RO    RO  
 COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 15.12.2011 
COM(2011) 571 final/2 
  
CORRIGENDUM annule et remplace le document COM(2011)571 final du 20.9.2011 
Concerne: la version roumaine, corrections dans le titre et à la page 3, point 2, troisième paragraphe 
COMUNICARE A COMISIEI C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, 
COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL ȘI COMITETUL REGIUNILOR 
Foaie de parcurs c ătre o Europ ă eficientă din punct de vedere al utiliz ării resurselor 
{SEC(2011) 1067 final} 
{SEC(2011) 1068 final} 
 
 
RO 2   RO CUPRINS 
1. Provoc ări și oportunit ăți pentru Europa ....................................................................... 3 
2. Eficientizarea Europei din punc t de vedere al resurselor............................................. 4 
3. Transformarea economiei............................................................................................. 5 3.1. Consumul și producția sustenabile............................................................................... 6 
3.2. Transformarea de șeurilor în resurse............................................................................. 8 
3.3. Sprijinirea cercet ării și a inovării ............................................................................... 10 
3.4. Subven țiile dăunătoare mediului și stabilirea corect ă a prețurilor............................. 11 
4. Capitalul natural și serviciile ecosistemice ................................................................ 13 
4.1. Servicii ecosistemice.................................................................................................. 13 4.2. Biodiversitate ............................................................................................................ . 14 
4.3. Minerale și metale...................................................................................................... 15 
4.4. Ap ă............................................................................................................................. 15  
4.5. Aer....................................................................................................................... ....... 16 
4.6. Terenuri și soluri ........................................................................................................ 17 
4.7. Resursele marine ........................................................................................................ 18  
5. Sectoare cheie............................................................................................................. 2 0 
5.1. Abordarea problemei alimentare................................................................................ 20 5.2. Îmbun ătățirea clădirilor.............................................................................................. 21 
5.3. Asigurarea mobilit ății eficiente.................................................................................. 22 
6. Guvernan ță și monitorizare........................................................................................ 22 
6.1. Noi modalit ăți de acțiune privind eficien ța resurselor ............................................... 23 
6.2. Sprijinirea eficien ței resurselor la nivel interna țional ................................................ 25 
6.3. Îmbun ătățirea beneficiilor provenind din m ăsurile de mediu ale UE ........................ 26 
7. Concluzie................................................................................................................... . 27 
Anexă: Utilizarea eficient ă a resurselor –Interconexiunile între sectoare și resurse, precum 
și 
inițiativele politice ale UE....................................................................................................... . 28 
 
RO 3   RO 1. PROVOCĂRI șI OPORTUNIT ĂțI PENTRU EUROPA  
Timp de multe decenii Europa s-a bucurat de cre șterea prosperit ății și a bunăstării, pe baza 
utilizării intensive a resurselor. Ast ăzi însă, se confrunt ă cu dubla provocare a stimul ării 
creșterii necesare pentru a asigura locurile de munc ă și bunăstarea pentru cet ățenii săi și cea a 
asigurării unui viitor sustenabil prin calitatea cre șterii. Pentru a aborda aceste provoc ări și 
pentru a le transforma în oportunit ăți, economia noastr ă va avea nevoie de o transformare 
fundamental ă în decursul unei genera ții – a sistemelor energetic, i ndustrial, agricol, de pescuit 
și de transporturi, precum și a comportamentului produc ătorilor și consumatorilor. Preg ătirea 
acestei transform ări în timp util și în mod previzibil și controlat ne va permite s ă dezvoltăm în 
continuare prosperitatea și bunăstarea, în acela și timp reducând volumul și impactul utiliz ării 
resurselor.  
Pe parcursul secolului al XX-lea, consumul mond ial de combustibili fosili a crescut de 12 ori, 
iar extrac ția de resurse materiale a crescut de 34 de ori. În prezent,  în UE se utilizeaz ă 16 tone 
de materiale pe persoan ă în fiecare an, dintre care 6 tone sunt risipite, jum ătate dintre acestea 
ajungând la depozitele de de șeuri. Tendin țele arată, cu toate acestea, c ă epoca resurselor în 
cantități suficiente și ieftine a luat sfâr șit. Întreprinderile se confrunt ă cu costuri mai ridicate 
pentru materiile prime esen țiale și minerale, raritatea acestora și volatilitatea pre țurilor având 
efecte negative asupra economiei. Sursele de minereuri, metale și energie, precum și stocurile 
de pește, lemn, ap ă, solurile fertile, aerul curat, biom asa, biodiversitatea sunt supuse unor 
presiuni, la care este supus ă și stabilitatea sistemului climatic . În timp ce cererea de alimente, 
furaje și fibre ar putea cre ște cu 70% pân ă în 2050, 60% din ecosistemele majore ale lumii 
care contribuie la producerea acestor resurse sunt deja degradate sau sunt  utilizate într-un mod 
nesustenabil. Dac ă vom continua s ă utilizăm resursele în ritmul actual, pân ă în anul 2050 vom 
avea nevoie, în total, de echivalentul a mai mult de dou ă planete, iar aspira țiile multora c ătre o 
calitate mai bun ă a vieții nu se vor îndeplini. 
Sistemul nostru economic înc ă încurajeaz ă utilizarea ineficient ă a resurselor prin fixarea 
prețurilor unora dintre acestea su b costurile reale. Consiliu l mondial de afaceri privind 
dezvoltarea continu ă (World Business Council for Sustainable Development ) estimeaz ă că, 
până în 2050, vom avea nevoie de o cre ștere de 4- 10 ori a eficien ței utilizării resurselor, cu 
ameliorări semnificative necesare pân ă în 2020. Unele întreprinderi dinamice au recunoscut 
avantajele unei utiliz ări mai productive a resurselor, cu toate acestea, multe  întreprinderi și 
consumatori nu au realizat înc ă amploarea și urgența transform ărilor necesare. Promovarea 
utilizării eficiente a resurselor prezint ă multe avantaje economice și ar trebui s ă contribuie la 
ameliorarea competitivit ății și a profitabilit ății. Prin urmare, aceasta face parte din agenda UE 
de promovare a competitivit ății globale. Aceasta contribuie, de asemenea, la asigurarea unei 
recuperări sustenabile de pe urma crizei economice și poate stimula ocuparea locurilor de 
muncă.  
Transformarea va necesita un cadru politic care s ă creeze un mediu în care inovarea și 
utilizarea eficient ă a resurselor sunt recomp ensate, creare a de oportunit ăți economice și 
îmbunătățirea siguran ței surselor de aprovizionare prin  reproiectarea de produse, prin 
gestionarea sustenabil ă a resurselor de mediu, printr-un mai amplu proces de reutilizare, 
reciclare, prin substituire a materialelor și economii de resurse. Decuplarea cre șterii 
economice de utilizarea resurselor și deblocarea acestor noi surse de cre ștere economic ă 
necesită mai mult ă consecven ță și integrare în politicile care ne determin ă economia și 
stilurile noastre de via ță. Acțiunea privind schimb ările climatice a ocupat deja un loc de frunte 
în procesul de decuplare a cre șterii de utilizarea carbonului. 
 
RO 4   RO Strategia Europa 2020 și inițiativa emblematic ă intitulată „O Europ ă eficientă din punctul de 
vedere al utiliz ării resurselor”1 au plasat UE pe calea acestei transform ări. Inițiativa 
emblematic ă a solicitat o foaie de parcurs „pentr u a defini obiective pe termen mediu și lung 
și mijloacele necesare pentru r ealizarea acestora”. Aceast ă foaie de parcurs valorific ă și 
completeaz ă alte inițiative din cadrul ini țiativei emblematice, în special realiz ările politice în 
direcția unei economii cu emisii sc ăzute de carbon și ține seamă de progresul realizat în ceea 
ce privește Strategia tematic ă privind utilizarea sustenabil ă a resurselor naturale din 20052 și 
în ceea ce prive ște Strategia UE de dezvoltarea durabil ă. Foaia de parcurs ar trebui, de 
asemenea, s ă fie privit ă în contextul eforturilor la nivel mondial în direc ția realizării unei 
tranziții către o economie ecologic ă3. Aceasta se bazeaz ă în mare m ăsură pe o serie de surse 
care nu sunt men ționate în documentul de lucru al serviciilor Comisiei care înso țește prezenta 
comunicare, inclusiv în raportul Agen ției Europene de Mediu privind situa ția și perspectivele 
mediului european. 
2. EFICIENTIZAREA EUROPEI DIN PUNCT DE VEDERE AL RESURSELOR  
Proiectarea foii de parcurs 
Viziunea: Pân ă în anul 2050, economia UE se dezvolt ă într-un mod care s ă respecte 
constrângerile legate de resurse și în cadrul limitelor plan etare, contribuind astfel la 
transformarea economic ă globală. Economia noastr ă este competitiv ă, incluziv ă și oferă 
un nivel de trai ridicat cu un im pact asupra mediului mult mai sc ăzut. Toate resursele 
sunt gestionate sustenabil, de la materii prime la energie, ap ă, aer, terenuri și sol. 
Obiectivele privind schimb ările climatice au fost atinse, iar biodiversitatea și serviciile 
ecosistemice pe care le sprijin ă au fost protejate, valorizate și restabilite în mod 
substanțial. 
Dezvoltarea bazat ă pe utilizarea eficient ă a resurselor reprezint ă calea către aceast ă viziune. 
Ea permite economiei s ă creeze mai mult cu resurse mai pu ține, să furnizeze o valoare mai 
mare cu un input mai redus, s ă utilizeze resursele într-o manier ă sustenabil ă, reducând 
impactul acestora asupra  mediului. În practic ă, aceasta necesit ă ca toate stocurile de resurselor 
naturale de care beneficiaz ă UE sau din care provin rezervele sale globale s ă fie în siguran ță și 
gestionate în limitele randamentului maxim sust enabil. Aceasta va nece sita, de asemenea, ca 
nivelul de șeurilor reziduale s ă fie aproape nul, ecosistemele s ă fie restabilite, iar riscurile 
sistemice provenind din medi u la care este expus ă economia s ă fie înțelese și evitate. Va fi 
necesar un nou val de inovare. 
Această foaie de parcurs stabile ște etapele care arat ă ce va fi necesar pentru a ne plasa pe 
calea unei cre șteri economice sustenabile și eficiente din punct de  vedere al utiliz ării 
resurselor. Fiecare sec țiune descrie apoi ac țiunile care sunt necesare, pe termen scurt, pentru a 
începe acest proces.  
Această foaie de parcurs ofer ă un cadru în care se explic ă modul în care politicile 
interacționează și se completeaz ă reciproc și în care viitoarele ac țiuni pot fi concepute și puse 
în aplicare în mod coerent. Leg ăturile între sectoare și resursele cheie și inițiativele politice 
                                                 
1 COM (2011) 21. 
2 COM (2005) 670. 
3 Astfel cum este invocat ă, de exemplu, în cadrul Strategiei pentru o cre ștere economic ă ecologic ă a 
OCDE și al Raportului UNEP privind economia ecologic ă, precum și lucrările Agen ției Europene de 
Mediu. 
 
