COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL ȘI COMITETUL REGIUNILOR PROPUNERE PENTRU POZIȚIA COMUNĂ A UE LA CEL DE-AL PATRULEA FORUM LA NIVEL ÎNALT PRIVIND EFICACITATEA AJUTORULUI DE LA BUSAN_ /* COM/2011/0541 final */





1. Introducere Reforma privind ajutorul își are originea în Consensul de la Monterrey privind finanțarea pentru dezvoltare (2002) la care comunitatea internațională a convenit cu privire la o eficacitate mai bună a asistenței oficiale pentru dezvoltare (AOD). Forumurile la nivel înalt ulterioare de la Roma (2003), Paris (2005) și Accra (2008) au adăugat principii, angajamente concrete și un cadru de monitorizare pentru consolidarea reformei. Obiectivul celui de al patrulea forum la nivel înalt, care va avea loc la Busan în perioada 29 noiembrie - 1 decembrie 2011, este de a evalua progresele realizate în raport cu angajamentele convenite, de a revizui agenda privind eficacitatea ajutorului și de a o corela cu agenda mai amplă privind finanțarea pentru dezvoltare. Se pune accentul pe sprijinirea rezultatelor activității de dezvoltare în contextul noilor provocări și parteneriate în materie de dezvoltare la nivel mondial, inclusiv implicarea economiilor emergente. Forumul nu își propune să reia agenda internațională privind finanțarea pentru dezvoltare, ci să se concentreze asupra valorii adăugate a eficacității ajutorului în ceea ce privește reducerea sărăciei și atingerea obiectivelor de dezvoltare ale mileniului până în 2015. Scopul prezentei comunicări este de a propune poziția comună a UE pentru forumul de la Busan, care să fie susținută de UE și de statele sale membre (denumite în continuare UE) care participă la acest eveniment. Comunicarea evaluează progresele înregistrate în punerea în aplicare a angajamentelor și prezintă propuneri privind modalitățile pentru o mai bună definire a agendei privind eficacitatea ajutorului și pentru extinderea principiilor acesteia la alți actori și surse de finanțare pentru dezvoltare. De asemenea, se propune simplificarea structurii guvernanței mondiale și axarea asupra punerii în aplicare la nivel național. 2. Examinarea progreselor Pentru prima dată, este disponibilă o multitudine de informații privind reforma ajutorului și impactul acesteia asupra rezultatelor privind dezvoltarea. Evaluarea independentă faza II și ancheta de monitorizare a Declarației de la Paris furnizează date cu privire la rezultatele obținute în raport cu angajamentele de la Paris și Accra. În baza acestor date se poate concluziona că aplicarea agendei privind eficacitatea ajutorului a condus la îmbunătățiri ale calității ajutorului prin consolidarea normelor de bune practici și prin parteneriate mai bune. Acest lucru a contribuit la obținerea unor rezultate în materie de dezvoltare. Datele confirmă faptul că, dintre cele cinci principii ale eficacității ajutorului, asumarea responsabilității de către țări a avansat cel mai mult. Alinierea și armonizarea au progresat în mod inegal, în timp ce sistemele țărilor partenere nu au fost utilizate într-o măsură mai mare, în pofida ameliorărilor înregistrate de aceste sisteme. Gestionarea în vederea obținerii de rezultate în materie de dezvoltare și răspunderea reciprocă au avansat cel mai puțin. Tendința în ceea ce privește caracterul previzibil al ajutoarelor s-a inversat chiar, în comparație cu 2005. În general, progresele sunt lente, atât din partea țărilor partenere, cât și din partea donatorilor, întrucât, la nivel mondial, din 13 obiective au fost atinse numai două: cooperarea tehnică coordonată și necondiționarea ajutorului. Rezultatele Comisiei și ale celor 14 state membre[1] care au participat la ancheta de monitorizare sunt mai bune, în ansamblu, decât rezultatele la nivel mondial. Cadrul operațional al UE privind eficacitatea ajutorului a fost crucial în acest sens. Comisia și cele 14 state membre au rezultate bune în ceea ce privește următoarele trei direcții: cooperarea tehnică comună, utilizarea sistemelor naționale pentru gestionarea finanțelor publice și achizițiile. Rezultatele Comisiei și ale celor 14 state membre au fost mai slabe în ceea ce privește caracterul previzibil, utilizarea abordărilor care au la bază