RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 157/12

Publicarea unei cereri în temeiul articolului 50 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare

2013/C 157/05

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție la cererea de înregistrare în temeiul articolului 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (1).

DOCUMENT UNIC

REGULAMENTUL (CE) NR. 510/2006 AL CONSILIULUI

privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (2)

„SLOVENSKI MED”

NR. CE: SL-PGI-0005-0801-10.03.2010

IGP ( X ) DOP ( )

1. Denumire

„Slovenski med”

2. Statul membru sau țara terță

Slovenia

3. Descrierea produsului agricol sau alimentar

3.1. Tip de produs

Clasa 1.4. Alte produse de origine animală (ouă, miere, diverse produse lactate cu excepția untului etc.)

3.2. Descrierea produsului căruia i se aplică denumirea de la punctul 1

Mierea Slovenski med este produsă în Republica Slovenia. Sub denumirea Slovenski med pot fi comercializate următoarele tipuri de miere:

— miere de salcâm;

— miere de tei;

— miere de castan;

— miere de brad;

— miere de molid;

— miere florală sau miere de nectar;

— miere de pădure sau miere de mană.

Proprietățile organoleptice ale Slovenski med:

Mierea de salcâm este produsă în principal din nectarul colectat din Robinia pseudoacacia. Culoarea acestei mieri variază de la aproape incolor la galben-pai, iar mirosul este ușor, neutru, cu tentă de floare de salcâm. Gustul este dulce sau foarte dulce, persistent sau foarte persistent. Persistența aromei este scurtă sau medie, tenta fiind de fagure fără puiet, ceară proaspătă, flori de salcâm, flori de plante fructifere, aromă fructată de mere, pere și posibil vanilie, dulciuri cu cremă, unt proaspăt și fân proaspăt. Mierea cristalizează foarte rar.

Mierea de tei se produce din nectarul sau mana colectată în principal de la teiul cu frunza mare (Tilia platyphillos) sau teiul cu frunză mică (Tilia cordata). Are culoare galbenă-chihlimbarie, cu tentă verzuie. Miroase a flori de tei, cu un accent mentolat de intensitate medie-puternică. Are un gust moderat-puternic de mentol și o aromă foarte distinctă și proaspătă de mentol, nuci proaspete, ierburi aromatice și decoct de flori de tei, precum și o aromă florală persistentă sau foarte persistentă.

Mierea de castan se produce în principal din nectarul sau mana colectată de la castan (Castanea sativa). Are o culoare maronie sau de chihlimbar, cu o nuanță roșiatică. Mirosul și gustul sunt foarte intense. Mierea de castan este caracterizată de un gust amar de la moderat la foarte intens. Are o aromă foarte personală, pregnantă și acrișoară ca zahărul caramelizat, de sirop de zahăr, fum, ierburi aromatice și pelin, fiind extrem de persistentă și prezentând un gust rezidual amărui. Mierea cristalizează foarte rar.

Mierea de brad se produce în principal din mana colectată de la brazii argintii (Abies alba). Are o culoare gri-maroniu–închis, cu o nuanță verzuie. Intensitatea mirosului este medie până la puternică. Mierea miroase a lapte praf și rășină. Gustul și aroma sunt foarte persistente, reprezentând o caracteristică definitorie. Aroma aduce a lapte praf, caramel, zahăr ars, rășină, lemn proaspăt de conifere, sirop de muguri de molid, fum, ceai negru cu lapte și dulciuri pe bază de ierburi aromatice. În general cristalizează încet.

Mierea de molid se produce în principal din mana colectată de la molid (Picea abies). Are o culoare de la maro-portocaliu la maro-roșcat, cu suprafața strălucitoare. De obicei este clară. Este foarte elastică și se lipește de limbă și de palat. Mirosul este destul de persistent și gustul are o durată scurtă-medie. Aroma este, de asemenea, persistentă și aduce a sirop de muguri de molid, rășină, dulciuri pe bază de ierburi aromatice, ceai de plante, cafea prăjită, fructe uscate și dulciuri pe bază de cafea.

