COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 7.12.2011 
SEC(2011) 1482 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
REZUMAT AL EVALU ĂRII IMPACTULUI  
care înso ţeşte documentul 
REGULAMENTUL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI 
de instituire a Instrumentului de stabilitate 
{COM(2011) 845 final} 
{SEC(2011) 1481 final}  
 
RO 2   RO 1. DEFINIREA PROBLEMEI  
Crizele și conflictele afecteaz ă țările din toat ă lumea și constituie riscuri la adresa securit ății și 
a stabilității globale. Conflictele sunt ades ea legate de fragilitatea statal ă și sunt exacerbate de 
slaba guvernan ță și de sărăcie. Pentru a r ăspunde acestor provoc ări structurale este nevoie de 
un efort colectiv important, bazat pe un partener iat puternic cu alte state, cu actorii societ ății 
civile, cu parteneri multilaterali și regionali, astfel încât s ă se creeze condi țiile pentru 
sprijinirea țărilor pentru a evita resurgen ța conflictelor.  
Pentru a veni în sprijinul țărilor lovite de conflicte  politice sau de dezastr e naturale, UE are în 
principal nevoie de mai mult ă flexibilitate, dincolo de asisten ța umanitar ă și în scopuri de 
protecție civilă care este menit ă să salveze vie ți și să aline suferin ța umană, astfel încât s ă 
acopere rapid deficien țele constatate în materie de r ăspuns în situa ții de criz ă, să vină în 
completarea opera țiunilor de gestionare a cri zelor (inclusiv a celor desf ășurate în cadrul 
PESC) și să asigure o corelare mai eficace între m ăsurile de redresare rapid ă, de reconstruc ție 
și de dezvoltare pe termen mai lung, necesar ă pentru a asigura stabilizarea de durat ă a țărilor 
în cauză.  
În plus, dezastrele naturale și provocate de om, traficul de droguri, criminal itatea organizat ă, 
terorismul și amenințările la adresa securit ății informatice frâneaz ă dezvoltarea, șubrezesc 
statul de drept și contribuie la instabilitatea global ă. Riscurile pentru om, mediu, schimb ările 
climatice și securitate asociate materialelor  chimice, biologice, radioactive și nucleare (CBRN) 
transcend și ele frontierele na ționale și regionale. 
Pentru a aborda diferi ții factori care contribuie la instabilitate și favorizeaz ă conflictele, pentru 
a răspunde provoc ărilor tot mai importante la adresa securit ății și pentru ca UE s ă își 
îndeplineasc ă pe deplin misiunea pe scena mondial ă - de a promova valorile și interesele UE, 
Instrumentul de stabilitate trebuie s ă își sporeasc ă eficacitatea, di n perspectiva:  
(a) promptitudinii asisten ței acordate ca r ăspuns la situa țiile de criz ă sau de criz ă 
emergentă  
(b) dezvoltării capacit ăților UE și ale partenerilor s ăi în materie de prevenire a 
conflictelor, preg ătire pentru situa ții de criză și consolidare a p ăcii și  
(c) abordării unei game mai largi de amenin țări transna ționale și mondiale la adresa 
securității.  
2. ANALIZA SUBSIDIARIT ĂțII  
În calitatea sa de actor m ondial, UE are credibilitate și este perceput ca situându-se pe o 
poziție de neutralitate, ca intermediar impar țial, ceea ce îi confer ă un avantaj comparativ de a 
interveni pentru prevenirea c onflictelor. Atunci când sunt coordonate la nivelul UE, ac țiunile 
de răspuns în situa ții de criză asigură o coerență maximă a interven ției și o eficacitate maxim ă 
a ajutorului acordat. Din acest punct de  vedere, trebuie remarcat faptul c ă un număr foarte 
restrâns de state membre ale UE gestioneaz ă instrumente de r ăspuns în situa ții de criză sau de 
consolidare a p ăcii comparabile ca amploare cu Instrumentul de stabilitate. 
Având în vedere provoc ările tot mai complexe cu care ne confrunt ăm, niciuna dintre 
prioritățile interne ale UE – securitatea, cre șterea și crearea de locuri de munc ă, schimbările 
 
