P6_TA(2007)0050

Dimensiunea externă a luptei împotriva terorismului internaţional

Rezoluţia Parlamentului European privind dimensiunea externă a luptei împotriva terorismului internaţional (2006/2032(INI))

Parlamentul European,

- având în vedere Tratatul de instituire a unei Constituţii pentru Europa,

- având în vedere articolele 6 şi 7 şi Titlul V din Tratatul UE,

- având în vedere Declaraţia Universală a Drepturilor Omului din 10 decembrie 1948,

- având în vedere Convenţia europeană pentru apărarea drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale, semnată la Roma la 4 noiembrie 1950,

- având în vedere Convenţia europeană pentru reprimarea terorismului, adoptată de Consiliului Europei şi semnată la Strasbourg la 27 ianuarie 1977,

- având în vedere cele treisprezece instrumente ale Organizaţiei Naţiunilor Unite în vigoare în momentul de faţă şi cele patru instrumente adoptate în 2005 şi care nu sunt încă în vigoare, privind prevenirea şi eradicarea terorismului internaţional; având în vedere Rezoluţiile Consiliului de Securitate 1368 şi 1373 (2001) precum şi 1267 (1999); şi Rezoluţia A/RES/60/288 a Adunării Generale din 8 septembrie 2006 privind Strategia Globală a Organizaţiei Naţiunilor Unite împotriva terorismului şi Planul de acţiune anexat,

- având în vedere Rezoluţia Consiliului de Securitate al ONU 1267 (1999), pusă în aplicare la nivel european prin Regulamentul (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane şi entităţi care au legătură cu Osama ben Laden, cu reţeaua Al-Qaida şi cu talibanii [1],

- având în vedere Documentul final al Reuniunii internaţionale la nivel înalt 2005 a ONU privind terorismul (Rezoluţia A/RES/60/1 a Adunării Generale),

- având în vedere Raportul Grupului la nivel înalt, intitulat "Alianţa civilizaţiilor" prezentat Secretarului General al ONU la 13 noiembrie 2006,

- având în vedere clauza de apărare reciprocă de la articolul 5 din Tratatul de la Washington, invocată de membrii NATO la 12 septembrie 2001, prin care se defineşte atacul terorist asupra World Trade Center din 11 septembrie 2001 ca un atac din exterior asupra Statelor Unite ale Americii,

- având în vedere Strategia Europeană de Securitate (SES) - O Europă sigură într-o lume mai bună - aprobată de Consiliul European la 12 decembrie 2003 şi Strategia UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă de la aceeaşi dată,

- având în vedere raportul "O doctrină de securitate umană pentru Europa — Raportul de la Barcelona al Grupului de studiu privind capacităţile de securitate ale Europei", aşa cum a fost prezentat Înaltului Reprezentant al UE pentru Politica externă şi de securitate comună (PESC) la 15 septembrie 2004,

- având în vedere concluziile Consiliului European de la Bruxelles din 25- 26 martie 2004, în special Declaraţia Consiliului European din 25 martie 2004 privind combaterea terorismului, care a inclus o clauză de solidaritate,

- având în vedere Planul de acţiune privind combaterea terorismului, aprobat de Consiliul European la 21 septembrie 2001 şi Planul de acţiune privind combaterea terorismului/ Foaia de parcurs revizuită al Consiliului din 15 iunie 2004 şi, adoptată de Consiliul European la reuniunea sa din 17- 18 iunie 2004,

- având în vedere Strategia Uniunii Europene împotriva terorismului, adoptată de Consiliul European la reuniunea sa din 14- 15 decembrie 2005 şi Strategia Uniunii Europene de combatere a radicalizării şi recrutării pentru terorism, adoptată de Consiliul European la aceeaşi dată,

- având în vedere concluziile Reuniunii internaţionale la nivel înalt privind democraţia, terorismul şi securitatea, organizată la Madrid în perioada 8- 11 martie 2005,

- având în vedere raportul Secretarului General al Organizaţiei Naţiunilor Unite din 27 aprilie 2006 intitulat "Uniţi împotriva terorismului: recomandări pentru o strategie globală împotriva terorismului" (A/60/825),

- având în vedere raportul Grupului de lucru la nivel înalt al Organizaţiei Naţiunilor Unite, format din personalităţi, privind ameninţările, provocările şi schimbarea, "O lume mai sigură: responsabilitatea noastră comună" din 2 decembrie 2004, şi raportul Secretarului General al ONU din 21 martie 2005 pentru reuniunea la nivel înalt privind reforma din 2005: "O mai mare libertate: către dezvoltare, securitate şi drepturi ale omului pentru toţi",

- având în vedere Codul de conduită euro-mediteranean privind combaterea terorismului, adoptat la Reuniunea euro-mediteraneană la nivel înalt din 27- 28 noiembrie 2005 de la Barcelona,

- având în vedere declaraţiile UE-SUA privind lupta împotriva terorismului din 26 iunie 2004 şi consolidarea cooperării reciproce privind neproliferarea şi combaterea terorismului din 20 iunie 2005, şi declaraţia UE-SUA de la Reuniunea la nivel înalt de la Viena din 21 iunie 2006 şi luând act, cu mare preocupare, de programul secret de detenţie al CIA pe care Preşedintele Bush l-a confirmat la 6 septembrie 2006,

- având în vedere Foaia de parcurs pentru spaţiul comun de securitate externă dintre Uniunea Europeană şi Rusia, semnată la 10 mai 2005, cu ocazia celei de-a XV-a Reuniuni la nivel înalt UE-Rusia,

- având în vedere recentele descoperiri ale unor organizaţii teroriste în Italia şi Franţa,

- având în vedere Declaraţia Comună UE-ASEAN (Asociaţiei Naţiunilor din Asia de Sud-Est) privind cooperarea în vederea combaterii terorismului, semnată la 27 ianuarie 2003, cu ocazia celei de-a XIVa Reuniuni ministeriale UE-ASEAN,

- având în vedere Declaraţia comună UE-OUA (Organizaţia Uniunii Africane) privind terorismul din 11 octombrie 2001,

