3. O evaluare independentă a activităților realizate în temeiul mecanismului Uniunii a fost efectuată în perioada noiembrie 2016-iunie 2017. Etapa de investigație a inclus o amplă revizuire a documentelor și o consultare orientată a părților interesate care a implicat, printre altele, autoritățile de protecție civilă din 26 de state participante, 14 parteneri internaționali (de exemplu, agențiile ONU, OCDE, Banca Mondială, Crucea Roșie și Semiluna Roșie, ONG-uri etc.) și funcționari din cadrul a 15 direcții generale și servicii ale Comisiei Europene. De asemenea, au fost efectuate trei studii de caz (două examinări la nivel național și o examinare documentară). În plus, timp de trei luni (noiembrie 2016-februarie 2017) s-a desfășurat online o consultare publică deschisă, cu aproximativ 130 de respondenți din întreaga Europă, care au furnizat feedback cu privire la UCPM. La sfârșitul lunii martie 2017 a fost publicat un raport privind rezultatul consultării publice deschise.

6. Există dovezi suficiente pentru a demonstra relevanța continuă a obiectivelor UCPM pentru necesitățile Europei. Potrivit sondajului Eurobarometru din 2017 privind protecția civilă, marea majoritate a cetățenilor europeni sprijină o politică comună a UE în domeniul protecției civile și sunt de acord că UE ar trebui să conducă coordonarea răspunsului în caz de dezastre în țările afectate, atât în Europa, cât și în restul lumii. De asemenea, rezoluțiile recente ale Parlamentului European au solicitat Comisiei să sprijine în continuare cooperarea dintre autoritățile europene din domeniul protecției civile. Părțile interesate consultate au subliniat totodată flexibilitatea UCPM de a se adapta rapid și de a aborda crizele apărute recent, care nu reprezentau situații de urgență „tradiționale” în materie de protecție civilă (de exemplu, epidemia de Ebola din Africa de Vest și criza migrației din Europa). Cu toate acestea, creșterea numărului de activări ale UCPM în afara Europei și extinderea domeniului de aplicare al acestora implică provocarea de a găsi un echilibru corect între a fi un cadru de asistență reciprocă între țările europene în urma dezastrelor naturale și a celor provocate de om și a evolua către un instrument mai complex, care poate să răspundă unor crize multiple și cu un impact mondial.

7. O analiză a eficacității UCPM a revelat progrese încurajatoare înregistrate în cadrul fiecărui obiectiv specific. Mecanismul de protecție civilă al Uniunii este pe drumul cel bun către atingerea obiectivelor cadrului de prevenire a dezastrelor (obiectivul 1) și a celor legate de nivelul de pregătire în caz de dezastre (obiectivul 2), conform indicatorilor stabiliți de legislație și răspunsurilor primite din partea principalelor părți interesate consultate. Conform marii majorități a părților interesate consultate, răspunsul la dezastre în cadrul UCPM (obiectivul 3) a fost eficace și în timp util. Confirmând una dintre constatările formulate de CCE în cadrul examinării UCPM, evaluarea externă a identificat limitări în ceea ce privește datele cantitative coerente și solide (de exemplu, viteza, costul, evaluarea nevoilor), care să susțină opiniile foarte pozitive ale părților interesate referitoare la răspunsul la dezastre în cadrul UCPM. În sfârșit, sensibilizarea și pregătirea populației pentru dezastre (obiectivul 4) au primit opinii ușor mai puțin satisfăcătoare din partea părților interesate în comparație cu celelalte obiective. În acest sens, ar fi dificil de stabilit o legătură care poate fi atribuită direct între sensibilizarea cetățenilor Uniunii cu privire la riscurile din regiunile lor, ca obiectiv menționat în decizie, și activitățile desfășurate prin intermediul UCPM. Cu toate acestea, Comisia recunoaște că, dată fiind schimbarea constantă a peisajului riscurilor în Europa, intensificarea acțiunilor de sensibilizare a cetățenilor ar fi relevantă și oportună.

