[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 24/02/2009

COM(2009) 92 final

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

privind finalizarea procedurii de consultare cu Republica Islamică Mauritania în conformitate cu articolul 96 din Acordul de la Cotonou revizuit

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

La data de 15 septembrie 2008, Uniunea Europeană a hotărât să deschisă consultări cu Republica Islamică Mauritania în conformitate cu articolul 96 din Acordul de la Cotonou revizuit. Această decizie a fost luată având în vedere că lovitura de stat care a avut loc în Mauritania la 6 august 2008 constituie o încălcare deosebit de gravă și evidentă a elementelor esențiale prevăzute la articolul 9 din acord (respectarea principiilor democratice și a statului de drept) și un caz de urgență specială, în conformitate cu articolul 96 alineatul (2) litera (b). La 20 octombrie 2008 a avut loc la Paris o reuniune în cadrul acestor consultări, între partea europeană, reprezentată de Președinția Consiliului și Comisie, și partea ACP, care includea reprezentanți ai guvernului ilegal instalat de junta militară la putere în Mauritania.

În cursul reuniunii, Uniunea Europeană nu a putut constata existența unor propuneri satisfăcătoare ale părții mauritane. Propunerile și angajamentele părții mauritane nu includeau eliberarea imediată și fără condiții a președintelui legitim și rămâneau într-un cadru eminamente neconstituțional și nelegitim, fără să existe perspective de restabilire a ordinii constituționale în termen scurt.

Într-un spirit de deschidere către dialog și cunoscând pe deplin complexitatea situației politice din Mauritania, Uniunea a dorit să rămână receptivă la posibile evoluții pozitive pe baza unei soluții conforme cu cerințele comunității internaționale și i-a propus părții mauritane să lase consultările deschise timp de o lună, în așteptarea prezentării de către aceasta a unei soluții potențial pozitive.

De la această dată, Uniunea Europeană, care s-a aflat în concertare regulată cu comunitatea internațională și în special cu Uniunea Africană, nu a putut consta progrese semnificative în Mauritania. La 10 noiembrie 2008, a avut loc la Addis-Abeba o reuniune între Uniunea Africană, Liga Statelor Arabe, Organizația Națiunilor Unite, Organizația Conferinței Islamice, Organizația Francofoniei și Uniunea Europeană. Participanții la reuniune au emis un comunicat la care s-au asociat membrii permanenți și membrii africani ai Consiliului de Securitate ai Națiunilor Unite (cu excepția Chinei, nereprezentată) și au reiterat între altele „ apelul lor urgent către autoritățile instituite ca urmare a loviturii de stat de a coopera pe deplin cu UA și cu celelalte organizații regionale și internaționale vizate pentru a căuta o soluție politică de consens la criza actuală, bazată pe eliberarea necondiționată a președintelui Sidi Ould Cheikh Abdallahi și pe contribuția acestuia inerentă statutului său de președinte legitim ales la identificarea unei soluții de ieșire din criză, pe implicarea tuturor părților interesate, pe respectarea constituției mauritane și a legalității internaționale ”.

În cursul reuniunii menționate anterior, participanții au luat cunoștință de o propunere de ieșire din criză făcută de autoritățile de facto la putere în Mauritania. Această propunere, bazată pe o eventuală eliberare a președintelui legitim în calitate de „ ex-președinte ” și „ fost șef de stat ”, sub egida și controlul juntei actuale și a guvernului nelegitim și care implică un proces de concertare națională care vizează definirea foii de parcurs și a detaliilor unei perioade de tranziție în vederea unor noi alegeri prezidențiale, nu corespunde cerințelor comunității internaționale deoarece rămâne în mod clar în afara ordinii constituționale, nu propune nicio funcție pentru președintele legitim, instituie puterea nelegitimă rezultată ca urmare a loviturii de stat și nu oferă perspective de restabilire rapidă a ordinii constituționale. Acceptarea unei asemenea propuneri ar însemna recunoașterea loviturii de stat ca metodă de schimbare a puterii acceptabilă la nivel internațional.