programe și misiunile comune. Fragmentarea ajutorului, care a crescut între 2005 și 2009, și transparența, rămân în continuare provocări. Rezultatele preliminare ale unui studiu comandat de Comisie[2] sugerează că, prin punerea în aplicare a angajamentelor de la Paris și de la Accra într-un mod mai ambițios, UE ar câștiga 4 miliarde de euro anual. Prezentul tabel prezintă sintetic rezultatele la nivel mondial și rezultatele Comisiei și ale celor 14 state membre în 32 de țări partenere care au participat la anchetele de monitorizare din 2005 și 2010. || La nivel mondial || La nivel mondial || UE[3] || UE[4] || Obiectiv || 2005 || 2010 || 2005 || 2010 || 2010 1 Strategii de dezvoltare operațională || 19% || 52% || 1) || 1) || 75% 2a Calitatea gestionării finanțelor publice || - || 38% || 1) || 1) || 50% 2b Calitatea sistemelor de achiziții || - || - || 1) || 1) || Nu există un obiectiv 3 Ajutor înregistrat în buget || 44% || 46% || 42% || 51% || 85% 4 Cooperare tehnică coordonată || 49% || 51% || 40% || 61% || 50% 5a Utilizarea sistemelor finanțelor publice || 40% || 48% || 48% || 55% || 55% 5b Utilizarea sistemelor de achiziții 2) || 40% || 44% || 51% || 66% || Nu există un obiectiv 6 Reducerea unităților paralele de implementare a proiectelor || - || 32% || - || 49% || 66% 7 Ajutorul este mai previzibil: plățile conform planificării || 42% || 43% || 41% || 49% || 71% 8 Ajutorul este necondiționat 3) || 80% || 87% || 81% || 82% || 87% 9 Abordări ce au la bază programe || 43% || 48% || 47% || 51% || 66% 10a Misiuni comune || 20% || 22% || 27% || 32% || 40% 10b Activități de analiză derulate în comun || 41% || 44% || 49% || 59% || 66% 11 Cadre orientate către rezultate || 7% || 22% || 1) || 1) || 38% 12 Cadre de răspundere reciprocă || 44% || 50% || 1) || 1) || 100% 1) Indicator pentru țările partenere 2) Scor global la nivelul anului 2010 pentru toate cele 78 de țări partenere 3) Indicatorul 8 constituie o medie neponderată La nivel mondial, acțiunile lente și variabile pot fi parțial explicate prin faptul că reformarea practicilor necesită timp. Datele sugerează că majoritatea angajamentelor nu au beneficiat sprijin politic, iar abordările care au vizat eficacitatea ajutorului au fost prea birocratice. În plus, conținutul agendei a fost prea general, nefiind definit în mod suficient. Datele sugerează că este necesară identificarea angajamentelor-cheie care să consolideze reforma ajutorului și care să ofere o bază pentru domeniile prioritare viitoare, în conformitate cu prioritățile identificate de către țările partenere. Asumarea responsabilității: Asumarea responsabilității de către țările partenere este esențială pentru ajutor, în vederea obținerii de rezultate în materie de dezvoltare. Aceasta trebuie aprofundată astfel încât să fie democratizată pentru a ține seama de importanța dialogului integrator și existenței unor capacități consolidate la nivelul instituțiilor și părților interesate locale. Transparența și previzibilitatea: Fluxurile de ajutor fiabile, comunicate corespunzător sunt esențiale pentru sporirea capacității țărilor partenere de a pune în aplicare strategii de dezvoltare. Transparența și previzibilitatea consolidează, de asemenea, asumarea democratică a responsabilității și răspunderea. Acestea facilitează coordonarea donatorilor și raportarea rezultatelor. Studiul sugerează că lipsa previzibilității ajutorului UE conduce la costuri de aproximativ un miliard EUR anual[5]. Aliniere: Alinierea la prioritățile țărilor partenere și utilizarea sistemelor naționale sunt elemente importante în sprijinirea asumării de către țările partenere a responsabilității și a rolului de conducere. Utilizarea sistemelor naționale sprijină dezvoltarea globală a capacității țărilor partenere de a furniza servicii eficace. Răspunderea în ceea ce privește rezultatele: Obiectivul general al agendei privind eficacitatea ajutoarelor este favorizarea obținerii de rezultate în materie de dezvoltare. Răspunderea în ceea ce privește rezultatele, la rândul său, ar trebui să fie abordată prin creșterea capacității de monitorizare, evaluare și raportare a rezultatelor și de utilizare a acestora în adoptarea deciziilor ulterioare. Reducerea fragmentării și a proliferării: Proliferarea și fragmentarea conduc la duplicare și la costuri de tranzacție inutile. UE ar putea economisi peste 700 milioane € anual prin reducerea fragmentării ajutorului[6]. Țări aflate în situații de vulnerabilitate: Datele demonstrează faptul că principiile eficacității ajutorului sunt relevante pentru țările aflate în situații de vulnerabilitate, dar sunt necesare, totodată, extinderea punerii în aplicare a bunelor practici, adaptări și flexibilitate. 