RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 318/150

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Consiliu, Parlamentul European, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor „Către o politică europeană globală în domeniul investițiilor internaționale”

COM(2010) 343 final

2011/C 318/25

Raportor: dl Jonathan PEEL

La 7 iulie 2010, în conformitate cu articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia Europeană a hotărât să consulte Comitetul Economic și Social European cu privire la

Comunicarea Comisiei către Consiliu, Parlamentul European, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – „Către o politică europeană globală în domeniul investițiilor internaționale”

COM(2010) 343 final.

Secțiunea pentru relații externe, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 20 iunie 2011.

În cea de-a 473-a sesiune plenară, care a avut loc la 13 și 14 iulie (ședința din 13 iulie 2011), Comitetul Economic și Social European a adoptat prezentul aviz cu 123 de voturi pentru, 5 voturi împotrivă și 9 abțineri.

1. Concluzii și recomandări

1.1 Comitetul salută noua competență dobândită de UE în domeniul investițiilor externe directe (IED) și oportunitățile pe care le oferă acest prim pas pentru consolidarea și sporirea coerenței protecției investițiilor între statele membre și țările terțe. Un cadru general este bine-venit, cu condiția să nu fie prea restrictiv. Este esențial să se mențină securitatea investitorilor, atât în interesul întreprinderilor din UE, cât și al țărilor în curs de dezvoltare. Puterea sporită de negociere oferită de competența exclusivă a UE în acest domeniu ar trebui să aibă ca rezultat transformarea UE într-un actor mai important și să faciliteze accesul la principalele piețe ale țărilor terțe, cu protecția investitorilor, sporind astfel competitivitatea noastră la nivel internațional.

1.2 Apreciem în mod deosebit angajamentul cuprins în comunicare cu privire la faptul că politica UE în domeniul comerțului și al investițiilor „trebuie să se adapteze” și să fie compatibilă cu politica economică și cu alte politici ale Uniunii, inclusiv cele privind „protecția mediului, munca decentă, sănătatea și securitatea la locul de muncă” și dezvoltarea. Este esențial ca politica de investiții a UE să nu intre în contradicție cu niciuna dintre aceste politici: Comitetul solicită ca, în cadrul tratatelor de investiții viitoare sau reînnoite ale UE, ambele părți să lase o marjă de manevră suficientă pentru fiecare dintre aceste aspecte specifice ale dezvoltării durabile. De asemenea, având în vedere că investitorii depun eforturi pentru a-și menține și spori competitivitatea globală, trebuie să fie luate în considerare pe deplin obligațiile acestora legate de cerințele de dezvoltare durabilă. Totuși, o strategie eficientă de investiții a UE joacă un rol esențial în menținerea competitivității Uniunii într-o perioadă de schimbări economice rapide și de mutații majore ale echilibrelor de putere economică în întreaga lume.

1.3 Comitetul este de acord cu ideea că adoptarea unui model unic pentru acordurile de investiții cu țările terțe nu ar fi nici necesară, nici oportună. Totuși, acordurile de investiții ale UE ar trebui să aibă ca rezultat combinarea unui mediu deschis de investiții cu protecția efectivă a investitorilor din UE, asigurându-le totodată acestora flexibilitate operațională în țările în care operează. Un asemenea mediu este esențial pentru ca investitorii să obțină profit, bucurându-se de eliminarea progresivă a restricțiilor privind investițiile și de o protecție adecvată, în special prin includerea unor dispoziții referitoare la tratamentul național, la tratamentul echitabil și la transferul liber de fonduri.

1.4 Comitetul observă că orice încercare de a pune capăt tuturor tratatelor bilaterale de investiții (TBI) existente ale statelor membre în termen de cinci ani ar avea imediat un uriaș efect destabilizator asupra investițiilor existente, ca și asupra ocupării forței de muncă și a protecției sociale. Totuși, aceasta nu ar trebui să împiedice examinarea îndeaproape a acestor aspecte în cadrul unei eventuale revizuiri menite să garanteze o abordare a UE mai coerentă, mai transparentă și mai echilibrată în viitor.

