RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Al șaptelea raport al Comisiei cu privire la funcționarea sistemului de control al resurselor proprii tradiționale (2010-2012) [articolul 18 alineatul (5) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000] /* COM/2013/0829 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Al șaptelea raport al Comisiei cu privire la funcționarea sistemului de control al resurselor proprii tradiționale (2010-2012) [articolul 18 alineatul (5) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000] 1. Introducere Comisia elaborează în mod regulat un raport către Parlamentul European și Consiliu cu privire la funcționarea sistemului de control al resurselor proprii tradiționale (denumite în continuare „RPT”)[1]. Controlul RPT se bazează pe Decizia 2007/436/CE, Euratom a Consiliului din 7 iunie 2007[2], Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000[3] și Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1026/1999 al Consiliului din 10 mai 1999[4]. || Resurse proprii tradiționale (RPT): taxele vamale și taxele agricole exigibile la importul produselor care provin din țări terțe, precum și cotizațiile pentru zahăr. În cursul perioadei 2010-2012, acestea au reprezentat o sumă pusă la dispoziție de peste 48,8 miliarde EUR (net). || Prezentul raport, al șaptelea de acest tip, descrie și analizează funcționarea sistemului de control al RPT pentru perioada 2010- 2012. Acesta descrie activitatea de control a Comisiei desfășurată în perioada de raportare, evaluează acțiunile întreprinse și prezintă concluziile în domeniu[5]. Raportul menționează, de asemenea, urmările financiare, juridice și de reglementare ale controalelor. Anexa 1 la prezentul raport descrie obiectivele controalelor și modalitatea de funcționare a sistemului de control la nivelul Uniunii. 2. Activitatea de control a comisiei în perioada 2010-2012 Controalele la fața locului întreprinse de Comisie se bazează pe o metodologie precisă, al cărei obiectiv este de a controla conformitatea procedurilor în raport cu standardele UE. Acestea sunt planificate în cadrul unui program anual de controale care stabilește, pe baza analizei de risc, o serie de teme care trebuie să facă obiectul unor controale efectuate în unul sau mai multe state membre. Acestea se realizează pe baza unor proceduri standardizate pentru toate controalele și implică utilizarea unor instrumente adaptate de audit, și anume, chestionare trimise în prealabil statelor membre și liste de verificare utilizate la fața locului. Astfel se asigură că sunt efectuate toate controalele și că rapoartele sunt întocmite în mod consecvent. 2.1. Principalele rezultate ale activității de control În perioada 2010-2012, Comisia a efectuat 94 de controale în temeiul articolului 18 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000[6]. Șase dintre controale au fost întreprinse în conformitate cu abordarea privind sistemul de audit comun (Joint Audit Arrangement)[7]. Din cele 372 de constatări, 120 au avut un impact financiar direct (32,2 %), iar 125 au avut un impact în materie de reglementare (33,6 %). Comisia a luat măsurile necesare în ceea ce privește consecințele financiare ale constatărilor formulate. || 94 de controale care relevă 372 de constatări. Abordarea privind sistemul de audit comun: modalitate de control asociat prin care serviciile de audit intern ale unui stat membru întreprind un control (audit) în conformitate cu o metodologie agreată de Comisie. 