RAPORT AL COMISIEI PRIVIND ACTIVITATEA COMITETELOR ÎN 2011 /* COM/2012/0685 final */





RAPORT AL COMISIEI PRIVIND ACTIVITATEA COMITETELOR ÎN 2011 În conformitate cu articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 182/2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[1] („Regulamentul privind procedura comitetelor”), Comisia prezintă în cele ce urmează raportul anual privind activitatea comitetelor în anul 2011. Prezentul raport conține o sinteză a evoluțiilor survenite în sistemul de procedură a comitetelor în anul 2011 și un rezumat al activităților comitetelor respective. El este însoțit de un document de lucru al serviciilor Comisiei, care cuprinde statistici detaliate privind activitatea comitetelor individuale. 1. Sinteza evoluțiilor înregistrate în sistemul de Procedură a comitetelor în 2011 Regulamentul privind procedura comitetelor a fost adoptat de Parlamentul European și de Consiliu la 16 februarie 2011 și a intrat în vigoare la 1 martie 2011. Acest regulament a abrogat Decizia privind procedura comitetelor[2] adoptată în anul 1999 și a înlocuit procedurile prevăzute în decizia respectivă cu doar două proceduri (de consultare și de examinare). 1.1. Noile proceduri ale comitetelor În conformitate cu articolul 2 din Regulamentul privind procedura comitetelor, procedura de examinare este utilizată în special pentru (i) măsurile cu caracter general și (ii) măsurile cu un impact potențial major (de exemplu, în domeniul impozitării sau al politicii agricole a UE), în timp ce procedura de consultare este, în general, utilizată pentru toate celelalte măsuri de punere în aplicare. 1.1.1 Procedura de examinare (articolul 5 din Regulamentul privind procedura comitetelor) În cazul în care actul de bază face trimitere la procedura de examinare, comitetul emite un aviz cu privire la un proiect de act de punere în aplicare, hotărând cu majoritate calificată: · în cazul în care există o majoritate calificată în favoarea proiectului de act de punere în aplicare (aviz favorabil), Comisia adoptă proiectul respectiv; · în cazul în care există o majoritate calificată împotriva proiectului de act de punere în aplicare (aviz nefavorabil), Comisia nu poate să adopte proiectul respectiv[3]. În astfel de cazuri, Comisia poate: (1) să retragă integral proiectul de act de punere în aplicare, în cazul în care acesta nu este considerat necesar; (2) în cazul în care se consideră necesar, să modifice proiectul de act de punere în aplicare și să prezinte (aceluiași) comitet, în termen de două luni de la emiterea avizului nefavorabil, o versiune revizuită sau (3) în cazul în care se consideră necesar, să prezinte același proiect comitetului de apel (a se vedea mai jos), în termen de o lună de la emiterea avizului nefavorabil. · În cazul în care nu se întrunește o majoritate calificată în favoarea sau împotriva proiectului de act de punere în aplicare („fără aviz”), Comisia poate alege să adopte proiectul de act de punere în aplicare, să îl retragă sau să îl modifice și să îl prezinte din nou (aceluiași) comitet. Cu toate acestea, există anumite cazuri în care Comisia nu poate adopta proiectul de act de punere în aplicare[4], și anume: (1) în cazul în care acesta vizează vreunul din următoarele sectoare sensibile: impozitare, servicii financiare, protecția sănătății sau siguranța persoanelor, animalelor sau plantelor, ori măsuri de salvgardare multilaterale definitive; sau (2) în cazul în care actul juridic de bază prevede că proiectul de act de punere în aplicare nu poate fi adoptat dacă nu se emite niciun aviz; sau (3) în cazul în care majoritatea simplă a membrilor comitetului se opune acestei adoptări. În aceste trei cazuri, Comisia are aceleași opțiuni ca și în cazul unui aviz nefavorabil. 