RO   RO 
 
 
 COMISIA  
EUROPEANĂ   
Bruxelles, 24.2.2022  
COM(2022) 67 final  
2022/0046 (NLE)  
 
Propunere de  
DECIZIE A CONSILIULUI  
privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene la cea de  
a 15-a Conferință a părților la Convenția de la Basel privind controlul transportului 
peste frontiere al deșeurilor periculoase și al eliminării acestora în ceea ce privește 
anumite amendamente la articolul 6 alineatul (2) din convenție   
RO 1  RO EXPUNERE DE MOTIVE  
 
1. OBIECTUL PROPUNERII  
Propunerea vizează o decizie de stabilire a poziției Uniunii la cea de a 15-a reuniune a 
Conferinței părților la Convenția de la Basel, în legătură cu o propunere de modificare a 
articolului 6 al convenției. Reuniunea este programată să aibă loc în luna iunie 2022 .  
 
2. CONTEXTUL PROPUNERII  
2.1. Convenția de la Basel privind controlul transportului peste frontiere al deșeurilor 
periculoase și al eliminării acestora  
Convenția de la Basel privind controlul transportului peste frontiere al deșeurilor periculoase 
și al eliminării acestora („convenția”) a fost adoptată la 22 martie  1989  și a intrat în vigoare în 
1992 . Uniunea Europeană și statele sale membre sunt părți la convenție1. Convenția are 
188 de părți semnatare.  
Elementul fundamental al convenției constă într -un sistem de control al exportului, al 
importului și al tranzitul ui anumitor deșeuri, prin procedura de „consimțământ prealabil în 
cunoștință de cauză”. Exporturile de deșeuri supuse convenției trebuie să fie notificate în 
prealabil autorităților competente ale statelor importatoare și de tranzit. Notificările trebuie s ă 
fie redactate în scris și să cuprindă declarațiile și informațiile specificate în anexa  V.A la 
convenție. Un export de deșeuri poate avea loc numai dacă și atunci când toate statele vizate 
și-au dat acordul în scris (articolul  6 al convenției).  
Sistemul de control al convenției se aplică deșeurilor periculoase definite la articolul  1 și 
enumerate în anexa  VIII la convenție și deșeurilor enumerate în anexa  II, care cuprinde 
deșeuri menajere colectate, reziduuri provenind din incinerarea deșeurilor menajere  și anumite 
deșeuri din plastic. De asemenea, anexa IX la convenție cuprinde o listă de rubrici de deșeuri 
care nu se încadrează în domeniul de competență și nu sunt supuse sistemului de control al 
convenției, cu excepția cazului în care deșeurile respecti ve conțin un material încadrat într -o 
categorie menționată în anexa  I într -o cantitate care să determine apariția unei caracteristici 
periculoase menționate în anexa  III. 
2.2. Conferința părților  
Conferința părților la Convenția de la Basel este organul principal de decizie al convenției. 
Aceasta are competența de a modifica anexele la convenție și se reunește o dată la doi ani.  
Cea de a 15-a reuniune a Conferinței părților la Convenția de la Basel (CoP 15) cuprinde două 
părți: o primă parte a avut loc online în perioada 26-30 iulie 2021 , iar a doua parte se va 
desfășura față în față la Geneva, în perioada 6-17 iunie 2022 . 
 