2.1.1. Controale având ca obiect chestiuni vamale În 2010 au continuat acțiunile de control în ceea ce privește strategiile naționale în materie de control vamal în statele membre în care acestea nu fuseseră efectuate înainte de 2010. Acțiunile au vizat verificarea punerii în aplicare de către statele membre a unei strategii de control vamal privind RPT care să fie globală, eficientă și eficace, precum și a unor structuri și proceduri adecvate care să permită, pe baza unei analize a riscurilor, protejarea intereselor financiare ale Uniunii prin efectuarea de controale vamale eficace. Deficiențele constatate în momentul vămuirii, precum și pe parcursul controalelor vamale ulterioare trebuiau să fie remediate și urmau să se adopte măsurile necesare pentru a îmbunătăți eficacitatea controalelor vamale. Direcția Generală Buget a elaborat un raport tematic privind strategia în materie de control vamal în statele membre, care a fost prezentat statelor membre în cadrul Comitetului consultativ privind resursele proprii (ACOR) la 7 iulie 2011 și în cadrul Grupului pentru politică vamală (GPV)[8] la 30 iunie 2011. Rezultatele acțiunilor de control întreprinse în 2009 și 2010 au arătat că, în general, statele membre au depus eforturi pentru ca elaborarea de strategii de control vamal să fie în conformitate cu cerințele legislației și să protejeze interesele financiare ale Uniunii. Cu toate acestea, au fost comunicate 163 de constatări statelor membre, inclusiv probleme de conformitate și solicitări de îmbunătățire a procedurilor de control ale acestora. Majoritatea constatărilor au fost sau sunt pe cale de a fi soluționate, ceea ce demonstrează angajamentul statelor membre de a-și îmbunătăți sistemele de control vamal. În 2010, 2011 și 2012, acțiunile de control privind colectarea taxelor antidumping și a taxelor compensatorii au arătat că, în majoritatea statelor membre, colectarea taxelor respective și strategia aferentă de control au fost conforme cu legislația UE și cu necesitatea de a asigura o protecție adecvată a intereselor financiare ale UE. Cu toate acestea, în unele state membre au fost identificate deficiențe cu privire la contabilitatea taxelor provizorii care devin definitive și la analiza riscurilor. Comisia a invitat statele membre în cauză să remedieze rapid situația. În 2011, acțiunile de control privind procedura de vămuire locală au relevat deficiențe majore în gestiunea și controlul procedurii. Acțiunile de control au fost întreprinse ca urmare a constatărilor Comisiei și ale Curții de Conturi din anii anteriori și au urmărit să evalueze respectarea legislației UE și să stabilească dacă interesele financiare ale Uniunii au fost protejate în mod corespunzător. Direcția Generală Buget a elaborat un raport tematic pe acest subiect, care a fost prezentat Comitetului consultativ privind resursele proprii (ACOR) la 6 decembrie 2012 și Grupului pentru politică vamală (GPV) la 12 decembrie 2012. Raportul a arătat că statele membre au depus eforturi pentru introducerea de notificări și declarații vamale electronice, precum și pentru reevaluarea și adaptarea vechilor autorizații la noile cerințe juridice. Acest proces a contribuit la soluționarea multora dintre constatările identificate anterior. Cu toate acestea, unele aspecte au necesitat în continuare o atenție specială. Controalele efectuate în 2011 în patru state membre privind informațiile tarifare obligatorii (ITO) au indicat, în general, un nivel ridicat de conformitate cu legislația UE. S-au constatat deficiențe majore în ceea ce privește recuperarea ulterioară vămuirii a RPT în cazul anulării unei ITO sau lipsa strategiilor de control pentru a verifica utilizarea perioadelor de grație. Controalele efectuate în 2012 în 21 de state membre privind tranzitul UE au fost justificate de numărul mare de deficiențe constatate în 2006 în timpul controalelor efectuate pe aceeași temă și de nivelul de fraudă înregistrat în acest domeniu. Comisia a constatat că situația s-a îmbunătățit în majoritatea statelor membre, în special în ceea ce privește monitorizarea (inclusiv monitorizarea financiară) a operațiunilor de tranzit neîncheiate în termenele prevăzute. S-au constatat deficiențe privind calcularea garanției care acoperă operațiunea de tranzit, conținutul declarațiilor de tranzit și numărul de controale efectuate privind operațiunile de tranzit, precum