Rezumat

Activitatea de monitorizare desfășurată de Comisia Europeană în 2010 a fost relativ intensă, ca urmare a numărului fără precedent de anchete inițiate în 2009, în contextul crizei economice globale.

A fost acordată asistență individuală mai multor sectoare din UE implicate în astfel de anchete și a fost necesar un număr mare de intervenții pentru a împiedica restricționarea nemotivată a accesului UE la piețele străine prin măsuri nejustificate. În contextul crizei, exportatorii din UE s-au confruntat cu măsuri de apărare comercială utilizate uneori pentru a proteja de concurența străină industria națională a țării importatoare.

Intervențiile UE au fost pozitive, întrucât multe anchete nu determinat impunerea de măsuri și, la sfârșitul anului 2010, numărul măsurilor în vigoare împotriva UE a înregistrat cel mai scăzut nivel atins de mulți ani. Astfel, intervențiile Comisiei au avut, de multe ori, rezultate pozitive, ceea ce este încurajator.

Din păcate, nu toate problemele au putut fi soluționate. În 2010 numărul anchetelor noi a rămas relativ mare, cu un grad mai ridicat de complexitate. În plus, în ciuda anumitor îmbunătățiri, continuă să existe unele puncte slabe identificate în rapoartele anterioare, precum standarde scăzute privind inițierea și anchetele, lipsa transparenței și utilizarea necorespunzătoare a instrumentului de salvgardare.

Comisia a elaborat noi instrumente pentru a sprijini industriile din UE – a fost publicat un ghid pentru exportatorii din UE și a fost creat un site internet nou și mai ușor de utilizat - și va continua să susțină cauza unei utilizări mai prudente și disciplinate a instrumentelor de apărare comercială, în scopul de a promova un comerț liber și echitabil la nivel mondial.

INTRODUCERE

Rapoartele din anii trecuți au subliniat intensificarea utilizării apărării comerciale de către țările terțe de la declanșarea crizei economice mondiale. În consecință, în 2009 s-a înregistrat o creștere fără precedent a numărului de noi măsuri impuse și de noi anchete, în special de salvgardare. Au existat temeri că noile anchete vor avea ca rezultat și mai multe măsuri noi în 2010. Această tendință a fost considerată preocupantă, deoarece a arătat că diferite guverne recurgeau foarte frecvent la măsuri de apărare comercială pentru a-și proteja industria națională de concurența străină.

Prin urmare, Comisia a fost nevoită să își intensifice intervențiile și asistența acordată exportatorilor din UE vizați. Au fost, de asemenea, necesare o serie de intervenții politice pentru a evita abaterile de la aplicarea strictă a normelor relevante. După cum se explică în continuare în prezentul raport, aceste eforturi nu au fost în zadar. Într-adevăr, multe dintre anchetele inițiate în 2009 – adesea fără un temei solid – în final nu au avut ca rezultat măsuri și, la sfârșitul anului 2010, numărul măsurilor în vigoare împotriva UE a înregistrat cel mai scăzut nivel atins de mulți ani.

În ciuda acestei evoluții foarte importante, numărul noilor anchete antidumping s-a menținut ridicat în 2010, iar problemele identificate în trecut (lipsa transparenței, standarde scăzute privind inițierea anchetelor și utilizarea necorespunzătoare a instrumentelor) persistă. Chiar dacă unele țări și-au îmbunătățit standardele, este un fapt îngrijorător că altele se îndreaptă în direcția opusă, îndepărtându-se de acestea în mod evident.

Prezentul raport descrie tendințele generale, problemele identificate și îmbunătățirile înregistrate. De asemenea, raportul oferă în anexă o analiză detaliată a tendințelor și a cazurilor specifice pentru cei mai importanți utilizatori ai instrumentului.

TENDINțE GENERALE

Chiar dacă numărul de noi anchete a scăzut în 2010 față de 2009, aceasta a rămas semnificativ, iar gradul de complexitate al noilor cazuri a crescut. Numărul de noi anchete a scăzut de la 45 în 2009 la 39 în 2010, în special ca urmare a unei reduceri considerabile a numărului anchetelor de salvgardare inițiate (de la 31 la 18), care fusese extrem de ridicat în 2009. Ca urmare a naturii erga omnes a anchetelor de salvgardare, nu toate acestea afectează exporturile UE. În schimb, numărul de noi anchete antidumping a crescut de la 13 în 2009 la 20 în 2010. Trecerea de la măsuri de salvgardare la măsuri antidumping constituie o schimbare pozitivă, întrucât măsurile antidumping vizează exclusiv practicile comerciale neloiale având o origine specifică, în timp ce măsurile de salvgardare afectează importurile indiferent de condițiile comerciale și de originea acestora. Numărul de noi anchete privind măsuri compensatorii nu s-a schimbat.

