[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 28.11.2007

COM(2007) 747 final

2007/0267 (CNS)

Propunere de

DIRECTIVĂ A CONSILIULUI

de modificare a Directivei 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată în ceea ce priveşte tratamentul aplicat serviciilor financiare şi de asigurări

(prezentată de Comisie) {SEC(2007) 1554}{SEC(2007) 1555}

EXPUNERE DE MOTIVE CONTEXTUL PROPUNERII |

110 | Motivele şi obiectivele propunerii Propunerea are un dublu obiectiv: - întărirea securităţii juridice a agenţilor economici şi a administraţiilor fiscale naţionale prin reducerea sarcinii administrative legate de corecta aplicare a normelor de scutire de TVA în cazul serviciilor financiare şi de asigurări; - reducerea impactului TVA-ului disimulat în costurile suportate de furnizorii de servicii financiare şi de asigurări. Aceste obiective pot fi atinse prin intermediul celor trei măsuri prezentate în cadrul propunerii. - clarificarea normelor care reglementează scutirea de TVA a serviciilor financiare şi de asigurări; - extinderea opţiunii de taxare existente prin transferarea dreptului de a opta pentru taxare de la statele membre la agenţii economici; - introducerea conceptului de „grup de partajare a costurilor”, mecanism care permite agenţilor economici să realizeze investiţii în comun şi să redistribuie între membrii grupului costurile acestor investiţii scutite de TVA. Clarificarea normelor Clarificarea normelor privind scutirea de TVA a serviciilor financiare şi de asigurări are drept obiectiv garantarea unei aplicări mai uniforme a scutirii de TVA, întărind astfel securitatea juridică a agenţilor economici şi reducând sarcina administrativă a acestora legată de respectarea normelor respective. Clarificarea se referă la următoarele aspecte: - condiţiile de aplicare a scutirii de TVA se bazează pe criterii economice obiective, nesupuse interpretării pe baza conceptelor de drept privat naţional, acesta fiind unul din factorii principali responsabili pentru interpretarea şi aplicarea diferită în statele membre (de exemplu, o asigurare trebuie să acopere un risc şi să prevadă o indemnizaţie sau un beneficiu); aceste criterii economice obiective garantează faptul că şi noile servicii care vor apărea în viitor vor putea beneficia de scutirea de TVA, atâta timp cât îndeplinesc aceste criterii; - noile norme introduc principiul conform căruia scutirea se referă la furnizarea oricărui element constitutiv al unui serviciu financiar sau de asigurări, dacă acest element constituie un ansamblu distinct şi dispune de caracteristicile specifice şi esenţiale ale serviciului scutit respectiv; - se introduce un concept comun armonizat de intermediere în cazul serviciilor financiare şi de asigurări; - noile definiţii pot asigura, de asemenea, o mai mare coerenţă cu normele pieţei interne (de exemplu, fondurile de investiţii). Propunerea de directivă este însoţită de o propunere de regulament care prezintă într-un mod neexhaustiv serviciile financiare şi de asigurări care fac obiectul scutirii de TVA şi a celor care nu fac obiectul acesteia. Opţiunea de taxare În cadrul opţiunii de taxare extinse, agentul economic va fi cel care decide dacă doreşte să fie taxat integral; în cazul în care îşi exercită acest drept, agentul va putea deduce TVA-ul plătit în amonte pentru investiţiile sale, la fel ca orice alt agent economic. Acest sistem permite crearea unor condiţii concurenţiale echitabile pentru sectorul financiar, ceea ce nu s-a realizat decât de către foarte puţine state membre până în prezent, care au oferit această posibilitate întreprinderilor, în condiţii diferite de la un stat la altul. În acelaşi timp, statele membre dispun astfel de flexibilitatea necesară pentru a stabili ele însele normele de aplicare a opţiunii respective, adaptând-o la structurile de control ale administraţiilor lor fiscale. Dacă va fi necesar, dispoziţiile de aplicare ar putea fi adoptate la nivel comunitar în temeiul articolului 397 din directivă. Partajarea costurilor În cadrul modelului propus de partajare a costurilor, agenţii economici, în special întreprinderile mici, şi-ar putea realiza investiţiile în comun (de exemplu, tehnologie informaţională sau personal specializat) prin intermediul grupurilor care pot obţine aceste investiţii în condiţii de piaţă mai avantajoase şi pot redistribui costurile între membrii grupului, cu scutire de TVA. |

