Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1931/2006 în ceea ce privește includerea zonei Kaliningrad și a anumitor districte administrative poloneze în zona de frontieră eligibilă /* COM/2011/0461 final - 2011/0199 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Este în interesul Uniuni Europene extinse de a se asigura că frontierele cu vecinii săi nu constituie un obstacol în calea schimburilor comerciale, sociale și culturale sau a cooperării regionale cu țările vecine. Prin urmare, Consiliul și Parlamentul European au adoptat în 2006 un regulament de stabilire a normelor referitoare la micul trafic de frontieră la frontierele terestre externe ale statelor membre[1] („Regulamentul privind micul trafic de frontieră”), care permite derogarea, pentru persoanele care locuiesc într-o zonă de graniță, de la normele generale privind controalele la frontieră prevăzute în Codul Frontierelor Schengen. Regulamentul autorizează statele membre să încheie acorduri bilaterale cu țările terțe vecine, cu condiția ca aceste acorduri să respecte pe deplin parametrii stabiliți în regulament. În februarie 2011, Comisia a concluzionat, în cel de al doilea raport al său[2], că regimul specific micului trafic de frontieră ușurează în mod semnificativ viața persoanelor care locuiesc în apropierea frontierelor terestre externe și, în același timp, există puține elemente care să indice că se abuzează de acest regim. Comisia a declarat, de asemenea, că, dată fiind poziția specifică a Kaliningradului (regiunea Kaliningrad din Federația Rusă, cu o populație de aproape un milion de locuitori, a devenit singura enclavă situată pe teritoriul UE ca urmare a extinderii din 2004), se poate justifica o modificare a Regulamentului privind micul trafic de frontieră. Într-adevăr, enclava Kaliningrad are o situare geografică excepțională, fiind o suprafață relativ mică care este în întregime înconjurată de două state membre ale UE; întregul oblast are caracteristicile unei zone de frontieră. În Europa, nu există alte zone cu o situare geografică similară care să constituie o enclavă. Pentru a evita izolarea Kaliningradului de vecinii săi cei mai apropiați, este necesar să se faciliteze călătoriile locuitorilor acestuia. Deși Acordul dintre UE și Federația Rusă privind facilitarea eliberării vizelor, în vigoare din 2007, constituie deja un pas înainte important pentru a îmbunătăți oportunitățile de mobilitate, regimul specific micului trafic de frontieră oferă facilități suplimentare în special pentru necesitățile regulate, chiar zilnice, de a călători în interiorul zonei locale. De exemplu, solicitanții nu vor trebui să facă dovada mijloacelor suficiente de subzistență, permisul poate fi eliberat gratuit sau ar putea fi rezervate sau înființate pentru micul trafic de frontieră benzi separate și/sau puncte de trecere a frontierei specifice. De asemenea, de aceste facilități ar beneficia toți rezidenții din zona Kaliningrad, în timp ce unele facilități din Acordul dintre UE și Federația Rusă privind facilitarea eliberării vizelor se aplică numai anumitor categorii de persoane. De asemenea, pentru a preveni o divizare artificială a oblastului Kaliningrad, unii locuitori beneficiind de facilitățile aferente micului trafic de frontieră, în timp ce majoritatea (inclusiv locuitorii orașului Kaliningrad) - nu, întreaga zonă Kaliningrad ar trebui să fie eligibilă ca zonă de frontieră într-un acord bilateral încheiat între un stat membru și Federația Rusă. Ar trebui remarcat faptul că această zonă de frontieră eligibilă nu ar putea fi extinsă mai mult. În acest context și pentru ca regulamentul să aibă efect real în această regiune, în zona de frontieră eligibilă ar trebui inclusă și o anumită zonă de frontieră a spațiului polonez, pentru a facilita și consolida schimburile economice și culturale dintre oblastul Kaliningrad, pe de o parte, și marile centre din nordul Poloniei, pe de altă parte. Se subliniază faptul că această extindere excepțională a zonei de frontieră în zona Kaliningrad nu afectează definiția generală a zonei de frontieră eligibilă (zonă de 30/50 km). De asemenea, toate normele și condițiile din Regulamentul privind micul trafic de frontieră care garantează securitatea întregului spațiu Schengen continuă