În plus, mai multe instrumente de politică de la nivelul Uniunii sprijină punerea în aplicare a reformelor și a investițiilor. Programul de sprijin pentru reforme structurale acordă în prezent statelor membre sprijin tehnic pentru elaborarea și punerea în aplicare a reformelor. Fondurile Uniunii finanțează proiecte de investiții în domeniile de politică abordate de fondurile Uniunii, care necesită o concentrare tematică a finanțării și cu condiția îndeplinirii unei serii de condiții favorizante înainte de efectuarea plăților. InvestEU acordă finanțare pentru proiecte din cadrul a diferite componente de politică, dar care nu au legătură în mod necesar cu eforturile de reformă.

Din motive de celeritate și în vederea ajungerii cât mai rapid posibil la un acord între colegiuitori, prezenta propunere de regulament se bazează pe cea mai recentă versiune a textului discutat de colegiuitori privind propunerea de instituire a Programului de sprijin pentru reforme, care a fost adoptată de Comisie la 31 mai 2018 ca parte a cadrului financiar multianual (CFM) pentru perioada 2021-2027, și aduce modificările necesare acesteia pentru a reflecta obiectivele revizuite și modul de punere în aplicare adaptat al noului instrument. Prin urmare, prezenta propunere înlocuiește propunerea Comisiei privind Programul de sprijin pentru reforme, care este retrasă. În consecință, este retrasă și propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind un cadru de guvernanță al instrumentului bugetar pentru convergență și competitivitate pentru zona euro. În plus, Comisia prezintă și o propunere separată de regulament [COD...] privind acordarea de sprijin tehnic statelor membre.

Având în vedere eliminarea treptată a măsurilor de izolare, o redresare durabilă necesită o orientare strategică în materie de politici de atenuare a impactului economic și social al crizei, prin încurajarea convergenței economice și a rezilienței, contribuind astfel la o creștere durabilă pe termen lung. Acest lucru include facilitarea dublei tranziții către o societate mai verde și mai digitală, asigurând totodată autonomia strategică a Uniunii. Experiențele anterioare au arătat că investițiile sunt adesea reduse în mod drastic în timpul crizelor. Totuși, este esențial să se sprijine investițiile în această situație specială. În plus, este necesar să se abordeze provocările economice și sociale majore legate de această criză pentru a preveni o pierdere de durată în ceea ce privește capacitatea de producție și ocuparea forței de muncă (efectul de histerezis), protejând astfel reziliența economică și socială. În plus, o redresare durabilă și rezilientă necesită un cadru propice tipului corespunzător de investiții și de reforme. De asemenea, este crucial ca strategiile de redresare instituite de statele membre să integreze în mod adecvat provocările legate de tranziția verde și de cea digitală și să sprijine investițiile și reformele în aceste două domenii-cheie.

În conformitate cu articolul 175 (al treilea paragraf) din TFUE, Mecanismul de redresare și reziliență instituit în temeiul regulamentului are drept obiectiv să contribuie la consolidarea coeziunii, prin măsuri care să permită statelor membre în cauză să se redreseze mai rapid și într-un mod mai durabil în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19 și să devină (mai) reziliente.

Având în vedere caracterul temporar al schemei de finanțare a mecanismului în raport cu redresarea economică a statelor membre, aceste resurse vor fi disponibile până la 31 decembrie 2024, atât în ceea ce privește sprijinul financiar nerambursabil, cât și sprijinul sub formă de împrumut.

Pachetul financiar pentru punerea în aplicare a mecanismului este de 602 905 000 000 EUR (în prețuri curente). Pachetul va fi finanțat din operațiunile de împrumut ale Uniunii prevăzute în Regulamentul (UE) XXX/XX (Regulamentul EURI). Suma va fi pusă la dispoziția statelor membre sub forma unui sprijin nerambursabil în cadrul gestiunii directe (în valoare totală de 334 950 000 000 EUR) și sub formă de împrumuturi în valoare de până la 267 955 000 000 EUR. Sumele destinate sprijinului nerambursabil constituie venituri alocate externe în sensul articolului 21 alineatul (5) din Regulamentul financiar.

Propunerea are un efect pozitiv asupra protejării și a dezvoltării drepturilor fundamentale ale Uniunii, presupunând că statele membre ar solicita și ar primi sprijin în domenii conexe. De exemplu, sprijinul acordat în domenii cum ar fi piețele forței de muncă și securitatea socială, asistența medicală, educația, mediul, proprietatea, administrația publică și sistemul judiciar poate susține drepturi fundamentale ale Uniunii precum demnitatea, libertatea, egalitatea, solidaritatea, drepturile cetățenilor și justiția.

