RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 126/26

Avizul Comitetului Regiunilor – Inegalitățile în materie de sănătate în Uniunea Europeană

2014/C 126/07

I. RECOMANDĂRI POLITICE

COMITETUL REGIUNILOR

Introducere

1. salută raportul Comisiei (1), o actualizare cu privire la progresele înregistrate în punerea în aplicare a comunicării din 2009 (2), care prezenta un program de acțiuni de combatere a inegalităților în materie de sănătate; recunoaște caracterul complet și intermediar al raportului, însă consideră că ar fi util să se evidențieze cât de reușite sunt anumite acțiuni individuale și să fie prioritizate cele care urmează a fi continuate și completate;

2. consideră că sănătatea și bunăstarea fiecărei persoane și ale populației reprezintă cea mai importantă resursă. În ciuda dispozițiilor articolului 35 din Carta Drepturilor Fundamentale a UE, dimensiunea inegalităților în materie de sănătate existente între statele membre și în cadrul acestora rămâne o provocare pentru angajamentul UE în direcția solidarității, coeziunii sociale, economice și teritoriale, drepturilor omului și egalității de șanse;

3. recunoaște că elementele determinante ale sănătății includ o gamă foarte largă de factori personali, sociali, economici și de mediu, relațiile care se stabilesc între acești factori influențând sănătatea individuală și pe cea a populației. Inegalitățile în materie de sănătate își au originea în mare măsură în dezavantajele socioeconomice, sănătatea și bunăstarea fiind afectate în același timp în mod nemijlocit de deciziile politice adoptate de autorități la toate nivelurile, de alegerile individuale pe care persoanele le fac cu privire la modul lor de viață sau la modul în care participă în comunitatea din care fac parte, de factori biologici și de considerente geografice;

4. subliniază că, dată fiind diversitatea factorilor implicați, inegalitățile în sănătate nu pot fi reduse doar prin măsuri luate în sectorul sănătății; ele necesită intervenția tuturor celor a căror activitate promovează sănătatea și bunăstarea, prin planuri integrate și coordonate care ar trebui să implice toate nivelurile de guvernare, prin implementarea aspectelor legate de sănătate în toate politicile și printr-un angajament mai amplu din partea societății; subliniază că angajamentul factorilor politici și administrativi în direcția abordării strategice a inegalităților în materie de sănătate reprezintă o condiție prealabilă a stimulării și implementării acesteia;

5. deși recunoaște diversitatea sistemelor de sănătate de pe teritoriul UE, subliniază că autoritățile locale și regionale dețin roluri-cheie în asigurarea serviciilor de sănătate publică, în promovarea sănătății și în prevenție; totodată, politicile din unele domenii (ocuparea forței de muncă, locuințe, transporturi, amenajarea teritoriului, protecția mediului, siguranță publică) țin de competența autorităților locale și regionale, garantând calitatea lor de actori-cheie în promovarea sănătății publice și în reducerea inegalităților în materie de sănătate; consideră că, adeseori, abordările intersectoriale, cruciale pentru reducerea inegalităților în materie de sănătate, sunt dezvoltate și implementate mai precis și mai eficient, iar rezultatele lor sunt mai bine și mai precis reflectate la nivel local și regional;

6. își exprimă preocuparea cu privire la actualul climat economic, care reprezintă o amenințare serioasă, în condițiile în care reducerea bugetelor alocate sănătății se adaugă la provocările bine documentate legate de îmbătrânirea populației, făcând finanțarea serviciilor de sănătate și mai dificilă. Reducerea inegalităților în materie de sănătate trebuie văzută ca un pas esențial, în condițiile în care multe autorități din statele membre se ocupă de reforma sistemelor lor de sănătate, pentru a le face mai eficiente şi mai durabile;

7. constată că, așa cum se precizează clar în raport, „unele inegalități în materie de sănătate sunt legate de diferențele existente în ceea ce privește calitatea și eficiența serviciilor de sănătate de pe teritoriul UE” (3); consideră că este posibil ca publicarea simultană a Raportului Marmot privind inegalitățile în materie de sănătate în UE (4) să fi întărit această afirmație și să fi contribuit la orientarea concluziilor raportului într-o direcție mai concretă;

Inegalități în materie de sănătate: realități și cifre

8. își exprimă regretul că raportul confirmă persistența unor inegalități importante și inacceptabile în materie de sănătate, între statele membre, precum și în interiorul acestora. În ultimii ani, nivelul inegalităților s-a redus pentru un număr mic de indicatori, a rămas neschimbat pentru alții și s-a înrăutățit pentru alți câțiva; atrage atenția cu precădere asupra diferențelor foarte mari existente între statele membre în ceea ce privește speranța de viață sănătoasă, care este de aproape 19 ani, ceea ce înseamnă că, deși speranța de viață poate crește, persoanele trăiesc mai mult timp având boli cronice;