3. Angajamente viitoare privind eficacitatea ajutorului Reafirmând principiile de la Paris, forumul de la Busan ar trebui totodată să identifice priorități și să aprofundeze principalele angajamente politice de la Paris și Accra. Obiectivul general este de a facilita un nivel ridicat al năzuințelor pentru a sprijini rezultatele în materie de dezvoltare. Document final al forumului de la Busan ar trebui să constituie viitorul cadru pentru eficacitatea ajutorului care să includă declarația de la Paris și Agenda pentru acțiune de la Accra, direcționând, în același timp, implementarea viitoare către teme și angajamente prioritare. Comisia propune ca poziția comună a UE să includă următoarele teme și propuneri pentru angajamentele asumate de țările partenere și de donatori, inclusiv de organizațiile multilaterale și fondurile verticale. 3.1. Asumarea responsabilității În documentul final al forumului de la Busan, asumarea responsabilității ar trebui să fie abordată ca o combinație a angajamentelor privind asumarea democratică a responsabilității, dezvoltarea capacităților, consolidarea sistemelor naționale și condiționarea pe baza rezultatelor. Țările partenere ar trebui, cu sprijinul donatorilor, să se angajeze i) să consolideze asumarea democratică a responsabilității, cu accent pe o abordare în care părțile interesate negociază un consens larg asupra strategiilor de dezvoltare. Guvernele ar trebui să promoveze un mediu favorabil pentru diferitele părți interesate - inclusiv parlamentele, organizațiile societății civile și sectorul privat – pentru ca acestea să însemne o valoare adăugată la procesele de dezvoltare. Astfel de condiții favorabile presupun sisteme democratice juridice și judiciare funcționale, inclusiv respectarea drepturilor omului și egalitatea de șanse între femei și bărbați. Asumarea democratică necesită, de asemenea, transparența informațiilor privind resursele pentru dezvoltare, inclusiv publicarea bugetelor naționale. Țările partenere ar trebui ii) să instituționalizeze dialogul integrator, multilateral și orientat spre rezultate cu părțile interesate și iii) să garanteze participarea activă a grupurilor adesea excluse din procesul decizional, în special a femeilor. Țările partenere și donatorii ar trebui iv) să își reafirme angajamentul pentru dezvoltarea capacităților, ca un element esențial al asumării responsabilității și v) să convină să identifice abordări care să asigure un echilibru între orientarea spre rezultate și dezvoltarea pe termen lung a capacităților. Țările partenere ar trebui să se angajeze vi) să continue să dețină rolul de lider în ceea ce privește reformele sistemului național, iar donatorii vii) ar trebui să ofere sprijinul lor pentru dezvoltarea capacității potrivit priorităților, contextului și capacității locale și să utilizeze sectoarele drept punctul principal de plecare pentru abordări comune. Țările partenere și donatorii viii) ar trebui să colaboreze în vederea unor condiționări armonizate și bazate pe rezultate. 3.2. Parteneriate transparente, armonizate și aliniate Transparență și previzibilitate Începând cu Accra, principala realizare în materie de transparență a constituit-o acordul și punerea în aplicare a standardului inițiativei privind transparența ajutoarelor internaționale (IATI) de către cei 20 de semnatari ai acestuia, dintre care nouă sunt din UE. La forumul de la Busan, donatorii ar trebui să își reafirme angajamentul de a face publice în mod regulat și în timp util informații detaliate privind volumele ajutoarelor, condițiile și rezultatele finanțărilor pentru dezvoltare. Acest lucru ar trebui să se realizeze anual și la trei – cinci ani pentru a permite țărilor