Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Justiție Penală (Eurojust) /* COM/2013/0535 final - 2013/0256 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Eurojust a fost instituit prin Decizia 2002/187/JAI[1] a Consiliului în scopul consolidării luptei împotriva formelor grave de criminalitate organizată în Uniunea Europeană. De atunci, Eurojust a facilitat coordonarea și cooperarea dintre autoritățile naționale de cercetare și urmărire penală în anchetarea cazurilor care afectează mai multe state membre. A contribuit la construirea încrederii reciproce și la crearea unei legături între marea varietate de sisteme și tradiții juridice din UE. Prin soluționarea rapidă a problemelor juridice și prin identificarea autorităților competente din alte țări, Eurojust a facilitat executarea cererilor de cooperare și aplicarea instrumentelor de recunoaștere reciprocă. Această organizație a cunoscut o creștere continuă în ultimii ani, devenind în prezent un actor central în cooperarea judiciară în materie penală. Lupta împotriva criminalității organizate și anihilarea organizațiilor criminale rămân o provocare zilnică. Din păcate, în ultimii zece ani s-a produs o creștere spectaculoasă a fenomenului criminalității transfrontaliere. Traficul de droguri, traficul de ființe umane, terorismul și criminalitatea informatică, inclusiv pornografia infantilă sunt câteva exemple. O caracteristică comună a tuturor acestor forme de criminalitate este faptul că acestea sunt comise la nivel transfrontalier de către grupuri extrem de mobile și flexibile, care își desfășoară activitatea în mai multe jurisdicții și sectoare infracționale. Prin urmare, combaterea eficientă a acestora necesită o reacție coordonată la nivel paneuropean. Creșterea dimensiunii transfrontaliere a criminalității, precum și diversificarea acesteia în activități infracționale multiple îngreunează misiunea individuală a statelor membre de identificare și combatere a criminalității transfrontaliere, în special a criminalității organizate. În acest context, rămâne esențial rolul Eurojust în îmbunătățirea cooperării judiciare și a coordonării dintre autoritățile judiciare competente ale statelor membre și în asistarea anchetelor în care sunt implicate țări terțe. În temeiul Tratatului de la Lisabona, au fost introduse noi posibilități de a spori eficiența Eurojust în abordarea acestor forme de criminalitate. Articolul 85 din Tratatul privind funcționarea UE (TFUE) recunoaște în mod explicit misiunea Eurojust de a susține și consolida coordonarea și cooperarea dintre autoritățile naționale de cercetare și urmărire penală în legătură cu formele grave de criminalitate care afectează două sau mai multe state membre sau care impun urmărirea penală pe baze comune. Prin urmare, este important să se asigure cea mai bună utilizare posibilă a Eurojust și eliminarea tuturor obstacolelor din calea funcționării sale eficiente[2]. În 2008, s-a adoptat o amplă reformă a Deciziei Eurojust în vederea consolidării acestui organism[3]. Termenul-limită de transpunere a noilor dispoziții a fost 4 iunie 2011. Punerea în practică în mod corect a deciziei modificate este importantă, însă nu ar trebui să împiedice progresul în abordarea noilor provocări și îmbunătățirea funcționării Eurojust, menținându-se totodată acele aspecte care i-au consolidat eficiența operațională. Articolul 85 din TFUE prevede, de asemenea, ca structura Eurojust, funcționarea, domeniul de acțiune și atribuțiile să fie stabilite prin regulamente adoptate în conformitate cu procedura legislativă ordinară. Articolul prevede, de asemenea, ca aceste regulamente să stabilească condițiile de implicare a Parlamentului European și a parlamentelor naționale în evaluarea activităților Eurojust. În plus, ca urmare a comunicării Comisiei „Agențiile europene – calea de urmat”[4], Parlamentul European, Consiliul și Comisia au convenit să lanseze un dialog interinstituțional pentru a îmbunătăți coerența, eficacitatea și activitățile agențiilor descentralizate, ceea ce a condus la crearea unui grup de lucru interinstituțional (IIWG) în luna martie 2009. Acesta a abordat o serie de aspecte esențiale, inclusiv rolul și poziția agențiilor în peisajul instituțional al UE, crearea acestora, structura și funcționarea, finanțarea, chestiunile bugetare, de supraveghere și de gestionare. Acest lucru a condus la adoptarea Abordării comune privind agențiile descentralizate ale UE, aprobată de Parlamentul European, Consiliu și Comisie în iulie 2012, de care acestea trebuie să țină seama în contextul tuturor deciziilor lor viitoare privind organismele descentralizate ale UE, în urma unei analize de la caz la caz. Prezenta propunere de regulament ține seama de toate aceste elemente și oferă un cadru juridic unic și înnoit pentru o nouă Agenție de Cooperare în Materie de Justiție Penală (Eurojust) care să fie succesorul legal al Eurojust, astfel cum a fost instituit prin Decizia 2002/187/JAI a Consiliului. Pe fondul menținerii acelor elemente care s-au dovedit eficiente în gestionarea și funcționarea Eurojust, regulamentul modernizează cadrul juridic al acestuia și eficientizează funcționarea și structura sa în conformitate cu Tratatul de la Lisabona și cu cerințele Abordării comune, în măsura în care natura sa permite acest lucru. Întrucât propunerea privind prezentul regulament este adoptată în același timp cu propunerea de regulament de instituire a Parchetului European, au fost incluse dispoziții pentru a garanta că Parchetul European este constituit pornind de la Eurojust, astfel cum se prevede la articolul 86 din TFUE și că Eurojust îl poate sprijini. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE Pentru elaborarea prezentului regulament, Comisia a consultat părțile interesate de specialitate în mai multe rânduri. Obiectivul propunerii este, în mare parte, să se folosească oportunitatea oferită de Tratatul de la Lisabona pentru a moderniza Eurojust, atribuindu-i-se o mai bună structură de gestionare, care să îi reducă funcțiile administrative îndeplinite în prezent de Colegiu și să îi permită să se concentreze pe misiunea sa principală. La 18 octombrie 2012, Comisia a organizat o reuniune consultativă cu experți din statele membre, reprezentanți ai Secretariatului Consiliului, ai Parlamentului European și ai Eurojust pentru a discuta aspecte referitoare la o eventuală reformă în conformitate cu articolul 85 din TFUE. Aspectele au inclus consolidarea guvernanței, implicarea parlamentară la nivel european și național și eventualele competențe suplimentare, precum și legăturile cu viitoarea instituire a Parchetului European (EPPO). Participanții la reuniune au sprijinit în general principiul îmbunătățirii structurii de guvernanță și a eficienței Eurojust. De asemenea, Eurojust a participat în mod direct la procesul de consultare și a oferit informații prin contribuții și reuniuni cu Comisia. În plus, au avut loc discuții privind reforma în cadrul unor seminarii, de exemplu seminarul strategic „Eurojust și Tratatul de la Lisabona. Pentru o acțiune mai eficientă” (Bruges 20-22 septembrie 2010) și conferința organizată de ERA „10 ani de Eurojust. Realizări operaționale și provocări viitoare”, care a avut loc la Haga în perioada 12-13 noiembrie 2012. În plus, s-a discutat despre viitorul Eurojust în cadrul reuniunii informale speciale a Consiliului cu ocazia celei de-a zecea aniversări a Eurojust, în februarie 2012. Opiniile părților interesate au fost colectate, de asemenea, prin intermediul Studiului privind consolidarea Eurojust[5], comandat de Comisie, care a oferit o bună imagine de ansamblu asupra problemelor existente și a prezentat mai multe alternative strategice pentru soluționarea acestora. 3. PROPUNERE 3.1. Temeiul juridic Articolul 85 din TFUE constituie temeiul juridic pentru propunere. Acesta prevede utilizarea unui regulament. 3.2. Subsidiaritate și proporționalitate Sunt necesare acțiuni la nivelul UE, deoarece măsurile prevăzute au o dimensiune europeană intrinsecă, presupunând crearea unei entități a cărei misiune este de a susține și de a consolida coordonarea și cooperarea dintre autoritățile judiciare naționale în legătură cu formele grave de criminalitate care afectează două sau mai multe state membre sau care impun urmărirea penală pe baze comune. Acest obiectiv poate fi realizat doar la nivelul Uniunii, în conformitate cu principiul subsidiarității. În conformitate cu principiul proporționalității, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar în vederea atingerii acestui obiectiv. 3.3. Explicarea propunerii pe capitole Principalele obiective ale propunerilor sunt: · sporirea eficienței Eurojust prin dotarea acestuia cu o nouă structură de guvernanță; · îmbunătățirea eficacității operaționale a Eurojust prin definirea în mod omogen a statutului și competențelor membrilor naționali; · definirea unui rol al Parlamentul European și al parlamentele naționale în evaluarea activităților Eurojust, în conformitate cu Tratatul de la Lisabona; · alinierea cadrului juridic al Eurojust la Abordarea comună, respectându-se totodată pe deplin rolul său special în ceea ce privește coordonarea cercetărilor penale în curs; · asigurarea unei cooperări strânse între Eurojust și Parchetul European, odată ce acesta va fi instituit. 3.3.1. Capitolul I: Obiectiv și sarcini Acest capitol reglementează instituirea Agenției Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Justiție Penală (Eurojust) ca succesor legal al Eurojust, astfel cum a fost instituit prin Decizia 2002/187/JAI a Consiliului. De asemenea, în acest capitol se definesc sarcinile și competența Eurojust. Competența este în mod autonom definită în proiectul de regulament prin intermediul unei anexe. 3.3.2. Capitolul II: Structura și organizarea Eurojust Acest capitol conține unele dintre principalele elemente ale reformei. Secțiunea II este dedicată membrilor naționali ai Eurojust. Reforma menține legătura acestora cu statul membru de origine, dar, în același timp, enumeră în mod explicit competențele operaționale pe care aceștia le vor avea. Astfel vor putea să coopereze atât între ei, cât și cu autoritățile naționale într-un mod mai eficient. Secțiunile III, IV și V stabilesc noua structură a Eurojust, prin reglementarea Colegiului, Comitetului executiv și, respectiv, a directorului administrativ. Guvernanța Eurojust este îmbunătățită prin operarea unei distincții clare între două componențe ale Colegiului, în funcție de tipul funcțiilor pe care le exercită, operaționale sau de gestionare. Funcțiile operaționale se referă la activitatea de bază a Eurojust în sprijinirea și coordonarea investigațiilor la nivel național. Cele de gestionare sunt legate, de exemplu, de adoptarea programului de lucru al agenției, a bugetului anual sau a raportului anual. Un nou organ, Comitetul executiv, este instituit pentru a elabora deciziile de gestionare ale Colegiului și pentru a-și asuma în mod direct anumite sarcini administrative. Comisia este reprezentată în cadrul Colegiului, atunci când își exercită funcțiile de gestionare, și în cadrul Comitetului executiv. În final, procedura de numire, responsabilitățile și sarcinile directorului administrativ sunt clar definite. Se introduce astfel un grad dublu de guvernanță, astfel cum se prevede în Abordarea comună, menținându-se totodată natura specială a Eurojust și protejându-i-se independența. Acest lucru este, de asemenea, eficient din punctul de vedere al costurilor și contribuie la eficiența Eurojust, deoarece membrii naționali vor fi asistați în materie bugetară și administrativă, ceea ce le va permite să se concentreze asupra sarcinilor lor operaționale. 3.3.3. Capitolul III: Aspecte operaționale Acest capitol menține mecanismele existente pentru eficacitatea operațională a Eurojust, inclusiv sistemul de coordonare permanentă (SCP), sistemul național de coordonare Eurojust (ENCS), schimburile de informații și urmărirea solicitărilor Eurojust. Arhitectura sistemului Eurojust de gestionare a cazurilor rămâne aceeași. 