Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind cererea Uniunii Europene de modificare a apendicelui III la Convenția privind comerțul internațional cu specii sălbatice de faună şi floră pe cale de dispariție (CITES) /* COM/2012/044 final - 2012/0020 (NLE) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Rechinul scrumbiilor (Lamna nasus) este răspândit în întregul Atlantic de Nord și într-o porțiune lată care face înconjurul emisferei sudice. Lamna nasus este o specie activă, cu sânge cald, care are o creștere lentă, o maturizare târzie și o durată de viață lungă și care produce numai un număr mic de pui. Această specie intră în categoria FAO a celor mai vulnerabile specii acvatice cu cea mai scăzută productivitate. Evaluările stocului din Atlantic indică un declin istoric și recent foarte pronunțat. Exploatarea stocurilor din alte oceane ale emisferei sudice este în mare parte negestionată și este puțin probabil să fie sustenabilă. Această specie este deosebit de vulnerabilă la pescuitul excesiv. Lamna nasus este foarte vulnerabil la presiunea exercitată de pescuit, ca urmare a productivității sale scăzute. Această specie a cunoscut un declin accentuat în Atlanticul de Nord în cursul ultimelor decenii, mai ales în Atlanticul de Nord-Est, ceea ce a determinat UE să interzică pescuitul acestei specii. Această interdicție se aplică navelor UE, precum și navelor sub pavilion străin care își desfășoară activitatea în apele UE. Pescuitul rechinului scrumbiilor este, de asemenea, interzis în Oceanul Atlantic de Nord-Est printr-o decizie a Comisiei pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC). Pescuitul se practică în continuare în Atlanticul de Nord-Vest, precum și în emisfera sudică. Cu excepția NEAFC, în prezent nu există nicio măsură sau foarte puține măsuri adoptate în cadrul organizațiile regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) privind gestionarea și conservarea rechinului scrumbiilor, iar informațiile cu privire la legislația națională în vigoare în alte state din aria de răspândire sunt limitate. De asemenea, se estimează că un număr mare de capturi de rechin al scrumbiilor rămâne neraportat. În acest context, UE a propus în 2007 și 2010 ca rechinul scrumbiilor să fie inclus în apendicele II la Convenția CITES. Aceste propuneri au fost aprobate de o majoritate a părților la CITES, dar nu au atins pragul de 2/3 necesar pentru adoptarea lor. De asemenea, UE a făcut o propunere de interzicere a pescuitului în cadrul Comisiei Internaţionale pentru Conservarea Tonului din Oceanul Atlantic (ICCAT) în 2009 și 2010, dar aceasta a fost respinsă. Datele disponibile cu privire la amploarea comerțului internațional cu rechinul scrumbiilor și impactul acestuia asupra statutului speciei sunt limitate. Într-adevăr, în prezent nu există date specifice convenite la nivel internațional în ceea ce privește exemplarele de rechin al scrumbiilor, care să permită cuantificarea volumului comerțului internațional cu această specie. Cu toate acestea, există indicii clare că părți sau produse derivate din rechin al scrumbiilor intră în comerțul internațional și că există o piață internațională importantă pentru produse precum carnea sau înotătoarele. Se crede că Uniunea Europeană este una dintre principalele piețe pentru exemplarele de rechin al scrumbiilor și are, prin urmare, o responsabilitate esențială pentru asigurarea faptului că astfel de schimburi comerciale sunt sustenabile. Pentru a evalua impactul comerțului internațional asupra conservării speciei sunt necesare date cu privire la comerțul internațional cu rechinul scrumbiilor. Colectarea de date privind comerțul internațional necesită o cooperare pe plan internațional. Cea mai bună modalitate de a asigura o astfel de cooperare este ca statele membre UE să includă specia în apendicele III la CITES. Această măsură este în deplină conformitate cu planul de acțiune al Uniunii Europene cu privire la rechini adoptat