8. În general, percepția părților interesate cu privire la eficiența UCPM este pozitivă. Răspunsul la situații de urgență și costurile administrative asociate cu punerea în aplicare a deciziei privind UCPM sunt considerate acceptabile de către majoritatea statelor participante. Evaluarea externă a încercat să efectueze analize ale costurilor pentru misiuni de răspuns comparabile (de exemplu, misiuni aeriene în cazul incendiilor forestiere, transportul modulelor și asistența în natură etc.). Elementele de probă nu pot fi considerate suficiente pentru a trage concluzii definitive. Totuși, acestea au confirmat faptul că este de dorit să se efectueze analize mai detaliate ale costurilor și, eventual, să se stabilească unele criterii de referință (sau intervalul în care sunt cuprinse costurile) pentru trimiterea pe teren și transportul asistenței oferite în cadrul UCPM.

9. Coerența internă, cu alte cuvinte coerența între diferiții piloni ai mecanismului, este considerată satisfăcătoare de evaluarea externă. Mai multe activități transversale din cadrul UCPM (de exemplu, lecțiile învățate, misiunile de consultanță, evaluările inter pares, schimbul de experți etc.) prevăd o abordare integrată în materie de prevenire, pregătire și răspuns. Coerența externă, cu alte cuvinte legăturile dintre UCPM și alte domenii de politică ale Uniunii, a crescut, în comparație cu cadrul precedent (2007-2013). Acest lucru a fost confirmat de interviurile cu un mare număr de servicii ale Comisiei. Punerea accentului pe o agendă și pe etape bazate pe rezultate este văzută ca fiind favorabilă pentru o cooperare mai eficientă și se consideră că trebuie avute în vedere mecanisme de coordonare consolidată pentru a îmbunătăți sinergiile dintre instrumentele de finanțare a activităților de prevenire și de pregătire, de exemplu, în țările vizate de politica de vecinătate și în țările aflate în faza de preaderare. În ceea ce privește răspunsul în afara Europei, avantajul comparativ al intervențiilor în materie de protecție civilă în raport cu asistența umanitară trebuie să fie examinat cu atenție, întrucât UCPM este activat tot mai frecvent pentru a face față unor situații de urgență umanitare și complexe. În aceeași ordine de idei, este considerată necesară o mai bună coordonare cu alte politici externe și instrumente ale UE (de exemplu, ajutorul pentru dezvoltare), având în vedere că UCPM intervine din ce în ce mai mult în afara UE (de exemplu, epidemia de Ebola, cutremurul din Nepal, criza migrației), unde dezastrele recurente ar putea interacționa cu alți factori de risc, cum ar fi conflictele și fragilitatea.

10. Se consideră că existența unei singure „platforme” europene pentru schimbul de informații și coordonarea operațională, introducerea unor standarde europene comune pentru capacitățile de răspuns în caz de dezastre și orientările comune privind evaluările de risc, care au contribuit la dezvoltarea unei viziuni de ansamblu asupra riscurilor în UE în cadrul legislației privind UCPM, au adus o valoare adăugată europeană ridicată în domeniul răspunsului în caz de dezastre, al pregătirii pentru dezastre și, respectiv, al prevenirii acestora. Capacitatea sporită și previzibilitatea EERC oferite de UCPM sub forma „ansamblului de capacități puse în comun pe bază voluntară” nu ar fi fost posibile fără un efort coordonat la nivelul UE. În următorii ani, introducerea unor indicatori pentru monitorizarea mai adecvată a eficacității și a eficienței UCPM ar putea furniza dovezi suplimentare pentru a aprecia (și a comunica) valoarea adăugată a acțiunii la nivelul UE în materie de protecție civilă.

