În plus, persoanele cu un nivel scăzut de competențe care au un loc de muncă sunt adesea angajate pe posturi care nu oferă posibilități de învățare la locul de muncă, beneficiază de mai puține cursuri de formare organizate de angajatori și, în comparație cu persoanele cu un nivel ridicat de competențe, sunt private de avantajele învățării continue. Rezultatul este că aceste persoane rămân blocate într-un cerc vicios al competențelor scăzute și al locurilor de muncă slab remunerate și necalificate, neavând decât puține șanse de a-și îmbunătăți competențele.

Cu toate acestea, o pondere semnificativă a populației în vârstă de muncă, incluzând persoane care au deja un loc de muncă, nu dispune de competențele de bază de alfabetizare, numerice și digitale de care are nevoie pentru a participa la formarea profesională necesară pentru a ține pasul cu cerințele în schimbare ale locului de muncă și a evita pierderea competențelor. Lucrătorii cu un nivel mai scăzut de competențe, precum și lucrătorii mai în vârstă și cei fără posibilitatea de a-și dezvolta competențele în cursul vieții profesionale sunt supuși celui mai mare risc de pierdere a relevanței actuale a competențelor lor.

Majoritatea celor care vor constitui forța de muncă a Europei în următoarele două decenii sunt deja adulți astăzi. Investițiile în îmbunătățirea continuă a competențelor acestora vor determina dacă UE are capacitatea să valorifice beneficiile progreselor tehnologice și să asigure competitivitatea. Trebuie depuse eforturi suplimentare pentru a sprijini dezvoltarea continuă a competențelor forței de muncă.

Impactul nivelului scăzut de competențe asupra persoanelor este o problemă complexă, care presupune consecințe considerabile. În general, persoanele cu un nivel scăzut de competențe au o performanță mai slabă pe piața muncii (rate mai ridicate ale șomajului și ale șomajului de lungă durată, tranziții mai lente de la șomaj către găsirea unui loc de muncă, salarii mai mici etc.) și se confruntă cu un risc mai mare de sărăcie și de excluziune socială. În cursul perioadei de recesiune, perspectivele lor pe piața muncii s-au deteriorat și mai mult: rata șomajului pentru persoanele care au absolvit cel mult învățământul secundar inferior a crescut de la 9,7 % (în 2008) la 17,4 % (în 2014), față de o creștere de mai puțin de 3 puncte procentuale în rândul celor cu un nivel mai ridicat de educație. În ultimii ani, marea majoritate a disponibilizărilor au survenit în rândul persoanelor slab calificate (mai mult de nouă milioane de disponibilizări).

Ancheta Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) privind competențele adulților (programul PIAAC) arată că unul din cinci adulți europeni (în vârstă de 16-65) deține doar un nivel rudimentar de alfabetizare, în timp ce unul din patru deține numai cel mai scăzut nivel de competențe numerice și poate rezolva doar sarcini foarte simple utilizând tehnologii ale informației și comunicațiilor (TIC). Ancheta PIAAC a OCDE arată, de asemenea, că nivelul de instruire este strâns corelat cu stăpânirea competențelor de bază, cu toate că nivelul competențelor poate varia considerabil în rândul persoanelor cu calificări similare. În ceea ce privește nivelul de instruire, în medie, aproximativ un sfert dintre europenii din grupa de vârstă 25-64 nu dețin o calificare corespunzătoare învățământului secundar superior; în unele țări, acest procentaj este mai mare de 40 % și ajunge până la 57 %. În plus, rezultatele în materie de educație nu sunt distribuite uniform între subgrupurile populației; de exemplu, aproximativ 44 % dintre resortisanții din afara UE („resortisanți ai țărilor terțe”) care locuiesc în UE nu dispun de o calificare corespunzătoare învățământului secundar superior (reprezentând aproximativ 7 % dintre adulții din UE fără o astfel de calificare) și sunt mai susceptibili decât resortisanții UE să aibă niveluri scăzute ale competențelor de bază.