120 | Context general Definiţiile serviciilor financiare şi de asigurări scutite sunt depăşite şi au condus la o interpretare şi aplicare inegale ale acestor scutiri de către statele membre. Părţile interesate se confruntă cu o complexitate juridică semnificativă a diverselor practici administrative, ceea ce determină o incertitudine juridică pentru agenţii economici şi autorităţile fiscale. Această incertitudine juridică a determinat, la rândul său, o creştere a numărului de acţiuni în justiţie şi a sarcinilor administrative ale agenţilor economici şi ale administraţiilor care aplică aceste scutiri. De aceea, este necesar să se clarifice normele care reglementează scutirea de TVA a serviciilor financiare şi de asigurări pentru a crea o mai mare securitate juridică şi pentru a reduce sarcinile administrative pentru agenţii economici şi administraţiile fiscale. În 2006, a avut loc o consultare publică a părţilor interesate şi s-a derulat un studiu independent „Study to increase the Understanding of the Economic Effects of the VAT Exemption for Financial and Insurance Services” (Studiu privind o mai mare conştientizare a efectelor economice ale scutirii de TVA în cazul serviciilor financiare şi de asigurări), comandat de Comisie, care a confirmat această concluzie. A doua problemă o reprezintă TVA-ul disimulat în structura costurilor serviciilor financiare şi de asigurări. În sectorul serviciilor financiare şi de asigurări, toţi agenţii economici fac eforturi pentru a-şi îmbunătăţi competitivitatea, dat fiind faptul că sunt din ce în ce mai mult expuşi atât concurenţei între ei, datorită evoluţiei către piaţă paneuropeană unică, cât şi concurenţei cu agenţii economici stabiliţi în afara Uniunii Europene. Regruparea întreprinderilor în cadrul sectorului îşi are originea, în mare măsură, în necesitatea unei utilizări optimale a resurselor, dar strategiile de reducere a costurilor se prezintă sub diverse forme. Această evoluţie este accelerată de apariţia unui cadru de reglementare mai larg, în favoarea unei pieţe europene integrate a serviciilor financiare, astfel cum se prevede în Planul de acţiune privind serviciile financiare. Acest cadru de reglementare sporeşte concurenţa între furnizorii de servicii financiare şi de asigurări prin evoluţia continuă spre crearea unor condiţii echitabile. În acest context, agenţii economici au elaborat o serie de tehnici de îmbunătăţire a propriei competitivităţi, dar tehnicile de bază cel mai des întâlnite sunt următoarele: - externalizarea activităţilor (având drept scop reducerea costurilor administrative şi ale forţei de muncă (de exemplu, depozitarul acţiunilor, sarcini administrative, etc.); - efectuarea în comun a activităţilor (având drept scop partajarea costurilor, de exemplu: dezvoltarea în comun a unor sisteme şi programe informatice destinate mai multor bănci, crearea unor „fabrici de credite” care pot fi asociate regrupării întreprinderilor sau pot apărea în urma acestei regrupări); - subcontractarea (introducerea unui nivel de distribuţie suplimentar pentru produsele financiare sau asigurări). Aceste tehnici implică o diminuare a valorii create în cadru intern, activităţile respective fiind realizate de terţe părţi independente şi destinate furnizorilor de servicii financiare şi de asigurări. Acest fapt reprezintă o problemă, deoarece astfel de servicii pot să nu mai facă obiectul scutirii de TVA a serviciilor financiare şi de asigurări şi, prin urmare, sunt facturate cu TVA inclus. Acest TVA este, deseori, nedeductibil pentru client, acesta neavând dreptul la deduceri deoarece el însuşi furnizează servicii financiare şi de asigurări scutite de TVA. Acest TVA nedeductibil devine, astfel, parte integrantă a costurilor. Propunerea conţine elemente care vor reduce acest impact asupra costurilor. |

130 | Dispoziţii în vigoare în domeniul propunerii Articolul 135 alineatul (1) literele (a)-(g) şi articolul 137 alineatul (1) litera (a) şi alineatul (2). |