RO 5   RO aferente ale UE sunt desc rise în tabelul din anex ă. Vor fi realizate evalu ări de impact pentru 
toate acțiunile semnificative și orice obiective poten țiale înaintea prezent ării unor propuneri 
detaliate4.  
Înregistrarea și măsurarea progreselor 
Vor fi necesari indicatori robu ști și ușor de înțeles, pentru a m ăsura progresul în îmbun ătățirea 
eficienței resurselor. 
Această foaie de parcurs propune o nou ă cale de ac țiune privind eficien ța resurselor, cu un 
proces care s ă implice toate p ărțile interesate importante, pentru a discuta și conveni asupra 
indicatorilor și obiectivelor respective pân ă la sfârșitul anului 2013. Preciz ări suplimentare 
privind acest proces se g ăsesc la capitolul 6.  
Pentru a lansa acest proces, vor fi stabilite provizoriu dou ă niveluri de indicatori5: 
(1) un indicator principal provizoriu - „pr oductivitatea resurselor” - pentru m ăsurarea 
obiectivului principal al acestei foi de parcurs, de îmbun ătățire a performan ței 
economice și diminuare a presiunii as upra resurselor  naturale; 
(2) o serie de indicatori complementari privind principalele resurse naturale, cum ar fi 
apa, solul, materiile și carbonul, care va avea ca scop i ndicarea consumului global al 
acestor resurse la nivelul UE. 
Depășirea obstacolelor 
UE și statele sale membre ar trebui s ă depună toate eforturile pentru a elimina obstacolele care 
frânează eficiența utilizării resurselor și, astfel, s ă creeze o serie de stimulente pentru deciziile 
privind produc ția și consumul. Aceasta va presupune: 
– abordarea pie țelor și a prețurilor, a impozitelor și subvențiilor care nu reflect ă 
costurile reale ale utiliz ării resurselor și blocheaz ă economia pe o traiectorie 
nesustenabil ă; 
– încurajarea gândirii inovatoa re pe termen lung în domeniul afacerilor, financiar și 
politic, care s ă conducă la asimilarea de noi practici sustenabile și stimularea 
progreselor în inovare și la elaborarea unui cadru de  reglementare progresist; 
– cercetări care să compenseze lacunele din aptitudinile și competen țele noastre și să 
asigure informa ții și formare adecvate; 
– abordarea preocup ărilor privind competitivitatea la nivel interna țional și încercarea 
de a obține un consens cu partenerii interna ționali în privin ța urmării unei direc ții 
similare.  
3. TRANSFORMAREA ECONOMIEI  
Transformarea economiei și plasarea acesteia pe o traiectorie eficient ă din punct de vedere al 
utilizării resurselor va aduce o cre ștere a competitivit ății și noi surse de cre ștere și de locuri de 
muncă prin reducerea costurilor generat ă de eficientizarea utiliz ării resurselor, 
comercializarea inov ărilor și o mai bun ă gestionare a resurselor pe durata întregului lor ciclu 
                                                 
4 http://ec.europa.eu/governa nce/impact/index_en.htm 
5 Astfel cum sunt stabili ți în documentul de înso țire COM(2011) 571. 
 
RO 6   RO de viață. Pentru aceasta, este necesar ca politicile s ă recunoasc ă interdependen țele dintre 
economie, bun ăstare și capitalul natural și să caute să elimine obstacolele în calea unei 
utilizări mai eficient ă a resurselor, concomitent cu asigur area unei baze corecte, flexibile, 
previzibile și coerente pentru func ționarea întreprinderilor. 
Ecosistem
(capital natural)
obiectiv: men ţinerea
rezistenţei ecologiceEconomie
capital produs 
şi financiar
obiectiv: îmbun ătăţirea
eficienţei resurselor
Bunăstarea oamenilor
(capital social şiu m a n )
obiectiv: sporirea echit ăţii sociale
şi partajare echitabil ă a sarcinilorECONOMIA 
ECOLOGIC Ă
 
Sursă: Agenția European ă de Mediu 
3.1. Consumul și producția sustenabile 
3.1.1. Ameliorarea produselor și modificarea mode lelor de consum 
Modificarea modelelor de consum ale cump ărătorilor priva ți și publici va contribui la 
utilizarea eficient ă a resurselor și ar putea, de asemenea, gene ra frecvent economii de costuri 
nete directe. La rândul lor, acestea pot contribui la cre șterea cererii de produse și servicii mai 
eficiente din punct de vedere al resurselor. Sunt necesare informa ții exacte, bazate pe impactul 
ciclurilor de via ță și pe costurile de utilizare a resurselor, pentru a orienta luar ea de decizii în 
domeniul consumului. Consumatorii pot face eco nomii de costuri prin evitarea risipei, și prin 
cumpărarea de produse care s ă poată fi ușor reparate sau reci clate. Noi modele 
antreprenoriale, atunci când produsele sunt închiriate mai degrab ă decât cump ărate, pot 
satisface nevoile consumatorilor, cu utilizarea de mai pu ține resurse pe durata ciclului de 
viață. 
Piața internă și instrumentele bazate pe pia ță au un rol important în stabilirea cadrului care s ă 
permită piețelor să recompenseze produsele mai ecologice pe pia ță. O abordare care s ă 
utilizeze atât m ăsuri voluntare, cât și obligatorii, precum cele din cadrul ini țiativelor UE 
privind pie țele-pilot și din Directiva privi nd proiectarea ecologic ă, ar trebui s ă fie luată în 
considerare pentru o gam ă mai largă de produse și servicii și să includă criterii mai relevante 
privind resursele. 
Cu toate acestea, s-a constatat c ă, în unele cazuri, economiile de costuri realizate prin 
îmbunătățirea eficien ței unei tehnologii, pot determina oamenii s ă consume mai mult. Acest 
fenomen, cunoscut sub numele de  „efect de recul” trebuie s ă fie anticipat și luat în considerare 
în elaborarea politicii și stabilirea obiectivelor. 
Etapa: Pân ă în 2020, cet ățenii și autoritățile publice sunt încurajate în mod corespunz ător 
să aleagă produsele și serviciile cele mai eficiente din punct de vedere al resurselor, prin 
tarife corespunz ătoare și informa ții de mediu clare. Op țiunile de cump ărare ale acestora 
 
RO 7   RO vor stimula întreprinderile s ă inoveze și să furnizeze bunuri și servicii mai eficiente din 
punct de vedere al resurselor. Sunt st abilite standarde minime de performan ță în domeniul 
mediului pentru a eli mina produsele cel mai pu țin eficiente din punct de vedere al 
resurselor și cele mai poluante de pe pia ță. Cererea consumatorilor pentru produse și 
servicii mai sustenabile este ridicat ă. 
3.1.2. Promovarea produc ției eficiente 
Europa înregistreaz ă cel mai mare volum de importuri nete de resurse pe persoan ă și 
economia sa deschis ă depinde în mare m ăsură de importurile de materie prim ă și energie. 
Accesul sigur la resurse a devenit un aspect economic strategic tot mai important, în timp ce 
impacturile negative posibile sociale și de mediu asupra țărilor terțe constituie o preocupare 
suplimentar ă. În 2007, volumul total de materii utilizat e în mod direct în economia UE a fost 
de peste 8 miliarde de tone. Am putea reduce acest volum, concomitent cu cre șterea 
producției și a competitivit ății6. În plus, îmbun ătățirea reutiliz ării materiilor prime printr-o 
mai mare „simbioz ă industrial ă” (în care reziduurile prove nind de la unele societ ăți sunt 
utilizate ca o resurs ă pentru altele) pe tot cuprinsul UE ar putea economisi 1,4 miliarde de 
euro pe an și genera 1,6 miliarde de euro din vânz ări7. 
Deși multe întreprinderi au luat deja m ăsuri pentru a- și îmbunătăți eficiența resurselor, r ămân 
multe îmbun ătățiri care pot fi introduse. Acest lucru este valabil în special pentru domenii 
conexe, de exemplu în cazul în care eficien ța energetic ă sau a utiliz ării apei nu este în centrul 
activității întreprinderii. Multe dintre acestea nu pot economisi în cazul utiliz ării pe termen 
mai lung a resurselor, din cauza unui orizont pe te rmen scurt încurajat de practicile actuale de 
raportare a întreprinderilor. Societ ățile care încep deja s ă investeasc ă în eficien ța resurselor 
trebuie să beneficieze de progresele înre gistrate în domeniul cunoa șterii și inovării. 
Schimbul de informa ții cu privire la c ăile de urmat c ătre atingerea obiecti velor de eficien ță a 
resurselor între parteneri în cadrul lan țurilor de valori și între sectoare, inclusiv IMM-uri, pot 
împiedica risipa, pot încuraja inova ția și pot crea noi pie țe. 
Evitarea, în m ăsura în care este posibil, a utiliz ării de produse chimice periculoase și 
promovarea chimiei ecologice pot contri bui la protejarea unor resurse esen țiale precum solul 
și apa și pot contribui la îmbun ătățirea siguran ței și a facilit ății și costurilor de reutilizare a 
altor resurse, cum ar fi materiile prime. Abordarea gestion ării substan țelor chimice, 
promovat ă prin implementarea complet ă a REACH va contribui la identificarea posibilit ăților 
de substituire a substan țelor chimice periculoase cu alternative mai sigure și viabile din punct 
de vedere economic și tehnologic. 
Etapa: Pân ă în 2020 intr ă în vigoare stimulentele politice și de piață care recompenseaz ă 
investițiile de afaceri în domeniul eficien ței. Aceste stimulente au încurajat noi inova ții în 
domeniul metodelor de produc ție care permit o utilizare mai eficient ă a resurselor și care 
sunt utilizate pe scar ă largă. Toate societ ățile și investitorii lor pot s ă măsoare și să evalueze 
comparativ eficien ța resurselor utilizate pe durata ciclului de via ță. Creșterea economic ă și 
                                                 
6 Un studiu sugereaz ă că, în Germania, rentabilitatea eficien ței resurselor în procesul de fabrica ție ar 
putea genera economii de costuri între 20% și 30% și până la 1 milion de locuri de munc ă în țară. Un alt 
studiu recent estimeaz ă la 23 miliarde GBP economiile pe care întreprinderile din Regatul Unit le-ar 
putea face prin luarea de m ăsuri de utilizare eficient ă a resurselor cu costuri sc ăzute sau absente. 
7 Pentru detalii, a se vedea documentul de lucru al serviciilor Comisiei. 
 
RO 8   RO bunăstarea sunt decuplate de inputul de resurse furnizate și provin în principal din 
creșterea valorii produselor și a serviciilor asociate. 
Pentru a promova în continuare produc ția și consumul sustenabile, Comisia: 
• va consolida cerin țele privind achizi țiile publice ecologice (APE) în cazul produselor cu un 
impact semnificativ asupra mediului; va evalua  cazurile în care APE ar putea fi legat de 
proiecte finan țate de UE; și va promova achizi țiile publice comune și rețelele de responsabilii 
cu achizițiile publice în sprijinul APE (în 2012); 
• va stabili o abordare metodologic ă comună pentru a permite statelor membre și sectorului 
privat să evalueze, s ă afișeze și să examineze comparativ performan ța de mediu a 
produselor, serviciilor și societăților, pe baza unei evalu ări complete a impactului asupra 
mediului pe toat ă durata ciclului de via ță („amprenta ecologic ă”) (în 2012); 
• va aborda chestiunea amprentei ecologi ce a produselor, pe baza unei evalu ări care va fi 
emisă în 2012 și ca urmare a consult ării părților interesate, inclusiv prin stabilirea de condi ții 
în conformitate cu Directiv a privind proiectarea ecologic ă, pentru a spori eficien ța resurselor 
materiale (de exemplu, capacitatea de  reutilizare/recuperare/reciclare, con ținutul de material 
reciclat, sustenabilitate) și prin extinderea sferei de aplicare a directivei privind proiectarea 
ecologică la produsele f ără impact energetic (în 2012); 
• va asigura o mai bun ă înțelegere a comportamentului consumatorilor, va oferi informa ții mai 
bune privind amprenta ecologic ă a produselor, va lua m ăsuri de prevenire a utiliz ării de 
declarații înșelătoare și de ameliorare a sistemelor de etichetare ecologic ă (în 2012); 
• va sprijini crearea de re țele și schimbul de cele mai bune practici între agen țiile care ruleaz ă 
sisteme privind eficien ța resurselor pentru IMM-uri (continuu). 
Statele membre, împreun ă cu Comisia, trebuie s ă analizeze, începând cu 2012: 
• opțiunile de cre ștere a beneficiilor de pia ță pentru produsele cu adev ărat ecologice; 
• măsurile de extindere a responsabilit ății producătorilor pentru durata ciclului complet de 
viață al produselor pe care le produc (inclusiv pr in noi modele de afaceri, prin intermediul 
unor orient ări privind sistemele de preluare și reciclare și prin sprijinirea serviciilor de 
reparații); 
• acțiunile în vederea optimiz ării eficienței resurselor în cazul ambalajelor. 
Statele membre trebuie: 
• să pună în aplicare stimulente care s ă încurajeze o mare majori tate a întreprinderilor s ă 
măsoare, să standardizeze și să îmbunătățească eficiența resurselor în mod sistematic 
(continuu);  
• să ajute întreprinderile s ă colaboreze pentru a asigura o utilizare optim ă a deșeurilor și 
subproduselor pe care le produc (de exemplu, prin exploatarea simbiozei industriale) 
(continuu); 
• să se asigure c ă IMM-urile au la dispozi ție servicii de consiliere și sprijin pentru a le ajuta s ă 
identifice și să-și îmbunătățească eficiența resurselor și utilizarea sustenabil ă a materiilor 
prime (continuu); 
• să conlucreze cu Comisia pentru a se asigura c ă, până în 2020, toate substan țele extrem de 
preocupante relevante sunt introduse pe lista substan țelor candidate REACH (continuu). 
3.2. Transformarea de șeurilor în resurse 
În fiecare an, numai în Uniunea European ă aruncăm 2,7 miliarde de tone de de șeuri – din care 
98 milioane de tone sunt de șeuri periculoase. În medie, numai 40% din volumul total de 
deșeuri solide se reutilizeaz ă sau se recicleaz ă, restul ajungând la  depozitele de de șeuri sau 
 