În 2010 au fost impuse 15 noi măsuri , față de 33 în 2009. Dintre cele 12 țări care au impus măsuri asupra UE în 2010, China a fost țara care a impus cel mai mare număr de măsuri (20% din total). Față de anul precedent, numărul de noi măsuri de salvgardare și de noi măsuri antidumping a scăzut de la 15 la 7 și, respectiv, de la 18 la 8. La fel ca în 2008 și 2009, în 2010 nu a fost impusă nicio nouă măsură compensatorie.

La sfârșitul anului 2010 existau 123 de măsuri în vigoare împotriva UE (per ansamblu sau împotriva unor state membre individuale), acesta fiind cel mai scăzut nivel atins de mulți ani. În 2009 existau 136 de măsuri în vigoare, față de numărul maxim de 185 înregistrat în 2004. Acesta este un progres important, în special având în vedere că în 2009 au fost inițiate un număr semnificativ de noi anchete (45) și că se estima că multe dintre ele vor determina instituirea unor noi măsuri în anul următor. Chiar dacă aceasta reprezintă o tendință încurajatoare, trebuie menționat că multe dintre noile anchete nu erau nici suficient fundamentate, nici justificate din punct de vedere juridic și, prin urmare, nu au fost deschise. Chiar dacă nu au fost impuse măsuri, anchetele au perturbat fluxurile comerciale prin crearea unui mediu de afaceri nesigur și au creat o presiune suplimentară nemotivată asupra întreprinderilor care suportau deja consecințele crizei economice.

Antidumpingul continuă să fie cel mai utilizat instrument (88 de măsuri față de 93 în 2009), urmat de salvgardare (cu 30 de măsuri față de 37 în 2009) și antisubvenție (4 măsuri față de 6 în 2009). SUA rămâne statul cu cele mai multe măsuri în vigoare împotriva UE în 2010 (24 de măsuri în vigoare), deși în ultimii doi ani nu au fost introduse măsuri noi. China (14 măsuri în vigoare), care a fost deosebit de activă în 2010, a avansat de pe poziția a treia pe poziția a doua, confirmând tendința înregistrată în rapoartele anterioare. India și Turcia împart locul al treilea (13 măsuri în vigoare). Alți utilizatori importanți sunt Brazilia, Argentina și Mexic (9 și 5 măsuri în vigoare).

PROBLEME ACTUALE

Intervențiile Comisiei au contribuit la închiderea unora dintre anchetele nefundamentate inițiate în 2009 sub presiunea crizei comerciale mondiale. De asemenea, intervențiile Comisiei au contribuit la obținerea unor concluzii mai favorabile exportatorilor UE în anumite cazuri individuale. Cu toate acestea, problemele identificate în trecut persistă, în 2010 fiind identificate și mai multe astfel de probleme, cum ar fi neaplicarea constatărilor Grupului special al OMC, utilizarea necorespunzătoare a instrumentelor și utilizarea excesivă a măsurilor de salvgardare.

Neîndeplinirea obligațiilor OMC

În două dispute OMC (DS294 și DS350), UE a reușit să demonstreze că un număr mare de taxe antidumping în vigoare instituite de SUA împotriva exporturilor din UE sunt fie create, fie majorate în mod nejustificat ca urmare a practicii reducerii la zero („ zeroing ”). SUA a renunțat la practica reducerii la zero pentru compararea mediilor ponderate în cadrul noilor anchete, dar, inițial, a refuzat să modifice această practică în cadrul reexaminărilor, care determină colectarea celor mai multe taxe. Pentru a îndeplini obligațiile OMC, SUA ar trebui să-și modifice metodele de reexaminare și să recalculeze marjele de dumping pentru o serie de măsuri individuale, precum și să ramburseze taxele în plus colectate după expirarea termenului de implementare.

În ciuda condamnărilor reiterate de organismele competente ale OMC și a dovezilor evidente prezentate, SUA nu și-a îndeplinit până acum obligațiile internaționale. Ca un semnal pozitiv al eforturilor de aplicare a hotărârilor OMC relevante, la 28 decembrie 2010 SUA a publicat o propunere privind o nouă metodologie pentru eliminarea reducerii la zero din reexaminări. Metodologia propusă rămâne însă neclară în ceea ce privește calendarul modificărilor. În plus, SUA refuză deocamdată să ramburseze taxele în plus colectate după sfârșitul perioadei de punere în aplicare în ambele dispute OMC. Dacă SUA nu își respectă obligațiile, la data de 15 septembrie 2011 urmează ca un arbitru să indice posibile sancțiuni. În altă dispută (TKAST), SUA a refuzat să corecteze o eroare aritmetică și să revoce măsura antidumping.

