Rezumat Prezenta comunicare sintetizează evaluarea realizată de Comisie a proiectelor de planuri bugetare pentru 2020 transmise de statele membre din zona euro. Proiectele includ planuri bazate pe ipoteza menținerii politicilor actuale transmise de guvernele Austriei, Portugaliei și Spaniei, state în care au avut loc alegeri naționale în perioada cuprinsă între sfârșitul lunii septembrie și prima jumătate a lunii noiembrie, și de Belgia, din cauza procesului de formare a guvernului, aflat în desfășurare. În conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013, Comisia a evaluat toate proiectele de planuri bugetare, precum și situația bugetară și perspectivele bugetare globale ale zonei euro în ansamblu. În concordanță cu practicile anterioare, Comisia a evaluat și orientarea bugetară la nivel agregat pentru zona euro. Evaluarea globală a proiectelor de planuri bugetare pentru 2020 și orientarea bugetară la nivel agregat pentru zona euro pot fi sintetizate după cum urmează: 1.Economia europeană și economia mondială au înregistrat o scădere pe parcursul ultimului an. Europa s-a confruntat cu o încetinire pronunțată a cererii externe și cu o scădere a producției, aspecte ale căror efecte încep să se propage și asupra altor sectoare ale economiei. Deși situația foarte bună de pe piața muncii a contribuit la sprijinirea consumului privat și a cererii interne, este improbabil ca PIB-ul să reînceapă să crească rapid. Faptul că nu se mai preconizează o reluare a creșterii la un nivel semnificativ în următorii doi ani reprezintă o diferență majoră față de previziunile anterioare, iar această perspectivă se bazează pe aprecierea conform căreia vor persista numeroase elemente care determină încetinirea la nivel mondial. 2.Pentru prima dată din 2002 până în prezent, niciun stat membru din zona euro nu face actualmente obiectul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Se preconizează că numai Franța va avea un deficit peste valoarea de referință de 3 % în 2019, deși această depășire este temporară, este apropiată de valoarea de referință și este cauzată de impactul punctual al unei singure măsuri. Se estimează că, dintre statele membre din zona euro care se preconizează că vor înregistra un deficit în 2020, patru vor înregistra un deficit peste 2 % din PIB. Se preconizează că nouă state membre din zona euro vor înregistra un excedent în 2020. 3.Conform previziunilor Comisiei din toamna anului 2019, deficitul total agregat al zonei euro va crește de la 0,5 % în 2018 la 0,8 % din PIB în 2019 și la 0,9 % din PIB în 2020, ca urmare a încetinirii marcate a activității economice, inversându-se tendința descendentă din ultimii ani. Țintele de deficit agregat ale proiectelor de planuri bugetare determină aceeași traiectorie a deficitului total. 4.Se preconizează că numărul statelor membre din zona euro care și-au atins sau și-au depășit obiectivele bugetare pe termen mediu va crește de la șase la nouă în perioada 2019-2020, potrivit previziunilor Comisiei din toamna anului 2019, dat fiind că Irlanda și Lituania își vor realiza obiectivele bugetare pe termen mediu în 2020, iar Grecia își va respecta în 2020 obiectivul bugetar pe termen mediu nou-stabilit. În schimb, conform estimărilor, Belgia, Spania, Franța și Italia vor rămâne în 2020 cu mult sub obiectivele lor bugetare pe termen mediu. Dintre statele membre din zona euro în privința cărora se preconizează că nu își vor atinge obiectivele bugetare pe termen mediu în 2020, se estimează că Estonia și Letonia vor face unele ajustări structurale în direcția atingerii obiectivelor proprii. În schimb, Comisia previzionează în prezent că Italia se va îndepărta și mai mult de obiectivul său bugetar pe termen mediu în 2020. Același lucru este valabil și pentru Finlanda și Slovacia, dar într-o măsură mai mică și estimându-se că ambele state membre din zona euro își vor menține sub 60 % ponderea datoriei în PIB. Proiectele de planuri bugetare bazate pe ipoteza menținerii politicilor actuale transmise de Belgia și Spania estimează, de asemenea, că soldul lor structural se va îndepărta și mai mult, în 2020, de obiectivul bugetar pe termen mediu al acestor țări, în vreme ce, în cazul Portugaliei, soldul structural în 2020 va fi mai apropiat de obiectivul său bugetar pe termen mediu, ca urmare a revizuirii în sens descendent a obiectivului bugetar pe termen mediu al acestei țări începând din 2020. 