RO 9   RO fiind incinerate. Volumul total de de șeuri generate în UE este stab il, cu toate acestea, anumite 
fluxuri de de șeuri precum cele din sectoarele de construc ții și demolări, nămolul de epurare și 
deșeurile marine sunt înc ă în creștere. Se estimeaz ă că volumul de de șeuri de echipamente 
electrice și electronice va cre ște cu aproximativ 11% între 2008 și 2014.  
În unele state membre mai mult de 80% din de șeuri sunt reciclate, indicând posibilit ățile de 
utilizare a de șeurilor ca una dintre resurs ele principale ale UE. Îmbun ătățirea gestion ării 
deșeurilor îmbun ătățește utilizarea resurselor și poate deschide noi pie țe și crea locuri de 
muncă și, în acela și timp, poate s ă încurajeze dependen ța mai redus ă de importurile de materii 
prime și impactul mai redus asupra mediului. 
Dacă un tip de de șeu este pe cale de a deveni o resurs ă care să fie reintrodus ă în economie ca 
materie prim ă, atunci trebuie s ă se acorde o prioritate mai ridicat ă reutilizării și reciclării. O 
combinație de politici va contribui la crearea unei  economii complete de reciclare, cum ar fi 
proiectarea de produse care integreaz ă o abordare bazat ă pe ciclul de via ță, promovând 
cooperarea tuturor actorilor de pe pia ță de-a lungul lan țului valoric, proces e de colectare mai 
bune, un cadru de reglementare adecva t, stimulente pentru prevenirea și reciclarea de șeurilor, 
precum și investiții publice în instala ții moderne pentru tratarea de șeurilor și reciclare de 
înaltă calitate. 
Etapa: Pân ă în 2020, de șeurile sunt gestionate ca resurse. De șeurile generate pe cap de 
locuitor sunt în declin absolut. Reciclarea și reutilizarea de șeurilor sunt op țiuni atractive 
din punct de vedere economic, pentru actorii publici și privați din cauza colect ării separate 
pe scară largă și a dezvolt ării unor pie țe funcționale pentru materiile prime secundare. Mai 
multe materiale, inclusiv materialele care au un impact semnificativ asupra mediului și 
materiile prime critice, sunt reciclate. Legisla ția privind de șeurile este integral pus ă în 
aplicare. Transportu rile ilegale de de șeuri au fost eradicate. R ecuperarea energiei este 
limitată la materialele ner eciclabile, depozitarea de șeurilor la gropile de  gunoi este practic 
eliminată și reciclarea de înalt ă calitate este asigurat ă. 
 
RO 10   RO Comisia: 
• va stimula pia ța de materiale secundare și cererea de materiale reciclate prin 
stimulente economice și elaborarea de criterii privind încetarea statutului de de șeu 
(în 2013/2014);  
• va revizui actualele obiective privind prevenirea, reutilizarea, reciclarea și evitarea 
descărcării deșeurilor la depozite, pent ru a se îndrepta c ătre o economie bazat ă pe 
reutilizare și reciclare, cu un nivel al de șeurilor reziduale aproape nul (în 2014); 
• va evalua introducerea unor cote minime de material reciclat, a criteriilor de 
sustenabilitate și de reutilizare și de extindere a responsabilit ății produc ătorului 
pentru principalele produse (în 2012);  
• va evalua domeniile în care legisla ția privind diferitele fluxuri de de șeuri ar putea fi 
aliniată în vederea îmbun ătățirii coeren ței (în 2013/2014); 
• va continua s ă conlucreze cu partenerii din cadrul UE și internaționali în vederea 
eradicării transporturilor ilegale de de șeuri, cu un accent  special pe de șeurile 
periculoase;  
• se va asigura c ă finanțarea din fonduri publice de la bugetul UE acord ă prioritate 
activităților aflate pe o pozi ție superioar ă în ierarhia de șeurilor, astfel cum este 
definit în Directiva–cadru privind de șeurile (de exemplu, prioritate pentru instala țiile 
de reciclare în defavoarea elimin ării deșeurilor) (în 2012/2013);  
• va facilita schimbul de bune practici privi nd colectarea și tratarea de șeurilor între 
statele membre și va elabora m ăsuri pentru a combate mai eficient înc ălcările 
normelor UE privind de șeurile (în 2013/2014).  
Statele membre trebuie: 
• să asigure punerea integral ă în aplicare a acquis -ului în domeniul de șeurilor, inclusiv 
a obiectivelor minime prin intermediul strategiilor na ționale de prevenire și 
gestionare a de șeurilor (continuu).  
3.3. Sprijinirea cercet ării și a inovării  
Tranziția către o economie cu emisii sc ăzute de dioxid de carbon va impune inov ări 
semnificative, de la mici schimb ări treptate la progrese tehnologice majore.  
În același timp, avem nevoie de o baz ă de cunoștințe mai cuprinz ătoare și credibilă cu privire 
la modul în care reac ționează diversele sisteme naturale la pr esiunile exercita te asupra lor. 
Cercetarea de baz ă și aplicată ar trebui s ă identifice provoc ările și să orienteze ac țiunile, 
inclusiv cercetarea în domeniul științelor sociale pentru a dezvolta o mai bun ă înțelegere a 
comportamentului. 
Pentru a declan șa acest progres în cercetare și inovare, trebuie s ă fie în vigoare stimulentele 
adecvate pentru ca sectorul privat s ă investeasc ă mai mult în cercetare și inovare privind 
eficientizarea utiliz ării resurselor. M ăsurile bazate pe cerere vor contribui la crearea de 
stimulente pentru inovare ecologic ă prin crearea de pie țe. Condițiile-cadru clare sunt necesare 
pentru cre șterea gradului de siguran ță a investitorilor și accesul mai bun la finan țare pentru 
întreprinderile care realizeaz ă investiții ecologice care sunt considerate mai riscante care au 
perioade de amortizare sau mai lungi. 
Etapa: Pân ă în 2020, descoperirile științifice și eforturile de inovare sus ținute au 
îmbunătățit simțitor modul în care în țelegem, gestion ăm, reducem utilizarea, refolosim, 
 
RO 11   RO reciclăm, substituim, protej ăm și valorizăm resursele. Acest lucru a fost posibil datorit ă 
creșterii substan țiale a investi țiilor, a coeren ței în abordarea provoc ărilor societale ale 
eficienței resurselor, datorit ă schimbărilor climatice și rezilien ței mediului, precum și 
datorită câștigurilor provenite din specializarea inteligent ă și colaborarea mai intens ă în 
cadrul Spa țiului de Cercetare European.  
Statele membre, împreun ă cu Comisia: 
• vor stabili un cadru adecvat și o serie de stimulente pentru a încuraja investi țiile 
private în ac țiuni de cercetare și inovare pentru utilizarea eficient ă a resurselor 
(continue). 
Comisia: 
• va elabora „parteneriatele pentru inovar e” pentru îndeplinir ea obiectivelor de 
eficientizare a utiliz ării resurselor, de exemplu, în ceea ce prive ște resursele de ap ă, 
materiile prime și agricultura sustenabil ă și productiv ă) (începând cu 2011); 
• Va elabora ini țiative tehnologice comune sau alte  forme de parteneriate publice-
private, precum și inițiative de planificare comune care s ă canalizeze eforturile 
naționale de cercetare în domeniile eficien ței resurselor (continuu);  
• va combate obstacolele în calea ecoinov ării (în 2011); 
• va concentra finan țarea pentru cercetare a UE (Ori zont 2020 UE) pe ntru obiectivele 
privind eficien ța resurselor, sprijinind solu ții inovatoare pentru: energie sustenabil ă, 
transport și construc ții; gestionarea resurselor naturale; conservarea serviciilor 
ecosistemice și a biodiversit ății; agricultur ă eficientă din punct de vedere al 
resurselor și o mai ampl ă dezvoltare a bioeconomiei; extrac ție ecologic ă a materiilor 
prime; reciclare, reutilizare,  substituire a materialelor rare sau cu impact asupra 
mediului, design mai inteligent, chimie ecologic ă și materiale plastice 
biodegradabile, cu impact mai redus. 
Statele membre trebuie: 
• să concentreze finan țarea public ă a activităților de cercetare pe obiectivele privind 
eficiența resurselor esen țiale (continuu). 
3.4.  Subvențiile dăunătoare mediului și stabilirea corect ă a prețurilor 
Prețurile pieței constituie principala ca le de orientare pentru op țiunile de cump ărare și 
deciziile de investi ții, dar acestea nu reflect ă, în mod necesar, cost urile reale ale utiliz ării 
resurselor și impactul acestora asupra mediului. În plus, pre țurile pot fi denaturate în mod 
deliberat prin subven țiile dăunătoare mediului (EHS) de c ătre autorit ățile publice care confer ă 
un avantaj anumitor utilizatori, consumatori sau produc ători, în vederea complet ării 
veniturilor sau pentru reducerea costurilor acestora, dar în acest sens, discrimineaz ă bunele 
practici de mediu8. 
3.4.1. Eliminarea treptat ă a subven țiilor ineficiente 
Amploarea subven țiilor care pot avea efecte poten țial negative asupra mediului, în special în 
ceea ce prive ște combustibilii fosili, transporturi și apă, este estimat ă la o valoare global ă 
totală de 1 000 de miliarde de dolari pe an. EHS duce la niveluri mai mari de de șeuri, emisii, 
                                                 
8 OCDE, subven țiile dăunătoare mediului: provoc ări pentru reform ă, 2005 
 
RO 12   RO extracție a resurselor, sau la impact uri negative asupra biodiversit ății. Acestea pot promova 
practicile ineficiente și împiedic ă întreprinderile s ă investeasc ă în tehnologii eco logice. Aceste 
subvenții iau diferite forme, reducerile sau scut irile fiscale fiind un astfel de exemplu.  
Renunțarea la EHS poate oferi be neficii economice, sociale și de mediu și permite o mai bun ă 
competitivitate. În Analiza anual ă a creșterii din 20119, statele membre au fost deja invitate s ă 
elimine EHS, în vederea consolid ării bugetare. În procesul de elim inare a EHS, trebuie avut în 
vedere faptul c ă pot fi necesare metode alternative de diminuare a efectelor pentru sectoarele 
economice, regiunile sau lucr ătorii afecta ți, sau pentru solu ționarea problemei penuriei 
energetice, precum și a posibilei delocaliz ări a produc ției către alte țări. 
Etapa: Pân ă în 2020 EHS vor fi eliminate treptat, ținând seama de impactul asupra 
persoanelor nevoia șe. 
3.4.2. Stabilirea corect ă a prețurilor și reorientarea sarcinii de impozitare 
Piață oferă deja semnale privind penuria anumitor resurse prin cre șteri de pre țuri, iar 
întreprinderile se confrunt ă tot mai mult cu necesitatea urgent ă de a se adapta pentru a- și 
păstra competitivitatea, în special în contextul interna țional. Cu toate acestea, costul 
externalit ăților rămâne în continuare o problem ă nesoluționată, și pentru un num ăr de resurse 
astfel de semnale pot s ă apară prea târziu pentru a preveni exploatarea nesustenabil ă. 
Incidența general ă a taxelor are adesea impact asupra pre țurilor în moduri care favorizeaz ă 
mai degrab ă utilizarea resurs elor decât cre șterea ratei de ocupare a for ței de munc ă în 
economie. 
Instrumentele bazate pe mecanismele pie ței au un rol important de  jucat în corectarea 
disfuncționalităților pieței – de exemplu, prin introducerea de  taxe de mediu, taxe, sisteme de 
certificate comercializabile, stimulente fisc ale pentru consum mai ecologic sau alte 
instrumente. Noile politici ar trebui s ă alinieze pre țurile resurselor care nu sunt evaluate în 
mod corespunz ător pe pia ță, cum ar fi aerul curat, apa, ecosistemele, biodiversitatea și 
resursele marine. Acestea ar trebui s ă facă parte dintr-o abordare mai vast ă care implic ă 
reglementarea, de exemplu, în cazul în  care resursele sunt bunuri comune.  
Transferul fiscalit ății din domeniul muncii pentru a stimula ocuparea for ței de munc ă și 
creșterea economic ă este subliniat ă deja în analiza anual ă de creștere pentru 201110 și în 
concluziile Consiliului European din martie 201111. Reformele fiscal e „ecologice”, care 
constau în cre șterea ponderii taxelor de mediu reducând, în acela și timp, altele, au un rol de 
jucat în acest context. Taxele de mediu pot, de asemenea, s ă armonizeze eforturile de 
consolidare fiscal ă, facilitând restructurarea c ătre o economie mai eficient ă din punctul de 
vedere al utiliz ării resurselor. Cu toate aces tea, ponderea medie a taxelor de mediu din totalul 
veniturilor fiscale în UE a fost în general în sc ădere începând din 1999, atingând un nivel de 
6,3% în 200912.  
Unele state membre au atins, prin diferite stadii ale reformelor impozit ării de mediu, o 
pondere a taxelor de mediu de peste 10%  din totalul taxelor colectate, p ăstrând în acela și timp 
veniturile fiscale și ameliorând competitivitatea și eficiența energetic ă. Aceasta demonstreaz ă 
                                                 
9 COM(2011) 11 final. 
10 COM(2011) 11 final. 
11 EUCO 10/1/11 REV1. 
12 Tendin țele impozit ării în Uniunea European ă, Uniunea European ă 2011. 
 