și expeditorii și destinatarii autorizați. Direcția Generală Buget elaborează un raport tematic pe acest subiect care urmează să fie prezentat în cadrul ACOR la 5 decembrie 2013. || Procedura de vămuire locală: procedură care permite declararea mărfurilor fără toate datele și documentele necesare și/sau fără a fi necesar să se prezinte mărfurile la biroul vamal. Situația trebuie să fie regularizată ulterior. Informații tarifare obligatorii: informațiile scrise furnizate de autoritățile vamale privind clasificarea mărfurilor în nomenclatura combinată sau o nomenclatură derivată din aceasta, cum ar fi TARIC. Perioadă de grație: perioadă acordată în anumite condiții de către autoritățile vamale pentru utilizarea extinsă a unor ITO infirmate. Tranzitul UE: procedură care permite circulația mărfurilor din țări terțe cu suspendarea taxelor între două puncte de pe teritoriul UE. Neîncheierea tranzitului: operațiune de tranzit pentru care nu există dovezi că mărfurile au ajuns la destinație. Taxele trebuie să fie recuperate ulterior. 2.1.2. Controale legate de aspecte de contabilitate Gestionarea contabilității separate reprezintă o temă recurentă a acțiunii de control întreprinse de Comisie în toate statele membre[9]. Contabilitatea separată este, în fapt, o sursă bogată de informații referitoare la modalitatea în care administrațiile își îndeplinesc responsabilitățile în materie de gestionare a RPT (constatarea drepturilor, gestionarea garanțiilor, urmărirea recuperărilor, anulări, evidențierea nonvalorii creanțelor nerecuperabile). Controalele efectuate pe această temă în perioada 2010-2012 au confirmat că, în mare parte, erorile erau punctuale, iar erorile sistematice erau excepționale. Statele membre și-au asumat consecințele financiare rezultate în urma constatărilor formulate. Controalele Comisiei au confirmat faptul că situația generală se îmbunătățea datorită presiunii exercitate de controalele Comisiei, dar și datorită punerii în aplicare, în majoritatea statelor membre, a unor instrumente informatice vamale și/sau contabile care permit reducerea riscurilor de erori punctuale. În 7 state membre s-au efectuat acțiuni de control mai extinse pentru a evalua sistemele lor de colectare a resurselor proprii tradiționale (RPT). Rezultatele controalelor au condus la concluzia generală că statele membre au instalat sisteme de colectare adecvate, deși acestea au evidențiat o serie de erori structurale și punctuale. O atenție deosebită s-a acordat sistemului RPT din Belgia deoarece au apărut suspiciuni cu privire la fiabilitatea sistemelor informatizate de vămuire și a procedurilor contabile belgiene și, prin urmare, cu privire la corectitudinea sumelor aferente RPT pe care Belgia le-a transferat la bugetul UE. Având în vedere suspiciunile, directorul general pentru buget a formulat o rezervă în declarațiile sale de asigurare din rapoartele anuale de activitate pentru 2011 și 2012. Comisia a dedicat acestui aspect mai multe controale la fața locului și a solicitat acțiuni, printre care sporirea controalelor interne și a auditurilor externe la scară largă ale sistemului contabil. Direcția adoptată de Comisie a fost acceptată de către autoritățile belgiene, autorizându-se un amplu audit extern a cărui derulare a început la 17 ianuarie 2013. Auditul respectiv urmează să fie încheiat în 2013, iar rezultatele acestuia vor fi examinate înainte de orice posibilă anulare a rezervei formulate de directorul general. De asemenea, s-au întreprins o serie de acțiuni specifice de control pentru a analiza modul în care statele membre gestionează sumele nerecuperabile ale RPT. Au fost identificate deficiențe importante (sume pentru care scutirea de punere la dispoziție nu era justificată, sume necomunicate Comisiei etc.). În anumite cazuri, au existat consecințe financiare. || Contabilizarea RPT este asigurată de statele membre prin două modalități: - contabilitatea normală pentru