COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 15.12.2011 
SEC(2011) 1566 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
REZUMAT AL EVALU ĂRII IMPACTULUI 
care înso ţeşte documentul 
COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, 
COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL 
REGIUNILOR 
Perspectiva energetic ă 2050 
{COM(2011) 885 final} 
{SEC(2011) 1565 final} 
{SEC(2011) 1569 final}  
 
RO 2   RO 1. DEFINIREA PROBLEMEI  
Bunăstarea cet ățenilor noștri, prosperitatea industriei și a economiei noastre  depind de energia 
sigură, garantat ă, sustenabil ă și necostisitoare. Energia este o nevoie cotidian ă în lumea 
modernă și, de cele mai multe ori, este considerat ă drept o certitudine în Europa. Sistemul 
energetic și organizarea acestuia au e voluat de-a lungul secolelor și chiar al mileniilor, 
utilizând diferi ți combustibili și diferite sisteme de distribu ție. Sistemul nostru energetic 
actual și metodele de generare, de transformare și de consum al energiei nu par sustenabile în 
viitor din cauza nivelului ridicat al emisiilor de gaze cu efect de ser ă, a riscurilor privind 
siguranța aprovizion ării și a riscurilor privind competitivitatea legate de costurile mari ale 
energiei și de investi țiile insuficiente. 
Sunt necesare decenii pentru a direc ționa sistemele noastre energetice pe o cale mai sigur ă și 
mai sustenabil ă. Nu exist ă o soluție unică, miraculoas ă, pentru transformarea acestora. Nu 
există nicio surs ă de energie care s ă fie abundent ă și să nu aibă inconveniente din punctul de 
vedere al sustenabilit ății, al siguran ței aprovizion ării și al competitivit ății (prețului). Prin 
urmare, solu ția va necesita compromisuri și există riscul ca pia ța, lăsată pe cont propriu în 
cadrul de reglementare actual, s ă nu asigure rezultatele necesare. Cu toate acestea, vor fi 
necesare investi ții însemnate în viitorul apropiat pent ru a înlocui activele energetice cu scopul 
de a asigura cet ățenilor un nivel similar de confort la pre țuri convenabile, de a furniza energie 
sigură și competitiv ă întreprinderilor și de a proteja mediul înconjur ător. 
Utilizarea de surse de energie interne (din cadrul UE), mai diversificate sau cu emisii mai 
reduse de carbon, precum și generarea și consumarea eficient ă a energiei pot aduce beneficii 
semnificative nu numai în ceea ce prive ște mediul, competitivitatea și siguranța aprovizion ării 
cu energie, ci și cu privire la cre șterea economic ă, ocuparea for ței de munc ă, dezvoltarea 
regională și inovare. Care sunt obstacol ele? De ce trecerea la un sist em energetic cu emisii de 
carbon reduse, mai competitiv și bazat pe surse mai diversifi cate nu se produce sau se produce 
prea lent? 
Există o serie de factori care împiedic ă această trecere: 
1) Prețurile energiei pe pia ță nu reflect ă integral toate costurile pe care trebuie s ă le suporte 
societatea  în materie de poluare, emisii de GES, epuizarea resurselor, de șeuri, destina ția 
terenurilor, calitatea aerului și dependen ța geopolitic ă. 
2) Inerția sistemului fizic  
Majoritatea investi țiilor în sistemul energetic reprezint ă active pe termen lung, ceea ce 
conduce la efecte de blocaj semnif icative, astfel încât o eventual ă schimbare a sistemului nu 
se poate realiza decât treptat. 
3) Percep ția publică și mentalitatea utilizatorilor  
Percepția de către publicul larg a riscurilor legate de  construirea de noi centrale electrice și 
infrastructuri poate fi mai defavorabil ă decât opinia exper ților. În plus, este nevoie de mult 
timp și de stimulente sau de reglement ări adecvate pentru a convinge oamenii s ă schimbe 
modul în care î și încălzesc locuin țele, mijloacele de transport pe care le folosesc etc. 
4) Incertitudinea privind evolu ția tehnologiei, a cererii, a pre țurilor și a structurii pie ței 
Sistemul energetic implic ă un număr mare de costuri fixe pe termen lung care trebuie s ă fie 
recuperate pe parcursul câtorva decenii. In certitudinea poate spori considerabil riscurile și 
costurile investitorilor, precum și reticența consumatorilor și a întreprinderilor de a investi. 
