COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR Instituirea unui Program european de formare în materie de aplicare a legii /* COM/2013/0172 final */





COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR Instituirea unui Program european de formare în materie de aplicare a legii 1. Introducere Infracționalitatea transnațională nu poate fi combătută decât dacă poliția, autoritățile vamale, polițiștii de frontieră și alte autorități cooperează la nivel transfrontalier. O astfel de cooperare va fi eficace numai dacă personalul acestor autorități este instruit corespunzător și există suficientă încredere reciprocă. S-au înregistrat deja progrese considerabile în ceea ce privește desfășurarea de cursuri de formare privind aspecte transfrontaliere în UE. De exemplu, de câțiva ani se elaborează o programă comună și se derulează programe de schimb comune pentru personalul responsabil cu aplicarea legii. Statele membre sunt implicate în acest efort comun împreună cu agențiile UE, cum ar fi a Colegiul European de Poliție (CEPOL), Oficiul European de Poliție (Europol) și Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene (Frontex). În 2012, în întreaga UE au fost organizate peste 300 de programe de schimburi între membrii personalului responsabil cu aplicarea legii. În 2012, peste 3 000 de participanți au folosit noi metode de învățare, cum ar fi „webinariile” (seminarii online) CEPOL. Participarea la programe de formare la nivelul UE este din ce în ce mai ridicată, anul trecut la cursurile CEPOL fiind înscrise peste 5 000 de persoane, iar la cursurile Frontex, peste 3 000 de persoane. Cu toate acestea, mai sunt încă multe de făcut, de exemplu, pentru a crește vizibilitatea instrumentelor UE pentru cooperare polițienească și a consolida rolul agențiilor UE care au fost create pentru a sprijini serviciile de punere în aplicare a legii în lupta împotriva infracționalității. Mai mulți funcționari ar trebui să utilizeze resursele disponibile pentru a-și atinge potențialul maxim. Formarea ar trebui să răspundă în mod adecvat nevoilor în materie de formare și să sprijine mai ferm priorități precum lupta împotriva criminalității informatice[1] și a traficului de droguri și de persoane, care au fost stabilite la nivel UE pentru cooperarea operațională. Este necesară o coordonarea efectivă între statele membre și agențiile UE, care să țină seama de activitatea organizațiilor internaționale, cum ar fi Interpol și Organizația Națiunilor Unite, pentru a se asigura o abordare coerentă a formării, respectând cele mai înalte standarde de calitate la nivelul UE. Acesta este motivul pentru care prezenta comunicare propune un Program european de formare în materie de aplicare a legii (denumit în continuare „LETS”, sau „programul de formare”) pentru a oferi personalului responsabil cu aplicarea legii cunoștințele și competențele de care au nevoie pentru a preveni și a combate cu eficacitate infracționalitatea transfrontalieră, printr-o cooperare eficientă cu colegii lor din UE. Programul de formare urmărește să sporească eficacitatea răspunsului UE la provocările comune în materie de securitate, să ridice ștacheta în privința activității forțelor polițienești în întreaga UE și să stimuleze dezvoltarea unei culturi comune de aplicare a legii, ca mijloc de consolidare a încrederii reciproce și a cooperării. Acesta are drept scop să identifice și să reducă deficiențele în ceea ce privește formarea actuală în materie de aplicare a legii privind aspecte transfrontaliere prin sprijinirea și, după caz, prin coordonarea activităților de formare oferite de centrele de excelență europene și naționale. Programul de formare constituie un răspuns la solicitarea Consiliului European, în cadrul programului de la Stockholm[2], de a intensifica formarea privind aspecte legate de UE și de a pune sistematic acest tip de formare la dispoziția tuturor membrilor personalului relevant responsabil cu aplicarea legii, precum și la solicitările formulate de Parlamentul European în vederea unui cadru UE mai consolidat în materie de formare judiciară și polițienească[3]. Acesta urmărește să garanteze că: · instrumentele de cooperare în domeniul aplicării legii pe care UE le-a dezvoltat de-a lungul timpului, cum ar fi schimbul de informații în temeiul Tratatului de la Prüm[4] și bazele de date în materie penală ale Europol sunt mai bine cunoscute și utilizate atât în cadrul contactelor bilaterale, cât și al celor multilaterale între statele membre; · personalul responsabil cu aplicarea legii din UE dispune de competențele și cunoștințele necesare pentru a combate infracțiunile transnaționale care cauzează cele mai mari prejudicii victimelor și societății, în ansamblul său; · personalul responsabil cu aplicarea legii care cooperează cu țări terțe sau participă la misiuni civile ale UE în acele țări este instruit în mod corespunzător. Programul de formare propus în prezenta comunicare este destinat personalului responsabil cu aplicarea legii de toate gradele, de la ofițeri de poliție la polițiști de frontieră și funcționari vamali, precum și, după caz, altor categorii de funcționari publici, cum ar fi procurorii[5]. Învățarea facilitată de programul de formare sau asigurată în cadrul acestuia ar trebui să pornească de la activitățile de formare existente la nivel național și al UE și ar trebui să aibă la bază evaluări periodice ale nevoilor de formare. Formarea ar trebui să fie oferită prin intermediul unor instrumente de învățare moderne, eficace, cum ar fi cursuri specializate, programe comune, materiale didactice online și programe de schimb. Pentru realizarea activităților de formare preconizate în prezenta