Obstacolele situaționale se referă la contextul specific al fiecărei persoane vizate și pot include responsabilități familiale, constrângeri legate de timp, costuri, lipsa de sprijin din partea angajatorului, distanța etc. Dintre acestea, primele două sunt obstacolele cel mai des menționate în Ancheta privind educația adulților. Lipsa de motivație reprezintă un alt obstacol, care se poate datora, totodată, unei lipse de conștientizare a nevoii de sporire a nivelului de competențe și a beneficiilor investiției în competențe; cercetările arată, de asemenea, că persoanele cu competențe de bază slabe adesea nu pot sau nu doresc să își recunoască punctele slabe și, din acest motiv, nu văd necesitatea de a-și ameliora competențele.

Parcursurile de învățare flexibile (de exemplu, învățarea la distanță, învățarea mixtă, învățarea modulară etc.) s-au dovedit a încuraja participarea adulților la activități de învățare, însă în multe cazuri oferta disponibilă nu este încă adaptată la nevoile adulților. Numai jumătate din statele membre au programe sau cadre axate în mod specific pe furnizarea de competențe de bază adulților. Doar 3,6 % dintre europeni au obținut o calificare corespunzătoare învățământului secundar superior după vârsta de 25 de ani, iar din acest punct de vedere există diferențe semnificative între țări. Se pare că în statele membre care oferă programe modulare flexibile o mai mare pondere a populației adulte obține o calificare corespunzătoare învățământului secundar superior la vârsta de 25 de ani sau mai mult.

Întrucât situația diferă de la un stat membru la altul și grupul de adulți cu un nivel scăzut de competențe cuprinde mai multe subgrupuri foarte diferite (de exemplu, persoane care au un loc de muncă, persoane aflate în șomaj, cetățeni inactivi din punct de vedere economic, cei din zone rurale, migranți, grupuri minoritare defavorizate) nu există o soluție universală; în plus, în cadrul fiecărui subgrup, fiecare persoană are nevoi specifice, astfel încât este necesară o abordare diferențiată. Cu toate acestea, asistența individualizată nu este disponibilă în mod uniform pe teritoriul UE.

În majoritatea statelor membre, serviciile de orientare își concentrează eforturile în principal asupra reintegrării rapide a șomerilor pe piața muncii; în majoritatea cazurilor, nu sunt avute în vedere măsuri de sprijin specifice pentru a oferi acestor persoane oportunități de învățare care să le amelioreze competențele. În plus, adulții cu un nivel scăzut de competențe care au un loc de muncă sau care sunt inactivi din punct de vedere economic au nevoie, de asemenea, de activități de învățare continuă și ar beneficia de pe urma accesului la servicii de orientare.

Recomandarea Consiliului din 2016 privind integrarea șomerilor de lungă durată pe piața forței de muncă a consolidat sprijinul disponibil pentru peste 11 milioane de persoane care s-au aflat în șomaj de peste un an. Recomandarea menționată prevede ca șomerii de lungă durată să beneficieze de evaluări și orientări individuale detaliate și de un acord de integrare în muncă incluzând o ofertă individuală și identificarea unui punct de contact unic, cel târziu la 18 luni de la începerea perioadei de șomaj. Recomandarea privind garanția de competențe poate oferi orientare cu privire la modul în care șomerii slab calificați pot primi oportunități de sporire a nivelului de competențe în cadrul acordurilor de integrare în muncă.

Recomandarea Consiliului din 2013 privind înființarea unei garanții pentru tineret prevede ca toți tinerii sub vârsta de 25 de ani – indiferent dacă sunt sau nu înregistrați în evidența serviciilor de ocupare a forței de muncă – să primească o ofertă concretă și de bună calitate în termen de patru luni de la momentul în care nu mai participă la o formă de învățământ formal sau de la intrarea în șomaj. Oferta ar trebui să vizeze un loc de muncă, intrarea în ucenicie, efectuarea unui stagiu sau continuarea educației și să fie adaptată la nevoile și situația fiecărei persoane în parte. Garanția de competențe va acorda sprijin tuturor adulților, indiferent dacă au sau nu un loc de muncă. Cu toate acestea, în cazul celor aflați în șomaj, garanția de competențe va completa garanția pentru tineret, ceea ce înseamnă că nu va acoperi persoanele eligibile pentru sprijin în temeiul garanției pentru tineret, deoarece aceste persoane au deja posibilitatea de a primi o ofertă de educație și formare.

