Articolul 2 din Directiva 2006/22/CE stabilește raportul dintre numărul de controale în trafic (exprimat în zile lucrătoare care trebuie să fie verificate) și controalele la sedii, și anume 30 % și, respectiv, 50 %. Trebuie subliniat faptul că această proporție este calculată pe baza numărului de controale realizate efectiv de autoritățile de aplicare a legii, și nu pe baza numărului minim de zile lucrătoare care trebuie verificate. Analizând situația din statele membre care au atins acest prag, doar șase dintre acestea întrunesc ponderea echilibrată necesară între controalele efectuate în trafic și cele de la sedii. În medie, 74 % din zilele lucrătoare verificate au fost efectuate în trafic, în timp ce 26 % au fost verificate prin controale la sedii. Aceasta constituie o ușoară creștere în ceea ce privește controalele efectuate la sedii comparativ cu anul trecut, când ponderea a fost de 23 %. Astfel cum s-a evidențiat deja în raportul anterior, Irlanda s-a situat sub pragul de 30 % în ceea ce privește controalele în trafic, cu doar 7 %. Pentru detalii suplimentare privind ponderea națională a controalelor efectuate în trafic și la sedii, a se consulta figura 2.

Majoritatea statelor membre au verificat mai multe zile lucrătoare decât minimul prevăzut de directivă. Cu toate acestea, trei state membre nu au atins pragul de 3 %, și anume Grecia, Țările de Jos și Malta. În vreme ce Malta și Țările de Jos s-au situat puțin sub prag, numărul de zile lucrătoare verificate raportat de Grecia este cu mult sub prag și continuă să scadă comparativ cu anii anteriori. Comisia va continua să monitorizeze evoluțiile în aceste state membre și, pornind de la cazurile cele mai grave, va lua măsuri pentru a asigura aplicarea corectă a Directivei 2006/22/CE.

Articolul 2 din Directiva 2006/22/CE impune statelor membre să organizeze un sistem de controale adecvate și regulate, atât în trafic, cât și la sediile întreprinderilor, pentru toate categoriile de transport. Aceste controale ar trebui să vizeze în fiecare an un eșantion amplu și reprezentativ de lucrători mobili, conducători auto, întreprinderi de transport și vehicule. Articolul impune, de asemenea, ca numărul minim de controale efectuate să acopere cel puțin 3 % din zilele lucrate de conducătorii auto ai vehiculelor care fac obiectul Regulamentului (CE) nr. 561/2006.

Referitor la informațiile cu privire la punerea în aplicare a Directivei privind timpul de lucru în sectorul transportului rutier, nu toate statele membre au prezentat astfel de informații și doar câteva state membre au oferit date statistice privind controalele și rezultatele acestora . Pentru a justifica nefurnizarea de informații, mai multe state membre au indicat că nu au survenit modificări în cursul perioadei de raportare în ceea ce privește legislația lor națională. Per ansamblu, statele membre au prezentat foarte puține date cantitative actualizate, ceea ce îngreunează procesul de evaluare. Prin urmare, pentru ca raportul să satisfacă cerințele stabilite la articolul 17 din Regulamentul privind duratele de conducere, Comisia insistă ca, pentru următoarea perioadă de raportare, să fie furnizate date calitative și cantitative mai cuprinzătoare în ceea ce privește punerea în aplicare a Directivei 2002/15/CE și asigurarea respectării sale.

În plus, statele membre au informat Comisia cu privire la excepțiile naționale acordate de la aplicarea dispozițiilor privind duratele de conducere, pauzele și perioadele de repaus, în conformitate cu articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 561/2006. Lista actualizată a excepțiilor este inclusă în documentul de însoțire și este disponibilă pe site-ul Comisiei .

4) Regulamentul (UE) nr. 165/2014 (cunoscut, de asemenea, sub denumirea de Regulamentul privind tahografele), care stabilește cerințele privind instalarea și folosirea tahografelor în vehicule în scopul Regulamentului privind duratele de conducere.