comunicare, este necesară crearea unei agenții a UE, cu mandat juridic adecvat și care să dispună de resursele necesare. În paralel cu prezenta comunicare, Comisia propune, așadar, un nou cadru juridic pentru Europol, conferindu-i competențele necesare pentru a desfășura activități de formare mai extinse decât cele furnizate de CEPOL – în prezent, singura agenție UE cu responsabilitate exclusivă privind formarea în materie de aplicare a legii. Prin închiderea simultană a CEPOL, se vor crea sinergii, întrucât formarea va fi aproape de activitatea operațională și va fi încorporată într-o structură mai amplă, iar costurile administrative vor scădea, eliberând resurse pentru a face programul de formare mai performant. Așadar, o nouă direcție de formare din cadrul Europol, Academia Europol, urmează să pună în aplicare programul de formare, cu un accent deosebită pe standardele de calitate. Până la adoptarea de către Consiliu și Parlamentul European a fuziunii propuse și până la intrarea sa în vigoare, acest rol va fi asumat, în măsura posibilului, de CEPOL. Punerea în aplicare a programului va necesita un efort comun din partea rețelei institutelor naționale de formare, a academiilor naționale de formare a polițiștilor de frontieră și a funcționarilor vamali (denumită în continuare „rețeaua institutelor naționale de formare”), a Academiei Europol și a altor agenții JAI – Frontex în special. Rolul Comisiei va consta, în principal, în monitorizarea progreselor în ceea ce privește punerea în aplicare. Prezenta comunicare se bazează pe o cartografiere a nevoilor și a ofertei de formare asigurată de CEPOL[6], pe consultări cu experți din statele membre și cu agențiile JAI în cadrul a patru reuniuni ale experților și a trei conferințe la care au participat deputați în Parlamentul European, care au avut loc în 2011 și 2012. Academia Europol va fi entitatea coordonatoare la nivelul UE pentru formarea în materie de aplicare a legii. Cu toate acestea, Frontex va fi în continuare responsabilă pentru formarea polițiștilor de frontieră, în conformitate cu cadrul său juridic. 2. Prioritățile strategice ale UE privind infracționalitatea și securitatea și deficiențele existente în domeniul formării 2.1. Contextul actual în materie de formare în UE Există structuri pentru formarea personalului responsabil cu aplicarea legii în toate statele membre, precum și o cooperare sistematică cu agențiile UE din domeniul JAI. La nivelul UE, agențiile care desfășoară activități de formare a personalului responsabil cu aplicarea legii sunt enumerate în continuare. CEPOL colaborează îndeaproape cu rețeaua institutelor naționale de formare. În 2012 acesta a organizat 86 de cursuri pentru 2059 de participanți, având o tematică variată, care include tehnici specifice de aplicare a legii, cum ar fi interogatoriile și tehnicile de investigare a crimelor, formare în domeniul infracționalității economice, cum ar fi recuperarea creanțelor și spălarea banilor, precum și gestionarea crizelor. CEPOL și-a dezvoltat, de asemenea o expertiză în „formarea formatorilor”, pusă în aplicare în cadrul „Programului de schimb destinat ofițerilor de poliție inspirat de programul Erasmus”[7], și a creat o serie de module de e-learning pe teme cum ar fi criminalitatea informatică, echipele comune de investigare și grupurile mobile de criminalitate organizată. Cu toate acestea, astfel de cursuri de formare sunt puse doar la dispoziția ofițerilor superiori de poliție, din cauza limitărilor din mandatul juridic al CEPOL și a constrângerilor bugetare care impun organizarea unui număr redus de cursuri. Europol colaborează îndeaproape cu CEPOL în furnizarea de cursuri în cadrul CEPOL și a elaborat mai multe cursuri legate de analiza infracționalității și de tipurile specifice de infracțiuni, cum ar fi criminalitatea informatică. Frontex are un mandat specific de formare a polițiștilor de frontieră[8] și a elaborat programe de studiu comune puse în aplicare de către statele membre, inclusiv un cadru de calitate pentru paza frontierelor[9]. Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) derulează două programe specifice de formare în domeniul luptei împotriva falsificării monedei euro și al protejării intereselor financiare ale UE. Agenția pentru Drepturi Fundamentale (FRA) oferă instrumente de formare în domeniul drepturilor fundamentale pentru formatorii personalului din poliție. Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT) și Biroul European de Sprijin pentru Azil (EASO) sunt ambele implicate în activități de formare privind tematici specifice relevante pentru mandatul lor. La nivel național, acolo unde continuă să se desfășoare majoritatea activităților de formare destinate personalului responsabil cu aplicarea legii, sunt propuse, în general, teme specializate cum ar fi traficul de droguri, criminalitatea informatică, infracționalitatea financiară și spălarea banilor, investigarea cazurilor transfrontaliere de criminalitate organizată și aspectele juridice ale UE, iar acestea sunt adeseori puse în aplicare în cadrul cooperării bilaterale dintre statele membre. Cu toate acestea, consultările cu experții indică o nevoie clară de formare suplimentară în aceste domenii, cu sprijin din partea UE. La nivel internațional, organizații precum Interpol și Organizația Națiunilor Unite (ONU) oferă cursuri de formare în materie de aplicare a legii, antiterorism și gestionarea crizelor. Interpol furnizează cursuri online (e-learning) pe diferite teme, precum investigarea cazurilor de trafic de droguri, interogatoriile și teme legate de terorism. ONU oferă o varietate de cursuri în domeniul gestionării crizelor. Aceste cursuri sunt