1.5 În acest scop, Comitetul îndeamnă UE să profite de această ocazie pentru a îmbunătăți și actualiza acordurile de investiții pe care le negociază, bazându-se pe propriile atuuri, mai degrabă decât pe simpla imitație a altora. UE trebuie să evalueze critic evoluțiile recente din dreptul internațional în materie de investiții și din politicile și practicile în materie de investiții (inclusiv arbitrajul între investitori și stat), pentru a se asigura că filosofia sa și abordarea sa cu privire la viitoarele tratate de investiții și la capitolele legate de investiții din acordurile de liber schimb sunt actualizate și durabile.

1.6 CESE sprijină pe deplin intenția Comisiei de a acorda prioritate negocierilor cu acele țări care au un ridicat potențial de piață, însă în care investitorii au nevoie de o mai bună protecție (în special principalele economii emergente, așa cum sunt descrise în „Europa globală”). Totuși, Comitetul salută precizarea că aceasta nu ar trebui să excludă eventualele inițiative multilaterale viitoare.

1.7 De asemenea, Comitetul solicită Comisiei să utilizeze acordurile de protecție a investițiilor ca oportunități esențiale de încurajare a acelor investiții pe termen lung în țările în curs de dezvoltare care aduc beneficii economice, cum ar fi locurile de muncă decente și de bună calitate, îmbunătățirea infrastructurii și transferul de cunoștințe.

1.8 Comitetul regretă că în comunicare nu se oferă suficiente detalii cu privire la modul în care politica UE în domeniul investițiilor internaționale va interacționa și se va corela cu programul UE pentru dezvoltare, în special în ce privește statele ACP și țările mai puțin dezvoltate, în contextul negocierilor privind acordurile de parteneriat economic (APE).

1.9 Deschiderea către IED în ambele sensuri s-a dovedit până în prezent foarte benefică pentru UE, însă ne exprimăm regretul și cu privire la faptul că în comunicare nu se menționează deloc posibilele preluări ale întreprinderilor și societăților europene de importanță strategică.

1.9.1 Comisia are intenția clară și justificată de a face din UE un mediu deschis de investiții, însă trebuie să analizeze în continuare care sunt cele mai bune modalități de realizare și de monitorizare a acestui obiectiv. De asemenea, trebuie să acorde atenție aspectului complex al reciprocității cu părțile terțe în domeniul investițiilor, evitând în același timp orice abordare de tip quid pro quo.

1.10 Comitetul consideră că trebuie să se urmărească, în măsura posibilului, includerea unor capitole referitoare la investiții în orice negocieri comerciale mai ample ale UE, iar perspectiva investițiilor trebuie inclusă, de asemenea, în monitorizarea efectuată de societatea civilă atunci când asemenea acorduri prevăd constituirea de forumuri ale societății civile.

2. Context – investițiile: o nouă „frontieră” pentru UE

2.1 Comunicarea Comisiei „Către o politică europeană globală în domeniul investițiilor internaționale” este o urmare a Tratatului de la Lisabona. Articolul 207 din TFUE include pentru prima dată investițiile externe directe în politica comercială comună a UE (PCC), iar articolul 206 stipulează că UE contribuie la „eliminarea treptată a restricțiilor în calea [schimburilor comerciale internaționale și a] investițiilor externe directe”. După cum se afirmă în comunicare, „politica în domeniul investițiilor se prezintă ca o nouă frontieră” pentru PCC, însă acesta constituie doar primul pas în elaborarea unei asemenea politici a UE, iar răspunsurile la comunicare vor avea o influență importantă asupra direcției sale viitoare.

2.2 Tratatul de la Lisabona marchează un important transfer de competențe în ce privește politica externă a UE: toate aspectele diverse (comerț, investiții, dezvoltare, extindere) trebuie să fie integrate mai îndeaproape și armonizate unele cu altele, nu în ultimul rând pentru a asigura o mult mai bună coordonare.

2.3 Obiectivul acestei comunicări este acela de a examina „modul în care Uniunea ar putea elabora o politică de investiții internaționale susceptibilă de a ameliora competitivitatea UE”, contribuind astfel la „obiectivele unei creșteri inteligente, durabile și incluzive, astfel cum se menționează în Strategia Europa 2020” și menținând totodată un mediu de investiții deschis.