5.Comisia preconizează că deficitul structural agregat al zonei euro va crește cu 0,2 % din PIB-ul potențial în 2020, indicând astfel o orientare bugetară în general neutră. Această creștere a deficitului structural este determinată în special de politicile bugetare expansioniste preconizate ale statelor membre din zona euro cu marjă de manevră bugetară, în special Țările de Jos și, într-o mai mică măsură, Germania (0,6 %, respectiv 0,4 % din PIB-ul potențial) și de creșterea previzionată a deficitului structural al Italiei (0,3 % din PIB-ul potențial). Variația previzionată pentru zona euro în ansamblu concordă în linii mari cu variația soldului structural (recalculat) din proiectele de planuri bugetare. 6.Soldul structural primar agregat al zonei euro, și anume soldul structural fără plățile aferente dobânzilor, este în continuare excedentar, dar va scădea, conform previziunilor, cu 0,4 % din PIB-ul potențial în 2020, indicând o ușoară orientare expansionistă. Acest indicator al efortului bugetar este un reper important al deciziilor discreționare ale guvernelor în materie de politici bugetare întrucât nu este afectat de economiile actuale realizate la cheltuielile cu dobânzile. 7.În ceea ce privește structura ajustării bugetare din zona euro, potrivit estimărilor Comisiei, creșterea deficitului structural în 2020 va fi determinată de o scădere a ponderii ajustate ciclic a veniturilor în PIB. Această estimare este similară cu cea din proiectele de planuri bugetare și reflectă impactul măsurilor expansioniste raportate referitoare la venituri. Se estimează că ponderea cheltuielilor ajustată ciclic va scădea la rândul ei în 2020 potrivit atât previziunilor Comisiei din toamna anului 2019, cât și proiectelor de planuri bugetare, împreună cu o scădere suplimentară, deși ușoară, a cheltuielilor cu dobânzile în perioada 2019‑2020. Trebuie reamintit că statele membre cu niveluri ridicate ale datoriei publice ar trebui să utilizeze câștigurile excepționale obținute în urma cheltuielilor mai mici cu dobânzile pentru a accelera reducerea datoriei. 8.Comisia estimează că ponderea datoriei în PIB în zona euro își va continua traiectoria descendentă din ultimii ani și va scădea de la aproximativ 86 % în 2019 la aproximativ 85 % în 2020, situându-se la un nivel mult mai redus decât cea din SUA sau Japonia (aproximativ 114 %, respectiv 237 % în 2020). Acest lucru se datorează în principal mediului caracterizat în continuare de rate reduse ale dobânzilor și excedentelor bugetare primare planificate. Proiectele de planuri bugetare vizează o reducere similară a ponderii datoriei în PIB în zona euro. Dintre cele nouă state membre din zona euro care este de așteptat să aibă ponderi ale datoriei în PIB de peste 60 % în 2020, se preconizează că Italia va înregistra în 2019 și 2020 abateri mari de la criteriul de referință privind reducerea datoriei. Se estimează că nici Belgia nu va respecta criteriul de referință privind reducerea datoriei în niciunul dintre cei doi ani, dar într-o mai mică măsură. De la corectarea deficitelor excesive pe care le-au înregistrat în 2017 și, respectiv, 2018, Franței și Spaniei li s-a aplicat regula tranzitorie privind datoria, pe care nu se preconizează că o vor respecta în 2019 sau 2020. Se estimează că Portugalia va respecta în 2019 regula tranzitorie privind datoria și va îndeplini în 2020 criteriul de referință privind reducerea datoriei. 9.Pozițiile bugetare ale statelor membre din zona euro rămân în continuare foarte diferite în ceea ce privește datoria și problemele de sustenabilitate. Sustenabilitatea pe termen scurt a finanțelor publice italiene pare vulnerabilă la creșteri ale costurilor aferente emisiunii de titluri de creanțe. Unele state membre din zona euro care au un nivel ridicat de îndatorare se confruntă în continuare cu riscuri ridicate pe termen mediu, pe baza unor factori precum nivelurile actuale ale datoriei, soldul primar actual și costurile estimate legate de îmbătrânirea populației. 