Se stabilesc, de asemenea, norme privind plățile și alte aspecte financiare, inclusiv suspendarea și anularea; mai precis, statul membru poate transmite cereri de plată de două ori pe an; plățile contribuției financiare sau ale sprijinului suplimentar sub formă împrumut ar trebui achitate în tranșe, pe baza îndeplinirii țintelor și a obiectivelor de etapă (articolul 19).

Statele membre vor putea primi o contribuție financiară sub formă de sprijin nerambursabil. Pentru fiecare stat membru, se va stabili o sumă maximă pe baza unei chei de repartizare definite (anexa I). Aceste sume vor fi calculate pe baza populației, a relației de proporționalitate inversă cu produsul intern brut (PIB) pe cap de locuitor și a ratei relative a șomajului din fiecare stat membru (articolul 10). Pachetul financiar pentru sprijinul nerambursabil din cadrul mecanismului va fi pus la dispoziție până la 31 decembrie 2022 pentru planurile de redresare și reziliență ale statelor membre. După perioada care se încheie la 31 decembrie 2024, dacă sunt disponibile fonduri, Comisia poate organiza cereri de propuneri în conformitate cu calendarul semestrului european (articolul 11).

(32)În scopul asigurării unei bune gestiuni financiare, ar trebui să se stabilească norme specifice privind angajamentele bugetare, plățile, precum și suspendarea, anularea și recuperarea fondurilor. Pentru a se asigura previzibilitatea, statele membre ar trebui să poată transmite cereri de plată de două ori pe an. Plățile ar trebui să fie achitate în tranșe și să se bazeze pe o evaluare pozitivă, realizată de Comisie, a punerii în aplicare a planului de redresare și reziliență de către statul membru. Suspendarea și anularea contribuției financiare ar trebui să fie posibile atunci când planul de redresare și reziliență nu a fost pus în aplicare în mod satisfăcător de către statul membru. Ar trebui să se stabilească proceduri contradictorii pentru a se asigura faptul că decizia adoptată de Comisie în legătură cu suspendarea, anularea și recuperarea sumelor plătite respectă dreptul statelor membre de a prezenta observații.

(31)Din motive de eficiență și de simplificare a gestiunii financiare a instrumentului, sprijinul financiar al Uniunii pentru planurile de redresare și reziliență ar trebui să ia forma unei finanțări bazate pe obținerea de rezultate măsurate prin raportare la obiectivele de etapă și țintele indicate în planurile de redresare și reziliență aprobate. În acest scop, sprijinul suplimentar sub formă de împrumut ar trebui să fie corelat cu atingerea unor obiective de etapă și a unor ținte suplimentare față de cele pentru care se acordă sprijinul financiar (și anume, sprijinul nerambursabil).

(29)Cererea de împrumut ar trebui să fie justificată de nevoile financiare legate de reformele și investițiile suplimentare incluse în planul de redresare și reziliență, relevante în special pentru tranziția verde și cea digitală și, prin urmare, de un cost mai ridicat al planului decât contribuția financiară maximă (care urmează să fie) alocată prin contribuția nerambursabilă. Ar trebui să fie posibil ca cererea de împrumut să fie transmisă odată planul. În cazul în care cererea de împrumut este transmisă la o altă dată, aceasta ar trebui să fie însoțită de un plan revizuit, cu obiective de etapă și ținte suplimentare. Pentru a se asigura concentrarea resurselor la începutul perioadei, statele membre ar trebui să solicite un sprijin sub formă de împrumut până cel târziu la 31 august 2024. În scopul asigurării unei bune gestiuni financiare, ar trebui să se plafoneze cuantumul total al tuturor împrumuturilor acordate în temeiul prezentului regulament. În plus, cuantumul maxim al împrumutului acordat fiecărui stat membru nu ar trebui să depășească 4,7 % din venitul său național brut. O majorare a sumei plafonate ar trebui să fie posibilă în circumstanțe excepționale, în funcție de resursele disponibile. Din același motiv de asigurare a bunei gestiuni financiare, împrumutul ar trebui să poată fi plătit în tranșe, în funcție de obținerea de rezultate.