Mierea florală sau mierea de nectar se produce în principal din nectarul a cel puțin două soiuri de plante și, prin urmare, este foarte variată. Culoarea variază de la galben-pai la maroniu. Mirosul și gustul sunt foarte persistente. Are un gust rezidual puternic și dulce. Aroma este proaspătă, fructată, florală și persistentă sau foarte persistentă, cu tentă de flori, fructe proaspete, compot, fructe coapte, caramel și dulciuri pe bază de lapte, zahăr brun, caramel, melasă. Cristalizează rapid.

Mierea de pădure sau de mană se produce în principal din mana colectată de la mai multe soiuri de plante. Are o culoare de la maro-deschis la maro-închis, cu tentă roșiatică sau verzuie. Mirosul are persistență scurtă-medie, iar gustul are durată medie-mare, ca și aroma, care amintește de rășină, nuci, alune, ierburi aromatice, pelin, caramel, melasă, dulciuri pe bază de ierburi aromatice, fructe uscate și pere uscate.

Proprietățile fizico-chimice ale Slovenski med:

Tip de miere Parametru Salcâm Tei Castan Brad Molid Florală De pădure Conținut de apă < 18,6 % < 18,6 % < 18,6 % < 18,6 % < 18,6 % < 18,6 % < 18,6 % Conținut de HMF < 15 mg/kg < 15 mg/kg < 15 mg/kg < 15 mg/kg < 15 mg/kg < 15 mg/kg < 15 mg/kg Conductivitate electrică ≤ 0,3 mS/cm 0,5-1,3 mS/cm ≥ 0,9 mS/cm > 0,8 mS/cm ≥ 0,9 mS/cm ≤ 0,8 mS/cm ≥ 0,8 mS/cm pH 3,5-4,6 4,1-6,1 4,7-6,2 4,7-5,8 4,3-5,6 3,8-5,3 4,3-5,6 Conținut de zaharoză < 10 g/100 g < 5 g/100 g < 5 g/100 g < 5 g/100 g < 5 g/100 g < 5 g/100 g < 5 g/100 g





Conținutul de polen al Slovenski med:

Tip de miere Polen Salcâm Tei Castan Brad Molid Florală De pădure Proporția de polen din fiecare soi > 7 % polen de salcâm (Robinia pseudoacacia) > 1 % polen de tei (Tilia sp.) > 86 % polen de castan (Castanea sativa) — — Conține adesea polen de pomi fructiferi, Castanea sativa, Acer sp., Trifolium repens și de plante din familia Asteraceae —

3.3. Materii prime

—

3.4. Hrană pentru animale

Albinele nu sunt hrănite imediat înaintea sau în timpul perioadei culesului. Iarna, albinelor li se dă doar zahăr sau miere.

3.5. Etape specifice ale producției care trebuie să se desfășoare în aria geografică delimitată

Toate etapele producției de Slovenski med trebuie să aibă loc în aria geografică delimitată. Producția de Slovenski med cuprinde producția de miere în stupii staționari sau cu ajutorul stupilor mobili care se deplasează în aria geografică și extracția mierii prin centrifugare. Apicultorii respectă principiile bunelor practici apicole (Orientările privind bunele practici în materie de igienă apicolă, pe baza principiilor sistemului HACCP). Utilizarea de substanțe chimice repelente pentru calmarea albinelor este interzisă din cauza riscului ca reziduuri ale acestor substanțe să treacă în miere. Este interzisă extracția din fagurii cu larve. Se extrage doar mierea cu un conținut de apă inferior valorii de 18,6 %. Mierea extrasă este filtrată și, la câteva zile de la extragere, este colectată. Se utilizează filtre care nu îndepărtează polenul. Este interzisă uscarea mierii. Mierea cristalizată se lichefiază prin încălzire la o temperatură mai mică de 40 °C, pentru a nu afecta componentele termosensibile ale mierii (enzime, hormoni). Lichefierea mierii prin încălzirea la microunde este interzisă, deoarece microundele distrug componentele biologic active ale mierii.