3.3.4. Capitolul IV: Prelucrarea informațiilor Acest capitol conține o trimitere la Regulamentul nr. 45/2001[6] ca regim aplicabil pentru prelucrarea tuturor datelor cu caracter personal la Eurojust. În plus, regulamentul detaliază și completează Regulamentul nr. 45/2001 în ceea ce privește datele operaționale cu caracter personal, respectând specificitatea activităților de cooperare judiciară și ținând în același timp cont de necesitatea coerenței și compatibilității cu principiile relevante privind protecția datelor. Sunt în continuare posibile restricții privind prelucrarea datelor cu caracter personal. De asemenea, prezentul capitolul aliniază dispozițiile privind drepturile persoanelor vizate la Regulamentul nr. 45/2001 și ia în considerare standardele de protecție prevăzute în pachetul privind reforma în domeniul protecției datelor, adoptat de Comisie în ianuarie 2012. Mai mult, capitolul prevede o schimbare importantă în mecanismul de supraveghere și stabilește responsabilitățile Autorității Europene pentru Protecția Datelor (AEPD) în ceea ce privește monitorizarea prelucrării tuturor datelor cu caracter personal la Eurojust. AEPD va prelua sarcinile organismului comun de supraveghere stabilite prin Decizia Consiliului de instituire a Eurojust. 3.3.5. Capitolul V: Relațiile cu partenerii Acest capitol reflectă importanța parteneriatului și cooperării dintre Eurojust și alte instituții, organisme și agenții ale UE în lupta împotriva criminalității. Sunt incluse, în primul rând, relațiile cu secretariatul Rețelei Judiciare Europene, al Rețelei de experți din echipele comune de anchetă și al Rețelei privind Genocidul, care sunt găzduite de Eurojust. Este inclusă, de asemenea, o dispoziție specifică privind relațiile cu Parchetul European. În al doilea rând, cooperarea cu Europol este deosebit de importantă, în special în ceea ce privește rolul său în furnizarea de informații către Eurojust, în conformitate cu articolul 85 din TFUE. A fost introdusă o dispoziție specifică care să clarifice relația privilegiată dintre cele două agenții, în scopul creșterii eficienței acestora în combaterea formelor grave de criminalitate internațională care intră în sfera lor de competență. Aceasta include un mecanism pentru verificarea încrucișată a sistemelor lor de informații, precum și pentru schimbul de date subsecvent. Detaliile practice vor fi stabilite prin încheierea unui acord. În cazurile de criminalitate organizată și de infracțiuni grave, sunt foarte adesea detectate legături cu țările terțe, prin urmare cooperarea strânsă cu aceste țări este de o importanță crucială. Tratatul de la Lisabona a schimbat modul în care Uniunea Europeană își conduce relațiile externe, iar aceste modificări afectează și agențiile. Prin urmare, agențiile nu vor mai fi în măsură să negocieze singure acorduri internaționale – astfel de acorduri vor trebui să fie încheiate în conformitate cu articolul 218 din TFUE. Cu toate acestea, Eurojust va putea încheia acorduri de lucru pentru consolidarea cooperării cu autoritățile competente ale țărilor terțe, inclusiv prin schimbul de informații. Acordurile internaționale preexistente rămân valabile. 3.3.6. Capitolul VI Dispoziții financiare Aceste dispoziții vizează modernizarea bugetului Eurojust, stabilirea și execuția acestuia, prezentarea conturilor, precum și descărcarea de gestiune. 3.3.7. Capitolul VII Dispoziții privind personalul Aceste dispoziții reflectă principiile Abordării comune, respectând totodată elementele specifice ale Eurojust. Natura hibridă a Eurojust și importanța legăturii operaționale dintre birourile naționale și statele lor membre de origine explică faptul că salariile și alte retribuții ale acestor categorii de personal sunt suportate de statele membre. Directorul administrativ al Eurojust este numit în continuare de Colegiul Eurojust, însă pe baza unei liste scurte întocmite de Comisie, în urma unei proceduri de selecție deschise și transparente. Acest lucru respectă autonomia agenției, garantând, în același timp, o evaluare riguroasă a candidaților. O procedură similară este prevăzută pentru demiterea directorului administrativ. 3.3.8. Capitolul VIII Evaluare și raportare Acest capitol aliniază cadrul juridic al Eurojust la noile exigențe legate de creșterea legitimității democratice a Eurojust impuse prin Tratatul de la Lisabona. În acest capitol se definește implicarea Parlamentului European și a parlamentelor naționale în evaluarea activităților Eurojust. Acest lucru se realizează în mod eficient din punct de vedere al costurilor, pe baza raportului anual al Eurojust, păstrând totodată independența operațională a Eurojust. Este furnizată, de asemenea, o evaluare generală periodică a Eurojust în conformitate cu Abordarea comună. 3.3.9. Capitolul IX Dispoziții generale și finale Acest capitol conține dispoziții pentru alinierea Regulamentului Eurojust la Abordarea comună, precum și dispoziții privind intrarea în vigoare a regulamentului. 4. IMPLICAȚII BUGETARE Nu există implicații în materie de costuri generate de reforma guvernanței (funcțiile administrative ale Colegiului) și nici nu se prevăd noi sarcini pentru Eurojust în prezenta propunere, în afara susținerii Parchetului European, care va fi realizată cu costuri zero. 2013/0256 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Justiție Penală (Eurojust) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 85, având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, după consultarea Autorității Europene pentru Protecția Datelor, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Eurojust a fost instituit prin Decizia 2002/187/JAI[7] a Consiliului ca organism cu personalitate juridică al Uniunii Europene, pentru a stimula și a îmbunătăți coordonarea și cooperarea dintre autoritățile judiciare competente ale statelor membre, în special în legătură cu formele grave de criminalitate organizată. Decizia 2003/659/JAI[8] a Consiliului și Decizia 2009/426/JAI[9] a Consiliului privind consolidarea Eurojust au modificat cadrul juridic al Eurojust. (2) Articolul 85 din tratat prevede ca Eurojust să fie reglementat printr-un regulament, adoptat în conformitate cu procedura legislativă ordinară. Se impune, de asemenea, stabilirea modalităților de implicare a Parlamentului European și a parlamentelor naționale în evaluarea activităților Eurojust. (3) Articolul 85 din tratat prevede, de asemenea, că Eurojust are misiunea de a susține și de a consolida coordonarea și cooperarea dintre autoritățile naționale de cercetare și urmărire penală în legătură cu formele grave de criminalitate care afectează două sau mai multe state membre sau care impun urmărirea penală pe baze comune, prin operațiuni întreprinse și informații furnizate de autoritățile statelor membre și de Europol. (4) Întrucât Parchetul European ar trebui instituit pornind de la Eurojust, acest regulament include dispozițiile necesare pentru a reglementa relațiile dintre Eurojust și Parchetul European. (5) Deși Parchetul European ar trebui să aibă competența exclusivă de a cerceta și urmări penal persoanele care au săvârșit infracțiuni care aduc atingere intereselor financiare ale Uniunii, Eurojust ar trebui să poată sprijini autoritățile naționale atunci când acestea efectuează cercetarea și urmărirea penală vizând aceste forme de infracțiune în conformitate cu Regulamentul de instituire a Parchetului European. (6) Pentru ca Eurojust să își îndeplinească misiunea și să își dezvolte întregul potențial în lupta împotriva infracțiunilor grave cu caracter transfrontalier, funcțiile sale operaționale ar trebui consolidate prin reducerea sarcinii administrative îndeplinită de membrii naționali, iar dimensiunea sa europeană ar trebui consolidată prin participarea Comisiei la conducerea agenției și printr-o mai mare implicare a Parlamentului European și a parlamentelor naționale în evaluarea activităților sale. (7) Prin urmare, Decizia 2002/187/JAI a Consiliului ar trebui abrogată și înlocuită cu prezentul regulament privind stabilirea modalităților de implicare parlamentară, modernizarea structurii și simplificarea cadrului juridic actual al Eurojust, menținând totodată acele elemente care s-au dovedit eficiente în funcționarea acestuia. (8) Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și se conformează principiilor recunoscute, în special, de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. (9) Ar trebui să fie stabilite formele de criminalitate gravă care afectează două sau mai multe state membre, care intră în sfera de competență a Eurojust. În plus, ar trebui definite cazurile care nu implică două sau mai multe state membre, dar care impun urmărirea penală pe baze comune. Astfel de cazuri ar trebui să includă cercetările și urmăririle penale care afectează doar un stat membru și un stat terț, precum și cazurile care afectează doar un stat membru și Uniunea Europeană. (10) Atunci când își exercită funcțiile operaționale în cazuri penale concrete, la solicitarea autorităților competente din statele membre sau din proprie inițiativă, Eurojust ar trebui să acționeze fie prin intermediul unuia sau mai multor membri naționali, fie în calitate de colegiu. (11) Pentru a se asigura că Eurojust poate sprijini și coordona investigațiile transfrontaliere în mod corespunzător, este necesar ca toți membrii naționali să aibă aceleași competențe operaționale, pentru a coopera între ei și cu autoritățile naționale într-un mod mai eficient. Membrii naționali ar trebui să beneficieze de acele competențe care permit Eurojust să își îndeplinească misiunea în mod corespunzător. Aceste competențe ar trebui să includă accesul la informațiile relevante din registrele publice naționale, emiterea și executarea cererilor de asistență și de recunoaștere reciprocă, contactarea directă și schimbul de informații cu autoritățile competente, participarea la echipe comune de anchetă și, de comun acord cu autoritatea națională competentă sau în caz de urgență, impunerea unor măsuri de cercetare și a unor livrări supravegheate. (12) Este necesar ca Eurojust să aibă o structură administrativă și de gestionare care să îi permită să își îndeplinească sarcinile într-un mod mai eficient și care să respecte principiile aplicabile agențiilor Uniunii, menținând, în același timp, caracteristicile speciale ale Eurojust și protejându-i independența în îndeplinirea funcțiilor sale operaționale. În acest scop, funcțiile membrilor naționali, ale Colegiului și ale directorului administrativ ar trebui clarificate și ar trebui înființat un Comitet executiv. (13) Ar trebui adoptate dispoziții prin care să se facă o distincție clară între funcțiile operaționale și cele de gestionare a Colegiului, reducându-se sarcina administrativă a membrilor naționali la minimum, astfel încât accentul să fie pus pe activitățile operaționale ale Eurojust. Sarcinile de gestionare ale Colegiului ar trebui să includă, în special, adoptarea programelor de lucru ale Eurojust, a bugetului, a raportului anual de activitate, a normelor financiare adecvate, precum și a acordurilor de lucru cu partenerii. Acesta ar trebui să exercite competența de autoritate împuternicită să facă numiri pentru personalul agenției, inclusiv în funcția de director administrativ. (14) Pentru a îmbunătăți guvernanța Eurojust și a simplifica procedurile, ar trebui înființat un Comitet executiv care să asiste Colegiul în funcțiile sale de gestionare și să permită un proces decizional simplificat privind aspectele neoperaționale și cele strategice. (15) Comisia ar trebui să fie reprezentată în cadrul Colegiului, atunci când acesta își exercită funcțiile de gestionare, și în Comitetul executiv, pentru a asigura supravegherea neoperațională și orientarea strategică a Eurojust. (16) Pentru a asigura o administrare zilnică eficientă a Eurojust, directorul administrativ ar trebui să fie gestionarul și reprezentantul său legal, responsabil în fața Colegiului și a Comitetului executiv. Directorul administrativ ar trebui să elaboreze și să pună în aplicare deciziile Colegiului și ale Comitetului executiv. (17) Instituirea unui sistem de coordonare permanentă (SCP) în cadrul Eurojust este necesară pentru a asigura disponibilitatea Eurojust în orice moment și pentru a i se permite acestuia să intervină în cazuri urgente. Fiecare stat membru ar trebui să se asigure că reprezentanții lor în cadrul SCP pot acționa 24 de ore din 24. (18) În statele membre ar trebui create sisteme naționale de coordonare a Eurojust pentru a coordona activitatea desfășurată de corespondenții naționali ai Eurojust, de corespondentul național al Eurojust pe probleme legate de terorism, de