RO 3   RO climatice, accesul la energie, s ănătatea și pandemiile, migra ția – nu vor fi realizate în izolare 
de restul lumii.  
3. OBIECTIVELE INI țIATIVEI UE  
Noul Tratat privind Uniunea European ă (articolul 21) a definit principii și obiective comune 
primordiale pentru ac țiunea extern ă a Uniunii, inter alia  de menținere a păcii, de prevenire a 
conflictelor și de consolidare a securit ății internaționale, precum și de acordare de asisten ță 
populațiilor, țărilor și regiunilor care se confrunt ă cu dezastre naturale sau provocate de om. 
 
RO 4   RO Obiectivele specifice ale noului Inst rument de stabilitate sunt:  
1. în situații de criz ă sau de criz ă emergent ă, provocate de om sau care sunt rezultatul 
unor dezastre naturale , să contribuie la stabilitate printr-o interven ție eficace pentru a 
contribui la p ăstrarea, crearea sa u restabilirea condi țiilor esen țiale pentru punerea în 
aplicare corespunz ătoare a politicilor Uniunii în materie de dezvoltare și de cooperare; 
2. să asigure preg ătirea UE și a partenerilor s ăi pentru prevenirea conflictelor și 
abordarea situa țiilor pre- și post-criz ă, în strâns ă coordonare cu organiza țiile 
internaționale, regionale și subregionale, cu actorii statali și nestatali. 
3. să abordeze amenin țările mondiale și transna ționale  care pericliteaz ă pacea și 
stabilitatea.  
4. OPțIUNI DE POLITIC Ă  
Pentru a spori eficiența, eficacitatea  și coerența acțiunii UE în materie de pace și securitate, 
asigurând astfel o prezen ță mai pregnant ă a UE, au fost examinate patru  opțiuni. 
– opțiunea 0 : să nu existe un nou instrument  pentru perioada de dup ă 2013  
– opțiunea 1 : statu-quo: s ă se mențină sfera de ac țiune actual ă a instrumentului și 
un pachet financiar similar, comparabil cu perspectivele financiare 2007-2013  
– opțiunea 2:  să se adopte un instrument revizuit, care s ă își păstreze în linii mari 
sfera de ac țiune actual ă, dar care s ă își sporeasc ă, în măsura posibilului, 
flexibilitatea, cu o cre ștere moderat ă a pachetului s ău financiar, astfel încât s ă 
permită UE să își asume în mod adecvat responsabilit ățile tot mai mari care îi 
revin în materie de pace și securitate. 
– opțiunea 3 : să se adopte unul sau mai multe instrumente noi care s ă aibă în 
vedere urm ătoarele considerente: (a) s ă gestioneze aspectele de preg ătire și de 
răspuns în situa ții de criză separat de aspectele legate  de securitate, în special 
terorismul, amenin țările transna ționale și riscurile CBRN și (b) să înglobeze 
instrumentele de ac țiune extern ă ale UE care țin în prezent de alte instrumente 
(de ex. misiunile UE de observare a aleg erilor sau Instrumentul financiar pentru 
pace în Africa). 
5. EVALUAREA IMPACTULUI  
Există un consens general cu privire la necesitatea ca UE s ă păstreze caracteristi cile principale 
pe care s-a fondat succesul Instru mentului de stabilitate. Op țiunile de politic ă examinate 
vizează consolidarea și, dacă este posibil, îmbun ătățirea caracteristicilor actuale ale IdS. Dat ă 
fiind natura instrumentului, alegerea oric ăreia dintre cele patru op țiuni enumerate anterior 
(mai puțin opțiunea 0) este pu țin probabil s ă inducă schimbări semnificative din punctul de 
vedere al impactului „extern” (economic, soci al sau de mediu). Cu toate acestea, alegerea 
finală va avea consecin țe importante în ceea ce prive ște asigurarea unei mai mari eficiențe, 
eficacități și coerențe cu toate celelalte instrumente de ac țiune extern ă.  
 