3.6. Norme specifice privind felierea, răzuirea, ambalarea etc.

Slovenski med poate fi îmbuteliată și ambalată doar în aria geografică delimitată. Această soluție este sigura care permite păstrarea calității ridicate a mierii și împiedică modificările fizico-chimice și organoleptice care s-ar produce dacă mierea ar fi transportată pe distanțe mari. Imediat după îmbutelierea mierii, se închide capacul, aplicându-se o etichetă care se lipește și de borcan, astfel încât borcanul nu poate fi deschis fără să se rupă eticheta.

3.7. Norme specifice privind etichetarea

Etichetarea Slovenski med trebuie să respecte cerințele din caietul de sarcini, respectiv să includă denumirea protejată și formularea „indicație geografică protejată” și să precizeze tipul de miere și lotul de proveniență.

4. Delimitarea concisă a ariei geografice

Aria în care se produce Slovenski med este teritoriul Republicii Slovenia.

5. Legătura cu aria geografică

5.1. Specificitatea ariei geografice

Slovenia se află în Europa Centrală, unde se întâlnesc cele patru zone geografice importante ale Europei, respectiv Alpii, Bazinul Panonic, platourile dinarice și Mediterana. Diversitatea geologică, variațiile de relief și faptul că țara se află la joncțiunea celor patru regiuni biogeografice determină o mare diversitate a florei și faunei, care la rândul său determină obținerea unei game diverse de miere. Ca urmare a interacțiunii dintre diversele tipuri de climă (submediteraneeană, continentală și alpină), precum și a variațiilor de relief între câmpii și munții înalți, în cazul anumitor plante, culesul are loc în momente diferite în zone diferite ale Sloveniei. Aceste caracteristici se reflectă în diversitatea florei slovene.

Castanul (Castanea sativa Mill.) crește în toate zonele deluroase mai calde ale Sloveniei. Copacii din această specie sunt prezenți în toată Slovenia, sub formă de pâlcuri sau ca specimene individuale. Se găsesc adesea în apropierea câmpurilor, livezilor, viilor și caselor. Castanii cresc până la înălțimi de aproximativ 800 m deasupra nivelului mării și prezintă o importanță deosebită atât pentru producția de lemn și fructe, cât mai ales pentru polenul cules de albine. Ei înfloresc în iunie și în iulie, în general timp de trei săptămâni. Albinele duc polenul de castan la stup, unde este depozitat pentru a fi utilizat ulterior, în perioadele anului când albinele nu ies la cules.

Timp de mii de ani, albinele melifere Carniola (Apis mellifera carnica), specie indigenă din Slovenia, s-au adaptat la condițiile climatice și de colectare a polenului tipice acestei țări. Slovenia este singurul stat membru al UE care a declarat în tratatul de aderare, cu scopul de a conserva materialul genetic indigen al albinelor melifere Carniola și ținând cont de necesitatea conservării acestei populații indigene, că intenționează să continue să aplice toate măsurile necesare pentru a asigura conservarea acestei specii indigene din Slovenia.