3) Directiva 2006/22/CE (cunoscută, de asemenea, sub denumirea de Directiva privind asigurarea respectării legislației) de stabilire a nivelurilor minime de controale în trafic și la sediile întreprinderilor de transport în vederea verificării respectării dispozițiilor prevăzute de Regulamentul privind duratele de conducere;

2) Directiva 2002/15/CE (cunoscută, de asemenea, sub denumirea de Directiva privind timpul de lucru în sectorul transportului rutier) de stabilire a normelor privind organizarea timpului de lucru al persoanelor care efectuează activități mobile de transport rutier. Aceasta stabilește cerințele privind durata maximă a săptămânii de lucru, pauzele minime din timpul lucrului, precum și munca de noapte. Directiva se aplică în cazul conducătorilor auto care intră sub incidența Regulamentului privind duratele de conducere;

1) Regulamentul (CE) nr. 561/2006 (cunoscut, de asemenea, sub denumirea de Regulamentul privind duratele de conducere) de stabilire a cerințelor minime privind duratele de conducere zilnice și săptămânale, pauzele și perioadele de repaus zilnic și săptămânal;

În total, 146 967 de întreprinderi de transport au fost controlate în perioada 2015-2016, un rezultat asemănător cu cel din perioada 2013-2014 . În timpul controalelor la sedii respective , au fost verificate aproximativ 34,8 de milioane de zile lucrătoare, ceea ce înseamnă o ușoară creștere cu 1 % față de raportul anterior. Per total, statele membre au controlat aproximativ 663 000 de conducători auto în perioada 2015-2016, ceea ce reprezintă cu 12 % mai puțini conducători auto controlați comparativ cu perioada 2013-2014.

Pe baza țării de înmatriculare a vehiculului, 63 % din vehiculele controlate în UE erau vehicule naționale, 32 % proveneau din alte state membre ale UE și 6 % erau vehicule înmatriculate în țări terțe . Per total, majoritatea vehiculelor controlate în trafic (91 % din numărul total) sunt transportatori de mărfuri, în timp ce doar 9 % transportau persoane. Detalii suplimentare sunt disponibile în documentul de însoțire la titlul 422.

Cooperarea între statele membre pe baza controalelor concertate, a inițiativelor de instruire comune sau a schimburilor de experiență și de informații joacă un rol esențial în realizarea obiectivelor legislației sociale în sectorul transportului rutier, și anume condiții de concurență echitabile îmbunătățite, siguranță rutieră și armonizarea condițiilor de lucru. Prin urmare, ca parte a primului pachet privind mobilitatea, adoptat în mai 2017, Comisia Europeană a prezentat o propunere legislativă în vederea promovării și consolidării cooperării și asistenței reciproce între statele membre și a asigurării unei respectări mai eficace și mai consecvente a normelor în vigoare . În plus, în 2018, Comisia a adoptat o propunere în vederea instituirii Autorității Europene a Muncii (AEM), al cărei obiectiv central este asigurarea mobilității echitabile a lucrătorilor pe piața internă . Una dintre sarcinile principale ale AEM ar consta în sprijinirea cooperării dintre statele membre în ceea ce privește aplicarea transfrontalieră a legii și facilitarea verificărilor comune, inclusiv în domeniul normelor sociale UE din sectorul transportului rutier. În practică, această autoritate le-ar furniza autorităților naționale sprijin operațional și tehnic pentru schimbul de informații, ar elabora proceduri de cooperare zilnică și ar facilita verificările comune desfășurate de statele membre.

Cifrele raportate privind activitățile comune de asigurare a aplicării legii sunt foarte asemănătoare cu cele din raportul pe 2013-2014. Cooperarea dintre statele membre vizează în principal statele membre învecinate. De asemenea, la fel ca în cazul perioadei de raportate anterioare, puțin sub jumătate din statele membre au indicat că respectiva concertare se desfășoară în cadrul Euro Contrôle Route (ECR). Mai multe state membre au indicat că ECR se dovedise a fi utilă în ceea ce privește schimbul de informații privind cele mai bune practici de asigurare a respectării legislației, noile tehnologii și schimbul de date. Unele state membre au menționat, de asemenea, participarea lor activă la găzduirea sesiunilor de schimb de experiență, cum ar fi ateliere, lecții demonstrative și controale în trafic bilaterale.

În conformitate cu articolul 5 din Directiva 2006/22/CE, statele membre sunt obligate să desfășoare cel puțin șase controale concertate în trafic pe an împreună cu cel puțin încă un stat membru. Patru state membre nu au furnizat informații cu privire la numărul de controale concertate. Dintre statele membre care au furnizat informații, 15 state membre au întrunit numărul necesar de controale concertate pe an.