11. Schimbul de cunoștințe, schimbul de experți și activitățile de formare sunt considerate esențiale pentru a crea o comunitate europeană de practicieni în domeniul protecției civile și, în cele din urmă, pentru a asigura durabilitatea contribuției UCPM la sprijinirea unor societăți mai sigure și mai rezistente. Centrul de cunoștințe privind managementul riscurilor de dezastre (Disaster Risk Management Knowledge Centre), o platformă online lansată la sfârșitul anului 2015, furnizează servicii având drept scop creșterea gradului de partajare a cunoștințelor și de consolidare a capacităților la nivelul statelor participante la UCPM. Cu toate acestea, la nivel de sistem, o serie de aspecte sunt considerate esențiale pentru durabilitatea viitoare a contribuției UCPM. Modelul financiar trebuie reanalizat pentru a asigura disponibilitatea capacităților în ansamblul de capacități puse în comun pe bază voluntară, adaptat la nevoile bazate pe riscuri; trebuie pusă în aplicare o strategie eficientă pentru a consolida capacitatea resurselor umane europene în materie de protecție civilă; și rolul sectorului privat în desfășurarea activităților din cadrul UCPM ar trebui să fie clarificat. Pentru a maximiza impactul proiectelor în materie de prevenire și de pregătire finanțate prin intermediul UCPM, la baza etapei de concepere și de monitorizare a proiectelor ar trebui să stea nevoile utilizatorilor finali. Evaluarea impactului acestora pe o perioadă mai îndelungată ar trebui să beneficieze de o atenție suplimentară. În sfârșit, recunoscând rolul important al autorităților regionale și locale în managementul dezastrelor, activitatea din cadrul UCPM trebuie să fie adusă mai aproape de actorii locali, susținând, totodată, în primul rând, rolul autorităților naționale de protecție civilă. O atenție deosebită ar trebui acordată, de asemenea, prevenirii și pregătirii transfrontaliere, consolidând astfel guvernanța managementului riscurilor de-a lungul lanțului european-național-regional-local.

3.Concluzii

12. Luând în considerare constatările din raportul de evaluare externă, propria evaluare a dovezilor calitative și cantitative furnizate, precum și experiența operațională dobândită și lecțiile învățate, concluzia generală a Comisiei este că mecanismul beneficiază de o bază solidă pentru a atinge obiectivele specifice și generale ale deciziei. În perioada 2014-2016, care a făcut obiectul evaluării, performanța UCPM a înregistrat rezultate încurajatoare la nivelul fiecăruia dintre cei trei piloni (prevenire/pregătire/răspuns) și, în ansamblu, este percepută în mod pozitiv de către statele participante și de către principalele părți interesate. În același timp, evaluarea a evidențiat, de asemenea, o serie de provocări, care, dacă sunt abordate rapid, ar putea crește și mai mult impactul acțiunilor sprijinite prin intermediul UCPM. Aceste aspecte sunt evidențiate pe larg în documentul de lucru al serviciilor Comisiei, care însoțește prezentul raport și care conține recomandări (rezumate mai jos) ce cuprind pilonii UCPM referitori la prevenire, pregătire și răspuns. Un domeniu general în care s-a constatat că sunt necesare îmbunătățiri este consolidarea cadrului de monitorizare a rezultatelor UCPM, inclusiv îmbunătățirea caracterului măsurabil prin eventuala introducere a unor indicatori cantitativi și a unor valori de referință, în sprijinul unui accent mai puternic asupra impactului în timp.

3.1.Prevenirea

13. O orientare sporită a proiectelor anuale de prevenire (și pregătire) pe care UCPM le finanțează în fiecare an. Programul, care se desfășoară începând din anul 2000, a finanțat un număr mare de proiecte, fără a valorifica întotdeauna rezultatele acestora. Având în vedere finanțarea relativ redusă (între 2014 și 2016, finanțarea medie din partea UE a fost de 470 000 EUR), proiectele trebuie să se axeze pe nevoile utilizatorilor finali, să includă măsuri de intensificare a rezultatelor lor și să obțină un impact mai puternic. Cooperarea dintre UCPM și agenda UE privind adaptarea la schimbările climatice ar trebui să fie consolidată.

