COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 27.10.2011 
SEC(2011) 1294 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
REZUMAT AL EVALU ĂRII IMPACTULUI 
 
care înso ţeşte documentul 
PROPUNERE DE REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL 
CONSILIULUI 
privind siguran ța activităților petroliere și gaziere offshore de prospectare, explorare și 
producție  
{COM(2011) 688 final} 
{SEC(2011) 1292 final} {SEC(2011) 1293 final} 
 
 
RO Pagina 1 din 7  RO 1. DEFINIREA PROBLEMEI ȘI NECESITATEA DE A AC ȚIONA 
În ultimele trei decenii au avut loc cel pu țin 11 dezastre offshore grave1 și mai multe incidente 
minore2 care ar fi putut dobândi astfel de propor ții. Dezastrul de pe platforma Deepwater 
Horizon din aprilie 2010 a resuscitat discu țiile privind gestionarea riscurilor în materie de 
operațiuni petroliere și gaziere offshore.  
Riscurile r ămân semnificative și în UE, în ciuda reducerii acesto ra în unele state membre prin 
reformele ini țiate în urma dezastrelor de pe platformele Piper Alpha (1988) și Alexander 
Kielland (1980). O analiz ă a frecven ței și a costurilor accidentel or din Europa de ast ăzi 
plasează media pierderilor și a daunelor economice anuale estimate, rezultate în urma 
accidentelor offshore din UE, în intervalul valoric 205 – 915 milioane EUR3 (acesta 
reprezintă scenariul de referin ță al evaluării impactului). Situa ția impune luarea unor m ăsuri 
pentru reducerea riscurilor, asigur area unei interven ții eficiente în cazul accidentelor majore și 
garantarea unei recuper ări rapide a regiunilor și a întreprinderilor afectate.  Riscul unui 
eveniment reprezint ă produsul probabilit ății și al consecin țelor apari ției acestuia. 
Probabilitatea  unui accident major nu poate fi subestimat ă, în special având în vedere lipsa 
persistent ă raportat ă4 a reducerii indicatorilor pr ivind incidentele majore.  Precursorii 
omniprezen ți5 ai posibilelor accidente majore  („accidente evitate la limit ă”) ne amintesc de 
necesitatea de a îmbun ătăți continuu practicile și de a reduce riscurile.  
Consecințele posibile ale unui accident major produs în  acest sector sunt extreme. Acestea 
includ decese multiple, daune majore aduse mediului și daune colaterale cauzate 
viețuitoarelor de coast ă și din mediul marin6. Chiar și accidentele mai mici pot diminua 
încrederea publicului și a pieței, iar restric țiile în vederea precau ției7 în domeniul produc ției 
pot afecta siguran ța alimentării cu energie și economia.   
În ciuda riscurilor similare , industria offshore opereaz ă cu standarde diferite privind mediul, 
sănătatea și siguranța în fiecare jurisdic ție a UE, în timp ce legisla ția UE acoper ă doar parțial 
aspectele relevante privind activit ățile offshore8. Această situație nu creeaz ă un mediu de 
reglementare adecvat, cuprinz ător și coerent în întreaga UE care s ă acorde prioritate reducerii 
continue a riscurilor de accidente majore.  Cu toate c ă îmbunătățirile sunt justificate în toate 
regiunile, reglementarea riscurilor offshore în afara M ării Nordului este mai pu țin dezvoltat ă, 
bazându-se mai mult pe prescrierea unor cerin țe detaliate decât pe un control eficace al 
riscului.  Comunicarea „Confruntarea cu provocarea reprezentat ă de siguran ța activităților 
petroliere și gaziere offshore” [COM (2010) 560 final] a identific at neajunsurile și domeniile 
                                                 