2.3. Propunerea de modificare a convenției  
                                                 
1 Decizia  93/98/CEE a Consiliului privind încheierea, în numele Comunității, a Convenției de la Basel 
din 22 martie  1989  privind contr olul transporturilor transfrontaliere de deșeuri periculoase și al 
eliminării acestora, JO  L 39, 16.2.1993 , p. 1. 
RO 2  RO Federația Rusă a prezentat o  propunere, care urmează să fie examinată în cadrul celei de 
a 15­a reuniuni a Conferinței părților, menită să modifice prima teză a articolului  6 alineatul (2)  
din convenție (denumită în continuare „actul avut în vedere”)2. 
Articolul  6 alineatul  (2) prima  teză din convenție are următorul conținut: „Statul importator 
trebuie să confirme în scris primirea notificării de la exportator și să accepte transportul cu sau 
fără rezerve, să refuze autorizarea începerii transportului sau să solicite informații 
suplim entare.”  
Actul avut în vedere propune modificarea acestei teze prin adăugarea unui termen de 30 de 
zile în care o țară importatoare ar trebui să răspundă autorului notificării (acceptând 
expedierea de deșeuri planificată, refuzând permisiunea de a efectua expedierea de deșeuri sau 
solicitând informații suplimentare). În plus, propunerea constă în el iminarea virgulei dintre 
„rezerve” și „să refuze” și înlocuirea sa cu „sau”.  
Convenția este pusă în aplicare în Uniune prin Regulamentul (CE) nr.  1013 /2006  al 
Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2006  privind transferurile de deșeuri3 
(denumit în continuare „RTD”). Orice modificări aduse convenției ar produce efecte în UE 
după ce au fost transpuse prin modificări ale regulamentului menționat.  
Normele actuale care se aplică Uniunii și statelor sale membre prevăd deja că țara 
importatoare t rebuie să răspundă notificatorului în termen de 30 de zile (a se vedea articolul  8 
din RTD). Acest lucru se aplică și altor țări OCDE, în conformitate cu Decizia OCDE4.  
Pentru Uniune, singura consecință practică a modificărilor legate de propunerea Federa ției 
Ruse ar viza procedura de export al deșeurilor notificate către țări care nu sunt membre ale 
OCDE. Întrucât exportul deșeurilor menționate în anexele VIII și II către țări care nu sunt 
membre ale OCDE este interzis în temeiul RTD, modificarea declanșa tă de propunerea Rusiei 
ar viza doar deșeurile neincluse pe nicio listă (și anume, odată cu propunerea Rusiei, țările 
care nu sunt membre ale OCDE și care importă din UE deșeuri neincluse pe nicio listă ar 
trebui să răspundă notificatorului în termen de 30 de zile), care, în conformitate cu articolul  3 
alineatul  (1) litera  (b) punctele (iii) și (iv) din RTD, fac obiectul procedurii de „consimțământ 
prealabil în cunoștință de cauză”. Amendamentul propus de Federația Rusă ar însemna că, în 
aceste cazuri, țara  importatoare ar trebui să răspundă în termen de 30 de zile notificatorului 
unei expedieri din Uniune destinate unei țări care nu este membră a OCDE.  
Procedura prin care se pot aduce amendamente convenției este reglementată de articolul  17 al 
acesteia. Or ice astfel de amendament trebuie să fie adoptat în cadrul unei reuniuni a 
Conferinței părților. Un amendament devine obligatoriu pentru părțile care își depun 
instrumentele de ratificare, aprobare, confirmare formală sau acceptare în conformitate cu 
artico lul 17 alineatul  (5) din convenție, care prevede următoarele: „Instrumentele de ratificare, 
aprobare, confirmare formală sau acceptare a amendamentelor sunt depuse la depozitar.  
Amendamentele adoptate în conformitate cu alineatul (3) sau (4) intră în vigoare între părțile 
care le acceptă în a nouăzecea zi după ce depozitarul a primit instrumentul de la cel puțin trei 
pătrimi din părțile care le -au acceptat sau de la cel puțin două  treimi din părțile la protocolul 
avut în vedere care le -au acceptat, cu excepția cazului în care în respectivul protocol există 
dispoziții contrare. Amendamentele intră în vigoare pentru toate celelalte părți în a nouăzecea 
zi după depunerea, de către par tea respectivă, a instrumentului de ratificare, aprobare, 
                                                 
2 Propunerea este disponibilă pe site -ul web al Convenției de la Basel, a se vedea 
http://www.basel.int/TheConvention/Communications/tabid/1596/Default.aspx   
3 JO L 190, 12.7.2006 , p. 1. 
4 Decizia privind controlul transporturilor transfrontaliere de deșeuri destinate operațiunilor de 
recuperare, https://legalinstruments.oecd.org/en/instruments/OECD -LEGAL -0266   
RO 3  RO confirmare formală sau acceptare a amendamentelor.” Prin urmare, pentru ca orice 
amendament adus convenției să intre în vigoare, este necesară ratificarea, aprobarea, 
confirmarea formală sau accepta rea sa de către trei sferturi din părțile la convenție (adică 
141 de părți).  
Până acum, textul convenției a fost modificat o dată, prin adăugarea articolului  4a și 
adăugarea ulterioară a anexei VII („amendamentul interdicției de la Basel”) la convenție. 
Acest amendament a fost convenit de Conferința părților în cadrul celei de a treia reuniuni a 
acesteia din 1995  și a intrat în vigoare în 2019 , pentru părțile care l -au ratificat.  
 