2.4 Cu toate acestea, nu se solicită avizul Comitetului asupra propunerii paralele de regulament privind stabilirea de dispoziții tranzitorii concrete referitoare la TBI-urile existente – aspect de importanță deosebită pentru mulți, deși Comisia subliniază că nu intenționează să le rescrie. În prezent, statele membre au încheiat peste 1 100 de TBI-uri cu 147 de țări terțe, numărul variind de la Germania, care are aproximativ 120, până la Irlanda, care nu are niciunul. Dintre statele membre care făceau parte din Uniune înainte de 2004, numai Grecia și Danemarca au mai puțin de 50 de TBI-uri, iar dintre noile state membre, numai Republica Cehă și România au peste 60.

2.5 Comisia propune revizuirea acordurilor actuale în termen de cinci ani și prezentarea de rapoarte Parlamentului și Consiliului. Stabilitatea și securitatea juridică pentru investitori trebuie să fie elemente de primă importanță. Cu toate acestea, anumite sectoare exercită presiuni asupra Comisiei pentru a o determina să pună capăt tuturor TBI-urilor în termen de cinci ani. Aceasta ar avea imediat un uriaș efect destabilizator asupra investițiilor existente, ceea ce ar putea avea repercusiuni grave nu numai asupra ocupării forței de muncă și asupra întreprinderilor implicate, ci și asupra protecției sociale și asupra pensiilor viitoare din întreaga Europă, dat fiind că fondurile de pensii sunt investite în mare măsură în asemenea întreprinderi. Totuși, aceasta nu ar trebui să împiedice UE să examineze TBI-urile existente în cadrul unei analize globale a evoluțiilor recente din dreptul internațional în materie de investiții, din politicile și practicile în materie de investiții și din arbitrajul între investitori și stat, pentru a garanta că în viitor politica de investiții și metodele de negociere ale UE vor fi mai coerente, mai transparente și mai durabile.

2.6 Noua competență a UE în domeniul IED ar trebui să ofere oportunități reale pentru consolidarea și sporirea coerenței protecției investițiilor între statele membre și țările terțe, încurajând totodată acele investiții pe termen lung în țările în curs de dezvoltare care aduc beneficii economice cum ar fi locurile de muncă decente și de bună calitate, îmbunătățirea infrastructurii și transferul de cunoștințe. Aceasta ar putea contribui și la reducerea puternicelor presiuni actuale exercitate de migrație asupra UE.

2.7 Deciziile de investiție sunt determinate, bineînțeles, de considerente legate de piață, însă investițiile sunt adesea divizate în două categorii: de acces pe piață și de protecție. Comunicarea examinată aici acoperă în principal protecția, însă abordează și alte aspecte, inclusiv deschiderea față de investitorii străini și garantarea faptului că acești investitori „pot funcționa într-un mediu de afaceri deschis și reglementat în mod convenabil și echitabil, atât în interiorul cât și dincolo de frontierele țării gazdă”.

2.7.1 Accesul pe piața de investiții este deja acoperit atât de acorduri multilaterale, cât și bilaterale la nivelul UE (serviciile constituie o componentă-cheie a negocierilor actuale din cadrul Rundei de la Doha). Nu este sigur în ce măsură investițiile de portofoliu, descrise de CEJ ca „achiziționarea de părți pe piața de capitaluri efectuată cu unica intenție de a realiza o investiție financiară, fără intenția de a influența gestionarea și controlul întreprinderii” (1), sunt incluse în domeniul de aplicare a Comunicării: acest aspect trebuie clarificat, ca și orice eventuale diferențe de tratament.

