2.în cazul în care Comisia are suspiciuni privind siguranța unui nanomaterial, ea solicită fără întârziere avizul CSSC (Comitetul științific pentru siguranța consumatorilor) privind siguranța nanomaterialului pentru utilizare în categoriile relevante de produse cosmetice și condițiile de expunere rațional previzibile;

Aceste cifre corespund unei medii pe an de aproximativ 3 620 de produse noi care conțin nanomateriale și care sunt notificate la CPNP (date pentru perioada 2016 – 2020): în fiecare zi, pe piața UE sunt introduse aproximativ 10 noi produse cosmetice care conțin nanomateriale.

Având în vedere datele colectate din CPNP, este posibil să se evalueze modul în care a evoluat în timp utilizarea nanomaterialelor în produsele cosmetice. În particular, de la instituirea CPNP pentru nanomateriale (perioada 2013 – 2020), un total de:

Articolul 16 alineatul (2) prevede că dispozițiile acestui articol nu se aplică nanomaterialelor utilizate drept coloranți, filtre UV sau conservanți, reglementate în temeiul articolului 14 din Regulamentul privind produsele cosmetice, cu excepția cazului în care se specifică în mod explicit acest aspect, deoarece ele fac deja obiectul unor cerințe specifice de autorizare ex ante.

Există o diferență semnificativă în ceea ce privește procentul produselor cosmetice care conțin nanomateriale notificate în cazul celor cinci țări ale UE cu cel mai mare număr total de notificări în CPNP (de la 0,8 % la 5 %) și în ceea ce privește contribuția țării la totalul notificărilor la nivelul UE referitoare la nanomateriale [de la 6,5 % (Polonia) la 43,7 % (Franța)].

2.2.Inventarul nanomaterialelor prezente pe piața UE

Pentru a îmbunătăți transparența, Comisia a publicat două cataloage de nanomateriale utilizate în produsele cosmetice introduse pe piața UE, astfel cum au fost notificate prin CPNP. Articolul 16 alineatul (10) prevede că aceste informații se referă la toate nanomaterialele utilizate în produsele cosmetice, nu doar la cele notificate în temeiul articolului 16, ci și la cele utilizate drept coloranți, conservanți sau filtre UV.

Comisia a publicat primul catalog în iunie 2017 („Catalogul din 2017” cu date colectate până la sfârșitul anului 2016). A doua versiune a fost publicată în 2019 („Catalogul din 2019” cu date colectate până la sfârșitul anului 2018).

Cataloagele includ o listă a denumirilor INCI (Nomenclatorul Internațional al Ingredientelor Cosmetice) ale nanomaterialelor utilizate în produsele cosmetice, astfel cum au fost notificate în CPNP. Catalogul specifică în continuare nanomaterialele utilizate drept coloranți, filtre UV, precum și alte nanomateriale notificate în temeiul articolului 16 din Regulamentul privind produsele cosmetice.

Este important să se evidențieze faptul că la baza catalogului stau informațiile furnizate exclusiv de persoana responsabilă și că nu există nicio validare a calității informațiilor. Persoana responsabilă este răspunzătoare pentru conținutul notificării. Din acest motiv, catalogul are doar scop informativ și nu reprezintă o listă de nanomateriale autorizate.

O comparație între cele două cataloage emise la un interval de doi ani permite identificarea tendințelor în ceea ce privește utilizarea nanomaterialelor în produsele cosmetice. Pe lângă ilustrarea tendințelor pieței, ea reflectă și rectificarea includerii incorecte a unor substanțe ca nanomateriale:

·Catalogul din 2017 conține 43 de rubrici (chiar dacă unele nanomateriale apar de mai multe ori cu diferitele lor funcții, și anume de coloranți, de filtre UV, precum și alte funcții).

·Catalogul din 2019 conține 29 de rubrici (dioxidul de titan și oxidul de zinc sunt menționate de două ori atât cu funcția de coloranți, cât și ca filtre UV).

Cantitatea totală de ingrediente cosmetice care se califică drept nanomateriale a scăzut în perioada analizată de la 43 la 29.

Pentru a explica această diferență este în special relevant să se evalueze categoria coloranților:

·Catalogul din 2017 conține 12 substanțe sub formă de nanomateriale notificate în CPNP drept coloranți; cu toate acestea, o singură substanță [negru de fum (nano)] este prezentă în anexa IV corespunzătoare (numai coloranții enumerați în anexa IV pot fi utilizați în acest scop ca ingrediente cosmetice).

·În catalogul din 2019 există doar 3 substanțe sub formă de nanomateriale notificate în CPNP drept coloranți (negru de fum, oxid de titan și oxid de zinc); Oxidul de titan și oxidul de zinc nu sunt autorizate pentru colorare, dar sunt introduse în anexa VI ca filtre UV autorizate sub formă de nanomateriale.

De asemenea, au fost eliminate două substanțe sub formă de nanomateriale din lista filtrelor UV și șase din lista substanțelor sub formă de nanomateriale cu alte funcții. Cuprul, aurul și argintul sub formă de nanomateriale au fost trecute de la nanocoloranți la nanomateriale cu alte funcții.

Cele de mai sus par să sprijine constatarea potrivit căreia multe notificări privind nanomaterialele incluse în primul catalog din 2017 au fost făcute din greșeală sau ca măsură de precauție, iar catalogul din 2019 reprezintă o imagine mai exactă a pieței. De exemplu, dioxidul de titan și oxidul de zinc nu sunt autorizate drept coloranți în anexa IV și, prin urmare, nu ar fi trebuit să fie notificate în scopuri de colorare.

Diferențele dintre definițiile nanomaterialelor din Regulamentul privind produsele cosmetice și din Recomandarea Comisiei din 18 octombrie 2011 privind definiția nanomaterialelor (2011/696/UE) („Recomandarea Comisiei privind definiția nanomaterialelor”) (a se vedea secțiunea 2) ar putea sta la originea unor dificultăți întâmpinate de operatorii economici în trecut în ceea ce privește punerea în aplicare a anumitor obligații de notificare.

În general, în catalogul din 2019 nu figurează substanțe chimice „noi”, calificate drept nanomateriale, care să nu fi apărut deja într-o anumită formă (de exemplu, utilizate într-o categorie diferită de produse cosmetice) în catalogul din 2017.

2.3.Evaluarea siguranței nanomaterialelor utilizate în produsele cosmetice

Astfel cum se menționează în secțiunea 1.1, articolul 16 alineatul (4) din Regulamentul privind produsele cosmetice prevede că, în cazul în care Comisia are suspiciuni asupra siguranței nanomaterialului, solicită fără întârziere avizul CSSC privind siguranța acestor nanomateriale pentru categoriile relevante de produse cosmetice și condițiile de expunere rațional previzibile.

CSSC emite avizul său în șase luni de la solicitarea Comisiei. În cazul în care CSSC constată lipsa vreunei informații necesare, Comisia solicită persoanei responsabile să furnizeze informația respectivă într-un interval de timp rezonabil, explicit, și care nu poate fi prelungit.