140 | Coerenţa cu celelalte politici şi obiective ale Uniunii Acolo unde este posibil, noile definiţii pot asigura o mai mare coerenţă cu normele pieţei interne (de exemplu, fonduri de investiţii, condiţii de creditare, produse derivate). Propunerea se înscrie în cadrul Strategiei Comisiei privind simplificarea cadrului de reglementare (secţiunea 66 din COM(2006) 690) Atât agenţii economici, cât şi autorităţile fiscale din statele membre vor beneficia de pe urma acestor simplificări. Totuşi, nu este posibilă cuantificarea acestor beneficii. Propunerea va întări securitatea juridică şi va reduce sarcina administrativă a agenţilor economici şi a autorităţilor fiscale naţionale. Dat fiind faptul că va avea un impact pozitiv asupra costurilor, nu ar trebui să aibă efecte negative asupra preţului cu amănuntul al serviciilor financiare şi de asigurări. |

CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE şI EVALUAREA IMPACTULUI |

Consultarea părţilor interesate |

211 | Metode de consultare, principalele sectoare vizate şi profilul general al respondenţilor Seminarul Fiscalis de la Dublin din decembrie 2004 cu reprezentanţi ai sectorului serviciilor financiare şi de asigurări şi reprezentanţi ai autorităţilor fiscale din statele membre. Conferinţa privind fiscalitatea de la Bruxelles din 11 mai 2006 cu reprezentanţi ai sectorului serviciilor financiare şi de asigurări şi reprezentanţi ai autorităţilor fiscale din statele membre. Consultarea publică a părţilor interesate din iunie 2006. Seminarul Fiscalis din martie 2007. Publicarea pe site-ul web al Direcţiei Generale, în iunie 2007, a documentelor de lucru conţinând primele proiecte legislative. Masa rotundă cu părţile interesate din iulie 2007. |

212 | Rezumatul răspunsurilor şi modul în care acestea au fost luate în considerare Cu ocazia seminarului Fiscalis de la Dublin din decembrie 2004, agenţii economici şi statele membre au analizat diferitele probleme întâlnite de agenţii economici, în special fenomenul externalizării, ajungându-se la concluzia comună că este necesară o iniţiativă legislativă din partea serviciilor Comisiei. În urma acestui seminar, serviciile DG TAXUD au comandat un studiu unui birou de experţi independenţi pentru a înţelege mai bine efectele economice ale scutirii de TVA în cazul serviciilor financiare şi de asigurări. Serviciile DG TAXUD au întreprins serie de consultări bilaterale cu statele membre şi DG MARKT care au avut drept rezultat elaborarea unui document de referinţă (document de lucru TAXUD 1802/06) care descria în linii mari problemele fundamentale identificate, precum şi posibilele măsuri tehnice pentru soluţionarea acestora. Documentul a fost discutat cu părţile interesate şi cu statele membre cu ocazia conferinţei privind fiscalitatea de la Bruxelles din mai 2006. Un al doilea seminar Fiscalis a avut loc în martie 2007, având drept obiectiv familiarizarea agenţilor fiscali naţionali cu politicile care implică modificări ale cadrului de reglementare şi cu factorii economici care favorizează integrarea financiară transfrontalieră. Programul a inclus şi chestiuni practice legate de punerea în aplicare în cadrul legislaţiei actuale. Proiectele legislative au făcut obiectul unor dezbateri extinse cu toate părţile interesate implicate. |

213 | O consultare deschisă s-a derulat pe internet în perioada 09/05/2006 - 09/06/2006. Comisia a primit 82 de răspunsuri. Rezultatele consultării sunt disponibile la adresa http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/article_2447_en.htm . |

Obţinerea şi utilizarea expertizei |

221 | Domenii ştiinţifice/de expertiză implicate Studiu privind o mai mare conştientizare a efectelor economice ale scutirii de TVA în cazul serviciilor financiare şi de asigurări (referinţă: TAXUD/2005/AO-006). |

222 | Metodologia utilizată Studiu extern independent |

223 | Principalele organizaţii consultate/principalii experţi consultaţi Price Waterhouse Coopers |