- având în vedere Statutul de la Roma al Curtea Penală Internaţională, adoptat la 17 iulie 1998 de Conferinţa diplomatică a plenipotenţiarilor a Organizaţiei Naţiunilor Unite,

- având în vedere Comunicarea Comisiei către Consiliu, Parlamentul European şi Comitetul Economic şi Social European din 29 noiembrie 2005, intitulată "Prevenirea şi lupta împotriva finanţării terorismului prin coordonare consolidată la nivel naţional şi o mai mare transparenţă a sectorului non-profit", care include şi o recomandare pentru statelor membre (COM(2005)0620) şi Memorandumul Comisiei din 1 decembrie 2005 privind finanţarea terorismului: noi direcţii pentru statele membre privind structurile de coordonare la nivel naţional şi vulnerabilitatea sectorului non-profit (MEMO/05/460),

- având în vedere Recomandarea sa din 7 iunie 2005 pentru Consiliul European şi Consiliul privind Planul de acţiune al Uniunii Europene împotriva terorismului [2],

- având în vedere articolul 45 din Regulamentul său de procedură,

- având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe şi avizele Comisiei pentru dezvoltare şi al Comisiei pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne (A6-0441/2006),

A. întrucât terorismul internaţional (inclusiv ideologia acestuia) constituie, în prezent, una dintre cele mai mari ameninţări la adresa securităţii, a păcii, a stabilităţii şi a valorilor democratice ale comunităţii internaţionale şi, în special, o ameninţare directă la adresa cetăţenilor europeni, a statelor membre ale UE, a democraţiei şi a statului de drept, valori pe care este fondată Uniunea Europeană,

B. având în vedere natura diversă a terorismului, a organizaţiilor care practică terorismul, a statelor şi a agenţilor neguvernamentali care îl sponsorizează, îl finanţează şi îl practică în folos propriu; având în vedere de asemenea natura emergentă şi imprevizibilă a unui fenomen care presupune un simţ evident al oportunităţii (în special în cazul terorismului practicat de grupurile radicale care susţin că apără Islamul) şi necesitatea ca Uniunea Europeană să urmărească o politică proactivă (şi nu doar reactivă) pentru combaterea acestuia,

C. întrucât Europa, după ce a fost mai întâi o platformă pentru suport logistic, s-a transformat într-un obiect major al unor atacuri plănuite,

D. întrucât, conform SES, lupta împotriva terorismului constituie o prioritate pentru Uniunea Europeană şi un element-cheie în acţiunea sa externă,

E. întrucât realizarea securităţii dincolo de graniţele UE ar trebui să se ghideze după principiile Doctrinei privind securitatea umană, respectiv după întâietatea acordată drepturilor omului, imperativele multilateralităţii, o abordare ascendentă, bazată pe cunoaşterea situaţiei locale, o concentrare regională şi stabilirea unei autorităţi politice clare şi legitime,

F. întrucât Uniunea Europeană are propria strategie pentru combaterea terorismului, care trebuie să fie integrată într-o strategie multilaterală şi să se bazeze ferm pe respectarea necondiţionată a drepturilor omului şi a principiilor care stau la baza statelor guvernate după principiul statului de drept; întrucât terorismul constituie întocmai un atac direct la adresa ambelor şi întrucât orice acţiune în afara acestui cadru constituie un eşec al democraţiei,

G. întrucât terorismul este întotdeauna criminal şi nejustificat, în orice împrejurări, de oricine şi în orice condiţii ar fi practicat şi întrucât acesta nu poate fi folosit niciodată în îndeplinirea obiectivelor politice,

H. întrucât victimele terorismului sunt un punct de referinţă morală pentru societăţile noastre şi pentru democraţie şi întrucât autorităţile publice trebuie să le asculte vocea şi să se asigure că se ţine seama de ele de fiecare dată când sunt luate decizii în ceea ce priveşte combaterea celor care le transformă în protagonişti fără voia lor,

I. întrucât grupurile teroriste exploatează sărăcia extremă, încălcarea drepturilor omului şi a statului de drept, frustrarea colectivă, lipsa de acces la pregătire şi excluderea socială pentru a-şi aplica strategiile de captură şi infiltrare,

J. întrucât societăţile care suferă de niveluri ridicate de discriminare politică, socială, economică, etnică, religioasă şi de alte tipuri şi de lipsa democraţiei şi a drepturilor omului constituie un teren ideal pentru terorism,

K. întrucât, pentru a combate eficient terorismul, este necesară o cunoaştere detaliată a grupului terorist împotriva căruia se luptă, a ideologiei acelui grup şi a contextului social, politic, economic şi religios din care provine şi din care se hrănesc iniţiatorii şi partizanii săi,

L. întrucât trebuie să se întreprindă acţiuni specifice pentru a combate fiecare organizaţie teroristă, având în vedere faptul că fiecare are propriile sale obiective, organizare şi mod de operare şi întrucât trebuie să se întreprindă acţiuni specifice în special împotriva organizaţiei Al-Qaeda,

M. întrucât ameninţarea terorismului nu este restricţionată la anumite zone geografice şi întrucât organizaţiile teroriste trebuie se găsesc atât în afara cât şi în interiorul graniţelor noastre şi au oferit suficiente dovezi privind capacitatea lor de a organiza atacuri şi acte de violenţă pe orice continent şi împotriva mai multor ţări în mod simultan,

N. întrucât statele membre, în mod individual, dar şi Uniunea Europeană şi instituţiile sale au fost deja sau pot fi ţinte directe ale terorismului internaţional,

O. întrucât experienţele dureroase de până acum arată că statele membre nu pot face faţă cu succes, în mod individual, terorismului şi întrucât este de o importanţă fundamentală ca, pe de o parte, să existe o politică comună a Uniunii de combatere a terorismului, folosindu-se toate instrumentele şi resursele aflate la dispoziţia statelor guvernate după principiile statului de drept şi ale Uniunii şi, pe de altă parte, o cooperare internaţională eficientă şi controlată democratic în lupta împotriva terorismului internaţional,