să se aplice. În special, permisele de trecere locală a frontierei vor continua să aibă caracteristicile de securitate prevăzute în regulament, iar permisele de trecere locală a frontierei pot fi eliberate numai solicitanților care îndeplinesc toate condițiile prevăzute în regulament. De asemenea, Polonia are obligația de a se asigura că orice abuz de regimul specific micului trafic de frontieră face obiectul unor sancțiuni eficace, proporționale și disuasive, care includ posibilitatea anulării și revocării permiselor de trecere locală a frontierei. În acest context, autoritățile poloneze s-au angajat deja să lanseze campanii de informare clar orientate și să marcheze clar zona de mic trafic de frontieră. Prezenta propunere va contribui la consolidarea promovării parteneriatului strategic dintre UE și Federația Rusă, în conformitate cu prioritățile în materie de cooperare transfrontalieră stabilite în Foaia de parcurs pentru spațiul comun de libertate, securitate și justiție și este luată în considerare în contextul relației globale dintre UE și Federația Rusă. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE Pe baza celui de al doilea raport al Comisiei privind funcționarea regimului specific micului trafic de frontieră, statele membre au discutat posibilitatea abordării soluției specifice a enclavei Kaliningrad în forurile relevante. Majoritatea statelor membre sunt în favoarea unei astfel de soluții, cu condiția ca definiția generală a zonei de frontieră să nu fie repusă în discuție și ca această excepție să constituie o soluție specifică și unică pentru cazul singular al enclavei Kaliningrad. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Propunerea se bazează pe articolul 77 alineatul (2) litera (b) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Propunerea modifică Regulamentul privind micul trafic de frontieră, care se bazează pe dispoziția echivalentă din Tratatul de instituire a Comunității Europene, și anume pe articolul 62 alineatul (2) litera (a) (frontiere externe). 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE Prezenta propunere nu are implicații pentru bugetul UE. 2011/0199 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1931/2006 în ceea ce privește includerea zonei Kaliningrad și a anumitor districte administrative poloneze în zona de frontieră eligibilă PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (b), având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Normele Uniunii privind micul trafic de frontieră instituite prin Regulamentul (CE) nr. 1931/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 de stabilire a normelor referitoare la micul trafic de frontieră la frontierele terestre externe ale statelor membre și de modificare a dispozițiilor Convenției Schengen[3], în vigoare din 2007, au evitat crearea unor bariere în calea schimburilor comerciale, sociale și culturale sau a cooperării regionale cu țările vecine, menținând totodată securitatea întregului spațiu Schengen. (2) Oblastul Kaliningrad are o situare geografică excepțională: este o suprafață relativ mică care este în întregime înconjurată de două state membre ale UE și constituie singura enclavă din UE. Forma sa și distribuția populației sale sunt de așa natură încât aplicarea normelor standard privind definiția zonei de frontieră ar diviza artificial enclava, întrucât unii locuitori ar beneficia de facilitățile aferente micului trafic de frontieră, în timp ce majoritatea, inclusiv locuitorii orașului Kaliningrad, nu. Având în vedere natura omogenă a oblastului Kaliningrad, pentru a consolida schimburile comerciale, sociale și culturale, precum și cooperarea regională, ar trebui introdusă o excepție specifică de la Regulamentul (CE) nr. 1931/2006 care să permită ca întregul oblast Kaliningrad să fie considerat drept zonă de frontieră. (3) O anumită zonă de frontieră a spațiului polonez ar trebui, de asemenea, recunoscută ca zonă de frontieră eligibilă, pentru ca aplicarea Regulamentului (CE) nr. 1931/2006 în această regiune să aibă efect real, prin sporirea oportunităților de schimburi comerciale, sociale și culturale, precum și de cooperare regională, dintre oblastul Kaliningrad, pe de o parte, și marile centre din nordul Poloniei, pe de altă parte. (4) Prezentul