corespondentul național al Rețelei Judiciare Europene și de până la alte trei puncte de contact, precum și de reprezentanții Rețelei echipelor comune de anchetă și ai rețelelor instituite prin Decizia 2002/494/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 de înființare a unei rețele europene de puncte de contact cu privire la persoanele vinovate de genocid, crime împotriva umanității și crime de război[10], prin Decizia 2007/845/JAI a Consiliului din 6 decembrie 2007 privind cooperarea dintre oficiile de recuperare a creanțelor din statele membre în domeniul urmăririi și identificării produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni sau a altor bunuri având legătură cu infracțiunile[11] și prin Decizia 2008/852/JAI a Consiliului din 24 octombrie 2008 privind o rețea de puncte de contact de combatere a corupției[12]. (19) În scopul de a stimula și de a consolida coordonarea și cooperarea dintre autoritățile naționale de cercetare și urmărire penală este esențial ca Eurojust să primească informații utile, provenind de la autoritățile naționale, necesare pentru îndeplinirea sarcinilor sale. În acest scop, autoritățile naționale competente ar trebui să își informeze membrii naționali în ceea ce privește înființarea și rezultatele echipelor comune de anchetă, cazurile din sfera de competență a Eurojust care implică în mod direct cel puțin trei state membre și pentru care cererile sau deciziile privind cooperarea judiciară au fost transmise la cel puțin două state membre, precum și, în anumite cazuri, informații privind conflictele de competență, livrările supravegheate și dificultățile repetate în cooperarea judiciară. (20) În timp ce prelucrarea datelor cu caracter personal în cadrul Eurojust intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date[13], prelucrarea datelor cu caracter personal de către autoritățile statelor membre și transferul acestor date către Eurojust sunt reglementate de Convenția 108 a Consiliului Europei [a se înlocui cu directiva relevantă în vigoare în momentul adoptării]. (21) Atunci când Eurojust transferă date cu caracter personal către o autoritate a unei țări terțe sau către o organizație internațională ori către Interpol în cadrul unui acord internațional încheiat în temeiul articolului 218 din tratat, este oportun să se asigure că dispozițiile privind protecția datelor din prezentul regulament sunt respectate în conformitate cu garanțiile adecvate oferite în ceea ce privește protecția vieții private și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor. (22) Eurojust ar trebui să fie autorizat să prelucreze anumite date cu caracter personal ale persoanelor care, în temeiul legislației naționale a statelor membre în cauză, sunt suspectate de a fi săvârșit sau de a fi participat la săvârșirea unei infracțiuni care intră în sfera de competență a Eurojust sau care au fost condamnate pentru o astfel de infracțiune. Nu se intenționează ca Eurojust să efectueze compararea automată a profilurilor ADN sau a amprentelor digitale. (23) Ar trebui să i se acorde Eurojust posibilitatea de a prelungi termenele de stocare a datelor cu caracter personal, cu respectarea principiului limitării scopului aplicabil prelucrării datelor cu caracter personal în contextul tuturor activităților Eurojust, în vederea îndeplinirii obiectivelor sale. Aceste decizii ar trebui adoptate ca urmare a unei analize atente a tuturor intereselor în joc, inclusiv a intereselor persoanelor vizate. Orice prelungire a termenelor de prelucrare a datelor cu caracter personal, în cazul în care termenul de prescripție a acțiunii penale s-a împlinit în toate statele membre în cauză, ar trebui decisă numai în cazul în care există o necesitate specifică de a oferi asistență în temeiul prezentului regulament. (24) Eurojust ar trebui să mențină relații privilegiate cu Rețeaua Judiciară Europeană, bazate pe consultare și complementaritate. Prezentul regulament ar trebui să contribuie la clarificarea rolurilor respective ale Eurojust și ale Rețelei Judiciare Europene, precum și a relațiilor lor reciproce, menținându-se totodată specificitatea Rețelei Judiciare Europene. (25) Eurojust ar trebui să mențină relații de cooperare cu alte organisme și agenții ale Uniunii, cu Parchetul European, cu autoritățile competente din țările terțe, precum și cu organizațiile internaționale, în măsura necesară îndeplinirii sarcinilor sale. (26) Pentru a consolida cooperarea operațională între Eurojust și Europol și în special pentru a stabili legături între datele care sunt deja deținute de oricare dintre aceste organisme, Eurojust ar trebui să permită Europol să aibă acces la datele sale disponibile și să fie în măsură să efectueze o comparație a acestora. (27) Eurojust ar trebui să fie în măsură să facă schimb de date cu caracter personal cu alte organisme ale Uniunii, în măsura necesară îndeplinirii sarcinilor sale. (28) Ar trebui să se prevadă ca Eurojust să detașeze magistrați de legătură în țări terțe, cu obiective similare celor încredințate magistraților de legătură detașați de statele membre în temeiul Acțiunii Comune 96/277/JAI a Consiliului din 22 aprilie 1996 privind un cadru pentru schimbul de magistrați de legătură, în scopul îmbunătățirii cooperării judiciare dintre statele membre ale Uniunii Europene[14]. (29) Ar trebui să se prevadă ca Eurojust să coordoneze executarea cererilor de cooperare judiciară emise de o țară terță în cazul în care se referă la o singură anchetă și necesită executarea în cel puțin două state membre. (30) Pentru a garanta autonomia și independența deplină a Eurojust, ar trebui să i se acorde un buget autonom cu venituri provenind în principal dintr-o contribuție de la bugetul Uniunii, mai puțin în ceea ce privește salariile și alte retribuții ale membrilor naționali și ale asistenților acestora, care sunt suportate de statul membru de origine. Procedura bugetară a Uniunii ar trebui să se aplice în ceea ce privește contribuția Uniunii și alte subvenții de la bugetul general al Uniunii Europene. Auditarea conturilor ar trebui efectuată de Curtea de Conturi. (31) Pentru a spori transparența și controlul democratic al Eurojust este necesar să se prevadă mecanisme pentru implicarea Parlamentului European și a parlamentelor naționale în evaluarea activităților Eurojust. Acest lucru nu ar trebui să aducă atingere principiilor de independență în ceea ce privește intervențiile în cazuri operaționale specifice sau obligațiilor de respectare a discreției și a confidențialității. (32) Este oportun să se evalueze periodic aplicarea prezentului regulament. (33) Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002[15] al Consiliului ar trebui să se aplice în cazul Eurojust. (34) Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF)[16] ar trebui să se aplice în cazul Eurojust. (35) Dispozițiile necesare privind găzduirea Eurojust în statul membru în care acesta își are sediul, adică în Țările de Jos, și normele specifice aplicabile cu privire la întregul personal Eurojust și membrii familiilor acestora ar trebui stabilite într-un acord privind sediul. Mai mult, statul membru gazdă ar trebui să ofere cele mai bune condiții posibile pentru a asigura funcționarea corespunzătoare a Eurojust, inclusiv școlarizarea copiilor și transportul, pentru a atrage resurse umane de înaltă calitate dintr-o zonă geografică cât mai extinsă posibil. (36) Având în vedere că Eurojust, astfel cum a fost instituit prin prezentul regulament, înlocuiește și succede Eurojust, astfel cum a fost instituit prin Decizia 2002/187/JAI, această agenție ar trebui să fie succesorul legal al Eurojust cu privire la toate obligațiile sale contractuale, inclusiv contractele de muncă, pasivele și proprietățile achiziționate. Acordurile internaționale încheiate de Eurojust, astfel cum au fost stabilite pe baza deciziei menționate anterior, ar trebui să rămână în vigoare. (37) Întrucât obiectivul prezentului regulament, și anume, instituirea unei entități responsabile de sprijinirea și consolidarea coordonării și a cooperării între autoritățile judiciare din statele membre în legătură cu formele grave de criminalitate care afectează două sau mai multe state membre sau care impun urmărirea penală pe baze comune, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și poate fi, prin urmare, datorită amplorii și efectelor acțiunii, mai bine realizat la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este enunțat la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la același articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv. (38) [În conformitate cu articolul 3 din Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, statele membre menționate și-au notificat dorința de a lua parte la adoptarea și aplicarea prezentului regulament.] SAU [Fără a aduce atingere articolului 4 din Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Regatul Unit și Irlanda nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu au obligații în temeiul acestuia și nu fac obiectul aplicării acestuia.] (39) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentului regulament, nu are obligații în temeiul acestuia și nu se supune aplicării acestuia. ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: CAPITOLUL I OBIECTIV ȘI SARCINI Articolul 1 Agenția Uniunii Europene de Cooperare în Materie de Justiție Penală 1. Se instituie Agenția Uniunii Europene de Cooperare în Materie de Justiție Penală (Eurojust). 2. Eurojust, astfel cum este instituit prin prezentul regulament, este succesorul legal al Eurojust, astfel cum a fost instituit prin Decizia 2002/187/JAI a Consiliului. 3. În fiecare dintre statele membre, Eurojust beneficiază de cea mai extinsă capacitate juridică recunoscută persoanelor juridice în temeiul legislației interne. În special, Eurojust poate să achiziționeze sau să înstrăineze bunuri mobile și imobile și să se constituie parte în proceduri judiciare. Articolul 2 Sarcini 1. Eurojust sprijină și consolidează coordonarea și cooperarea dintre autoritățile naționale de cercetare și urmărire penală în legătură cu formele grave de criminalitate care afectează două sau mai multe state membre sau care impun urmărirea penală pe baze comune, prin operațiuni întreprinse de autoritățile statelor membre și de Europol și prin informații furnizate de acestea. 2. În executarea sarcinilor sale, Eurojust: a) ia în considerare orice cerere formulată de o autoritate competentă a unui stat membru sau orice informație furnizată de un organ competent, în temeiul dispozițiilor adoptate în cadrul tratatelor sau colectate de către Eurojust; b) facilitează executarea cererilor de cooperare judiciară și a deciziilor privind cooperarea judiciară, inclusiv a celor bazate pe instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce. 3. Eurojust își exercită sarcinile la cererea autorităților competente din statele membre sau din proprie inițiativă. Articolul 3 Competența Eurojust 1. Competența Eurojust vizează formele de infracționalitate enumerate în anexa 1. Cu toate acestea, competența sa nu include infracțiuni care intră în sfera de competență a Parchetului European. 2. Competența Eurojust vizează infracțiuni conexe. Următoarele infracțiuni sunt considerate infracțiuni conexe: a) infracțiunile săvârșite pentru procurarea mijloacelor necesare săvârșirii faptelor enumerate în anexa 1; b) infracțiunile săvârșite în vederea înlesnirii sau a săvârșirii faptelor enumerate în anexa 1; c) infracțiunile săvârșite pentru a asigura impunitatea faptelor enumerate în anexa 1. 3. La solicitarea unei autorități competente din statul membru, Eurojust poate, de asemenea, să sprijine cercetările sau urmăririle penale care vizează doar respectivul stat membru și o țară terță, dacă există un acord de cooperare cu țara terță în cauză sau un acord care instituie cooperarea în temeiul articolului 43 ori dacă, într-un caz specific, există un interes esențial în furnizarea acestui sprijin. 