de Comisie în 2009. Conform articolului XVI din convenție, orice parte poate să prezinte secretariatului în orice moment o listă de specii pentru includerea în apendicele III. Orice modificare a apendicelui III intră în vigoare în mod automat la 90 de zile după ce secretariatul a comunicat părților cererea. Efectul includerii unei specii în apendicele III este că orice export de rechin al scrumbiilor din UE ar trebui să fie însoțit de un permis de export care să ateste legalitatea capturii. Alte tipuri de comerț (export către UE, sau comerț între părți care nu sunt membre UE) ar necesita ca un certificat de origine să fie prezentat de țara exportatoare. Includerea pe lista din apendicele III ar furniza tuturor părților la CITES (cel puțin) date privind originea și cantitatea exemplarelor comercializate; acest lucru va îmbunătăți baza de cunoștințe privind factorii care afectează conservarea rechinului scrumbiilor în vederea posibilelor măsuri de conservare și/sau comerț pe care statele sau organizațiile internaționale ar dori să le ia în viitor. Includerea pe lista din apendicele III ar garanta că părțile la CITES ar acorda o atenție deosebită condițiilor de pescuit și de comercializare a exemplarelor de rechin al scrumbiilor și ar putea încuraja adoptarea de măsuri de conservare, în cazurile în care astfel de măsuri nu există încă, pentru a asigura exploatarea sustenabilă. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Propunerea de a include rechinul scrumbiilor în apendicele III la CITES a fost discutată în repetate rânduri cu statele membre ale UE la reuniunile Comitetului UE pentru comerțul cu specii ale florei și faunei sălbatice, la 11 iunie 2010, 15 septembrie 2010, 6 decembrie 2010, 22 martie 2011 și 26 iulie 2011. În acest comitet s-a exprimat un sprijin larg în favoarea includerii rechinul scrumbiilor în apendicele III la CITES. De asemenea, părțile la CITES au fost informate printr-o scrisoare trimisă la 27 mai 2011 despre posibila intenție a UE de a include rechinul scrumbiilor în apendicele III la CITES. Cu excepția Japoniei și a Chinei (care contestă tratarea speciilor marine în cadrul CITES), observațiile transmise Comisiei Europene au fost mai degrabă de sprijin (în special din partea SUA, a Noii Zeelande, a Turciei, a Croației și a Muntenegru, în timp ce Australia a indicat faptul că această includere ar putea periclita șansa de reușită a unei viitoare propuneri de includere în apendicele II la CITES). Consecințele includerii ar fi limitate în ceea ce privește costurile socio-economice și administrative: aceasta ar necesita ca statele membre ale UE care exportă rechinul scrumbiilor să furnizeze un permis de export care să ateste că peștii au fost capturați în mod legal. Având în vedere că pescuitul de rechin al scrumbiilor este interzis în marea majoritate a apelor UE, este probabil că volumul vizat ar fi limitat. Alte țări care comercializează rechinul scrumbiilor ar trebui să emită un certificat de origine. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Convenția CITES este pusă în aplicare în UE prin Regulamentul (CE) nr. 338/97 al Consiliului din 9 decembrie 1996 privind protecția speciilor faunei și florei sălbatice prin controlul comerțului cu acestea[1]. Includerea rechinului scrumbiilor în apendicele III la CITES va conduce la includerea acestei specii în anexa C la Regulamentul (CE) nr. 338/97 al Consiliului, care se aplică începând cu data intrării în vigoare a includerii în apendicele III la convenție. Deoarece acest lucru va avea un impact atât asupra politicilor UE de mediu, cât și asupra celor din domeniul comerțului, temeiul juridic material pentru decizia Consiliului trebuie să fie articolul 192 alineatul (1) și articolul 207 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Temeiul juridic procedural trebuie să fie articolul 218 alineatul (9), deoarece această decizie se referă la stabilirea unei poziții UE cu privire la modificarea unei anexe la Convenția CITES care are efecte juridice. 