sumele recuperate sau garantate (sumele sunt vărsate la bugetul Uniunii) - contabilitatea separată pentru sumele nerecuperate sau garantate care fac obiectul unei contestații. Sistemul de colectare a RPT: totalitatea sistemelor și procedurilor aplicate de statele membre în vederea asigurării constatării, contabilizării, recuperării și punerii la dispoziție a RPT. Orice sumă nerecuperabilă este scoasă din contabilitatea separată. Suma trebuie pusă la dispoziție (achitată) Comisiei, cu excepția cazului în care nerecuperarea se datorează unui caz de forță majoră sau nu este imputabilă statului membru (scutire). 2.2. Urmările acțiunilor de control întreprinse de Comisie 2.2.1. Aspecte de reglementare În cazul în care, cu ocazia controalelor, au fost constatate neadaptări sau carențe în dispozițiile de reglementare sau administrative naționale, statele membre au fost invitate să ia măsurile necesare, inclusiv de natură legislativă sau de reglementare, pentru a se conforma cerințelor UE. Astfel de ajustări reprezintă o consecință importantă a activității de control a Comisiei. Constatările formulate reprezintă, de asemenea, o sursă esențială de informații în ceea ce privește dificultățile întâmpinate de statele membre în ceea ce privește aplicarea regulamentelor vamale și impactul acestora asupra RPT. 2.2.2. Soluționarea litigiilor Anumite puncte de reglementare reprezintă o sursă de divergență între statele membre și Comisie. Prin urmare, Comisia nu are altă opțiune decât să inițieze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor (articolul 258 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene). La 31 decembrie 2012, existau două cauze, aflate în diferite etape ale procedurii de constatare a neîndeplinirii obligațiilor. În perioada 2010-2012, în urma procedurilor de constatare a neîndeplinirii obligațiilor inițiate de Comisie, Curtea de Justiție a pronunțat o serie de hotărâri importante. Statele membre în cauză au trebuit, după caz, să își asume consecințele financiare. Pentru unele dintre hotărâri, consecințele financiare sunt încă în curs de evaluare sau de aplicare. Prin hotărârile din 17 iunie 2010[10], 1 iulie 2010[11] și 7 aprilie 2011[12], Curtea a confirmat poziția Comisiei privind consecințele întârzierilor în înscrierea în evidența contabilă a taxelor vamale restante în cazurile de recuperare ulterioară vămuirii sau atunci când autoritățile din țara terță exportatoare comunică faptul că mărfurile exportate nu sunt eligibile pentru acordarea unui tratament preferențial și că certificatele de circulație au fost emise în mod eronat. În hotărârea sa din 17 martie 2011[13], Curtea a confirmat poziția Comisiei, arătând că, prin acceptarea în mod sistematic a declarațiilor vamale de punere în liberă circulație a bananelor proaspete, în timp ce autoritățile vamale știau sau ar fi trebuit să știe că greutatea declarată a bananelor nu corespundea cu greutatea lor reală, autoritățile vamale în cauză nu au respectat legislația UE în domeniul vamal. În această situație, statul membru trebuie compenseze pierderile de RPT. În hotărârea sa din 8 iulie 2010[14], Curtea a confirmat, de asemenea, poziția Comisiei, indicând că, în cazul în care nerespectarea stabilirii sau colectării RPT (la timp) decurge din comportamentul ilegal al funcționarilor vamali, nerespectarea ar trebui să fie atribuită statului membru căruia îi aparțin funcționarii vamali respectivi. Într-o astfel de situație, statul membru ar trebui să compenseze pierderile de RPT și s-ar aplica penalități pentru plata cu întârziere, începând de la data la care RPT ar fi trebuit puse la dispoziția Comisiei dacă acestea ar fi fost stabilite corect în ceea ce privește apariția unei datorii vamale. || Înscrierea în evidența contabilă: înscrierea valorii taxelor în registrele contabile vamale. Tratament preferențial: măsurile tarifare preferențiale cuprinse în acordurile încheiate de UE sau adoptate unilateral de către Uniune pentru mărfurile originare din țara beneficiară. Certificat de circulație: documente care atestă originea. Punere la dispoziție: plata efectivă vărsată Comisiei. 