4. La solicitarea autorității competente a unui stat membru sau a Comisiei, Eurojust poate să sprijine cercetările sau urmăririle penale care vizează doar statul membru în cauză și Uniunea. Articolul 4 Funcțiile operaționale ale Eurojust 1. Eurojust: a) informează autoritățile competente din statele membre cu privire la cercetările și urmăririle penale despre care are cunoștință și care au repercusiuni la nivelul Uniunii sau care ar putea afecta alte state membre decât cele direct vizate; b) asistă autoritățile competente ale statelor membre în scopul de a asigura o cât mai bună coordonare a cercetărilor și urmăririlor penale; c) oferă asistență pentru îmbunătățirea cooperării între autoritățile competente ale statelor membre, în special pe baza unor analize ale Europol; d) cooperează și se consultă cu Rețeaua Judiciară Europeană în materie penală, inclusiv utilizând și contribuind la îmbunătățirea bazei documentare a Rețelei Judiciare Europene; e) furnizează asistență operațională, tehnică și sprijin financiar pentru operațiunile și investigațiile transfrontaliere întreprinse de statele membre, incluzând echipe comune de anchetă. 2. În exercitarea funcțiilor sale, Eurojust poate solicita autorităților competente din statele membre în cauză, cu indicarea motivelor sale: a) să întreprindă o cercetare sau urmărire penală a unor anumite fapte specifice; b) să accepte că una dintre autorități poate fi mai bine plasată pentru a desfășura o cercetare sau urmărire penală a unor anumite fapte specifice; c) să realizeze o coordonare între autoritățile competente ale statelor membre în cauză; d) să formeze o echipă de cercetare comună, în conformitate cu instrumentele de cooperare relevante; e) să îi furnizeze orice informație necesară pentru a-și îndeplini sarcinile; f) să dispună măsuri de anchetă speciale; g) să dispună orice altă măsură justificată pentru cercetarea sau urmărirea penală. 3. Eurojust poate, de asemenea: a) pe baza analizelor efectuate de Europol, să îi furnizeze acestuia avize; b) să ofere sprijin logistic, inclusiv asistență pentru traducere, interpretare și organizarea de reuniuni de coordonare. 4. În cazul în care două sau mai multe state membre nu pot conveni care dintre ele trebuie să întreprindă o cercetare sau urmărire penală ca urmare a unei cereri formulate în temeiul alineatului (2) litera (b), Eurojust emite un aviz scris privind acest caz. Avizul este transmis imediat statelor membre în cauză. 5. La cererea unei autorități competente, Eurojust emite un aviz scris referitor la refuzurile sau dificultățile recurente privind executarea cererilor de cooperare judiciară și deciziile privind cooperarea judiciară, inclusiv cele bazate pe instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce, cu condiția ca acestea să nu poată fi soluționate de comun acord între autoritățile naționale competente sau prin implicarea membrilor naționali în cauză. Avizul este transmis imediat statelor membre în cauză. Articolul 5 Exercitarea funcțiilor operaționale 1. Eurojust acționează prin intermediul unuia sau mai multor membri naționali interesați, atunci când se adoptă oricare dintre măsurile prevăzute la articolul 4 alineatul (1) sau (2). 2. Eurojust acționează în calitate de Colegiu: a) atunci când se adoptă oricare dintre măsurile prevăzute la articolul 4 alineatul (1) sau (2): (i) la solicitarea unuia sau mai multor membri naționali interesați de un caz instrumentat de către Eurojust; (ii) atunci când cazul implică cercetări sau urmăriri penale care au repercusiuni la nivelul Uniunii sau care ar putea afecta alte state membre decât cele direct vizate; b) atunci când se iau oricare dintre acțiunile prevăzute la articolul 4 alineatul (3), (4) sau (5); c) în cazul în care este vorba despre o chestiune generală referitoare la realizarea obiectivelor sale operaționale; d) în cazurile prevăzute de alte dispoziții din prezentul regulament. 3. În îndeplinirea sarcinilor sale, Eurojust indică dacă acționează prin intermediul unuia sau mai multor membri naționali sau în calitate de Colegiu. CAPITOLUL II STRUCTURA ȘI ORGANIZAREA EUROJUST Secțiunea I Structură Articolul 6 Structura Eurojust Structura Eurojust cuprinde: a) membrii naționali; b) Colegiul; c) Comitetul executiv; d) Directorul administrativ. Secțiunea II Membrii Naționali Articolul 7 Statutul membrilor naționali 1. Eurojust are câte un membru național, detașat de fiecare stat membru în conformitate cu sistemul său juridic, care are locul de muncă obișnuit la sediul Eurojust. 2. Fiecare membru național este asistat de un membru supleant și de către un asistent. Membrul supleant și asistentul au locul de muncă obișnuit la sediul Eurojust. Mai mulți membri supleanți sau asistenți pot asista membrul național și pot, în cazul în care este necesar și cu acordul Colegiului, să aibă locul de muncă obișnuit la sediul Eurojust. 3. Membrii naționali și cei supleanți au statut de procuror, judecător sau ofițer de poliție cu competențe echivalente. Autoritățile naționale competente le acordă acestora competențele menționate în prezentul regulament, astfel încât să fie în măsură să își îndeplinească îndatoririle. 4. Membrul supleant poate acționa în numele membrului național sau îl poate înlocui pe acesta. Un asistent poate, de asemenea, acționa în numele membrului național sau îl poate înlocui pe acesta, dacă are statutul menționat la alineatul (3). 5. Informațiile operaționale care fac obiectul schimbului între Eurojust și statele membre sunt transmise prin intermediul membrilor naționali. 6. Membrii naționali contactează autoritățile competente din statul lor membru în mod direct. 7. Salariile și alte retribuții ale membrilor naționali, ale membrilor supleanți și ale asistenților sunt suportate de statul membru de origine. 8. În cazul în care membrii naționali, membrii supleanți și asistenții acționează în cadrul misiunilor Eurojust, cheltuielile relevante aferente acestor activități sunt considerate cheltuieli operaționale. Articolul 8 Competențele membrilor naționali 1. Membrii naționali au competența: a) de a facilita sau de a sprijini în alt mod emiterea și executarea oricăror cereri de asistență juridică reciprocă sau de recunoaștere reciprocă sau de a le emite și de a le executa ei înșiși; b) de a contacta direct și de a face schimb de informații cu orice autoritate națională competentă din statul membru; c) de a contacta direct și de a face schimb de informații cu orice autoritate internațională competentă, în conformitate cu angajamentele internaționale ale statului lor membru; d) de a participa la echipe comune de anchetă, inclusiv la constituirea acestora. 2. În acord cu autoritatea națională competentă, membrii naționali: a) dispun măsuri de anchetă; b) autorizează și coordonează livrări supravegheate în statul membru, în conformitate cu legislația națională. 3. În cazuri urgente, atunci când nu se poate ajunge la un acord în timp util, membrii naționali au competența de a lua măsurile prevăzute la alineatul (2), informând cât mai curând posibil autoritatea națională competentă. Articolul 9 Accesul la registrele naționale În conformitate cu legislația națională, membrii naționali au acces la informațiile sau cel puțin pot obține informațiile conținute în următoarele tipuri de registre din statul lor membru: a) cazierele judiciare; b) registrele privind persoanele arestate; c) registrele privind anchetele; d) registrele ADN; e) alte registre ale autorităților publice din statele membre ale acestora în cazul în care aceste informații sunt necesare pentru a-și îndeplini sarcinile. Secțiunea III Colegiul Articolul 10 Componența Colegiului 1. Colegiul este alcătuit din: a) toți membrii naționali, în cazul în care Colegiul își exercită funcțiile operaționale în temeiul articolului 4; b) toți membrii naționali și doi reprezentanți ai Comisiei în cazul în care Colegiul își exercită funcțiile de gestionare în temeiul articolului 14. 2. Durata mandatului membrilor și membrilor supleanți ai acestora este de cel puțin patru ani, reînnoibil o singură dată. La expirarea mandatului sau în caz de demisie, membrii rămân în funcție până când mandatul este reînnoit sau până când sunt înlocuiți. 3. Directorul administrativ asistă la reuniunile de gestionare ale Colegiului, fără a avea drept de vot. 4. Colegiul poate invita la reuniunile sale orice persoană a cărei opinie poate prezenta interes, în calitate de observator. 5. Sub rezerva dispozițiilor regulamentului său de procedură, membrii Colegiului pot fi asistați de consultanți sau de experți. Articolul 11 Președintele și vicepreședintele Eurojust 1. Colegiul alege cu o majoritate de două treimi din membrii săi un președinte și doi vicepreședinți dintre membrii naționali. 2. Vicepreședinții țin locul președintelui dacă acesta nu-și poate îndeplini îndatoririle. 3. Durata mandatului președintelui și vicepreședinților este de patru ani. Ei pot fi realeși o singură dată. Atunci când un membru național este ales președinte sau vicepreședinte al Eurojust, mandatul său ca membru național este prelungit pentru a se asigura că își poate îndeplini funcția de președinte sau vicepreședinte. Articolul 12 Reuniunile Colegiului 1. Președintele convoacă reuniunile Colegiului. 2. Colegiul organizează cel puțin o reuniune operațională pe lună. Pentru a-și exercita funcțiile de gestionare, Colegiul organizează cel puțin două ședințe ordinare pe an. În plus, Colegiul se reunește la inițiativa președintelui, la solicitarea Comisiei sau la solicitarea a cel puțin o treime din membrii săi. 3. Procurorul European primește ordinea de zi a tuturor reuniunilor Colegiului și are dreptul de a participa la aceste reuniuni, fără drept de vot, ori de câte ori sunt abordate probleme pe care aceasta le consideră relevante pentru funcționarea Parchetului European. Articolul 13 Regulile de vot ale Colegiului 1. Cu excepția unor dispoziții contrare, Colegiul adoptă deciziile cu majoritatea membrilor săi. 2. Fiecare membru dispune de un vot. În absența unui membru cu drept de vot, membrul supleant are dreptul de a exercita dreptul de vot. 3. Președintele și vicepreședinții au drept de vot. Articolul 14 Funcțiile de gestionare ale Colegiului 1. În exercitarea funcțiilor sale de gestionare, Colegiul: a) adoptă în fiecare an documentul de programare al Eurojust cu o majoritate de două treimi din membrii săi, în conformitate cu articolul 15; b) adoptă, cu o majoritate de două treimi din membrii săi, bugetul anual al Eurojust și exercită alte funcții în privința bugetului Eurojust în conformitate cu capitolul VI; c) adoptă un raport de activitate anual consolidat privind activitățile Eurojust, îl trimite, până la [data prevăzută în RFR] a anului următor, Parlamentului European, parlamentelor naționale, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și îl face public; d) adoptă programarea resurselor de personal în cadrul documentului de programare; e) adoptă normele financiare aplicabile Eurojust în conformitate cu articolul 52; f) adoptă normele de prevenire și de gestionare a conflictelor de interese în ceea ce privește membrii săi; g) în conformitate cu alineatul (2), exercită, cu privire la personalul agenției, competențele conferite prin Statutul funcționarilor[17] autorității împuternicite să facă numiri și prin Regimul aplicabil celorlalți agenți[18] autorității abilitate să încheie contracte de muncă („Competențele autorității împuternicite să facă numiri”); h) numește directorul administrativ și, dacă este cazul, îi prelungește mandatul sau îl demite din funcție, în conformitate cu articolul 17; i) numește un contabil și un responsabil pentru protecția datelor care acționează independent din punct de vedere funcțional în îndeplinirea sarcinilor lor; j) adoptă acorduri de lucru care sunt încheiate în conformitate cu articolul 43; k) alege președintele și vicepreședinții în conformitate cu articolul 11; l) adoptă regulamentul de procedură. 2. Colegiul adoptă, în conformitate cu articolul 110 din Statutul funcționarilor, o decizie pe baza articolului 2 alineatul (1) din Statutul funcționarilor și a articolului 6 din Regimul aplicabil celorlalți agenți prin care deleagă directorului administrativ competențele relevante de autoritate împuternicită să facă numiri și definește condițiile în care această delegare de competențe poate fi suspendată. Directorul administrativ este autorizat să subdelege aceste competențe. 3. În cazul în care anumite circumstanțe excepționale impun acest lucru, Colegiul poate decide temporar să suspende delegarea competențelor de autoritate împuternicită să facă numiri directorului administrativ și a celor subdelegate de acesta din urmă și să le exercite el însuși sau să le delege unuia dintre membrii săi sau unui alt membru al personalului decât directorul administrativ. 