importante pentru autorităților de aplicare a legii din UE, venind în completarea altor tipuri de formare, însă se referă rareori la instrumente specifice ale UE și nu sunt în general concepute avându-se în vedere standardele polițienești din UE. 2.2. Nevoia de formare în domeniile prioritare interne și externe ale UE O cooperare transfrontalieră eficace în domeniul aplicării legii începe cu dotarea personalului cu toate cunoștințele de bază privind contextul polițienesc din UE și privind instrumentele disponibile, precum Europol și Eurojust, sau instrumentele pentru schimbul de informații, cum ar fi deciziile Prüm[10]. Cunoștințele privind activitățile polițienești transfrontaliere și înțelegerea acestora constituie un punct de plecare indispensabil pentru ofițerii care urmează să fie implicați în cooperarea transfrontalieră, atât la nivel bilateral, cât și multilateral, precum și pentru instituirea încrederii reciproce. UE a definit prioritățile de acțiune împotriva amenințărilor comune în următoarele domenii: infracțiunile grave, criminalitatea organizată, terorismul, criminalitatea informatică, securitatea la frontiere și gestionarea crizelor. Aceste priorități vor fi evaluate în mod periodic, pe baza Evaluării amenințării pe care o reprezintă formele grave de infracționalitate și criminalitatea organizată (SOCTA), efectuată de Europol o dată la patru ani (începând din 2013). Pentru a reduce prejudiciile cauzate de aceste amenințări și pentru a sprijini prioritățile operaționale convenite la nivelul UE în vederea soluționării lor, ar trebui asigurate cursuri de formare specializată în funcție de necesități. UE își asumă responsabilitatea pentru sprijinirea consolidării capacităților în țările terțe, furnizând mentorat și consiliere și contribuind la instituirea unor structuri viabile de poliție civilă, care să funcționeze în conformitate cu standardele internaționale. Misiunile civile se desfășoară în țări terțe sub coordonarea Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE). Peste 1 000 de funcționari din UE responsabili cu aplicarea legii sunt detașați anual în misiuni în zone precum (în 2012) Sudanul de Sud, Kosovo, Niger și Irak. În aceste misiuni, rolul organismelor de aplicare a legii se concentrează asupra activităților polițienești, statului de drept, administrației și protecției civile. Statele membre colaborează, de asemenea, cu țările terțe la nivel bilateral pentru a contribui la construirea capacităților de aplicare a legii acolo unde UE este implicată, de exemplu, în democrațiile emergente din Africa de Nord. 2.3. Deficiențe în materie de formare În pofida eforturilor depuse la nivel național, de UE și de actorii internaționali și în cadrul cooperării dintre aceștia, există încă decalaje semnificative între nevoile de formare și cursurile disponibile în prezent în UE[11] . Programele de formare ale statelor membre includ, de obicei, cunoștințele de bază privind instrumentele UE și dimensiunea UE a activităților polițienești de zi cu zi, dar nu respectă neapărat norme armonizate. Autoritățile de aplicare a legii și agențiile UE au subliniat lipsa unor formatori calificați și a unor materiale didactice coerente în domeniul investigațiilor transfrontaliere. Sunt foarte solicitate activitățile de formare organizate de agențiile UE pe teme specializate specifice activității de poliție, cum ar fi infracționalitatea financiară, spălarea banilor, traficul de persoane și traficul de droguri. Dacă Academia Europol va coordona și va furniza un astfel de tip de formare, costurile ar fi reduse, întrucât nu ar mai fi necesar ca fiecare stat membru să investească în programe similare. Programele de schimb pentru poliție, polițiștii de frontieră și funcționarii vamali cu competențe de investigare contribuie deja la diseminarea bunelor practici și la consolidarea încrederii. Sub rezerva disponibilității fondurilor, aceste programe ar trebui să fie disponibile pe scară mai largă, în principiu pentru toate gradele și între toate agențiile din domeniul de aplicare al programului de formare. La un nivel mai general, competențele lingvistice, inclusiv stăpânirea limbii engleze, care este din ce în ce mai utilizată în cooperarea transfrontalieră, constituie o competență esențială pentru toți membrii personalului responsabil cu aplicarea legii implicați în cooperarea transfrontalieră. Cu toate acestea, în multe state membre, există încă prea puțin personal disponibil care are competențe lingvistice la un standard suficient de ridicat. Adesea, cursurile de formare organizate înaintea detașării unor misiuni civile nu sunt coordonate și armonizate, ceea ce duce la diferențe inacceptabile în ceea ce privește nivelul de pregătire al personalului detașat. În plus, sprijinul acordat țărilor terțe care solicită asistență în ceea ce privește consolidarea capacităților de aplicare a legii ar putea fi mai coerent și mai eficient, prin furnizarea de cursuri de formare sau prin asigurarea schimbului de cunoștințe și de bune practici. În general, UE nu dispune de un cadru transparent de calitate pentru formatorii care își desfășoară activitatea la nivelul UE și de un proces sistematic de identificare și acoperire a nevoilor strategice în materie de formare, nevoi care evoluează în permanență. 3. Patru componente ale formării în UE Pentru a impulsiona dezvoltarea, furnizarea și evaluarea oportunităților de formare și învățare necesare pentru a răspunde provocărilor transfrontaliere în domeniul aplicării legii din UE, programul de formare ar trebui să se axeze pe îmbunătățirea cunoștințelor, a aptitudinilor și a competențelor[12] în ceea ce privește patru componente. Acestea pornesc de la cunoștințe generale până la cunoștințe foarte specializate, toate bazându-se pe activități de formare existente la nivel național, al UE și internațional. 