RO 5   RO Un instrument mai eficient ar trebui s ă conducă la o implicare mai mare a UE în prevenirea 
crizelor, men ținerea păcii și consolidarea securit ății interna ționale, inclusiv prin sporirea 
capacității UE de preg ătire pentru situa ții de criză.  
 
RO 6   RO 6. COMPARAREA OP țIUNILOR  
Tabelul de mai jos prezint ă sintetic avantajele și dezavantajele diferitelor op țiuni. 
Opțiunile au fost evaluate pe baza urm ătoarelor criterii:  
Prin coerență se înțeleg, în acest context, posibilit ățile de a crea sinergii din punctul de vedere 
al program ării și al acordării asisten ței în vederea realiz ării obiectivelor convenite și de a evita 
consecințele negative și efectele colaterale  care ar afecta în mod ne gativ punerea în aplicare a 
politicilor. Acest lucru este deos ebit de important atunci când dou ă instrumente au aceea și 
acoperire geografic ă. 
Prin eficacitate  se înțelege a face ceea ce trebuie, a urm ări obiectivele corespunz ătoare și apoi 
a veghea la realizarea acestora.  
Prin eficiență se înțelege a face lucrurile cum trebuie și a obține rezultatele maxime posibile 
având în vedere resursele mobilizate, având în  vedere atât aspectel e organizatorice, cât și 
beneficiile pe care se sper ă că le-ar aduce simplifi carea instrumentului.  
 Impact  Eficacitate 
Coerență  Eficiență 
0. - Niciun instrument     
1. - Nicio schimbare fa ță de situa ția actuală _ = _ 
2. - un instrument revizuit  + + + 
3. - un instrument noi sau mai multe instrumente noi    
a) separarea instrumentului actual  =  + Opțiuni 
b) extinderea sferei de ac țiune + +  
Opțiunea 0 : Din cauza obliga țiilor care revin Uniunii Europene în temeiul articolului 21 din 
tratat și a orientărilor politice oferite de Consiliu privind, inter alia , securitatea și dezvoltarea 
(2007), Strategia european ă de securitate (2008) și prevenirea conflictelor (2011), recurgerea 
la această opțiune nu este posibil ă din punct de vedere politic f ără c a  U E  s ă își piardă 
credibilitatea interna țională și capacitatea de a- și apăra interesele.  
Opțiunea 1 : IdS ar putea s ă rămână un instrument relevant, continuând s ă intervină așa cum a 
făcut și din 2007 pân ă în prezent. Cu toate acestea, s-ar rata o șansă de a îmbun ătăți și de a 
spori valoarea instrument ului pe baza experien ței, în special din perspectiva eficacit ății și a 
eficienței. 
Opțiunea 2 : Să se păstreze principalele caracteristici ale IdS, simplificându-i totodat ă 
dispozițiile pentru a-i asigura o mai mare flexibilitate și eficacitate, ofer ind astfel UE 
mijloacele de a r ăspunde cu promptitudine viitoarelor provoc ări internaționale în materie de 
pace și securitate. Un instrument mai eficient ar trebui s ă permită o implicare mai mare a UE 
în prevenirea crizelor, men ținerea păcii și consolidarea securit ății internaționale, inclusiv în 
sporirea capacit ății UE de preg ătire pentru situa ții de criză. 
 
