RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 162/11

Publicarea unei cereri de înregistrare în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare

2010/C 162/05

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție în temeiul articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului (1). Declarațiile de opoziție trebuie să parvină Comisiei în termen de șase luni de la data prezentei publicări.

FIȘĂ-REZUMAT

REGULAMENTUL (CE) NR. 510/2006 AL CONSILIULUI

„OIE D’ANJOU”

NR. CE: FR-PGI-0005-0477-20.06.2005

DOP ( ) IGP ( X )

Această fișă-rezumat prezintă, cu titlu informativ, principalele elemente ale caietului de sarcini al produsului.

1. Autoritatea competentă din statul membru:

Denumire: INAO Adresă: 51 rue d’Anjou 75008 Paris FRANCE Tel. +33 0153898000 Fax +33 0153898060 E-mail: info@inao.gouv.fr

2. Grup:

Denumire: Fermiers du Val de Loire Adresă: Boulevard Pasteur B.P. 262 44158 Ancenis Cedex FRANCE Tel. +33 0240988252 Fax +33 0240831500 E-mail: vpitondregoire@terrena.fr Componență: producători/prelucrători ( X ) alte categorii ( )

3. Tip de produs:

Clasa 1.1: Carne și organe comestibile proaspete.

4. Caiet de sarcini:

[rezumatul cerințelor prevăzute la articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006]

4.1. Denumire:

„Oie d’Anjou”

4.2. Descriere:

„Oie d’Anjou” desemnează gâsca a cărei carne este consumată sub formă de friptură, în mod tradițional în timpul sărbătorilor de sfârșit de an.

Carnea se distinge prin aroma agreabilă, și anume o aromă specifică de mușchi alb, prin frăgezime și, în același timp, prin consistența texturii și prin gustul plăcut.

„Oie d’Anjou” se prezintă sub formă de carcasă, fie gata pentru gătit (Prêt à Cuire — PAC), cu o greutate minimă de 2,5 kg, fie eviscerată, cu o greutate minimă de 2,8 kg.

Carcasa este rotundă, cu o cutie toracică mare, mușchii pieptului fiind la nivelul sternului. Carcasa este curățată perfect de pene și nu prezintă tuleie. Pielea trebuie să fie suplă, suficient de grasă la atingere, dar fără grăsime în exces, și de culoare galbenă.

Gradul bun de acoperire cu grăsime este caracterizat de depozitele de grăsime aflate sub pielea de pe piept și sub cea abdominală, reduse pe spate și inexistente pe pulpe, și de prezența unei formațiuni sferice, de mici dimensiuni, de grăsime consistentă sub aripă.

4.3. Aria geografică:

Ecloziunea, creșterea și sacrificarea „Oie d’Anjou” au loc în aria geografică formată de:

Departamentul Maine et Loire: în totalitate.

Departamentul Indre et Loire: Cantonul Château la Vallière în parte: comunele: Château la Vallière, Rille, Hommes, Savigné sur Lathan, Channay sur Lathan, Coucelles de Touraine, Souvigné, Couesmes, Brèches, Villers au Bouin, Braye sur Maulne, Marcilly sur Maulne, Luble, St Laurent de Lin. Cantonul Bourgueil în parte: comunele: Benais, Bourgueil, St Nicolas de Bourgueil, Restignes, Continvoir, Gizeux. Cantonul Langeais în parte: comuna: Avrillé les Ponceaux.

Departamentul Loire-Atlantique: cantoanele Ligné, Ancenis, Varades, Riaillé, St Mars la Jaille, Moisdon la Rivière, St Julien de Vouvantes. Cantonul Chateaubriant în parte: comunele: Chateaubriant, Soudan.

Departamentul Mayenne: cantoanele St Aignan Sur Roë, Craon, Château Gontier, Château Gontier est, Château Gontier ouest, Bierné, Grez en Bouère.

Departamentul Sarthe: cantoanele Sablé sur Sarthe, La Flèche, Malicorne sur Sarthe, Pontvallin, Le Lude, Mayet. Cantonul Suze sur Sarthe în parte: comuna: Parigné le Pôlin. Cantonul Ecommoy în parte: comunele: Ecommoy, Saint Biez en Belin, Saint Ouen en Belin. Cantonul Château du Loir în parte: comunele: Château du Loir, Beaumont Pied de Bœuf, Dissay sous Courcillon, Flée, Luceau, Montabon, Nogent sur Loir, St Pierre de Chevillé, Thoiré sur Dinan, Vouvray sur Loir. Cantonul Chartre sur le Loir în parte: comunele: La Chartre sur le Loir, Beaumont sur Dême, Chahaignes, Lhomme, Marçon.