3.1. Componenta 1: Cunoștințe de bază privind dimensiunea UE a aplicării legii Este posibil ca oricare dintre cele 1,9 milioane membrii ai personalului responsabil cu aplicarea legii[13] să trebuiască să se ocupe de infracțiuni transfrontaliere la un moment dat în cariera lor. Cunoștințele despre UE și aspectele transfrontaliere ale activității polițienești reprezintă o competență de bază în ceea ce privește eficacitatea operațională și dezvoltarea carierei. Aceste cunoștințe ar trebui să includă principiile unei cooperării eficace în domeniul aplicării legii, drepturile fundamentale, rolul jucat de Europol, Frontex și Eurojust și utilizarea instrumentelor UE de gestionare a informațiilor și a canalelor de informații, cum ar fi „Inițiativa suedeză”[14] și sistemul de informații Schengen[15]. Fără aceste cunoștințe, există riscul unei lipse grave de eficiență a activității polițienești transfrontaliere. Prin urmare, ar trebui să fie elaborat un nivel standard minim de cunoștințe și de competențe cu privire la contextul aplicării legii în UE, pentru toți membrii personalului responsabil cu aplicarea legii, de toate gradele. Aceasta ar trebui să contribuie la dezvoltarea unei culturi comune în materie de aplicare a legii. Comisia va încuraja statele membre să introducă această competență în sistemul lor de formare inițială și profesională pentru funcționari și să prevadă zile de formare pentru această competență pentru personalul aflat deja în activitate. Academia Europol va monitoriza și va evalua punerea în aplicare a acestei acțiuni, iar rezultatele vor fi incluse într-un raport al Comisiei, la fiecare trei ani (a se vedea secțiunea 5.4). În primul semestru al anului 2014, CEPOL, în cooperare cu statele membre și cu Frontex, va propune un nivel european standard de cunoștințe și competențe în ceea ce privește dimensiunea UE a aplicării legii, pentru toți membrii personalului responsabil cu aplicarea legii. 3.2. Componenta 2: Cooperare bilaterală și regională eficace Succesul operațiunilor polițienești transfrontaliere depinde, într-o anumită măsură, de abilitatea personalului responsabil cu aplicarea legii de a implementa instrumente ale UE și internaționale, cum ar fi mandatul european de arestare[16], comisiile rogatorii[17] și procedurile de readmisie[18]. Personalul responsabil cu aplicarea legii ar trebui, de asemenea, să dispună de cunoștințe specifice mai vaste privind acordurile bilaterale dintre statele membre și să fie capabil să comunice în limbile relevante, cunoscând diferențele și sensibilitățile de ordin cultural. Statele membre vor fi încurajate să ofere la nivel național cursuri de formare adecvate, la un nivel mai aprofundat decât standardul de competență pentru componenta 1, și să elaboreze în același timp și alte proiecte de formare, bilaterale și regionale, în materie de cooperare transfrontalieră. Academia Europol va sprijini statele membre, la cerere, prin furnizarea de instrumente didactice și prin colectarea și difuzarea celor mai bune practici. Până la sfârșitul anului 2013, CEPOL ar trebui să prezinte Comitetului permanent pentru securitate internă (COSI) un plan de lucru pentru sprijinirea formării la nivel bilateral și regional. În 2014, CEPOL ar trebui să prezinte o situație de ansamblu actualizată a activităților de formare la nivel bilateral și a nevoilor în materie de formare ale statelor membre și, ulterior, să propună în mod proactiv cele mai bune practici disponibile care răspund acestor nevoi. La cererea statelor membre, CEPOL ar putea furniza instrumente didactice adecvate. 3.3. Componenta 3: Specializare în tematica activității polițienești la nivelul UE Prioritățile UE în domeniul cooperării transfrontaliere în materie de aplicare a legii sunt definite în Strategia de securitate internă[19] și în ciclul de politici ale UE privind infracțiunile grave și criminalitatea organizată[20], care are la bază Evaluarea amenințării pe care o reprezintă criminalitatea organizată (OCTA) realizată de Europol și, începând cu 2013, Evaluarea amenințării grave pe care o reprezintă formele grave de infracționalitate și criminalitatea organizată (SOCTA). Fiecare dintre aceste priorități indică necesitatea de a adopta o abordare eficientă și direcționată a formării, la un nivel tematic specializat, destinate unui grup limitat de membri ai personalului. Formarea privind teme specifice, cum ar fi traficul de droguri, de persoane și de arme de foc, criminalitatea informatică, corupția, confiscarea activele provenite din săvârșirea de infracțiuni și investigațiile financiare, va reuni experți din statele membre care, pe lângă faptul că vor beneficia de formarea în sine, vor face schimb de cele mai bune practici și vor crea rețele, fapt care va consolida încrederea reciprocă. Dacă este deosebit de relevantă pentru prioritatea în cauză, o astfel de formare ar putea acoperi și cooperarea la nivel național sau european între diferite organisme de aplicare a legii, cum ar fi poliția, polițiștii de frontieră și autoritățile vamale. În strânsă cooperare cu rețeaua institutelor naționale de formare, Academia Europol ar trebui să analizeze nevoile de formare pentru a identifica decalajele dintre formarea specializată existentă la nivel de stat membru și internațional, pe de o parte, și competențele și cunoștințele necesare în aceste domenii, pe de altă parte. Formarea ar trebui efectuată prin intermediul rețelei institutelor naționale de formare sau, dacă este cazul, direct de Academia Europol. Aceasta ar trebui, în