndeplinite în continuare.”

(8)Se introduc următoarele articole 10a și 10b:

„Articolul 10a

Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că nici armele de alarmă și cele de semnalizare, nici armele de spectacol și cele acustice nu pot fi convertite în arme de foc.

Comisia adoptă specificații tehnice cu privire la armele de alarmă și cele de semnalizare, precum și la armele de spectacol și cele acustice, pentru a se asigura faptul că aceste arme nu pot fi convertite în arme de foc.