P. întrucât cerinţele esenţiale într-o luptă eficientă împotriva terorismului constituie o consolidare a cooperării şi coordonării transatlantice şi aplicarea integrală a Declaraţiei UE-SUA din 2004 privind lupta împotriva terorismului, a Declaraţiei comune UE-USA din 2005 privind consolidarea cooperării reciproce privind neproliferarea şi combaterea terorismului şi a întregii Declaraţii UE-SUA la Reuniunea la nivel înalt de la Viena din 21 iunie 2006,

Q. întrucât lupta împotriva terorismului internaţional necesită o legătură puternică între aspectele interne şi cele externe de securitate şi întrucât UE trebuie să urmărească o abordare globală, coerentă şi de unificare a tuturor pilonilor pentru această provocare,

R. conştient de faptul că dimensiunea globală a terorismului necesită un răspuns global, care să abordeze terorismul în toate dimensiunile sale, inclusiv aspectele de securitate, politice, economice, sociale şi culturale,

S. întrucât Uniunea Europeană este fondată pe un set de valori exprimate, de exemplu, de criteriile de la Copenhaga, şi aceste valori trebuie să fie promovate în întreaga lume ca fiind sigura cale de prevenire a terorismului pe termen lung,

T. conştient că dimensiunile interne şi externe ale luptei împotriva terorismului sunt legate şi inseparabile,

U. întrucât prevenirea, şi prin urmare nevoia de examinare exhaustivă a rapoartelor serviciilor secrete, sunt elemente de bază în lupta împotriva terorismului, aşa cum a fost evidenţiat de diferite atacuri,

V. întrucât, pentru ca acţiunile Uniunii în lupta împotriva terorismului să fie eficiente, cooperarea strânsă şi schimbul consolidat de informaţii între instituţiile Uniunii, statele membre şi serviciile secrete ale acestora, precum şi agenţiile specializate ale Uniunii (ca Europol şi Eurojust) sunt vitale,

W. întrucât Coordonatorul luptei împotriva terorismului al Uniunii are un rol esenţial de jucat şi trebuie să primească mai multe competenţe şi resurse,

X. întrucât Uniunea trebuie să dezvolte o politică de prevenire, protecţie şi reprimare proactivă şi nu reactivă pentru a combate eficient terorismul internaţional,

Y. întrucât, pentru a fi eficientă, lupta împotriva terorismului internaţional şi a ideologiei sale trebuie să se bazeze pe convingerea reală şi hotărârea în cadrul Uniunii şi al statelor membre şi să se sprijine pe un public conştient şi bine informat,

Z. întrucât statele membre nu trebuie să amâne aplicarea tuturor angajamentelor asociate cu lupta împotriva terorismului, bazate pe cooperarea împotriva terorismului, atât în interiorul Uniunii cât şi la nivel internaţional,

AA. convins fiind că defăimarea oricărei culturi, civilizaţii sau religii în numele combaterii terorismului este o greşeală care poate avea efecte contraproductive,

AB. întrucât înşişi musulmanii se numără printre victimele terorismului islamist, care este legat de conflictele inerente din cadrul lumii musulmane şi de luptele pentru putere şi resurse, inclusiv petrol,

Principiile fundamentale ale dimensiunii externe a luptei împotriva terorismului internaţional

1. sprijină nevoia unui obiectiv strategic în combaterea terorismului la nivel mondial, respectând drepturile omului, cu obiectivul final de a realiza o Uniune Europeană mai sigură şi de a le permite cetăţenilor săi să se bucure de o zonă de adevărată libertate, securitate şi justiţie; împărtăşeşte punctul de vedere al Consiliului conform căruia, lăsând deoparte alte forme de terorism, cea mai gravă ameninţare pentru Europa în acest moment este reprezentată de grupările radicale violente care susţin că apără Islamul, precum reţeaua criminală Al Qaeda şi grupările care sunt afiliate la aceasta sau sunt inspirate de ideologia sa;

2. evidenţiază necesitatea ca Uniunea Europeană, statele sale membre şi ţările partenere să-şi fondeze strategia globală împotriva terorismului pe principiile fundamentale care servesc, de asemenea, drept ghid pentru acţiunile Organizaţiei Naţiunilor Unite, pe un dialog constructiv şi serios între popoare şi naţiuni ca şi între culturi, religii şi civilizaţii, ţinând seama de percepţiile şi preocupările fiecăruia şi pe respectarea dreptului internaţional;

3. solicită Comisiei şi statelor membre să nu stigmatizeze anumite grupuri de persoane aparţinând diverselor diaspore aflate pe teritoriul european şi să susţină în special acele politici de combatere a xenofobiei şi a oricăror încălcări ale drepturilor omului în relaţiile cu comunităţile de imigranţi şi refugiaţi, precum şi proiectele de asistenţă pentru dezvoltare iniţiate de imigranţi sau de asociaţiile de imigranţi;

4. îşi exprimă regretul pentru eşecul Reuniunii mondiale la nivel înalt a ONU din 2005 de a ajunge la un acord asupra unei definiţii complete a terorismului şi subliniază nevoia de a ajunge la o definiţie general acceptată a terorismului internaţional; prin urmare, solicită Consiliului să adopte o poziţie comună care să stabilească o definiţie terorismului pe baza Deciziei-cadru a Consiliului 2002/475/JAI din 13 iunie June 2002 privind lupta împotriva terorismului [3] şi ţinând seama de definiţia propusă de fostul Secretarul General al Organizaţiei Naţiunilor Unite, Kofi Annan [4];

5. subliniază necesitatea urgentă de a aplica corect şi integral toate măsurile politice adoptate la cel mai înalt nivel politic în Strategia Uniunii Europene de luptă împotriva terorismului, Planul de acţiune şi Strategia pentru combaterea radicalizării şi a recrutării teroriştilor, astfel încât mecanismele şi propunerile ambiţioase stabilite în aceste documente să ducă cât mai curând la măsuri practice specifice şi eficiente pentru combaterea terorismului;

