RO   RO 
 
 
 COMISIA  
EUROPEANĂ   
Bruxelles, 26.4.2019  
COM(2019) 198 final  
 
COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, 
BANCA CENTRALĂ EUROPEANĂ, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL 
EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR  
Tabloul de bord pe 2019 privind justiția în Uniunea Europeană   
 
2 
   
 
 
„Uniunea Europeană este o comunitate de drept. Respectarea principiilor statului de drept și a 
hotărârilor judecătorești nu este opțională, ci obligatorie ”  
Președintele Comisiei, Jean -Claude Juncker, Discursul privind starea Uniunii din 2018(1) 
 
„Respectarea statului de drept nu este doar o condiție prealabilă pentru protejarea tuturor 
valorilor fundamentale enumerate la articolul  2. Este, de as emenea, o condiție prealabilă pentru 
menținerea tuturor drepturilor și obligațiilor care decurg din tratate și pentru stabilirea 
încrederii reciproce a cetățenilor, a întreprinderilor și a autorităților naționale în sistemele 
juridice ale tuturor celorlalt e state membre ” (2)  
Prim -vicepreședintele Comisiei, Frans Timmermans, în cadrul dezbaterii din plenul PE, 
28 februarie  2018  
 
„Facem eforturi pentru creșterea încrederii în justiție. Alocarea de resurse financiare suficiente 
pentru sistemul judiciar nu este un cost, ci o investiție. [...] O țară cu sistem judiciar care 
funcționează bine are mai multe șanse să atragă investitori (3).”  
Comisarul Jourová, Viena, 30 noiembrie 2018  
  
                                                           
1  Discursul privind starea Uniunii din 2018, rostit în fața Parlamentului European la miercuri, 
12 septembrie  2018: https://ec.europa.eu/commission/sites/ beta-political/files/soteu2018 -speech_ro_0.pdf   
2  Declarația prim -vicepreședintelui Comisiei Europene, Frans Timmermans, în cadrul dezbaterii din plenul 
Parlamentului European din 28  februarie  2018 privind decizia Comisiei de a activa articolul  7 alineatu l (1) din 
TUE în ceea ce privește situația din Polonia.  
3  Discurs susținut la Viena, în 30 noiembrie 2018, la Conferința privind eficacitatea sistemelor de justiție.  
 
3 
  1. INTRODUCERE  
Independența, calitatea și eficiența, ca elemente fundamentale ale sistemelor de justiție eficace, 
sunt esențiale pentru apărarea statului de drept și a valorilor pe care se întemeiază UE.  Sistemele 
de justiție eficace sunt esențiale pentru punerea în aplicare a legislației UE. Atunci când aplică 
dreptul Uniunii, instanțele naționale acționează ca instanțe ale UE. Instanțele naționale, înainte de 
oricare altele, sunt cele care asigură faptu l că drepturile și obligațiile prevăzute de legislația UE 
sunt puse în aplicare în mod efectiv (4). Astfel cum a subliniat Curtea de Justiție a 
Uniunii  Europene, existența însăși a unei protecții jurisdicționale efective asigurate de instanțe 
independente este esența statului de drept (5).  
Comunicarea privind Consolidarea în continuare a statului de drept în cadrul Uniunii: Situația 
actuală și posibile etape ulterioare , adoptată la 3 aprilie 2019, identifică tabloul de bord privind 
justiția în UE ca parte a setului de instrumente al UE de consolidare a statului de drept prin 
contribuția la promovarea reformei judiciare și a standardelor statului de drept (6). Respectarea 
statului de drept, inclusiv independența sistemelor de justiție, are un impact semnific ativ asupra 
deciziilor de investiții și asupra capacității de a atragere întreprinderile. Din acest motiv, 
îmbunătățirea eficacității sistemelor de justiție naționale este o prioritate a semestrului european, 
care este ciclul anual al UE de coordonare a po liticilor economice. Analiza anuală a creșterii 
pentru 2019, care identifică prioritățile economice și sociale ale UE și ale statelor sale membre 
pentru anul următor, reiterează legătura dintre statul de drept și sistemele de justiție eficace, pe de 
o part e, și mediul favorabil afacerilor și creșterea economică, pe de altă parte (7).  
În vederea monitorizării reformelor justiției și a impactului acestora în statele membre, din 2013, 
tabloul de bord privind justiția în UE (denumit în continuare „tabloul de b ord”) prezintă o 
imagine de ansamblu anuală a indicatorilor relevanți pentru independența, calitatea și eficiența 
justiției, parametri esențiali ai unui sistem de justiție eficace. Ediția din 2019 dezvoltă în 
continuare indicatorii aferenți celor trei elem ente și, pentru prima dată, prezintă indicatori 
privind:  
- cheltuielile detaliate ale resurselor financiare din fiecare sistem de justiție;  
- standardele aplicate pentru îmbunătățirea calității hotărârilor judecătorești ale instanțelor 
supreme;  
- competențele de  administrare a serviciilor naționale de urmărire penală și numirea și 
revocarea procurorilor naționali;  
- autoritățile implicate în procedurile disciplinare pentru judecători;  
- standardele și practicile în materie de gestionare a volumului de cauze aflate p e rolul 
instanțelor și a stocului de cauze restante.  
  