Recomandarea Consiliului din 2011 privind politicile de reducere a părăsirii timpurii a școlii prevede un cadru pentru strategii cuprinzătoare, inclusiv măsuri de prevenire, măsuri de intervenție și măsuri compensatorii, acestea din urmă vizând reluarea procesului de educație și de formare de către persoanele care l-au părăsit fără a obține o calificare corespunzătoare învățământului secundar superior. Parcursurile compensatorii, cum ar fi învățământul de tipul „a doua șansă” sau învățarea non-formală în coroborare cu validarea rezultatelor învățării anterioare și cu oportunități de reluare a educației și formării, îi ajută pe tineri să își finalizeze educația. Toate statele membre au introdus măsuri care vizează reducerea abandonului școlar timpuriu, iar acestea au un efect pozitiv; în 2015, rata medie de abandon școlar timpuriu în UE (grupa de vârstă 18-24) s-a aflat la aproximativ un punct procentual distanță față de criteriul de referință de 10 % prevăzut de Strategia Europa 2020, însă au existat diferențe mari între statele membre. Chiar în cazul în care criteriul de referință este atins, procentajul rămas de 10 % dintre persoanele din această grupă de vârstă se vor confrunta cu dificultăți semnificative în a găsi un loc de muncă durabil. În plus, mai multe subgrupuri din categorii de persoane cu vârste mai mari sunt în continuare afectate de rate ridicate de abandon școlar timpuriu, în special adulții care s-au alăturat forței de muncă la o vârstă fragedă, resortisanții țărilor terțe care locuiesc în UE și alte persoane provenite din familii de migranți.

Cadrul strategic pentru cooperarea europeană în domeniul educației și formării profesionale (ET 2020) oferă statelor membre o platformă de colaborare într-un domeniu de politică pentru care competența revine statelor membre. Raportul comun ET 2020 adoptat în noiembrie 2015 a stabilit priorități revizuite, inclusiv pentru Agenda europeană pentru învățarea în rândul adulților, punând accentul pe transmiterea competențelor de alfabetizare, a celor numerice și a celor digitale și pe furnizarea unui număr suficient de oportunități care să le dea o a doua șansă celor fără calificări corespunzătoare nivelului 4 (învățământul secundar superior) și să le permită să obțină o calificare CEC recunoscută.

În plus, în cadrul Comitetului consultativ tripartit pentru formare profesională au avut loc consultări cu privire la inițiativa Agendei pentru competențe. Mai precis, în ceea ce privește problema persoanelor cu un nivel scăzut de competențe, a existat un consens general în legătură cu faptul că dobândirea unor competențe de bază solide reprezintă un fundament esențial pentru continuarea învățării, pentru accesul la locuri de muncă și pentru îndeplinirea unui rol deplin în societate și faptul că statele membre ar trebui să se asigure că toți adulții ating nivelul minim al cerințelor. În zilele noastre, o stăpânire minimă a competențelor digitale ar trebui să facă parte dintre competențele de bază, alături de alfabetizare și competențele numerice. Ar trebui să fie disponibile programe specifice de predare pentru adulții care nu dispun de aceste competențe. Programele ar trebui să fie adaptate la nevoile lucrătorilor adulți și ar trebui să îi ajute pe aceștia să depășească eventuala lipsă de motivație. Reprezentanții angajatorilor au subliniat faptul că furnizarea competențelor de bază este o responsabilitate a statului și că angajatorii nu ar trebui să suporte singuri întreaga sarcină de a remedia deficiențele sistemelor inițiale de educație și formare. Sindicatele au evidențiat faptul că pot juca un rol-cheie, constând în a crește gradul de conștientizare a beneficiilor sporirii nivelului de competențe și a oportunităților disponibile și în a încheia acorduri cu angajatorii pentru a permite persoanelor care au un loc de muncă un acces mai bun la astfel de oportunități de sporire a nivelului de competențe. Au fost menționate câteva exemple de succes de acorduri ale partenerilor sociali, cum ar fi experiența recentă din Franța de elaborare a unui Certificat interdisciplinar pentru competențe de bază și aptitudini profesionale, care a fost convenit de către partenerii sociali și care poate fi dobândit de angajați slab calificați și de șomeri.