4. Colegiul adoptă decizii privind numirea, extinderea mandatului și revocarea din funcție a directorului administrativ cu o majoritate de două treimi a membrilor săi. Articolul 15 Programarea anuală și multianuală 1. Până la [30 noiembrie a fiecărui an], Colegiul adoptă un document de programare care conține programarea multianuală și anuală, pe baza unui proiect prezentat de directorul administrativ, ținând seama de avizul Comisiei. Acesta îl transmite Parlamentului European, Consiliului și Comisiei. Documentul de programare devine definitiv după adoptarea finală a bugetului general și, dacă este necesar, se modifică în consecință. 2. Programul anual de lucru cuprinde obiective detaliate și rezultate preconizate, inclusiv indicatori de performanță. Acesta cuprinde, de asemenea, o descriere a acțiunilor care urmează să fie finanțate și o indicație a resurselor financiare și umane alocate fiecărei acțiuni, în conformitate cu principiile întocmirii bugetului și ale gestionării pe activități. Programul de lucru anual este conform cu programul de lucru multianual menționat la alineatul (4). Acesta indică în mod clar ce sarcini au fost adăugate, modificate sau anulate comparativ cu exercițiul financiar anterior. 3. Colegiul modifică programul de lucru anual adoptat atunci când agenției i se acordă o nouă sarcină. Orice modificare substanțială a programului de lucru anual se supune unei proceduri de adopție identice cu cea a programului de lucru anual inițial. Colegiul poate delega directorului administrativ competența de a aduce modificări nesubstanțiale programului de lucru anual. 4. Programul de lucru multianual stabilește programarea strategică globală, inclusiv obiectivele, rezultatele estimate și indicatorii de performanță. Acesta stabilește, de asemenea, programarea resurselor, inclusiv bugetul multianual și personalul. Programarea resurselor se actualizează în fiecare an. Programarea strategică se actualizează, dacă este cazul și, în special, pentru a reflecta rezultatul evaluării menționate la articolul 56. Secțiunea IV Comitetul executiv Articolul 16 Funcționarea Comitetului executiv 1. Colegiul este asistat de Comitetul executiv. Comitetul executiv nu este implicat în funcțiile operaționale ale Eurojust menționate la articolele 4 și 5. 2. Comitetul executiv: a) elaborează deciziile care urmează să fie adoptate de către Colegiu în conformitate cu articolul 14; b) adoptă o strategie antifraudă care să fie proporțională cu riscurile de fraudă având în vedere raportul costuri-beneficii al măsurilor care trebuie puse în aplicare; c) adoptă normele corespunzătoare de punere în aplicare a Statutului funcționarilor și a Regimului aplicabil celorlalți agenți în conformitate cu articolul 110 din Statutul funcționarilor; d) asigură urmărirea corespunzătoare a concluziilor și a recomandărilor din rapoartele de audit intern sau extern, evaluări și investigații, inclusiv cele ale Autorității Europene pentru Protecția Datelor (AEPD) și ale Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF); e) ia toate deciziile privind crearea și, dacă este necesar, modificarea structurilor administrative interne ale Eurojust; f) fără a aduce atingere responsabilităților directorului administrativ, astfel cum sunt prevăzute la articolul 18, îi acordă asistență și consiliere acestuia în punerea în aplicare a deciziilor Colegiului, în vederea consolidării supravegherii gestionării administrative și bugetare; g) adoptă orice altă decizie neatribuită în mod expres Colegiului în temeiul articolului 5 ori articolului 14 sau directorului administrativ în temeiul articolului 18; h) adoptă regulamentul său de procedură. 3. Atunci când este necesar, din motive de urgență, Comitetul executiv poate lua anumite decizii provizorii în numele Colegiului privind aspectele administrative și bugetare, care se supun aprobării Colegiului. 4. Comitetul executiv este format din președintele și vicepreședinții Colegiului, un reprezentant al Comisiei și un alt membru al Colegiului. Președintele Colegiului este președintele Comitetului executiv. Comitetul executiv adoptă decizii cu majoritatea membrilor săi, fiecare membru dispunând de un vot. Directorul administrativ ia parte la ședințele Comitetului executiv, dar nu are drept de vot. 5. Durata mandatului membrilor Comitetului executiv este de patru ani, cu excepția acelui membru al colegiului care este desemnat printr-un sistem de rotație de doi ani. Durata mandatului membrilor Comitetului executiv se încheie atunci când se încheie mandatul acestora ca membri naționali. 6. Comitetul executiv se reunește cel puțin o dată la trei luni în ședință ordinară. În plus, se reunește la inițiativa președintelui său sau la cererea Comisiei ori a cel puțin doi dintre membri. 7. Procurorul European primește agenda tuturor reuniunilor Comitetului executiv și are libertatea de a participa la aceste reuniuni, fără drept de vot, ori de câte ori sunt abordate probleme pe care acesta le consideră relevante pentru funcționarea Parchetului European. 8. Procurorul European poate adresa avize scrise Comitetului executiv, la care Comitetul executiv răspunde în scris, fără întârziere nejustificată. Secțiunea V Directorul administrativ Articolul 17 Statutul directorului administrativ 1. Directorul administrativ este angajat al Eurojust, în calitate de agent temporar, în temeiul articolului 2 litera (a) din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene. 2. Directorul administrativ este numit de către Colegiu dintr-o listă de candidați propuși de Comisie, în urma unei proceduri de selecție deschise și transparente. În scopul de a încheia contractul pentru ocuparea funcției de director administrativ, Eurojust este reprezentat de președintele Colegiului. 3. Durata mandatului directorului administrativ este de cinci ani. Până la sfârșitul acestei perioade, Comisia efectuează o analiză care ia în considerare o evaluare a performanțelor directorului administrativ. 4. Colegiul, hotărând pe baza unei propuneri din partea Comisiei, care ia în considerare analiza la care se face referire la alineatul (3), poate prelungi o dată mandatul directorului administrativ pe o perioadă de cel mult cinci ani. 5. Un director administrativ al cărui mandat a fost prelungit nu poate participa la o altă procedură de selecție pentru același post la încheierea perioadei celor două mandate. 6. Directorul administrativ răspunde în fața Colegiului și a Comitetului executiv. 7. Directorul administrativ poate fi revocat din funcție doar printr-o decizie a Colegiului, care hotărăște la propunerea Comisiei. Articolul 18 Responsabilitățile directorului administrativ 1. În scopuri administrative, Eurojust este condus de un director administrativ. 2. Fără a aduce atingere competențelor Comisiei, Colegiului sau Comitetului executiv, directorul administrativ este independent în exercitarea atribuțiilor sale și nu solicită și nici nu acceptă instrucțiuni de la niciun guvern sau alt organism. 3. Directorul administrativ este reprezentantul legal al Eurojust. 4. Directorul administrativ este responsabil de executarea sarcinilor administrative alocate Eurojust. În special, directorul administrativ este responsabil de: a) administrarea zilnică a Eurojust; b) punerea în aplicare a deciziilor adoptate de Colegiu și Comitetul executiv; c) elaborarea documentului de programare și prezentarea acestuia către Comitetul executiv și Colegiu după consultarea Comisiei; d) punerea în aplicare a documentului de programare și prezentarea unui raport Comitetului executiv și Colegiului privind punerea în aplicare a acestuia; e) elaborarea raportului anual privind activitățile Eurojust și prezentarea acestuia Comitetului executiv pentru finalizare și Colegiului spre aprobare; f) întocmirea unui plan de acțiune de urmărire a concluziilor rapoartelor de audit intern sau extern, evaluărilor și investigațiilor, inclusiv cele ale Autorității Europene pentru Protecția Datelor și OLAF și raportarea progreselor înregistrate, de două ori, pe an Comitetului executiv, Comisiei și Autorității Europene pentru Protecția Datelor; g) protejarea intereselor financiare ale Uniunii prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și oricăror altor activități ilegale, prin verificări eficace, iar în cazul în care se constată nereguli, prin recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și, dacă este cazul, prin impunerea de sancțiuni administrative și financiare eficace, proporționale și cu efect de descurajare; h) elaborarea unei strategii antifraudă pentru Eurojust și prezentarea acesteia către Comitetul executiv, spre aprobare; i) elaborarea proiectelor de norme financiare aplicabile Eurojust; j) elaborarea proiectului de declarație estimativă privind veniturile și cheltuielile Eurojust și execuția bugetului său. CAPITOLUL III ASPECTE OPERAȚIONALE Articolul 19 Sistemul de coordonare permanentă (SCP) 1. În vederea îndeplinirii atribuțiilor sale în cazuri urgente, Eurojust gestionează un sistem de coordonare permanentă capabil să primească și să prelucreze în orice moment toate cererile care îi sunt înaintate. Sistemul de coordonare permanentă poate fi contactat prin intermediul unui punct de contact unic la Eurojust, 24 de ore din 24, 7 zile din 7. 2. Sistemul de coordonare se bazează pe un reprezentant (reprezentant al sistemului de coordonare permanentă) al fiecărui stat membru, care poate fi membrul național, supleantul acestuia sau un asistent care are dreptul să înlocuiască membrul național. Reprezentantul sistemului de coordonare permanentă acționează 24 de ore din 24, 7 zile din 7. 3. Reprezentanții sistemului de coordonare permanentă acționează fără întârziere în ceea ce privește executarea cererii în statul lor membru. Articolul 20 Sistemul național de coordonare Eurojust 1. Fiecare stat membru desemnează unul sau mai mulți corespondenți naționali ai Eurojust. 2. Fiecare stat membru creează un sistem național de coordonare Eurojust pentru a asigura coordonarea eforturilor depuse de către: a) corespondenții naționali ai Eurojust; b) corespondentul național al Eurojust pe probleme legate de terorism; c) corespondentul național al Rețelei Judiciare Europene în materie penală și până la trei alte puncte de contact ale acelei Rețele Judiciare Europene; d) membrii naționali sau punctele de contact ale Rețelei echipelor comune de anchetă și ale rețelelor înființate prin Decizia 2002/494/JAI, Decizia 2007/845/JAI și prin Decizia 2008/852/JAI. 3. Persoanele menționate la alineatele (1) și (2) își mențin funcția și statutul în conformitate cu legislația națională. 4. Corespondenții naționali ai Eurojust sunt responsabili de funcționarea sistemului național de coordonare Eurojust. În cazul în care sunt desemnați mai mulți corespondenți ai Eurojust, unul dintre aceștia este responsabil de funcționarea sistemului național de coordonare Eurojust. 5. Sistemul național de coordonare Eurojust facilitează, în cadrul statului membru, îndeplinirea funcțiilor Eurojust, în special prin: a) asigurarea faptului că sistemul de gestionare a cazurilor menționat la articolul 24 primește informații referitoare la statul membru în cauză în mod eficace și sigur; b) acordarea de asistență pentru a stabili dacă un caz trebuie tratat cu sprijinul Eurojust sau al Rețelei Judiciare Europene; c) asistența acordată membrului național în identificarea autorităților competente pentru executarea cererilor de cooperare judiciară și a deciziilor privind cooperarea judiciară, inclusiv a celor bazate pe instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce; d) menținerea unor legături strânse cu unitatea națională Europol. 6. Pentru îndeplinirea obiectivelor menționate la alineatul (5), persoanele la care se face referire la alineatul (1) și la alineatul (2) literele (a), (b) și (c), precum și persoanele la care se face referire la alineatul (2) litera (d) pot fi conectate la sistemul de gestionare a cazurilor în conformitate cu prezentul articol și cu articolele 24, 25, 26 și 30. Conectarea la sistemul de gestionare a cazurilor este suportată de la bugetul general al Uniunii Europene. 