3. Investițiile externe directe (IED)

3.1 În Comunicare (pe baza hotărârilor CEJ) se precizează că „în general, se consideră” că investițiile externe directe (IED) includ „orice investiție externă utilă pentru stabilirea de legături durabile și directe cu întreprinderea căreia i se pune la dispoziție capital pentru desfășurarea unei activități economice” sau „un flux de capital care pleacă de la un investitor stabilit într-o țară pentru a ajunge la o întreprindere stabilită în altă țară”. Lipsa unei definiții absolute oferă Comisiei mai multă flexibilitate, dacă împrejurările se vor schimba în viitor, însă ar putea conduce și la o mai mare incertitudine juridică, ceea ce nu reprezintă o situație ideală pentru investiții. Orice definiție mai strictă a investițiilor trebuie să sporească protecția investitorilor și flexibilitatea, și nu să le reducă.

3.2 Mulți consideră că aspectele legate de investiții pot deveni mai importante decât comerțul, în special în ce privește accesul pe piețele economiilor emergente. IED realizate de industria și întreprinderile din UE au crescut exponențial în ultimii ani, ca efect al accelerării globalizării. În cele mai multe cazuri, în funcție de costurile de producție comparative, locul ideal de producție este situat cât mai aproape de piața finală, fapt deosebit de important pe măsură ce se deschid noi piețe, în special în principalele economii emergente. Această tendință se poate accentua: activitățile de aprovizionare și de producție pot fi deplasate ușor dintr-o țară în alta, cum s-a întâmplat deja ca rezultat al diferențelor naționale și locale în ce privește gradul de acceptabilitate a utilizării biotehnologiei.

3.2.1 Lanțurile globale de aprovizionare și de producție se pot întinde și ele de-a lungul multor țări – de exemplu, un telefon mobil destinat piețelor europene poate fi fabricat în China, utilizând tehnologii avansate importate din alte părți ale Asiei de Est. Trebuie remarcat faptul că, deși importurile UE din China au crescut rapid în ultimii ani (de la 117 miliarde EUR în 2005 la 200 miliarde EUR în 2008, aproape dublându-se), volumul total al importurilor UE din Asia de Est a rămas relativ stabil în ultimul deceniu (variind între 21 % și 26 %). Înainte de aderarea Chinei la OMC, aceste componente erau de regulă importate în UE direct din alte țări. Într-adevăr, peste jumătate din exporturile Chinei provin de la întreprinderi aflate în proprietate străină care au investit în această țară (în industria produselor electronice, procentul se ridică până la 65 %).

3.3 IED joacă un rol-cheie în strategia globală de afaceri a UE. Comunicarea explică în mod clar principalele motive ale acestei situații. De asemenea, numeroase întreprinderi din UE (cum ar fi cele din sectorul textilelor) și-au transferat producția în China pentru a rămâne competitive, ceea ce le-a permis să finanțeze în continuare activități fundamentale în țările de origine, în special în domeniul cercetării și dezvoltării. În 2009, investițiile UE în China s-au ridicat la 5,3 miliarde EUR, în vreme ce investițiile chineze în UE erau de numai 0,3 miliarde EUR (2). După cum se afirmă în comunicare, „o examinare a nivelului actual al cercetării privind IED și al ocupării forței de muncă arată că, până în prezent, nu s-a constatat niciun efect negativ măsurabil asupra ocupării forței de muncă la nivel global legat de investițiile externe” (3); totuși, Comisia admite că „deși bilanțul global este pozitiv, pot să se producă, desigur, efecte negative la nivel sectorial, geografic și/sau individual”. Repercusiunile se vor produce, mai degrabă, asupra lucrătorilor mai puțin calificați.

3.3.1 La rândul lor, principalele economii emergente încep să-și sporească partea relativă din fluxurile mondiale de IED, după cum se observă în comunicare. UE este liderul de piață în ce privește fluxurile de IED (atât la intrare, cât și la ieșire), după cum dovedește achiziționarea unor întreprinderi din UE (de ex., Corus, Volvo) de către întreprinderi din India și China, precum și fabricarea multor mărci cunoscute (în special de automobile) de către întreprinderi din SUA și din Japonia care operează deja în Europa.