6. salută adoptare de către Adunarea Generală a Strategiei globale împotriva terorismului a Organizaţiei Naţiunilor Unite şi a Planului de acţiune anexat din 8 septembrie 2006; subliniază necesitatea de a combate terorismul în toate formele şi expresiile sale, cu toate mijloacele disponibile, conform Cartei ONU reflectate în Rezoluţia Consiliului de Securitate 1624(2005); îşi exprimă preocuparea pentru întârzierea adoptării Convenţiei mondiale asupra terorismului internaţional; încurajează instituţiile Uniunii Europene şi ale diverselor state membre să continue să lucreze neîncetat pentru atingerea unui consens internaţional care să permită, pe de o parte, adoptarea convenţiei mondiale şi, pe de altă parte, aplicarea eficientă a măsurilor stabilite în Strategia şi Planul de acţiune menţionate mai sus;

7. regretă faptul că, în ciuda evidentei ameninţări teroriste, unele state membre nu au semnat şi/sau ratificat încă unele din cele 17 instrumente universale ale Organizaţiei Naţiunilor Unite privind combaterea terorismului; observă că până în prezent numai două ţări au ratificat 13 convenţii şi alte 78 de ţări au ratificat ori s-au alăturat la 12 dintre acestea; consideră deosebit de îngrijorător faptul că 33 de alte ţări au ratificat sau s-au alăturat la numai 6 sau chiar mai puţine dintre convenţiile internaţionale;

8. invită acele state membre ale Uniunii Europene şi partenerii lor care nu au făcut acest lucru, să adopte rapid legislaţia naţională necesară pentru aplicarea activă a acestor convenţii şi să informeze organismele relevante ale Organizaţiei Naţiunilor Unite despre aceasta în timp util;

9. recomandă Uniunii Europene ca, în acţiunile sale externe, să utilizeze mijloace adecvate pentru a încuraja ţările să devină părţi la toate instrumentele universale împotriva terorismului şi să adopte, dacă este cazul, legislaţia internă necesară pentru aplicarea prevederilor acestor convenţii şi protocoale, beneficiind şi de experienţa tehnică din partea ONU;

10. evidenţiază faptul că acţiunea externă a Uniunii Europene de combatere a terorismului internaţional ar trebui să fie îndreptată în primul rând spre prevenire, pentru a asigura faptul că grupările radicale sau extremiste, ca şi statele, nu recurg la terorism şi nu sprijină terorismul ca strategie de atingere a obiectivelor lor; îndeamnă statele membre să dobândească o capacitate instituţională mai mare pentru combaterea terorismului; consideră că, în linii mari, obiectivele legate de prevenire, stabilite în Strategia Uniunii Europene de luptă împotriva terorismului sunt în concordanţă cu acest obiectiv;

11. solicită Uniunii Europene ca măsurile luate în materie de combatere a terorismului să nu conducă la o restrângere a capacităţii instrumentelor mediatice ale ţărilor din sud de tratare independentă a chestiunilor legate de drepturile populaţiilor sărace şi vulnerabile, informaţii care constituie un element esenţial în definirea unui sprijin concret ce poate fi adus acestor ţări;

12. invită ţările cu care UE a început negocieri de aderare sau care şi-au exprimat intenţia de a adera la UE să ia măsuri imediate pentru a descuraja organizaţiile naţionaliste şi fanatice care se opun direct principiilor democratice ale Uniunii şi care instigă la animozităţi şi ură rasială;

13. reiterează nevoia permanentă de a transmite mesajul că terorismul este inacceptabil şi nejustificat de către toţi actorii guvernamentali şi neguvernamentali, în toate împrejurările şi în toate culturile, indiferent de considerentele politice, filozofice, ideologice, rasiale, etnice, religioase sau de orice altă natură pe care le pot invoca pentru a justifica terorismul şi pentru a elimina toţi factorii care pot fi exploataţi de terorişti, precum dezumanizarea victimelor, declanşarea şi persistenţa conflictelor violente, proasta guvernare, lipsa de drepturi civile şi încălcarea drepturilor omului, discriminarea etnică şi religioasă, excluderea politică şi marginalizarea socio-economică;

14. consideră că este, de asemenea, fundamental ca acţiunile externe ale Uniunii Europene pentru combaterea terorismului, pe lângă conformitatea cu jurisprudenţa incidentă a Curţii de Justiţie a Comunităţilor Europene şi a Curţii Europene a Drepturilor Omului, ar trebui să încerce să împiedice accesul teroriştilor la mijloace de organizare a atacurilor lor, de exemplu lipsindu-i de oportunitatea de a călători, de a avea acces la mijloacele de informare şi de a face prozeliţi, de a folosi Internetul pentru a-şi atinge scopurile, de a primi sprijin financiar, de a se angaja în spălarea de bani, de a avea acces la arme, fie că sunt convenţionale, nucleare, biologice, chimice sau radiologice şi de a-şi atinge uşor obiectivele şi a-şi îndeplini ţelurile;

15. consideră că măsurile protective cuprinse în Strategia Uniunii Europene împotriva terorismului sunt în conformitate cu acest obiectiv, dar eficienţa lor reală variază mult şi că există diverse alte opţiuni în ceea ce priveşte acţiunea externă a Uniunii;

16. reiterează necesitatea de a lupta împotriva fluxului de capital ilegal şi a spălării banilor în cadrul Uniunii (prin aplicarea până cel târziu decembrie 2007 a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor şi finanţării terorismului [5]) şi în orice alt loc şi de a exercita un control efectiv asupra diverselor grupări islamiste;

17. observă că statele au o obligaţie de a manifesta vigilenţă şi recomandă să se folosească hotărât toate instrumentele aflate la dispoziţia Uniunii în acţiunile sale externe pentru a obstrucţiona orice încălcare a acelei obligaţii internaţionale, dacă este necesar, prin impunerea de sancţiuni sau prin măsuri coercitive, pentru a face ţările care susţin grupările teroriste şi care organizează, finanţează, încurajează sau susţin activităţi teroriste prin orice mijloace să pună capăt acestui lucru;