3. POZIȚIA CARE URMEAZĂ SĂ FIE ADOPTATĂ ÎN NUMELE UNIUNII  
(1) Uniunea nu ar trebui să sprijine modificarea articolului  6 alineatul ( 2) din convenție, 
astfel cum a fost propusă de Federația Rusă.  
(2) Prima parte a amendamentului (obligația ca țara importatoare să răspundă 
notificatorului în termen de 30 de zile) nu ar produce nici o schimbare majoră pentru 
Uniune și statele sale membre, deoarece obligația ca țările importatoare să răspundă 
notificatorului în termen de 30 de zile, cuprinsă în amendamentul propus, se aplică 
deja majorității expedierilor notificate de UE și de statele sale membre în temeiul 
dreptului Uniunii (cu excepția exporturilor de deșeuri neincluse pe nicio listă către 
țări care nu sunt membre ale OCDE). De asemenea, amendamentul nu ar modifica 
nici obligațiile UE și ale statelor sale membre care primesc notificăr i, întrucât 
termenul de 30 de zile pentru răspuns se aplică deja în temeiul dreptului Uniunii.  
(3) A doua parte a amendamentului (înlocuirea unei virgule cu „sau”) nu pare necesară și 
ar crea insecuritate juridică. Din formularea actuală se înțelege sufic ient de clar că 
țara importatoare poate reacționa în trei moduri diferite atunci când răspunde 
notificatorului (acceptând transportul, refuzând autorizarea începerii transportului 
sau solicitând informații suplimentare). Prin urmare, nu este necesar ca ace astă teză 
să fie modificată.  
(4) Procesul de modificare a convenției este foarte greoi și necesită mult timp, în special 
deoarece, pentru ca amendamentul să poată intra în vigoare, fiecare parte trebuie să 
desfășoare procedura internă de ratificare și amendamentul trebuie să fie ratificat  de 
către cel puțin trei sferturi din numărul total de părți. De asemenea, în cele din urmă, 
amendamentul ar putea avea un impact limitat, deoarece amendamentele sunt 
obligatorii numai pentru părțile care le -au ratificat. Prin urmare, amendamentul 
propus n u ar aborda îmbunătățirea eficacității convenției într -un mod eficient, 
deoarece ar lansa un proces îndelungat și greoi în cadrul convenției și pentru părțile 
la aceasta.  
(5) Deși nu sprijină amendamentele propuse, Uniunea ar trebui să sublinieze că părți le ar 
trebui să promoveze o funcționare mai bună a procedurii de notificare în cadrul 
Convenției de la Basel.  Aceasta ar putea include stabilirea altor termene în care să se 
răspundă notificatorilor, în special pentru țările de tranzit, precum și încurajar ea 
utilizării sistemelor de schimb electronic de date sau încorporarea, în cadrul 
Convenției de la Basel, a conceptului de „instalații care au primit un consimțământ 
prealabil”, care provine din Decizia OCDE privind transporturile transfrontaliere de 
deșeu ri. În cadrul convenției se desfășoară deja o serie de procese cu privire la aceste 
aspecte, care sunt utile, dar care au produs, până în prezent, doar rezultate limitate. 
Uniunea ar trebui să sublinieze importanța acestor aspecte și să analizeze dacă 
acestea ar putea fi abordate în cadrul inițiativelor existente sau în cadrul unor 
RO 4  RO inițiative noi, care nu ar implica o modificare a convenției. Uniunea ar trebui să 
manifeste deschidere față de astfel de inițiative eventuale.   
(6) În fine, ar trebui remarcat faptul că, deși nu ar avea nicio valoare adăugată clară, 
adoptarea amendamentului propus nu ar aduce însă atingere intereselor Uniunii.  
 