10.În cea mai recentă recomandare privind politica economică a zonei euro, aprobată de Consiliul European la 21 și 22 martie 2019 și adoptată de Consiliu la 9 aprilie 2019, Consiliul a recomandat ca, în perioada 2019-2020, statele membre din zona euro să sprijine investițiile publice și private și să amelioreze calitatea și structura finanțelor publice, urmărind totodată politici care să respecte pe deplin Pactul de stabilitate și de creștere. Consiliul a recomandat, de asemenea, refacerea rezervelor bugetare, în special în statele membre din zona euro cu niveluri ridicate ale datoriei publice. 11.Statele membre din zona euro cu marjă de manevră bugetară au dat curs acestei solicitări, abordând o politică bugetară mai expansionistă, care are ca rezultat și realizarea de investiții. În special, Germania și Țările de Jos și-au sporit cheltuielile cu investițiile în 2019 și preconizează că vor continua să implementeze politici bugetare expansioniste în 2020. În același timp, conform previziunilor Comisiei din toamna anului 2019, o parte din marja lor de manevră bugetară a rămas neutilizată. Dată fiind amploarea marjei de manevră bugetară de care dispun, aceste state membre din zona euro ar trebui să fie pregătite să o folosească în continuare. 12.În schimb, printre statele membre din zona euro care nu dispun de marjă de manevră bugetară, unele au planificat fie să nu realizeze nicio ajustare bugetară semnificativă, fie să ia măsuri expansioniste în 2020. Cu toate că Grecia, Cipru și Portugalia mențin excedente primare majore, prezintă excedente structurale mari (sau sunt aproape de o poziție echilibrată a soldului total, cum este cazul Portugaliei) și o datorie în scădere rapidă, aceste state reprezintă o minoritate. În Belgia, Spania, Franța și Italia, soldurile primare sunt fie în scădere, fie negative, iar datoria înregistrează doar o scădere nesemnificativă sau nu scade deloc, în conformitate cu previziunile Comisiei din toamna anului 2019. Aceste state membre din zona euro nu țin seama suficient de deficitele lor structurale ridicate și de nivelurile datoriei care au atins cote record. În plus, țările respective nu profită îndeajuns de scăderile recente ale cheltuielilor cu dobânzile pentru a-și reduce ponderea datoriei. Dacă datoria publică nu se reduce, în viitor poate crește riscul unei presiuni mai accentuate a pieței asupra țărilor cu o datorie publică ridicată, ceea ce ar putea avea efecte de propagare negative asupra piețelor datoriilor publice din alte state membre din zona euro. 13.Mai multe dintre aceste state membre din zona euro care se confruntă cu cele mai mari probleme de sustenabilitate au prezentat proiecte de planuri bugetare bazate pe ipoteza menținerii politicilor actuale, în vederea alegerilor generale recente sau viitoare (Belgia, Spania și, într-o măsură mult mai mică, Portugalia). Acest fapt subliniază cât de important este pentru acele state membre din zona euro să includă măsurile suplimentare necesare în proiectele de planuri bugetare actualizate, stabilind la un nivel adecvat așteptările cu privire la modalitatea de a corecta acel derapaj într-un mediu caracterizat de un grad ridicat al datoriei. Respectivele proiecte de planuri bugetare actualizate ar trebui prezentate Comisiei și Eurogrupului cât mai curând posibil după formarea noului guvern. 14.Politicile bugetare sunt în continuare insuficient diferențiate. Statele membre din zona euro cu marjă de manevră bugetară implementează politici bugetare expansioniste și ar trebui să fie pregătite să își utilizeze în continuare această marjă. În schimb, lipsa consolidării în țările cu niveluri ridicate ale datoriei și cu probleme de sustenabilitate rămâne un motiv de îngrijorare. Conformitatea cu Pactul de stabilitate și de creștere (PSC) a statelor membre din zona euro care nu își ating obiectivele bugetare pe termen mediu, combinată cu expansiunea mai puternică a statelor membre din zona euro cu marjă de manevră bugetară, ar duce la o diferențiere mai accentuată între statele membre din zona euro. 15.Pe fondul unei încetiniri a creșterii economice în zona euro și al unei