18. susţine fără rezerve dezvoltarea capacităţii statelor de a preveni terorismul prin promovarea principiului statului de drept, respectarea drepturilor omului şi înfiinţarea de sisteme de justiţie penală eficiente, ca şi prin promovarea unei educaţii de înaltă calitate, a toleranţei religioase şi culturale; în acest scop, îndeamnă toate statele din cadrul comunităţii internaţionale să se asigure că incitarea la comiterea de acte teroriste este pedepsită prin lege şi să prevină un astfel de comportament, aşa cum se cere în Strategia globală a Organizaţiei Naţiunilor Unite împotriva terorismului din 8 septembrie 2006;

19. consideră că dezvoltarea unei capacităţi preventive necesită, de asemenea, ca statele membre să se opună direct finanţării organizaţiilor teroriste prin mijloace pragmatice, să se străduiască să asigure că transportul se face în condiţii de siguranţă (aşa cum se stipulează în Programul European pentru Protecţia Infrastructurilor Critice (PEPIC) (COM(2004)0702)), să folosească toate posibilităţile oferite de Internet pentru a combate terorismul, a îmbunătăţi protecţia potenţialelor ţinte ale terorismului şi capacitatea de a răspunde la atacuri, precum şi să îmbunătăţească capacitatea de a-i împiedica pe terorişti să cumpere arme convenţionale sau nucleare, biologice, chimice sau materiale radiologice;

20. evidenţiază necesitatea de continua apărarea drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale precum şi lupta împotriva terorismului, prin intermediul instrumentelor internaţionale disponibile, ţinând seama de faptul că drepturile omului sunt o valoare universală şi o parte integrantă a acţiunii europene externe, dar şi de faptul că încălcarea lor compromite clar lupta împotriva terorismului şi constituie un eşec al democraţiei; consideră, prin urmare, că instrumentele eficiente utilizate în lupta împotriva terorismului sunt numai mijloacele legale şi că toate activităţile care scapă de sub supravegherea internaţională independentă, precum extrădările extraordinare şi închisorile care funcţionează în afara cadrului legal internaţional, trebuie să fie interzise de dreptul internaţional;

21. consideră că este esenţial să existe suficiente resurse umane şi bugetare disponibile pentru combaterea terorismului; susţine diversele propuneri ale Comisiei în acest sens; propune ca, în cazul unei operaţiuni de Politică Europeană de Securitate şi Apărare (PESA) de combatere a terorismului, costurile comune să fie suportate de bugetul Uniunii Europene; susţine crearea unui fond internaţional care să ofere asistenţă economică statelor cu resurse mai scăzute pentru a-şi putea asuma cu succes responsabilităţile pe care le au în lupta împotriva terorismului;

22. consideră că includerea în APD a ajutoarelor financiare destinate unor activităţi diverse legate de prevenirea şi combaterea terorismului nu ar face decât să compromită şi mai mult noţiunea de asistenţă publică pentru dezvoltare şi finalitatea principală a acesteia, care este eliminarea sărăciei;

23. solicită insistent ca întregul program al UE de dezvoltare a cooperării în materie de combatere a terorismului, de tehnologii de supraveghere şi de schimburi de informaţii să cuprindă o clauză financiară, prin care o parte din buget să fie rezervată chestiunilor legate de drepturile fundamentale, precum şi efectuării ulterioare a unui studiu de impact, care să fie realizat în mod independent;

24. insistă cu fermitate pe lângă statele membre asupra faptului că nimic nu ar putea justifica deturnarea asistenţei acordate ţărilor preocupate de reducerea sărăciei şi de realizarea Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului în beneficiul unor ţări angajate direct în războiul împotriva terorismului;

25. reaminteşte că resursele financiare suplimentare obţinute prin instituirea unor instrumente financiare inovatoare nu pot înlocui angajamentele deja asumate în cadrul APD şi consideră că, odată disponibile, aceste resurse nu ar putea servi la finanţarea măsurilor de prevenire sau de combatere a terorismului în detrimentul măsurilor de combatere a sărăciei, care, în mod imperativ, trebuie să reprezinte finalitatea acestor noi resurse;

26. atrage atenţia asupra faptului că dezvoltarea unei abordări comune în administrarea frontierelor externe ale Uniunii Europene ar putea constitui un element al luptei împotriva terorismului şi prin urmare este preocupat de faptul că echipamentul tehnic aflat la dispoziţia autorităţilor responsabile de controlul frontierelor nu este la un standard înalt uniform;

27. subliniază rolul crucial al societăţii civile şi al ONG-urilor în promovarea înţelegerii între culturi şi religii prin intermediul unui dialog constructiv;

28. consideră că este esenţial să se dezvolte un dialog intercultural şi alte măsuri de consolidare a încrederii în interiorul şi în afara UE, prima cerinţă fiind să se ajungă la o înţelegere comună a conceptului de "dialog intercultural" în interiorul UE; mai mult, consideră că este, de asemenea, esenţial să se examineze factorii care contribuie la radicalizarea şi recrutarea musulmanilor în interiorul şi în afara Europei;

Mijloacele aflate la dispoziţia Uniunii Europene în domeniul acţiunii sale externe de combatere a terorismului

29. evidenţiază natura multiplă a reacţiilor disponibile pentru Uniunea Europeană în domeniul acţiunii externe de combatere a terorismului şi necesitatea ca statele membre să unifice şi să utilizeze în mod coerent instrumentele lor politice, preventive şi represive, cooperării poliţiei şi a justiţiei, a serviciilor secrete şi a comunicaţiilor şi toate celelalte tipuri de reacţii solicitate şi sprijinite de Organizaţia Naţiunilor Unite şi care fac parte dintr-o strategie multilaterală;

30. reiterează recomandările conţinute în rezoluţia sa din 28 septembrie 2006 [6] şi insistă în special asupra faptului că, dacă în rândul obiectivelor cooperării pentru dezvoltare sunt incluse o multitudine de obiective ce nu ţin decât indirect, sau chiar deloc, de strategia definită de Consensul european pentru dezvoltare, precum şi de îndeplinirea Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului (ODM) (a căror finanţare anuală trebuie, potrivit ONU, suplimentată cu 50 de miliarde USD) va fi mult mai greu să se lupte eficient împotriva sărăciei;