partenere o planificare a bugetului, o contabilitate și un audit riguroase. La forumul de la Busan, donatorii ar trebui să se angajeze i) să dezvolte sisteme interne care să permită întocmirea unui buget multianual pentru cooperarea pentru dezvoltare, ii) să adapteze un standard de raportare globală bazat pe IATI și pe sistemul de notificare a țărilor creditoare al Comitetului de asistență pentru dezvoltare (CAD), iii) să dezvolte și să pună în aplicare mecanisme care aliniază standardele datelor cu privire la ajutoare cu clasificările bugetare ale țărilor partenere și iv) să facă publice toate informațiile referitoare la țările care fac obiectul de estimare a cheltuielilor de către CAD, inclusiv informații mai detaliate la nivel sectorial. Angajamentele țărilor partenere în materie de transparență constituie părți integrante ale angajamentelor privind asumarea democratică a responsabilității și răspunderea. La forumul de la Busan, UE ar trebui să transmită un mesaj politic puternic privind rolul de lider al UE în ceea ce privește transparența, prin lansarea unei „Garanții europene în materie de transparență”, bazată pe angajamentele existente în materie de transparență, adoptate prin cadrul operațional al UE privind eficacitatea ajutorului. Reducerea fragmentării și a proliferării În pofida investițiilor importante ale UE în materie de repartizare a sarcinilor, fragmentarea ajutorului încă mai ridică probleme. Rezultatele la nivel de țară și de sector au nevoie de timp pentru a se concretiza, cu toate acestea, este necesar să se intensifice eforturile la nivel mondial. Angajamentele de la Paris și Accra nu au luat în considerare pe deplin natura politică a repartizării sarcinilor. În plus, evaluarea arată că țările partenere nu au fost capabile sau pregătite să își asume rolul de lider în stabilirea rolurilor optime ale donatorilor. La forumul de la Busan, donatorii ar trebui să se angajeze i) să continue demersurile în ceea ce privește concentrarea și repartizarea sarcinilor, recunoscând totodată că luarea deciziilor politice reprezintă o condiție esențială a succesului, ii) să treacă de la strategii individuale de țară la strategii de asistență comună în rândul acelor donatori care au voința politică de a colabora și iii) să evite proliferarea în continuare a fondurilor verticale, utilizând și consolidând, în schimb, canalele existente. Donatorii și țările partenere ar trebui iv) să promoveze dezbateri mondiale la nivel înalt privind repartizarea sarcinilor între țări, pe baza analizelor CAD privind fragmentarea și perspectivele de viitor, care să ia în discuție și țările insuficient finanțate. Alinierea Datele confirmă faptul că alinierea la prioritățile naționale ale țărilor partenere și utilizarea sistemelor lor sporesc eficacitatea ajutorului. Utilizarea sistemelor naționale nu se referă numai la asistența bugetară, ci este la fel de importantă pentru sprijinirea proiectelor. Guvernele țărilor partenere au un rol esențial în consolidarea sistemelor naționale, în timp ce identificarea și reducerea riscurilor ar trebui să fie realizate în comun de către țările partenere și donatori. La forumul de la Busan, donatorii ar trebui i) să își reafirme angajamentul de a se alinia la planurile naționale de dezvoltare ale țărilor partenere și ii) să utilizeze și să consolideze, împreună cu țările partenere, sistemele naționale pentru toate modalitățile de ajutor în vederea unor instituții și politici mai eficace. 3.3. Răspunderea în ceea ce privește rezultatele Justificarea generală pentru agenda privind eficacitatea ajutorului este că aceasta sprijină obținerea de rezultate în materie de dezvoltare. Cu toate acestea, performanțele în materie de rezultate nu corespund, într-o mare măsură, așteptărilor. Același lucru este valabil și pentru realizările în materie de responsabilitate reciprocă între țările partenere și donatori și față de cetățenii fiecăreia. Atât țările partenere, cât și donatorii răspund într-o măsură tot mai mare în fața cetățenilor lor în ceea ce privește utilizarea fondurilor de ajutor și obținerea de rezultate. În timp ce unele țări au lansat cadre de răspundere reciprocă, în conformitate cu angajamentele