7. Înființarea sistemului național de coordonare Eurojust și desemnarea corespondenților naționali nu împiedică contactele directe dintre membrul național și autoritățile competente din propriul stat membru. Articolul 21 Schimburi de informații cu statele membre și între membrii naționali 1. Autoritățile competente din statele membre și Eurojust fac schimb de orice informații necesare îndeplinirii funcțiilor acestuia, în conformitate cu articolele 2 și 4, precum și cu normele de protecție a datelor stabilite în prezentul regulament. Acestea includ cel puțin informațiile prevăzute la alineatele (5), (6) și (7). 2. Transmiterea informațiilor către Eurojust se interpretează ca o cerere de asistență a Eurojust în cazul respectiv numai în cazul în care se prevede astfel de către o autoritate competentă. 3. Membrii naționali fac schimb de orice informații necesare pentru îndeplinirea sarcinilor Eurojust, fără autorizație prealabilă, între ei sau cu autoritățile competente ale propriului stat membru. În special, autoritățile naționale competente își informează prompt membrii naționali despre un caz care îi privește. 4. Autoritățile naționale competente își informează membrii naționali despre constituirea de echipe comune de anchetă și despre rezultatele activității acestor echipe. 5. Autoritățile naționale competente își informează membrii naționali, fără întârzieri nejustificate, cu privire la orice caz referitor la infracțiuni de competența Eurojust care afectează cel puțin trei state membre și pentru care au fost transmise către cel puțin două state membre cereri de cooperare judiciară sau decizii privind cooperarea judiciară, inclusiv cele bazate pe instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce. 6. Autoritățile naționale competente își informează membrii naționali cu privire la: a) cazurile în care au apărut sau riscă să apară conflicte de jurisdicție; b) livrări supravegheate care afectează cel puțin trei țări, dintre care cel puțin două sunt state membre; c) dificultăți sau refuzuri repetate privind executarea cererilor de cooperare judiciară și a deciziilor privind cooperarea judiciară, inclusiv a celor bazate pe instrumentele de punere în aplicare a principiului recunoașterii reciproce. 7. Autoritățile naționale nu sunt obligate, într-un caz anume, să furnizeze informații dacă acest lucru ar însemna: a) lezarea intereselor naționale fundamentale în materie de securitate sau b) punerea în pericol a siguranței unor persoane. 8. Prezentul articol nu aduce atingere condițiilor prevăzute în acordurile sau înțelegerile bilaterale sau multilaterale între statele membre și țările terțe, inclusiv oricăror condiții stabilite de țări terțe privind utilizarea informațiilor, odată ce acestea au fost furnizate. 9. Informațiile menționate în prezentul articol sunt furnizate într-un mod structurat, astfel cum s-a stabilit de către Eurojust. Articolul 22 Informații furnizate de Eurojust autorităților naționale competente 1. Eurojust furnizează autorităților naționale competente informații privind rezultatele prelucrării informațiilor, inclusiv privind existența unor legături cu cazuri deja stocate în sistemul de gestionare a cazurilor. Aceste informații pot include date cu caracter personal. 2. În cazul în care autoritatea națională competentă solicită Eurojust să îi furnizeze informații, Eurojust i le transmite în termenul stabilit de respectiva autoritate. Articolul 23 Urmărirea cererilor și avizelor Eurojust Autoritățile naționale competente răspund fără întârziere nejustificată cererilor și avizelor Eurojust formulate în conformitate cu articolul 4. În cazul în care autoritățile competente ale statelor membre în cauză decid să nu dea curs unei cereri menționate la articolul 4 alineatul (2) sau unui aviz scris menționat la articolul 4 alineatul (4) sau (5), acestea vor informa Eurojust fără întârzieri nejustificate cu privire la decizia luată, precum și la motivele care au stat la baza acesteia. În cazul în care nu este posibil să se furnizeze motivele respingerii, deoarece în acest fel ar fi lezate interese naționale fundamentale în materie de securitate sau s-ar pune în pericol siguranța unor persoane, autoritățile competente ale statelor membre pot invoca motive operaționale. Articolul 24 Sistemul de gestionare a cazurilor, indexul și fișierele de lucru temporare 1. Eurojust instituie un sistem de gestionare a cazurilor compus din fișiere de lucru temporare și un index care conține date cu caracter personal, astfel cum se prevede la anexa 2, și date care nu au caracter personal. 2. Scopul sistemului de gestionare a cazurilor este : a) de a sprijini gestionarea și coordonarea cercetărilor și a urmăririlor penale pentru care Eurojust acordă asistență, în special prin corelarea informațiilor; b) de a facilita accesul la informațiile referitoare la cercetările și urmăririle penale în curs; c) de a facilita controlul legalității și conformității cu dispozițiile prezentului regulament în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal. 3. Sistemul de gestionare a cazurilor poate fi legat de conexiunea de telecomunicații securizată menționată la articolul 9 din Decizia 2008/976/JAI. 4. Indexul conține referințe ale fișierelor de lucru temporare prelucrate în cadrul Eurojust și nu poate conține alte date cu caracter personal decât cele menționate la punctul 1 literele (a) — (i), (k) și (m) și punctul 2 din anexa 2. 5. În exercitarea atribuțiilor lor, membrii naționali pot prelucra date referitoare la cazurile specifice la care lucrează într-un fișier de lucru temporar. Aceștia permit accesul responsabilului cu protecția datelor la fișierul de lucru temporar. Responsabilul cu protecția datelor este informat de către membrul național respectiv în legătură cu deschiderea fiecărui fișier de lucru nou care conține date cu caracter personal. 6. Pentru prelucrarea datelor operaționale cu caracter personal, Eurojust nu poate crea niciun alt fișier automat în afară de sistemul de gestionare a cazurilor sau de un fișier de lucru temporar. 7. Sistemul de gestionare a cazurilor și fișierele de lucru temporare sunt puse la dispoziția Parchetului European. 8. Dispozițiile privind accesul la sistemul de gestionare a cazurilor și fișierele de lucru temporare se aplică mutatis mutandis Parchetului European. Cu toate acestea, informațiile introduse de Parchetul European în sistemul de gestionare a cazurilor, fișierele de lucru temporare și index nu vor fi accesibile la nivel național. Articolul 25 Funcționarea fișierelor de lucru temporare și a indexului 1. Membrul național respectiv creează un fișier de lucru temporar pentru fiecare caz cu privire la care îi sunt transmise informații, în măsura în care această comunicare este conformă cu prezentul regulament sau cu alte instrumente legale aplicabile. Membrul național răspunde de gestionarea fișierelor de lucru temporare pe care le-a creat. 2. Membrul național care a creat un fișier de lucru temporar decide, de la caz la caz, dacă menține fișierul de lucru temporar restricționat sau acordă acces total sau parțial, în cazul în care este necesar pentru a permite Eurojust să își îndeplinească sarcinile, altor membri naționali sau personalului Eurojust autorizat de directorul administrativ. 3. Membrul național care a creat un fișier de lucru temporar decide ce informații referitoare la acesta se introduc în index. Articolul 26 Accesul la sistemul de gestionare a cazurilor la nivel național 1. Persoanele menționate la articolul 20 alineatul (2), în măsura în care sunt conectate la sistemul de gestionare a cazurilor, pot avea acces numai la: a) index, exceptând cazul în care membrul național care a decis introducerea datelor în index a refuzat în mod expres acordarea accesului; b) fișierele temporare de lucru create de membrul național din statul lor membru; c) fișierele temporare de lucru create de membrii naționali din alte state membre și la care membrul național din statul lor membru a primit acces, exceptând cazul în care membrul național care a creat fișierul de lucru temporar a refuzat în mod expres acordarea accesului. 2. Membrul național, în limitele prevăzute la alineatul (1), decide cu privire la gradul de acces la fișierele de lucru temporare care se acordă în statul său membru persoanelor menționate la articolul 20 alineatul (2), în măsura în care sunt conectate la sistemul de gestionare a cazurilor. 3. Fiecare stat membru decide, după consultarea membrului său național, cu privire la gradul de acces la index acordat în statul membru respectiv persoanelor menționate la articolul 20 alineatul (2), în măsura în care acestea sunt conectate la sistemul de gestionare a cazurilor. Statele membre notifică Eurojust și Comisia în legătură cu decizia lor privind punerea în aplicare a prezentului alineat. Comisia informează celelalte state membre cu privire la acest lucru. 4. Persoanele care au primit acces în conformitate cu alineatul (2) au acces cel puțin la index în măsura necesară pentru a avea acces la fișierele de lucru temporare la care le-a fost acordat accesul. CAPITOLUL IV PRELUCRAREA INFORMAȚIILOR Articolul 27 Prelucrarea datelor cu caracter personal 1. În măsura în care acest lucru este necesar pentru a-și îndeplini o anumite sarcină declarată în mod explicit, Eurojust, în cadrul competențelor sale și pentru a-și executa funcțiile operaționale, poate prelucra prin mijloace informatizate sau în fișiere manuale structurate, în conformitate cu prezentul regulament, numai datele cu caracter personal menționate la punctul 1 din anexa 2 ale persoanelor care, în temeiul dreptului intern al statelor membre respective, sunt suspectate de a fi săvârșit sau de a fi participat la săvârșirea unei infracțiuni care intră în sfera de competență a Eurojust, ori care au fost condamnate pentru o astfel de infracțiune. 2. Eurojust poate prelucra doar datele cu caracter personal enumerate la punctul 2 din anexa 2 ale persoanelor care, în temeiul dreptului intern al statelor membre în cauză, sunt considerate martori sau victime în cadrul cercetărilor sau urmăririlor penale cu privire la unul sau mai multe dintre tipurile de criminalitate și la infracțiunile menționate la articolul 3 sau ale persoanelor cu vârsta de sub 18 ani. Prelucrarea unor astfel de date cu caracter personal poate avea loc numai în cazul în care este strict necesară pentru îndeplinirea sarcinilor Eurojust declarate în mod explicit, în cadrul competențelor sale și pentru a își îndeplini funcțiile operaționale. 3. În cazuri excepționale, Eurojust poate, de asemenea, pentru o perioadă limitată de timp, care nu trebuie să depășească timpul necesar pentru încheierea cazului cu privire la care sunt prelucrate datele, să prelucreze alte date cu caracter personal decât cele menționate la alineatele (1) și (2) referitoare la circumstanțele unei infracțiuni în care acestea prezintă un interes imediat pentru anchetele în curs de desfășurare și sunt incluse în aceste anchete pe care Eurojust le coordonează sau acordă ajutor în coordonare și atunci când prelucrarea lor este strict necesară pentru scopurile menționate la alineatul (1). Responsabilul cu protecția datelor la care se face referire la articolul 31 este informat de îndată cu privire la aplicarea prezentului alineat și la circumstanțele specifice care justifică necesitatea prelucrării acestor date cu caracter personal. În cazul în care alte astfel de date se referă la martori sau victime, în sensul alineatului (2), decizia de prelucrare a acestora este adoptată în comun de cel puțin doi membri naționali. 4. Datele cu caracter personal prelucrate automat sau prin alte mijloace, care dezvăluie originea rasială sau etnică, opiniile politice, convingerile religioase sau filozofice, apartenența sindicală, precum și datele privind sănătatea sau viața sexuală pot fi prelucrate de Eurojust numai în cazul în care astfel de date sunt strict necesare pentru investigațiile naționale în cauză, cât și pentru coordonarea în cadrul Eurojust și dacă acestea completează alte date cu caracter personal deja procesate. Responsabilul cu protecția datelor este informat de îndată cu privire la aplicarea prezentului alineat. Aceste date nu pot fi prelucrate în indexul menționat la articolul 24 alineatul (4). În cazul în care alte astfel de date se referă la martori sau victime, în sensul alineatului (2), decizia de prelucrare a acestora este adoptată de Colegiu. 