Departamentul Deux-Sèvres: cantoanele Mauléon, Argenton l’Église, Argenton Château, Thouars, Thouars 1, Thouars 2, Airvault, St Varent, Bressuire.

4.4. Dovada originii:

Sunt descrise toate dispozițiile care fac dovada că „Oie d’Anjou” provine din aria geografică a IGP. Sunt indicate dispozițiile de trasabilitate descendentă și ascendentă. Dispozițiile se întemeiază pe următoarele elemente:

— o verificare a eligibilității diferiților operatori în ceea ce privește aria geografică și durata transportului;

— numerele codificate și documentul de sacrificare al fiecărui lot de sacrificare, care permit identificarea crescătoriei și localizarea acesteia;

— certificatele de origine și bonurile de livrare a bobocilor, care permit identificarea crescătoriei, a adăpostului și a lotului reproducător în cauză;

— elementele de trasabilitate deținute de crescătorie permit identificarea datelor de livrare a alimentelor și identificarea datelor de fabricație a acestora.

Aceste elemente permit, în special, urmărirea istoricului complet al obținerii produsului, iar ulterior, în cazul oricărei eventuale reclamații din partea clienților, analizarea cauzelor și instituirea unor acțiuni corective adecvate.

4.5. Metodă de obținere:

„Oie d’Anjou” provine din încrucișarea dintre un mascul din rasa gâscă albă de Rin și o femelă din rasa gâscă albă de Rin. Numai femelele sunt apoi livrate pentru creștere.

Durata transportului ouălor între crescătoria pentru reproducere și incubator, situat în aria geografică, este de maxim 1 oră și 45 de minute.

Durata de depozitare a ouălor colectate, destinate incubației, înainte de începerea perioadei de incubație, este de maxim șapte zile. Durata livrării bobocilor eclozați de la incubator la crescătorie este de maxim 1 oră și 45 de minute.

Durata totală de creștere a gâștelor este de minimum 175 de zile (din ziua ecloziunii până în ziua sacrificării), durata medie de creștere fiind însă de 222 de zile.

„Oie d’Anjou” are acces foarte devreme la spații în aer liber (cel târziu la vârsta de 4 săptămâni).

Durata pășunatului în aer liber este de minimum 92 de zile, dar în realitate gâștele pasc în medie 138 de zile. În această perioadă, pentru 1 000 de gâște se pun la dispoziție minimum 2,5 hectare de pășuni și/sau 1,25 hectare de pășuni temporare, culturi secundare (grâu, secară etc. și, în orice caz, minimum 1,25 hectare de porumb furajer). În plus, gâștelor li se oferă grâu la discreție.

Gâștele găsesc în permanență hrană suficientă, datorită gestionării suprafețelor disponibile din spațiile în aer liber și a furajelor diversificate.

În etapa de finisare, de minim opt săptămâni, pentru mișcare, gâștele au acces la o zonă cu paie, în aer liber, alăturată adăpostului.

Cerealele boabe distribuite gâștelor sunt produse în exploatația agricolă.

Pe lângă furajele și cerealele produse în exploatație și distribuite în timpul etapei de întreținere și al etapei de finisare a „Oie d’Anjou”, numai fracțiunea „furaj combinat” distribuită în etapa inițială și în cea de creștere sau în etapa de finisare este cumpărată de exploatațiile agricole și, în acest caz, este posibil să nu provină din aria IGP.

Crescătoria este situată la maxim 100 km de abator, iar durata maximă a transportului între abator și crescătorie este stabilită la trei ore.

În momentul sacrificării, loturile de gâște sunt omogene, constituite din gâște bine îngrășate, și anume la care se poate observa, prin aprecieri vizuale și prin palpare, un „buzunar” de grăsime care coboară între labe și care reprezintă depozitul de grăsime subcutanată de pe piept și de pe abdomen, precum și o formație sferică, de mici dimensiuni, de grăsime foarte consistentă sub aripă. Penajul și labele sunt curate.

4.6. Legătură:

4.6.1. Specificitatea ariei

Aria geografică se situează în partea finală a bazinului Loarei. Influența Loarei și a aerului maritim conferă un climat oceanic deosebit de favorabil pentru dezvoltarea unei producții de iarbă, furaje și cereale (iarbă, porumb furajer, favorabile pentru hrănirea gâștelor erbivore). De asemenea, aria se caracterizează prin densitatea rețelei hidrografice.