de la Paris și Accra, acestea trebuie să fie desfășurate la nivel global și, de asemenea, să includă răspunderea în ceea ce privește rezultatele. Dacă la reuniunile de la Paris și Accra s-a afirmat importanța gestionării ajutorului pentru a se obține rezultate, la forumul de la Busan, capacitatea de a evalua și raporta rezultatele ar trebui să se situeze în centrul discuțiilor. Cu toate acestea, presiunea pentru obținerea de rezultate nu ar trebui să compromită procesul pe termen mai lung de dezvoltare a capacităților țărilor partenere de a planifica, furniza, evalua și raporta rezultatele în materie de dezvoltare. Evaluarea rezultatelor de către donatori ar trebui să se bazeze, în măsura posibilului, pe rapoartele țărilor partenere privind rezultatele. La forumul de la Busan, țările partenere și donatorii ar trebui să își asume o răspundere sporită în ceea ce privește rezultatele în materie de dezvoltare angajându-se i) să crească investițiile în dezvoltarea capacității statistice a țărilor partenere, inclusiv prin intermediul inițiativei Paris21[7] și ii) să consolideze capacitatea de monitorizare și evaluare a țărilor partenere pentru urmărirea rezultatelor în materie de dezvoltare. Țările partenere și donatorii ar trebui să se angajeze în vederea iii) raportării în mod transparent a rezultatelor în materie de dezvoltare utilizând cadrele de evaluare ale țărilor partenere, iv) utilizării generalizate a unor cadre de răspundere reciprocă adaptate la contextele naționale, pentru a monitoriza progresele în ceea ce privește angajamentele și rezultatele și în vederea v) consolidării unei practici decizionale cu privire la ajutoarele pentru investiții bazate pe rezultate. 3.4. Țările aflate în situații de vulnerabilitate Declarația de la Paris și Programul de acțiune de la Accra au recunoscut că principiile eficacității ajutorului sunt relevante în situațiile de vulnerabilitate. Cu toate acestea, ele trebuie să fie adaptate provocărilor specifice din țările aflate în situații de vulnerabilitate, care apar ca urmare a nivelului redus de asumare a răspunderii, a capacității slabe și a nevoii urgente în materie de furnizare a serviciilor de bază. Rezultatele monitorizării celor zece principii specifice privind statele aflate în situații de vulnerabilitate[8] indică faptul că, în timp ce principiile eficacității ajutorului rămân relevante, modul în care acestea sunt puse în aplicare în situații de vulnerabilitate trebuie să beneficieze de o mai bună adaptare. Concluziile forumului de la Busan ar trebui i) să recunoască și să sprijine activitatea dialogului internațional privind consolidarea păcii și consolidarea statală și rolul de lider din ce în ce mai important al țărilor g7+[9], prin adoptarea foii de parcurs Monrovia pentru consolidarea păcii și consolidare statală drept cadru pentru definirea și evaluarea rezultatelor în statele aflate în situații de vulnerabilitate, ii) să valideze orientările CAD privind consolidarea statală, finanțarea de tranziție și gestionarea riscurilor în situații de vulnerabilitate, și iii) să solicite donatorilor să își adapteze procedurile decizionale, finanțarea și modalitățile de aplicare la provocările specifice ale situațiilor de vulnerabilitate. 4. Extinderea principiilor eficacității ajutorului la alte surse de finanțare pentru dezvoltare și actori Datele sugerează că angajamentele privind eficacitatea ajutorului sunt relevante în afara domeniului lor actual de aplicare în ceea ce privește actorii și sursele de finanțare pentru dezvoltare. Importanța tot mai mare a donatorilor care nu fac parte din CAD impune o participare mai largă a acestora la agenda privind eficacitatea ajutorului și la forumul de la Busan. Următoarele secțiuni care abordează eficacitatea ajutorului pentru dezvoltare includ actorii și sursele de finanțare care pot aduce valoare adăugată cooperării pentru dezvoltare eficace și care ar trebui să reprezinte o prioritate în cadrul forumului de la Busan. 