RO 13   RO faptul că transferarea impozit ării către activit ățile care afecteaz ă mediul este posibil ă, dacă 
există un cadru economic solid. Cu toate acestea, pentru a m ăsura mai eficient schimbarea 
semnalelor privind pre țurile, necesar ă pentru a încuraja investi ții mai mari în utilizarea 
eficientă a resurselor, ar putea fi necesar un indicat or suplimentar, ca de exemplu rata efectiv ă 
a taxei pentru poluarea mediul ui sau utilizarea resurselor. 
Etapa: Pân ă în 2020 un transfer major de la impoz itarea muncii la taxele de mediu, 
inclusiv prin ajust ări regulate ale ratelor reale, va duce la o cre ștere substan țială a ponderii 
taxelor de mediu în veniturile publice, în co nformitate cu cele mai bune practici din statele 
membre.  
În vederea solu ționării problemelor legate de subven țiile dăunătoare mediului și a asigur ării 
unor semnale de pre țuri mai corecte, Comisia: 
• va monitoriza, prin intermediul ac țiunilor statelor membre ca urmare a Semestrului 
european, aplicarea recomand ărilor specifice fiec ărei țări privind reforma fiscal ă care 
favorizeaz ă o trecere de la fiscalitatea în do meniul muncii la cea în domeniul 
impactului asupra mediului și eliminarea treptat ă a subven țiilor dăunătoare mediului 
începând din 2012; 
• va promova schimbul periodic de bune practici și evaluări inter pares  privind 
reforma EHS și a instrumentelor bazate pe pia ță între statele membre, în special în 
cadrul Forumului privind inst rumentele bazate pe pia ță și a grupului de politic ă 
fiscală (continuu); 
• va evalua modul în care a fost impl ementat ajutorul de stat pentru m ăsurile menite s ă 
sporească eficiența resurselor și în ce măsură obiectivele privind eficien ța resurselor 
ar trebui consolidate cu ocazia revizuirilor orient ărilor relevante în materie de 
ajutoare de stat, în 2013;  
• va continua eforturile pentru îmbun ătățirea indicatorilor privind utilizarea taxelor 
privind poluarea și resursele. 
Statele membre trebuie: 
• să identifice cele mai importante EHS în conformitate cu me todologiile stabilite 
(până în 2012); 
• să elaboreze planuri și calendare de el iminare treptat ă a EHS și să raporteze în 
legătură cu acestea ca parte a programelor lor na ționale de reform ă (până 
în 2012/2013);  
• să transfere fiscalitatea din domeniul muncii c ătre impactul asupra mediului 
(continuu); 
• să își revizuiasc ă politicile fiscale și instrumentele în vederea sprijinirii eficien ței 
resurselor într-un mod mai eficient și, în acest context, s ă reflecteze asupra 
stimulentelor pentru sprijinirea alegerilor consumatorilor și acțiunilor produc ătorilor 
în favoarea utiliz ării eficiente a resurselor (pân ă în 2013). 
4. CAPITALUL NATURAL șI SERVICIILE ECOSISTEMICE  
4.1. Servicii ecosistemice 
Prosperitatea și bunăstarea noastr ă economic ă depind de capitalul nos tru natural, inclusiv 
ecosistemele care ne asigur ă un flux de bunuri și servicii esen țiale - de la sol fertil la terenuri 
și mări productive, de la ap ă dulce și aer curat la poleniz are, combaterea inunda țiilor și reglare 
 
RO 14   RO a climei. Multe dintre aceste serv icii ecosistemice sunt utilizate ca și cum ar fi nelimitate. 
Acestea sunt considerate produse „gratuite”, valoarea lor economic ă nu este contabilizat ă în 
mod adecvat pe pia ță și, prin urmare, acestea sunt în continuare s ărăcite sau poluate, 
amenințând sustenabilitatea și capacitatea de adaptare la șocuri de mediu. 
60% din serviciile ecosistemice ale Terrei s-au degradat în ultimii 50 de ani. În UE, 88% din 
stocurile de pe ște sunt exploatate peste limitele  randamentului maxim sustenabil și numai 
11% din ecosistemele protejate sunt într-o stare favorabil ă.  
Asigurarea unei aprovizion ări pe termen lung cu bunuri și servicii ecosistemice esen țiale 
necesită valorizarea corect ă a capitalului nostru natural. Investi țiile în capitalul natural – cum 
ar fi infrastructura ecologic ă – oferă adesea un randament mai ridicat decât alternativele 
construite sau fabri cate, cu costuri ini țiale reduse. 
Etapa: Pân ă în 2020, capitalul natural și serviciile ecosistemic e vor fi valorizate și luate în 
seamă în mod corect de autorit ățile publice și întreprinderi.  
Comisia: 
• promoveaz ă utilizarea de instrumente de pia ță și financiare inovatoare și exploreaz ă 
potențialele acestora pe scar ă mai larg ă, inclusiv o posibil ă instituire a unui 
mecanism de finan țare a biodiversit ății și plăți pentru serviciile ecosistemice, pentru 
a răspunde provoc ărilor cu care se confrunt ă serviciile ecosistemice și biodiversitatea 
la nivel na țional, la nivelul UE și la nivel interna țional, în special în colaborare cu 
Banca European ă de Investi ții și prin intermediul parteneriatelor publice-private 
(continuu);  
• prezintă propuneri pentru a încuraja investi țiile în capitalul natural, valorificarea pe 
deplin a poten țialului de cre ștere și de inovare a infrastructurii ecologice și a 
„economiei de restaurare”, pr in intermediul unei comunic ări privind infrastructura 
ecologică (în 2012) și a inițiativei „fără pierderi nete” (în 2015). 
Statele membre și Comisia trebuie: 
• să evalueze starea ecosistemelor și a serviciilor acestora (pân ă în 2014);  
• să evalueze valoarea lor economic ă și să promoveze integrarea acestor valori în 
sistemele de contabilitate și raportare la nivelul UE și la nivel na țional (continuu); 
• să conlucreze cu principalele p ărți interesate pentru a încuraja întreprinderile s ă își 
evalueze dependen ța de serviciile ecosistemice, porni nd de la Platforma UE pentru 
mediul de afaceri și biodiversitate (continuu). 
4.2. Biodiversitate 
Biodiversitatea st ă la baza multora dintre ecosistemele noastre și este vital ă pentru rezisten ța 
acestora. Pierderea sa poate sl ăbi un ecosistem, compromi țând furnizarea de servicii 
ecosistemice și făcându-l mai vulnerabil la șocuri de mediu. Restaurarea ecosistemelor 
degradate este costisitoare și, în unele cazuri, schimbar ea poate deveni ireversibil ă.  
S-a estimat c ă până în 2050, oportunit ățile de afaceri la nivel mondial care depind de 
biodiversitate și de serviciile ecosistemice la baza c ărora stă aceasta, ar avea o valoare între 
800-2 300 miliarde de dolari pe an. Cu toate acestea, în practic ă, la nivel opera țional, valoarea 
biodiversit ății abia începe s ă fie luată în considerare în procesul de luare a deciziilor. Dac ă se 
dorește ca biodiversitatea s ă fie păstrată, aceasta trebuie s ă devină o practică curentă. 
 
RO 15   RO Noua strategie 2020 a UE în privin ța biodiversit ății stabilește principalele instrumente politice 
pentru a realiza acest obiectiv și pentru inversarea tendin țelor de diminuare a biodiversit ății pe 
care le-am observat de-a lungul ultimelor genera ții. 
Etapa: Pân ă în 2020, pierderea biodiversit ății în UE și degradarea serviciilor ecosistemice 
vor fi oprite și, în măsura în care acest lucru este realiz abil, biodiversitatea va fi restabilit ă. 
Comisia: 
• își amplific ă considerabil eforturile de a integra protejarea biodiversit ății și acțiunile 
de protejare a ecosistemului în alte politici comunitare, cu un accent special pe 
agricultur ă și pescuit (continuu). 
Statele membre și Comisia: 
• vor conlucra în vederea îndepl inirii obiectivelor Strategiei pentru biodiversitate prin 
integrarea valorii serviciilor ecosistemice în elaborarea politicilor (continuu). 
4.3. Minerale și metale 
Îmbunătățirea eficien ței resurselor naturale precum metalele și mineralele este un aspect 
esențial din punct de vedere al eficien ței resurselor. Riscurile specifice ale acestora, inclusiv 
siguranța furnizării, sunt abordate în Ini țiativa privind materiile prime, precum și în cadrul 
politicilor privind schimb ările climatice și energia, în conformitate cu Ini țiativa emblematic ă 
privind utilizarea eficient ă a resurselor, de aceea acestea nu vor fi tratate amplu în prezenta 
secțiune, deși interacțiunea între utilizarea acestora și a unor alte resurs e este recunoscut ă. 
Pe măsură ce avansăm către o veritabil ă economie bazat ă pe consum, gestionare sustenabil ă a 
materialelor sau „circular ă”, în care de șeurile devin o resurs ă, va rezulta o utilizare mai 
eficientă a minereurilor și metalelor. M ăsurile descrise în sec țiunea 3 a prezentei foi de 
parcurs vor avea un impact direct asupra eficien ței resurselor minerale și metalifere, prin 
măsuri care țin seama mai mult de impactul ciclului de via ță, prin evitarea producerii de 
deșeuri, refolosirea și reciclarea mai ample, consolidarea cercet ării și inovării și alte măsuri 
care să amelioreze structurile pie țelor. 
4.4. Apă 
Apa este o resurs ă vitală pentru sănătatea uman ă și un element esen țial pentru agricultur ă, 
turism, industrie, transporturi și energie. Gradul redus de disponibilitate a apei are un impact 
critic asupra energiei hidroelectrice și asupra răcirii centralelor termice și nucleare.  
Starea bun ă a mediului și a sănătății cetățenilor depinde de calitatea și disponibilitatea apei 
proaspete. Totu și, acestea sunt în sc ădere. Se preconizeaz ă că schimbările climatice vor 
provoca cre șterea deficitului de ap ă, precum și intensitatea și frecvența inundațiilor. Multe 
bazine hidrografice din Europa au fost af ectate de captarea apei , drenarea terenurilor și baraje, 
conducând adesea la o slab ă calitate a apei cu ef ecte ecologice deosebit de nefaste, posibilele 
efecte asupra s ănătății și un spațiu limitat pentru habitatele naturale.  
20% până la 40% din apa din Europa, se irose ște, iar utilizarea eficient ă a apei ar putea fi 
îmbunătățită cu 40% numai prin îmbun ătățiri tehnologice13. O abordare ameliorat ă pentru o 
                                                 