Aceleași organizații menționate anterior, reunite din nou la Addis-Abeba, la 21 noiembrie 2008, după expirarea termenului de reflecție acordat părții mauritane în cadrul consultărilor în conformitate cu articolul 96 din Acordul de la Cotonou, au confirmat refuzul propunerilor de ieșire din criză făcute de juntă. În comunicatul final al acestei reuniuni, în asociere cu membrii permanenți ai Consiliului de Securitate, inclusiv China, de data aceasta, și cu membrii nepermanenți africani, partenerii:

1. au constat că junta nu a adus niciun element nou de la ultima reuniune din 10 noiembrie;

2. au reafirmat elementele deja prezentate în comunicatul din 10 noiembrie privind condițiile de ieșire din criză;

3. au indicat că ieșirea din criză putea să includă posibilitatea de a se organiza alegeri cu respectarea elementelor precizate la 10 noiembrie;

4. au susținut „posibilitatea” sesizării Consiliului de Securitate al ONU „dacă eforturile dau greș”;

5. au reafirmat că organizațiile vor trage concluziile din acest impas și că „la momentul oportun”, vor lua măsurile corespunzătoare, inclusiv individuale;

6. au hotărât să trimită o delegație a partenerilor la fața locului pentru a le prezenta poziția și a propune o soluție de compromis pentru cele două părți.

Președintele Sidi Ould Cheikh Abdallahi, deținut de la 6 august 2008 într-o casă, a fost transferat la 13 noiembrie în satul său natal (Lemden), la 250 km sud de Nouakchott. El putea primi vizite și întâlni presa sub supraveghere militară. Cu toate acestea, a fost interzisă orice transmisiune de presă a discursului cu ocazia sărbătorii Independenței de la 28 noiembrie. În seara de 21 decembrie, președintele a fost condus, împotriva voinței sale, la Nouakchott și a fost eliberat la reședința sa privată. Acesta s-a întors prin propriile sale mijloace la Lemden pentru a organiza o întoarcere conform propriilor sale condiții. Pașaportul i-a fost retras. Eliberarea treptată a președintelui Abdallahi nu a avut încă drept rezultat consultări în legătură cu o ieșire din criză de compromis. Din nefericire, junta militară nu a știut sau nu a vrut să profite de această ocazie și continuă, cu sprijinul majorității parlamentarilor și senatorilor, să își întărească puterea, limitând și reprimând în același timp mișcările de protest.

Cu ocazia misiunii lor din 6-7 decembrie 2008, sub egida Uniunii Africane, „partenerii internaționali” obținuseră din partea generalului Abdel Aziz promisiunea eliberării necondiționate a președintelui legitim, care a avut loc, dar notaseră și faptul că generalul nu era dispus să accepte celelalte elemente cheie ale soluției și că, pe de altă parte, președintele Abdallahi nu dorea să negocieze o soluție înainte de plecarea juntei și restabilirea sa la putere. O nouă reuniune a „partenerilor” la Bruxelles, la 12 decembrie 2008, a constat impasul, a subliniat că eliberarea ar fi un prim pas pozitiv și a confirmat necesitatea unor măsuri adecvate dacă nu se înregistrează progrese semnificative. Președintele Abdallahi, eliberat în mod oficial, rămâne în satul său de origine și nu participă activ la viața politică a țării, dar solicită recuperarea drepturilor sale depline și a funcțiilor de unic președinte legitim.

Stări Generale ale Democrației, organizate de către juntă, au avut loc în perioada 26 decembrie 2008 – 6 ianuarie 2009 cu participarea majorității aleșilor, în special a celor „independenți”, partizani ai loviturii de stat, și a unui mare număr de organizații. În ciuda confuziei, numeroși participanți au luat cuvântul. Principala recomandare a acestui forum este organizarea unor alegeri prezidențiale la 30 mai. În ceea ce privește o eventuală candidatură a militarilor la putere, concluziile acestor consultări includ unele argumente pro și contra, dar reiese că, per ansamblu, generalul Aziz a fost plebiscitat și eligibilitatea sa la alegerile prezidențiale nu a fost pusă la îndoială, dacă renunță la statutul de militar.