9. salută faptul că rata mortalității a scăzut, iar speranța de viață a înregistrat o creștere. Totuși, aceste progrese sunt încă fragile, având în vedere accentuarea tendințelor negative legate de obezitate, diabet și sedentarism; dacă nu este abordată, creșterea estimată a incidenței bolilor cronice anunță un viitor nesănătos și scump;

10. obstacolele ce împiedică accesul la serviciile de sănătate (printre care se numără costurile, distanța și timpul de așteptare) sunt extrem de mari în unele state membre; mai mult, tipul și calitatea tratamentului medical primit depind adesea de serviciile disponibile în zona în care locuiește persoana în cauză; atrage atenția asupra beneficiilor pe care le prezintă pentru societate stimularea medicilor și a serviciilor de sănătate, în vederea stabilirii lor în zone defavorizate și izolate;

11. având în vedere că există variații sociale ale stării de sănătate, consideră că o cerință esențială pentru eliminarea inegalităților în materie de sănătate constă mai degrabă în aplicarea conceptului de aliniere la un nivel superior decât a celui de nivelare statistică a diferențelor, în vederea alinierii stării de sănătate a tuturor categoriilor de populație la nivelul persoanelor cu cel mai bun nivel de sănătate;

Progrese în implementarea „solidarității în domeniul sănătății”

12. salută Acțiunea comună privind inegalitățile în materie de sănătate 2011-2014, la care participă 15 state membre; sprijină extinderea acestei inițiative, cu o angajare mai mare și acțiuni mai concrete, dată fiind necesitatea de a asigura continuitate în prioritizarea problematicii și de a valorifica progresele înregistrate; totodată încurajează luarea în considerare a unor mecanisme de cofinanțare mai flexibile în vederea angajării în Acțiunea comună;

13. încurajează introducerea și implementarea – la nivelurile de guvernare corespunzătoare – a unor strategii intersectoriale orizontale, prevăzute cu resurse financiare adecvate, întrucât reducerea inegalităților în materie de sănătate va necesita fără îndoială angajamentul mai multor ministere și niveluri de guvernare care adeseori sunt în competiție pentru resurse și au o viziune fragmentată asupra problematicii; strategiile la nivel național pot servi ca punct de plecare la elaborarea strategiilor de la nivel local și regional și vice-versa;

Îmbunătățirea bazei de date și de cunoștințe

14. susține programele în curs menite să disemineze informațiile legate de proiectele de succes, pentru a construi o punte de legătură între cercetare, politică și practică și pentru a încuraja inițierea unor proiecte similare; cu toate acestea, având în vedere abundența de informații cu care au de-a face factorii de decizie politică și specialiștii, se declară în favoarea prezentării într-un mod accesibil și concis a acestor informații; încurajează în special mesajele mai scurte, în spatele cărora stau exemple de succes; recomandă totodată dezvoltarea și promovarea unui portal de referință pentru accesul la informații;

15. salută importantele angajamente de colaborare dintre Comisia Europeană și agențiile internaționale sau părțile interesate din sectorul public și recomandă stabilirea unor relații de parteneriat cât mai strânse cu OMS – Europa în coordonarea politicilor, partajarea resurselor și promovarea inițiativelor precum Healthy Cities, Regions for Health Network a Organizației Mondiale a Sănătății sau rețeaua mondială Age-Friendly Cities and Communities; de asemenea, salută consolidarea cooperării prin intermediul programelor de lucru ale agențiilor respective ale UE;

16. în absența datelor necesare, măsurarea progreselor este extrem de dificilă, motiv pentru care îndeamnă toate autoritățile să continue să facă eforturi pentru a pune la punct „indicatori europeni centrali în domeniul sănătății” (ECHI); indicatorii ar trebui elaborați în strâns dialog cu reprezentanții nivelului local și regional; în măsura posibilului, aceasta ar trebui să faciliteze eforturile la nivel subnațional în vederea combaterii inegalităților în materie de sănătate; subliniază că este necesar să se evite dublarea sarcinilor administrative pentru colectarea datelor, având în vedere diversele obligații de raportare la nivel național și internațional;