                                                           
4  Articolul  19 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE).  
5  Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 27  februarie  2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses/Tribunal 
de Contas , C-64/16, ECLI:EU:C:2018:117.  
6 COM(2019)  163. 
7 Comunicarea Comisiei – Analiza anuală a creșterii pentru 2019, 22.11.2018, COM(2018)  770 final, p.  12. 
 
4 
 Ce este tabloul de bord privind justiția în UE?  
Tabloul de bord privind justiția în UE este un instrument informativ comparativ al cărui scop este să ajute 
Uniunea și statele membre să îmbunătățească eficacitatea sistemelor lor naționale de justiție, furnizându -le 
anual date obiective, fiabile și comparabile cu privire la o serie de indicatori relevanți pentru evaluarea 
calității, independenței și eficienței sistemelor de justiție în toate statele memb re. Tabloul de bord nu 
prezintă o clasificare generală unică, ci o imagine de ansamblu asupra modului de funcționare a tuturor 
sistemelor de justiție, pe baza unor indicatori de interes comun pentru toate statele membre.  
Tabloul de bord nu promovează un an umit tip de sistem de justiție, tratând toate statele membre în mod 
egal.  
Independența, calitatea și eficiența sunt parametri esențiali ai unui sistem de justiție eficace, oricare ar fi 
modelul sistemului național de justiție sau tradiția juridică în care  acesta este ancorat. Cifrele referitoare la 
acești trei parametri ar trebui să fie coroborate, deoarece toate cele trei elemente sunt necesare pentru 
eficacitatea unui sistem de justiție și sunt adesea interconectate (inițiativele menite să îmbunătățească  unul 
dintre elemente pot avea o influență asupra altui element).  
Tabloul de bord se concentrează asupra litigiilor civile și comerciale și asupra cauzelor de contencios 
administrativ, pentru a ajuta statele membre în eforturile lor de a crea un mediu mai  favorabil investițiilor 
și afacerilor și mai orientat către cetățeni. Tabloul de bord este un instrument comparativ care evoluează în 
cadrul unui dialog cu statele membre și cu Parlamentul European (8). Obiectivul său este de a identifica 
parametrii esenț iali ai unui sistem de justiție eficace și de a furniza anual date relevante.  
Care este metodologia utilizată pentru tabloul de bord privind justiția în UE?  
Tabloul de bord utilizează diverse surse de informații. Datele cantitative sunt furnizate, în marea  lor parte, 
de Comisia pentru evaluarea eficienței justiției (CEPEJ) a Consiliului Europei, cu care Comisia a încheiat 
un contract pentru efectuarea unui studiu anual specific. Datele corespund perioadei 2010 -2017 și au fost 
furnizate de statele membre în conformitate cu metodologia CEPEJ. Studiul prezintă totodată observații 
detaliate și fișe informative pe țări, care oferă mai multe informații contextuale. Acestea trebuie să fie 
interpretate împreună cu cifrele (9). 
Datele colectate de CEPEJ cu privire la  durata procedurilor indică durata lichidării stocului de cauze 
pendinte, care este durata calculată a procedurilor judiciare (pe baza raportului dintre cauzele pendinte și 
cele soluționate). Datele privind eficiența instanțelor în aplicarea dreptului Uniu nii în anumite domenii 
indică durata medie a procedurilor rezultată din durata efectivă a cauzelor aflate pe rolul instanțelor. Ar 
trebui remarcat faptul că durata procedurilor judiciare poate să varieze semnificativ din punct de vedere 
geografic pe terito riul unui stat membru, în special în centrele urbane unde activitățile comerciale ar putea 
avea ca rezultat creșterea volumului de cauze.  
Alte surse de date sunt: grupul de persoane de contact pentru sistemele naționale de justiție (10), Rețeaua 
Europeană a  Consiliilor Judiciare (RECJ) (11), Rețeaua președinților Curților Supreme de Justiție ale UE 
(NPSJC) (12), Asociația Consiliilor de Stat și a Jurisdicțiilor Administrative Supreme din Uniunea 
                                                           