4.1. Rolul economiilor emergente și cooperarea sud-sud Economiile emergente joacă un rol tot mai mare în sprijinirea țărilor partenere, inclusiv prin intermediul cooperării sud-sud. Este important ca forumul de la Busan să constituie o ocazie de a consolida parteneriatul la nivel mondial pentru dezvoltare, bazat pe abordări și experiențe diverse în ceea ce privește dezvoltarea. Contribuția la rezultate în materie de dezvoltare este importantă pentru toate părțile interesate care asigură finanțare pentru dezvoltare. Forumul de la Busan, ar trebui să includă un schimb între țările partenere, donatori și economiile emergente pentru a face schimb de experiențe în ceea ce privește obținerea de rezultate. Pe baza acestui fapt, forumul de la Busan ar putea acționa în direcția unor principii comune și a unor angajamente diferențiate, iar prin formularea acestora, principiile privind eficacitatea ajutorului pot aduce valoare adăugată. La forumul de la Busan ar trebui să se reafirme relevanța cooperării sud-sud sau a cooperării tripartite. Pentru a se consolida rezultatele acestor canale de cooperare, documentul final al forumului de la Busan ar trebui să abordeze complementaritățile dintre partenerii nord-sud și sud-sud bazate pe transparență în ceea ce privește fluxurile de finanțare a dezvoltării. Documentul final al forumului de la Busan ar trebui, de asemenea, să sublinieze rolul platformelor regionale pentru schimbul de cunoștințe privind experiențele de succes în materie de dezvoltare, precum și pentru dezvoltarea capacităților și pentru practicile de gestionare a ajutoarelor. 4.2. Organizațiile societății civile, autoritățile locale și fundațiile private Pe baza agendei de acțiune de la Accra și a rezultatelor dialogului structurat la nivelul UE, documentul final al forumului de la Busan ar trebui să reafirme recunoașterea organizațiilor societății civile (OSC) ca actori independenți pe cont propriu și să confirme faptul că OSC-urile vin în completarea rolului guvernelor și al sectorului privat lucrativ. În plus, documentul final al forumului de la Busan ar trebui să recunoască rolul autorităților locale atunci când acestea se bucură de autonomie și de dreptul de a iniția intervenții specifice de sprijin pentru nevoile de dezvoltare locală. La forumul de la Busan organizațiile societății civile și autoritățile locale din țările donatoare și partenere ar trebui să fie invitate să își continue eforturile în curs pentru a spori responsabilitatea, transparența și integritatea operațiunilor lor, pe baza unor mecanisme de autoreglementare precum principiile de la Istanbul privind eficacitatea OSC-urilor în ceea ce privește dezvoltarea[10]. Principiile de la Paris se aplică, de asemenea, fundațiilor private care au un rol din ce în ce mai important ca donatori. Fundațiile ar trebui să fie invitate să adapteze principiile de la Istanbul pentru ca acestea să corespundă activităților și parteneriatelor lor. În cele din urmă, acționând în calitatea lor de donatori, organizațiile societății civile și fundațiile private internaționale ar trebui să promoveze asumarea responsabilității la nivel local prin recunoașterea rolului de lider al societății civile locale în luarea inițiativei de identificare a necesităților de dezvoltare locală. 4.3. Colaborarea cu sectorul privat lucrativ Apariția unor actori privați oferă puncte de vedere și soluții diferite la provocările legate de dezvoltare. Acest lucru necesită o implicare mai mare din partea sectorului privat în domeniul cooperării pentru dezvoltare pentru a consolida rolul de catalizator al ajutorului. Cooperarea mai intensă ar trebui să aibă la bază principiile eficacității ajutorului. Combinarea împrumuturilor cu granturile și utilizarea în continuare a instrumentelor financiare inovatoare (capital de risc, garanții, partajarea riscurilor) în cooperare cu instituții multilaterale și bilaterale oferă mijloace de obținere de fonduri suplimentare pentru dezvoltare din sectorul privat. La forumul de la Busan, partenerii în domeniul dezvoltării ar trebui să fie îndemnați să dezvolte în continuare și să intensifice utilizarea combinațiilor împrumuturi-granturi și a instrumentelor financiare inovatoare. În plus, sectorul privat ar trebui să fie invitat să își asume un rol activ în cooperarea pentru dezvoltare prin intermediul parteneriatelor public-privat și al practicilor privind responsabilitatea socială a întreprinderilor. 