17. salută programul UE de cercetare privind inegalitățile în materie de sănătate și propune ca subiectele unor cercetări viitoare să includă: eficacitatea intervențiilor de reducere a inegalităților în materie de sănătate; factorii care influențează diferențele de „ani de viață sănătoasă”; o mai bună analiză a studiilor longitudinale pentru o mai bună înțelegere a factorilor ce afectează inegalitățile în materie de sănătate; indicatorii pentru sănătate mintală; motivele pentru care unele regiuni cu un nivel scăzut al PIB-ului au indicatori de sănătate buni și viceversa;

Obținerea angajamentului din partea întregii societăți

18. reamintește că realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020 este esențială pentru combaterea inegalităților în materie de sănătate și subliniază legătura dintre sănătatea populației și eficiența și durabilitatea unei economii; în același timp subliniază că țintele stabilite la nivel central trebuie să se traducă prin realizări tangibile și rezultate măsurabile în mod concret la nivel local și regional;

19. subliniază că readucerea șomerilor în câmpul muncii și asigurarea unor locuri de muncă sănătoase sunt fundamentale pentru sănătatea populației; subliniază că, în calitatea lor de condiții prealabile obligatorii pentru combaterea inegalităților în materie de sănătate, reducerea șomajului pe termen lung și a celui în rândul tinerilor este absolut prioritară; își exprimă preocuparea pentru efectele actuale și pe termen lung asupra sănătății fizice și mentale a persoanelor care se simt excluse de la posibilitatea de a-și aduce contribuția în societate;

20. insistă asupra necesității de a crea rețele puternice de sprijin social, întrucât susținerea din partea familiei, a prietenilor și a comunității locale determină îmbunătățirea nivelului de sănătate, inclusiv a celei mentale; este valabil cu precădere în cazul persoanelor în vârstă cu probleme de izolare, de mobilitate și de comunicare;

21. având în vedere că bugetele pentru publicitate în cazul bunurilor de consum și al serviciilor neglijează informațiile referitoare la sănătate și că îmbunătățirea stării de sănătate necesită contribuția societății în ansamblul său, consideră imperativă implicarea sectorului privat, prin inițiative de responsabilizare socială a întreprinderilor sau prin măsuri legislative ori fiscale, astfel încât să se încurajeze practici mai sănătoase pentru societate, cum ar fi, de exemplu reducerea deșeurilor de alimente perisabile, o etichetare mai clară ori indicarea mai clară a costurilor de energie etc.;

22. sprijină analiza modului în care măsurile fiscale pot fi utilizate pentru a descuraja consumul de tutun, abuzul de alcool și excedentul de grăsimi saturate, zahăr și sare din anumite alimente prelucrate, astfel încât costurile pe care acestea le provoacă sănătății publice și altor servicii de interes public să se reflecte într-o mai mare măsură. De asemenea, sprijină măsuri echivalente care să stimuleze consumul de produse alimentare mai sănătoase și un stil de viață mai sănătos, pentru a încuraja schimbările de comportament;

23. consideră că politicile de guvernanță corespunzătoare ar trebui să vizeze asigurarea unui nivel de sănătate corespunzător, prin efectuarea unor studii de impact în domeniu, pentru a garanta că măsurile de politică publică îmbunătățesc sănătatea și bunăstarea populației, reducând, în același timp, inegalitățile în acest domeniu;

Satisfacerea necesităților grupurilor vulnerabile

24. consideră că asigurarea unui start bun în viață pentru copii este crucială, deoarece momentul cel mai adecvat pentru a interveni în vederea reducerii inegalităților și îmbunătățirea rezultatelor în materie de sănătate este înainte de naștere și în fragedă copilărie. Recomandă ca, în cadrul programelor vizând reducerea inegalităților, să se acorde o atenție specială sănătății în rândul copiilor și evidențiază importanța disponibilității unor servicii de îngrijire a copilului de calitate; aceste măsuri asigură un randament mai mare decât intervențiile ulterioare;

25. atrage atenția asupra efectelor pozitive ale programelor de formare a părinților în sensul educației pozitive (positive parenting) (5), bazate pe date concrete și eficiente din punct de vedere al costurilor, care oferă părinților strategii practice, ajutându-i în gestionarea comportamentului propriu și pe cel al copiilor, și încurajează utilizarea la o scară mai largă a acestor programe, în special în cazul copiilor și părinților în situație de risc;

26. consideră că, în prezent, obezitatea în rândul copiilor reprezintă una dintre cele mai serioase probleme. Pe un fond caracterizat de un decalaj socioeconomic vizibil de la o vârstă fragedă, există o tendință pronunțată ca problemele de greutate de la vârsta copilăriei să se transmită la vârsta adultă, influențând dezvoltarea și agravând rezultatul bolilor cronice, care pot fi invalidante, atât pentru sănătatea economică a sistemelor de sănătate, cât și pentru sănătatea individuală; așteaptă cu interes proiectul de plan de acțiune al Comisiei Europene pentru combaterea acestei probleme;