Partenerii sociali au exprimat un sprijin larg pentru o inițiativă în domeniul competențelor și dorința de a depune eforturi pentru a rezolva problema nivelului scăzut de competențe al adulților. Sindicatele consideră că competențele de bază reprezintă un drept fundamental și au subliniat importanța serviciilor de orientare adecvate pentru toți și necesitatea de a ține cont de experiențele de învățare anterioară ale fiecărei persoane; sindicatele au atras atenția asupra faptului că lucrătorii cu un nivel scăzut de competențe sunt adesea descurajați de la a participa la formarea de care au nevoie, ca urmare a angajamentelor familiale sau profesionale. În plus, sindicatele consideră că statele membre ar trebui să beneficieze de flexibilitate în ceea ce privește punerea în aplicare. Angajatorii au afirmat că asigurarea dobândirii competențelor de bază este o responsabilitate a statelor membre și au pus accentul pe importanța angajamentului personal al fiecăruia de a-și spori nivelul de competențe. Ar trebui să fie luată în considerare relevanța competențelor pentru nevoile întreprinderilor. Angajatorii au sugerat că furnizarea competențelor ar trebui adaptată la circumstanțele subgrupurilor specifice de persoane cu un nivel scăzut de competențe (de exemplu șomeri sau persoane care au un loc de muncă) și au remarcat necesitatea faptului ca oferta de învățare să fie adecvată nevoilor unui grup-țintă format din adulți.

Alegerea instrumentului – o recomandare a Consiliului – este proporțională; ea se bazează pe corpusul existent al legislației europene și este în concordanță cu tipul de instrumente disponibile pentru acțiunea la nivel european în domeniul educației și formării și al ocupării forței de muncă. Experiențele anterioare, în special în ceea ce privește CEC, au arătat că o recomandare are capacitatea de a genera reforme structurale la nivelul statelor membre.

În activitatea sa de dezvoltare a unei educații și formări de calitate și de punere în aplicare a unei politici de formare profesională, UE este responsabilă de încurajarea cooperării dintre statele membre, sprijinind și completând acțiunea acestora, dacă este necesar. Statele membre au fost de acord, în Cadrul strategic pentru educație și formare profesională (ET 2020), că ponderea persoanelor cu un nivel scăzut de competențe este prea mare și că această provocare trebuie să fie abordată la nivelul UE. Respectând responsabilitatea statelor membre, recomandarea dă o formă concretă acestor obiective ambițioase, oferind orientări cu privire la măsurile necesare pentru ameliorarea oportunităților de sporire a nivelului de competențe pentru persoanele slab calificate și bazându-se pe bunele practici identificate prin învățare reciprocă și activități analitice.

De asemenea, în cadrul reuniunilor comitetelor relevante, ale grupurilor consultative și ale grupurilor de lucru și în diverse alte contexte au avut loc discuții cu autoritățile naționale, partenerii sociali, reprezentanți ai autorităților regionale și locale și alte părți interesate.

•Obținerea și utilizarea expertizei

Ancheta PIAAC furnizează date detaliate cu privire la nivelurile de competențe ale adulților din 17 state membre și la impactul competențelor asupra șanselor de reușită în viață ale persoanelor și asupra competitivității și creșterii economice din țările acestea. Această anchetă evidențiază, de asemenea, ponderea semnificativă a adulților din UE care se confruntă cu dificultăți de citire, scriere, aritmetică și utilizare a noilor tehnologii. Programele PIAAC și PISA și Ancheta asupra forței de muncă furnizează dovezi cu privire la relația dintre nivelurile competențelor, calificări și capacitatea de inserție profesională.