1.1.2 Procedura de consultare (articolul 4 din Regulamentul privind procedura comitetelor) În conformitate cu procedura de consultare, comitetul emite un aviz cu privire la un proiect de act de punere în aplicare, în cazul în care este necesar, printr-un vot care să întrunească majoritatea simplă a membrilor săi. Avizul comitetului în cadrul procedurii de consultare nu este obligatoriu din punct de vedere juridic, însă Comisia trebuie să țină seama în cea mai mare măsură de concluziile desprinse din discuțiile purtate în cadrul comitetului și de avizul emis, înainte de a decide cu privire la proiectul de act de punere în aplicare. 1.1.3 Acte de punere în aplicare cu aplicabilitate imediată („procedura de urgență”) Regulamentul privind procedura comitetelor prevede că un act de bază poate oferi Comisiei posibilitatea de a adopta acte de punere în aplicare cu aplicabilitate imediată, din motive imperative de urgență. Această „procedură de urgență” nu este o procedură separată privind comitetele, ci este, mai degrabă, o „variantă” a procedurii de examinare sau de consultare. În cadrul procedurii de urgență, Comisia poate, fără consultarea prealabilă a unui comitet, să adopte un act de punere în aplicare ce se aplică imediat și rămâne în vigoare pentru o perioadă care, în mod normal, nu va depăși șase luni. Numai după adoptarea sa (în termen de maximum 14 zile de la adoptare), Comisia va prezenta actul adoptat comitetului relevant pentru a obține avizul acestuia în conformitate cu procedura comitetelor relevantă (procedura de consultare sau de examinare). Atunci când se aplică procedura de examinare, Comisia trebuie să abroge imediat actul de punere în aplicare în cauză, în cazul în care comitetul emite un aviz nefavorabil. 1.2 Trimiteri la procedurile anterioare ale comitetelor Pentru a asigura o tranziție ușoară de la regimul prevăzut în Decizia privind procedura comitetelor către noul regim al procedurii comitetelor, Regulamentul privind procedura comitetelor prevede adaptarea automată a vechilor proceduri la noile proceduri (articolul 13). În consecință, toate trimiterile la procedurile prevăzute în Decizia privind procedura comitetelor (consultare, gestionare, reglementare și salvgardare) trebuie înțelese ca trimiteri la procedurile corespunzătoare din regulament (de la 1 martie 2011, fosta procedură de consultare a devenit noua procedură de consultare, fostele proceduri de gestionare și de reglementare au devenit procedura de examinare, iar fosta procedură de salvgardare a devenit procedura de urgență). Procedura de reglementare cu control reprezintă singura excepție, dat fiind că aceasta continuă să se aplice provizoriu (în conformitate cu articolul 5a din Decizia privind procedura comitetelor) în actele de bază care fac trimitere la ea, până în momentul în care aceste acte vor fi modificate și adaptate în mod formal la Tratatul de la Lisabona. Prin urmare, începând cu 1 martie 2011, comitetele de comitologie au funcționat în conformitate cu procedurile stabilite în Regulamentul privind procedura comitetelor: procedura de consultare (articolul 4 din Regulamentul privind procedura comitetelor) și procedura de examinare (articolul 5 din Regulamentul privind procedura comitetelor), precum și în conformitate cu procedura de reglementare cu control prevăzută la articolul 5a din „vechea” Decizie privind procedura comitetelor). 