2249 | Sinteza avizelor primite şi utilizate Nu a fost menţionată existenţa unor riscuri potenţiale grave cu consecinţe ireversibile. |

225 | Există o coerenţă semnificativă între concluziile studiului, analiza proprie a Comisiei din documentul de lucru TAXUD 1802/06 şi reacţiile părţilor interesate care au participat la consultarea publică, ceea ce permite DG TAXUD să impună priorităţile necesare şi să îşi concentreze activitatea pe găsirea celor mai adecvate soluţii. |

226 | Mijloace utilizate pentru punerea avizelor experţilor la dispoziţia publicului Publicarea pe site-ul web al Direcţiei Generale: http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/publications/studies/index_en.htm |

230 | Studiu de impact Opţiunile avute în vedere au făcut obiectul unei descrieri detaliate în cadrul studiului de impact: - netaxare la pagina 31 - extinderea domeniului de aplicare a serviciilor scutite la pagina 32 - limitarea uniformă a deducerii taxei în amonte la pagina 33 - opţiunea de taxare la pagina 34 - grupuri transfrontaliere în materie de TVA la pagina 37 - entităţi juridice unice şi operaţiuni transfrontaliere la pagina 37 - constituirea unui grup în materie de TVA la pagina 38 - mecanisme de partajare a costurilor la pagina 41 - nivel redus al TVA-ului pentru serviciile contractate în exterior la pagina 44 - alte opţiuni la pagina 44. |

231 | Comisia a efectuat un studiu de impact prevăzut în programul de lucru. Raportul studiului de impact poate fi consultat în documentul TAXUD 15570. |

ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII |

305 | Rezumatul acţiunii propuse Propunerea constă din trei măsuri: - clarificarea normelor care reglementează scutirea de TVA a serviciilor financiare şi de asigurări; - extinderea opţiunii de taxare existente prin transferarea dreptului de a opta pentru taxare de la statele membre la agenţii economici; - introducerea conceptului de „grup de partajare a costurilor”, mecanism care permite agenţilor economici să realizeze investiţii în comun şi să redistribuie între membrii grupului costurile acestor investiţii scutite de TVA. |

310 | Temei juridic Articolul 93 din tratat. |

329 | Principiul subsidiarităţii Propunerea intră în sfera competenţei exclusive a Comunităţii. Prin urmare, principiul subsidiarităţii nu se aplică. |

Principiul proporţionalităţii Propunerea se conformează principiului proporţionalităţii din următorul (următoarele) motiv(e). |

331 | Propunerile sunt incluse într-un proiect de directivă. În cadrul Comunităţii, nu poate exista decât o singură interpretare corectă a normelor privind scutirea de TVA în cazul serviciilor financiare şi de asigurări. Acest obiectiv nu poate fi atins decât prin modificarea vechilor norme din Directiva 2006/112/CE. Pentru ca furnizorii de servicii financiare şi de asigurări scutite de TVA să poată constitui un grup în vederea realizării investiţiilor proprii în comun şi redistribuirii costurilor de investiţii scutite de TVA între membrii grupului, este necesară crearea unui mecanism adecvat care să poată funcţiona şi în cazul operaţiunilor transfrontaliere. Crearea unui astfel de mecanism nu poate fi realizată decât prin modificarea Directivei 2006/112/CE. |

332 | Existenţa unor norme clare, bazate pe criterii economice, reduce riscul unor litigii şi contribuie astfel la crearea unui mediu juridic sigur în cadrul căruia este posibilă reducerea considerabilă a sarcinilor administrative legate de demersurile pentru a determina, uneori împreună cu alte state membre, modalitatea de interpretare şi aplicare a normelor. |

Alegerea instrumentelor |

341 | Instrumente propuse: directivă. |

342 | Alte mijloace nu ar fi adecvate din următorul (următoarele) motiv(e). Directiva 2006/112/CE a Consiliului poate fi modificată doar printr-o altă directivă. |