(28)Sprijinul financiar acordat unui plan al unui stat membru ar trebui să poată fi furnizat sub forma unui împrumut, sub rezerva încheierii unui acord de împrumut cu Comisia, pe baza unei cereri motivate în mod corespunzător a statului membru în cauză. Împrumuturile care sprijină punerea în aplicare a planurilor naționale de redresare și reziliență ar trebui să fie furnizate la scadențe care să reflecte natura pe termen mai lung a acestor cheltuieli. Aceste scadențe pot fi diferite de scadențele fondurilor pe care Uniunea le împrumută pe piețele de capital pentru a finanța împrumuturile. Prin urmare, este necesar să se prevadă posibilitatea de a deroga de la principiul prevăzut la articolul 220 alineatul (2) din Regulamentul financiar, conform căruia scadențele împrumuturilor pentru asistență financiară nu ar trebui să fie transformate.

(20)Este necesar să se stabilească un proces privind transmiterea de către statele membre a propunerilor de planuri de redresare și reziliență, precum și privind conținutul acestora. În vederea asigurării celerității procedurilor, statele membre ar trebui să transmită planurile de redresare și reziliență până cel târziu la 30 aprilie, sub forma unei anexe separate la programele lor naționale de reformă. Pentru a se asigura o punere în aplicare rapidă, statele membre ar trebui să poată transmite un proiect de plan, împreună cu proiectul de buget pentru anul următor, la data de 15 octombrie a anului precedent.

(38)Ar trebui să se efectueze o evaluare independentă, care să analizeze îndeplinirea obiectivelor mecanismului instituit de prezentul regulament, eficiența utilizării resurselor sale și valoarea sa adăugată. După caz, evaluarea ar trebui să fie însoțită de o propunere de modificare a prezentului regulament. În plus, o evaluare ex-post independentă ar trebui să analizeze impactul instrumentelor pe termen lung.

(b) prin suma de 267 955 000 000 EUR prevăzută la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul [EURI] în prețuri curente, disponibilă pentru sprijinul sub formă de împrumut acordat statelor membre în temeiul articolelor 12 și 13, sub rezerva dispozițiilor articolului 4 alineatul (5) din Regulamentul [EURI].

(a) prin suma de 334 950 000 000 EUR prevăzută la articolul 3 alineatul (2) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul [EURI] în prețuri curente, disponibilă pentru sprijinul nerambursabil, sub rezerva dispozițiilor articolului 4 alineatele (4) și (8) din Regulamentul [EURI].

7.Comisia ia o decizie cu privire la cererea de sprijin sub formă de împrumut în conformitate cu articolul 17. Dacă este cazul, planul de redresare și reziliență este modificat în consecință.

6.Sprijinul sub formă de împrumut se plătește în tranșe, sub rezerva îndeplinirii obiectivelor de etapă și a țintelor, în conformitate cu articolul 17 alineatul (4) litera (g).

5.Prin derogare de la alineatul (4), sub rezerva disponibilității resurselor, în circumstanțe excepționale cuantumul sprijinului sub formă de împrumut poate fi majorat.

4.Cuantumul sprijinului sub formă de împrumut acordat planului de redresare și reziliență al statului membru în cauză nu trebuie să fie mai mare decât diferența dintre costul total al planului de redresare și reziliență, astfel cum a fost revizuit dacă este cazul, și contribuția financiară maximă prevăzută la articolul 10. Cuantumul maxim al împrumutului acordat fiecărui stat membru nu depășește 4,7 % din venitul său național brut.

(a)motivele pentru acordarea sprijinului sub formă de împrumut, justificate de nevoile financiare mai mari legate de reformele și investițiile suplimentare;

1.Până la 31 decembrie 2024, la cererea unui stat membru, Comisia poate acorda statului membru în cauză un sprijin sub formă de împrumut pentru punerea în aplicare a planurilor sale de redresare și reziliență.

(e)celelalte elemente necesare pentru punerea în aplicare a sprijinului sub formă de împrumut în ceea ce privește reformele și proiectele de investiții în cauză, în conformitate cu decizia prevăzută la articolul 17 alineatul (2).

(k)după caz, cererea de sprijin sub formă de împrumut și obiectivele de etapă suplimentare prevăzute la articolul 12 alineatele (2) și (3) și elementele acestora și

(c)o explicație a modului în care se preconizează că măsurile prevăzute în plan vor contribui la tranziția verde și la cea digitală sau la abordarea provocărilor generate de aceste tranziții;

(b)dacă planul conține măsuri care să contribuie în mod eficace la tranziția verde și la cea digitală sau la abordarea provocărilor generate de aceste tranziții;

(c)dacă se preconizează că planul de redresare și reziliență va avea un impact de durată asupra statului membru în cauză;