Numărul de infracțiuni depistate la sedii a fost de aproximativ 1,48 de milioane, ceea ce reprezintă o creștere de 21 % comparativ cu raportul anterior. Rata medie de infracțiuni per 100 de zile lucrătoare verificate este de 4,19, ea crescând cu 18 % comparativ cu media anterioară de 3,54 din perioada 2013-2014. Creșterea ar putea fi explicată parțial prin rata de infracțiuni ridicată comunicată pentru prima dată de Letonia . În trecut, ratele de infracțiuni au indicat o tendință de scădere de la 8,65 în 2009-2010 la 5,29 în 2011-2012.

În 2015-2016, aproximativ 2 milioane de infracțiuni au fost depistate în trafic, ceea ce reprezintă o scădere de aproximativ 3 % față de perioada de raportare anterioară. Media UE a infracțiunilor depistate în trafic este de 2,17 per 100 de zile lucrătoare verificate, ea crescând ușor comparativ cu 1,77 în raportul anterior. În medie, s-a constatat că 58 % din infracțiuni au fost comise de conducători resortisanți naționali.

În ceea ce privește perioada de raportare anterioară, un format de raportare comun elaborat de Comisie le-a fost trimis statelor membre în vederea facilitării exercițiului de raportare și a reducerii sarcinii administrative. Cinci state membre nu au prezentat deloc informații cu privire la punerea în aplicare a Directivei 2002/15/CE. Calitatea informațiilor prezentate de alte state membre variază semnificativ, iar numeroase state membre au oferit informații deficitare și incomplete . Unele state membre au explicat că nu au avut loc modificări între cele două perioade de raportare. Cu toate acestea, datele statistice actualizate cu privire la controale și infracțiuni lipsesc din rapoartele prezentate de un număr considerabil de state membre. În general, cele mai complete rapoarte tind să includă informații privind organizarea instituțională, provocările în materie de punere în aplicare și unele date cantitative. Cu toate acestea, din cauza volumului mare de informații incomplete, rezultatele acestei analize nu pot fi considerate reprezentative pentru întreaga Uniune Europeană. Se așteaptă ca statele membre să depună eforturi suplimentare pentru perioada următoare de raportare în ceea ce privește informațiile privind punerea în aplicare a Directivei 2002/15/CE, care ar trebui să permită o evaluare mai cuprinzătoare. Comisia poate decide să intenteze acțiuni în justiție împotriva statelor membre pentru nerespectarea de către acestea a cerinței de prezentare a informațiilor specificate în decizia Comisiei de stabilire a unui format de raportare .

4.Aspecte legate de punerea în aplicare în statele membre

Niciunul dintre statele membre care au prezentat un raport nu a indicat modificări ale legislației de punere în aplicare a Directivei 2002/15/CE între 2015 și 2016. Per total, în majoritatea statelor membre, ultimele modificări ale legislației naționale au fost legate de includerea conducătorilor auto care desfășoară o activitate independentă în domeniul de aplicare a dreptului lor național în ceea ce privește timpul de lucru în sectorul transportului rutier și au fost deja raportate în raportul pe 2013-2014.

Nu s-a putut identifica nicio tendință cu privire la problemele legate de punerea în aplicare asociate Directivei 2002/15/CE. Mai degrabă, acestea au legătură cu contextele naționale și cu problemele specifice care apar în unele state membre. De exemplu, în raportul său, Italia menționează probleme referitoare la necesitatea unor clarificări cu privire la unele definiții prevăzute în directivă. Acestea vizează „perioada dedicată tuturor activităților de transport rutier“ și „perioadele de timp în care acesta (lucrătorul mobil) nu poate dispune liber de timpul său”. În Cehia, un nou model de lucru în care un angajat (conducătorul auto) lucrează pentru doi angajatori (întreprinderi de transport) a dat naștere unor dificultăți în ceea ce privește punerea în aplicare a directivei. Într-adevăr, astfel de practici au fost raportate ca fiind greu de dovedit, întrucât doar o întreprindere de transport vizată de Regulamentul (CE) nr. 561/2006 este obligată să solicite o copie a unei înregistrări privind timpul de lucru de la un alt angajator.