5) Piețe imperfecte  
 
RO 3   RO Concuren ța este slab ă în unele state membre, în care pie țele sunt dominate înc ă de operatorii 
tradiționali. Un alt factor este miopia pie țelor, și anume faptul c ă operatorii de pe pia ță nu 
urmăresc neap ărat investi țiile pe termen lung, fiind atra și, în general, de câ știguri pe termen 
mai scurt. Pie țele serviciilor de eficien ță energetic ă și ale surselor de energie regenerabile și 
descentralizate, aflate în curs de dezvoltare, se confrunt ă cu problema unui num ăr redus de 
participan ți și cu lipsa unui cadru de reglementare care s ă le faciliteze func ționarea. 
2. ANALIZA SUBSIDIARIT ĂțII șI A VALORII AD ĂUGATE EUROPENE  
Competen ța UE în domeniul energetic este stabilit ă în Tratatul privind func ționarea Uniunii 
Europene, la articolul 1941. Competen țele UE privind combaterea schimb ărilor climatice, 
inclusiv reducerea emisiilor de GES în sectorul energetic și în alte sectoare sunt prev ăzute la 
articolele 191-193. Din punct de  vedere economic, dezvolta rea a numeroase aspecte ale 
sistemului energetic poate fi realizat ă în modul cel mai adecvat la nivelul UE, înglobând atât 
acțiunile UE, cât și ale statelor membre și respectând, în acela și timp, competen țele acestora.  
3. OBIECTIVELE INI țIATIVEI UE 
Obiectivul general este de a concepe o viziune și o strategie de deca rbonizare a sistemului 
energetic al UE pân ă în 2050, ținând seama, în egal ă măsură, de obiectivele privind siguran ța 
aprovizion ării și competitivitatea. 
În vederea îndeplinirii obiectivului general, se propun obiective mai specifice: 
(i) oferirea unui grad mai mare de siguran ță investitorilor cu privire la posibilele orient ări 
viitoare ale politicii la nivelul UE prin pr ezentarea mai multor scenarii de decarbonizare pân ă 
în 2050, precum și a principalelor efecte economice, sociale și ecologice ale acestora; 
(ii) indicarea compromisurilo r care trebuie realizate într e obiectivele politicilor, precum și 
între diferitele scenarii de decarbonizare, și identificarea elementelor comune ale tuturor 
scenariilor de decarbonizare; 
(iii) stabilirea de obiective intermediare dup ă 2020 pentru a mobiliza p ărțile interesate și 
pentru a oferi mai mult ă certitudine în ceea ce prive ște perioada de dup ă 2020; 
Perspectiva energetic ă 2050 trebuie s ă se întemeieze pe obiectiv ele actuale ale politicii 
energetice a UE – sust enabilitate, siguran ța aprovizion ării și competitivitate. 
4. OPțIUNI DE POLITIC Ă 
Prezenta evaluare a impactului nu este o evaluare clasic ă, care enumer ă opțiunile de politic ă 
pentru a îndeplini anumite obiective de politic ă și apoi analizeaz ă impactul op țiunilor 
respective pentru a stabili care este cea preferabil ă. Evaluarea impactului analizeaz ă mai 
degrabă o serie de evolu ții viitoare posibile, pentru a ob ține informa ții mai temeinice asupra 
                                                 
1 Articolul 194: 
(1) În contextul instituirii și al funcționării pieței interne și din perspectiva necesit ății de a conserva și 
îmbunătăți mediul, politica Uniunii în domeniul energiei urm ărește, în spiritul solidarit ății între statele 
membre: 
(a) să asigure func ționarea pie ței energiei; 
(b) să asigure siguran ța aprovizion ării cu energie în Uniune, 
(c) să promoveze eficien ța energetic ă și economia de energie, precum și dezvoltarea de noi surse de 
energie și energii regenerabile; 
(d) să promoveze interconectarea re țelelor energetice. 
 
RO 4   RO modului în care sistemul energetic ar  putea fi transformat pentru a ob ține o reducere cu 85 % 
a emisiilor de CO 2 aferente energiei în compara ție cu 1990 (ceea ce corespunde reducerii cu 
80 % a emisiilor de GEC pân ă în 2050) și pentru a îmbun ătăți siguranța aprovizion ării și 
competitivitatea, f ără a alege unul dintre aceste obiective. 