14. O mai bună coordonare a legăturilor dintre proiectele de prevenire (și de pregătire) din cadrul UCPM și programele mai largi ale UE (de exemplu, Fondul de coeziune/Fondul european de dezvoltare regională, Banca Europeană de Investiții etc.) pe baza activității începute cu sprijinul Centrului de cunoștințe privind managementul riscurilor de dezastre. O legătură mai strategică cu aceste programe ar putea contribui la maximizarea utilizării rezultatelor proiectelor și ar putea mobiliza resurse tehnice și financiare suplimentare pentru obținerea unor rezultate mai semnificative în domeniul prevenirii.

15. Consolidarea legăturii dintre activitățile de prevenire și de pregătire/răspuns. Această recomandare, care fusese deja evidențiată în 2014, în evaluarea ex post a mecanismului de protecție civilă precedent (2007-2013), continuă să fie relevantă la jumătatea perioadei alocate mecanismului 2014-2020. Necesitatea de a corela capacitățile de răspuns cu riscurile majore din Europa și cu situațiile de urgență de la nivel global va reprezenta principala provocare pentru a asigura relevanța continuă a UCPM. Documentul intitulat „Viziune de ansamblu asupra riscurilor din UE” („Overview of Risks in the EU”) a subliniat că evaluările prospective vor trebui să țină cont din ce în ce mai mult de riscurile „emergente” (de exemplu, riscurile în cascadă, cum ar fi accidentele tehnologice provocate de fenomene naturale, precum și pierderea infrastructurii critice, accidentele nucleare și industriale cauzate de riscurile crescute de terorism și atacuri cibernetice). O abordare a evaluării riscurilor bazată pe performanțe ar putea contribui la depășirea prejudiciilor fizice estimate suferite de infrastructură și la punerea accentului pe nivelul de servicii vitale necesare imediat după dezastru, consolidând planificarea de contingență și operațiunile de răspuns întreprinse de către autoritățile de protecție civilă.

3.2.Pregătirea

16. Revizuirea obiectivelor în materie de capacitate pentru ansamblul de capacități puse în comun pe bază voluntară cu o abordare bazată pe dovezi. Obiectivele în materie de capacitate pentru module și alte active de răspuns sunt definite în Decizia de punere în aplicare a UCPM și ar trebui să fie revizuite în raport cu riscurile principale/critice cu care se confruntă Europa sau alte țări beneficiare, iar ordinea priorităților ar trebui stabilită în consecință. Obiectivele în materie de capacitate pentru diferitele profiluri de experți individuali (care nu sunt în prezent stabilite prin decizie) ar fi necesare pentru a identifica mai clar resursele tehnice și lacunele din Europa. Un dialog mai strâns cu statele participante este esențial pentru a include toate capacitățile naționale, inclusiv cele care nu sunt înregistrate în ansamblul de capacități puse în comun pe bază voluntară, dar care ar putea fi utilizate prin intermediul UCPM. În mod similar, distribuția spațială a riscurilor (naturale și provocate de om) în Europa și în afara acesteia ar trebui să stea la baza distribuției geografice a anumitor capacități de răspuns și, totodată, ar trebui să se asigure capacitatea de a oferi asistență adecvată sub auspiciile UCPM oriunde este necesar.

17. Reevaluarea sistemului de stimulente pentru punerea în comun a activelor în ansamblul de capacități puse în comun pe bază voluntară pornind de la lecțiile învățate și de la alte cunoștințe care decurg din operațiuni. Nivelul de cofinanțare pentru trimiterea pe teren a capacităților din cadrul ansamblului de capacități puse în comun pe bază voluntară sau mobilizarea capacităților-tampon (mai ales în afara UE); sprijin pentru modulele și capacitățile de răspuns multinaționale; asigurarea de sănătate și asigurarea de responsabilitate civilă pentru experții trimiși pe teren sunt, printre altele, stimulentele necesare pentru consolidarea capacității de răspuns a UCPM. Sarcina administrativă generată de înregistrarea și certificarea modulelor necesită, de asemenea, îmbunătățiri suplimentare, deși această problemă este abordată de Comisie printr-un proces de planificare mai simplificat și mai coerent pentru exerciții, dar și pentru certificarea și înregistrarea activelor în ansamblul de capacități puse în comun pe bază voluntară.