1.3 Rolul comitetului de apel În cadrul procedurii de examinare, mecanismul de control stabilit în temeiul Regulamentului privind procedura comitetelor prevede posibilitatea sesizării unui comitet de apel. Comitetul de apel este, de asemenea, un comitet de comitologie, cu alte cuvinte el este alcătuit din reprezentanți ai statelor membre, este prezidat de Comisie și aplică aceleași reguli de votare (majoritate calificată). Cu toate acestea, spre deosebire de celelalte comitete de comitologie, acesta nu este un organism permanent, ci este, de fapt, un instrument procedural care oferă statelor membre posibilitatea de a avea o a doua dezbatere la un nivel de reprezentare mai înalt. Votarea în cadrul comitetului de apel poate genera următoarele situații: (1) în cazul în care comitetul emite un aviz favorabil, Comisia adoptă actul de punere în aplicare; (2) în cazul în care comitetul nu emite niciun aviz, Comisia poate adopta actul de punere în aplicare[5]; (3) în cazul în care comitetul emite un aviz nefavorabil, Comisia nu poate adopta actul de punere în aplicare. 1.4 Rolul Parlamentului European și al Consiliului Ambele organe legislative trebuie să fie informate corespunzător și în permanență cu privire la procedurile comitetelor prin intermediul registrului de comitologie, care a fost adaptat la noile proceduri. Articolul 10 din Regulamentul privind procedura comitetelor precizează ce documente trebuie trimise Parlamentului European și Consiliului și, în același timp, membrilor comitetelor. Parlamentul și Consiliul au, de asemenea, un drept de control asupra proiectelor de acte de punere în aplicare ce au la bază acte adoptate prin procedura de codecizie. În consecință, acestea pot, în orice etapă a procedurii, să semnaleze Comisiei că proiectul depășește competențele de executare prevăzute de actul de bază. Într-un astfel de caz, Comisia trebuie să revizuiască proiectul și să informeze Parlamentul European și Consiliul cu privire la intenția sa de a menține, modifica sau retrage proiectul în cauză (articolul 11 din Regulamentul privind procedura comitetelor). 1.5 Nou regulament de procedură standard pentru comitete Regulamentul privind procedura comitetelor prevede adoptarea de către Comisie a regulamentului de procedură standard (articolul 9). Comisia a adoptat, la 8 iulie 2011[6], un nou regulament de procedură standard pentru comitetele de comitologie. Pe această bază, fiecare comitet trebuie să își adopte propriul regulament de procedură, hotărând cu majoritatea simplă a membrilor săi, pe baza unei propuneri din partea președintelui comitetului în cauză. În cazul în care este necesar, comitetele existente trebuie să își adapteze regulamentul de procedură ținând seama de noul regulament de procedură standard. 2. Prezentare generală a activităților 2.1 Numărul de comitete și reuniuni Este important să se facă distincție între comitetele de comitologie, pe de o parte, și celelalte entități, în special „grupurile de experți” create chiar de către Comisie, pe de altă parte. Acestea din urmă oferă expertiză Comisiei pentru pregătirea și punerea în aplicare a politicilor[7], în timp ce comitetele de comitologie acordă asistență Comisiei în exercitarea competențelor de executare care i-au fost conferite prin actele legislative de bază. Prezentul raport se axează exclusiv pe comitetele de comitologie. Numărul comitetelor de comitologie la data de 31 decembrie 2011 a fost calculat pe sectoare de activitate (a se vedea tabelul I). De asemenea, sunt prezentate, pentru comparație, cifrele pentru anul precedent (la 31 decembrie 2010). TABELUL I – Numărul total de comitete (2011) Sector de politică || 2010 || 2011 Agricultură și Dezvoltare Rurală (AGRI) || 14 || 14 Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) || 