1 Punctul 2.1 din documentul de evaluare a impactului. 
2 De exemplu, Brent B 2003, Gullfaks C 2010 , Ganneth F 2011. 
3 Presupunând un ritm de reapari ție de 35 de ani pentru un incident major și o variație a costului economic mediu 
între 5 miliarde EUR (doar cur ățare) și 30 miliarde EUR (cost economic integral), costurile se ridic ă la 140 - 850 
milioane EUR pe an. La acestea se adaug ă o sumă estimată de 65 milioane EUR reprezentând pierderi anuale de 
proprietăți, rezultate în urma accidentelor ma i comune, confirmate ca fiind mai pu țin grave. Aceste estim ări se 
bazează pe analizele referitoare la statisticile privind probabilitatea și accidentele detaliate în anexa I. 
4 http://www.ptil.no/news/rnnp-2010-major-challenges- in-important-areas-article7810-79.html  
5 Deversări de petrol și gaze, insuficien țe cu privire la siguran ța procesului de produc ție și controlul sondei; 
insuficien țe cu privire la modific ările invalide privind proiectarea; întârzierile în materie de între ținere. 
6 De exemplu, pescuitul, turismul, uneori porturile, agricultura.  
7 De exemplu, moratoriile din Golful Mexic în 2010, Italia în prezent și Regatul Unit în 1988 (accidentul Ocean 
Odyssey). 
8 Punctul 2.1 din documentul de evaluare a impactului. 
 
RO Pagina 2 din 7  RO de acțiune în cadrele de reglementare și practicile UE. Prezenta evaluare a impactului 
evaluează opțiunile de politic ă alternative și impacturile posibile ale acestora.  
În ceea ce prive ște siguran ța operațiunilor petroliere și gaziere offshore, UE se confrunt ă cu o 
triplă problemă: 
1) Riscul ca un accident offsho re major cauzat de activit ățile petroliere și gaziere s ă aibă loc în apele UE este 
semnificativ, iar legisla ția existent ă fragmentat ă și practicile de reglementare și cele în domeniul industriei nu 
prevăd toate reducerile riscurilor care pot fi realizate în UE. 
2) Cadrul existent de reglementare și regimurile privind operarea nu prev ăd cea mai eficient ă intervenție în cazul 
accidentelor, indiferent de locul în care acestea se produc în apele UE. 
3) În conformitate cu regimurile de responsabilitate existente, este posibil ca partea responsabil ă (de exemplu, 
compania care deverseaz ă petrolul) s ă nu fie întotdeauna identificat ă în mod clar și/sau să nu poată plăti sau să 
nu aibă responsabilitatea de a pl ăti toate costurile pentru repararea daunelor pe care le-a cauzat. 
Tabelul de mai jos prezint ă factorii determinan ți de bază ai riscului  identifica ți în analiza 
noastră, în consult ările părților interesate și în investiga țiile interne.   
Categoria factorilor 
determinan ți Factori determinan ți de bază 
Factori determinan ți ai riscurilor semnificative și insuficient reduse ale opera țiunilor offshore ale UE  
Învechirea infrastructurii și maturizarea mediului industrial  
Evoluția structural ă a industriei spre diversificare  Evoluția industriei  
Trecerea la opera țiunile „de frontier ă” și la noile tehnologii  
Utilizarea inconsecvent ă a practicilor și a tehnologiilor celor mai avansate  
Nerespectarea normelor și a standardelor  Practicile întreprinderilor  
Cultura inadecvat ă/neuniform ă a siguran ței în companii  
Experiența tehnică inegală între autorit ățile de reglementare  
Transparen ța și schimbul suboptimal de informa ții Factori determinan ți legați de 
cadrul de reglementare  
Cadrul fragmentat de reglementare  
Factori determinan ți ai nivelului suboptimal al capacit ății de preg ătire în caz de urgen ță 
Neconcordan țe cu privire la planificarea în caz de urgen ță între statele 
membre  Situația planific ării în func ție 
de riscuri  
Incompatibilitatea transfrontalier ă a mijloacelor de interven ție 
Lipsa informa țiilor referitoare la mijloacele de interven ție de urgen ță ale 
industriei  Integrarea planurilor și a 
activelor publice și industriale  
Neconcordan ța cu privire la calitatea planurilor de urgen ță ale 
întreprinderilor  
Factori  determinan ți ai dispozițiilor inadecvate privind responsabilitatea  
Claritatea și domeniul de aplicare al legisla ției UE privind r ăspunderea 
pentru mediul înconjur ător 
Lipsa capacit ății și a garanțiilor financiare  Claritatea și caracterul 
cuprinzător al dispozi țiilor 
privind responsabilitatea  
Scheme inadecvate de compensare pentru daunele tradi ționale  
Tabelul 1  
2. JUSTIFICAREA AC ȚIUNII UE 
Industria deține responsabilitatea principal ă și mijloacele de a controla riscurile offshore.  
Reducerea riscului unui accident offshore de propor ții necesită utilizarea celor mai avansate 
practici la nivel de norm ă în întreaga UE. Se presupune c ă toți operatorii și-au revizuit 
practicile în urma accidentului de pe platforma Deepwater Horizon, îns ă reacțiile sunt inegale: 
doar câțiva dintre ace știa au anun țat și/sau au pus în aplicare m ăsuri specifice. Acest fapt a 
subliniat necesitatea unor ac țiuni complementare din partea autorit ăților publice.  
În conformitate cu subsidiaritatea , s-a avut în vederea ac țiunea UE doar în  cazul în care 
aceasta poate atinge obiectivele într-un mod mai ef icient decât statele membre sau în cazul în 
 