general, să se desfășoare sub forma unor cursuri în săli de clasă, la care să se adauge instrumente de e-learning. Această componentă va necesita, în cele din urmă, certificarea formării specializate în conformitate cu standarde de calitate convenite și recunoscute de toate statele membre (a se vedea secțiunea 4.2). Bugetul anual al Academiei Europol, care constituie o parte a bugetului global al Europol, ar trebui să fie destinat în primul rând punerii în aplicare a acestei componente. Odată ce prioritățile pentru „ciclul de politici ale UE privind infracțiunile grave și criminalitatea organizată” pentru perioada 2013-2017 sunt stabilite, CEPOL ar trebui să efectueze și să prezinte Comitetului permanent pentru securitate internă, până la sfârșitul anului 2013, o analiză a deficiențelor. Pe această bază, formarea prevăzută în cadrul componentei 3 poate fi elaborată de CEPOL și de rețeaua națională a academiilor de poliție, începând cu 2014. 3.4. Componenta 4: Misiunile civile și consolidarea capacităților în țările terțe Toți membrii personalului responsabil cu aplicarea legii care participă la misiunile civile ale UE în țările terțe ar trebui să urmeze un modul de formare înaintea detașării, aceasta fiind o condiție prealabilă pentru detașare. Statele membre și Academia Europol ar trebui să recunoască, să sprijine și să dezvolte inițiativele existente în domeniul formării, cum ar fi Noua inițiativă a Europei în materie de formare pentru gestionarea crizelor civile[21], un program finanțat de UE prin care se reunește expertiza de la nivelul UE, al Organizației Națiunilor Unite și al altor organisme internaționale în scopul de a pregăti personalul care participă la misiuni civile. Institutele de formare pentru gestionarea crizelor din statele membre, care oferă formare în vederea detașării într-o o misiune civilă, ar putea funcționa ca centre de excelență pentru punerea în aplicare a componentei 4 și ar putea forma personalul din statele membre care nu dispun de astfel de centre, sub coordonarea Academiei Europol. Pentru a asigura o abordare coerentă la nivelul UE, Academia Europol ar trebui să furnizeze totodată îndrumări și expertiză pentru programele de asistență finanțate de UE care au legătură cu domeniul aplicării legii. În sfârșit, Academia Europol ar trebui să coopereze cu statele membre și cu Frontex cu privire la cererile de asistență provenite din țări terțe în vederea consolidării capacităților de aplicare a legii. Aceasta ar trebui să se asigure că răspunsurile la cererile de formare și de schimb de cunoștințe sunt cât mai eficace posibil și să evite duplicarea între părțile implicate. Academia Europol (având rolul de coordonator) și SEAE, în cooperare cu Frontex, ar trebui să elaboreze o programă de studiu comună pentru formarea prealabilă detașării și pentru alte tipuri de formare specifice misiunilor, care să fie pusă în aplicare până în 2015. Plecând de la exercițiul de cartografiere din 2012 al CEPOL, acesta și Academia Europol ar trebui să includă formarea prevăzută de componenta 4 în analizele nevoilor viitoare (strategice) în materie de formare. 4. O abordare eficientă a formării, în concordanță cu prioritățile UE Pentru fiecare dintre cele patru componente de mai sus, programul de formare ar trebui să fie pus în aplicare în conformitate cu patru principii directoare. 4.1. Identificarea nevoilor Toate activitățile de formare în materie de aplicarea legii la nivelul UE ar trebui să se adapteze la nevoile în schimbare. O dată la patru ani, Academia Europol ar trebui să realizeze o analiză strategică a nevoilor de formare în materie de aplicarea legii în UE, în strânsă cooperare cu statele membre, cu Frontex, cu Eurojust, cu SEAE, cu BESA, cu FRA și cu Comisia. Această analiză ar trebui să abordeze evoluția pe termen lung a competențelor în materie de aplicare a legii, îmbunătățirea calității învățării (a se vedea secțiunea 4.2) și deficiențele existente în formarea privind strategiile și politicile JAI. În acest sens, în fiecare an ar trebui să fie puse la dispoziție date statistice care să ofere o imagine de ansamblu, în special în ceea ce privește numărul personalului din poliție format și tipul de formare de care au beneficiat. Aceasta va oferi Comisiei, statelor membre și SEAE informații pentru a stabili modul în care să utilizeze resursele, precum și funcționarii care ar trebui să beneficieze de formare specializată. În acest cadru strategic, Academia Europol și Frontex ar trebui să realizeze anual o analiză periodică a nevoilor de formare, pentru a stabili tipul de formare pe care să îl ofere în cadrul mandatelor lor. Analiza anuală ar trebui să fie aliniată la ciclul de politici ale UE aferent priorităților privind infracțiunile grave și criminalitatea organizată, odată ce acesta este definit în 2013. Toate analizele ar trebui să identifice: 1. noile rezultate ale învățării care trebuie stabilite; 2. deficiențele de performanță și modul în care acestea pot fi soluționate printr-o formare de înaltă calitate, care completează programele UE sau naționale existente, și 3. resursele necesare. O primă analiză coordonată a nevoilor strategice de formare în materie de aplicare a legii din UE ar trebui să fie prezentată în 2014. Aceasta ar trebui să fie transmisă Comitetului permanent pentru securitate internă și să fie aprobată de Consiliu. 