În ceea ce privește monitorizarea punerii în aplicare a directivei, mai multe state membre au subliniat importanța oferirii de consiliere și îndrumare sectorului cu privire la modul de respectare a complexității normelor sociale în domeniul transporturilor rutiere. De exemplu, Lituania a indicat că angajatorilor le sunt oferite îndrumări privind cerințele și instrucțiunile. În mod asemănător, autoritățile irlandeze utilizează o abordare structurată pe etape, care implică o combinație de consiliere și îndrumare, precum și folosirea de instrucțiuni formale, înainte de a se recurge la urmărirea penală. În Suedia, în timpul controalelor, autoritățile urmăresc să stabilească un dialog cu angajatorul sau conducătorul auto care desfășoară o activitate independentă, pentru a se asigura că aceștia înțeleg normele și că iau măsurile necesare pentru a le respecta. Această abordare a fost considerată valoroasă de Slovacia, care a raportat că situația privind instruirea și cunoștințele referitoare la lege în rândul conducătorilor auto și al angajatorilor s-au îmbunătățit comparativ cu anii anteriori.

În fine, în ceea ce privește interpretarea judiciară de către instanțele naționale, niciunul dintre statele membre nu a raportat hotărâri semnificative ale instanțelor naționale de interpretare a Directivei 2002/15/CE în perioada 2015-2016.

5.Infracțiuni contra normelor privind timpul de lucru

Unele state membre au furnizat informații cu privire la posibilitatea în primă instanță, atunci când încălcarea este depistată, de a solicita rectificarea acesteia în decursul unei perioade de timp determinate. În cazurile în care deficiența nu este soluționată, autoritățile de aplicare a legii vor demara sancțiunile respective. Aceasta constă în inițierea procedurilor administrative în Austria și Slovacia și/sau emiterea unei amenzi în Estonia și Finlanda.

Doar opt state membre au oferit informații cantitative privind infracțiunile depistate, mai puține decât pentru perioada de raportare anterioară, în care zece state membre au furnizat aceste informații. Numărul insuficient de contribuții nu permite formularea de concluzii relevante la nivelul întregii UE. Prin urmare, toate statele membre sunt invitate să includă aceste date în rapoartele următoare.

5. Opiniile părților interesate cu privire la punerea în aplicare a Directivei 2002/15/CE

Doar zece state membre au indicat clar că părțile interesate au fost consultate în cadrul acestui exercițiu de raportare . Acest număr este stabil față de raportul anterior, însă tot scăzut comparativ cu anii anteriori . În toate statele membre, această consultare a constat în obținerea punctelor de vedere ale reprezentanților angajatorilor și ale sindicatelor. În șase din zece state membre, au fost consultați partenerii sociali, însă opiniile acestora nu au condus la o secțiune dedicată special în raport . Mai degrabă, acestea au fost încorporate în document sau, în câteva cazuri, raportul a menționat doar că partenerii sociali nu au avut observații. Acest lucru face imposibil să se analizeze în continuare opiniile partenerilor sociali, întrucât răspunsurile acestora nu constituie un eșantion reprezentativ . Comisia ar dori să le reamintească statelor membre că articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2002/15/CE le impune să includă opiniile partenerilor sociali ca parte din acest exercițiu de raportare.

IV. Concluzii

În perioada 2015-2016, toate statele membre, cu excepția a trei dintre ele , au atins pragul minim de zile lucrătoare care trebuie verificate. Cea mai mare pondere de zile lucrătoare verificate este în continuare cea din cadrul controalelor în trafic și, chiar dacă ponderea controalelor de la sedii este în creștere, doar șase din cele 28 de state membre au atins distribuția necesară de cel puțin 50 % controale la sedii și cel puțin 30 % controale în trafic.

Datele prezentate de statele membre pentru această perioadă de raportare confirmă tendința unei scăderi continue a numărului de zile lucrătoare verificate. Pentru perioada 2015-2016, acest fapt poate fi explicat în principal printr-o scădere considerabilă a zilelor lucrătoare verificate în Franța, Germania și România. Aceasta a condus, de asemenea, la o ușoară scădere a mediei de zile lucrătoare verificate la nivelul UE.