RO Pagina 3 din 7  RO care acțiunile întreprinse doar de statele membre nu pot aduce îmbun ătățiri optime. Cu toate 
că Regatul Unit, Țările de Jos, Danemarca și Norvegia au aplicat abordarea de reglementare 
privind stabilirea obiectivelor, aceste țări și-ar putea îmbun ătăți sistemele în direc ția unei 
valori de referin ță combinate privind Marea Nordului. Av antajele ar putea fi mai mari în 
bazinul M ării Mediterane, al M ării Negre și al Mării Baltice, în cazul c ărora unele țări au mai 
puțină experiență în ceea ce prive ște gestionarea opera țiunilor offshore în cre ștere.  
Absența acțiunii la nivel interna țional sau la nivelul UE ar putea accentua unul dintre 
principalii factori determinan ți ai problemelor, și anume fragmentarea regimurilor și a 
politicilor na ționale din UE.   
Alinierea practicilor na ționale este indicat ă în vederea prevenirii, capacit ății de răspuns și 
responsabilit ății în UE, unde un accident grav poate conduce la o scurgere transfrontalier ă de 
petrol. Un plan la nivelul UE pare s ă fie cel mai bun mijloc pentru a ajunge la situa ția dorită 
în întreaga Uniune. De asemenea, acesta ar putea s ă rezolve dificult ățile privind compara ția 
semnificativ ă a performan țelor din domeniul industriei și ar permite schimbul de cuno ștințe și 
de date privind incidentele.  
Proporționalitatea a fost asigurat ă prin evaluarea eficacit ății, a cheltuielilor și a avantajelor 
acțiunii UE în scopul ob ținerii rezultatului dorit.   
În consecin ță, acțiunea UE este propus ă doar în cazul în care astfel  obiectivul poate fi atins 
într-un mod mai rentabil decât prin ac țiunea statelor membre. Rentabilitatea este urm ărită în 
cazul în care sunt implicate cheltuieli  administrative (de exemplu, transparen ța). 
Autoreglementarea industriei (d e exemplu, tehnologia de interven ție) și opțiunile 
internaționale (de exemplu, r ăspunderea civil ă) sunt, de asemenea, luate în considerare în mod 
corespunz ător. 
Întrucât majoritatea factorilor care determin ă probleme sunt factori la nivel global, sunt 
indicate în paralel soluții la nivel interna țional . Cu toate acestea, discu țiile care au avut loc 
în cadrul OSPAR, NSOAF, IRF, G-20 și OMI indic ă faptul că este improbabil s ă fie realizate 
progrese rapide doar prin intermediul forumurilor respective, întrucât acestora le lipse ște 
autoritatea global ă de a determina progrese sau de a asigura respectarea legisla ției.  
3. PRINCIPALELE OBIECTIVE ALE POLITICII 
Având în vederea problematica tripl ă, o inițiativă UE ar trebui s ă atingă două obiective 
generale : 
1. Să prevină producerea unui incident ma jor în domeniul exploat ării petroliere și gaziere 
offshore în UE (în special în ceea ce prive ște riscurile de accidente majore). 
2. Să permită UE să abordeze în mod eficient o situa ție de urgen ță majoră, în cazul în care 
măsurile de prevenire se  dovedesc insuficiente. 
Cele două obiective se împart în patru obiective specifice  care influen țează întregul domeniu 
de aplicare a sectorului, în cepând de la prevenire pân ă la răspuns și reparare:  
1. Să asigure o utilizare consecvent ă a celor mai bune practici pentru controlul riscurilor 
majore cauzate de opera țiunile industriale petroliere și gaziere offshore care pot afecta 
apele sau țărmurile UE; 
2. Să pună în aplicare cele mai bune practici de reglementare în toate jurisdic țiile europene 
în care se desf ășoară activități petroliere și gaziere offshore; 
 