4.4. Finanțarea internațională privind schimbările climatice ca parte a asistenței oficiale pentru dezvoltare În cadrul procesului Copenhaga-Cancun s-a convenit asupra unei finanțări substanțiale pentru a aborda schimbările climatice: așa-numita finanțare inițială rapidă în valoare de 30 de miliarde $ în perioada 2010-2012 și o creștere a finanțării publice și private pentru a se ajunge la suma de 100 de miliarde $ anual până în 2020. Documentul final al forumului de la Busan ar trebui i) să aprobe aplicarea principiilor eficacității ajutorului la finanțările pentru schimbările climatice și să vizeze o aprobare similară în cadrul procesului Copenhaga-Cancun-Durban, ii) să solicite Comitetului de tranzit privind schimbările climatice instituit în baza Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite includerea principiilor privind eficacitatea ajutorului în proiectul Fondului verde pentru climă, și iii) să își asume angajamentul de a evalua aplicarea principiilor eficacității ajutorului în mod regulat prin intermediul mecanismului de monitorizare, raportare și verificare privind finanțarea în materie de schimbări climatice. 5. Guvernanța și monitorizarea viitoare a eficacității ajutorului În prezent, elementele esențiale pentru guvernanța adecvată a eficacității ajutorului nu sunt suficient luate în considerare. În primul rând, sprijinul politic continuu nu s-a materializat pe deplin și a fost în principal limitat la cele trei forumuri la nivel înalt. În al doilea rând, implementare la nivel de țară nu a fost sprijinită în mod adecvat prin structuri la nivel mondial, iar Grupul de lucru pentru eficacitatea ajutorului (GL – EF) găzduit de CAD a devenit un organism autonom, extrem de birocratic. În al treilea rând, monitorizarea angajamentelor de la Paris a avut loc, însă nu a fost adaptată la contextele naționale. În ultimul rând, nu au fost dezvoltate cadre pentru răspunderea reciprocă în toate țările partenere, iar rezultatele acestora nu au fost dezbătute în mod sistematic la nivel mondial. La forumul de la Busan, deciziile privind guvernanța ar trebui să fie suficient de detaliate pentru a se evita discuții prelungite după acest forum. În general, structura guvernanței ar trebui să acopere suficient parteneri diverși în domeniul dezvoltării. Guvernanța post-Busan ar trebui să conțină elementele prezentate mai jos. În primul rând, angajamentul politic și procesul decizional ar trebui să fie abordate prin reliefarea legăturilor dintre punerea în aplicare a principiilor eficacității ajutorului și forumurile privind politicile globale de dezvoltare. Acest lucru ar putea fi realizat prin intermediul unor dezbateri la intervale regulate, la nivel înalt, privind progresele, în cadrul reuniunilor Fondului Monetar Internațional/Băncii Mondiale și cu ocazia reuniunii înalților funcționari sau la nivel înalt ale CAD. În al doilea rând, punerea în aplicare la nivel de țară ar trebui să fie consolidată prin „convenții naționale” în care țările partenere, pe baza consultării mai multor părți interesate, convin asupra unor priorități și obiective stabilite la Busan, adaptate local cu partenerii lor în domeniul dezvoltării, utilizând mecanismele locale de responsabilizare reciprocă, existente. În al treilea rând, GL – EF ar trebui raționalizat, prin închiderea majorității subgrupurilor existente. Acesta ar trebui să primească sarcina de a facilita punerea în aplicare la nivel național (funcția de asistență, sinteze, bune practici) și de a conduce monitorizarea la nivel mondial împreună cu CAD. CAD ar trebui să devină un centru internațional pentru transparență și organizația care găzduiește IATI. Forumul de cooperare pentru dezvoltare al ONU ar trebui să se concentreze asupra consolidării responsabilizării reciproce la nivel mondial . În ultimul rând, monitorizarea la nivel mondial ar trebui să fie efectuată avându-se în vedere termenul de 2015 prevăzut pentru îndeplinirea obiectivelor de dezvoltare ale mileniului. Numărul indicatorilor stabiliți la forumul de la Paris ar trebui să fie redus pentru a reflecta prioritățile agendei. Indicatorii care urmează a fi incluși ar trebui să abordeze asumarea responsabilității (indicatorii 1, 2), alinierea (indicatorii 3 și 5), previzibilitatea și transparența (indicatorul 7) și răspunderea în ce privește rezultatele (indicatorul 12), ceea ce conduce la un număr egal de indicatori pentru țările partenere și donatori. Nivelul de referință pentru indicatori ar trebui să rămână același pentru a permite evaluarea progreselor pe termen lung. Monitorizarea la nivel de țară, la rândul său, ar trebui să se bazeze pe mecanisme locale existente. Prin intermediul GL-EF și CAD ar trebui să se desprindă învățăminte generale la nivel mondial. 