31. solicită Comisiei şi statelor membre să ducă o politică antiteroristă care să nu compromită soluţiile aduse de cooperarea europeană pentru dezvoltare în elaborarea şi aplicarea unor strategii menite să combată eficient sărăcia şi să prevină conflictele violente din ce în ce mai îndelungate, mai ales în Africa;

32. solicită insistent ca reacţia UE faţă de terorism să nu fie disproporţionată şi să fie strict orientată înspre lupta împotriva terorismului, ţinând în special seama de faptul că, până la proba contrarie, cele mai productive măsuri de combatere a noilor forme de terorism sunt serviciile de informaţii şi de poliţie eficiente, altfel spus, activităţi legitime, dar care nu ţin nici de politica de cooperare pentru dezvoltare şi nici de lupta împotriva sărăciei;

33. reiterează, prin urmare, propunerea sa de a face politica antiteroristă a Uniunii mai coerentă şi mai efectivă, în relaţiile sale cu terţe ţări prin:

a) consolidarea dialogului politic în acest sens, în special cu acele ţări cu care Uniunea Europeană şi/sau statele sale membre au încheiat sau negociază acorduri de asociere sau de cooperare,

b) sprijinul politic şi comercial şi ajutorul pentru dezvoltare acordat ţărilor islamice moderate, atât în privinţa luptei împotriva terorismului cât şi pentru reformele sociale, politice şi economice aplicate în acele ţări;

c) intensificarea dialogului şi a cooperării în lupta împotriva terorismului cu partenerii majori ai Uniunii (Israel, Japonia, Australia, Canada, Rusia etc.) şi, în mod special, cu Statele Unite, care reprezintă prima linie în lupta împotriva terorismului, fără afectarea nivelului de protecţie a drepturilor omului în nicio împrejurare;

d) promovarea consensului internaţional pentru adoptarea Convenţiei mondiale privind terorismul internaţional şi dezvoltarea Strategiei globale împotriva terorismului a Organizaţiei Naţiunilor Unite din 8 septembrie 2006, inclusiv o definiţie comună a terorismului;

e) cerinţa ca toate ţările terţe cu care Uniunea întreţine relaţii să semneze şi să ratifice cele 17 instrumente universale ale Organizaţiei Naţiunilor Unite privind combaterea terorismului ca şi Protocolul opţional la Convenţia ONU împotriva torturii şi a altor tratamente sau pedepse crude, inumane sau degradante,

f) aplicarea strictă a clauzei antiterorism ca şi aplicarea clauzei drepturilor omului inclusă în acordurile cu ţări terţe, fără modificări "ad hoc" care să le lipsească de substanţă,

g) întreruperea relaţiilor politice şi comerciale cu statele care persistă în neîndeplinirea obligaţiilor lor faţă de Comisia împotriva terorismului a Organizaţiei Naţiunilor Unite,

h) stabilirea unui Cod de conduită interinstituţional pentru relaţiile externe ale Uniunii, propus de Parlamentul European în rezoluţia sa din 25 aprilie 2002, referitoare la Comunicarea Comisie către Consiliu şi Parlamentul European privind rolul Uniunii Europene în apărarea drepturilor omului şi în democratizarea ţărilor terţe [7],

i) consolidarea cooperării cu organizaţiile regionale şi internaţionale care joacă un rol-cheie în menţinerea păcii şi a securităţii mondiale, în primul rând Organizaţia Naţiunilor Unite (în special Consiliul de Securitate şi Comisia împotriva terorismului şi Oficiul Organizaţiei Naţiunilor Unite privind Drogurile şi Criminalitatea) OSCE, Consiliul Europei şi NATO,

j) promovarea şi aplicarea strictă a Rezoluţiei Consiliului de Securitate al Organizaţiei Naţiunilor Unite 1540 (2004), pentru a împiedica actorii neguvernamentali şi statele care nu fac parte din Tratatul de neproliferare a armelor nucleare să cumpere arme nucleare, chimice sau biologice, în concordanţă cu strategia UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă, pentru dezvoltarea şi susţinerea noilor iniţiative privind dezarmarea nucleară şi revitalizarea Conferinţei ONU privind dezarmarea,

k) intensificarea cooperării în ce priveşte schimbul de informaţii şi cooperarea între serviciile de securitate şi serviciile secrete, inclusiv serviciile secrete militare şi autorităţile poliţieneşti, judiciare şi vamale ale statelor membre, inclusiv cu Centrul Comun al Situaţiilor (SitCen), Agenţia Europeană pentru gestionarea cooperării operative la graniţele exterioare (Frontex), Europol, Interpol şi Eurojust şi diversele autorităţi competente la nivel european, Coordonatorul luptei împotriva terorismului şi Comisarul responsabil pentru justiţie, libertate şi securitate, Franco Frattini; întărirea protocoalelor de securitate şi de interoperabilitate prin menţinerea strict separate a activităţilor serviciilor secrete şi a agenţiilor de aplicare a legii, aşa cum se stipulează în numeroase constituţii naţionale şi cu condiţia să se asigure supravegherea parlamentară şi judiciară,

l) organizarea de reuniuni periodice, cel puţin o dată pe an, cu participarea ministerelor corespunzătoare din statele membre, a Comisarului responsabil pentru justiţie, libertate şi securitate, a Coordonatorului luptei împotriva terorismului al Uniunii şi a şefilor Europol, Eurojust, SitCen şi Frontex, şi care să fie dedicate exclusiv subiectului combaterii terorismului internaţional;

m) promovarea unui consens mondial privind nevoia de a pune capăt serviciilor bancare off-shore şi altor forme de paradisuri fiscale opace, folosite de terorişti pentru a masca tranzacţiile financiare;

n) punerea în aplicare a Protocolului împotriva producerii şi traficului ilicit de arme de foc, ale pieselor şi componentelor acestora şi de muniţii, care completează Convenţia Organizaţiei Naţiunilor Unite împotriva infracţionalităţii organizate transnaţionale şi a Programului de acţiune al Organizaţiei Naţiunilor Unite pentru prevenirea, lupta şi eliminarea traficului de arme mici şi uşoare, sub toate aspectele;

o) consolidarea unităţilor militare împotriva terorismului prin pregătire şi alte măsuri;

p) o creştere a competenţelor Europol pentru asigurarea faptului că rolul pe care acesta îl joacă în lupta împotriva terorismului este unul eficient;

q) consolidarea cooperării cu Statele Unite în ceea ce priveşte schimbul de informaţii şi cooperarea între serviciile secrete şi de securitate ca şi între autorităţile poliţieneşti, judiciare şi vamale;

r) consolidarea cooperării forţelor speciale ale statelor membre cu cele ale ţărilor terţe;