3.3.2 Această deschidere către IED în ambele sensuri s-a dovedit foarte benefică pentru UE, după cum afirmă Comisia, însă aceasta nu menționează deloc posibilele preluări ale întreprinderilor și societăților europene de importanță strategică. Au existat speculații ale mass-mediei cu privire la un eventual organ al UE însărcinat cu examinarea și blocarea unor asemenea preluări străine. De exemplu, în ciuda interdicției impuse în 1989 de UE asupra transferului de înaltă tehnologie, China încearcă să cumpere active (și obligațiuni de stat), în special în acele state membre cu un nivel ridicat al datoriilor, precum și să achiziționeze întreprinderi din sectorul tehnologiilor de vârf. Conform previziunilor Bank of England, până în 2050 China ar putea ajunge să dețină 40 % din economiile totale realizate în cadrul G20, pe când SUA ar urma să dețină numai 5 %. Aceste aspecte cad în Canada sub incidența legislației în materie de investiții (Investment Canada Act) și, în SUA, a Comitetului pentru investiții străine (Committee on Foreign Investment). Comisia are intenția clară și justificată de a face din UE un mediu deschis de investiții, însă trebuie să analizeze în continuare care sunt cele mai bune modalități de realizare și de monitorizare a acestui obiectiv. De asemenea, trebuie să acorde atenție aspectului complex al reciprocității cu părțile terțe în domeniul investițiilor, evitând în același timp orice mecanisme bazate pe o abordare de tip quid pro quo.

4. Investițiile ca parte a politicii externe mai ample a UE

4.1 Elaborarea unei politici globale a UE în domeniul investițiilor internaționale trebuie să ia în considerare multiple aspecte. Investițiile sunt determinate de considerente legate de piață, dar, de asemenea, un mediu de investiții deschis este esențial pentru ca investitorii să obțină profit, bucurându-se de flexibilitate operațională și de eliminarea progresivă a restricțiilor privind investițiile, sprijinite de o protecție adecvată. Aceasta ar trebui să includă dispoziții referitoare la tratamentul național, la tratamentul echitabil și la transferul liber de fonduri. Toate acestea sunt esențiale dacă dorim ca schimburile comerciale, de care depinde prosperitatea noastră (4), să fie extinse la țări terțe importante și la alte economii emergente.

4.2 Politica de investiții s-a numărat printre „temele de la Singapore”, adăugate în 1997 de UE pe agenda OMC pentru viitoarea (pe atunci) Rundă de la Doha, însă a fost abandonată ulterior la Cancun, în 2003, într-o încercare de compromis. Dată fiind necesitatea implicării țărilor în curs de dezvoltare, această politică a reapărut ca obiectiv principal al UE în comunicarea Comisiei privind schimburile comerciale, intitulată „Europa globală” și publicată în 2006, care acoperă majoritatea negocierilor actuale ale UE privind acordurile de liber schimb. Comunicarea examinată aici se întemeiază pe acea abordare și pe țările și regiunile identificate în documentul Comisiei, deși precizează faptul că aceasta nu ar trebui să excludă eventualele inițiative multilaterale viitoare (5).

4.3 Canada, care și-a exprimat interesul de a include protecția investițiilor în negocierile sale actuale cu UE pe teme economice și comerciale, garantează un nivel ridicat de protecție a investitorilor și ocupă unul dintre primele locuri în clasamentul Băncii Mondiale privind climatul favorabil de afaceri, ca și în cel privind fluxurile de investiții. Cu toate acestea, în afară de Singapore, multe dintre celelalte țări identificate în „Europa globală” și în comunicarea supusă examinării nu oferă aceleași condiții. În clasamentul Băncii Mondiale, China (cu excepția Hong-Kong-ului) se situează pe locul 89, Rusia pe 120, Brazilia pe 129, iar India pe 133 din totalul de 183 de poziții. Aceste țări înregistrează rezultate slabe și în ce privește protecția investitorilor. Aceste state trebuie încă să depună eforturi în vederea creării de cadre de reglementare favorabile pentru afaceri. Ar fi utilă o ierarhizare a negocierilor cu acele țări care au un ridicat potențial de piață, însă în care protecția investitorilor trebuie îmbunătățită.