Se pot propune mai multe scenarii utile pentru  a analiza sistemul energetic prin prisma 
decarboniz ării. Scenariile au fost concepute în urma consult ării aprofundate cu diferite p ărți 
interesate. P ărțile interesate și Comisia European ă au identificat patru scenarii principale de 
decarbonizare pentru sectorul energetic – eficien ța energetic ă influențând mai ales cererea, iar 
sursele regenerabile de energie, energia nuclear ă și captarea și stocarea carbonului (CSC) mai 
ales furnizarea (reducerea emisiilor de carbon aferente energiei furnizate). Op țiunile de 
politică (scenariile) pr opuse analizeaz ă 5 combina ții diferite ale celor patru op țiuni în materie 
de decarbonizare. Op țiunile de decarbonizare nu sunt analizate niciodat ă în mod izolat, 
întrucât interac țiunea diferitelor elemente va fi inclus ă în mod obligatoriu în orice scenariu 
care evalueaz ă întregul sistem energetic. Toate scenariile de decarbonizare îndeplinesc 
obiectivul de reducere cu 85 % a emisiilor de CO 2 aferente energiei pân ă în 2050 și se va 
verifica atent dac ă fiecare op țiune de politic ă determin ă, de asemenea, îmbun ătățirea 
siguranței aprovizion ării cu energie și a competitivit ății în sectorul energetic și antreneaz ă, în 
același timp, costuri acceptabile ale energiei. 
 
 Op țiuni de politic ă 
1 Scenariul statu quo  (scenariul comun de referin ță2) 
1bis Ini țiative politice actuale – scenariul IPA (scenariul de referin ță actualizat) 
2 Scenariul „Eficien ță energetic ă sporită” 
3 Scenariul „Tehnologii de ap rovizionare diversificate”3 
4 Scenariul „O pondere crescut ă a surselor regenerabile de energie” 
5 Scenariul „Introducerea cu întârziere a CSC” 
6 Scenariul „O pondere redus ă a energiei nucleare” 
5. EVALUAREA IMPACTULUI șI COMPARAREA OP țIUNILOR  
Impactul asupra mediului 
În ceea ce prive ște impactul asupra mediului, toate op țiunile de politic ă reduc considerabil 
consumul de energie, reducerea cea mai important ă înregistrându-se în scenariul „Eficien ță 
energetică sporită”. Compozi ția mixului energetic ar fi, de asemenea, diferit ă într-un sistem 
decarbonizat, ponderea surselor regenera bile de energie crescând substan țial în toate 
scenariile. Evolu ția energiei nucleare depind e de ipotezele de politic ă avansate, ponderea 
acesteia variind între 2 % și 18 % din consumul de energie primar ă. Ponderea gazelor naturale 
este cea mai ridicat ă în scenariul „O pondere redus ă a energiei nuclear e”, cu utilizarea 
considerabil ă a CSC. Petrolul și combustibilii solizi sunt în sc ădere. Ponderea energiei 
electrice în consumul final de energie se dubleaz ă față de nivelul actual, aceasta devenind cea 
mai important ă sursă de energie final ă. În toate scenariile privind decarbonizarea, emisiile de 
GES scad cu 80 %, emisiile de CO 2 aferente energiei scad cu 85 % în 2050 fa ță de nivelurile 
din 1990, iar emisiile cumulate pe parcursul perioadei de proiectare sunt egale. În 2030, 
                                                 
2 Utilizat, de asemenea, în Foaia de parcurs pentru o economie cu emisii sc ăzute de dioxid de carbon și în 
Cartea alb ă privind transporturile. 
3 Scenariul 3 reia scenar iul „Tehnologii eficiente și acceptate pe scar ă largă”, utilizat în Foaia de parcurs 
pentru o economie cu emisii sc ăzute de dioxid de carbon și în Cartea alb ă privind transporturile pe baza 
scenariului 1bis. 
 
RO 5   RO emisiile de CO 2 aferente energiei sunt cu 38-41 % mai sc ăzute, iar emisiile totale de GES se 
reduc cu 40-41 %. 