5. Regulamentul (CE) nr. 45/2001 se aplică în cazul prelucrării datelor cu caracter personal de către Eurojust în contextul activităților sale. Prezentul regulament detaliază și completează Regulamentul (CE) nr. 45/2001 în ceea ce privește datele cu caracter personal prelucrate de Eurojust în scopul sarcinilor sale operaționale. Articolul 28 Durata stocării datelor cu caracter personal 1. Nu se poate continua stocarea datelor cu caracter personal prelucrate de Eurojust după prima dată aplicabilă dintre următoarele date: a) data la care acțiunea penală s-a prescris conform termenelor de prescripție ale tuturor statelor membre vizate de cercetarea și urmărirea penală; b) data la care persoana a fost achitată și hotărârea judecătorească a devenit definitivă; c) trei ani de la data la care hotărârea judecătorească a ultimului dintre statele membre vizate de cercetarea sau urmărirea penală a devenit definitivă; d) data la care Eurojust și statele membre vizate au stabilit sau au decis de comun acord că nu mai este necesar ca Eurojust să coordoneze cercetarea și urmărirea penale, cu excepția cazului în care există o obligație de a oferi Eurojust aceste informații în conformitate cu articolul 21 alineatul (5) sau alineatul (6); e) trei ani de la data la care datele au fost transmise în conformitate cu articolul 21 alineatul (6) sau (7). 2. Respectarea termenelor de stocare la care se face referire la alineatul (1) literele (a), (b), (c) și (d) este analizată în mod constant printr-o prelucrare automată corespunzătoare. Cu toate acestea, o verificare a necesității stocării datelor se efectuează la fiecare trei ani de la data introducerii lor. În cazul în care datele privind persoanele menționate la articolul 27 alineatul (4) sunt stocate pentru o perioadă mai mare de cinci ani, Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor este informată în consecință. 3. Atunci când unul dintre termenele de stocare menționate la alineatul (1) literele (a), (b), (c) și (d) a expirat, Eurojust analizează necesitatea de a continua stocarea datelor pentru a-i permite să își îndeplinească funcțiile și poate decide prin derogare să stocheze aceste date până la următoarea reexaminare. Motivele care stau la baza continuării stocării trebuie să fie justificate și înregistrate. În cazul în care nu se ia nicio decizie cu privire la continuarea stocării datelor cu caracter personal, aceste date vor fi șterse automat după trei ani. Cu toate acestea, după expirarea termenului de prescripție a acțiunii penale în toate statele membre vizate, astfel cum se prevede la alineatul (1) litera (a), datele pot fi stocate doar în cazul în care sunt necesare pentru ca Eurojust să furnizeze asistență în conformitate cu prezentul regulament. 4. În cazul în care, în conformitate cu alineatul (3), datele au continuat să fie stocate după datele la care se face referire la alineatul (1), Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor reexaminează, la fiecare trei ani, necesitatea de a continua stocarea acestor date. 5. În cazul în care un fișier conține date neautomate și nestructurate, la expirarea termenului de stocare pentru ultimele date automate din fișier, toate documentele din dosar vor fi retrimise autorității care le-a furnizat și eventualele copii vor fi distruse. 6. În cazul în care Eurojust a coordonat cercetări sau urmăriri penale, membrii naționali în cauză vor informa Eurojust și celelalte state membre în cauză cu privire la toate hotărârile judecătorești referitoare la acel caz și care au devenit definitive, în scopul, inter alia, aplicării alineatului (1) litera (b). Articolul 29 Înregistrare și documentare 1. În scopul verificării legalității prelucrării datelor, autosupravegherii și garantării integrității și securității datelor, Eurojust păstrează o evidență a eventualelor colectări, modificări, accesări, divulgări, combinații sau ștergeri ale datelor cu caracter personal utilizate în scopuri operaționale. Astfel de evidențe sau însemnări vor fi șterse după optsprezece luni, cu excepția cazului în care datele respective sunt necesare în continuare pentru un control în curs. 2. Evidențele sau însemnările elaborate în temeiul alineatului (1) se comunică, la cerere, Autorității Europene pentru Protecția Datelor. Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor utilizează aceste informații numai în scopul controlului protecției datelor, al asigurării prelucrării corespunzătoare a datelor, precum și al integrității și securității datelor. Articolul 30 Accesul autorizat la datele cu caracter personal Numai membrii naționali, supleanții și asistenții acestora, persoanele menționate la articolul 20 alineatul (2), în măsura în care sunt conectate la sistemul de gestionare a cazurilor și personalul autorizat Eurojust pot avea acces la datele cu caracter personal prelucrate de Eurojust pentru sarcinile sale operaționale, în scopul îndeplinirii sarcinilor Eurojust și în limitele prevăzute la articolele 24, 25 și 26. Articolul 31 Numirea responsabilului cu protecția datelor 1. Comitetul executiv numește un responsabil cu protecția datelor în conformitate cu articolul 24 din Regulamentul (CE) nr. 45/2001. 2. În îndeplinirea obligațiilor menționate la articolul 24 din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, responsabilul cu protecția datelor: a) se asigură că se păstrează o înregistrare scrisă a transferului de date cu caracter personal; b) cooperează cu personalul Eurojust responsabil pentru procedurile, formarea și consilierea privind prelucrarea datelor; c) pregătește un raport anual și transmite acel raport Colegiului și Autorității Europene pentru Protecția Datelor. 3. În îndeplinirea sarcinilor sale, responsabilul pentru protecția datelor are acces la toate datele prelucrate de Eurojust și la toate sediile acestuia. 4. Membrii personalul Eurojust care îl asistă pe responsabilul cu protecția datelor în îndeplinirea sarcinilor sale au acces la datele cu caracter personal prelucrate de Eurojust și la sediile acestuia în măsura în care acest lucru este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor lor. 5. În cazul în care responsabilul cu protecția datelor consideră că dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 45/2001 sau ale prezentului regulament în legătură cu prelucrarea datelor cu caracter personal nu au fost respectate, acesta îl informează pe directorul administrativ, solicitându-i să soluționeze neconformitatea într-un anumit termen. În cazul în care directorul administrativ nu soluționează neconformitatea în termenul stabilit, responsabilul cu protecția datelor informează Colegiul și convine împreună cu acesta asupra unui termen pentru soluționare. În cazul în care Colegiul nu soluționează neconformitatea în termenul stabilit, responsabilul pentru protecția datelor sesizează Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor. 6. Comitetul executiv adoptă normele de punere în aplicare la care se face referire la articolul 24 alineatul (8) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001. Articolul 32 Modalitățile de exercitare a dreptului de acces 1. Orice persoană vizată care dorește să își exercite dreptul de acces la datele cu caracter personal poate depune o cerere în acest sens, în mod gratuit, la autoritatea desemnată în acest scop în statul membru ales de acea persoană. Autoritatea în cauză transmite cererea către Eurojust fără întârziere și, în orice caz, în termen de o lună de la primire. 2. Eurojust răspunde la aceste cereri fără întârziere nejustificată și, în orice caz, în termen de trei luni de la primire. 3. Autoritățile competente din statele membre în cauză sunt consultate de către Eurojust cu privire la decizia care urmează să fie adoptată. O decizie referitoare la accesul la date este condiționată de strânsa cooperare dintre Eurojust și statele membre direct vizate de comunicarea datelor respective. În cazul în care un stat membru ridică obiecții cu privire la răspunsul propus de Eurojust, acesta notifică Eurojust motivele obiecțiilor sale. 4. Atunci când dreptul de acces este restricționat în conformitate cu articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, Eurojust informează în scris persoana vizată în conformitate cu articolul 20 alineatul (3) din regulamentul menționat anterior. Informațiile cu privire la principalele motive pot fi omise în cazul în care furnizarea acestor informații ar neutraliza efectul restricției. Persoana vizată este informată cel puțin cu privire la faptul că au fost efectuate toate verificările necesare de către Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor. 5. Eurojust motivează omiterea comunicării principalelor motive pe care este întemeiată restricția menționată la alineatul (4). 6. Membrii naționali vizați de cerere o analizează și ajung la o decizie în numele Eurojust. Cererea este tratată integral în termen de trei luni de la primire. În cazul în care membrii nu sunt de acord, fac apel la Colegiu, care decide în privința cererii cu o majoritate de două treimi. 7. Atunci când, în aplicarea articolelor 46 și 47 din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor verifică legalitatea prelucrării efectuate de Eurojust, aceasta informează persoana vizată cel puțin despre faptul că au avut loc toate verificările necesare de către Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor. Articolul 33 Dreptul la rectificare, la ștergere și la limitarea prelucrării 1. În cazul în care datele cu caracter personal care trebuie să fie rectificate, șterse sau a căror prelucrare trebuie să fie limitată în conformitate cu articolele 14, 15 și 16 din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 au fost furnizate Eurojust de către țări terțe, organizații internaționale, părți private sau persoane fizice ori sunt rezultatele analizelor proprii ale Eurojust, acesta din urmă le rectifică sau le șterge ori limitează prelucrarea datelor respective. 2. În cazul în care datele cu caracter personal care trebuie să fie rectificate, șterse sau a căror prelucrare trebuie să fie limitată în conformitate cu articolele 14, 15 și 16 din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 au fost furnizate Eurojust direct de către statele membre, Eurojust rectifică sau șterge datele respective ori limitează prelucrarea acestora în colaborare cu statele membre. 3. În cazul în care au fost transmise date incorecte printr-un alt mijloc corespunzător sau în cazul în care erorile în datele furnizate de statele membre se datorează unor erori de transfer sau au fost transmise cu încălcarea prezentului regulament sau în cazul în care acestea rezultă din faptul că sunt introduse, preluate sau stocate în mod incorect sau cu încălcarea prezentului regulament de către Eurojust, acesta din urmă rectifică sau șterge datele respective în colaborare cu statele membre în cauză. 4. În cazurile menționate la articolele 14, 15 și 16 din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, toți destinatarii acelor date sunt notificați fără întârziere în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 45/2001. În conformitate cu regulile care le sunt aplicabile, destinatarii rectifică sau șterg aceste date ori limitează prelucrarea acestora în sistemele lor. 5. Eurojust informează persoana vizată, în scris, fără întârziere nejustificată, și în orice caz în termen de trei luni de la primirea cererii, cu privire la faptul că datele care o privesc au fost rectificate, șterse sau că în legătură cu acestea s-a limitat prelucrarea. 6. Eurojust informează persoana vizată, în scris, cu privire la orice refuz de rectificare, de ștergere sau de limitare a prelucrării și cu privire la posibilitatea de a depune o plângere la Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor și de a introduce o cale de atac în justiție. Articolul 34 Responsabilitatea în materie de protecție a datelor 1. Eurojust prelucrează datele cu caracter personal în așa fel încât să se poată stabili ce autoritate a furnizat datele respective sau de unde au fost extrase datele cu caracter personal. 2. Responsabilitatea pentru calitatea datelor cu caracter personal aparține statului membru care le-a furnizat Eurojust și Eurojust pentru datele cu caracter personal furnizate de organisme ale UE, țări terțe sau organizații internaționale, precum și pentru datele cu caracter personal extrase de Eurojust din surse disponibile în mod public. 