4. TEMEI JURIDIC  
4.1. Temeiul juridic procedural  
4.1.1.  Principii  
Articolul  218 alineatul  (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) 
prevede posibilitatea adoptării unor decizii de stabilire a „pozițiilor care trebuie adoptate în 
numele Uniunii în cadrul unui organism creat printr -un acord, în cazul în care acest organism 
trebuie să adopte acte cu ef ecte juridice, cu excepția actelor care modifică sau completează 
cadrul instituțional al acordului”.  
Noțiunea de „acte cu efecte juridice” include actele care au efecte juridice în temeiul normelor 
de drept internațional aplicabile organismului în cauză. S unt, de asemenea, incluse 
instrumentele care nu au un caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, dar care 
„au vocația de a influența în mod decisiv conținutul reglementării adoptate de legiuitorul 
Uniunii”5. 
4.1.2.  Aplicarea la cazul în discu ție 
Conferința părților la Convenția de la Basel este un organ instituit prin convenție.  
Actul pe care Conferința părților este invitată să îl adopte este un act cu efecte juridice. Actul 
avut în vedere va avea caracter obligatoriu în temeiul dreptului internațional, în conformitate 
cu articolul  18 din convenție. Actul poate influența conținutul legislației UE, și anume al 
Regulamentului  (CE) nr.  1013 /2006  al Parlamentului European și al Consiliului din 
14 iunie  2006  privind transferurile de deșeuri. Ace st regulament pune în aplicare convenția, 
printre altele, prin stabilirea procedurilor referitoare la exporturile din Uniune și importurile în 
Uniune, precum și la transferurile dintre statele membre.  
Actul avut în vedere nu modifică și nici nu completeaz ă cadrul instituțional al acordului.  
Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul  218 alineatul  (9) din 
TFUE.  
 
4.2. Temeiul juridic material  
4.2.1.  Principii  
Temeiul juridic material al unei decizii adoptate în temeiul articol ului 218 alineatul  (9) din 
TFUE depinde în primul rând de obiectivul și de conținutul actului avut în vedere cu privire la 
care se adoptă o poziție în numele Uniunii. În cazul în care actul avut în vedere urmărește 
două obiective sau include două elemente,  iar unul dintre aceste obiective sau elemente poate 
fi identificat ca fiind obiectivul sau elementul principal, iar celălalt obiectiv sau element are 
mai degrabă un caracter accesoriu, decizia adoptată în temeiul articolului  218 alineatul  (9) din 
                                                 
5 Hotărârea Curții de Justiție din 7 octombrie  2014 , Germania/ Consiliul, C -399/12, 
ECLI:EU:C: 2014 :2258 , punctele  61-64.  
RO 5  RO TFUE tre buie să se întemeieze pe un singur temei juridic material, respectiv cel impus de 
obiectivul sau de elementul principal sau predominant.  
4.2.2.  Aplicarea la cazul în discuție  
Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere vizează protecția mediu lui. 
Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul  192 alineatul  (1) din 
TFUE.  
4.3. Concluzie  
Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul  192 alineatul  (1) din TFUE, 
coroborat cu articolul  218 alineatul  (9) din TFUE.  
RO 6  RO 2022/0046 (NLE)  
Propunere de  
DECIZIE A CONSILIULUI  
privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene la cea de  
a 15-a Conferință a părților la Convenția de la  Basel privind controlul transportului 
peste frontiere al deșeurilor periculoase și al eliminării acestora în ceea ce privește 
anumite amendamente la articolul 6 alineatul (2) din convenție  
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,  
având în vedere Tratatul privind funcț ionarea Uniunii Europene, în special articolul  192 
alineatul  (1), coroborat cu articolul  218 alineatul  (9), 
având în vedere propunerea Comisiei Europene,  
întrucât:  
(1) Convenția de la Basel privind controlul transportului peste frontiere al deșeurilor 
periculoase și al eliminării acestora („convenția”) a intrat în vigoare în 1992  și a fost 
aprobată de Uniune prin Decizia  93/98/CEE a Consiliului privind încheierea, în 
numele Comunității, a Convenției privind controlul transporturilor transfrontaliere de 
deșeuri periculoase și al eliminării acestora (Convenția de la Basel din 
22 martie  1989 )6.  
(2) În temeiul articolului  15 alineatul ( 5) litera (b) din convenție, conferința părților 
examinează și adoptă, dacă este cazul, amendamentele la convenție.  
(3) Conferința părților, în cadrul celei de a 15-a reuniuni din iunie 2022 , urmează să 
examineze adoptarea amendamentelor la articolul  6 alineatul  (2) din convenție 
prezentate de Federația Rusă. Propunerea respectivă urmărește să stabilească un 
termen de 30 de zile în care o țară importatoare să răspundă notificatorului unei 
expedieri de deșeuri și să includă o altă modificare, prezentată ca fiind de redactare.  
(4) Este necesar să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în 
cadrul Conferinței părților cu privire la propunerea menționată, deoarece, fiind un 
amendament la textul convenției, acesta produce efecte juridice. Dacă va fi adoptat de 
Conferința părților, acest act va avea caracter obligatoriu pentru Uniune și va influența 
conținutul legislației Uniunii, și anume Regulamentul  (CE) nr.  1013 /2006  al 
Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie  2006  privind transferurile de 
deșeuri7. 
(5) Uniunea nu ar trebui să sprijine amendamentele menționate mai sus aduse convenției, 
deoarece intrarea lor în vigoare ar implica un proces îndelungat și greoi și pare 
disproporționat să se lanseze un astfel de proces pentru un amendament ale cărui 
obiective ar putea fi realizate prin alte mijloace. Uniunea ar trebui mai degrabă să fie 
deschisă la inițiativele menite să îmbunătățească funcționarea procedurii de 
                                                 