27. având în vedere că OMS a atribuit aproximativ 60% din povara morbidității din Europa unui număr de șapte factori de risc principali (6), consideră că combaterea acestor factori de risc și creșterea așteptărilor legate de sănătate, în special prin intermediul educației, sunt elemente esențiale pentru reducerea inegalităților în materie de sănătate și militează pentru concentrarea din ce în ce mai mare pe grupuri specifice, prin intermediul TIC și al platformelor de comunicare socială, precum și prin promovarea unor modele, astfel încât informațiile cu privire la sănătate și la un stil de viață sănătos să fie prezentate într-o formă accesibilă și credibilă, ținându-se seama de faptul că consecințele pe termen lung asupra sănătății pot să nu reprezinte o prioritate imediată pentru unele persoane;

28. încurajează Comisia să promoveze împărtășirea experiențelor în domeniul educației în materie de sănătate și de promovare a unui mod de viață sănătos, iar la nivel de prevenție, să promoveze diagnosticarea precoce și tratamentul problemelor legate de consumul de alcool, fumat, regimul alimentar, obezitate și consumul de droguri; mai mult, îndeamnă autoritățile statelor membre să promoveze activitatea fizică, un mod de viață sănătos și programele vizând dobândirea aptitudinilor esențiale pentru viață (cunoștințe generale în domeniul sănătății, științe fundamentale, abilitatea de filtrare critică a informației, competențe numerice pentru întocmirea unui buget etc.), cu accent deosebit pe tineri și pe grupurile vulnerabile;

29. întrucât persoanele în vârstă pot fi afectate de conjugarea unei serii de factori precum veniturile reduse, afecțiunile cronice, problemele de izolare sau de mobilitate și în condițiile creșterii speranței de viață, subliniază importanța îndeplinirii obiectivelor cuprinse în Parteneriatul european pentru inovare în domeniul îmbătrânirii active și în condiții bune de sănătate și sprijină implementarea pe scară largă a planurilor de acțiune ale acestuia; de asemenea, dorește să promoveze Declarația de la Dublin privind orașele și comunitățile europene favorabile persoanelor în vârstă 2013 (7);

30. subliniază că programele de sănătate publică care reduc inegalitățile în materie de sănătate pot fi eficiente din punctul de vedere al costurilor, de exemplu, depistarea, identificarea și tratamentul în cazul grupurilor de risc în cazurile în care problemele de sănătate moștenite pot crește probabilitatea evoluției către anumite boli; se poate argumenta în favoarea susținerii cu prioritate a acestor programe (de exemplu, îmbunătățirea accesului la depistarea cancerului de col uterin pentru femeile cu venituri reduse), din considerente de eficiență;

31. subliniază necesitatea de a combate inegalitățile în materie de sănătate prin intermediul autorităților și serviciilor de la nivel local și al organizațiilor active în domeniul dezvoltării comunității, care sunt cel mai bine plasate atât pentru a înțelege nevoile grupurilor vulnerabile de pe plan local, cât și pentru obținerea celei mai bune implicări în programele în domeniu;

Sporirea contribuției politicilor UE

32. deși autoritățile din cadrul statelor membre sunt responsabile de organizarea și furnizarea serviciilor de sănătate, raportul și acțiunile Comisiei menite să sprijine și să coordoneze eforturile statelor membre pot fi considerate conforme cu aplicarea principiilor subsidiarității și proporționalității; este de părere că diferite politici și programe de finanțare ale UE, inclusiv în unele domenii precum afacerile sociale, cercetare și inovare, învățământ, energie, dezvoltare rurală și politica regională pot influența sănătatea și factorii determinanți ai acesteia și pot contribui la reducerea inegalităților în acest domeniu;

33. salută setul de obiective tematice ale Comisiei, considerându-le un mijloc de orientare a cheltuielilor, precum și includerea obiectivului de reducere a inegalităților în materie de sănătate printre prioritățile de finanțare ale FEDER; consideră că includerea aspectelor legate de sănătate în diverse programe și fluxuri de finanțare ale UE reprezintă un imbold suplimentar pentru strategiile intersectoriale la nivel înalt; este de acord cu condiționalitățile ex-ante stabilite în Regulamentul privind dispozițiile comune și consideră că, pentru a obține efectele dorite, orice cadru politic strategic elaborat pe baza acestuia trebuie să se aplice la nivelul operațional adecvat;