18. Elaborarea unei abordări mai eficiente, bazate pe nevoi, pentru programele de formare și de exerciții. Deplasarea atenției formării de la rezultate (de exemplu, numărul de persoane formate) la competențe permite abordarea necesităților care decurg din operațiuni. Această chestiune este tratată în prezent de Comisie prin viitorul „Cadru strategic pentru formare și exerciții”, care se bazează pe competențe. În plus, un cadru solid de evaluare a cursurilor de formare efectuate, precum și a persoanelor formate este considerat o prioritate în vederea corelării nevoilor de pe teren cu cele mai bune resurse tehnice disponibile. Preocupări similare au fost exprimate în ceea ce privește exercițiile. În plus, luarea în calcul a diferitelor modele de punere în aplicare pentru cursurile „de bază” privind UCPM, cum ar fi cursul de introducere în ceea ce privește mecanismul de protecție civilă al Uniunii (CMI) care vizează publicul larg, precum și cursurile de formare specializată/avansată (de exemplu, formarea pentru trimiterea pe teren, pentru evaluări, pentru echipele medicale etc.), care sunt furnizate unor grupuri bine identificate de experți, ar putea contribui la îmbunătățirea raportului costuri-eficiență. În sfârșit, Cadrul strategic pentru formare și exerciții, ar trebui, de asemenea, să ia în considerare necesitățile care decurg din amenințările emergente și în evoluție, cum ar fi riscurile CBRN și cele legate de infrastructurile critice sau atacurile teroriste, evitând, în același timp, suprapunerea cu inițiativele existente în materie de formare sprijinite de UE.

19. Extinderea secțiunii destinate utilizatorilor finali în cadrul platformelor transnaționale de sisteme de alertă timpurie, cum ar fi Sistemul european de informații privind incendiile forestiere (EFFIS) și Sistemul european de sensibilizare la inundații (EFAS). Aceste sisteme oferă o valoare adăugată europeană foarte ridicată prin consolidarea datelor naționale în instrumentele de previziune de la nivel european, care oferă sprijin în procesul de luare a deciziilor de către responsabilii cu gestionarea situațiilor de urgență din cadrul ERCC și din statele participante. Dezvoltarea comunității de utilizatori finali ar contribui la completarea platformei tehnologice, permițându-le experților din statele participante să evalueze performanța sistemelor de alertă timpurie și a operațiunilor de răspuns, cu obiectivul de îmbunătățire a practicii. O astfel de dezvoltare ar spori relevanța instrumentelor pentru toate țările din Europa, indiferent de nivelul lor de pregătire.

3.3.Răspunsul

20. Promovarea colectării constante de date cantitative și elaborarea unei analize sistematice a misiunilor de răspuns pentru îmbunătățirea performanței viitoare. Acest lucru ar putea contribui la stabilirea unor valori/criterii de referință (limitele inferioare/superioare sau un interval) pentru viteză și cost, care să permită realizarea de comparații între răspunsurile la situații de urgență și să contribuie la creșterea eficienței misiunilor de răspuns. De asemenea, evaluările nevoilor în cadrul cererilor de asistență trebuie să fie puse la dispoziție în mod periodic și să fie furnizate într-o formă mai standardizată.

21. Examinarea posibilității de a trimite pe teren o echipă UCPM de mici dimensiuni înainte de activarea oficială a UCPM, în caz de dezastre iminente (de exemplu, cicloane, inundații etc.). Acest lucru ar contribui la o mai bună înțelegere a nevoilor de pe teren și la pregătirea trimiterii ulterioare pe teren a echipei de protecție civilă a UE, crescând viteza și eficacitatea răspunsului în cadrul UCPM.