Coordonarea Forțelor de Apărare a Democrației (CFAD) care reunește 13 partide membre ale Frontului Național de Apărare a Democrației (care militează contra loviturii de stat), șase centrale sindicale și 30 de organizații ale societății civile și-a menținut decizia de a boicota stările generale. Ahmed Ould Daddah și partidul său, RFD, care au participat inițial la stările generale, au denunțat slaba organizarea și confuzia care domnit în timpul reuniunilor și s-au disociat de concluziile care reflectă mai degrabă consecințele loviturii de stat și nu o soluție de compromis pentru o restabilire a ordinii constituționale.

Stările generale nu au generat deci o soluție de compromis și nu se bucură de sprijinul politic al unor partide importante precum opoziția RFD sau, bineînțeles, a celor care îl susțin pe președintele legitim. Ele reflectă mai degrabă opinia deputaților și senatorilor independenți manevrați de puciști și a grupului obișnuit de lăudători ai puterii. Soluțiile propuse de stările generale constituie în principal un sprijin pentru legitimarea loviturii de stat. Ele nu diferă în mod semnificativ de cele refuzate de Uniunea Africană și de partenerii internaționali și, anterior, de Uniunea Europeană în cadrul reuniunii de consultare în conformitate cu articolul 96, de la Paris, din octombrie. Uniunea Africană, la nivelul său cel mai înalt, a fixat 5 februarie ca dată limită înainte de a lua sancțiuni dacă nu este restabilită ordinea constituțională.

Pe baza constatărilor și analizelor anterioare, Uniunea nu poate decât să-și exprime dezaprobarea și se găsește în imposibilitatea de a sprijini inițiativele regimului militar din Mauritania. Trebuie deci să pună capăt consultațiilor oficiale deschise în conformitate cu articolul 96 din Acordul de la Cotonou. Uniunea va continua să observe evenimentele din Mauritania în speranța unei ameliorări a situației.

Pentru a spori șansele de restabilire a ordinii constituționale și democratice, Uniunea și statele sale membre, în cadrul diferitelor lor competențe, ar trebui să ia o serie de măsuri adecvate care includ, pe de o parte, sancțiuni individuale care vizează autorii loviturii de stat, colaboratorii cei mai apropiați și familiile acestora și, pe de altă parte, sancțiuni de natură economică care să reducă drastic valoarea ajutorului acordat direct guvernului, precum și agențiilor sau societăților de stat sau gestionate de acestea.

Măsurile de restricționare a cooperării, descrise în amănunt în scrisoarea anexată la decizie, nu vor trebui să afecteze ajutorul umanitar, sprijinul direct pentru populații și pentru societatea civilă și vor trebui să țină seama de aspecte-cheie precum securitatea alimentară, întoarcerea refugiaților, drepturile omului, migrația, promovarea culturii democratice, precum și necesitarea pregătirii în vederea unei eventuale reluări treptate a cooperării, la momentul venit.

Viitorul actualului Acord de parteneriat în domeniul pescuitului va fi luat eventual în considerare prin prisma punerii în aplicare de către Mauritania a componentei de sprijin sectorial, a priorităților comerciale ale flotei europene, a stării resurselor și a situației politice și economice a țării.

Având în vedere cele menționate anterior și în conformitate cu articolele 9 și 96 din Acordul de la Cotonou revizuit, Comisia îi propune Consiliului să finalizeze consultările inițiate cu Republica Islamică Mauritania și să adopte decizia anexată în continuare.