13 Poten țialul de economisire a apei în UE, Ecologic, 2007. 
 
RO 16   RO gestionare sustenabil ă a resurselor de ap ă necesită o coordonare strâns ă cu agricultura, 
transportul, dezvoltarea regional ă și politicile energetice, precum și de tarifare eficient ă și 
echitabilă a apei, în conformitate cu Direc tiva-cadru privind apa (DCA). Schimb ări ale 
ecosistemelor, ale utiliz ării terenurilor, în produc ția și consumul de ap ă, precum și practicile 
de reutilizare ar putea reduce în mod pu țin costisitor deficitul și asigura calitatea apei. 
Etapa: Pân ă în 2020, toate planurile de gestionare  a bazinelor hidrografice aflate sub 
incidența DCA (RBMP) au fost puse în aplicare. Starea bun ă – calitatea, cantitatea și 
utilizarea – apelor a fost atins ă în toate bazinele hidrografice în 2015. Efectele secetei și ale 
inundațiilor sunt reduse la minimum, cu culturi adaptate, cre șterea capacit ății de stocare a 
apei în sol și irigație eficient ă. Opțiuni alternative de alimentare cu ap ă sunt utilizate 
numai atunci când toate posibilit ățile de economisire ieftin ă au fost utilizate. Capt ările de 
apă nu ar trebui s ă depășească 20% din resursele regenerabile de ap ă. 
Comisia: 
• continuă integrarea considera țiilor privind eficien ța utilizării resurselor în politicile
privind apa, cu un plan de salvgardare a apelor europene care s ă defineasc ă o 
strategie cu costuri mici (în curs);  
• evaluează planurile de gestionare a bazinelo r hidrografice ale statelor membre, în
vederea identific ării domeniilor în care sunt necesare ac țiuni suplimentare (în 2011); 
• evaluează și propune (în 2012): 
– obiective privind utilizarea eficient ă a apei și măsuri de ameliorare a acestei a 
(de exemplu, îmbun ătățirea contoriz ării inteligente, cerin țe obligatorii cu privire
la dispozitivele consumatoare de ap ă; orientări pentru reutilizarea apei, 
reducerea scurgerilor din infrastructura de  transport a apei, economisirea apei în
irigații etc.); 
– o gestionare îmbun ătățită a cererii prin instrume nte economice (tarifare,
alocarea apei) și utilizarea unor sisteme de etichetare și de certificare care 
măsoară impactul ciclului de via ță și conținutul virtual în ap ă al produselor; 
– un parteneriat european pentru  inovare în domeniul apei. 
Statele membre trebuie: 
• să stabileasc ă, pentru 2020, obiective pr ivind utilizarea eficient ă a apei la nivelul 
bazinelor hidrografice, cu m ăsuri complementare adecvate, bazate pe o metodologie
comună a UE, care s ă ia în considerare diversitatea de situa ții din toate ramurile 
economice și zonele geografice  
4.5. Aer 
Aerul curat este o resurs ă prețioasă. Mai multe standarde de calitate a aerului sunt în mare 
măsură depășite în zonele mai dens populat e, în special de la poluan ți problematici, cum ar fi 
pulberile în suspensie, oz onul de la nivelul solului și dioxidul de azot. În  ciuda unor eforturi 
semnificative pentru a reduce emisiile poluante, concentra țiile actuale de particule fine 
cauzează 500 000 de decese premature în fiecare an14 în UE și în imediata vecin ătate. Alte 
studii au ar ătat că numărul de zile de lucru pierdute di n cauza bolilor cauzate de poluarea 
aerului este mai mare  decât zilele lucr ătoare necesare pentru a pl ăti pentru m ăsuri 
suplimentare de reducere a emisiilor poluante. 
                                                 
14 SEE, SOER 2010 
 
RO 17   RO În mod semnificativ, ecosistemele și agricultura sufer ă, de asemenea, pagube din cauza 
impacturilor atmosferice, cum ar  fi acidifierea, eutrofizarea și ozonul, care afecteaz ă 
vegetația. Costurile economice anuale în 2020 au fost estimate la 537 miliarde EUR15. 
O mai bun ă punere în aplicare a legisla ției existente și noi standarde, fondate pe baze 
științifice ar contribui la combaterea acestor probleme și la orientarea inov ării. Cu termene 
adecvate, acestea pot garanta ameliorarea calit ății aerului prin tranzi ția către o economie cu 
emisii scăzute de dioxid de carbon și prin alte ac țiuni din aceast ă foaie de parcurs, de exemplu 
prin reducerea de șeurilor, prin metode de produc ție mai eficiente, precum și prin luarea unor 
măsuri în domeniul politicii agricole și în sectorul transporturilor. 
Etapa: Pân ă în 2020, vor fi îndeplinite standardele  intermediare ale UE de calitate a 
aerului, inclusiv în punctele sensibile din mediul urban, iar aceste standarde vor fi actualizate și măsuri suplimentare stabilite pentru a suplini lacunele pân ă la îndeplinirea 
obiectivului final de atingere a unor ni veluri de calitate a aerului care s ă nu produc ă un 
impact semnificativ asupra s ănătății și a mediului.  
Comisia: 
• întreprinde o reexaminare aprofundat ă a tuturor politicilor UE  privind poluarea aerului
până în 2013); 
• propune o strategie actualizat ă cu perspectiv ă dincolo de anul 2020, evaluând sfera de 
utilizare a standardelor  de calitate a aerului 
și de emisii, precum și unele m ăsuri 
suplimentare de reducere a emisiilor provenite de la surse-cheie (în 2013); 
• sprijină punerea în aplicare a m ăsurilor existente pentru a contribui la rezolvarea 
problemelor persistente pr ivind calitatea aerului. 
Statele membre trebuie: 
• să își intensifice punerea în aplicare a legisla ției UE privind calitatea aerului (continuu).
4.6. Terenuri și soluri 
În UE, peste 1 000 km² fac obiectul „ocup ării de terenuri” în fiecare an pentru locuin țe, 
industrie, drumuri sau în scopur i recreative. Aproximativ jum ătate din aceast ă suprafață este 
de fapt „impermeabil ă”16. Disponibilitatea infrastructurii difer ă considerabil între regiuni, dar 
în total, la fiecare zece ani se construie ște pe o suprafa ță echivalent ă cu insula Cipru. Dac ă 
dorim să ajungem în pozi ția de a nu exista nicio ocupare de terenuri pân ă în 2050, urmând o 
traiectorie liniar ă, ar trebui s ă reducem ocuparea terenurilor la  o medie de 800 km² pe an în 
perioada 2000-2020. În numeroase regiuni, solurile sunt erodate în mod ireversibil, sau au un 
conținut redus de materie organic ă. Contaminarea solului este, de asemenea, o problem ă 
gravă. 
                                                 
15 Assessment of Health-Cost Externalities of Air Po llution at the National Level using the EVA Model 
System (Evaluare a externalit ăților costurilor de s ănătate ale polu ării aerului la nivel na țional, folosind 
sistemul-model EVA), J. Brandt et al., CEEH 2011. 
16 Report on best practices for limiting soil sealing and mitigating its effects (Raport privind cele mai bune 
practici pentru a limita impermeabilizarea solului și atenuarea efectelor sale), Prokop et al, Comunit ățile 
Europene 2011. 
 
RO 18   RO Utilizarea terenurilor este aproape întotdeauna  un compromis între diverse nevoi sociale, 
economice și de mediu (de exemplu, locuin țe, infrastructura de transport, produc ția de 
energie, agricultur ă, protecția naturii). Deciziile privind utilizarea terenurilor sunt 
angajamente pe termen lung a c ăror revocare este dificil ă sau costisitoare. În prezent, aceste 
decizii sunt adesea luate f ără o bună analiză prealabil ă a impactului, de exemplu printr-o 
evaluare strategic ă de mediu. Reformarea politicilor UE în domeniile agricol, de energie, 
transport și coeziune vor oferi posibili tatea de a stabili cadrul și stimulentele adecvate pentru 
autoritățile publice și proprietarii de terenuri pent ru a atinge acest obiectiv. 
Etapa: Pân ă în 2020, politicile UE țin seama de impactul direct și indirect asupra utiliz ării 
terenurilor în UE și la nivel mondial, iar rata de ocupare a terenurilor este pe drumul cel 
bun, cu un obiectiv de a atinge pân ă în 2050 zero ocup ări nete de teren; eroziunea solului 
este redus ă iar cantitatea de materii organice din sol a crescut, cu lucr ări de remediere a 
siturilor contaminate în plin ă desfășurare.  
Comisia: 
• continuă dezvoltarea bazei de cuno ștințe științifice privind materialele biotice, 
efectele și tendințele utiliz ării terenurilor și planificarea spa țială, inclusiv 
consecințele la nivel global și efectele asupra partenerilor comerciali, și pune în 
evidență cele mai bune practici din statele me mbre, ducând la o Comunicare privind 
utilizarea terenului (în 2014);  
• abordează schimbările indirecte ale utiliz ării terenurilor care rezult ă în special din 
politica privind energia regenerabil ă (continuu); 
• publică orientări privind cele mai bune practici, pe ntru a limita, atenua sau compensa 
impermeabilizarea solurilor (în 2012); 
• include considerente ma i ample privind eficien ța resurselor în revizuirea Directivei 
privind evaluarea impactului as upra mediului (EIM) (în 2012). 
• propune un parteneriat european pentru inovare (în 2011) priv ind productivitatea și 
sustenabilitatea agriculturii care î și propune, printre altele, s ă asigure func ționalitatea 
solului la un nivel satisf ăcător (până în 2020). 
Statele membre trebuie: 
• să integreze mai bine utilizarea direct ă și indirectă a terenurilor în procesul de luare a 
deciziilor și să limiteze ocuparea terenurilor și impermeabilizarea solului în m ăsura 
în care este posibil (continuu); 
• să pună în aplicare ac țiunile necesare pentru reducerea eroziunii și sporirea cantit ății 
de materie organic ă din sol (continuu); 
• să instituie un inventar al siturilor contaminate, precum și o planificare a lucr ărilor de 
remediere (pân ă în 2015).  
4.7. Resursele marine 
Mediul marin de ține oportunit ăți economice pentru o gam ă largă de sectoare, cum ar fi 
extracția de minerale, produse farmaceutice, biotehnologie și energie. Mediul marin asigur ă, 
de asemenea, principalele servicii ecosistemice, cum ar fi func țiile de reglare naturale care 
contribuie la combaterea schimb ărilor climatice sau pentru încetinirea eroziunii costiere. 
Presiunile exercitate asupra aces tor sisteme, inclusiv prin devers ări de substan țe poluante din 
apele dulci în mare, sunt înc ă grave, chiar dac ă în anumite cazuri în sc ădere. Nu exist ă o 
 
RO 19   RO gestiune coerent ă a spațiului maritim, ceea ce ne afecteaz ă deja posibilit ățile de a beneficia de 
pe urma activit ăților maritime. Utilizarea instrumentelor de amenajare a spa țiului în zonele 
marine ar contribui la utilizarea eficient ă a resurselor. 
Epuizarea stocurilor de pe ște are consecin țe economice și sociale grave pentru zonele 
costiere și contribuie la pierderea biodiversit ății în sensul tulbur ării sistemelor, iar 
poluarea marin ă și schimb ările climatice reprezint ă alte provoc ări (de exemplu, 
acidifiere). Politica comun ă a UE în domeniul pescuitului și Politica maritim ă integrată a UE 
plasează sustenabilitatea în centrul obiectivelor lor, pentru a asigura utilizarea eficient ă și 
sustenabil ă a resurselor marine de c ătre toți operatorii din lan țul de valori.  
Peste 1 milion de p ăsări și 100 000 de mamifere marine și țestoase marine mor în fiecare an 
ca urmare a de șeurilor din plastic și a altor resturi din m ări. Factori cum ar fi de șeurile din 
mări și tratarea apelor urbane reziduale, agraveaz ă mult poluarea în unele m ări din Europa. În 
vederea remedierii unor astfel de presiuni, Di rectiva-cadru pr ivind strategia pentru mediul 
marin prevede realizarea unei condi ții ecologice bune a apelor marine.   
Etapa: Pân ă în 2020, este atins ă o condiție ecologic ă bună a tuturor apelor marine ale UE 
și, până în 2015, pescuitul se desf ășoară în limitele randamentelor sustenabile.  
Comisia: 
• în contextul celor mai recente propuneri ale Comisiei referitoare la reforma Politicii 
comune în domeniul pescuitului,  are ca scop asigurarea gestion ării sustenabile a 
resurselor pesc ărești; 
• face propuneri ulterioare pentru a elimina toate subven țiile în domeniul pescuitului 
care ar putea fi d ăunătoare din punct de vedere ecologic; 
• contribuie la protejarea capitalului natural costier și marin prin propunerea unei serii 
de măsuri strategice privind gestionarea și planificarea (în 2012), precum și prin 
sprijinirea continu ă a proiectelor privind cuno ștințele și de demonstra ție;  
• promoveaz ă strategiile bazate pe ecosistem și integreaz ă riscurile climatice în 
activitățile maritime (Comunicare intitulat ă „Adaptarea la schimb ările climatice în 
zonele de coast ă și maritime” 2012); 
• sprijină utilizarea sustenabil ă a resurselor marine și identific ă oportunit ățile 
antreprenoriale inovatoar e în economia maritim ă și costieră (Comunicare privind 
„Creșterea economic ă maritimă”, 2012). 
• contribuie la strategiile privind de șeurile marine, în toate cele patru regiuni maritime 
ale UE, în colaborare strâns ă cu statele membre de coast ă sau în cadrul Conven ției 
maritime regionale respective (în 2012);  
• sprijină statele membre la elaborarea m ăsurilor în scopul atingerii condi ției ecologice 
bune a apelor marine pân ă în 2020 și în stabilirea unei re țele vaste de zone protejate 
(în 2020). 
Statele membre trebuie: 
• să pună în aplicare Directiva-cadru privind strategia pentru mediul marin și să 
desemneze zonele marine protejate. 
 