34. își exprimă preocuparea în raport cu recunoscuta lipsă de capacitate a sistemelor de sănătate de a promova investițiile care să combată inegalitățile în materie de sănătate (8); subliniază că dezvoltarea capacității de a atrage și investi cu succes fondurile UE trebuie să fie ridicată la rang de prioritate; în acest sens, sprijină promovarea unor resurse precum Applying EU Structural Funds al Equity Action și reiterează necesitatea unor puncte de contact sprijinite cum se cuvine în statele membre;

35. subliniază că sprijinirea eforturilor depuse de sistemele de sănătate și de autoritățile locale și regionale este crucială în toate etapele ciclului de programare a fondurilor FSI, pentru a garanta că îmbunătățirea sistemului medical este tratată cu prioritate, în special în contextul aplicării marjei de apreciere permise de programele operaționale, deoarece în toate regiunile există adesea zone de sărăcie delimitate;

36. își exprimă dezamăgirea în legătură cu faptul că reducerea inegalităților în materie de sănătate nu reprezintă un obiectiv specific în cadrul inițiativei Health for Growth; într-un context mai larg, încurajează urmărirea unui echilibru între investițiile în infrastructură și cele în măsuri de sănătate preventive; încurajează un echilibru, în cadrul investițiilor în infrastructură, între proiectele de anvergură de dezvoltare a spitalelor (acolo unde acestea sunt eligibile) și serviciile medicale integrate, mai accesibile, la nivel de comunitate; subliniază totodată necesitatea de evaluare a cheltuielilor UE, care să se concentreze pe efectele, sustenabilitatea și randamentul investiției;

37. încurajează autoritățile și organismele de resort ca, la promovarea proiectelor transfrontaliere pentru reducerea inegalităților în materie de sănătate, să recurgă la gruparea europeană de cooperare teritorială (GECT), de exemplu în ceea ce privește infrastructura și accesul la cele mai moderne echipamente medicale;

Concluzii

38. în condițiile creșterii presiunilor demografice și bugetare, salută inițiativele mai ample, la nivelul UE, menite să sprijine autoritățile din statele membre în construirea unor sisteme de sănătate sustenabile și eficiente, în special prin investiții în asistența medicală preventivă, pentru a reduce costurile viitoare pe termen lung și a reforma sistemele de sănătate, în vederea asigurării un acces echitabil la asistență medicală de calitate;

39. salută progresele înregistrate în contextul acțiunilor Comisiei de combatere a inegalităților în materie de sănătate, însă subliniază că trebuie să se depună eforturi suplimentare la toate nivelurile de guvernare; de exemplu, prin intermediul procesului semestrului european, există oportunități de evidențiere a problematicii inegalității în materie de sănătate în statele membre; în mod similar, autoritățile locale și regionale au capacitatea de a stabili și pune în aplicare strategii de reducere a acestor inegalități la nivelurile subnaționale, prin intermediul unor acțiuni eficiente din punctul de vedere al costurilor și bazate pe date concrete, în cadrul cărora resursele să fie concentrate pe grupurile cele mai vulnerabile;

40. date fiind responsabilitățile autorităților locale și regionale, CoR își exprimă dorința de a participa la inițiativele relevante ale Comisiei Europene și își pune la dispoziție, în acest scop, resursele proprii; ar aprecia pregătirea, de către Comisia Europeană, în următorii trei ani, a unui raport intermediar suplimentar, care să prezinte informații actualizate cu privire la progresele realizate;

Bruxelles, 31 ianuarie 2014 Președintele Comitetului Regiunilor Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

(1) Raport privind inegalitățile în materie de sănătate în Uniunea Europeană, SWD(2013)328.

(2) Solidaritate în sănătate: reducerea inegalităților în materie de sănătate în UE, COM(2009)567.

(3) SWD (2013) 328 final, p. 20.

(4) Raport privind inegalitățile în materie de sănătate în UE, M. Marmot et al. – Comisia Europeană (în curs de publicare).

(5) De exemplu, http://www.triplep.net/glo-en/home

(6) Hipertensiunea, consumul de tutun, abuzul de alcool, nivelul ridicat de colesterol, excesul de greutate, aportul redus de fructe și legume și sedentarismul: Mortalitatea și povara morbidității atribuite anumitor riscuri majore la adresa sănătății – OMS, Riscuri la adresa sănătății la nivel mondial (Mortality and burden of disease attributable to selected major health risks – WHO Global Health Risks), 2009.

(7) http://www.ahaconference2013.ie/dublin_declaration/dublin_declaration_text

(8) SWD(2013), p. 16.