2.2.3. Aspecte de ordin financiar În cursul perioadei de referință (2010-2012), s-au vărsat Comisiei sume nete suplimentare de peste 249 de milioane EUR[15] ca urmare a observațiilor prezentate în rapoartele de control și în celelalte activități de control ale Comisiei și în urma activităților întreprinse de Comisie ca urmare a constatărilor Curții de Conturi și a hotărârilor Curții de Justiție în procedurile de constatare a neîndeplinirii obligațiilor privind RPT[16]. De asemenea, s-au perceput penalități pentru punerea la dispoziție cu întârziere a RPT. Valoarea totală a penalităților vărsate de statele membre se ridică la peste 484,5 milioane EUR[17]. 2.3. Măsurile luate de Comisie pentru îmbunătățirea recuperării resurselor proprii tradiționale În afară de controalele efectuate la fața locului în statele membre, Comisia dispune de mai multe mijloace suplimentare care îi permit să supravegheze activitatea de recuperare a RPT. Utilizarea adecvată a mijloacelor respective permite îmbunătățirea efectivă a recuperării. 2.3.1. Examinarea creanțelor nerecuperabile admise în nonvaloare Statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a pune RPT la dispoziția Uniunii, cu excepția cazurilor în care recuperarea acestora se dovedește a fi imposibilă din motive de forță majoră sau din motive care nu le pot fi imputate [articolul 17 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1150/2000]. Conform normelor UE, numai Comisia poate scuti un stat membru de punerea la dispoziție a unei sume nerecuperabile superioare valorii de 50 000 EUR. Pentru sumele inferioare acestui prag, statele membre sunt cele care decid (fără a aduce atingere controalelor la fața locului efectuate de Comisie) dacă sunt îndeplinite condițiile pentru scutire. Pentru a sprijini statele membre să ia deciziile în acest sens, membrii ACOR au primit un document (Compendium) care oferă o prezentare de ansamblu a modului în care Comisia a evaluat îndeplinirea condițiilor pentru scutire în perioada 1992-2012. Toate cererile de scutire de obligația de a pune la dispoziție o creanță nerecuperabilă trebuie transmise Comisiei utilizând o bază de date multilingvă denumită WOMIS (Write-Off Management and Information System), care a devenit operațională începând cu 1 ianuarie 2010. Instrumentul respectiv a fost instituit pentru a permite o gestionare eficientă și sigură a cererilor statelor membre. || Cerere de scutire de obligația de a pune la dispoziție o creanță nerecuperabilă după ce a fost admisă ca nonvaloare: procedură care permite Comisiei să verifice dacă acest caracter irecuperabil al creanței este sau nu imputabil statelor membre. În cazul respingerii cererii, suma trebuie vărsată Comisiei. Examinarea de către Comisie a cazurilor comunicate vizează aprecierea diligenței de care a dat dovadă statul în executarea recuperării. În perioada 2010-2012, s-au trimis 424 de cereri de scutire având o valoare brută de peste 114 milioane EUR. Ca răspuns la cererile prelucrate în cursul perioadei de raportare (cazuri în curs și cereri noi), Comisia a acordat 395 de scutiri cu o valoare de aproape 153 de milioane EUR. În schimb, au fost refuzate 268 de cereri de scutire, implicând peste 90 de milioane EUR (sumă brută), care trebuie puse la dispoziție de către statele membre în cauză. Comisia a fost nevoită să solicite informații suplimentare statelor membre în cazul a aproximativ o treime din cererile examinate. 