Utilizarea necorespunzătoare a instrumentelor

După cum s-a menționat deja în raportul anual de anul trecut, în urma impunerii unor măsuri antidumping de către Comisia Europeană, țara vizată de aceste măsuri a inițiat anchete privind produse similare. Această tendință a continuat în 2010, de această dată și în legătură cu alegerea instrumentului sau a criteriilor utilizate pentru impunerea măsurilor. Într-adevăr, UE s-a confruntat cu o anchetă privind impunerea unor măsuri compensatorii, precum și, în cadrul altei anchete, cu impunerea unor măsuri în temeiul riscului de prejudiciu, la scurt timp după ce utilizase același instrument/aceleași criterii împotriva aceleiași țări. În toate aceste cazuri, este foarte dificil să se considere că este vorba despre o simplă coincidență.

În plus, caracteristicile acestor cazuri sunt întotdeauna similare: standarde foarte scăzute privind inițierea (de multe ori lipsind, de asemenea, transparența din cauza utilizării abuzive a normelor de confidențialitate) și absența elementelor de probă privind prejudiciul. Comisia intervine în mod activ în astfel de situații și este hotărâtă să analizeze și mai atent conformitatea acestor investigații cu normele OMC.

Utilizarea abuzivă a normelor de confidențialitate

În cadrul anchetelor în domeniul apărării comerciale, comunicarea de detalii insuficiente privind informațiile furnizate cu titlu confidențial reprezintă o problemă recurentă, regretabilă în special pentru că lipsește persoanele interesate de dreptul lor legitim la apărare. Deși normele de confidențialitate sunt necesare pentru a proteja interesele părților cooperante, aceste norme sunt foarte adesea utilizate în mod abuziv, astfel încât, deseori, versiunile publice ale cererilor și/sau ale avizelor privind concluzii preliminare sau definitive nu permit o înțelegere satisfăcătoare a subiectului.

Conform normelor relevante, datele confidențiale ar trebui să facă obiectul unui rezumat pertinent, iar autoritățile de anchetă au rolul de a solicita părților interesate care furnizează informații confidențiale să prezinte astfel de rezumate neconfidențiale. Din nefericire, autoritățile de anchetă din mai multe țări nu respectă această obligație, limitând astfel dreptul la apărare al exportatorilor din UE vizați.

Recurgerea în mod inutil la măsuri de salvgardare

Utilizarea instrumentului de salvgardare practic a explodat în 2009, fenomen care a coincis cu criza economică mondială. Într-adevăr, peste două treimi dintre toate noile anchete inițiate și aproape jumătate din totalul noilor măsuri impuse în cursul anului respectiv au fost măsuri de salvgardare. Această tendință s-a estompat în 2010, ceea ce constituie un semnal foarte pozitiv.

Cu toate acestea, problema recurgerii nemotivate la măsuri de salvgardare continuă să existe. Unele țări au devenit utilizatori intensivi ai instrumentelor și au recurs la măsuri de salvgardare în situații care ar fi justificat mai curând o măsură îndreptată împotriva importurilor dintr-o anumită țară care fac obiectul unui dumping. Deși jurisprudența OMC a subliniat cerințele ridicate necesare pentru a impune măsuri de salvgardare, aceste măsuri sunt încă prea des considerate drept un instrument ușor de utilizat.

Având în vedere natura lor erga omnes (măsurile sunt impuse împotriva tuturor țărilor de origine), ele produc multe daune colaterale. Într-adevăr, și țările exportatoare care nu aduc niciun prejudiciu industriei naționale (de exemplu, deoarece prețurile lor sunt mult mai mari decât cele ale industriei naționale) fac, de asemenea, obiectul măsurilor.

Comisia Europeană a intervenit în multe cazuri pentru a atrage atenția asupra unor lacune ale anchetelor de salvgardare. Drept consecință, în unele cazuri s-au evitat fie măsurile, fie consecințele lor negative asupra exporturilor UE.