Un studiu din 2015 al Observatorului european al politicilor de ocupare a forței de muncă a realizat o analiză aprofundată a măsurilor de formare finanțate de stat din toate statele membre și care vizează sporirea nivelului de competențe al șomerilor adulți (în vârstă de 25-64 de ani) slab calificați sau deținând competențe de bază inadecvate. S-a constatat că măsurile de formare care obțin rezultate de evaluare mai bune sunt, în general, cele care sunt bine adaptate la potențialul persoanei în căutarea unui loc de muncă; care răspund nevoilor angajatorilor (locali) în materie de competențe; care permit obținerea unor calificări profesionale oficiale; care sunt mai restrânse ca anvergură și care vizează grupuri defavorizate specifice și anumite ocupații. De asemenea, s-a constatat că abordările individualizate sunt esențiale pentru eficacitatea formării și că persoanele care au părăsit timpuriu sistemul de educație și formare, în special cele considerate îndepărtate de piața muncii și care se confruntă cu bariere multiple în ocuparea unui loc de muncă, au nevoie de servicii de orientare și de sprijin subsecvent, obiectivul fiind menținerea acestor persoane pe un parcurs de învățare de-a lungul vieții.

Inventarul european privind validarea efectuat de Cedefop la fiecare doi ani, precum și monitorizarea CEC realizată de Cedefop oferă o imagine de ansamblu asupra progreselor înregistrate de statele membre în punerea în aplicare a Recomandării Consiliului din 2012 privind validarea învățării non-formale și informale.

Studiul elaborat de Eurydice în 2015, intitulat „Adult Education and Training in Europe: Widening Access to Learning Opportunities” („Educația și formarea adulților în Europa: lărgirea accesului la oportunități de învățare”), face inventarul ofertelor de învățare pentru adulți din statele membre, și anume al măsurilor axate în mod specific pe furnizarea de competențe de bază și al programelor care permit obținerea unei calificări corespunzătoare învățământului secundar inferior sau superior. Alte studii în domeniul învățării în rândul adulților, care se concentrează pe calitate și finanțare și pe eficiența intervențiilor de politică, precum și rezultatele grupurilor de lucru din acest domeniu de politică furnizează o multitudine de informații din statele membre și evidențiază exemple de bune practici.

Un studiu în curs de apariție al Cedefop furnizează o analiză a costurilor sociale, a celorlalte costuri și a consecințelor competențelor scăzute.

•Evaluarea impactului

Instrumentul propus – o recomandare a Consiliului – oferă orientări cu privire la calea de urmat în organizarea ofertei de sporire a nivelului de competențe al adulților, însă permite statelor membre un grad ridicat de flexibilitate în ceea ce privește modul lor de concepere și de punere în aplicare a măsurilor. Acest lucru limitează măsura în care impactul poate fi identificat în mod clar ex ante. Prin urmare, nu s-a efectuat o evaluare a impactului. Cu toate acestea, a fost elaborat un raport de analiză, incluzând o secțiune care examinează posibilele efecte și costuri; acesta este anexat la documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește Comunicarea privind Agenda pentru competențe.

Propunerile formulate în recomandare se bazează pe o examinare aprofundată a datelor statistice, precum și pe rezultatele deja disponibile ale politicilor și ofertelor de învățare existente în statele membre. În locul unei evaluări veritabile a impactului, a fost adoptată o abordare mai proporțională, în urma căreia a fost întocmit un raport de analiză; acesta este anexat la documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește Comunicarea privind Agenda pentru competențe.

Această analiză a arătat că, dacă nu se iau măsuri, se poate aștepta ca oportunitățile de angajare ale persoanelor cu un nivel scăzut de competențe să se înrăutățească; este probabil că tendința de lungă durată de creștere a așteptărilor în materie de competențe va persista, ceea ce sporește riscul ca persoanele cu un nivel scăzut de competențe să nu își poată găsi un loc de muncă. Continuarea investițiilor în programele actuale de sporire a nivelului de competențe, care nu produc neapărat calitatea și impactul cerute și care nu sunt în mod necesar bine adaptate la nevoile grupului-țintă eterogen, nu este de așteptat că va schimba situația. Prin urmare, necesitatea de a acționa este evidentă. În ceea ce privește domeniul de aplicare al acțiunii, analiza a determinat că opțiunea unei recomandări a Consiliului privind înființarea unei garanții de competențe pentru adulții slab calificați este cea mai coerentă cu obiectivele de politică ale UE. Această opțiune prezintă avantajul de a combina un angajament european cu acțiuni la nivel național, pe baza unui angajament politic puternic de a aborda provocarea nivelului scăzut de competențe al populației în vârstă de muncă, stabilind un cadru cuprinzător și sistematic pentru parcursuri de sporire a nivelului de competențe și oferind statelor membre în același timp flexibilitate în ceea ce privește definirea modalităților de punere în aplicare.