2.3.2. Tratarea erorilor de constatare care provoacă pierderi de resurse proprii tradiționale În hotărârea sa din 15 noiembrie 2005[18], Curtea a confirmat poziția Comisiei, recunoscând că obligația statului membru de a constata dreptul Uniunii asupra RPT (și de a le pune la dispoziție) apare din momentul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute de legislația vamală. Prin urmare, nu este necesar ca o constatare să aibă efectiv loc. Întrucât statele membre sunt scutite de obligația de a pune la dispoziție resursele proprii tradiționale doar în cazuri de forță majoră sau în cazul în care nu este posibil să se recupereze suma din motive care nu le sunt imputabile, acestea trebuie, prin urmare, să își asume consecințele financiare ale erorilor pe care le-au comis. În perioada 2010-2012, pe baza acestei jurisprudențe, Comisia a efectuat o monitorizare a erorilor administrative comise de statele membre în detrimentul intereselor financiare ale Uniunii (controale la fața locului, comunicarea deciziilor naționale de rambursare sau de repunere în drepturi ca urmare a unei erori administrative etc.). În urma monitorizării, în perioada 2010-2012, Comisia le-a cerut statelor membre să pună la dispoziție suma de aproximativ 88 de milioane EUR (sumă brută). Ca urmare a hotărârii din 8 iulie 2010, menționată la punctul 2.2.2 de mai sus, penalitățile pentru întârziere trebuie să se calculeze acum de la data la care suma ar fi trebuit să fie pusă la dispoziție dacă nu s-ar fi comis nicio eroare administrativă. 2.3.3. Baza de date OWNERS În conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000, statele membre trebuie să transmită Comisiei informații privind cazurile de fraudă și de nereguli care implică sume din drepturi care depășesc 10 000 EUR. Astfel de informații sunt comunicate prin baza de date OWNRES. Această bază de date furnizează Comisiei informațiile necesare pentru monitorizarea recuperării și pentru pregătirea controalelor sale la fața locului. Datele transmise sunt utilizate, de asemenea, pentru diverse analize de către Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF). 2.4. Măsuri de monitorizare pentru statele în curs de aderare În cursul pregătirilor pentru aderarea Croației, Comisia a efectuat vizite de monitorizare specifice în domeniul RPT în 2010, 2011 și 2012. Vizitele de monitorizare, precum și exercițiile de simulare contabilă efectuate au permis Comisiei să obțină un nivel acceptabil de asigurare în ceea ce privește capacitatea administrativă a Croației de a aplica acquis-ul Uniunii în domeniul RPT. 3. Evaluarea sistemului de control Constatările formulate în perioada 2010-2012 au confirmat, precum în exercițiile precedente, toate beneficiile pe care Comisia le poate obține din sistemul de control al RPT. În rapoartele sale anuale, Curtea de Conturi Europeană a constatat că acest sistem este eficace. Impactul financiar al controalelor este vizibil în mod clar; totuși, acesta nu este singurul motiv pentru efectuarea de verificări. Scopul principal al diferitelor controale este de a se asigura că bugetul Uniunii este finanțat corespunzător în ceea ce privește resursele proprii tradiționale. Datorită tuturor informațiilor colectate de la statele membre, controalele permit, de asemenea, îmbunătățirea respectării normelor Uniunii și chiar influențarea procesului de îmbunătățire a reglementării, în vederea unei protecții mai bune a intereselor financiare ale Uniunii. Între 27-28 octombrie 2011, la Berlin, a avut loc un seminar privind controalele RPT pentru a discuta cu statele membre modul în care funcționează controalele RPT și modul în care acestea pot fi dezvoltate în viitor. Pe baza concluziilor stabilite, au fost luate măsuri cu scopul de a îmbunătăți pregătirea controalelor (ordinea de zi, completarea chestionarului prealabil de control, comunicarea listei de verificare a controlului etc.). În plus, în prezent statele membre sunt invitate să propună teme de control atunci când pregătesc programul anual de activități de control. În sfârșit, s-a decis luarea de măsuri pentru a consolida verificările/auditurile efectuate de către statele membre cu privire la RPT la care Comisia ar putea fi asociată în conformitate cu articolul 18 