RO Pagina 4 din 7  RO 3. Să consolideze capacitatea de preg ătire și de interven ție a UE pentru a aborda situa țiile de 
urgență care pot afecta cet ățenii, economia sau mediul UE; 
4. Să îmbunătățească și să clarifice dispozi țiile existente în UE pr ivind responsabilitatea și 
compensa țiile. 
 
4. OPȚIUNI DE POLITIC Ă 
Pot fi propuse mai multe op țiuni diferite de politic ă în funcție de gradul de modificare a 
practicilor offshore sau de scopul strategic urm ărit. Fiecare op țiune de politic ă constă într-un 
pachet de m ăsuri care vor avea efecte as upra factorilor determinan ți ai riscului identifica ți în 
capitolul 1. Sunt elaborate patru op țiuni de politic ă pe lângă opțiunea de referin ță de a nu se 
întreprinde nicio ac țiune (opțiunea 0): 
Opțiunea 1  („baza Marea Nordului”) reprezint ă primul nivel de interven ție semnificativ ă a 
UE. Opțiunea introduce în legisla ția UE raportul privind riscurile majore ( Major Hazards 
Report , MHR) ca un concept bazat pe  documentul de securitate și sănătate prevăzut de 
Directiva 92/91/CE, dar care merge mai departe, reflectând bunele practi ci recunoscute în mai 
multe jurisdic ții din bazinul M ării Nordului. 
Opțiunea 1+  („Marea Nordului +”) dep ășește opțiunea 1, introducând, pe lâng ă raportul 
privind riscurile majore, o serie de instrume nte juridice neobligatorii, inspirate de bunele 
practici recunoscute la scar ă largă, disponibile în unele jurisdic ții din bazinul M ării Nordului, 
privind de exemplu: analiza strict ă privind capacitatea tehnic ă a solicitan ților de autoriza ții 
pentru activit ățile petroliere și gaziere offshore; planuri na ționale convergente de interven ție 
în caz de urgen ță; dezvoltarea de active na ționale și industriale compatibile pentru cazuri de 
intervenție și punerea acestora la dispozi ția altor țări, în cazul în care este necesar și 
clarificarea domeniului de aplicare al dispozi țiilor în materie de mediu înconjur ător relevante 
pentru responsabilitatea operatorilor (de exemplu, aplicabilitatea legisla ției privind de șeurile) 
în ceea ce prive ște accidentele petroliere și gaziere offshore. UE ar propune, de asemenea, 
companiilor cu sediul în UE acorduri voluntare privind utilizarea standardelor UE în afara 
apelor UE.  
Opțiunea 2  („cele mai bune prac tici ale UE”) dezvolt ă un pachet mai cuprinz ător de reforme 
care se bazeaz ă pe cele mai bune practici globale recunoscute la scar ă largă în ceea ce prive ște 
controlul riscurilor majore. Acestea ar fi im puse în întreaga UE, iar evaluarea impactului 
asupra mediului ar fi integrat ă în raportul privind riscurile majore. Aceast ă opțiune ar 
determina și alte îmbun ătățiri în regiunea M ării Nordului și ar crea condi țiile inițiale pentru 
dialogul de reglementare la  nivelul UE între autorit ățile naționale competente. 
Opțiunea 3 („Agen ția UE”)  consolideaz ă în continuare impactul op țiunii 2 prin instituirea 
unei agen ții a UE care s ă instituționalizeze și, astfel, s ă consolideze reformele realizate prin 
opțiunea 2. Agen ția ar desf ășura inspec ții și investiga ții, ar monitoriza și ar asigura 
consecven ța în ceea ce prive ște performan ța, ar dezvolta capacitatea de interven ție și ar 
acorda asisten ță pentru consolidarea capacit ății în țările învecinate care nu fac parte din UE.  
Fiecare op țiune este format ă dintr-o serie de măsuri specifice, unele fiind comune mai multor 
opțiuni, iar altele, specifice unei op țiuni. De exemplu, întrucât op țiunea 1+ se bazeaz ă pe 
opțiunea 1, aceasta include m ăsuri din op țiunea 1 și le completeaz ă cu alte m ăsuri. Opțiunea 2 
conține în parte m ăsuri suplimentare, în parte p ăstrează măsuri incluse în op țiunile anterioare, 
însă le pune în aplicare prin mijloace diferite. Aceasta reflect ă faptul că o măsură poate fi pus ă 
 