2012/0020 (NLE) Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind cererea Uniunii Europene de modificare a apendicelui III la Convenția privind comerțul internațional cu specii sălbatice de faună şi floră pe cale de dispariție (CITES) CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1) și articolul 207, coroborate cu articolul 218 alineatul (9), având în vedere propunerea Comisiei Europene, întrucât: (1) Convenția privind comerțul internațional cu specii sălbatice de faună și floră pe cale de dispariție (CITES) este pusă în aplicare în Uniunea Europeană (denumită în continuare: UE) prin Regulamentul (CE) nr. 338/97 al Consiliului din 9 decembrie 1996[2]. (2) Specia Lamna nasus este foarte vulnerabilă la presiunea exercitată de pescuit, ca urmare a productivității sale scăzute. Această specie a cunoscut un declin accentuat în Atlanticul de Nord în cursul ultimelor decenii, mai ales în Atlanticul de Nord-Est, ceea ce a determinat UE să interzică pescuitul acestei specii. Această interdicție se aplică navelor UE, precum și navelor sub pavilion străin care își desfășoară activitatea în apele UE. Exploatarea stocurilor din alte oceane ale emisferei sudice este în mare parte negestionată și este puțin probabil să fie sustenabilă. (3) Uniunea a propus, în cadrul a CITES CoP14 (2007) și CoP15 (2010), includerea speciei în apendicele II la CITES, deoarece a considerat că aceasta poate deveni amenințată cu dispariția la nivel mondial în cazul în care comerțul internațional nu este supus unei reglementări stricte pentru a evita o exploatare incompatibilă cu supraviețuirea sa. Aceste propuneri nu au atins pragurile de 2/3 din părțile la CITES, care sunt prevăzute în Convenția CITES pentru adoptarea lor. Întrucât nu există nicio dovadă a refacerii speciei și în absența unui regim internațional destinat să asigure gestionarea și conservarea acesteia în întreaga sa arie de răspândire, sunt necesare acțiuni suplimentare din partea Uniunii pentru a proteja specia. (4) Se estimează că schimburile comerciale internaționale au jucat un rol major în stimularea exploatării excesive a rechinul scrumbiilor. În prezent, nu există date specifice convenite la nivel internațional privind comerțul cu exemplare de rechin al scrumbiilor, iar colectarea acestor date comerciale este necesară pentru a evalua impactul comerțului internațional asupra conservării speciei. Cu scopul de a încuraja cooperarea internațională pentru controlul comerțului cu exemplare din specia Lamna nasus și o mai bună protecție a speciei, aceasta trebuie să fie inclusă în apendicele III la Convenția CITES de către toate statele membre. (5) Conform articolului XVI din Convenția CITES, o modificare a apendicelui III intră în vigoare în mod automat la 90 de zile după ce secretariatul a comunicat părților cererea. Această modificare a apendicelor la Convenție va afecta legislația Uniunii în cauză, deoarece orice export de rechin al scrumbiilor din Uniune ar trebui să fie însoțit de un permis de export care să ateste legalitatea capturii. Alte tipuri de comerț (export către UE, sau comerț între părți care nu sunt membre UE) ar necesita prezentarea unui certificat de origine de către țara exportatoare. (6) Deoarece așa-numitul amendament de la Gaborone la Convenția CITES nu a intrat în vigoare, Uniunea nu este încă parte la Convenție. (7) În consecință, o decizie a Uniunii de a include Lamna nasus în apendicele III la Convenția CITES trebuie să fie exprimată de statele membre, acționând împreună în interesul Uniunii, într-un mod care să fie conform cu cerința unității în reprezentarea pe plan extern a Uniunii. (8) Cererea comună de includere a Lamna nasus în apendicele III la Convenția CITES trebuie, prin urmare, să fie transmisă secretariatului CITES de către statul membru care deține președinția Consiliului Uniunii Europene, acționând în calitate de reprezentant al statelor membre. ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Statele membre, acționând în interesul Uniunii Europene, prezintă împreună secretariatului CITES o cerere de includere a speciei Lamna nasus în apendicele III la Convenția CITES. Cererea comună se transmite secretariatului CITES de către statul membru care deține președinția Consiliului Uniunii Europene, după cum este prevăzut în anexa la această decizie. Articolul 2 Prezenta decizie se adresează statelor membre. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu, Președintele ANEXĂ Cerere [a statului membru care deține președinția Consiliului Uniunii Europene] în numele statelor membre ale UE către secretariatul CITES de includere a Lamna nasus în apendicele III la Convenția CITES. În conformitate cu articolul XVI alineatul (1) din convenție și în urma consultării cu alte părți la CITES interesate, [statul membru care deține președinția Consiliului Uniunii Europene] solicită includerea speciei Lamna nasus în apendicele III la Convenție. Secretariatul este, prin urmare, invitat să includă în apendicele III la Convenția CITES pentru cele 27 de state membre ale UE (Belgia, Bulgaria, Republica Cehă, Danemarca, Germania, Estonia, Irlanda, Grecia, Spania, Franța, Italia, Cipru, Letonia, Lituania, Luxemburg, Ungaria, Malta, Țările de Jos, Austria, Polonia, Portugalia, România, Slovenia, Slovacia, Finlanda, Suedia, Regatul Unit), specia indicată mai jos: FAUNĂ Chondrichthyes (subclasa: Elasmobranchii) Lamniformes Lamnidae Lamna nasus (Bonnaterre, 1788) Figura 1. Rechinul scrumbiilor Lamna nasus (Sursă: Fișă FAO de identificare a speciei) Anexa 1 conține o prezentare generală a măsurilor adoptate de Uniunea Europeană pentru a pune în aplicare recomandările cuprinse în Rezoluția Conf. 9.25 (Rev. CoP15). Cu deosebită considerație, Anexa 1 Măsuri adoptate de Uniunea Europeană pentru a pune în aplicare recomandările cuprinse în Rezoluția Conf. 9.25 (Rev. CoP15) – Reglementări interne ale UE aplicabile gestionării și conservării rechinului scrumbiilor, precum și comerțului cu această specie Reglementările interne ale UE care împiedică sau restricționează exploatarea rechinului scrumbiilor și care controlează comerțul în vederea conservării acestei specii sunt următoarele: · Regulamentul (UE) nr. 57/2011 al Consiliului din 18 ianuarie 2011 interzice pescuitul de rechin al scrumbiilor[3]. Această interdicție se aplică navelor UE, precum și navelor sub pavilion străin care își desfășoară activitatea în apele UE; · Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului din 20 noiembrie 2009 stabilește măsurile privind controlul, asigurarea respectării normelor și sancțiunile pentru încălcări ale normelor politicii comune a UE în domeniul pescuitului[4]. Acest regulament se aplică rechinului scrumbiilor, precum și tuturor celorlalte specii care fac obiectul politicii comune a UE în domeniul pescuitului; · Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008[5] stabilește normele aplicabile importurilor de produse piscicole în UE. În plus, Comisia pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC) a convenit la reuniunea sa anuală din noiembrie 2010 să interzică pescuitul direcționat de rechin al scrumbiilor în 2011 în zona sa de reglementare. Regulamentele Uniunii Europene sunt direct aplicabile în toate statele membre ale Uniunii Europene. [1] JO L 61, 3.3.1997, p. 1. [2] JO L 61, 3.3.1997, p. 1. [3] A se vedea linkul anexat pentru a accesa Regulamentul http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:024:0001:0125:RO:PDF rechinul scrumbiilor este reglementat de articolul 5 alineatul (1), coroborat cu anexa IA, pagina 29, și cu articolul 8 alineatul (1) litera (e). [4] A se vedea linkul anexat pentru a accesa Regulamentul http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2009:343:0001:0050:RO:PDF [5] A se vedea linkul anexat pentru a accesa Regulamentul http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2008:286:0001:0032:RO:PDF