RO 20   RO 5. SECTOARE CHEIE  
În țările industrializate, nutri ția, locuin țele și mobilitatea sunt de obicei responsabile de 
70-80% din ansamblul efectelor asupra mediului. Aceste se ctoare sunt esen țiale, de asemenea, 
pentru a r ăspunde provoc ărilor în materie de energie și schimbări climatice, abordate în 
strategiile complementare pe termen lung, care se combin ă cu măsurile din acest document 
pentru a maximiza sinergiile , în conformitate cu Ini țiativa emblematic ă privind utilizarea 
eficientă a resurselor17. 
5.1. Abordarea problemei alimentare 
Lanțul valoric al alimentelor și băuturilor în UE este responsab il de 17% din emisiile directe 
de gaze cu efect de ser ă și de utilizarea a 28% din resursel e noastre materiale, modelele 
noastre de consum având impacturi globale, în  special legate de consumul de proteine 
animale. Acest lan ț este un utilizator major de ap ă de calitate superioar ă, care este esen țială 
pentru reu șita sa. Cu toate acestea, numai în UE, 90 de milioane de tone de alimente sunt 
risipite în fiecare an, fie 180 kg de persoan ă. O mare parte din acestea sunt alimente, care sunt 
încă adecvate pentru consumul uman. 
Un efort comun al agri cultorilor, indus triei alimentare, comercian ților cu am ănuntul și 
consumatorilor prin intermediul tehnicilor de produc ție cu utilizare eficient ă a resurselor, 
opțiunilor alimentare sustenabile (în conformitate cu recomand ările OMS privind cantitatea 
de proteine de origine animal ă, inclusiv carnea și produsele lactate, consumat ă per persoan ă), 
precum și reducerea risipei de alimente pot contribui la îmbun ătățirea eficien ței resurselor și a 
securității alimentare la nivel global.  
În comunicarea sa intitulat ă „Un buget pentru strategia Europa 2020”, Comisia a propus 
măsurile pe care o Politic ă Agricolă Comună reformat ă ar trebui s ă le întreprind ă pentru a 
deveni mai eficient ă din punctul de vedere al utiliz ării resurselor18. O problem ă suplimentar ă 
pentru securitatea alimentar ă globală pe termen lung este aprovizionarea sustenabil ă cu fosfor, 
o resursă cheie pentru fertilizarea solu lui care nu poate fi înlocuit ă. Sunt necesare cercet ări 
suplimentare pentru a identifica modul în care îmbun ătățirile aduse îngr ășământului, 
producției alimentare și problemelor de șeurilor biologice ar putea reduce dependen ța noastră 
de fosfatul extras din mine. 
Etapa: Pân ă în 2020, stimulentele pentru produc ția și consumul de alimente mai 
sustenabile și mai sănătoase vor fi r ăspândite pe scar ă largă și vor duce la o reducere de 
20% a cantit ăților de resurse utilizare în lan țul alimentar. Eliminarea de șeurilor alimentare 
comestibile ar fi redus ă la jumătate în UE.  
                                                 
17 COM(2011) 112, COM(2011) 109, COM(2010) 639. 
18 COM(2011) 500. 
 
RO 21   RO Comisia: 
• va evalua în continuare modalit ățile optime de limitare a cantit ăților de de șeuri de-a 
lungul lan țului de aprovizionare cu alimente și va lua în considerare modalit ăți de a 
reduce impactul de mediu al produselor alimentare (Comunicarea privind alimentele 
sustenabile, pân ă în 2013); 
• va elabora o metodologie de stabilire a criteriilor de sust enabilitate pentru 
principalele produse alimentare (pân ă în 2014); 
• va evalua în continuare securitatea aprovizion ării cu fosfor și acțiunile poten țiale 
privind utilizarea sustenabil ă a acestuia (Cartea Verde pr ivind utilizarea sustenabil ă a 
fosforului - pân ă în 2012).  
Statele membre sunt invitate: 
• să abordeze problema risipei de a limente în cadrul unor programe na ționale de 
prevenire a producerii de șeurilor (2013). 
5.2. Îmbunătățirea clădirilor 
Ameliorarea construc ției și a utilizării clădirilor în UE ar influen ța 42% din consumul nostru 
final de energie, aproximativ 35% din to talul emisiilor de gaze cu efect de ser ă19 și mai mult 
de 50% din totalitatea materialelor extrase; ar  putea, de asemenea, contribui la economisirea a 
până la 30% din cantitatea de ap ă20. Politicile existente pentru promovarea eficien ței 
energetice și utilizarea energiei din surse regenerabile în cl ădiri trebuie, prin urmare, s ă fie 
consolidate și completate cu politici pentru utilizarea eficient ă a resurselor, care s ă ia în 
considerare o gam ă mai largă de tipuri de impact asupra mediului pe întreaga durat ă a ciclului 
de viață a clădirilor și a infrastructurii. Costurile cl ădirilor pe întreaga durat ă a ciclului ar 
trebui să fie luate în considerare din ce în ce mai mult mai degrab ă decât costurile ini țiale, 
inclusiv de șeurile rezultate în urma construirii și a demol ării. O mai bun ă planificare a 
infrastructurii este o condi ție prealabil ă pentru atingerea eficien ței resurselor în cazul 
clădirilor și, de asemenea, mobilitatea. 
Îmbunătățiri semnificative în utilizarea resurselor și în consumul de energie pe durata ciclului 
de viață – cu materiale sustenabile îmbun ătățite, o mai bun ă reciclare a de șeurilor, și o 
proiectare îmbun ătățită – vor contribui la ameliorarea competitivit ății sectorului de construc ții 
și dezvoltarea unui parc im obiliar eficient din punct de vedere al utiliz ării resurselor. Acest 
lucru necesit ă angajamentul activ al întregului lan ț valoric din sectorul construc țiilor. Sunt 
necesare politici specifice pentru a stimula IMM-urile – care reprezint ă marea majoritate a 
societăților de construc ții – să participe la activit ăți de formare și să investeasc ă în metode și 
practici de construc ție eficiente din punct de  vedere al resurselor. 
Etapa: Pân ă în 2020, renovarea și construirea de cl ădiri și infrastructuri se va face la un 
nivel ridicat de eficien ță din punctul de vedere al utiliz ării resurselor. Abordarea bazat ă pe 
ciclul de via ță va fi utilizat ă pe scară largă; toate cl ădirile noi vor avea un consum de 
energie aproape egal cu zero21 și construite cu materiale foarte eficiente, iar politicile 
pentru renovarea patrimoniului edilitar existent vor fi func ționale22, astfel încât s ă fie 
                                                 
19 COM(2007) 860 final. 
20 COM(2007) 414 final. 
21 Directiva 2010/31/UE. 
22 În conformitate cu articolul 9 din Directiva 2010/31/UE din 19 mai 2010.  
 
RO 22   RO recondiționat în mod rentabil, într-un ritm de 2% pe an. 70% din de șeurile nepericuloase 
din construc ții și demolări vor fi reciclate23.  
Comisia, împreun ă cu statele membre: 
• vor evalua modul în care poate sprijini planurile de investi ții în competen țe, 
sistemele de ucenicie și comunicarea privind cele mai bune practici privind eficien ța 
resurselor din domeniu (continuu); 
• vor lua m ăsuri, utilizând un „test IMM”, dup ă caz, pentru a stimula cererea și 
adoptarea de practici de construc ție eficiente din punctul de  vedere al resurselor și 
prin măsuri de evaluare a cost ului pe ciclu de via ță și de finan țare corespunz ătoare; 
pentru a extinde domeniul de aplicare a Eu rocodurilor pentru ela borarea de criterii 
legate de sustenabilitate; pentru a dezvolta stimulente care s ă recompenseze cl ădirile 
eficiente din punctul de vedere al resurselor și să promoveze utilizarea sustenabil ă a 
lemnului în construc ții, (Comunicare asupra competitivit ății sustenabile din sectorul 
construcțiilor, 2011, Comunicare privind construirea unor cl ădiri sustenab ile, 2013);  
• vor evalua cele mai bune modalit ăți de a încuraja inovarea în sectorul privat în 
construcții (continuu). 
5.3. Asigurarea mobilit ății eficiente 
Un sistem de mobilitate modern, eficient din punct de vedere al resurselor, care serve ște atât 
pentru pasageri, cât și pentru m ărfuri poate contribui în mod semnificativ la competitivitate și 
sustenabilitate. Cartea Alb ă privind transporturile24 oferă o gamă largă de opțiuni pentru 
continuarea politicii globale necesa re în domeniul transporturilor. 
Etapa: Pân ă în 2020, eficien ța totală în sectorul transporturilor va furniza o mai mare 
valoare prin utilizarea optim ă a resurselor, cum ar fi materiile prime, energia și solul, 
precum și efectele reduse asupra schimb ărilor climatice, polu ării aerului, zgomotului, 
sănătății, accidentelor, biodiversit ății și degradării ecosistemelor. În practic ă, transporturile 
trebuie s ă utilizeze energie mai pu țină și mai curat ă, să exploateze mai bine o 
infrastructur ă modernă și să reducă impactul negativ pe care îl au asupra mediului și 
asupra unor componente fundamentale al e patrimoniului natural precum apa, solul și 
ecosistemele. În medie, va  exista o reducere anual ă de 1%, începând din 2012, a emisiilor 
de gaze cu efect de ser ă în sectorul transporturilor.  
Comisia se va asigura c ă inițiativele din Cartea alb ă privind transporturile sunt puse în 
aplicare în conformitate cu obiectivele de eficien ță din punctul de vedere al utiliz ării 
resurselor, în special  prin orientarea c ătre internalizarea costurilor externe. 
6. GUVERNAN țĂ șI MONITORIZARE  
Transformarea UE într-o economie mai eficient ă din punctul de vedere  al resurselor va 
necesita o ac țiune concertat ă în cadrul unei game largi de po litici. Comisia va lansa un efort 
comun cu p ărțile interesate pentru a colabora la definirea indicatorilor și obiectivelor adecvate 
pentru orientarea ac țiunilor și monitorizarea progreselor. Aceste  eforturi vor avea efectul de 
                                                 
23 În conformitate cu articolul 11 din Directiva 2008/98/CE. 
24 COM(2011) 144. 
 