1 || 1 Buget (BUDG) || 2 || 2 Politici Climatice (CLIMA) || 4 || 4 Comunicare (COMM) || 1 || 1 Dezvoltare și Cooperare – EuropeAid (DEVCO) || 6 || 6 Afaceri Economice și Financiare (ECFIN) || 1 || 1 Educație și Cultură (EAC) || 7 || 7 Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune (EMPL) || 4 || 4 Energie (ENER) || 14 || 15 Extindere (ELARG) || 4 || 4 Întreprinderi și Industrie (ENTR) || 30 || 31 Mediu (ENV) || 32 || 30 Serviciul Instrumente de Politică Externă (FPI) || 4 || 4 Sănătate și Consumatori (SANCO) || 22 || 24 Afaceri Interne (HOME) || 10 || 11 Ajutor Umanitar și Protecție Civilă (ECHO) || 2 || 2 Informatică (DIGIT) || 1 || 1 Societatea Informațională și Media (INFSO) || 6 || 7 Piața Internă (MARKT) || 13 || 13 Justiție (JUST) || 13 || 13 Afaceri Maritime și Pescuit (MARE) || 4 || 5 Mobilitate și Transporturi (MOVE) || 29 || 29 Politica Regională (REGIO) || 1 || 1 Cercetare (RTD) || 6 || 6 Secretariatul General (SG) || 0 || 2* Statistică (ESTAT) || 8 || 8 Impozitare și Uniune Vamală (TAXUD) || 10 || 11 Comerț (TRADE) || 10 || 11 TOTAL: || 259 || 268 * Inclusiv comitetul de apel (pentru a se conforma nevoilor registrului de comitologie, comitetul de apel este înregistrat ca și comitet aflat sub responsabilitatea SG; în practică, acesta este gestionat de către toate serviciile vizate). În 2011, comitetele de comitologie au putut fi clasificate în general în funcție de tipul de procedură pe baza căreia funcționează (procedura de consultare, procedura de examinare, procedura de reglementare cu control – a se vedea tabelul II). Anumite comitete, întrucât au aplicat proceduri multiple, au fost separate de comitetele care funcționează pe baza unei proceduri unice. TABELUL II – Numărul comitetelor în funcție de proceduri (2011) || Tipul procedurii || Consultare || Examinare || Reglementare cu control || Care funcționează pe baza mai multor proceduri || TOTAL: AGRI || || 11 || || 3 || 14 BUDG || 1 || 1 || || || 2 CLIMA || || || || 4 || 4 COMM || || 1 || || || 1 DEVCO || || 5 || || 1 || 6 DIGIT || || 1 || || || 1 EAC || 1 || 2 || || 4 || 7 ECFIN || 1 || || || || 1 ECHO || || 1 || || 1 || 2 ELARG || 1 || 3 || || || 4 EMPL || 1 || || 2 || 1 || 4 ENER || 1 || 8 || 1 || 5 || 14 ENTR || 7 || 4 || 5 || 15 || 31 ENV || || 5 || 4 || 21 || 30 ESTAT || || 2 || || 6 || 8 FPI || || 4 || || || 4 HOME || 1 || 4 || || 6 || 11 INFSO || || 3 || || 4 || 7 JUST || 2 || 1 || 4 || 6 || 13 MARE || || 5 || || || 5 MARKT || || 1 || 4 || 8 || 13 MOVE || 3 || 4 || 4 || 18 || 29 OLAF || || 1 || || || 1 REGIO || || || || 1 || 1 RTD || || 5 || || 1 || 6 SANCO || 1 || 10 || 1 || 12 || 24 SG || || 2 || || || 2* TAXUD || 1 || 9 || || 1 || 11 TRADE || 2 || 6 || || 3 || 11 TOTAL: || 23 || 99 || 25 || 121 || 268 * Inclusiv comitetul de apel. Cifrele indică faptul că aproximativ 37 % din comitete (99 din 268) au lucrat exclusiv aplicând procedura de examinare, în timp ce doar aproximativ 8 % din comitete (23 din 268) au lucrat exclusiv aplicând procedura de consultare. Cu toate acestea, majoritatea comitetelor (121 din 268 sau 45 %) au funcționat pe baza mai multor proceduri. Defalcarea pe sectoare de politică indică faptul că utilizarea diverselor tipuri de proceduri variază de la un sector de politică la altul. Numărul comitetelor nu constituie singurul indicator al activității la nivel de comitologie. Numărul de reuniuni care au avut loc, precum și numărul de proceduri scrise[8] utilizate în 2011 reflectă, de asemenea, intensitatea activității în general, la nivel de sector și în cadrul comitetelor individuale (tabelul III). TABELUL III – Numărul de reuniuni și de proceduri