IMPLICAţII BUGETARE |

409 | Propunerea nu are implicaţii asupra bugetului comunitar. |

INFORMAţII SUPLIMENTARE |

510 | Simplificare |

511 | Propunerea prevede o simplificare a legislaţiei. |

512 | Propunerea include următoarele elemente de simplificare: - fundamentează condiţiile de aplicare a scutirii de TVA pe criterii economice obiective, ceea ce face scutirea de TVA mult mai uşor de aplicat; - precizează faptul că scutirea se referă la furnizarea oricărui element constitutiv al unui serviciu financiar sau de asigurări, dacă acest element constituie un ansamblu distinct şi dispune de caracteristicile specifice şi esenţiale ale serviciului scutit respectiv; aceasta reduce riscul unor posibile litigii; - introduce un concept comun armonizat referitor la intermediere în cazul serviciilor financiare şi de asigurări; aceleaşi principii se aplică ambelor categorii de servicii. |

550 | Tabel de corespondenţă Statele membre sunt obligate să comunice Comisiei textul dispoziţiilor de drept intern care transpun directiva, precum şi un tabel de corespondenţă între respectivele dispoziţii şi prezenta directivă. |

1. 2007/0267 (CNS)

Propunere de

DIRECTIVĂ A CONSILIULUI

de modificare a Directivei 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată în ceea ce priveşte tratamentul aplicat serviciilor financiare şi de asigurări

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene şi, în special, articolul 93;

având în vedere propunerea Comisiei[1],

având în vedere avizul Parlamentului European[2],

având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European[3],

întrucât:

(1) Sectorul serviciilor financiare contribuie în mod semnificativ la creştere, competitivitate şi crearea de locuri de muncă, dar poate juca acest rol doar în condiţii concurenţiale neutre pe piaţa internă. Este necesar să se creeze un cadru care să ofere securitate juridică în ceea ce priveşte tratamentul în materie de taxă pe valoarea adăugată (TVA) al produselor financiare şi al comercializării şi gestionării acestora.

(2) Normele actuale care reglementează scutirea de TVA a serviciilor financiare şi de asigurări, stabilite prin Directiva 2006/112/Ce a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată[4] sunt depăşite şi au condus la o interpretare şi aplicare inegale. Complexitatea normelor şi diversitatea practicilor administrative creează o insecuritate juridică pentru agenţii economici şi autorităţile fiscale. Această insecuritate a generat un număr mare de litigii şi a sporit sarcinile administrative. De aceea, este necesar să se precizeze care sunt serviciile financiare şi de asigurări scutite, întărindu-se astfel securitatea juridică şi reducând sarcinile administrative ale agenţilor economici şi ale autorităţilor.

(3) Pentru a asigura neutralitatea taxei, scutirile trebuie să fie legate de natura serviciilor în cauză, pe baza unor criterii economice obiective, şi nu de persoanele care le furnizează.

(4) Insecuritatea apare, în special, în cazul în care agenţii economici externalizează activităţi către persoane independente sau realizează în comun aceste activităţi. Pentru a evita o astfel de insecuritate, trebuie să se precizeze faptul că activităţile care reprezintă un element constitutiv al unui serviciu financiar sau de asigurări, constituind un ansamblu distinct şi dispunând de caracteristicile specifice şi esenţiale ale serviciului scutit, fac obiectul scutirii aplicate serviciului respectiv.

(5) Serviciile financiare şi de asigurări necesită forme similare de intermediere. Prin urmare, este necesar ca intermedierea în cazul serviciilor financiare şi intermedierea în cazul serviciilor de asigurări să fie tratate în mod similar.

(6) Actualizarea normelor care reglementează scutirea de TVA a serviciilor financiare şi de asigurări are drept scop, de asemenea, asigurarea coerenţei cu dispoziţiile de pe piaţa internă, în special Planul de acţiune privind serviciile financiare[5] şi normele aplicabile organismelor de plasament colectiv în valori mobiliare. Cu toate acestea, pentru a respecta cerinţa unei interpretări stricte a scutirilor de TVA, este necesar, în unele cazuri, ca definiţiile referitoare la serviciile financiare şi de asigurări scutite să fie mai restrictive decât definiţiile prevăzute în normele aplicabile pieţei interne.