8  Parlamen tul European a adoptat rezoluția din 29 mai 2018 referitoare la tabloul de bord privind justiția în UE 
pe 2017 [P8_TA(2018)  0216], care a contribuit la pregătirea ediției curente a tabloului de bord privind justiția 
în UE și va contribui, de asemenea, la p regătirea viitoarelor ediții.  
9 https://ec.europa.eu/info/policies/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice -scoreboard_ro  
10  Pentru a pregăti tabloul de bord privind justiția în UE și pentru a promova schimbul de bune practici în ceea 
ce privește eficacitatea sistemelor de justiție, Comisia a solicitat statelor membre să desemneze două persoane 
de contact, una d in cadrul sistemului judiciar și cealaltă din cadrul Ministerului Justiției. Acest grup informal 
se reunește cu regularitate.  
11 RECJ reunește instituțiile naționale din statele membre care sunt independente de organul executiv și de cel 
legislativ și care sunt responsabile de sprijinirea sistemelor judiciare în înfăptuirea independentă a actului de 
justiție: https://www.encj.eu/  
12  NPSJC oferă un forum prin intermediul căruia instituțiile europene au oportunitatea de a solicita avizul 
curților supreme și de a le aduce mai aproape prin încurajarea discuțiilor și a schimbului de idei: 
http://network -presidents.eu/  
 
5 
 Europeană (ACA -Europa) (13), Rețeaua europeană în domeniul concure nței (REC) (14), Comitetul pentru 
comunicații (COCOM) (15), Observatorul European al Încălcărilor Drepturilor de Proprietate Intelectuală 
(16), Grupul de experți privind spălarea banilor și finanțarea terorismului (EGMLTF) (17), Eurostat (18), 
Rețeaua Europeană  de formare Judiciară (EJTN) (19) și Forumul Economic Mondial (20). 
Metodologia utilizată pentru tabloul de bord a fost îmbunătățită în continuare în strânsă cooperare cu 
grupul de persoane de contact pentru sistemele naționale de justiție, în special prin e laborarea unui 
chestionar și colectarea de date cu privire la anumite aspecte ale funcționării sistemelor de justiție.  
Disponibilitatea datelor, în special în ceea ce privește indicatorii referitori la eficiența sistemelor de 
justiție, continuă să se îmbun ătățească, întrucât multe state membre au investit în capacitatea lor de a 
produce statistici judiciare mai bune. Cazurile în care există încă dificultăți în ceea ce privește colectarea 
sau furnizarea de date sunt cauzate fie de capacități statistice insuf iciente, fie de faptul că respectivele 
categorii naționale pentru care se colectează date nu corespund exact cu cele utilizate în cadrul tabloului 
de bord. Doar în foarte puține cazuri, lacunele în materie de date sunt datorate reticenței anumitor 
autorită ți naționale de a -și aduce contribuția. Comisia continuă să încurajeze statele membre să reducă și 
mai mult aceste lacune în materie de date și să se implice activ în schimbul de bune practici.  
Cum contribuie tabloul de bord privind justiția în UE la semes trul european?  
Tabloul de bord furnizează elemente pentru evaluarea calității, independenței și eficienței sistemelor 
naționale de justiție și urmărește, prin urmare, să ajute statele membre să îmbunătățească eficacitatea 
sistemelor naționale de justiție. Astfel, este mai ușor să se identifice deficiențele și cele mai bune practici 
și să se țină evidența provocărilor și a progreselor. În contextul semestrului european se efectuează 
evaluări specifice fiecărei țări prin dialog bilateral cu autoritățile națio nale și părțile interesate în cauză. 
Aceste evaluări sunt reflectate în rapoartele de țară anuale elaborate în cadrul fiecărui semestru și combină 
perspectiva din tabloul de bord cu analiza calitativă, ținând seama de caracteristicile sistemelor juridice ș i 
de contextul mai larg al statelor membre în cauză. Analiza din cadrul semestrului poate determina Comisia 
să propună Consiliului să adopte recomandări specifice fiecărei țări cu privire la îmbunătățirea sistemelor 
naționale de justiție din statele membre  individuale.  
                                                           