34. se felicită pentru diversele iniţiative pentru promovarea dialogului, a toleranţei şi înţelegerii între diferite culturi, civilizaţii şi religii; consideră ideea de creare a unei "cetăţenii euro-mediteraneene" un exemplu de iniţiativă concretă de mare anvergură care poate ajuta la dezvoltarea a diverse viziuni privind viitorul comun al regiunii;

35. evidenţiază necesitatea unei mai mari cooperări şi coordonări cu Statele Unite în lupta împotriva terorismului internaţional, punând accentul pe necesitatea protejării principiilor fundamentale privind drepturile omului;

36. evidenţiază necesitatea creşterii competenţelor şi a resurselor disponibile pentru Coordonatorul luptei împotriva terorismului al UE cu o referire specială la resursele neadecvate care îi sunt puse la dispoziţie, pentru ca munca să poată avea un impact mai mare şi o mai mare vizibilitate;

37. invită Comisia şi Consiliul ca, în relaţiile lor externe, să insiste asupra semnării şi ratificării Statutului de la Roma şi, prin urmare, a recunoaşterii universale de către ţările terţe a caracterului obligatoriu al jurisdicţiei Curţii Penale Internaţionale (CPI);

38. invită Consiliul, Comisia şi guvernele statelor membre să întreprindă acţiuni practice eficiente în urmărirea interzicerii organizaţiilor teroriste;

39. consideră că este esenţial să se încurajeze o mai mare stabilitate în afara Uniunii, prin folosirea tuturor instrumentelor disponibile, a programelor şi a mijloacelor în limita acţiunii externe, inclusiv:

a) noul instrument de stabilitate, instituit prin Regulamentul (CE) nr. 1717/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului din 15 noiembrie 2006 [8] care oferă o nouă bază juridică pentru asistenţa pe termen lung în domenii precum lupta împotriva terorismului, neproliferarea armelor de distrugere în masă, lupta împotriva crimei organizate, dezarmarea convenţională sau securitatea umană; reaminteşte declaraţia prezentată de Comisie privind mijloacele de luptă împotriva terorismului, anexată la Instrumentul de stabilitate, în care Comisia afirmă că toate mijloacele de luptă împotriva terorismului finanţate de acel instrument vor respecta obligaţiile privind drepturile omului şi dreptul umanitar conex şi Comisia va monitoriza respectarea acestui principiu de către ţările destinatare;

b) sprijinul, după ce acest instrument intră în vigoare, acordat strategiei de întrajutorare elaborată de Comisie pentru a ajuta ţările terţe să facă faţă ameninţării teroriste, atât prin programele Politicii europene de vecinătate şi asociere (PEVA), în conformitate cu Regulamentul (CE) nr.1638/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului din 24 octombrie 2006 [9] şi Instrumentul de stabilitate cât şi prin canalizarea asistenţei împotriva terorismului în toate programele sale de asistenţă, conform solicitării Consiliului European;

c) extinderea strategiei menţionate în toate domeniile de acţiune externă ale Uniunii şi la toate programele majore de ajutor pentru dezvoltare, cu excepţia celor pentru ajutor umanitar, care prin natura lor sunt necondiţionate;

d) întărirea folosirii Mecanismului de reacţie rapidă militară şi civilă;

e) asigurarea din partea Consiliului şi Comisiei că atenţia faţă de victimele terorismului devine un element esenţial în politica Uniunii din acest domeniu, asigurându-le că sunt ascultate, informate şi că primesc toată asistenţa;

f) crearea unui oficiu similar în contextul noii Strategii a ONU împotriva terorismului din 8 septembrie 2006, menit să ofere asistenţă tuturor victimelor terorismului, indiferent de cetăţenia lor;

40. invită Comisia să prezinte cât mai curând cu putinţă un comunicat care să stabilească programele de asistenţă existente şi mecanismele pentru a reduce şi a face faţă ameninţărilor la adresa securităţii Uniunii şi a cetăţenilor săi, inclusiv, în special, propunerile şi recomandările de îmbunătăţire a eficienţei şi coerenţei programelor de asistenţă ale Uniunii;

41. invită statele membre să contribuie mai mult la o evaluare integrată a ameninţării la scară comunitară, prin creşterea fluxului de informaţii către Centrul Situaţional al Secretariatului Consiliului UE; invită statele membre să mărească numărul personalului şi resursele puse la dispoziţia Centrului Situaţional şi să utilizeze mai mult evaluările combinate ale terorismului, care includ informaţii privind ameninţările externe şi informaţii de la serviciile interne de securitate şi EUROPOL;

42. recomandă adoptarea măsurilor care să conducă la stabilirea unei noi configuraţii a Consiliului, incluzând miniştrii afacerilor externe şi miniştrii de interne, atunci când se discută despre lupta împotriva terorismului;

43. recomandă aplicarea prevederilor Tratatului de instituire a Uniunii Europene privind PESA aplicate în lupta împotriva terorismului şi a Declaraţiei privind lupta împotriva terorismului din 25 martie 2004, a Planului de acţiune adoptat de Consiliul European din 21 septembrie 2001 şi a Strategiei de luptă împotriva terorismului din 14- 15 decembrie 2005, prin adoptarea de măsuri precum:

a) elaborarea comună a planurilor de contingenţă pentru a face eficientă clauza de solidaritate pentru asistenţă reciprocă în Declaraţia privind lupta împotriva terorismului,

b) utilizarea, acolo unde este necesar, a operaţiunilor specifice militare sau poliţieneşti în baza PESA, ca parte a reacţiei Uniunii la terorism,

c) adaptarea la noile sarcini ale cooperării permanente structurate şi ale "unităţilor de luptă" prevăzute în Protocolul 23 din Tratatul de instituire a Constituţiei Europene,

d) abrogarea regulii de unanimitate privind unele domenii ale cooperării judiciare şi poliţieneşti în materie penală;