scrise (2011) || Numărul comitetelor || Reuniuni || Proceduri scrise 2010 || 2011 || 2010 || 2011 AGRI || 14 || 148 || 142 || 1 || 3 BUDG || 2 || 4 || 4 || 0 || 0 CLIMA || 4 || 15 || 14 || 3 || 0 COMM || 1 || 2 || 1 || 3 || 4 DEVCO || 6 || 28 || 17 || 44 || 55 DIGIT || 1 || 1 || 2 || 0 || 0 EAC || 7 || 17 || 18 || 50 || 52 ECFIN || 1 || 1 || 0 || 0 || 0 ECHO || 2 || 5 || 5 || 29 || 12 ELARG || 4 || 5 || 8 || 15 || 12 EMPL || 4 || 4 || 3 || 10 || 9 ENER || 14 || 19 || 13 || 3 || 2 ENTR || 31 || 56 || 56 || 35 || 32 ENV || 30 || 48 || 41 || 18 || 16 ESTAT || 8 || 16 || 14 || 8 || 6 FPI || 4 || 5 || 4 || 2 || 3 HOME || 11 || 23 || 24 || 23 || 27 INFSO || 7 || 24 || 20 || 13 || 20 JUST || 13 || 6 || 6 || 16 || 15 MARE || 5 || 11 || 9 || 6 || 11 MARKT || 13 || 34 || 18 || 14 || 12 MOVE || 30 || 60 || 53 || 13 || 12 OLAF || 1 || 2 || 3 || 1 || 1 REGIO || 1 || 9 || 5 || 0 || 5 RTD || 6 || 60 || 61 || 174 || 201 SANCO || 24 || 131 || 146 || 278 || 314 SG || 2 || - || 6* || - || 1 TAXUD || 11 || 107 || 81 || 0 || 7 TRADE || 11 || 18 || 15 || 7 || 6 TOTAL: || 268 || 859 || 783 || 766 || 838 * Inclusiv 5 reuniuni ale comitetului de apel. 2.2 Numărul de avize și de acte /măsuri de punere în aplicare Prezentul raport, întocmai ca și rapoartele precedente, furnizează cifrele globale referitoare la avizele oficiale emise de comitete și la actele/măsurile de punere în aplicare corespunzătoare adoptate de către Comisie[9]. Aceste cifre cuantifică „producția” concretă a comitetelor (a se vedea tabelul IV). Numărul total de avize emise de comitete în 2011 s-a ridicat la 1 868 (în comparație cu 1 904 în 2010), iar numărul de acte/măsuri de punere în aplicare adoptate de către Comisie a fost, în total, de 1 788 (în comparație cu 1 812 în 2010). TABELUL IV - Numărul de avize și de acte/măsuri de punere în aplicare adoptate (2011) || Avize || Acte adoptate || Măsuri adoptate în baza PRC AGRI || 271 || 271 || 1 BUDG || 1 || 1 || 0 CLIMA || 10 || 6 || 10 COMM || 6 || 5 || 0 DEVCO || 128 || 128 || 0 DIGIT || 1 || 1 || 0 EAC || 100 || 85 || 0 ECFIN || 0 || 0 || 0 ECHO || 15 || 16 || 0 ELARG || 58 || 58 || 0 EMPL || 11 || 3 || 0 ENER || 15 || 7 || 5 ENTR || 59 || 34 || 25 ENV || 55 || 14 || 35 ESTAT || 11 || 7 || 12 FPI || 2 || 1 || 0 HOME || 33 || 15 || 1 INFSO || 41 || 40 || 1 JUST || 14 || 4 || 0 MARE || 23 || 22 || 0 MARKT || 13 || 3 || 3 MOVE || 65 || 49 || 24 OLAF || 0 || 0 || 0 REGIO || 6 || 6 || 0 RTD || 206 || 200 || 0 SANCO || 625 || 574 || 46 SG || 9* || 1 || 0 TAXUD || 84 || 69 || 0 TRADE || 6 || 5 || 0 TOTAL: || 1 868 || 1 625 || 163 * Inclusiv 8 avize emise de către comitetul de apel. 2.3 Reuniuni ale comitetului de apel La 29 martie 2011, comitetul de apel s-a reunit pentru prima dată pentru a adopta regulamentul său de procedură[10], în conformitate cu articolul 3 alineatul (7) din Regulamentul privind procedura comitetelor. Comitetul de apel s-a mai reunit de patru ori pe parcursul anului 2011 și a examinat în total opt proiecte de acte de punere în aplicare [în domeniul sănătății și al consumatorilor (SANCO)] care au fost prezentate de către Comisie. În două cazuri, comitetul de apel a emis un aviz favorabil, în cinci cazuri nu a emis niciun aviz, iar într-un singur caz, avizul său a fost nefavorabil. În cele cinci cazuri pentru care nu s-a emis niciun aviz, Comisia a decis să adopte actele de punere în aplicare. 