RO Pagina 5 din 7  RO în aplicare prin metode diferite, ofer ind adesea un compromis între eficien ță și 
complexitate/caracter practic.  
Măsurile au fost elaborate cu ajutorul consult ării părților interesate și al cercet ărilor. Tabelul 
de mai jos prezint ă o listă completă a măsurilor și prezența sau absen ța acestora în op țiunile 
individuale; tabelul indic ă, de asemenea, mijloacele generale de punere în aplicare pentru 
fiecare m ăsură din cadrul diferitelor op țiuni. În consecin ță, fiecare op țiune de politic ă se 
caracterizeaz ă, pe de o parte, pr intr-o serie de m ăsuri incluse în cadrul op țiunii și, pe de alt ă 
parte, prin mijloacele preferate de punere în aplicare pentru fiecare m ăsură cuprinsă în 
opțiunea respectiv ă. 
 
Nr. Măsură 
 Opțiune
a 
0 Opțiune
a 
1 Opțiune
a 
1+ Opțiune
a 
2 Opțiune
a 
3 
1 Verificarea detaliat ă a capacit ății tehnice a operatorului 
potențial 0 (= 
neefectu
ată) 0 O 
(orientăr
i) L Agenția 
UE 
2 Stabilirea inspec țiilor periodice și a regimului privind 
sancțiunile  0 Legislați
e L L UE 
3 Prezentarea evalu ărilor formale privind siguran ța în 
vederea aprob ării de către autoritatea de reglementare  0 L  L L UE 
4 Extinderea raportului privind riscurile majore într-un 
model cuprinz ător privind gestionarea riscurilor  0 0 0 L  L 
5 Extinderea practicilor UE la opera țiunile desf ășurate 
peste mări 0 0 O  O UE 
6 Instituirea unei autorit ăți competente  0 0 0 L  UE 
7 Stabilirea unei platforme pentru dialogul de reglementare  0 0 0 L  UE 
8 Schimbul coerent de informa ții și transparen ța 0 0 0 L  L 
9 Capacitatea de preg ătire pentru o interven ție de urgen ță 
eficace în cazul accidentelor offshore majore  0 0 O  L UE 
10 Asigurarea disponibilit ății transfrontaliere și a 
compatibilit ății activelor pentru interven ție 0 0 O  L UE 
11 Clarificarea domeniului de aplicare al r ăspunderii pentru 
mediul înconjur ător 0 0 O  L L 
Tabelul 2 Compara ția opțiunilor de politic ă 
Pe lângă măsurile enumerate în tabelul 2, au fost identificate alte trei m ăsuri care vizeaz ă (i) 
siguranța produselor, (ii) garan țiile pentru capacitatea financiar ă și (iii) schemele de 
compensare în cazul daunelor tradi ționale. Aceste m ăsuri influen țează factorii determinan ți 
enumerați în tabelul 1, îns ă nu sunt suficient de mature pentru a fi incluse în prezenta evaluare 
a impactului și sunt amânate pentru a fi evaluate separat. 
5. EVALUAREA IMPACTULUI OP ȚIUNILOR 
În cadrul evalu ării impactului, fiecare op țiune a fost evaluat ă din perspectiva gradului în care 
aceasta atenueaz ă riscurile, a impactului acesteia  asupra costurilor aferente respect ării 
legislației suportate de statele membre ale UE, de industria de profil și de Comisie și a 
impacturilor generale care nu pot fi cuantificate (sociale, economice și de mediu).   
Opțiunea 0  (nicio ac țiune a UE) nu implic ă cheltuieli suplimentare și nu are efecte asupra 
cheltuielilor de referin ță, care variaz ă între 205 și 915 milioane EUR. Op țiunea nu afecteaz ă 
în mod consecvent factorii care determin ă probleme în cadrul statelor membre. Cu toate c ă se 
preconizeaz ă unele îmbun ătățiri în ceea ce prive ște legislațiile naționale, practicile statelor 
membre și cele din domeniul industr iei, efectul aces tora poate fi co mpensat de cre șterea 
 