Controlul parlamentar al luptei împotriva terorismului internaţional de către instituţiile Uniunii

44. subliniază importanţa vitală a prevenirii în lupta împotriva terorismului internaţional şi necesitatea de a schimba în timp real, cu celelalte state membre şi instituţiile Uniunii, toate informaţiile obţinute prin sisteme de informaţii eficiente şi demne de încredere şi pentru o evaluare riguroasă şi profesională a rapoartelor redactate de diverse servicii secrete şi de poliţie;

45. solicită Consiliului ca Acordul interinstituţional din 20 noiembrie 2002 dintre Parlamentul European şi Consiliu, privind accesul Parlamentului European la informaţiile sensibile ale Consiliului în domeniul politicii de securitate şi apărare [10] să fie revizuit şi actualizat pentru a îmbunătăţi sistemul actual de transmitere a informaţiilor secrete şi pentru a garanta transmiterea către Parlamentul European a tuturor informaţiilor disponibile legate de lupta împotriva terorismului internaţional, asigurarea faptului că în nicio împrejurare nu vor fi refuzate informaţii care, în sfera internă, sunt sau au fost sau ar trebui să fie transmise parlamentelor naţionale de către guvernele respective ale statelor membre sau organizaţiile internaţionale din care fac parte;

46. invită Consiliul să nu se limiteze la raportul său anual privind PESC pentru a descrie activităţile Uniunii în domeniul luptei împotriva terorismului ci, pe baza articolului 21 din Tratatul de instituire a Uniunii Europene, să consulte cu adevărat Parlamentul European în ceea ce priveşte principalele aspecte şi opţiunile de bază ale acestei lupte, care constituie o prioritate SES, a acţiunii externe a Uniunii şi a PESC în întregime; consideră este indispensabil ca acesta să fie informat şi consultat în cazul unui atac terorist la scară mare, atunci când este necesar, prin Comitetul special prevăzut în Acordul interinstituţional mai-sus menţionat din 20 noiembrie 2002;

47. apreciază dialogul politic la nivel înalt privind lupta împotriva terorismului, care reuneşte o dată la şase luni Parlamentul European, Comisia şi Consiliul,ca un bun exemplu privind posibilităţile existente pentru cooperarea interinstituţională indispensabilă în lupta împotriva terorismului; propune ca aceste reuniuni să aibă loc cel puţin trimestrial şi ca Delegaţia Parlamentului European să cuprindă şi preşedinţii comisiilor permanente pentru cele trei domenii principale de acţiune externă (afaceri externe, comerţ internaţional şi dezvoltare);

48. solicită ca rapoartele elaborate de SitCen pentru Consiliul Uniunii să fie transmise periodic şi Parlamentului European, dacă este necesar, conform modalităţilor prevăzute în Acordul interinstituţional mai-sus menţionat;

49. consideră că este de o importanţă fundamentală ca Parlamentul European să fie implicat îndeaproape în mecanismul de implementare a clauzei de solidaritate a cărei introducere a fost aprobată prin Declaraţia privind lupta împotriva terorismului, în special în cazuri în care deciziile adoptate au implicaţii în ceea ce priveşte PESA;

50. invită Comisia şi Coordonatorul luptei împotriva terorismului al Uniunii să prezinte un raport anual Parlamentului European privind activităţile lor în lupta împotriva terorismului şi să ţină seama de observaţiile şi recomandările Parlamentuluiîn acest sens;

51. invită încă o dată Consiliul să informeze Parlamentul privind actualizarea periodică a Poziţiei comune 2001/931/PESC a Consiliului din 27 decembrie 2001 privind aplicarea măsurilor specifice de combatere a terorismului [11] (lista grupurilor şi organizaţiilor teroriste) şi privind evoluţiile de după 2001;

52. se angajează să stabilească un dialog consolidat cu parlamentele naţionale privind lupta împotriva terorismului internaţional, cu un accent special pe garantarea controlului parlamentar comun al activităţilor diverselor servicii de securitate şi servicii secrete, dat fiind faptul că, în calitatea sa de reprezentat al popoarelor Uniunii Europene, îi revine Parlamentului European sarcina de a exercita un control public şi transparent asupra măsurilor adoptate de Uniune în legătură cu lupta împotriva terorismului, inclusiv activităţile Coordonatorului luptei împotriva terorismului al Uniunii şi diversele organisme dedicate acestei sarcini;

*

* *

53. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluţie Consiliului European, Consiliului, Comisiei, guvernelor şi parlamentelor statelor membre, Consiliului Europei, Organizaţiei Naţiunilor Unite şi agenţiilor sale specializate.

[1] JO L 139, 29.5.2002, p. 9. Regulament astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 14/2007 (JO L 6, 11.1.2007, p. 6).

[2] JO C 124 E, 25.5.2006, p. 241.

[3] JO L 164, 22.6.2002, p. 3.

[4] "În afară de acţiunile deja interzise prin acorduri şi convenţiile în vigoare, reprezintă terorism orice acţiune destinată să cauzeze moartea sau un prejudiciu corporal grav populaţiei civile sau necombatante în scopul intimidării populaţiei sau pentru a obliga un guvern sau o organizaţie internaţională să facă sau renunţe să facă ceva." (Definiţie iniţial propusă de către Grupul la nivel înalt privind ameninţările, provocările şi schimbarea în raportul său din 2 decembrie 2004).

[5] JO L 309, 25.11.2005, p.15.

[6] Texte adoptate, P6_TA(2006)0382.

[7] JO C 131 E, 5.6.2003, p. 147.

[8] JO L 327, 24.11.2006, p. 1.

[9] JO L 310, 9.11.2006, p. 1.

[10] JO C 298, 30.11.2002, p. 1.

[11] JO L 344, 28.12.2001, p. 93.

--------------------------------------------------