Bazându-se pe acești factori naturali, oamenii au știut să dezvolte o producție vegetală diversificată și, în consecință, o activitate de creștere a animalelor foarte însemnată pe aria geografică (carne de vită, carne de pasăre). Locul special al „Oie d’Anjou” în acest context este legat de prezența tradițională a crescătoriilor de gâște în regiune încă din secolul al XV-lea.

În prezent, meșteșugul crescătorilor, caracterizat în special prin controlul sistemului de creștere a bobocilor încă de la început, gestionarea disponibilității și a diversității furajelor, activitatea și supravegherea specială a gâștelor pe parcursul perioadei lungi de pășunat și în timpul etapei de finisare reflectă această tradiție.

4.6.2. Specificitatea produsului

Calitatea determinată a „Oie d’Anjou” se bazează pe o conformație bună, precum și pe un grad optim de acoperire cu grăsime a carcaselor.

„Oie d’Anjou” se distinge în special prin carcase late și, în același timp, rotunde, cu o textură consistentă a cărnii, cu o cutie toracică dezvoltată și mușchiul pieptului la nivelul sternului, cu pielea galbenă și suplă, precum și prin existența unor depozite de grăsime sub pielea de pe piept și în partea abdominală, reduse pe spate și inexistente pe pulpe și prin prezența unei formațiuni sferice, de mici dimensiuni, de grăsime tare sub aripi. Aroma sa specifică de mușchi albi, frăgezimea și, în același timp, textura consistentă completează calitatea specifică.

4.6.3. Legătura cauzală

Specificitatea „Oie d’Anjou” se deduce din numeroasele elemente de control și de meșteșug ale crescătorilor aflate în legătură cu vechile practici de creștere a gâștelor în Anjou, care beneficiau deja de factorii naturali, în special de cei climatici, ai ariei geografice:

Conformația bună și gradul optim de acoperire cu grăsime al „Oie d’Anjou” se datorează întotdeauna grijii speciale a crescătorilor de a urmări încă de la început și pe toată durata vieții gâștelor comportamentul alimentar erbivor al acestora. Gâștele au nevoie să consume o masă vegetală importantă pentru a-și dezvolta la maximum tractul digestiv și pentru a dobândi astfel, la sfârșitul perioadei de pășunat și pentru etapa de finisare, o mare capacitate de ingestie cantitativă într-un timp dat.

Pentru a răspunde acestei nevoi, gâștele au acces foarte devreme la spațiile în aer liber unde vor consuma foarte repede furaje verzi disponibile în aria geografică, astfel încât să li se dezvolte de timpuriu comportamentul erbivor. Durata lungă de pășunat, cu punerea la dispoziție a unei mase vegetale adecvate nevoilor gâștelor (practicarea pășunatului prin rotație, cu punerea la dispoziție, alternativ, a unor parcele cu iarbă și a unor culturi sistematice de porumb furajer, consumat de către gâște pe măsură ce crește), permite dobândirea dezvoltării specifice a cutiei toracice, precum și lățimea carcasei, care conferă o conformație optimă a „Oie d’Anjou”.

În etapa de finisare specifică, meșteșugul crescătorilor constă de asemenea în a determina o îngrășare rapidă a gâștelor (predominanța cerealelor), continuând în același timp să li se dezvolte masa musculară și pieptul (menținerea unei părți de hrană vegetală și a accesului în aer liber), ceea ce implică o supraveghere progresivă și specială din partea crescătorilor (măsurarea greutății în viu, controale vizuale și palparea animalelor vii pentru a aprecia formațiunea sferică de grăsime sub aripă) și o verificare a carcaselor după sacrificare.

După sacrificare, carcasele de „Oie d’Anjou” fac obiectul unei clasificări/trieri în timpul căreia sunt verificate, prin apreciere vizuală, caracteristicile pentru care sunt renumite în mod special „Oie d’Anjou”.

4.7. Organism de control:

Denumire: Qualité — France S.A.S. Adresă: Le Guillaumet 92046 Paris la Défense Cedex FRANCE Tel. +33 0141970074 Fax +33 0141970832 E-mail: http://www.qualite-france.com

4.8. Etichetare:

Eticheta trebuie să menționeze denumirea IGP „Oie d’Anjou” și simbolul IGP al Uniunii.

Pe etichetă se aplică un număr individual, care permite grupului IGP, în cazul unor eventuale reclamații, să stabilească trasabilitatea descendentă a produsului în cauză.

(1) JO L 93, 31.3.2006, p. 12.