Impactul economic 
Diferite analize ale poli ticilor privind energia și emisiile de carbon în rela ție cu PIB-ul arat ă 
că impactul este destul de limitat. În func ție de scenariul de decarbonizare, nu exist ă costuri 
suplimentare anuale medii ale sistemului ener getic sau acestea sunt foarte mici, datorit ă 
urmăririi obiectivului major de decarbonizare ca pa rte a unui efort global, în compara ție cu 
scenariul de referin ță și scenariul IPA. În ceea ce prive ște prețurile energiei electrice, unele 
opțiuni de politic ă arată că acestea scad u șor, în compara ție cu scenariul de referin ță și cu 
scenariul IPA („Eficien ță energetic ă sporită” și „Tehnologii de aprovizionare diversificate”), 
iar altele prezint ă creșteri („O pondere crescut ă a surselor regenerabile de energie” și, într-o 
măsură mai mică, „O pondere redus ă a energiei nucleare”). Pre țurile certificatelor de emisii 
sunt considerabil mai mari decât în scenariul de referin ță și în scenariul IPA, în timp ce 
prețurile combustibililor sunt mai sc ăzute. Toate op țiunile de politic ă necesită infrastructuri 
energetice din ce în ce mai sofi sticate (linii electrice, re țele inteligente și stocare), scenariul 
„O pondere crescut ă a surselor regenerabile de energie” având cele mai complexe cerin țe în 
acest domeniu. 
Impactul social 
Dimensiunea social ă a perspectivelor de decarbonizare este esen țială, întrucât tranzi ția către o 
economie cu emisii sc ăzute de carbon va necesita transform ări profunde în mai multe 
sectoare, afectând întreprinderile, ocuparea for ței de munc ă și condițiile de lucru. Educa ția și 
formarea trebuie abordate înc ă din etapele incipiente, pentru a evita șomajul în une le sectoare 
și lipsa for ței de munc ă în altele. 
Impactul politicilor privind decarbonizarea asupra ocup ării forței de munc ă nu este substan țial 
până în 2020, astfel cum arat ă mai multe studii, îns ă investițiile în noi tehnologii pot 
determina cererea de personal mai calificat. Siguran ța aprovizion ării cu energie, m ăsurată ca 
dependen ță de importuri, se îmbun ătățește în toate op țiunile de politic ă până în 2050, 
progresele cele mai mari înregistrându- se în scenariul „O pondere crescut ă a surselor 
regenerabile de ener gie”. În ceea ce prive ște impactul costurilor en ergiei asupra cheltuielilor 
gospodăriilor, toate op țiunile de politic ă indică economii semnificative în ceea ce prive ște 
combustibilii, dar și costuri sporite de capital și investiții mai mari în eficien ța energetic ă. 
Cheltuielile totale cu energia ale gospod ăriilor sunt mai mari în cadrul tuturor op țiunilor de 
politică, cele mai mari cre șteri înregistrându-se în cadrul op țiunilor care presupun politici 
solide de cre ștere a eficien ței energetice și o răspândire mai mare a surselor regenerabile de 
energie. 
Opțiunile au fost comparate pe baza eficacității, a eficien ței și a coeren ței acestora. 
În ceea ce prive ște eficacitatea, au fost analizate cele trei obiective ale po liticii energetice – 
sustenabilitatea, siguran ța aprovizion ării și competitivitatea. Toate op țiunile de politic ă au fost 
astfel concepute încât s ă îndeplineasc ă obiectivul de reducere cu 85 % a emisiilor de CO 2 
aferente energiei pân ă în 2050, a șadar toate sunt eficace. Trebuie men ționat că unele op țiuni 
depind în mare m ăsură de succesul noilor tehnologii, care nu și-au dovedit înc ă viabilitatea 
din punct de vedere comerc ial. În ceea ce prive ște siguran ța aprovizion ării, toate op țiunile de 
politică reduc dependen ța de importuri. Totu și, într-o lume mai electrificat ă, stabilitatea 
rețelei ar putea reprezenta o preocupare mult mai important ă. În ceea ce prive ște 
competitivitatea, unele op țiuni de politic ă arată o ușoară scădere a pre țurilor la energie 
electrică în compara ție cu scenariul de referin ță și scenariul IPA, în timp ce altele 
înregistreaz ă creșteri. Prețurile certificatelor de emisii sunt  considerabil mai mari decât în 
scenariul de referin ță și în scenariul IPA, în timp ce pre țurile combustibililor sunt mai sc ăzute. 