RO 7   RO IdS ar continua s ă finanțeze acțiuni complementare m ăsurilor finan țate prin alte instrumente 
de acțiune extern ă sau acțiuni care sprijin ă aceste m ăsuri și, dacă este cazul, s ă fie utilizat ca 
substitut de fiecare dat ă când acestea nu pot fi mobilizate ra pid. S-ar încadra aici exemplul 
unor alegeri neprev ăzute, a căror observare nu a putut fi planificat ă în prealabil sau a c ăror 
pregătire necesit ă sprijinul imediat al UE pentru a se asigura condi ții mai bune pentru 
obținerea unor rezultate libere și echitabile, acceptabile pentru majoritatea popula ției, astfel 
încât să se evite situa ția unor rezultate contesta te care ar putea conduce la conflicte (Tunisia, 
Egipt în 2011).  
Opțiunea 3 : un instrument nou sau mai multe instrumente noi , care să prevadă  
(a) opțiunea instituirii a dou ă noi instrumente care s ă permită separarea ac țiunilor de 
pregătire și de răspuns în situa ții de criz ă, pe de o parte, de ac țiunile privind 
amenințările mondiale și transnaționale la adresa securit ății, pe de alt ă parte, nu este 
recomandabil ă.  
Este important s ă se eviden țieze legăturile care exist ă între răspunsul în situa ții de 
criză și consolidarea capacit ăților pre- și postcriz ă, pe de o parte, și abordarea 
amenințărilor mondiale și transna ționale, pe de alt ă parte. Împreun ă, acestea 
constituie coloana vertebral ă a acțiunii externe a UE în materie de pace și securitate 
(împreună cu alte instrumente precum IEDDO) . Nu pot fi subestimate costurile 
posibile pe care le-ar impli ca separarea acestor component e, din perspectiva unei 
scăderi a coeren ței. 
Pe lângă faptul că ar fi contrare obiectivului general de a ra ționaliza num ărul de 
instrumente existente, aceast ă măsură ar putea avea ca efect o interac țiune mai pu țin 
coerentă și complementar ă în gestionarea cauzelor conflictelor;  
(b) opțiunea extinderii sferei de ac țiune a noului instrument pe ntru a asigura o mai mare 
coerență în desfășurarea diferitelor interven ții ale UE poate fi de asemenea respins ă, 
având în vedere dificultatea reconci lierii diferitelor temeiuri juridice și proceduri 
decizionale în cadrul unui  singur instrument legislativ. O astfel de op țiune ar fi 
ineficient ă. 
Dimpotriv ă, ar exista riscul ca o parte din flexibilitatea ob ținută cu dispozi țiile 
actuale să se piardă dacă sub aceea și umbrelă normativ ă ar fi aduse alte instrumente 
și metode de lucru. Procedurile deciziona le pentru misiunile de observare a 
alegerilor, de exemplu, nu sunt prea compatibile cu promptitudinea de ac țiune 
necesară în cazul alegerilor neprev ăzute organizate în urma unei crize politice. Unele 
dintre acțiunile finan țate în cadrul Instrumentului fina nciar pentru pace în Africa (de 
ex. plata indemniza țiilor pentru solda ții africani în cadrul opera țiunilor de men ținere 
a păcii ale UA) care sunt posibile în cad rul FED ar fi imposibil de finan țat din 
bugetul UE. Acestea sunt doar dou ă exemple care demonstreaz ă faptul că o fuziune 
ar fi foarte dificil de realizat.  
Pe scurt, opțiunea 2 pare s ă fie alegerea optim ă.  
Pe baza analizei anterioare, op țiunea 2 pare s ă fie alegerea optim ă: un instrument revizuit , 
care să își mențină în mare m ăsură sfera de ac țiune, dar care s ă capete o mai mare flexibilitate 
astfel încât s ă permită UE să răspundă mai eficace și mai rapid viitoarelor provoc ări 
internaționale în materie de pace și securitate.  
 
RO 8   RO 7. MONITORIZARE șI EVALUARE  
Sistemele de monitorizare și de evaluare ale Comisiei Europene sunt axate tot mai mult pe 
rezultate. În cadrul lor sunt implica ți atât membri ai personalului intern, cât și experți externi. 
Aceste evalu ări contribuie la respons abilizarea celor implica ți și la îmbun ătățirea 
intervențiilor în curs, desprinzând totodat ă învățăminte din experien țele trecute pentru a 
formula, pe baza acestor a, viitoarele politici și acțiuni, ținând cont de criteriile INCAF1. 
                                                 
1 Re țeaua interna țională privind conflictele și fragilitatea a OCDE/CAD (INCAF).