Apicultura a început să fie documentată în Slovenia începând cu secolul al XVIII-lea. În această perioadă, au existat trei personalități care au jucat un rol marcant în apicultura slovenă: Anton Janša, Peter Pavel Glavar și Janez Anton Scopoli. Anton Janša (1734-1773) este cunoscut ca părintele apiculturii moderne. El a scris două cărți importante în limba germană: Abhandlung von Schwärmen der Bienen („Tratat privind roitul albinelor”) (1771) și Vollständige Lehre von der Bienenzucht („Ghid complet de apicultură”) (1775). A fost primul profesor de apicultură numit de împărat în majoritatea landurilor austriece. La școala de apicultură de la Viena a introdus tehnica deplasării stupinelor către masivele melifere, obținându-se astfel cantități mai mari de miere. Peter Pavel Glavar (1721-1784) a descoperit că tinerele mătci nefecundate se împerechează cu mai mulți bondari (nu cu unul singur), iar Janez Anton Scopoli (1723-1788) a fost primul care a făcut cunoscută această descoperire în lumea apiculturii. În 1763, în compendiul Entomologia Carniolica, scris în limba latină și publicat la Viena, a fost publicat un articol ilustrat despre aceste albine.

Ulterior, Anton Žnideršič (1874-1947) a combinat experiența experților și apicultorilor străini, în special cea a lui Albertti, Gerstung și Preuss, cu propria sa experiență și a creat stupul AŽ (stupul Albertti-Žnideršičev), care se utilizează încă în marea majoritate a unităților apicole din Slovenia.

Tradiția deplasării stupinelor în diverse locuri se menține și astăzi în Slovenia. Apicultorii care duc albinele la masivele melifere obțin de obicei mai multă miere și asigură, în același timp, o mai mare varietate a tipurilor de miere produse.

Apicultorii sloveni s-au organizat de timpuriu în asociații, prima frăție a apicultorilor fiind constituită în 1781 la Rodine pri Žirovnici și reprezentând un precursor al asociațiilor apicole fondate ulterior. Asociația centrală a apicultorilor sloveni pentru Kranjska (Carniola), Štajerska (Styria), Koroška (Carinthia) și Primorska a fost instituită la Ljubljana în 1898 și a început imediat să își publice propriul periodic, Slovenski čebelar. Acest periodic se publică în continuare, și în zilele noastre.

Asociațiile au avut întotdeauna sarcina de a educa apicultorii și de a introduce bunele practici apicole, deoarece apicultorii trebuie să adere la procese de producție specifice pentru a asigura caracteristicile Slovenski med. Apicultorii sloveni au adunat și asimilat cunoștințele și practicile de specialitate, făcând posibilă obținerea nivelului ridicat de calitate al acestei mieri.

5.2. Specificitatea produsului

Specificitatea Slovenski med provine din spectrul polenic, care reflectă caracteristicile florei din zona de producere a Slovenski med, incluzând polenul de castan (Castanea sativa), care este prezent în majoritatea tipurilor de miere Slovenski med. Aceste proprietăți disting Slovenski med de alte tipuri de miere, produse în afara Sloveniei.

Mai mult de jumătate dintre toate mostrele de Slovenski med conțin polen de Trifolium repens, Acer sp., Plantago sp., Fraxinus ornus, Salix sp., Tilia sp., plante din familia Poaceae, Filipendula sp. și plante din familiile Asteraceae și Apiaceae.

Conținutul redus de apă și cel de HMF sunt, de asemenea, caracteristice Slovenski med, care are un conținut de apă mai mic de 18,6 % și un conținut de HMF mai mic de 15 mg/kg. Acești doi parametri calitativi disting mierea Slovenski med de alte tipuri de miere produse în Slovenia.

Slovenia este zona de origine a albinei melifere Carniola și, prin urmare, una dintre trăsăturile definitorii ale Slovenski med este faptul că provine dintr-o zonă unde apicultura se practică exclusiv cu aceste albine.

5.3. Legătura cauzală dintre aria geografică și calitatea sau caracteristicile produsului (pentru DOP) sau o calitate anume, reputația sau alte caracteristici ale produsului (pentru IGP)

Slovenia este o țară cu o tradiție apicolă bogată, care produce o miere de înaltă calitate, după cum reiese de la punctul 5.1. Succesul apiculturii slovene s-a bazat întotdeauna pe o bună cunoaștere a albinelor și pe tehnici apicole originale, dar și pe masivele melifere disponibile, care, datorită florei diverse, sunt foarte variate în Slovenia. Experiența înmulțirii albinelor și a producerii mierii s-a format în decursul multor ani și este transmisă din generație în generație.