În pofida faptului că numărul de zile lucrătoare verificate a scăzut drastic, numărul de infracțiuni depistate a crescut ușor. Creșterea se datorează, în mare parte, unui număr mai mare de infracțiuni depistate într-un stat membru , însă ar putea, de asemenea, să însemne că respectivele controale efectuate au devenit mai eficace în general. În contrast cu controalele în trafic, rata de depistare în cadrul controalelor la sedii a crescut și este dublă față de cea în trafic. Rata de depistare per întreprindere de transport verificată s-a triplat. Acesta poate fi un efect combinat al unei aplicări mai eficace a legii și al unui număr mai mare de infracțiuni comise.

Rata de depistare variază semnificativ în întreaga UE și doar un grup restrâns de state membre au raportat peste două treimi de infracțiuni depistate în UE. Este demn de subliniat faptul că unele state membre, care au rate de infracțiuni foarte scăzute, se numără printre primele șapte state membre cu cel mai mare procent de zile lucrătoare verificate.

Ponderile diverselor tipuri de infracțiuni rămân asemănătoare comparativ cu perioada de raportare anterioară. Cu toate acestea, există două evoluții care merită remarcate: numărul de infracțiuni depistate privind manipularea tahografului a crescut comparativ cu alte tipuri de infracțiuni depistate în trafic, iar controalele la sedii indică faptul că există o creștere semnificativă a infracțiunilor legate de înregistrările privind duratele de conducere, care sunt fie incomplete, fie incorecte. Aceasta poate indica faptul că întreprinderile și/sau conducătorii auto se confruntă cu dificultăți în ceea ce privește stocarea corespunzătoare a datelor relevante. Autoritățile de aplicare au raportat, de asemenea, că amenzile considerabil mai mici pentru lipsa înregistrărilor privind timpul de lucru comparativ cu cele pentru duratele de conducere excesive sau pentru perioadele de repaus insuficiente ar putea încuraja conducătorii auto și operatorii să ascundă înregistrările care ar putea indica încălcări conducând la sancțiuni mai mari. Intrarea în vigoare a Regulamentului (UE) nr. 2016/403 al Comisiei din 1 ianuarie 2017 referitor la clasificarea încălcărilor grave ale normelor Uniunii poate descuraja evoluțiile, întrucât lipsa înregistrărilor privind durata de conducere este clasificată drept o infracțiune extrem de gravă și, prin urmare, ar trebui să conducă la amenzi proporționale cu nivelul de gravitate.

Creșterea infracțiunilor depistate cu privire la utilizarea abuzivă și manipularea tahografului indică, de asemenea, faptul că este necesar să se lanseze, cât de curând posibil, o versiune mai inviolabilă a aparaturii de înregistrare, și anume tahograful inteligent, a cărui instalare va fi obligatorie în noile vehicule începând cu 15 iunie 2019. Tahograful inteligent va avea un set nou de capacități de comunicare care sunt mai avansate decât cele ale tahografului digital actual, cum ar fi geolocalizarea prin satelit sau comunicarea pe distanță scurtă în vederea transmiterii de informații către autoritățile de aplicare a legii.

În cadrul controalelor concertate, 15 state membre au îndeplinit cerința de șase controale comune concertate pe an, ceea ce corespunde constatărilor din raportul anterior. Per total, statele membre au subliniat faptul că aceste controale concertate reprezintă o modalitate importantă de a împărtăși, de a menține și de a îmbunătăți expertiza și cunoștințele. Prin urmare, Comisia încurajează statele membre să își consolideze în continuare eforturile în vederea îmbunătățirii cooperării internaționale. Propunerea Comisiei, prezentată în cadrul Pachetului I privind mobilitatea, are în vedere încurajarea cooperării administrative între statele membre, ceea ce ar trebui, de asemenea, să conducă la un schimb de cele mai bune practici și la o expertiză îmbunătățite în domeniul respectării aplicării legislației. Aceasta include o propunere de realizare a unui schimb de date și de informații mai structurat și mai regulat între autoritățile naționale de aplicare a legii în ceea ce privește practicile de asigurare a respectării legii și verificarea conformității operatorilor care întreprind operațiuni transfrontaliere. Cooperarea dintre autoritățile de aplicare a legii și verificările comune se numără, de asemenea, printre sarcinile nou-propusei Autorități Europene a Muncii, care ar trebui să contribuie la coordonarea eforturilor depuse de statele membre pe teren.