PRINCIPALELE REALIZăRI

Rolul Comisiei în contextul acțiunilor țărilor terțe include monitorizarea anchetelor, dar și oferirea de consiliere și asistență exportatorilor europeni vizați. Comisia intervine direct pe lângă autoritățile țărilor terțe atât în cazuri specifice, pentru a sprijini societățile implicate, cât și în legătură cu aspecte sistematice, pentru a îmbunătăți în ansamblu disciplina în rândul partenerilor comerciali. Comisia organizează, de asemenea, seminarii specializate pe tema apărării comerciale pentru funcționari ai țărilor terțe, în scopul de a difuza și încuraja cele mai bune practici la nivelul întregii comunități comerciale.

Cu toate că realizările în aceste domenii nu pot fi întotdeauna măsurate cu ușurință, intervenția Comisiei a dat într-adevăr roade, rezultatul pentru societăți fiind, în mai multe cazuri, mai favorabil decât rezultatul care ar fi fost obținut fără intervenția Comisiei. Dintr-o perspectivă generală, faptul că multe dintre numeroasele anchete inițiate în 2009 nu au avut ca rezultat măsuri poate fi pus, cel puțin parțial, pe seama intervențiilor Comisiei. De asemenea, ar trebui subliniate următoarele realizări:

Povești de succes

Ghidul exportatorilor UE, „fișele informative” și noul site

De multe ori, societățile exportatoare din UE nu știu cum să reacționeze în cazul unor anchete de apărare comercială inițiate de țări terțe. Este însă esențial ca aceste societăți să își cunoască drepturile și obligațiile, pentru a decide dacă să coopereze sau nu în cadrul anchetelor, precum și raportul costuri-beneficii al cooperării. În acest scop, Comisia a publicat în 2011 un ghid al exportatorilor UE și „fișe informative” care sintetizează principalele caracteristici ale practicilor de apărare comercială utilizate de principalii utilizatori ai acestor instrumente împotriva UE.

Ghidul exportatorilor UE explică principalele concepte ale apărării comerciale și etapele procedurale relevante. El oferă recomandări privind modul de a reacționa în cazul anchetelor de apărare comercială inițiate de partenerii comerciali ai UE, prin explicarea drepturilor și obligațiilor exportatorilor, a avantajelor cooperării cu autoritățile de anchetă, precum și a rolului diferitelor părți, inclusiv al Comisiei. Ghidul este disponibil on-line și tradus în toate limbile UE.

De asemenea, Comisia a elaborat „fișe informative” privind principalii utilizatori ai măsurilor de apărare comercială împotriva UE. Acestea prezintă pe scurt pentru fiecare țară denumirea și adresa autorităților de anchetă, calendarul anchetelor, observații cu privire la verificările la fața locului, standardele specifice de anchetă (cum ar fi regula taxei celei mai mici și criteriul interesului public), audierile, reprezentarea legală și orice alte aspecte importante. Aceste fișe informative sunt, de asemenea, disponibile on-line.

În final, trebuie menționat că, în plus, Comisia a creat un site nou și mai ușor de utilizat , unde oricine poate consulta informații de bază cu privire la măsurile de apărare comercială, statistici privind anchetele în derulare și măsurile în vigoare, precum și rapoarte anuale.

Turcia

În trecut, Turcia a fost un utilizator foarte important de măsuri de salvgardare, iar Comisia a intervenit activ pentru a evidenția punctele slabe ale acestor anchete și ale măsurilor aferente. Din cele mai recente evoluții reiese că Turcia utilizează mai puțin măsurile de salvgardare. Cu toate acestea, Comisia continuă să fie vigilentă, deoarece există semnale ale unor noi activități în materie de salvgardare (în special reexaminarea măsurilor de salvgardare existente) în 2011.

Țările din Golf

Raportul anual de anul trecut a menționat inițierea de către Consiliul de Cooperare pentru Statele Arabe din Golf a două anchete de salvgardare privind importurile de hârtie necretată și carton necretat în rulouri și coli și de profile, canale și grinzi de oțel. Comisia a intervenit și a prezentat o declarație oficială pentru a-și exprima îngrijorarea în legătură cu lipsa de transparență și obiectivitate a analizei prejudiciului, precum și cu analiza insuficientă a legăturii de cauzalitate realizată de autoritățile de anchetă în cele două cazuri. Ambele anchete s-au încheiat în 2010 fără a se impune nicio măsură.

Mexic

Reexaminarea efectuată în perspectiva expirării măsurilor de compensare privind carnea de vită, inițiată în iunie 2009, s-a încheiat în decembrie 2010. Comisia a oferit numeroase informații și dovezi care au permis Mexicului să concluzioneze că, în urma reformei Politicii agricole comune, UE a devenit un importator net de carne de vită și, astfel, reapariția prejudiciului este improbabilă în cazul încetării măsurilor.