RO Pagina 6 din 7  RO nivelurilor riscurilor, determinate de cre șterea complexit ății operațiunilor offshore (foraje mai 
complexe și la distan țe mai mari etc.).  
Opțiunea 1  are drept consecin ță o creștere a cheltuielilor aferente respect ării legisla ției cu 
aproximativ 36 milioane EUR/an , în special în cazul i ndustriei de profil. Op țiunea asigur ă 
evaluări consecvente ale riscurilor de c ătre industria de profil și autoritățile de reglementare, 
ameliorarea regimului privind sanc țiunile/penalit ățile și o îmbun ătățire parțială a culturii 
siguranței în sectorul industriei de profil. Reducerea rezultat ă a riscului exprimat ă în raport cu 
cheltuielile de referin ță este estimat ă la cca 7 – 30 milioane EUR/an , însemnând o reducere  
medie de 3% a riscului de referin ță. 
Opțiunea 1+  introduce cheltuieli suplimentare de func ționare pentru statele membre de 
aproximativ 3 milioane EUR  și cheltuieli suplimentare de 16  milioane EUR pentru industria 
de profil, astfel încât cheltuielile cumulate aferente respect ării legisla ției pentru industria de 
profil ajung la circa 52 milioane EUR . Opțiunea asigur ă îmbunătățiri limitate în ceea ce 
privește verificarea capacit ății tehnice; aceasta clarific ă responsabilitatea operatorilor pentru 
poluare și formalizeaz ă obiectivul de dezvoltare a activelor și planurilor compatibile pentru 
situații de urgen ță în vederea disponibilit ății transfrontaliere a aces tora între statele membre. 
Opțiunea începe s ă asigure o oarecare influen ță pentru ca UE s ă crească standardele globale. 
Avantajul op țiunii 1+ este de 25 – 109 milioane EUR/an , însemnând o reducere  medie de 
12%  a riscului de referin ță. 
Opțiunea 2  aduce cheltuieli suplimenta re anuale aferente respect ării/punerii în aplicare a 
legislației de 70 milioane EUR pentru industria de profil, generând un total cumulat pentru 
industrie de aproximativ 122 milioane EUR ; s-au calculat cheltuieli administrative 
suplimentare de 9-15 milioane EUR, ajungându-se la o sum ă cumulată de circa 12 – 18 
milioane EUR  pentru statele membre și, în plus, cheltuieli nere curente de administrare de 
circa 18 – 44 milioane EUR. Op țiunea abordeaz ă toți factorii determinan ți ai problemelor care 
au fost identifica ți. Măsurile incluse în aceast ă opțiune, luate împreun ă, determin ă o scădere a 
cheltuielilor aferente riscului de referin ță care variaz ă între 103 – 455 milioane EUR/an , 
însemnând o reducere de 50%  a riscului de referin ță.  
Opțiunea 3  consolideaz ă avantajele prezentate de op țiunea 2, promoveaz ă coerența în materie 
de reglementare, ofer ă asistență tehnică regimurilor na ționale noi sau în cu rs de dezvoltare și 
consolideaz ă coordonarea și transparen ța. Cu toate acestea, regimurile privind riscurile de 
bază se tem c ă aceasta ar putea reduce avantajele, compromi țând priorit ățile regionale sau 
naționale prin obiective institu ționale sau medii. Op țiunea introduce cheltuieli anuale de 
funcționare pentru Comisie de circa 34 milioane EUR/an  și cheltuieli nerecurente de 
constituire de 18-44 milioane EUR, precum și, în plus, cheltuieli de 10 milioane EUR pentru 
achiziționarea de active fixe pentru interven ție. Cheltuielile aferente respect ării legisla ției 
pentru industria de profil și statele membre și avantajele generale incluse în op țiune pot fi 
comparate cu cele din op țiunea 2. 
6. OPȚIUNILE DE POLITIC Ă PREFERATE ȘI INSTRUMENTELE JURIDICE  
Opțiunea de politic ă preferat ă este opțiunea 2 , și anume o reform ă globală a sectorului 
offshore care, prin intermediul unei legisla ții noi, să crească până la nivelul celor mai bune 
practici nivelul de gest ionare a riscurilor și capacitatea de preg ătire în caz de urgen ță în 
industria offshore. Pe lâng ă coerență, această opțiune crește și mai mult transparen ța 
performan ței industriei de profil și a autorit ăților de reglementare. 
 Această opțiune poate reduce decisiv (50%) riscul de referin ță prin ameliorarea capacit ății de 
prevenire și de reducere a riscului în cazul în care totu și se produce un incident. Reducerea 
riscului exprimat ă în termeni medii monetari (cca 279 milioane EUR pe an) este comparat ă în 
 