2.4 Utilizarea procedurii de reglementare cu control (PRC) Astfel cum se menționează la punctul 1.2., procedura de reglementare cu control nu a fost afectată de reforma procedurii comitetelor din 2011. Această procedură nu mai poate fi utilizată în cadrul noii legislații, dar ea apare încă în mai multe acte de bază existente și va continua să se aplice în temeiul acestor acte până în momentul în care ele vor fi modificate în mod oficial. Numărul de măsuri de punere în aplicare adoptate conform PRC în 2011 se ridică la 163 (a se vedea tabelul IV). În 2011, dreptul de veto a fost aplicat în două cazuri: – în mai 2011, Consiliul s-a opus adoptării unui proiect de directivă a Comisiei de modificare a Directivei 98/79/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind dispozitivele medicale pentru diagnostic in vitro. În consecință, proiectul de măsuri nu a fost adoptat. Comisia a adoptat, la 20 decembrie 2011, o măsură revizuită (JO L 341/50 din 22.12.2011); – în octombrie 2011, Consiliul s-a opus adoptării unui proiect de directivă a Comisiei de modificare a Directivei 2009/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește lista produselor din domeniul apărării. În consecință, proiectul de măsuri nu a fost adoptat. Comisia a adoptat, la 22 martie 2012, o măsură revizuită (JO L 85, 24.3.2012, p. 3). Prin comparație, în 2010, Parlamentul European a recurs la dreptul său de veto cu privire la proiecte de măsuri într-un singur caz, iar Consiliul în două cazuri. TABELUL V - Numărul de măsuri de punere în aplicare adoptate în baza procedurii de reglementare cu control (PRC) (2011) || Măsuri adoptate în baza PRC || PE s-a opus adoptării proiectelor de măsuri în cadrul PRC || Consiliul s-a opus adoptării proiectelor de măsuri în cadrul PRC AGRI || 1 || 0 || 0 BUDG || 0 || 0 || 0 CLIMA || 10 || 0 || 0 COMM || 0 || 0 || 0 DEVCO || 0 || 0 || 0 DIGIT || 0 || 0 || 0 EAC || 0 || 0 || 0 ECFIN || 0 || 0 || 0 ECHO || 0 || 0 || 0 ELARG || 0 || 0 || 0 EMPL || 0 || 0 || 0 ENER || 5 || 0 || 0 ENTR || 25 || 0 || 1 ENV || 35 || 0 || 0 ESTAT || 12 || 0 || 0 FPI || 0 || 0 || 0 HOME || 1 || 0 || 0 INFSO || 1 || 0 || 0 JUST || 0 || 0 || 0 MARE || 0 || 0 || 0 MARKT || 3 || 0 || 0 MOVE || 24 || 0 || 0 OLAF || 0 || 0 || 0 REGIO || 0 || 0 || 0 RTD || 0 || 0 || 0 SANCO || 46 || 0 || 1 SG || 0 || 0 || 0 TAXUD || 0 || 0 || 0 TRADE || 0 || 0 || 0 TOTAL: || 163 || 0 || 2 3. Informații detaliate privind activitățile comitetelor Documentul de lucru care însoțește prezentul raport cuprinde informații detaliate privind activitatea comitetelor în 2011, defalcate în funcție de diferitele departamente vizate din cadrul Comisiei. [1] JO L 55, 28.2.2011, p. 13. [2] Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 (JO L 184, 17.7.1999, p. 23), astfel cum a fost modificată prin Decizia 2006/512/CE a Consiliului (JO C 255, 21.10.2006, p. 4). [3] În afara cazurilor într-adevăr excepționale prevăzute la articolul 7 din Regulamentul privind procedura comitetelor. [4] A se vedea însă nota de subsol nr. 3. [5] Cu excepția măsurilor de salvgardare multilaterale definitive [articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul privind procedura comitetelor]. [6] JO C 206, 12.7.2011, p. 11. [7] Pentru mai multe detalii, a se vedea: http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?Lang=RO. [8] Votul comitetului se poate desfășura pe parcursul unei reuniuni obișnuite a comitetului sau, în cazuri justificate în mod corespunzător, prin procedura scrisă, în conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul privind procedura comitetelor. [9] Trebuie menționat faptul că pot exista discrepanțe între numărul de avize și numărul de acte/măsuri de punere în aplicare adoptate într-un anumit an. Explicații în acest sens sunt oferite în introducerea la documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește prezentul raport. [10] JO C 183, 24.6.2011, p. 13.