4.3.1 Singapore și India au solicitat și ele includerea unor capitole privind protecția investițiilor în acordurile de liber schimb aflate în curs de negociere cu UE. După cum a fost propus, ar trebui urmărită încheierea de acorduri de investiții separate, autonome, cu China și Rusia (6), țări în care negocierile mai ample progresează în ritm foarte lent. Se consideră că Rusia este la fel de interesată de acest lucru. În China există în continuare obstacole clare în calea întreprinderilor UE, îndeosebi în domeniul drepturilor de proprietate intelectuală, al achizițiilor publice și al înaltei tehnologii. Însă Brazilia refuză ferm să ia în considerare includerea unui capitol privind investițiile în orice acord de liber schimb cu Mercosur, în timp ce orice acord cu țări ca Venezuela rămâne improbabil.

4.4 După cum demonstrează studiul LSE (7), competența exclusivă în acest domeniu ar trebui să consolideze rolul UE, fapt pe care Comitetul îl privește cu satisfacție. Studiul arată că, începând din anii 1990, țările (nord-americane) NAFTA au influențat normele privind investițiile prin acorduri mai cuprinzătoare, care, indirect, sunt în detrimentul investitorilor din UE (deși unele acorduri implică noile state membre). Studiul adaugă că puterea sporită de negociere pe care o oferă o politică UE comună „ar trebui să permită UE să obțină un acces mai bun la principalele piețe ale țărilor terțe, cu protecția investitorilor, sporindu-se astfel competitivitatea Europei la nivel internațional”.

4.4.1 Comitetul este de acord cu LSE în privința necesității ca UE să profite de această ocazie pentru a actualiza acordurile de investiții pe care le negociază. Cu toate acestea, UE ar trebui să se bazeze pe propriile atuuri, mai degrabă decât pe o imitație a NAFTA.

5. Considerații sociale și de mediu în ce privește investițiile

5.1 Totuși, mulți și-au exprimat îngrijorarea față de politizarea crescândă a negocierilor în materie de investiții care ar rezulta de aici, în special ca urmare a accentului pus în articolul 205 din TFUE asupra ideii că PCC trebuie să se bazeze pe principiile generale ale acțiunii externe a UE, inclusiv promovarea democrației și a statului de drept, consolidarea respectării drepturilor omului și contribuția la dezvoltarea durabilă pe plan economic, social și de mediu. Comitetul nu împărtășește această temere, considerând că aceste aspecte sunt de maximă importanță.

5.2 TBI-urile recente încheiate în cadrul NAFTA includ dispoziții privind protecția împotriva exproprierii indirecte, aspect ce rareori este acoperit de TBI-urile statelor membre. În lipsa unei asemenea protecții, crește pericolul ca aspectele controversate să fie lăsate pe seama arbitrajului, o soluție deloc satisfăcătoare. Această chestiune prezintă un interes deosebit pentru Comitet în ce privește includerea unor dispoziții privind dezvoltarea durabilă și a altor măsuri de reglementare care sunt în mod clar de interes public (8), în special când alții o consideră o modalitate de a ridica bariere.

5.3 După cum s-a menționat, Comitetul apreciază asigurarea oferită în comunicare cu privire la faptul că politica UE în domeniul comerțului și al investițiilor trebuie să fie compatibilă cu alte politici ale Uniunii, inclusiv cele privind „protecția mediului, munca decentă, sănătatea și securitatea la locul de muncă” și dezvoltarea. Trebuie să se urmărească, în măsura posibilului, includerea unor capitole referitoare la investiții în negocierile comerciale mai ample ale UE. Protecția investițiilor trebuie inclusă, de asemenea, în activitatea de monitorizare desfășurată de societatea civilă atunci când asemenea acorduri prevăd constituirea de forumuri ale societății civile (9).

5.4 Ca răspuns la Comunicarea „Europa globală”, Comitetul a solicitat deja includerea standardelor SPG Plus în acordurile comerciale viitoare ale UE. Acestea includ cele 8 convenții fundamentale ale OIM și principalele convenții de mediu. Monitorizarea acestor aspecte trebuie inclusă în domeniul de competență în materie de investiții al fiecărui forum al societății civile ce va fi înființat, în special pentru a minimiza posibilitatea ca, în caz de controversă, țara-gazdă să invoce în mod nejustificat aspectele sociale sau de mediu. Cu toate acestea, trebuie observată ratificarea a doar 5 dintre aceste convenții OIM de către Canada, 4 de către Coreea și doar 2 de către SUA.