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000. În acest sens, în 2012 a fost înființat un grup de proiect, în conformitate cu conceptul programului de acțiune Vamă 2013, în cadrul căruia sunt reprezentate 13 state membre. Se prevede ca grupul să elaboreze recomandări cu privire la obiectivele și instrumentele de audit comune pentru serviciile de audit intern (sau serviciile de control privind RPT) din administrațiile vamale, pentru a consolida responsabilitatea statelor membre în efectuarea controalelor proprii privind RPT. Concluziile și recomandările grupului urmează a fi prezentate tuturor membrilor ACOR până la sfârșitul anului 2013. 4. Concluzie Rezultatele înregistrate în perioada 2010-2012 confirmă necesitatea controalelor realizate de Comisie în domeniul RPT și a urmăririi sistematice a deficiențelor constatate. Acest fapt este demonstrat de îmbunătățirea gradului de respectare a dispozițiilor UE, precum și de impactul financiar (suma netă suplimentară pusă la dispoziția bugetului Uniunii a fost de aproximativ 733,5 milioane EUR). Acțiunile de control permit garantarea unei egalități de tratament între statele membre atât la nivelul aplicării normelor vamale și contabile, cât și în ceea ce privește protecția intereselor financiare ale Uniunii. Prin urmare, pentru viitor, Comisia intenționează: · să își mențină rolul în ceea ce privește controalele la fața locului; · să continue consolidarea monitorizării activităților de recuperare în statele membre; · să continue monitorizarea țărilor în curs de aderare; · să consolideze capacitatea și disponibilitatea statelor membre de a efectua ele însele controale ale RPT. [1] Articolul 18 alineatul (5) din Regulamentul nr. 1150/2000. [2] JO L 163, 23.6.2007, p. 17. [3] JO L 130, 31.5.2000, p. 1-9, modificat prin Regulamentul nr. 105/2009 al Consiliului din 26 ianuarie 2009 (JO L 36, 5.2.2009, p. 1). [4] JO L 126, 20.5.1999, p. 1. [5] Raportul se concentrează asupra controalelor realizate de instituțiile UE (Comisia și Curtea de Conturi). Acesta nu acoperă controalele realizate de statele membre, ale căror rezultate sunt prezentate în raportul anual elaborat în temeiul articolului 325 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. [6] A se vedea repartizarea temelor de control între statele membre în anexa 2. [7] Acțiuni de control în Danemarca, Țările de Jos și Austria. Țările de Jos și-au încetat participarea începând din 2012. [8] Directorii generali din administrațiile vamale naționale sunt membri ai GPV. [9] Fiecare vizită de control acoperă această temă pe lângă tema principală. [10] Cauza C-423/08. [11] Cauza C-442/08. [12] Cauza C-405/09. [13] Cauza C-23/10. [14] Cauza C-334/08. [15] Inclusiv peste 103 milioane EUR aferente acțiunii întreprinse ca urmare a hotărârii judecătorești din 15 decembrie 2009 privind importurile de echipamente militare, menționate în cel de-al șaselea raport privind sistemul de control al RPT [COM(2010)219]. [16] Cifrele nu acoperă sumele solicitate statelor membre, dar care nu au fost încă puse la dispoziție. [17] Inclusiv peste 302 milioane EUR aferente acțiunii întreprinse ca urmare a hotărârii judecătorești din 15 decembrie 2009 privind importurile de echipamente militare. [18] Cauza C 392/02. ANEXE la RAPORTUL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Al șaptelea raport al Comisiei cu privire la funcționarea sistemului de control al resurselor proprii tradiționale (2010-2012) [articolul 18 alineatul (5) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000] ANEXA 1 1. Obiectivele activității de control Controalele privind colectarea resurselor proprii tradiționale au trei obiective specifice: · să mențină condiții de concurență echitabile între operatorii economici, indiferent de locul unde mărfurile sunt vămuite în UE. Comisia trebuie să se asigure că normele UE se aplică uniform, astfel încât nicio aplicare defectuoasă să nu conducă la o denaturare a concurenței; · să