Pe baza unor modele de creștere macroeconomice, Cedefop a estimat impactul potențial al unui nivel mai ridicat de competențe asupra creșterii PIB-ului pe cap de locuitor, utilizând date de piață observate (PIB/PIB pe cap de locuitor) și alte variabile macroeconomice relevante, provenite din baza de date AMECO a Comisiei Europene și din baza de date „Total Economy” a organizației Conference Board. Estimarea arată că o creștere cu un punct procentual a competențelor intermediare în rândul populației adulte (nivelurile ISCED 3-4) ar putea spori rata de creștere a PIB-ului pe cap de locuitor cu 0,99 puncte procentuale. Utilizând aceste dovezi empirice, Cedefop a simulat creșterea producției pe termen lung, bazată pe un nivel mai ridicat de competențe. Această simulare arată că, în comparație cu scenariul de referință al Cedefop privind scăderea ponderii adulților cu un nivel scăzut de competențe, o reducere suplimentară (de 4 puncte procentuale) a ponderii persoanelor slab calificate în rândul populației adulte ar conduce la o creștere a PIB-ului anual al UE de aproximativ 350 de miliarde EUR.

•Drepturile fundamentale

Unul dintre obiectivele de dezvoltare durabilă ale Organizației Națiunilor Unite (2015) constă în a asigura faptul că toți tinerii și o pondere substanțială a adulților, atât bărbați, cât și femei, vor stăpâni scrierea, citirea și calculul până în 2030.

Articolul 14 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene prevede că orice persoană are dreptul la educație, precum și la accesul la formare profesională și formare continuă. În ciuda acestui drept universal, un procent semnificativ din populația UE nu petrece suficient timp în sistemul formal de educație și formare pentru a dobândi un nivel minim de competențe, iar accesul la oportunități de învățare după încheierea școlii nu este distribuit echitabil între cetățenii UE. Prezenta propunere urmărește să promoveze o mai mare echitate, oferind adulților slab calificați posibilitatea de a dobândi un nivel minim de competențe de bază și de a obține o calificare oficială.

În Uniunea Europeană, dreptul la protecția datelor cu caracter personal este garantat în temeiul articolului 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Ori de câte ori măsurile prevăzute în prezenta recomandare implică prelucrarea datelor cu caracter personal, acestea se efectuează în conformitate cu legislația UE privind protecția datelor cu caracter personal, în special cu Directiva 95/46/CE privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date și cu măsurile naționale de punere în aplicare a acesteia, precum și cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date.

Directiva 95/46/CE va fi înlocuită prin Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date (Regulamentul general privind protecția datelor), care se aplică începând cu 25 mai 2018.

4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

Punerea în aplicare cu succes a recomandării propuse va necesita o finanțare corespunzătoare și adecvată. În timp ce păstrează coerența cu angajamentele asumate de statele membre în temeiul Pactului de stabilitate și de creștere, recomandarea va avea implicații asupra resurselor la nivel național. Utilizarea sprijinului financiar acordat de UE, inclusiv prin potențiala realocare a programelor FSE, este încurajată.

Recomandarea oferă statelor membre o marjă largă de flexibilitate în ceea ce privește modalitățile de punere în aplicare și grupurile-țintă prioritare, ceea ce înseamnă că nu se poate efectua o estimare la nivelul UE a costurilor de punere în aplicare a garanției. Cu toate acestea, au fost elaborate o serie de scenarii cu ajutorul unor variabile-cheie (numărul de persoane care vor beneficia de garanția de competențe și costul pentru fiecare persoană al intervenției). Aceste scenarii oferă o indicație cu privire la gama largă de costuri care pot fi preconizate. Mai multe informații sunt prezentate în secțiunea 3.4 din anexa tehnică 1 la documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește Comunicarea privind o nouă agendă pentru competențe în Europa.