RO Pagina 7 din 7  RO sens pozitiv cu cheltuielile cumulate estimate pentru punerea în aplicare a op țiunii (12-18 
milioane EUR pe an în ceea ce prive ște cheltuielile administrati ve pentru statele membre și 
122 milioane EUR pe an în ceea ce prive ște cheltuielile aferente respect ării legisla ției pentru 
industria de profil). Op țiunea 2 este mai accesibil ă din punct de vedere administrativ și 
economic, întrucât cheltuiel ile suplimentare de func ționare implicate de op țiunea 3 (circa 34 
milioane EUR pe an) nu conduc la o sc ădere corespunz ătoare a riscurilor. Op țiunea 1+ 
reprezintă o alegere cu un impact pozitiv modest (12%) și posibilit ăți modeste de punere în 
aplicare, în timp ce avantajele prezentate de op țiunea 1 nu sunt suficien te pentru justificarea 
cheltuielilor – de altf el mici. Din rândul p ărților interesate, ONG-urile și întreprinderile de 
clasificare tind s ă prefere modific ările mai mult decât autorit ățile de reglementare și, mai ales, 
industria de profil.  Pentru punerea în aplicare a op țiunii 2 este propus un regulament . Regulamentul prezint ă 
avantaje în compara ție cu o directiv ă datorită clarității, coeren ței și vitezei cu care este pus în 
aplicare prin aplicare direct ă
9 și datorită faptului c ă scopul principal al acestuia este de a 
asigura conformitatea aplic ării reglement ărilor în cazul în care punerea în aplicare actual ă este 
fragmentat ă între statele membre. Având efecte directe asupra indus triei de profil, 
regulamentul ar asigura, de asemenea, condi ții de concuren ță mai echitabile. Mai mult, 
regulamentul ar prevedea plan ificarea în caz de urgen ță pentru combaterea polu ării 
transfrontaliere. 
 
7. MONITORIZARE ȘI EVALUARE 
Ar trebui efectuat ă o evaluare a efectelor regulamentului în cel mult cinci ani de la intrarea în 
vigoare a dispozi țiilor acestuia. În acest context ar trebui utiliza ți indicatorii privind 
performan ța în materie de siguran ță și datele despre activit ățile de verificare a respect ării 
legislației (a se vedea capitolul 8 din eval uarea impactului). Se preconizeaz ă că propunerile 
privind îmbun ătățirea transparen ței și a raportării vor facilita evaluarea și monitorizarea și vor 
compara riscurile offshore în statele UE.  
În plus, reuniunile periodice cu autorit ățile competente vor permite Comisiei s ă monitorizeze 
sectorul. De asemenea, acestea vor contribui la schimbul de cuno ștințe între regiunile offshore 
tradiționale și noi ale UE. 
 
                                                 
9 A existat o preferin ță pentru directive în actele legislative care reglementeaz ă industriile cu risc crescut/de mare 
valoare (de exemplu, Directiva IPPC, Directiva SEVESO  II), în timp ce sectoarele mai restrânse care prezint ă un 
risc crescut (de exemplu, avia ția civilă) utilizeaz ă adesea regulamente.