regulament nu aduce atingere definiției generale a zonei de frontieră și nici respectării depline a normelor și condițiilor prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1931/2006, inclusiv sancțiunilor care trebuie impuse de către statele membre rezidenților din zona de frontieră care abuzează de regimul specific micului trafic de frontieră. (5) Prezentul regulament contribuie la promovarea în continuare a parteneriatului strategic dintre Uniunea Europeană și Federația Rusă, în conformitate cu prioritățile prevăzute în Foaia de parcurs pentru spațiul comun de libertate, securitate și justiție, și ține cont de relația globală dintre Uniunea Europeană și Federația Rusă. (6) Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume modificarea normelor Uniunii existente privind micul trafic de frontieră, nu poate fi realizat suficient de statele membre și poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este, prevăzut la același articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea acestui obiectiv. (7) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament și, prin urmare, nu are obligații în temeiul acestuia și nici nu face obiectul aplicării sale. Întrucât prezentul regulament se bazează pe acquis-ul Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din protocolul respectiv, în termen de șase luni de la decizia Consiliului privind prezentul regulament, dacă îl va implementa în dreptul său intern. (8) Prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind cererea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la punerea în aplicare a unora dintre dispozițiile acquis-ului Schengen[4]. Prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea regulamentului, nu are obligații în temeiul acestuia și nici nu face obiectul aplicării sale. (9) Prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen[5]. Prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea regulamentului, nu are obligații în temeiul acestuia și nici nu face obiectul aplicării sale. (10) În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestor două state la punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen[6], dezvoltare care intră sub incidența domeniului menționat la articolul 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE a Consiliului privind anumite modalități de aplicare a acestui acord[7]. (11) În ceea ce privește Elveția, prezentul regulament constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul acordului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen[8], care intră în domeniul de aplicare a articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului[9]. (12) În ceea ce privește Liechtensteinul, prezentul regulament reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, în sensul Protocolului încheiat între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care intră sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/350/UE a Consiliului[10]. ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Regulamentul (CE) nr. 1931/2006 se modifică după cum urmează: (1) La sfârșitul articolului 3 alineatul (2), se adaugă următorul text: „Zonele enumerate în anexa la prezentul regulament sunt considerate drept zonă de frontieră.” (2) Se adaugă o anexă, astfel cum este prevăzută în anexa la prezentul regulament. Articolul 2 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele. Adoptat la Bruxelles, Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu Președintele Președintele ANEXǍ „Anexă: 1. Oblastul Kaliningrad 2. Districtele administrative poloneze (powiaty) of województwo pomorskie: pucki, m. Gdynia, m. Sopot, m. Gdańsk, gdański, nowodworski, malborski , 3. Districtele administrative poloneze (powiaty) of województwo warmińsko-mazurskie: m. Elbląg, elbląski, braniewski, lidzbarski, bartoszycki, m. Olsztyn, olsztyński, kętrzyński, mrągowski, węgorzewski, giżycki, gołdapski, olecki.” [1] Regulamentul nr. 1931/2006 din 20 decembrie 2006, JO L 405, 30.12.2006, p. 1. [2] COM (2011) 47 din 9 februarie 2011. [3] JO L 405, 30.12.2006, p. 1. [4] JO L 131, 1.6.2000, p. 43 [5] JO L 64, 7.3.2002, p. 20. [6] JO L 176, 10.7.1999, p. 36. [7] JO L 176, 10.7.1999, p. 31. [8] JO L 53, 27.2.2008, p. 52. [9] JO L 53, 27.2.2008, p. 52. [10] JO L 160, 18.6.2011, p 19.