Canada

Reexaminarea efectuată în perspectiva expirării măsurilor compensatorii privind zahărul rafinat din UE și reexaminarea paralelă efectuată în perspectiva expirării măsurilor antidumping privind importurile de zahăr rafinat din Danemarca, Germania, Țările de Jos și Regatul Unit s-au încheiat în noiembrie 2010. Rezultatul pozitiv s-a datorat numeroaselor informații și elemente de probă furnizate de Comisia Europeană, care au permis Canadei să concluzioneze că, în urma reformei Politicii agricole comune din UE, volumul producției s-a redus și, astfel, reapariția prejudiciului este improbabilă.

Maroc

Marocul a inițiat o nouă anchetă de salvgardare în iulie 2010 privind importurile de covoare țesute la mașină. Industria UE vizată a cooperat cu autoritățile de anchetă, iar Comisia a prezentat informații care au evidențiat absența totală a unei legături de cauzalitate între importurile originare din UE și orice prejudiciu suferit de industria națională respectivă. Ancheta s-a încheiat în noiembrie 2010 fără a fi impuse măsuri, ca urmare a absenței prejudiciului.

Israel

În cursul anului 2010, Comisia a intervenit activ prezentând informații tehnice în cazuri individuale. Totodată, au fost utilizate diferite ocazii pentru a atrage atenția autorităților israeliene la nivel politic înalt asupra deficiențelor persistente relevante pentru toate anchetele privind instrumentele de apărare comercială inițiate de Israel. Prin urmare, două anchete antidumping privind cartoanele ondulate reciclate și hârtia albă au fost încheiate fără instituirea de măsuri, iar ancheta antidumping împotriva importurilor de pelicule extensibile a fost suspendată după ce s-a ajuns la un angajament cu exportatorii din UE. În final, în urma solicitărilor repetate ale Comisiei, Israel a confirmat oficial închiderea anchetei de salvgardare împotriva importurilor de bare de oțel pentru armături de beton.

Ucraina

Recent, Ucraina a devenit foarte activă în ceea ce privește utilizarea măsurilor de salvgardare. Comisia a monitorizat îndeaproape acțiunile sale și i-a solicitat să nu utilizeze instrumentul de salvgardare dacă importurile prejudiciabile provin doar din una sau câteva surse specifice, să prelungească perioada analizată de la un an la trei ani și să ia în calcul în mod corespunzător interesele naționale înainte de a adopta orice măsuri. Ucraina a închis în cele din urmă două cazuri importante de salvgardare fără instituirea de măsuri (feroaliaje și fertilizatori), iar în cazul sticlei flotate a adoptat măsuri definitive doar pentru 10 zile, în plus față de măsurile provizorii.

CONCLUZIE

Activitatea de monitorizare din 2010 a fost puternic afectată de numărul mare de noi anchete inițiate în 2009, când au apărut primele efecte ale crizei economice mondiale. Multe dintre aceste anchete au fost închise fără adoptarea de măsuri în 2010 și, prin urmare, numărul total al măsurilor în vigoare a scăzut. Această tendință pozitivă a fost, de asemenea, rezultatul numeroaselor intervenții ale Comisiei.

Chiar dacă numărul de noi anchete a scăzut în 2010, el a rămas totuși important. În timp ce utilizarea măsurilor de salvgardare a scăzut considerabil, numărul de anchete antidumping a crescut în 2010 și, probabil, va determina un număr mai mare de măsuri în vigoare în 2011.

În ciuda tendințelor favorabile din statistici, activitatea de monitorizare a Comisiei în legătură cu măsurile de apărare comercială luate de țările terțe rămâne crucială, deoarece în 2010 au fost identificate mai multe probleme în ceea ce privește utilizarea acestor instrumente de către unele țări. În consecință, Comisia a intervenit în numeroase cazuri pentru a preveni, în măsura în care acest lucru era posibil, abaterile de la normele OMC. Deseori, aceste eforturi au avut succes iar anchetele au fost închise fără a se lua măsuri sau măsurile luate nu au afectat exporturile UE.

Comisia se declară satisfăcută de buna cooperare stabilită cu statele membre ale UE, cu asociațiile europene de producători și cu societățile implicate, de la caz la caz. În acest context, ghidul exportatorilor UE elaborat de Comisie și noul site reprezintă instrumente utile și importante pentru îmbunătățirea înțelegerii acestui subiect foarte tehnic de către întreprinderile din UE. De asemenea, Comisia continuă să consolideze schimburile cu alte autorități de anchetă în scopul îmbunătățirii standardelor, transparenței și predictibilității utilizării măsurilor de apărare comercială.