4.2. Formare de înaltă calitate Este necesară recunoașterea reciprocă a competențelor și cunoștințelor în materie de aplicarea legii. Statele membre profită deja de inițiativele academice generale existente, precum procesele Bologna și Copenhaga[22], care prevăd standarde comparabile și echivalente pentru grade și alte calificări la diferite niveluri (pe baza Cadrului european al calificărilor pentru învățarea pe tot parcursul vieții[23]) și pentru educația și formarea profesională, prin intermediul unui sistem de puncte cumulative dobândite în cursul studiilor, recunoscute în întreaga Europă (ECTS)[24]. Programul de formare ar trebui să se bazeze pe aceste inițiative de recunoaștere a calității, acordând o atenție deosebită principiilor învățării pe tot parcursul vieții. Comisia consideră că, până în 2020, ar trebui stabilite și puse în aplicare calificări comparabile la nivelul UE pentru formarea în materie de aplicare a legii (i.e. un cadru sectorial al calificărilor). Acesta s-ar aplica componentelor 3 și 4. Ca un prim pas, Academia Europol ar trebui să se asigure că modulele și cursurile de formare la nivelul UE sunt concepute în conformitate cu sistemul de puncte ECTS, cu o definire clară a rezultatelor învățării. Statele membre sunt, de asemenea, încurajate să ia măsuri în vederea aplicării sistemului de puncte ECTS în cazul propriilor module de formare de la nivel național. În plus, ar trebui să existe un profil specific pentru formatorii care desfășoară activități la nivel UE în cadrul programului de formare. Acesta ar trebui să conțină o definiție a aptitudinilor pedagogice, a cunoștințelor de specialitate și a competențelor lingvistice. În cazul în care este necesar, formatorilor ar trebui să li se ofere cursuri de formare pentru a-și optimiza aceste competențe. Academia Europol, în strânsă cooperare cu statele membre și cu Frontex, ar trebui să elaboreze un astfel de profil și să pună în aplicare, până în primul semestru al anului 2014, un mecanism pentru selecția finală, monitorizarea și evaluarea formatorilor. Pentru a îmbunătăți calitatea formării furnizate în cadrul programului, CEPOL și alți actori implicați vor fi încurajați să utilizeze expertiza actorilor privați, cum ar fi instituțiile financiare și companiile IT, și totodată să stabilească parteneriate cu acestea. În 2014, CEPOL ar trebui să prezinte un plan de acțiune în consultare cu statele membre și agențiile JAI cu privire la instituirea unui cadru de calitate comun pentru învățarea în domeniul aplicării legii, care să fie pus în aplicare până în 2020, și să îl transmită Comitetului permanent pentru securitate internă. 4.3. Promovarea dezvoltării carierei personalului responsabil cu aplicarea legii În ceea ce privește dezvoltarea cadrelor de calitate descrise în secțiunea 4.2, statele membre ar trebui să recunoască portofoliul UE al abilităților, cunoștințelor și competențelor dobândite în cadrul programului de formare, ca parte a portofoliului pe care personalul îl construiește la nivel național. Formarea oferită în cadrul programului ar trebui să devină o componentă firească a portofoliului de formare al personalului responsabil cu aplicarea legii, în conformitate cu principiile învățării pe tot parcursul vieții. Statele membre ar trebui să utilizeze pe deplin instrumente de formare cum ar fi e-learning, o programă comună și programe de schimb de experiență sau conceptul de formare a formatorilor. Formarea din cadrul componentei 3 a programului va contribui, în special, la remedierea decalajelor dintre nevoile de formare și cursurile de formare actual disponibile la nivel național și internațional. 4.4. Utilizarea eficientă a resurselor Programul de formare urmărește eficientizarea printr-o specializare accentuată, printr-o coordonare mai eficace, prin exploatarea sinergiilor și eliminarea suprapunerii și printr-o corelare mai strânsă a nevoilor de formare cu oferta în acest domeniu. Academia Europol și academiile naționale de poliție ar trebui să exploateze cele mai eficiente metode de formare pentru obținerea rezultatelor învățării, folosind, de exemplu, instrumente de e-learning. Potrivit unui studiu extern realizat în numele Comisiei, costurile directe totale ale aplicării și administrării programului de formare sunt estimate la 3,4 milioane EUR (la prețurile actuale) pentru perioada 2013–2020. Acestea ar include costurile noului comitet științific (90 000 EUR anual) înființat cu titlul de organism consultativ pentru directorul executiv și pentru Consiliul de administrație. Potrivit aceluiași studiu, economiile anuale legate de eficiență ar putea ajunge la 23 de milioane EUR pentru activitatea polițienească în UE[25] în comparație cu menținerea status quo-ului. Propunerea Comisiei privind Fondul pentru securitate internă[26] (ISF) 2014–2020 include printre obiectivele sale punerea în aplicare a programelor de formare privind politicile UE în materie de formare. Statele membre ar trebui să informeze Comisia cu privire la numărul membrilor de personal responsabil cu aplicarea legii care au beneficiat de formare pe teme transfrontaliere cu ajutorul fondului ISF. Ar trebui, de asemenea, să se folosească oportunitățile pentru sprijinirea în anumite condiții, a formării personalului responsabil cu aplicarea legii prin intermediul Fondului social european[27]. 5. Punerea în aplicare a programului de formare: Roluri și responsabilități Programul de formare va fi pus în aplicare în comun de către Comisie, Europol, agențiile JAI și statele membre. 