îmbunătățească situația în ceea ce privește recuperarea. Comisia trebuie să verifice dacă statele membre își respectă responsabilitățile în ceea ce privește colectarea resurselor proprii tradiționale. Obiectivul este să se asigure că statele membre nu numai că își asumă responsabilitățile care le revin cu privire la bugetul UE, ci și că acestea își împart sarcina financiară în mod corect între ele; · să informeze autoritatea bugetară. Pe baza constatărilor controalelor, Comisia este în măsură să evalueze eficacitatea și diligența statelor membre în ceea ce privește colectarea RPT, să ia măsurile necesare pentru a remedia situația și, în cele din urmă, să raporteze autorității bugetare. 2. Funcționarea sistemului de control la nivelul Uniunii Responsabilitatea pentru colectarea RPT este delegată statelor membre. Acestea își asumă responsabilitatea pentru punerea în aplicare a sistemului și au dreptul să rețină, cu titlu de costuri de colectare, 25 % din totalul sumelor reprezentând RPT puse la dispoziția Comisiei[1]. Statele membre au obligația să efectueze controale proprii și să raporteze Comisiei. Cu toate acestea, faptul că există verificări la nivel național nu înseamnă că nu este necesară exercitarea de către Comisie a competenței acesteia în domeniu. În cadrul Comisiei există mai multe tipuri de verificări posibile pentru a supraveghea sistemul de colectare a RPT: verificări privind reglementările, verificarea documentelor și controale la fața locului. De asemenea, Comisia trebuie să răspundă la observațiile Curții de Conturi, incluse în raportul său anual, în rapoartele speciale sau în scrisorile prin care se comunică constatările preliminare, precum și la solicitările formulate de Parlamentul European în cursul procedurii de descărcare de gestiune pentru execuția bugetului. Comisia se asigură că statele membre aplică în mod corect normele UE și raportează autorității bugetare. || Tipuri de verificări: Verificări privind reglementările: verificări privind dispozițiile statelor membre în ceea ce privește sistemul de colectare a RPT. Verificarea documentelor: analiza situațiilor contabile și a diferitelor tipuri de documente și dosare contabile din statele membre, inclusiv cererile de scutire de obligația de a pune la dispoziție creanțele nerecuperabile. Controale la fața locului: verificarea sistemelor naționale cu privire la respectarea legislației UE și a documentelor care stau la baza acestora, atât cele cu caracter contabil, cât și cele cu caracter vamal. Controalele se efectuează împreună cu statele membre în cauză sau autonom. ANEXA 2 Temă de control || Statele membre vizitate (perioada 2010-2012) Strategia de control vamal || BE, BG, DK, AT, RO Examinarea rambursărilor și a cazurilor individuale înscrise în contabilitatea separată || 1 control efectuat în DK, CY, LU, MT și AT 2 controale efectuate în EE și NL 3 controale efectuate în BG, CZ, IE, LV, LT, HU, PL, PT, RO, SI, SK, FI și SE 4 controale efectuate în EL și ES 5 controale efectuate în BE, DE și IT 6 controale efectuate în FR și UK Gestionarea creanțelor nerecuperabile || BE, DE, IE, EL, ES, FR, IT, PT, FI, SE și UK Gestionarea contabilității normale și a contabilității separate || BE, DE (2 controale), IE, FR, IT, NL și UK Controlul mărfurilor supuse taxelor antidumping și taxelor compensatorii, precum și al colectării taxelor respective || Toate statele membre cu excepția LU, NL și RO Perfecționarea activă || NL Procedura de vămuire locală || Toate statele membre cu excepția BG, EE, EL, CY, MT și PT Informații tarifare obligatorii || BE, DE, FR și UK Funcția de audit intern || EL Rambursarea/remiterea și nerecuperarea taxelor || DK, NL și AT Tranzitul UE || Toate statele membre cu excepția DK, IE, CY, LU, MT și AT [1] La Consiliul European din 8 februarie 2013 s-a convenit că, de la 1 ianuarie 2014, statele membre vor păstra, cu titlu de costuri de colectare, 20 % din sumele colectate.