 
RO 6   RO Modelul antreneaz ă investiții adecvate, stimulate de po litici specifice sau de pre țurile 
carbonului, iar decizi ile de investi ții se bazeaz ă pe ipoteza unor previziuni perfecte. 
În materie de eficien ță, conform analizei, costurile decarboniz ării sistemului energetic sunt 
similare în toate scenariile și majoritatea scenariilor de decarbonizare prezint ă chiar reduceri 
ale costurilor în compara ție cu scenariul de referin ță. Scenariile cele mai pu țin costisitoare 
sunt „Introducerea cu întârziere a CSC” și „Tehnologii de aprovizionare  diversificate”, în care 
energia nuclear ă deține o pondere semnificativ ă. 
Toate scenariile de politic ă sunt coerente cu alte obiective ale UE pe termen lung (privind 
clima, transporturile etc.). Nu exist ă nicio opțiune preferabil ă evidentă, care să aibă cele mai 
bune rezultate pentru toate cr iteriile, de aceea trebuie s ă se ia în considerare o serie de 
compromisuri. 
6. CONCLUZII  
Prognozele pe baza tendin țelor actuale arat ă îndeplinirea doar pe jum ătate a obiectivului de 
reducere a emisiilor de GES, cre șterea dependen ței de importuri, în special în cazul gazelor 
naturale, precum și creșterea prețurilor la energie electric ă și a costurilor energiei. Analiza pe 
bază de modele a demonstrat c ă decarbonizarea sectorului energetic este posibil ă, că aceasta 
poate fi realizat ă prin diferite combina ții între contribu țiile aduse de eficien ța energetic ă, 
sursele regenerabile de energie, energia nuclear ă și CSC, și că se pot suporta costurile 
aferente. 
Elemente comune în analiza scenariilor  
– Este necesar ă o abordare integrat ă. 
– Energia electric ă dobânde ște un rol semnificativ în scenariile de decarbonizare, 
ajungând la o pondere de 36-39 % în 2050. 
– Au loc îmbun ătățiri semnificative ale eficien ței energetice în to ate scenariile de 
decarbonizare. 
– Ponderea surselor regenerabile de energie cre ște substan țial în toate scenariile, 
ajungând la cel pu țin 55 % din consumul final brut de energie în 2050. 
– Utilizarea sporit ă a energiei din surse regenerabile și îmbunătățirea eficien ței 
energetice necesit ă o infrastructur ă modernă, fiabilă și inteligent ă, care să includă și 
stocarea energiei electrice. 
– Energia nuclear ă joacă un rol important în procesul de decarbonizare, de ținând 
răspândirea cea mai mare în scenariul „Introducerea cu întârziere a CSC”. 
– CSC contribuie în mod semnificativ la d ecarbonizare în major itatea scenariilor, 
înregistrând cea mai mare r ăspândire în cazul impunerii de restric ții asupra energiei 
nucleare. 
– Toate scenariile arat ă o trecere de la cheltuieli  mari pentru combustibil/opera ționale 
la cheltuieli de capital ridicate. 
– Realizarea de schimb ări substan țiale până în 2030 este esen țială pentru o tranzi ție 
rentabilă pe termen lung c ătre o lume decarbonizat ă. Costurile economice sunt 
acceptabile dac ă se iau m ăsuri din timp, astfel încât restructurarea sistemului 
energetic s ă fie efectuat ă în paralel cu ciclurile de investi ții. 
– Costurile unei decarboniz ări atât de aprofundate sunt sc ăzute în toate scenariile 
datorită costurilor mai mici de achizi ție a combustibililor, redu cerea costurilor fiind 
vizibilă îndeosebi în scenarii bazate pe toate cel patru op țiuni principale de 
decarbonizare. 
 
RO 7   RO – Costurile sunt distribuite neuniform pe sectoare, gospod ăriile fiind conf runtate cu cea 
mai mare cre ștere a costurilor, provenit ă din cheltuieli directe mai mari aferente 
eficienței energetice pentru aparate electrocasnice, vehicule și izolare.  
– Factura energetic ă externă a UE pentru importurile de petrol, gaze și cărbune va fi 
mult redus ă odată cu decarbonizarea, datorit ă reducerii substan țiale a pre țurilor și a 
cantităților importate. 