5.1. Academia Europeană la Europol Academia Europol va constitui forța motrice și coordonatorul responsabil pentru punerea în aplicare a programului de formare, în strânsă cooperare cu alte agenții ale UE și cu rețeaua instituțiilor naționale de formare. Se propun șase sarcini principale: 1. Academia Europol ar trebui să încerce să devină ea însăși centrul de excelență al UE pentru învățarea (la nivel transfrontalier) în materie de aplicare a legii. Aceasta ar trebui să își propună să devină autoritatea de referință pentru specialiștii din acest domeniu și să acționeze ca intermediar pentru schimbul de cele mai bune practici. Academia Europol ar trebui să încerce să joace rolul de coordonator pentru aspectele strategice privind formarea în domeniul aplicării legii în UE și să ofere sprijin altor agenții ale UE, în cazul în care este necesar, inclusiv prin coordonarea analizei nevoilor strategice de formare în materie de aplicare a legii la nivelul UE; 2. în consultare cu părțile interesate, Academia Europol ar trebui să stabilească un pachet de cunoștințe de bază, inclusiv rezultatele învățării pentru componenta 1. CEPOL ar trebui să prezinte o primă versiune a acestui pachet în primul semestru al anului 2014; 3. Academia Europol ar trebui să acorde sprijin statelor membre care pun în aplicare componenta 2, prin diseminarea celor mai bune practici privind cooperarea transfrontalieră, și să ofere instrumente de învățare atunci când este necesar; 4. Academia de Europol, împreună cu celelalte centre de excelență din rețeaua institutelor naționale de formare, ar trebui să ofere cursuri de formare la nivel UE pentru funcționari, precum și pentru formatori. În cadrul componentelor 3 și 4, Academia Europol ar trebui să stabilească nivelul fiecărui curs conform cadrului european al calificărilor, în cooperare cu rețeaua institutelor naționale de formare. Academia Europol ar trebui să asigure o bună planificare a cursurilor și să garanteze că formatorii primesc sprijin și sunt evaluați și remunerați în mod corespunzător; 5. Academia Europol ar trebui să elaboreze proceduri și orientări pentru stabilirea priorităților în materie de formare, a rolurilor și responsabilităților în ceea ce privește coordonarea și sprijinirea punerii în aplicare a tuturor componentelor programului de formare; 6. împreună cu părțile interesate, Academia Europol ar trebui să urmărească planul de acțiune pentru punerea în aplicare a cadrului de asigurare a calității pe care CEPOL îl va propune în 2014, după cum s-a menționat la secțiunea 4.2. 5.2. Academiile naționale ca centre de excelență Formarea specializată în cadrul programului ar trebui să fie furnizată de către organismele cele mai calificate din cadrul rețelei institutelor naționale de formare sau, dacă este cazul, de către Academia Europol. Institutele naționale în domeniul aplicării legii care sunt specializate în teme polițienești prioritare specifice care se încadrează la componentele 3 sau 4, cum ar fi spălarea banilor, formare prealabilă pentru misiunile civile sau chestiuni specifice privind paza frontierelor, ar putea primi statutul de „centru de excelență” pentru o perioadă de timp convenită și ar putea să asigure formarea pentru întreaga UE, în numele Academiei Europol. Centrele de excelență ar trebui să funcționeze în conformitate cu cadrul comun pentru asigurarea calității elaborat în cadrul programului de formare, descris la secțiunea 4,2. Institutele naționale ar trebui să aibă posibilitatea de a detașa experți sau formatori la Academia Europol. 5.3. Statele membre Statele membre vor fi responsabile cu punerea în aplicare a componentelor 1 și 2 în programele de studiu pentru formare inițială și în vederea promovării într-un post superior și sunt încurajate să utilizeze finanțarea UE în acest scop[28]. În ceea ce privește componenta 2, statele membre sunt încurajate să inițieze proiecte bilaterale legate de formare pentru îmbunătățirea cooperării transfrontaliere privind o gamă largă de aspecte, cum ar fi supravegherea, urmărirea și schimbul de informații prin intermediul centrelor de cooperare polițienească și vamală. Statele membre vor răspunde, de asemenea, de selecția funcționarilor calificați pentru a participa la misiuni civile, precum și de numirea funcționarilor calificați pentru a fi formatori care să predea cursuri legate de componentele 3 și 4 la nivelul UE. 5.4. Comisia Europeană Comisia va evalua periodic progresele înregistrate în punerea în aplicare a programului de formare, inclusiv a acțiunilor definite în prezenta comunicare. Aceasta va evalua în special măsurile elaborate pentru asigurarea calității și eficacității activităților de coordonare ale Academiei Europol. Comisia va prezenta un raport Consiliului și Parlamentului European,, o dată la trei ani, primul raport urmând a fi prezentat în 2016. 5.5. Agențiile UE Frontex, OEDT, FRA și EASO au, de asemenea, un rol important prin contribuția reprezentată de expertiza lor unică la o formare de înaltă calitate și la obiectivele didactice stabilite pentru personalul responsabil cu aplicarea legii. Toate agențiile ar trebui să aibă periodic contacte și să coopereze în vederea creșterii eficienței și a identificării sinergiilor în domenii transversale. De exemplu, ofițerii de poliție, polițiștii de frontieră și autoritățile vamale ar trebui să colaboreze pentru a lupta împotriva traficului de persoane. Academia Europol va avea un rol de coordonare de ansamblu, conform celor descrise în secțiunea 5.1. 5.6. Serviciul European de Acțiune Externă SEAE, Comisia Europeană și agențiile UE colaborează strâns în vederea intensificării cooperării, o atenție deosebită fiind acordată capacităților și formării[29]. Atunci când la o misiune civilă planificată a UE participă personal responsabil cu aplicarea legii, Academia Europol ar trebui să contribuie în ceea ce privește aspectele legate de formare dintr-un stadiu incipient și ar trebui să fie pregătită să faciliteze acordarea de formare specifică suplimentară, pentru a se asigura că participanții la aceste misiuni au un nivel comun de expertiză. SEAE ar trebui să fie implicat activ în acest proces și ar trebui să se țină seama de inițiativele existente, cum ar fi cele ale Comitetului însărcinat cu aspectele civile ale gestionării crizelor (CivCom). 