orientări deja extrem de expansioniste privind politica monetară, în octombrie 2019, Eurogrupul a reafirmat că este pregătit să reacționeze coordonat în cazul în care s-ar materializa riscurile de evoluție negativă și să evite măsurile bugetare prociclice. Eurogrupul a recunoscut că statele membre cu marjă de manevră bugetară trebuie să aibă în vedere încurajarea investițiilor de înaltă calitate. În contextul elaborării politicilor pentru 2020, ar trebui pus mai mult accentul pe reforme și investiții în cercetare și dezvoltare și pe aspectele legate de climă. Totodată, Eurogrupul a admis că statele membre cu niveluri ridicate ale datoriei publice trebuie să urmărească politici bugetare prudente. Evaluarea la nivel individual de către Comisie a planurilor statelor membre din zona euro poate fi sintetizată după cum urmează: Nu s-a constatat în cazul niciunui proiect de plan bugetar pentru 2020 vreo neconformitate deosebit de gravă cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Cu toate acestea, în unele cazuri, Comisia a identificat riscuri ca ajustarea bugetară planificată să fie mai redusă decât se impune prin Pactul de stabilitate și de creștere. Întrucât niciun stat membru din zona euro nu se află în prezent sub incidența componentei corective a Pactului de stabilitate și de creștere, evaluările de conformitate pentru 2020 se realizează pentru toate statele membre din zona euro în raport cu cerințele componentei preventive, în special cu Recomandările Consiliului din 9 iulie 2019. În ceea ce privește statele membre aflate sub incidența componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere: - în cazul a nouă state membre din zona euro (Germania, Irlanda, Grecia, Cipru, Lituania, Luxemburg, Malta, Țările de Jos și Austria), se constată că proiectele de planuri bugetare sunt conforme cu cerințele pentru 2020 din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. În cazul Germaniei și al Țărilor de Jos, dată fiind situația bugetară favorabilă a acestor țări, Comisia invită autoritățile să efectueze cheltuieli suplimentare care să sprijine o tendință ascendentă în privința investițiilor și să își concentreze politica economică axată pe investiții asupra domeniilor recomandate de Consiliu în contextul semestrului european. - în cazul a două state membre din zona euro (Letonia și Estonia), se constată că proiectele de planuri bugetare sunt conforme în linii mari cu cerințele pentru 2020 din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Planurile ar putea duce la unele abateri de la obiectivul bugetar pe termen mediu al Letoniei și de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii acestui obiectiv în cazul Estoniei. Dacă în evaluările viitoare nu se va mai estima că soldul structural al Letoniei va fi apropiat de obiectivul bugetar pe termen mediu, evaluarea globală a conformității va trebui să țină seama de amploarea abaterii de la cerința stabilită de Consiliu. - în cazul a opt state membre din zona euro (Belgia, Spania, Franța, Italia, Portugalia, Slovenia, Slovacia și Finlanda), proiectele de planuri bugetare prezintă un risc de neconformitate cu cerințele pentru 2020 din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. În cazul Belgiei, al Spaniei, al Franței și al Italiei, aceste riscuri sunt legate deopotrivă de reducerea insuficientă a nivelului mare al datoriei publice și de abaterea semnificativă preconizată de la traiectoria de ajustare în direcția atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu respectiv al fiecărei țări. În ceea ce privește Portugalia, Slovenia, Slovacia și Finlanda, datoria publică fie a fost adusă sub nivelul valorii de referință de 60 % din PIB prevăzute în tratat, fie urmează o traiectorie adecvată în această direcție. Aceste state membre au atins, de asemenea, un echilibru bugetar care asigură o marjă considerabilă în direcția atingerii valorii de referință de 3 % din PIB prevăzute de tratat. Cu toate acestea, implementarea proiectelor de planuri bugetare ale acestor state membre din zona euro ar putea duce la o abatere semnificativă de la traiectoria de ajustare în direcția atingerii obiectivului lor bugetar pe termen mediu.