RO 23   RO transformare necesar numai dac ă acestea își joacă pe deplin rolul în strategia Europa 2020, iar 
eficiența utilizării resurselor este integrat ă în semestrul european pr ivind coordonarea politicii 
economice.  
6.1. Noi modalit ăți de acțiune privind eficien ța resurselor 
Consolidarea dialogului:  Factorii de decizie politic ă la nivelul UE, al statelor membre și la 
nivel regional, trebuie s ă se angajeze în discu ții cu întreprinderile și societatea civil ă cu privire 
la condițiile de politic ă necesare care s ă permită depășirea obstacolelor din calea eficien ței 
resurselor. 
Investirea în tranzi ție: Utilizarea eficient ă a resurselor poate redu ce costurile, dar necesit ă 
adesea investi ții inițiale. UNEP estimeaz ă că nevoile de finan țare anual ă pentru a face ca 
economia mondial ă să fie mai eficient ă din punctul de vedere al resurselor se situeaz ă între 
1,05 și 2,59 de mii de milioane de dolari americani25, în principal din surse private. Acest 
lucru necesit ă nu doar cheltuieli pentru solu ții ecologice, ci și pentru a ecologiza toate 
investițiile publice și private. Propunerea pentru un cadru financiar multianual 2014-2020 a 
făcut deja pa și importan ți spre integrarea eficien ței resurselor în  bugetul UE. Cre șterea rapid ă 
a finanțării globale pentru energie nepoluant ă arată modul cum aceast ă schimbare de 
mentalitate este posibil ă. Cu toate acestea, faptul c ă finanțatorii nu sunt familiariza ți cu 
riscurile la care pot fi supu și investitorii și cu rentabilitatea investi țiilor în domeniul eficien ței 
resurselor reprezint ă un obstacol pentru investi ții, incertitudinea cu privire la direc ția politică 
și credibilitatea se adaug ă riscului financiar, iar investi țiile pe termen lung sunt rareori 
preferate de pie țele financiare, orientate spre performan ță pe termen scurt. 
Dezvoltarea unor indicatori și obiective poten țiale: Stabilirea indicatorilor și definirea unui 
proces pentru eficien ța pe scar ă largă în utilizarea resurselor va contribui la urm ărirea 
obiectivelor viziunii pe ntru 2050: politica public ă poate fi mai bine elaborat ă, astfel încât s ă se 
țină seama de costurile și beneficiile utiliz ării mai eficiente a resurselor, iar sectorul privat va 
beneficia de semnale mai bune pentru planurile de investi ții, a previzibilit ății și transparen ței 
necesare pentru a lua decizii pe termen lung. 
Obiectivul de cre ștere sustenabil ă al strategiei Europa 2020 stabile ște obiective specifice 
privind emisiile de gaze cu efect de ser ă, eficiența energetic ă și energia regenerabil ă, care sunt 
relevante pentru atinger ea obiectivelor de eficien ță a resurselor. Atingerea acestor obiective 
este esențială pentru protejarea resu rselor naturale, iar ac țiunea din prezenta foaie de parcurs 
va contribui, de asemenea, la atingerea acestora. Totu și, acestea nu acoper ă unele consecin țe 
negative importante pentru economia noastr ă, pentru s ănătatea și calitatea vie ții, de exemplu 
factori precum utilizarea ineficient ă a terenurilor, nive lul redus al calit ății și disponibilit ății 
apei, deșeurilor, poluarea aerului, precum și pierderi ale serviciilor ecosistemice, ale stocurilor 
de pește și a biodiversit ății. Luarea în considerare a acestora va înt ări exploatarea de noi surse 
de creștere sustenabil ă și va consolida competitivitatea pe termen lung. 
Se fac deja progrese semnificative pentru integrarea sistemelor contabile economic și social 
de mediu, dar exist ă câteva idei concurente cu privir e la indicatori car e trebuie utiliza ți, 
îmbunătățiți sau elabora ți pentru a orienta politicile  sau deciziile de investi ții mai bune. Astfel 
de indicatori trebuie s ă fie fiabili, u șor de înțeles și acceptați pe scară largă, pentru a m ăsura 
continuu progresul în îmbun ătățirea eficien ței resurselor. Din acest motiv, Comisia î și 
                                                 
25 UNEP Green Economy Synthesis 2010 (Sinteza UNEP - economia ecologic ă 2010) 
 
RO 24   RO propune s ă se angajeze cu toate p ărțile interesate importante pentru  dezvoltarea unor astfel de 
indicatori și obiective poten țiale. 
Cu toate acestea, recunoscâ nd necesitatea de a se începe m ăsurarea progreselor imediat, 
Comisia propune s ă se utilizeze, ca un indicator principal provizoriu, productivitatea 
resurselor, m ăsurată prin raportul între PIB și consumul material intern (exprimate în 
EUR/tonă). O propor ție mai mare ar indica o performan ță mai bună, cu o cre ștere care are un 
consum de resurse relativ mai mic26. Totuși, aceasta ține seama numai de aspectele privind 
resursele materiale și nu se refer ă la alte resurse sau la poten țialul transfer de sarcin ă între țări. 
Deoarece acest indicator pr incipal provizoriu indic ă numai o imagine par țială, acesta ar trebui 
completat cu un „tablou de bord” cu indi catori privind apa, solul, materialele și carbonul, 
indicatori care s ă măsoare impactul asupra mediului și capitalul nostru natural sau 
ecosistemele, precum și indicatori care s ă încerce s ă ia considerare aspectele globale ale 
consumului UE. La un al treilea nivel, indicato rii tematici se vor folosi pentru monitorizarea 
progreselor înregistrate în vedere a atingerii obiectivelor existent e în alte sectoare, astfel cum 
este detaliat în documentul de lucru al serviciilor Comisiei care înso țește această foaie de 
parcurs.  
Etapa: Pân ă în 2020, p ărțile interesate de la toate nivelur ile vor fi mobilizate pentru a se 
asigura c ă politicile, finan țarea, investi țiile, cercetarea și inovarea sunt în coerente și se 
consolideaz ă reciproc. Obiectivele ambi țioase de eficien ță a resurselor și indicatorii fiabili 
și rapizi, vor ajuta factor ii de decizie publici și privați în procesul de transformare a 
economiei în direc ția unei mai mari eficien țe a resurselor.  
                                                 
26 Pentru a ilustra indicatorul, media din UE era de circa 1.30 €/ton ă în 2007, aceast ă proporție variază de 
la sub 0,3 la aproximativ 2,5. 
 
RO 25   RO Comisia, împreun ă cu statele membre: 
• vor integra considera țiile de eficien ță a resurselor în semestrul european din 2012, 
concentrându-se ini țial pe prioritizarea m ăsurilor favorabile cre șterii sustenabile; 
• vor reuni întreprinderi, oameni de știință, organiza ții neguvernamentale, autorit ăți 
locale și naționale pentru a examina oportunit ățile și provocările și pentru a 
recomanda noi c ăi de acțiune către o cre ștere eficient ă din punct de vedere a 
resurselor (în 2012);  
• vor ajunge la un consens larg cu aceste p ărți interesate privind modalitatea de a 
evalua progresele înregistrate și de a stabili obiectivele necesare pentru a face fa ță 
provocării (până în 2013). 
Comisia:  
• va lansa o „Platform ă UE de tranzi ție către eficien ța resurselor” (2012), plecând de la 
platformele existente; 
• va institui o mas ă rotundă de finanțare pentru eficien ța resurselor, care va cuprinde 
reprezentan ți ai băncilor din sectorul privat și instituțional (cum ar fi BEI, BERD), 
societăți de asigur ări și societăți cu capital de risc, pent ru a se identifica posibilit ățile 
de a dezvolta o finan țare adaptat ă și instrumente financiare  inovatoare pentru 
eficiența resurselor (2012); 
• va elabora o Panoram ă UE de competen țe și un Consiliu sectorial european privind 
competen țele pentru locuri de munc ă ecologice și mai ecologice;  
• va continua activitatea de elaborare a indicato rilor, inclusiv privind calitatea datelor, 
ținând seama de cadrele de evaluare ex istente, precum iGrowGreen, în vederea 
includerii în cadrul evalu ării intermediare a stra tegiei Europa 2020 (2013); 
• va propune un nou indicator princi pal pentru capitalul natural și impacturile de 
mediu ale folosirii resurselor (sfâr șitul anului 2013); 
• va continua eforturile în cadrul foii de  parcurs „Dincolo de PIB” pentru a m ăsura 
progresul economic și social în mod mai cuprinz ător, inter alia , prin continuarea 
dezvoltării Sistemului de conturi de mediu, prin integrarea externalit ăților de mediu 
în contabilitatea na țională și prin dezvoltarea unui indice  compozit privind presiunile 
asupra mediului;  
• va examina cele mai bune modalit ăți de a include considera țiile privind eficien ța 
resurselor în evalu ările de impact ale viitoarelor propuneri de politici. 
Statele membre trebuie: 
• să elaboreze sau s ă consolideze strategiile na ționale de eficien ță a resurselor existente 
și să integreze aceste elem ente în politicile na ționale pentru cre ștere și locuri de 
muncă (până în 2013);  
• să raporteze progresele reali zate în utilizarea eficient ă a resurselor, ca parte a 
programelor lor na ționale de reform ă. 
6.2. Sprijinirea eficien ței resurselor la nivel interna țional 
O serie de țări, nu numai din cadrul UE, ci și Japonia, Coreea, Statele Unite, China și altele, 
pun în aplicare politici prin care s ă beneficieze de pe urma unei mai mari eficien țe a 
resurselor. Exist ă, de asemenea, un interes deosebit în procesul de dialog și cooperare privind 
aceste aspecte în țările vecine ale UE. Astfel de ini țiative pot fi v ăzute în contextul eforturilor 
 
RO 26   RO depuse în întreaga lume pentru a promova tranzi ția spre o economie ecologic ă. UE poate 
învăța din experien ța altora și particip ă în mod activ în influen țarea căii pe care țările 
partenere o urmeaz ă, în special țările implicate în procesul de aderare, care sunt invitate s ă 
înceapă alinierea politicilor.  
Ca bază pentru continuarea discu țiilor la conferin ța Rio+20 din iunie 2012, Comisia 
European ă a propus recent o gam ă largă de acțiuni posibile, inclusiv noile ini țiative 
internaționale în domeniul apei, energiei, agriculturii, al utiliz ării terenurilor, forestier, al 
produselor chimice, al competen țelor și resurselor marine, al programelor de formare, al 
mobilizării finanțării publice și private și al investi țiilor, precum și privind trecerea la un 
sistem de guvernan ță multilateral eficace,  la nivel global27. 
Etapa: Pân ă în 2020, eficien ța resurselor va fi un obiectiv comun al comunit ății 
internaționale, iar orice progres în acest domeniu va fi fost realizat pe baza abord ărilor 
convenite la Rio. 
Comisia, împreun ă cu statele membre (continuu): 
• vor promova succesul summitului Rio+20 din 2012 și progresele concrete în direc ția 
economiei ecologice și a unei utiliz ări mai eficiente a resurselor naturale; 
• vor îmbun ătăți dialogul cu țările partenere strategice pentru schimbul de experien ță și 
de bune practici privind eficien ța resurselor; 
• vor întreprinde ini țiative comune cu țările candidate, poten țial candidate și alte țări 
vecine care împ ărtășesc cu noi multe resurse de mediu; 
• vor sprijini încheierea și punerea în ap licare eficient ă a acordurilor interna ționale 
pentru a face consumul mondial și sistemele de produc ție mai sustenabile; 
• prin intermediul ajutorul ui pentru dezvoltarea țărilor mai pu țin dezvoltate, vor 
sprijini eforturile de îmbun ătățire a eficien ței resurselor în contextul dezvolt ării 
sustenabile și al eradic ării sărăciei; 
• vor coopera cu parteneri interna ționali în materie de cercetare și inovare, în vederea 
utilizării eficiente a resurselor; 
• vor depune eforturi în vederea unor mecan isme multilaterale mai puternice pentru o 
guvernanță globală a bunurilor publice. 
6.3. Îmbunătățirea beneficiilor provenind din m ăsurile de mediu ale UE 
Progresele înregistrate în domeniul eficien ței resurselor depind de îmbun ătățirea modului în 
care sunt gestionate resursele noastre naturale și ecosistemele. Exist ă încă diferențe mari 
între rezultatele ob ținute de statele membre în cadrul m ăsurilor de punere în aplicare, în 
special în ceea ce prive ște conservarea naturii, gestionarea de șeurilor și a apei. Costurile 
nepunerii în aplicare a legisla ției actuale sunt estimate la aproximativ 50 de miliarde de euro 
pe an28. 
                                                 
27 COM (2011) 363. 
28 The cost of not implementing the envi ronmental acquis, COWI, forthcoming (Costul neimplement ării 
acquis -ului de mediu, COWI, urm.) 
 
RO 27   RO Etapa: Pân ă în 2020, beneficiile legisla ției UE în domeniul mediului vor fi complete.  
Comisia: 
• propune m ăsuri pentru a spori cuno ștințele, de sensibilizare și pentru o mai bun ă 
mobilizare a actorilor cheie pentru a îmbun ătăți aplicarea m ăsurilor de mediu în UE.  
Statele membre ar trebui: 
• să soluționeze caren țele de performan ță ale acestora în asigurarea beneficiilor 
legislației UE. 
7. CONCLUZIE  
Modelele de cre ștere anterioare au dus la cre șterea nivelului de prosperitate, dar prin utilizarea 
intensivă și, adeseori, ineficient ă a resurselor. Rolul biodiversit ății, al ecosistemelor și al 
serviciilor acestora, este în mare parte subestimat, costurile de șeurilor sunt rareori reflectate în 
prețuri, piețele actuale și politicile publice nu pot aborda integral cerin țele concurente privind 
resursele strategice precum  mineralele, apa, solul și biomasa. Acest lucru necesit ă un răspuns 
coerent și integrat într-o gam ă largă de politici în vederea solu ționării unor constrângeri 
potențiale legate de resurse și pentru a ne sus ține prosperitatea pe termen lung.  
Prezenta foaie de parcurs nu este r ăspunsul final la toate provoc ările. Este un prim pas c ătre 
elaborarea unui cadru de ac țiune coerent care pentru diferite domenii și sectoare. Obiectivul 
acesteia este de a oferi o perspectiv ă stabilă pentru transformarea economiei. Comisia va 
pregăti propuneri politice și legislative pentru implementarea acestei foi de parcurs. F ără 
angajarea altor actori publici și privați nu vom atinge obiectiv ele privind eficien ța resurselor 
noastre. 
Comisia invit ă Consiliul, Parlamentul Eu ropean, Comitetul Economic și Social European și 
Comitetul Regiunilor s ă aprobe prezenta foaie de parcurs și să contribuie la dezvoltarea în 
continuare a ac țiunilor UE pentru a ajunge la o Europ ă eficientă din punctul de vedere al 
utilizării resurselor. 
 