6. Concluzie Participarea deplină și constructivă a statelor membre, a agențiile JAI și a altor părți interesate din cadrul UE ar îmbunătăți eficacitatea răspunsului UE la provocările comune în materie de securitate, asigurând o folosire optimă a resurselor bugetare limitate. Aceasta ar crește gradul de sensibilizare cu privire la aspectele legate de UE și de activitățile polițienești transfrontaliere, ar asigura recunoașterea formării specializate în domenii prioritare, ar ridica ștacheta generală a activităților polițienești în întreaga UE, ar consolida încrederea dintre agențiile de aplicare a legii și ar stimula apariția unei culturi comune în materie de aplicare a legii. Acest lucru ar consolida capacitatea operațională a organismelor de aplicare a legii din UE pentru combaterea criminalității organizate, a infracțiunilor grave și a terorismului la nivel transfrontalier. Comisia va urmări rezultatele prezentei comunicări, în strânsă cooperare, în special, cu Parlamentul European, statele membre și agențiile JAI. [1] Ținând seama de strategia de securitate cibernetică a UE; Comunicare comună către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor; Strategia de securitate cibernetică a Uniunii Europene: un spațiu cibernetic deschis, sigur și securizat. 7.2.2013 JOIN(2013) 1 final. [2] Programul de la Stockholm — O Europă deschisă și sigură în serviciul cetățenilor și pentru protecția acestora, JO C 115, 4.5.2010, p. 1. [3] A se vedea, de exemplu, Rezoluția Parlamentului European din 14 decembrie 2011 referitoare la politica UE de combatere a terorismului: principale realizări și viitoare provocări [2010/2311 (INI)]. [4] Decizia 2008/615/JAI a Consiliului și Decizia 2008/616/JAI a Consiliului, JO L 210, 6.8.2008, p. 1 și p. 12. [5] Așadar, acesta completează politica UE în materie de formare judiciară, a se vedea comunicarea „Instaurarea unui climat de încredere în justiție la nivelul UE: o nouă dimensiune a formării judiciare europene”, COM(2011) 551 final. [6] Programul european de formare – Cartografia formării în materie de aplicare a legii în UE, CEPOL 2012. [7] 8309/1/10 REV 1 ENFOPOL 93. [8] Articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1168/2011 de modificare a Regulamentului nr. 2007/2004 al Consiliului de instituire a Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene din 25 octombrie 2011, JO L 304, 22.11.2011, p. 1. [9] Cadrul sectorial al calificărilor pentru polițiștii de frontieră. www.frontex.europa.eu/training [10] Decizia 2008/615/JAI a Consiliului și Decizia 2008/616/JAI a Consiliului, JO L 210, 6.8.2008, p. 1 și p. 12. [11] Sursa: exercițiul CEPOL menționat la nota de subsol 6. [12] Rezultatele învățării în conformitate cu Cadrul european al calificărilor pentru învățarea pe tot parcursul vieții (CEC) constau în cunoștințe, aptitudini și competențe. [13] Estimarea Eurostat – 1,9 m. [14] Decizia-cadru 2006/960/JAI a Consiliului, JO L 386, 29.12.2006, p. 89. [15] Convenție de punere în aplicare a acordului Schengen din 14 iunie 1985, JO L 239, 22.9.2000, p. 19. [16] Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, JO L 190, 18.7.2002, p. 1. [17] O comisie rogatorie este o solicitare oficială de la o instanță dintr-o țară adresată „autorităților judiciare corespunzătoare” din altă țară, prin care se solicită o mărturie, probe documentare sau de altă natură ori executarea unui act de procedură. [18] Un acord de readmisie reglementează returnarea și readmisia persoanelor între două sau mai multe state, în cadrul unui tratat de drept internațional. [19] Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu din 22 noiembrie 2010 - Strategia de securitate internă a UE în acțiune: cinci pași către o Europă mai sigură, COM (2010) 673 final. [20] Concluziile Consiliului privind stabilirea priorităților UE pentru lupta împotriva criminalității organizate între 2011 și 2013, 11050/11, 6 iunie 2011. [21] http://www.entriforccm.eu. [22] Declarația de la Bologna din 19 iunie 1999; Declarația de la Copenhaga convenită la 29 și 30 noiembrie 2002. [23] EQF asigură un cadru comun de referință care permite compararea sistemelor de calificări și a cadrelor naționale, precum și a nivelurilor acestora, grație căruia calificările devin mai inteligibile în diferitele țări și sisteme din Europa. [24] Sistemul european de transfer și acumulare de credite (ECTS) prevede, în general, proceduri valabile și acceptate de recunoaștere a calificărilor obținute prin studiu de către studenți care frecventează cursuri în afara țării lor de origine. [25] Studiu privind modificarea Deciziei 2005/681/JAI a Consiliului de instituire a CEPOL, GHK, 10 aprilie 2012. Această cifră care reprezintă costurile include un nou comitet științific (90 000 EUR anual) care să ofere consultanță directorului executiv și Consiliului de administrație al Europol, a se vedea propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a agenției Uniunii Europene pentru cooperare și formare în materie de aplicare a legii (Europol). [26] Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire, ca parte a Fondului pentru securitate internă, a instrumentului de sprijin financiar pentru cooperarea polițienească, prevenirea și combaterea infracțiunilor și gestionarea crizelor. [27] www.ec.europa.eu/esf [28] A se vedea mai sus nota de subsol 26 referitoare la propunerea privind Fondul pentru securitate internă. [29] La 30 noiembrie 2011, COSI a emis un aviz privind Consolidarea legăturilor dintre PSAC și actorii LSJ, Doc. 17884/11 JAI 906 COSI 112.