3. Responsabilitatea pentru conformitatea cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 și cu prezentul regulament revine Eurojust. Responsabilitatea pentru legalitatea transferului de date cu caracter personal furnizate Eurojust de către statele membre aparține statului membru care furnizează datele cu caracter personal și Eurojust pentru datele cu caracter personal furnizate de către Eurojust statelor membre, organismelor UE și țărilor terțe sau organizațiilor internaționale. 4. Sub rezerva altor dispoziții ale prezentului regulament, Eurojust este responsabil de toate datele pe care le prelucrează. Articolul 35 Cooperarea între Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor și autoritățile naționale de protecție a datelor 1. Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor acționează în strânsă colaborare cu autoritățile naționale competente pentru supravegherea protecției datelor cu privire la aspecte specifice care necesită implicarea națională, în special în cazul în care Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor sau o autoritate națională competentă pentru supravegherea protecției datelor constată discrepanțe majore între practicile statelor membre sau transferuri potențial ilegale în utilizarea canalelor de comunicare ale Eurojust sau în contextul întrebărilor adresate de una sau mai multe autorități naționale de supraveghere cu privire la punerea în aplicare și interpretarea prezentului Regulament. 2. În cazurile menționate la alineatul (1), Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor și autoritățile naționale competente pentru supravegherea protecției datelor, fiecare acționând în conformitate cu competențele sale, pot să facă schimb de informații relevante și să se ajute reciproc în efectuarea de audituri și inspecții, să examineze dificultăți de interpretare sau de aplicare a prezentului regulament, să studieze problemele legate de exercitarea supravegherii independente sau de exercitarea drepturilor persoanelor vizate, să elaboreze propuneri armonizate de soluții comune la orice probleme și să promoveze conștientizarea cu privire la drepturile în materie de protecție a datelor, după caz. 3. Autoritățile naționale de supraveghere și Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor se întrunesc în scopurile enunțate în prezentul articol, în funcție de necesități. Costurile și organizarea acestor reuniuni sunt în sarcina Autorității Europene pentru Protecția Datelor. Regulamentul de procedură se adoptă cu ocazia primei reuniuni. Metodele de lucru suplimentare vor fi adoptate de comun acord, după caz. Articolul 36 Dreptul de a depune plângere la Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor 1. În cazul în care o plângere introdusă de o persoană vizată în conformitate cu articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 se referă la o decizie menționată la articolul 32 sau la articolul 33, Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor consultă organismele naționale de supraveghere sau organul judiciar competent din statul membru din care au fost obținute datele sau din statul membru direct interesat. Decizia Autorității Europene pentru Protecția Datelor, care poate cuprinde și un refuz de a transmite orice informație, este luată în strânsă cooperare cu organismul național de supraveghere sau cu organul judiciar competent. 2. În cazul în care o plângere se referă la prelucrarea datelor furnizate Eurojust de către un stat membru, Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor se asigură că verificările necesare au fost efectuate corect, în strânsă cooperare cu organismul național de supraveghere al statului membru care a furnizat datele. 3. În cazul în care o plângere se referă la prelucrarea datelor furnizate Eurojust de către organisme ale UE, țări terțe sau organizații internaționale sau părți private, Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor se asigură că au fost efectuate verificările necesare de Eurojust. Articolul 37 Răspunderea pentru prelucrarea neautorizată sau incorectă a datelor 1 Eurojust răspunde, în conformitate cu articolul 340 din tratat, pentru orice fel de prejudiciu cauzat unei persoane, care rezultă din prelucrarea neautorizată sau incorectă a datelor de către Eurojust. 2. Plângerile împotriva Eurojust privind răspunderea prevăzută la alineatul (1) sunt soluționate de Curtea de Justiție în conformitate cu articolul 268 din tratat. 3. Fiecare stat membru răspunde, în conformitate cu dreptul său intern, pentru orice fel de prejudiciu cauzat unei persoane care rezultă din prelucrarea neautorizată sau incorectă a datelor efectuată de statul membru în cauză și care i-au fost comunicate Eurojust. CAPITOLUL V RELAȚIILE CU PARTENERII SECȚIUNEA I DISPOZIȚII COMUNE Articolul 38 Dispoziții comune 1. În măsura în care este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor sale, Eurojust poate stabili și întreține relații de cooperare cu organismele și agențiile Uniunii în conformitate cu obiectivele respectivelor organisme sau agenții, cu autoritățile competente ale țărilor terțe, cu organizațiile internaționale și cu Organizația Internațională de Poliție Criminală (Interpol). 2. În măsura în care acest lucru este relevant pentru îndeplinirea sarcinilor sale și sub rezerva oricărei restricții prevăzute în conformitate cu articolul 21 alineatul (8), Eurojust poate face schimb direct de toate informațiile, cu excepția datelor cu caracter personal, cu entitățile menționate la alineatul (1). 3. În conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, Eurojust poate să primească și să prelucreze datele cu caracter personal primite din partea entităților menționate la alineatul (1) în măsura necesară îndeplinirii atribuțiilor sale și sub rezerva dispozițiilor secțiunii IV. 4. Datele cu caracter personal sunt transmise de Eurojust exclusiv țărilor terțe, organizațiilor internaționale și Interpol dacă acest lucru este necesar pentru prevenirea și combaterea criminalității care intră în sfera de competență a Eurojust și în conformitate cu prezentul regulament. Dacă datele care urmează să fie transferate au fost furnizate de un stat membru, Eurojust trebuie să obțină acordul statului membru respectiv, cu excepția cazului în care: a) autorizația poate fi presupusă, deoarece statul membru nu a limitat în mod expres posibilitatea transferurilor ulterioare sau b) statul membru a acordat o autorizație prealabilă pentru astfel de transferuri ulterioare, generală sau sub rezerva unor condiții specifice. Acest acord poate fi retras în orice moment. 5. Sunt interzise transferurile ulterioare către părți terțe ale datelor cu caracter personal primite din partea Eurojust de către statele membre, organismele sau agențiile Uniunii, țările terțe și organizațiile internaționale sau Interpol, cu excepția situațiilor în care Eurojust și-a dat consimțământul explicit după analizarea circumstanțelor cazului respectiv, pentru un scop specific care nu este incompatibil cu scopul pentru care au fost transmise datele. SECȚIUNEA II RELAȚIILE CU PARTENERII Articolul 39 Cooperarea cu Rețeaua Judiciară Europeană și cu alte rețele ale Uniunii Europene implicate în cooperarea în materie penală 1. Eurojust și Rețeaua Judiciară Europeană în materie penală mențin relații privilegiate, bazate pe consultare și complementaritate, în special între membrul național, punctele de contact ale Rețelei Judiciare Europene din același stat membru și corespondenții naționali ai Eurojust și Rețeaua Judiciară Europeană. Pentru a garanta o cooperare eficientă, se adoptă următoarele măsuri: a) membrii naționali informează, de la caz la caz, punctele de contact ale Rețelei Judiciare Europene cu privire la toate cazurile pentru care aceștia consideră că rețeaua ar fi mai bine poziționată să le trateze; b) Secretariatul Rețelei Judiciare Europene face parte din personalul Eurojust. Acesta funcționează ca o unitate separată și poate utiliza resursele administrative ale Eurojust care sunt necesare pentru executarea sarcinilor Rețelei Judiciare Europene, inclusiv pentru acoperirea costurilor reuniunilor plenare ale rețelei; c) Punctele de contact ale Rețelei Judiciare Europene pot fi invitate, de la caz la caz, să participe la reuniunile Eurojust. 2. Secretariatul Rețelei echipelor comune de anchetă și cel al rețelei înființate prin Decizia 2002/494/JAI fac parte din personalul Eurojust. Aceste secretariate funcționează ca unități distincte și pot utiliza resursele administrative ale Eurojust care sunt necesare pentru îndeplinirea sarcinilor lor. Coordonarea dintre secretariate este asigurată de către Eurojust. Prezentul alineat se aplică secretariatului oricărei noi rețele instituite printr-o decizie a Consiliului în cazul în care decizia respectivă prevede că secretariatul este asigurat de către Eurojust. 3. Rețeaua înființată prin Decizia 2008/852/JAI a Consiliului poate solicita ca Eurojust să pună la dispoziția rețelei un secretariat. În cazul unei astfel de solicitări, se aplică alineatul (2). Articolul 40 Relațiile cu Europol 1. Eurojust ia toate măsurile corespunzătoare pentru a permite Europol, în limitele mandatului său, să aibă acces indirect, pe baza unui sistem de tip rezultat pozitiv/negativ („hit/no hit”), la informațiile furnizate Eurojust, fără a aduce atingere restricțiilor indicate de statul membru, organismul Uniunii, țara terță, organizația internațională sau Interpol, care a furnizat informațiile. În cazul unui rezultat pozitiv, Eurojust inițiază procedura prin care informațiile care au generat rezultatul pozitiv pot face obiectul schimbului, în conformitate cu decizia statului membru, a organismului Uniunii, a țării terțe, a organizației internaționale sau a Interpol care a furnizat informațiile către Eurojust. 2. Căutările de informații în conformitate cu alineatul (1) se fac numai cu scopul de a identifica dacă informațiile disponibile Eurojust corespund informațiilor prelucrate de către Europol. 3. Eurojust permite căutările în conformitate cu alineatul (1) doar după obținerea de la Europol a informațiilor cu privire la care membrii personalului au fost desemnați ca fiind autorizați să efectueze astfel de căutări. 4. În cazul în care, în timpul activităților Eurojust de prelucrare a informațiilor cu privire la o cercetare individuală, Eurojust sau un stat membru identifică necesitatea de coordonare, cooperare sau sprijin în conformitate cu mandatul Europol, Eurojust le aduce la cunoștință acest lucru și inițiază procedura schimbului de informații, în conformitate cu decizia statului membru care furnizează informația. Într-un astfel de caz, Eurojust se consultă cu Europol. 5. Europol respectă orice restricție a accesului sau a utilizării, generală sau specifică, indicată de statele membre, organismele sau agențiile Uniunii, țările terțe, organizațiile internaționale sau Interpol. Articolul 41 Relațiile cu Parchetul European 1. Eurojust stabilește și menține relații privilegiate cu Parchetul European, bazate pe cooperarea strânsă și dezvoltarea legăturilor operaționale, administrative și de gestionare dintre acestea, astfel cum sunt definite mai jos. În acest scop, Procurorul European și Președintele Eurojust se vor întâlni periodic pentru a discuta aspecte de interes comun. 2. Eurojust tratează orice cerere de sprijin care provine de la Parchetul European fără întârzieri nejustificate și soluționează astfel de cereri, dacă este cazul, ca și cum acestea ar fi fost primite de la o autoritate națională competentă în materie de cooperare judiciară. 3. Ori de câte ori este necesar, Eurojust face uz de sistemele naționale de coordonare Eurojust instituite în conformitate cu articolul 20, precum și de relațiile pe care le-a stabilit cu țări terțe, inclusiv cu magistrații de legătură, în vederea sprijinirii cooperării instituite în conformitate cu alineatul (1). 4. Cooperarea instituită în conformitate cu alineatului (1) implică schimbul de informații, inclusiv de date cu caracter personal. Orice date care fac obiectul unui astfel de schimb se utilizează numai în scopul pentru care au fost furnizate. Orice altă utilizare a datelor este permisă numai în măsura în care o astfel de utilizare intră în mandatul organismului de primire a datelor, și sub rezerva autorizării prealabile a organismului care a furnizat datele. 5. Pentru a identifica dacă informațiile disponibile la Eurojust co