Se pot trage o serie de conclu zii relevante pentru politici pe  baza rezultatelor analizei 
scenariilor și a compar ării pieței și a condi țiilor tehnologice idealizat e necesare în scopul 
modelării cu situa ția existent ă în realitate, care este mult mai complex ă. 
Implicații pentru elaborarea politicilor viitoare  
– Se poate realiza o decarbonizare eficient ă, menținând în acela și timp competitivitatea 
economiei UE. Dac ă nu ar exista m ăsuri privind clima la nivel mondial, relocarea 
emisiilor de carbon ar putea reprezenta o problem ă și ar putea fi necesare instrumente 
adecvate pentru a men ține competitivitatea industriilor care sunt mari consumatoare 
de energie. 
– Previzibilitatea și stabilitatea politicii și a cadrului de reglementare creeaz ă un mediu 
favorabil pentru investi țiile în infrastructuri cu emisii reduse de carbon. De și cadrul 
până în 2020 este în linii mari stabilit, di scutarea politicilor pentru perioada 2020-
2030 trebuie s ă înceapă chiar acum. Stabilirea de  obiective intermediare și de ținte 
poate contribui la evitarea cost urilor irecuperabile. Nesiguran ța poate conduce la o 
situație mai pu țin favorabil ă, în care se realizeaz ă numai investi ții cu costuri de 
capital ini țiale scăzute. 
– Funcționarea pie ței interne este indispensabil ă pentru a încuraja investi țiile acolo 
unde acestea pot fi realizate cu costuri minime. 
– Eficiența energetic ă are tendin ța de a prezenta rezultate ma i bune într-o lume ideal ă 
decât în realitate. Îmbun ătățirea eficien ței energetice este adesea împiedicat ă de 
stimulentele divizate, de problemele financiare ale unui grup de clien ți, de informa ții 
și previziuni imperfecte, care condu c la blocajul în tehnologii dep ășite etc. De aceea, 
există o nevoie accentuat ă de politici de sprijin punctuale, de exemplu pentru punerea 
la dispozi ția consumatorilor a mai multor op țiuni eficiente din punct de vedere 
energetic. 
– Trebuie s ă se acorde sprijin sus ținut cercet ării și dezvoltării, precum și proiectelor 
demonstrative, în vederea reducerii costurilor tehnologiilor cu emisii sc ăzute de 
carbon. 
– Trebuie s ă se acorde aten ția cuvenit ă acceptării de către public a tuturor tehnologiilor 
și a infrastructurii cu emisii reduse de carbon, precum și voinței consumatorilor de a 
efectua schimb ările necesare și de a suporta cost urile mai ridicate. 
– Aplicarea de politici social e de sprijin trebuie avut ă în vedere cât mai devreme în 
cadrul procesului, având în vedere faptul c ă gospodăriile suport ă o mare parte din 
costuri. De și aceste costuri pot fi acceptabile pentru o gospod ărie medie, 
consumatorii vulnerabili pot avea nevoie de sprijin specific pentru a face fa ță 
creșterii cheltuielilor. 
– Flexibilitatea. Viitorul este incert și nimeni nu-l poate prevedea. Prin urmare, 
menținerea flexibilit ății este important ă pentru o abordare eficient ă din punctul de 
vedere al costurilor, îns ă unele decizii sunt necesare deja în acest stadiu, pentru a 
începe procesul care necesit ă inovare și investiții; pentru a se putea implica, 
investitorii au nevoie de un ni vel de certitudine rezonabil cu privire la riscurile 
reduse de politic ă și reglementare.  
 
RO 8   RO – Dimensiunea extern ă, în special rela țiile cu furnizorii de energie, trebuie abordat ă în 
mod proactiv și într-un stadiu incipient, având în vedere implica țiile decarboniz ării la 
nivel mondial asupra veniturilor provenite  din exportul combustibililor fosili și 
investițiile care trebuie f ăcute în generarea și transportul energiei în faza de tranzi ție 
către decarbonizare. 
7. MONITORIZARE șI EVALUARE  
Perspectiva energetic ă nu este un exerci țiu singular și va fi actualizat ă periodic pentru a ține 
seama de cele mai recente evolu ții. În plus, Comisia va mon itoriza constant o serie de 
indicatori de baz ă, care sunt deja disponibili și utilizați în prezent.