6 JO L 39, 16.2.1993 , p. 1. 
7 JO L 190, 12.7.2006 , p. 1. 
RO 7  RO „consimțământ prealabil în cunoștință de cauză”, cu condiția ca acestea să aibă un 
domeniu de aplicare mai larg decât propunerea prezentată în cadrul CoP 15, să fie în 
concordanță cu politicile și obiectivele generale ale Uniunii și să nu necesite 
modificarea convenției. Ar trebui remarcat faptul că, deși nu ar avea nicio valoare 
adăugată clară, adoptarea amendamentului propus nu ar aduce însă atingere intereselor 
Uniunii,  
 
ADOPTĂ PREZ ENTA DECIZIE:  
Articolul 1  
1. Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul celei de a 15-a 
reuniuni a Conferinței părților la Convenția de la Basel este ca aceasta să nu sprijine 
amendamentele la articolul  6 alineatul ( 2) din convenție, astfel cum au fost 
prezentate de Federația Rusă.  
2. Dacă la cea de a 15-a reuniune a Conferinței părților la Convenția de la Basel se vor 
prezenta alte propuneri menite să îmbunătățească funcționarea procedurii de 
„consimțământ prealabil în cunoștință de cauză”, Uniunea le va sprijini, sub rezerva 
condițiilor următoare:  
 
(a) propunerile sunt menite să îmbunătățească funcționarea procedurii respective, 
prin abordarea întârzierilor și a problemelor cu care se confruntă statele 
exportatoare, de tranzit sau i mportatoare în cadrul tratării notificărilor, și să 
sprijine digitalizarea procedurii de „consimțământ prealabil în cunoștință de 
cauză”, astfel încât deșeurile să poată fi expediate la nivel transfrontalier fără 
întârzieri nejustificate, atunci când exped ierile în cauză sunt conforme cu 
dispozițiile convenției, fără să fie necesară modificarea convenției;  
(b) propunerile contribuie la gestionarea rațională din punct de vedere ecologic a 
deșeurilor și la tranziția către o economie circulară la nivel mondial  și 
(c) propunerile sprijină punerea în aplicare corespunzătoare a mecanismelor de 
control prevăzute în convenție și contribuie la asigurarea clarității juridice în 
această privință.  
RO 8  RO Articolul 2  
În funcție de evoluțiile din cadrul celei de a 15-a reuniuni a Conferinței părților, reprezentanții 
Uniunii, în consultare cu statele membre, pot conveni asupra unei ajustări a poziției 
menționate la articolul 1 în cadrul reuniunilor de coordonare la fața locului, fără a fi necesară 
o altă decizie a Cons iliului.  
Articolul 3  
Prezenta decizie se adresează Comisiei.  
Adoptată la Bruxelles,  
 Pentru Consiliu,  
 Președintele