(7) Furnizorii de servicii financiare şi de asigurări sunt din ce în ce mai în măsură să direcţioneze TVA-ul în amonte aferent costurilor suportate de aceştia către prestaţiile impozabile pe care le furnizează. În cazul în care serviciile pe care le oferă au un preţ unitar, este foarte uşor ca furnizorii să stabilească baza de impozitare pentru aceste servicii. Prin urmare, este necesar să se extindă posibilitatea de a opta pentru taxare şi în cazul unor astfel de agenţi economici.

(8) Prin consolidarea cooperării transfrontaliere, furnizorii de servicii financiare şi de asigurări îşi pot îmbunătăţi competitivitatea şi pot contribui la realizarea pieţei interne. Sub rezerva principiului neutralităţii fiscale, agenţii economici în cauză trebuie să beneficieze de dreptul de a opta pentru taxare şi de a coopera pe baza partajării costurilor.

(9) Prin urmare, Directiva 2006/112/CE ar trebui modificată în consecinţă,

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Articolul 1

Directiva 2006/112/CE se modifică după cum urmează:

(1) Articolul 135 se modifică după cum urmează:

(a) La alineatul (1), literele (a)-(g) se înlocuiesc cu următorul text:

„(a) operaţiuni de asigurare şi reasigurare;

(b) acordarea de credite şi garantarea datoriilor rezultate din acordarea de credite;

(c) operaţiuni privind depozitele financiare şi administrarea conturilor;

(d) operaţiuni de schimb valutar şi furnizarea de lichidităţi;

(e) furnizarea de valori mobiliare;

(f) intermedierea în operaţiunile de asigurare şi tranzacţiile financiare menţionate la literele (a)-(e);

(g) gestionarea fondurilor de investiţii;”

(b) Se introduc următoarele alineate (1a), (1b) şi (1c):

„1a. Scutirea prevăzută la alineatul (1) literele (a)-(e) se referă la furnizarea oricărui element constitutiv al unui serviciu financiar sau de asigurări, dacă acest element constituie un ansamblu distinct şi dispune de caracteristicile specifice şi esenţiale ale serviciului scutit respectiv.

1b. În cazul în care o operaţiune complexă include un element de asigurare stipulat separat, asigurarea este considerată ca un serviciu distinct scutit în temeiul alineatului (1) litera (a).

1c. În cazul în care furnizarea de bunuri sau servicii include acordarea unui credit care nu este stipulat separat, acordarea creditului nu este considerată ca un serviciu distinct scutit în temeiul alineatului (1) litera (b).

(2) Se introduce articolul 135a după cum urmează:

„Articolul 135a

În scopul aplicării scutirilor prevăzute la articolul 135 alineatul (1) literele (a)-(g), se utilizează următoarele definiţii:

(1) „operaţiuni de asigurare şi reasigurare” înseamnă un angajament prin care o persoană este obligată, în schimbul achitării unei anumite sume, să furnizeze unei alte persoane, în cazul materializării unui risc, o indemnizaţie sau un beneficiu stabilite prin angajament;

(2) „acordarea de credite” înseamnă împrumutul unei sume de bani sau la promisiunea împrumutului unei sume de bani;

(3) „garantarea datoriilor” înseamnă acceptarea răspunderii pentru datoriile unei alte persoane;

(4) „depozit financiar” înseamnă depunerea de fonduri băneşti într-un cont deschis în numele depozitarului, care îşi păstrează drepturile asupra depozitelor sale, aceste depozite fiind rambursate depozitarului în conformitate cu dispoziţiile legale şi contractuale aplicabile;

(5) „administrarea conturilor” înseamnă administrarea unui cont financiar pentru un client;

(6) „operaţiuni de schimb valutar” înseamnă furnizarea de servicii prin care o persoană schimbă dintr-o monedă în alta monede sau bancnote utilizate în mod normal ca mijloace legale de plată, ori depozitele sau sumele aflate într-un cont financiar pe baza ratelor de schimb ale monedelor diferitelor state;

(7) „lichidităţi” înseamnă bancnote sau monede utilizate în mod normal ca mijloace legale de plată sau mijloace de plată utilizabile în comerţ;

(8) „furnizarea de valori mobiliare” înseamnă furnizarea de instrumente utilizabile în comerţ, altele decât instrumentele prin care se stabileşte proprietatea asupra bunurilor sau drepturilor menţionate la articolul 15 alineatul (2), reprezentând o valoare financiară şi reflectând una sau mai mult din situaţiile următoare:

(a) deţinerea de participaţii la capitalul unei societăţi sau al unei alte asociaţii;

(b) statutul creditorului în ceea ce priveşte datoriile;

(c) participaţii la organismele de plasament colectiv care investesc în valori mobiliare menţionate la literele (a) sau (b), la alte instrumente financiare scutite menţionate la articolul 135 alineatul (1) literele (a)-(d) sau la alte organisme de plasament colectiv;

(9) „intermedierea în operaţiunile de asigurare şi tranzacţii financiare” înseamnă furnizarea de servicii de către un intermediar terţ către o parte contractantă şi remunerată de aceasta din urmă ca act de intermediere distinct în cadrul operaţiunilor de asigurare sau al tranzacţiilor financiare menţionate la articolul 135 alineatul (1) literele (a)-(e);

(10) „fonduri de investiţii” înseamnă plasamentele colective ca investiţii în instrumentele financiare scutite menţionate la articolul 135 alineatul (1) literele (a)-(e), precum şi în valori imobiliare;

(11) „gestionarea fondurilor de investiţii” se referă la activităţile destinate realizării obiectivelor fondului de investiţii în cauză.”

(3) La articolul 137 alineatul (1), se elimină litera (a).

(4) Se introduc următoarele articole 137a şi 137b:

„Articolul 137a

1. Începând cu 1 ianuarie 2012, statele membre acordă persoanelor impozabile dreptul de a opta pentru taxarea serviciilor menţionate la articolul 135 alineatul (1) literele (a)-(g).

2. Consiliul adoptă măsurile necesare pentru punerea în aplicare a alineatului (1) în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 397. Atâta timp cât Consiliul nu adoptă aceste de măsuri, statele membre pot stabili norme detaliate pentru exercitarea opţiunii de taxare menţionate la alineatul (1).

Articolul 137b

Statele membre exonerează de la plata TVA serviciile furnizate de un grup de persoane impozabile şi destinate membrilor grupului, în cazul în care sunt întrunite următoarele condiţii:

(1) grupul în sine şi toţi membrii acestuia sunt stabiliţi sau îşi au reşedinţa în Comunitate;

(2) grupul desfăşoară o activitate autonomă şi acţionează ca o entitate independentă în raporturile cu membrii săi;

(3) membrii grupului furnizează servicii scutite în temeiul articolului 135 alineatul (1) literele (a)-(g) sau alte servicii pentru care nu sunt consideraţi persoane impozabile;

(4) serviciile furnizate de grup sunt destinate doar membrilor săi şi sunt necesare pentru a permite acestora din urmă furnizarea de servicii scutite în temeiul articolului 135 alineatul (1) literele (a)-(g);

(5) grupul solicită de la membrii săi doar rambursarea exactă a cotei care le revine din cheltuielile comune, exclusiv ajustările de preţ de transfer efectuate în scopul taxării directe.”

(5) La articolul 174 alineatul (2), litera (c) se înlocuieşte cu următorul text:

„(c) volumul cifrei de afaceri aferente tranzacţiilor financiare menţionate la articolul 135 alineatul (1) literele (b)-(g), în cazul în care aceste tranzacţii sunt conexe.”

Articolul 2 Transpunerea

1. Statele membre adoptă actele cu putere de lege şi actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până cel târziu la 31 decembrie 2009. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul dispoziţiilor respective şi un tabel de corespondenţă între dispoziţiile respective şi prezenta directivă.

Atunci când statele membre adoptă dispoziţiile respective, ele conţin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoţite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.

2. Statele membre comunică Comisiei textele principalelor dispoziţii de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 3

Prezenta directivă intră în vigoare în a […] zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Articolul 4

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles, […]

Pentru Consiliu

Preşedintele

[…]

[1] JO C […], […], p. […].

[2] JO C […], […], p. […].

[3] JO C […], […], p. […].

[4] JO L 347, 11.12.2006, p. 1. Directivă modificată prin Directiva 2006/138/CE (JO L 384, 29.12.2006, p. 92).

[5] COM(1999) 232.