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

privind finalizarea procedurii de consultare cu Republica Islamică Mauritania în conformitate cu articolul 96 din Acordul de la Cotonou revizuit

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,

având în vedere Acordul de parteneriat ACP-CE semnat la Cotonou la 23 iunie 2000[1] (denumit în continuare „Acordul de la Cotonou”), astfel cum a fost modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005[2], în special articolul 96,

având în vedere acordul intern privind măsurile ce trebuie luate și procedurile ce trebuie urmate pentru punerea în aplicare a Acordului de la Cotonou,[3] în special articolul 3,

având în vedere propunerea Comisiei,

întrucât:

(1) Elementele esențiale prevăzute la articolul 9 din Acordul de la Cotonou au fost încălcate.

(2) La 20 octombrie 2008, în conformitate cu articolul 96 din Acordul de la Cotonou, au fost inițiate consultări cu țările ACP și cu Republica Islamică Mauritania, cu ocazia cărora reprezentanții juntei militare la putere nu au prezentat propuneri și angajamente satisfăcătoare. În ciuda unui termen suplimentar de o lună, nu a apărut niciun element nou,

DECIDE:

Articolul 1

Consultările cu Republica Islamică Mauritania în conformitate cu articolul 96 din Acordul de la Cotonou se încheie.

Articolul 2

Măsurile specificate în scrisoarea anexată se adoptă ca măsuri corespunzătoare în sensul articolului 96 alineatul (2) litera (c) din Acordul de la Cotonou.

Articolul 3

Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

Decizia rămâne în vigoare timp de douăzeci și patru de luni de la data adoptării de către Consiliu. Ea fi reexaminată în mod regulat, cel puțin o dată la 6 luni, pe baza unor misiuni de monitorizare comune ale Președinției Uniunii Europene și ale Comisiei.

Articolul 4

Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Adoptată la Bruxelles,[…]

Pentru Consiliu

Președintele

ANEXĂ

Proiect de scrisoare

Domnule general,

Uniunea Europeană acordă o importanță deosebită dispozițiilor articolului 9 din Acordul de la Cotonou revizuit. Respectarea drepturilor omului, a principiilor democratice și a statului de drept pe care se bazează parteneriatul ACP-UE constituie elemente esențiale ale acordului menționat anterior și, în consecință, fundamentul relațiilor noastre.

În acest spirit, în urma loviturii de stat militare de la 6 august 2008, Uniunea Europeană a condamnat imediat lovitura de stat și a făcut apel, în mai multe rânduri, la respectarea democrației și a cadrului instituțional legal pus în aplicare începând cu 2007, solicitând în același timp eliberarea și repunerea în funcție a președintelui ales în mod legitim.

În conformitate cu articolul 96 din Acordul de la Cotonou și având în vedere că lovitura de stat constituie o încălcare gravă a elementelor esențiale prevăzute la articolul 9 din aceleași acord, Uniunea Europeană s-a implicat într-un dialog politic cu regimul la putere, care a dus la inițierea de consultări în vederea examinării situației, precum și a soluțiilor posibile pentru o restabilire rapidă a ordinii constituționale.

Cu ocazia reuniunii de deschidere a acestor consultări, care a avut loc la Paris, la 20 octombrie 2008, Uniunea Europeană nu a putut consta existența unor propuneri satisfăcătoare ale părții mauritane. Într-un spirit de deschidere către dialog și cunoscând pe deplin complexitatea situației politice din Mauritania, Uniunea Europeană a propus ca aceste consultări să rămână deschise timp de o lună, însă a precizat că prezentarea de către partea mauritană a unei soluții potențial satisfăcătoare ar permite ținerea unei noi reuniuni de consultare. De asemenea, ea a informat părțile ACP și partea mauritană că, în absența unor noi elemente în termen de o lună, se va pune capăt consultărilor și vor fi luate măsuri corespunzătoare.