6. Concluzii Forumul de la Busan va reprezenta o ocazie importantă pentru ca agenda privind eficacitatea ajutorului să se concentreze asupra aspectelor care să permită o creștere a impactului ajutorului asupra rezultatelor în materie de dezvoltare. Deciziile în cunoștință de cauză sunt posibile grație bogăției datelor disponibile privind reforma ajutorului. Sprijinul politic constant va fi esențial pentru o punere efectivă în aplicare. În acest scop, Comisia propune ca UE să își asume în continuare rolul de lider în ceea ce privește eficacitatea ajutorului, prin urmărirea obiectivelor prezentate în continuare. 1. Documentul final al forumului de la Busan ar trebui să fie un document cuprinzător care reafirmă principiile de la Paris, care are la bază Declarația de la Paris și Programul de acțiune de la Accra și care se axează pe consolidarea angajamentelor cheie care să orienteze aplicarea în viitor. Toți donatorii CAD, fondurile verticale și organizațiile multilaterale ar trebui să adere integral la principiile și angajamentele acestuia. 2. Temele privind eficacitatea ajutorului incluse în documentul forumului de la Busan ar trebui să fie asumarea democratică a responsabilității, transparența și previzibilitatea, reducerea fragmentării și a proliferării, precum și alinierea și răspunderea în ceea ce privește rezultatele. Angajamentele în situații de vulnerabilitate ar trebui să fie aprofundate în mod flexibil. 3. Implementarea eficacității ajutorului ar trebui să fie ancorată la nivel de țară prin intermediul unor convenții naționale flexibile gestionate de țara parteneră, bazate pe mecanisme locale existente. Structura guvernanței și monitorizarea eficacității ajutorului la nivel mondial ar trebui să fie raționalizate. 4. Economiile emergente, organizațiile societății civile și autoritățile locale, precum și sectorul privat lucrativ și cel non-profit ar trebui să fie invitate să furnizeze experiențe diverse în ceea ce privește obținerea de rezultate în materie de dezvoltare, precum și interpretări ale principiilor privind eficacitatea ajutorului, în vederea unor responsabilități și angajamente diferențiate. 5. Angajamentele privind eficacitatea ajutorului ar trebui să fie extinse pentru a acoperi alte surse de finanțare a dezvoltării, în special finanțarea privind schimbările climatice. [1] Pe lângă Comisie, statele membre care au participat la anchetă sunt Austria, Belgia, Danemarca, Finlanda, Franța, Germania, Irlanda, Italia, Luxemburg, Țările de Jos, Portugalia, Spania, Suedia și Regatul Unit. [2] A se vedea: http://ec.europa.eu/europeaid/how/ensure-aid-effectiveness/documents/aid-effectiveness-benefits_en.pdf [3] A se vedea nota de subsol 1. [4] A se vedea nota de subsol 1. [5] A se vedea nota de subsol 2. [6] A se vedea nota de subsol 2. [7] Paris21 este un consorțiu alcătuit din țări partenere și donatori, secretariatul acestuia fiind găzduit de Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE), a se vedea http://www.paris21.org/ [8] Principiile privind statele aflate în situații de vulnerabilitate se referă la principiile privind o bună implicare internațională în statele aflate în situații de vulnerabilitate, pentru care țările OCDE s-au angajat în 2007. [9] g7 + este un forum independent și autonom al țărilor și regiunilor aflate în situații de vulnerabilitate și afectate de conflicte, inaugurat cu ocazia primului Dialog internațional privind consolidarea păcii și consolidarea statală, desfășurat la Dili, Timor-Leste în 2010. [10] http://www.cso-effectiveness.org/IMG/pdf/final_istanbul_cso_development_effectiveness_principles_footnote.pdf