Datorită prezenței extinse a castanului (Castanea sativa) în Slovenia, polenul de castan este prezent în majoritatea mostrelor de Slovenski med. Pentru a profita de varietatea pășunilor din Slovenia, apicultorii își transportă albinele prin țară, crescând șansele prezenței polenului de castan în miere.

Timp de mii de ani, albinele melifere Carniola (Apis mellifera carnica), denumite astfel de August Pollmann în 1879, s-au adaptat la condițiile climatice și de colectare a polenului tipice Sloveniei. Albina meliferă Carniola este indigenă în Slovenia și este protejată de Legea creșterii animalelor (Monitorul Oficial al Republicii Slovenia nr. 18/02), care la articolul 68 definește această albină ca specie indigenă și la articolul 70 prevede condiții speciale pentru protejarea acestei specii. Datorită caracteristicilor excelente și a adaptării la condițiile climei temperate, această albină face obiectul multor schimburi comerciale. În alte țări, în afară de albina meliferă Carniola, mai există și alte soiuri de albine, dar în Slovenia aceasta este singura specie care poate fi utilizată în apicultură.

Restricțiile care se aplică producției de Slovenski med contribuie, de asemenea, la proprietățile acestei mieri. Priceperea apicultorilor are, de asemenea, un rol important în stabilirea momentului potrivit pentru extragerea mierii, pentru că, pe baza practicilor și a experienței seculare, știu să extragă mierea atunci când aceasta are un conținut de apă mai mic de 18,6 %.

Mierea produsă în Slovenia a fost întotdeauna foarte apreciată de consumatori, pentru că reprezintă un aliment de înaltă calitate care provine dintr-o sursă cunoscută. În 1999, din dorința de furniza consumatorilor o miere de înaltă calitate, apicultorii sloveni au introdus producția controlată de miere. Acest lucru necesită o mare pricepere a apicultorilor pentru că, pentru a produce o miere de înaltă calitate, trebuie respectate o serie de procedee în lipsa cărora calitatea mierii ar avea de suferit.

Poziția importantă și buna reputație a Slovenski med se datorează prezenței sale la diverse congrese naționale și internaționale, expoziții, târguri, zile apicole și bazare pentru copii, faptului că apare în emisiuni radiotelevizate și, nu în ultimul rând, faptului că este menționată în diverse articole, de exemplu la Ruralia Gorizia, un congres organizat de trei țări (Slovenia, Italia și Austria) în Italia în 2002, la Apimondia, cel mai mare eveniment apicol (Ljubljana, 2003), la congresul internațional al mierii de mană de la Chania (Creta, 2009) și la forumul Apimedica & Apiquality (Slovenia, 2010) etc.

Înalta calitate a Slovenski med, o miere de talie mondială, este evidențiată de numeroasele premii pe care le-a primit în diverse concursuri mondiale, internaționale și naționale; de exemplu, două medalii și numeroase distincții supreme la concursul mondial Apimedica & Apiquality. Slovenski med a primit recent un premiu la concursul de miere organică BiolMiel 2011 din Italia, unde mierea de salcâm și cea de pădure au câștigat medalii de aur, iar mierea de castan a ieșit a patra din 170 de mostre de miere.

Trimitere la publicarea caietului de sarcini

[articolul 5 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 (3)]

http://www.mko.gov.si/fileadmin/mko.gov.si/pageuploads/podrocja/Varna_in_kakovostna_hrana_in_krma/zasciteni_kmetijski_pridelki/Specifikacije/SLOVENSKI_MED.pdf

(1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.

(2) JO L 93, 31.3.2006, p. 12. Înlocuit de Regulamentul (UE) nr. 1151/2012.

(3) A se vedea nota de subsol nr. 2.