La 10 noiembrie 2008, cu ocazia unei reuniuni la Addis-Abeba prezidată de Uniunea Africană, Uniunea Europeană și cele cinci organizații internaționale prezente au fost informate în legătură cu propunerile de ieșire din criză transmise Uniunii Africane de către junta mauritană cu câteva zile înainte. Aceste propuneri, foarte asemănătore cu cele prezentate la reuniunea de consultare din 20 octombrie, nu pot fi considerate ca fiind satisfăcătoare. Într-adevăr, ele nu includ eliberarea imediată și fără condiții a președintelui legitim și rămân într-un cadru eminamente neconstituțional și nelegitim, fără să existe perspective de restabilire a ordinii constituționale în termen scurt. La încheierea aceleiași reuniuni din 10 noiembrie, cele șase organizații regionale au emis un comunicat care reamintește, între altele, următoarele elemente esențiale ale unei soluții politice de compromis la criză:

- eliberarea necondiționată a președintelui Sidi Ould Cheikh Abdallahi;

- contribuția acestuia, inerentă statutului său de președinte ales în mod legitim, la găsirea unei soluții de ieșire din criză;

- implicarea tuturor părților interesate;

- respectarea constituției mauritane și a legalității internaționale.

Aceleași organizații menționate anterior, reunite din nou la Addis-Abeba, la 21 noiembrie 2008, după expirarea termenului de reflecție acordat părții mauritane în cadrul consultărilor în conformitate cu articolul 96 din Acordul de la Cotonou, au confirmat refuzul propunerilor de ieșire din criză făcute de juntă. În comunicatul final al acestei reuniuni, în asociere cu toți membrii permanenți și membrii nepermanenți africani ai Consiliului de Securitate al ONU, partenerii:

(1) au constat că junta nu a adus niciun element nou de la ultima reuniune din 10 noiembrie;

(2) au reafirmat elementele deja prezentate în comunicatul din 10 noiembrie privind condițiile de ieșire din criză;

(3) au indicat că ieșirea din criză putea să includă posibilitatea de a se organiza alegeri cu respectarea elementelor precizate la 10 noiembrie;

(4) au susținut „posibilitatea” sesizării Consiliului de Securitate al ONU „dacă eforturile dau greș”;

(5) au reafirmat că organizațiile vor trage concluziile din acest impas și că, „la momentul oportun”, vor lua măsurile corespunzătoare, inclusiv individuale.

Din nefericire, alte contacte și misiuni care vizau găsirea unei soluții în conformitate cu respectarea obligațiilor și angajamentelor naționale și internaționale ale Mauritaniei nu au dat rezultate, chiar dacă unul din elementele fundamentale menționate anterior, eliberarea președintelui legitim, a avut loc.

Pe baza elementelor menționate anterior, Uniunea Europeană a hotărât să pună capăt perioadei de consultări și a hotărât să ia următoarele măsuri adecvate în temeiul articolului 96 alineatul 2 litera (c) din Acordul de la Cotonou revizuit:

- în plus față de eventuale sancțiuni individuale care vor fi hotărâte de către fiecare stat membru al Uniunii Europene și care vizează autorii loviturii de stat și colaboratorii cei mai apropiați ai acestora, vor fi luate sancțiuni de natură economică care să reducă în mod drastic valoarea ajutorului comunitar acordat direct guvernului, agențiilor și societăților de stat. Aceste măsuri restrictive privind cooperarea nu vor afecta ajutorul umanitar și nici sprijinul direct pentru populații și societatea civilă mauritană;

- Comisia Europeană își rezervă dreptul de a-și asuma imediat funcțiile de ordonator de credite național pentru FED;

- în măsura în care monitorizarea evoluțiilor și unele decizii în materie de politici sectoriale puse în aplicare de autoritățile la putere, în calitate de regim de facto și nu de drept, afectează cooperarea încă în curs de derulare și în speranța unei eventuale reluări a cooperării ca urmare a găsirii unei soluții la criză acceptabile pentru comunitatea internațională, serviciile Comisiei vor continua să participe la dialogul politic și sectorial în Mauritania, purtat la nivel tehnic, fără ca acest dialog să poată fi considerat ca o recunoaștere a legalității puterii instalate după lovitura de stat de la 6 august 2008;

- plățile aferente contractelor deja în curs de derulare vor fi onorate în conformitate cu deciziile de finanțare respective. Acestea includ proiectele următoare:

- drumurile Rosso - Boghé și Kaedi – Gouaraye, precum și asistența tehnică pentru Ministerul Transporturilor;

- proiectul „Amenajarea oazei Adrar” (încheierea angajamentelor în curs);

- proiectul „Apa speranței” (încheierea proiectului);

- Facilitatea Apă: continuarea a trei contracte în curs;

- programul de sprijin pentru ordonatorul de credite național: măsuri necesare pentru încheierea programului;

- Programul regional solar: continuitatea contractelor în curs de derulare în Mauritania;

- programul de sprijin pentru societatea civilă. Continuitatea punerii în aplicare a activităților referitoare la guvernanță în cadrul cererilor de propuneri gestionate în mod direct de Comisia Europeană;

- Programul de sprijin pentru organismul național de întreținere a drumurilor (ENER): continuare limitată la angajamentele contractuale în curs de derulare;

- contractul de finanțare în cadrul pachetului B regional pentru reabilitarea zonelor inundate în zona fluviului Sénégal;

- sprijinul pentru autoritățile locale (în afara FED): proiectul de îmbunătățire a gestiunii comunale a apei în Nouakchott și parteneriatul pentru sprijinirea sistemului școlar în localitatea Boustilla;

- noi contracte vor putea fi semnate, cu condiția respectării acordurilor de finanțare, pentru programele următoare:

- lansarea de cereri locale de propuneri în domeniul „Actori nestatali, democrație și drepturile omului” (în afara FED). Cererile de propuneri în favoarea autorităților locale rămân însă suspendate;

- punerea în aplicare a proiectului de sprijin pentru gestiunea fluxurilor de migrație în cadrul fondurilor regionale ACP 9 FED;

- actul adițional la „proiectul de decontaminare Zazou” (în afara FED, cofinanțarea ONG-urilor);

- punerea în aplicare a proiectului „Sprijinirea întoarcerii refugiaților” în coordonare și armonizare cu sprijinul în curs de derulare al Oficiului pentru ajutor umanitar al Comisiei Europene (ECHO) cu condiția ca, pe de o parte, situația din Mauritania să permită punerea în aplicare și, pe de altă parte, să fie respectate clauzele contractuale prevăzute;

- noi proiecte vor putea fi evaluate în domeniile următoare:

- în cadrul răspunsului la criza alimentară propus prin intermediul mobilizării pachetului B regional al 10-lea FED, o intervenție direcționată în favoarea populației va putea fi programată pentru o sumă de 2,08 M€, care să fie realizată de către o organizație internațională și/sau un ONG, fără ca activitatea să implice un sprijin direct pentru administrație, stat sau agențiile acestuia;

- programarea pachetului alocat pentru Mauritania în cadrul noii „Facilități alimentare” și a liniei tematice „Securitate alimentară”, prin intermediul unor proiecte de sprijin pentru agricultură care vor putea fi puse în aplicare de organizații internaționale sau de organizații non-guvernamentele.

Punerea în aplicare a altor proiecte în curs de derulare și a programului indicativ al 10-lea FED, cu excepțiile menționate anterior, depinde de o eventuală reluare treptată a cooperării pe baza condițiilor expuse mai jos.

Programul indicativ național al 10-lea FED prevedea o sumă indicativă de 40 de milioane de euro pentru un sprijin bugetar general pentru Cadrul strategic de luptă contra sărăciei. Acest proiect nu va putea fi evaluat înainte de reluarea totală a cooperării în condițiile prevăzute mai jos, sub rezerva respectării condițiilor generale de eligibilitate necesare pentru punerea în aplicare a acestui tip de program.

Cu toate acestea, valoarea indicativă a acestui program este redusă la 25 de milioane de euro, cu aplicare imediată. Din cele 15 milioane de euro eliberate, 10 milioane de euro vor fi păstrate ca rezervă pentru un eventual sprijin pentru alegeri în cadrul unei soluții constituționale la criză, în conformitate cu cerințele comunității internaționale. Restul de 5 milioane de euro va fi păstrat ca rezervă pentru cazuri de crize umanitare grave ca urmare a crizei provocate de lovitura de stat de la 6 august 2008.