RO 28   RO Anexă: Utilizarea eficient ă a resurselor –Interconexiunile între sectoare și resurse, precum și inițiativele politice ale UE  
Resursă/ 
sector Combustibili fosili  Materiale și 
minerale  Apă Aer Terenuri Soluri Ecosisteme: 
Biodiversitate  Resurse marine Deșeuri Inițiative politice ale UE  
Economia 
circulară Reducere, reutilizare, reciclare, substituire, salvgardare, valoare  Reexaminare a CPD (2012)  
Energie Reducerea utiliz ării 
combustibililor fosili prin: 
-o mai mare eficien ță 
energetică (20% până în 
2020); 
-substituirea cu resurse 
regenerabile (20% pân ă în 
2020, și 10% în cazul 
transporturilor).  Asigurarea siguran ței 
aprovizionării cu materii 
prime critice (pentru energii regenerabile și 
electrificare) 
-reducerea intensit ății 
energetice a extrac ției de 
materiale, produc ției și 
consumului. -utilizarea eficient ă ca sursă 
de energie regenerabil ă; 
-reducerea necesit ăților de 
răcire a centralelor electrice; 
-reducerea intensit ății 
energetice a trat ării apei; 
-reducerea utiliz ării de apă 
caldă, printr-o mai bun ă 
utilizare a infrastructurilor 
hidraulice și prin aparate mai 
bune. -reducerea polu ării cu 
substanțe nocive, în special 
prin reducerea utiliz ării 
combustibililor fosili;  
-reducere cu 20% a emisiilor de gaze cu efect 
de seră până în 2020 (cu 
30% în cazul în care 
condițiile sunt favorabile); 
-reducerea emisiilor de gaze cu efect de ser ă cu 80-
95% până în 2050.  -reducerea ocup ării 
terenurilor pentru 
biocarburan ți; 
-optimizarea infrastructurii 
energetice.
 -prevenirea daunelor aduse 
solului de emisiile de SO2 și NOx; 
-diminuarea 
impactului noilor 
infrastructuri/solu ții 
energetice asupra 
solului; 
 
-conservarea 
turbăriilor. -reducerea acidific ării prin 
reducerea utiliz ării 
combustibililor fosili; -evitarea deterior ării 
ecosistemului prin 
extracția/exploatarea 
agenților energetici. -utilizarea ca surs ă de 
energie regenerabil ă; 
-asigurarea utiliz ării 
sustenabile a algelor pentru 
producerea de 
biocarburan ți; 
-prevenirea riscurilor de 
catastrofe și accidente 
petroliere; 
-reducerea acidific ării care 
rezultă în urma emisiilor de 
gaze cu efect de ser ă. Asigurarea 
recuperării energiei 
din deșeurile 
nereciclabile; 
-reducerea 
intensității 
energetice a trat ării 
deșeurilor; 
-intensificarea 
utilizării deșeurilor 
biodegradabile / 
pentru bioenergie 
și bioproduse.  -Energia 2020: O strategie pentru energie competitiv ă, 
sustenabilă și sigură (2011) 
- Plan strategic privind tehnologia energetic ă pentru Europa; 
-Priorități în domeniul infrastructurii energetice ante și post 
2020 - Plan de realizare a unei re țele energetice europene 
integrate (2011). 
-Planul de eficien ță energetică europeană 2020 (2011) 
-Revizuire a directivei privind impozitarea energiei (2011) 
-Pachetul pentru infrastructura energetic ă (2011)  
Foaie de parcurs privind politica energetic ă până în 2050 
(2011) 
-Rețelele inteligente (2011) 
-Securitatea aprovizion ării cu energie și cooperarea 
internațională (2011) 
Alimente -reducerea utiliz ării 
combustibililor fosili prin 
eficiență energetică 
îmbunătățită în producția 
alimentară; 
-evitarea efectelor negative din substituirea 
combustibililor fosili cu 
biocarburan ți. -optimizarea utiliz ării de 
minerale și materiale (de 
exemplu, fosfor); 
-îmbunătățirea 
ambalajelor pentru o 
mai bună conservare și 
reciclare.  -optimizarea utiliz ării apei în 
agricultură; 
-prevenirea inunda țiilor și a 
secetei, prin combaterea 
schimbărilor climatice; 
Asigurarea disponibilit ății de 
apă curată pentru produse de 
calitate; 
-evitarea polu ării cauzate de 
îngrășăminte și pesticide.  -reducerea emisiilor de 
gaze cu efect de ser ă; 
-reducerea emisiilor de 
SO2 și NOx.  -optimizarea utiliz ării 
solurilor pentru a reconcilia 
aceasta cu alte utiliz ări; 
-utilizarea terenurilor fertile 
ocupate pentru agricultur ă; 
-reducerea ocup ării 
terenurilor (de exemplu, 
prin intermediul aportului 
optim de proteine animale).-inversarea 
pierderilor de sol; 
-refacerea 
conținutului de 
materie organic ă în 
sol; -prevenirea 
daunelor aduse 
solului de emisiile 
de SO2 și NOx; 
-evitarea polu ării 
cauzate de 
îngrășăminte și 
pesticide.  -refacerea și conservarea 
ecosistemelor pentru 
asigurarea poleniz ării, a 
retenției de apă etc.; 
-evitarea eutrofiz ării din 
cauza îngrășămintelor și 
reducerea utiliz ării de 
pesticide; 
-creșterea biodiversit ății 
prin bune practici agricole.  -refacerea stocurilor de 
pește și eliminarea 
capturilor accidentale și a 
capturilor aruncate înapoi 
în mare; 
-eliminarea tehnicilor distructive de pescuit;  
- dezvoltarea unei acvaculturi durabile; 
-reducerea polu ării zonelor 
costiere provenind de la 
îngrășăminte 
-evitarea problemei deșeurilor marine.
 -reducerea 
cantității de deșeuri 
alimentare;  
-utilizarea de ambalaje 
reciclabile/ biodegradabile; 
-dezvoltarea 
compostării 
deșeurilor 
biologice.
 -Reforma PAC (2011) -propunere pentru un Parteneriat pentru inovare în 
domeniul productivit ății și sustenabilit ății agriculturii (2011) 
-Cartea Verde privind fosforul (2012) 
-Comunicarea privind alimentele sustenabile (2013) 
Operațiuni 
imobiliare -reducerea utiliz ării de 
combustibili fosili prin creșterea eficien ței 
energetice și utilizarea 
energiei din surse 
regenerabile în cl ădiri;  
-construirea de cl ădiri cu 
consum zero de energie și 
creșterea procentului de 
renovări de clădiri existente.  -optimizarea utiliz ării de 
materiale; -utilizarea de materiale 
sustenabile. -ameliorarea eficien ței 
utilizării apei la cl ădiri și 
echipamente  -reducerea emisiilor de gaze cu efect de ser ă 
provenind de la cl ădiri; 
-ameliorarea calit ății 
aerului din interior; 
 -evitarea ocup ării 
terenurilor suplimentare (de exemplu, extindere 
urbană); 
-remedierea siturilor 
contaminate.
 -evitarea extinderii 
necontrolate a aglomerărilor 
urbane pe terenuri 
fertile; 
- diminuarea la 
minimum a impermeabiliz ării 
solului 
 -asigurarea de spa ții verzi 
suficiente și conectate ca 
parte a infrastructurilor 
ecologice.
 -reducerea acidific ării care 
rezultă în urma emisiilor de 
gaze cu efect de ser ă. -reciclarea 
deșeurilor din 
construcții și 
demolări (70% 
până în 2020). -Strategia pentru competitivitatea durabil ă a sectorului 
construcțiilor din UE (2011) 
-Comunicarea privind construirea unor cl ădiri sustenabile 
(2013) 
-Inițiativa privind utilizarea eficient ă a apei în cl ădiri (2012)  
Mobilitate -reducerea dependen ței de 
combustibilii fosili prin: 
îmbunătățirea eficienței 
utilizării combustibililor, 
utilizarea energiei din surse 
regenerabile, eliminarea 
treptată a autoturismelor cu 
combustibili conven ționali 
din orașe până în 2050, 
îmbunătățirea logisticii 
multimodale, mai bune 
rețele de transport; vehicule 
mai eficiente.  - sporirea eficien ței 
resurselor 
infrastructurilor; 
-optimizarea logisticii 
transportului de 
materiale; 
- asigurarea siguran ței 
aprovizionării cu 
materiale critice 
(necesare pentru baterii).  -utilizarea poten țialului de 
transport pe ap ă pentru a se 
reduce emisiile; 
-reducerea polu ării cauzate de 
transportul pe ap ă. 
 -reducerea polu ării cauzate 
de transport: cu 60% mai 
puține gaze cu efect de ser ă 
până în 2050; mai pu țin 
ozon la nivelul solului, 
pulberi în suspensie, NO2; 
conținut mai mic de sulf al 
combustibililor marini.  -diminuarea la minimum a 
impactului infrastructurii 
de transport asupra 
fragmentării terenurilor.  -diminuarea la 
minimum a 
impactului 
infrastructurii de 
transport asupra 
impermeabiliz ării 
solurilor.  -diminuarea la minimum a 
impactului 
impermeabiliz ării, a 
fragmentării și a poluării 
solurilor și terenurilor; 
-evitarea răspândirii 
speciilor alogene invazive.  -utilizarea poten țialului de 
transport maritim pentru a 
se reduce emisiile; 
-evitarea de șeurilor marine, 
inclusiv de la nave  -asigurarea 
refolosirii și 
reciclării eficiente a 
vehiculelor și a 
navelor scoase din 
uz (85-95% pân ă 
în 2015). -Cartea albă privind viitorul transporturilor (2011) 
-revizuirea TEN-T (2011)  
-Planul strategic pentru tehnologiile de transport  
Inițiative 
politice ale UE Cadrul de ajutoare de stat 
(2013); 
Directiva privind calitatea 
carburanților: etc. -Abordarea provoc ărilor 
în ceea ce prive ște 
piețele de mărfuri și 
materiile prime (2011) -propunere a unui 
parteneriat în domeniul 
inovării pentru materiile 
prime -Model privind apa (2012) 
- parteneriat în domeniul 
inovării pentru eficien ța 
utilizării apei 
-reexaminarea Directivei 
SCM (substan țe prioritare) 
(2011) 
-reexaminarea Directivei 
privind apele subterane 
(2012)  -Foaia de parcurs 
Economia cu emisii 
scăzute de dioxid de 
carbon – 2050 (2011) -reexaminarea legisla ției 
privind monitorizarea și 
raportarea emisiilor de gaze 
cu efect de ser ă 
-reexaminarea politicii UE 
privind calitatea aerului 
(2013) -Comunicarea privind utilizarea terenurilor (2014) 
-Comunicarea privind 
LULUCF în angajamentele UE în 
materie de schimb ări 
climatice (2011) [
 -orientări privind 
cele mai bune 
practici, pentru a 
limita, atenua sau compensa 
impermeabilizarea 
solurilor; -strategia 2020 a UE privind biodiversitatea 
(2011) 
-Comunicarea privind infrastructura ecologic ă și 
restaurarea (2012) 
-inițiativa Fără pierdere 
netă (2015)
 -Reforma politicii comune 
maritime și din domeniul 
pescuitului (2011) [AGRI] 
- adaptarea la schimb ările 
climatice în zonele de 
coastă și pe mare (2012) 
-Blue Growth (2013) 
- Managementul integrat al 
zonelor costiere 
(PEGASO) 
-Amenajarea teritoriului maritim 
(2012)-reexaminarea prevenirii, 
reutilizării, 
reciclării și a 
obiectivelor 
privind depozitele 
de deșeuri (2014) -Foaia de parcurs c ătre o Europ ă eficientă din punct de 
vedere al utiliz ării resurselor (2011) 
-Cadrul financiar multianual pentru perioada 2014-2020 
-Politica de coeziune dup ă 2013 (2011) [REGIO] 
-Planul de ac țiune către o economie ecologic ă sustenabilă 
până în 2020 (2011) 
-Planul de ac țiune privind ecoinovarea (2011) 
Orizont UE 2020 (2011) 
-reexaminarea Directivei EIA  
 
RO 29   RO