(d)dacă se preconizează că planul de redresare și reziliență va contribui în mod eficace la întărirea potențialului de creștere, la crearea de locuri de muncă și la reziliența economică și socială a statului membru, la atenuarea impactului economic și social al crizei și la consolidarea coeziunii economice, sociale și teritoriale;

(e)dacă justificarea furnizată de statul membru cu privire la cuantumul costurilor totale estimate ale planului de redresare și reziliență transmis este rezonabilă și plauzibilă și este proporțională cu impactul preconizat asupra economiei și a ocupării forței de muncă;

(f)dacă planul de redresare și reziliență conține măsuri de punere în aplicare a reformelor și a proiectelor de investiții publice care să reprezinte acțiuni coerente;

(g)dacă se preconizează că aranjamentele propuse de statele membre în cauză vor asigura o punere în aplicare eficace a planului de redresare și reziliență, inclusiv a calendarului, a obiectivelor de etapă și a țintelor prevăzute și a indicatorilor aferenți.

4.În cazul în care statul membru în cauză a solicitat un sprijin sub formă de împrumut, astfel cum se prevede la articolul 12, Comisia evaluează dacă cererea de sprijin sub formă de împrumut îndeplinește criteriile stabilite la articolul 13 alineatul (1), în special dacă reformele și investițiile suplimentare care fac obiectul cererii de împrumut îndeplinesc criteriile de evaluare prevăzute la alineatul (3).

5.În scopul evaluării planurilor de redresare și reziliență transmise de statele membre, Comisia poate beneficia de asistență furnizată de experți.

Articolul 17

Decizia Comisiei

1.Comisia adoptă o decizie, printr-un act de punere în aplicare, în termen de patru luni de la transmiterea oficială a planului de redresare și reziliență de către statul membru. În cazul în care Comisia evaluează pozitiv un plan de redresare și reziliență, respectiva decizie stabilește reformele și proiectele de investiții care trebuie puse în aplicare de statul membru, inclusiv obiectivele de etapă și țintele, precum și contribuția financiară alocată în conformitate cu articolul 11.

2.În cazul în care statul membru în cauză solicită un sprijin sub formă de împrumut, decizia stabilește, de asemenea, cuantumul sprijinului sub formă de împrumut, astfel cum se prevede la articolul 12 alineatele (4) și (5), precum și reformele și proiectele de investiții suplimentare care trebuie puse în aplicare de statul membru care beneficiază de respectivul sprijin sub formă de împrumut, inclusiv obiectivele de etapă și țintele suplimentare.

3.Contribuția financiară prevăzută la alineatul (1) se stabilește pe baza costurilor totale estimate ale planului de redresare și reziliență propus de statul membru în cauză, astfel cum au fost evaluate în temeiul criteriilor stabilite la articolul 16 alineatul (3). Cuantumul contribuției financiare se stabilește după cum urmează:

(a)în cazul în care planul de redresare și reziliență îndeplinește în mod satisfăcător criteriile stabilite la articolul 16 alineatul (3), iar cuantumul costurilor totale estimate ale planului de redresare și reziliență este egal cu sau mai mare decât contribuția financiară maximă pentru respectivul stat membru prevăzută la articolul 10, contribuția financiară alocată statului membru în cauză este egală cu cuantumul total al contribuției financiare maxime prevăzute la articolul 10;

(b)în cazul în care planul de redresare și reziliență îndeplinește în mod satisfăcător criteriile stabilite la articolul 16 alineatul (3), iar cuantumul costurilor totale estimate ale planului de redresare și reziliență este mai mic decât contribuția financiară maximă pentru respectivul stat membru prevăzută la articolul 10, contribuția financiară alocată statului membru este egală cu cuantumul costurilor totale estimate ale planului de redresare și reziliență;

(c)în cazul în care planul de redresare și reziliență nu îndeplinește în mod satisfăcător criteriile stabilite la articolul 16 alineatul (3), statului membru în cauză nu i se alocă nicio contribuție financiară.

4.Decizia prevăzută la alineatul (1) stabilește, de asemenea:

(a)contribuția financiară care urmează să fie plătită în tranșe după ce statul membru a atins în mod satisfăcător obiectivele de etapă și țintele relevante identificate în ceea ce privește punerea în aplicare a planului de redresare și reziliență;

(b)descrierea reformelor și a proiectelor de investiții și cuantumul costurilor totale estimate ale planului de redresare și reziliență;

(c)perioada de punere în aplicare a planului de redresare și reziliență după cum urmează:

(1)în ceea ce privește finalizarea investiției, perioada de investiții în care proiectul de investiții trebuie să fie pus în aplicare se încheie în termen de cel mult șapte ani de la adoptarea deciziei;