Programul de sprijin pentru gestionarea fluxurilor de migrație, prevăzut în cadrul Programului indicativ național, în valoare de 8 milioane de euro, va fi pus în aplicare în mod excepționale înainte de o eventuală reluare a cooperării, pe baza unor obiective și priorități care urmează să fie fixate;

- imediat ce toate părțile implicate în conflict vor accepta o soluție de ieșire din criză în conformitate cu elementele esențiale propuse de comunitatea internațională, în special punerea în aplicare, în cadrul unui dialog politic incluziv și deschis, a unui cadru electoral care să permită organizarea de alegeri libere, transparente și reprezentative, următoarele proiecte vor fi deblocate:

- portul mineralier din Nouadhibou. Negocierea și semnarea contractului pentru renovarea portului, cu condiția ca acest lucru să fie permis de către reglementarea în vigoare și de rezultatele cererii de oferte. În cazul în care contractul nu este semnat până în martie 2009, contribuția FED la lucrări (45 de milioane de euro) nu va mai fi disponibilă pentru Mauritania;

- reprogramarea unui proiect de ridicare a epavelor din portul Nouadhibou ca urmare a transferului către al 10-lea FED, începând cu 31.12.2008, a fondurilor STABEX prevăzute în acest sens (23 de milioane de euro). Dacă nu ar fi avut loc lovitura de stat, un contract pentru această acțiune ar fi trebuit să fie semnat înainte de sfârșitul lui 2008;

- lansarea cererilor de propuneri suspendate în favoarea autorităților locale;

- după punerea în aplicare efectivă și ireversibilă a soluției de ieșire din criză menționate anterior (numirea unui nou guvern de tranziție în urma atingerii unui consens, adoptarea unei foi de parcurs de compromis și retragerea militarilor de la putere), va avea loc o reluare suplimentară a cooperării. Aceasta va putea include:

- sprijinul eventual pentru noi alegeri legislative sau prezidențiale;

- continuarea punerii în aplicare a programului de sprijinire a justiției;

- punerea în aplicare a programului european de consolidare a instituțiilor colectivităților locale și a serviciilor acestora;

- punerea în aplicare a tuturor programelor și proiectelor semnate sau prevăzute în cadrul celui de-al 8-lea și al 9-lea FED, dar care nu au făcut încă obiectul unui contract;

- restabilirea deplină a ordinii constituționale în Mauritania va permite ridicarea tuturor restricțiilor enumerate anterior în conformitate cu articolul 96 alineatul (2) litera (a) ultimul paragraf din Acordul de la Cotonou revizuit. Se consideră că situația este restabilită atunci când vor fi puși în funcție un șef de stat și un parlament aleși în mod legitim și când constituția va fi în vigoare. Acest lucru va permite în special punerea în aplicare a totalității programului indicativ al celui de-al 10-lea FED (156 de milioane de euro), ținându-se însă seama de necesitarea ca aceste programe să fie revizuite din cauza consecințelor negative sociale, economice și politice provocate de lovitura de stat de la 6 august 2008.

Uniunea Europeană va continua să monitorizeze cu atenție evoluția situației în Mauritania și va putea sprijini, în caz de nevoie, punerea în aplicare a unei soluții politice de compromis la criză, în măsura în care această soluție va fi bazată pe elementele esențiale menționate anterior, în conformitate cu cerințele comunității internaționale. Uniunea Europeană își rezervă dreptul de a reexamina și de a modifica măsurile menționate anterior în cazul unei evoluții a situației din Mauritania.

Cu deosebită considerație,

Adoptată la Bruxelles,

Pentru Comisie | Pentru Consiliu |

[1] JO L 317, 15.12.2000, p.3.

[2] JO L 287, 28.10.2005, p.4.

[3] JO 317, 15.12.2000, p.376, modificat prin acordul intern din 10 aprilie 2006, JO L 247, 9.9.2006, p.48.