5.4.1 Prin urmare, Comitetul salută angajamentul clar asumat în Acordul Cariforum (2008) de a nu coborî standardele de mediu sau de muncă în scopul atragerii investițiilor, precum și includerea unei dispoziții privind comportamentul investitorilor (art. 72) în vederea menținerii acestor standarde, a evitării practicilor corupte și a menținerii legăturii cu comunitățile locale. Având în vedere că investitorii depun eforturi pentru a-și menține și spori competitivitatea globală, trebuie luate în considerare pe deplin obligațiile acestora legate de cerințele de dezvoltare durabilă. De asemenea, investitorii UE în străinătate trebuie să fie protejați de concurenții locali, care se supun unor norme mai puțin riguroase.

6. Investițiile ca instrument de dezvoltare

6.1 În opinia Comitetului, unul dintre aspectele esențiale despre care nu se oferă suficiente detalii în comunicare îl constituie modul în care politica UE în domeniul investițiilor internaționale va interacționa și se va corela cu programul UE pentru dezvoltare, în special în ce privește statele ACP, țările mai puțin dezvoltate și negocierile privind acordurile de parteneriat economic (APE). Abordarea adoptată de UE în ce privește Africa este în contrast puternic cu abordarea Chinei. În căutarea sa de noi surse de materii prime și de posibilități de investiții externe, China a încheiat cu mai multe țări africane parteneriate care se concentrează pe investiții ca activitate comercială, mai degrabă decât ca ajutor pentru dezvoltare.

6.2 UE trebuie să încurajeze acel tip de investiții pe termen lung în țările în curs de dezvoltare care aduce beneficii economice cum ar fi crearea de locuri de muncă decente și de infrastructură și transferul de cunoștințe. Acest aspect trebuie să facă parte integrantă din inițiativa APE, care vizează în primul rând dezvoltarea.

6.2.1 CESE a susținut cu alte ocazii (10) că dezvoltarea economică a Africii trebuie să treacă „mai întâi și înainte de toate prin aprofundarea pieței sale interne, capabilă să dezvolte o creștere endogenă care să permită stabilizarea și consolidarea poziției continentului în economia mondială. Integrarea regională și dezvoltarea pieței interne sunt punctele de sprijin, trambulinele care vor permite Africii să se deschidă cu succes comerțului mondial.” Comitetul reiterează aceste recomandări cu privire la politica de investiții a UE.

Bruxelles, 20 iunie 2011 Președintele Comitetului Economic și Social European Staffan NILSSON

(1) Hotărârea CEJ din 28 septembrie 2006.

(2) Cf. datelor Comisiei.

(3) 2010 Impact of EU outward FDI (Impactul IED provenind din UE în 2010), Copenhagen Economics.

(4) Comunicarea Comisiei „Europa globală”, citată în CESE JO C 211 din 19.8.2008, p. 82.

(5) Punctele de vedere ale Comitetului asupra acordurilor multilaterale vs. bilaterale sunt prezentate mai în detaliu în documentul CESE JO C 211 din 19.8.2008, p. 82.

(6) Comunicarea Comisiei „Comerț, creștere și afaceri internaționale”, capitolul 2.1.

(7) „The EU Approach to International Investment Policy after the Lisbon Treaty” („Abordarea UE în materie de politică de investiții internaționale după Tratatul de la Lisabona”), studiu efectuat de LSE et al., 2010.

(8) Punctele de vedere ale Comitetului cu privire la studiile de impact asupra dezvoltării durabile și politica comercială a UE sunt prezentate în avizul CESE JO C 218 din 23.7.2011, p. 14.

(9) Este prevăzută constituirea unui forum al societății civile în acordurile cu țările Cariforum (APE) și cu cele din America Centrală (acord de liber schimb) pentru a monitoriza punerea în aplicare a întregului acord, precum și în acordul cu Coreea, în vederea monitorizării capitolului privind dezvoltarea durabilă.

(10) JO C 317 din 23.12.2009, p. 126 și JO C 255 din 22.09.2010, p. 1.