13 ACA -Europe este formată din Curtea de Justiție a Uniunii Europene și din Consiliile de Stat sau jurisdicțiile 
administrative supreme din toate statele membre ale Uniunii Europene: http://www.juradmin.eu/index.php/en/  
14 REC a fost înființată ca un forum de discuții și cooperare între autoritățile europene din domeniul concurenței 
în cazurile în care se aplică articolele 101 și 102 din Tratatul privind funcționarea UE. REC constituie cadrul 
pentru mecanismele de cooperare strânsă prevăzute de Regulamentul nr.  1/2003 al Consiliului. Comisia și 
autoritățile naționale în domeniul concurenței din toate statele membre ale UE cooperează prin intermediul 
REC: http://ec.europa.eu/competition/ecn/index_en.html  
15 COCOM este alcătuit din reprezentanți ai statelor membre ale UE. Rolul său principal este de a emite un aviz 
cu privire la proiectele de măsuri pe care Comisia intenționează să le adopte în domeniul pieței d igitale: 
https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/communications -committee  
16 Observatorul European al Încălcărilor Drepturilor de Proprietate Intelectuală reprez intă o rețea de experți și 
părți interesate de specialitate. Acesta este alcătuit din reprezentanți ai sectoarelor public și privat, care 
colaborează în grupuri de lucru active. https://euipo.europa.eu/ohimportal/en/web/observatory/home   
17  EGMLTF se reunește în mod regulat pentru a face schimb de opinii și pentru a ajuta Comisia să definească 
politici și să elaboreze legislație nouă privind combaterea spălării banilor și finanțăr ii terorismului: 
https://ec.europa.eu/info/policies/justice -and-fundamental -rights/civil -justice_ro  
18 Eurostat este Oficiul de Statistică al Uniunii Europ ene: http://ec.europa.eu/eurostat/about/overview  
19 EJTN este principala platformă și principalul promotor pentru acțiunile de formare și schimbul de cunoștințe 
despre sistemul judiciar european . Aceasta elaborează standarde și programe în materie de formare, 
coordonează schimburile și programele în domeniul formării judiciare, diseminează expertiza în materie de 
formare și promovează cooperarea între instituțiile de formare judiciară din UE. EJT N are aproximativ 34 de 
membri care reprezintă statele membre ale UE și organisme transnaționale din UE. http://www.ejtn.eu/  
20 Forumul Economic Mondial este o organizație internațională de cooperare între sectoarele p ublic și privat, ai 
cărei membri sunt întreprinderi: https://www.weforum.org/  
 
6 
 De ce este importantă eficacitatea sistemelor de justiție pentru un mediu favorabil investițiilor?  
S-a constatat de mult timp că sistemele de justiție eficace, care respectă statul de drept, au un impact 
economic pozitiv. Acolo unde sistemele  judiciare garantează exercitarea drepturilor, creditorii sunt mai 
predispuși să acorde împrumuturi, comportamentul oportunist al întreprinderilor este descurajat, costurile 
aferente tranzacțiilor se reduc și întreprinderile inovatoare sunt mai dispuse să investească. Impactul 
benefic al bunei funcționări a sistemelor de justiție naționale asupra economiei este confirmat de o paletă 
largă de studii și de lucrări de specialitate, elaborate inclusiv de Fondul Monetar Internațional (21), Banca 
Centrală European ă (22), OCDE (23), Forumul Economic Mondial (24) și Banca Mondială (25). 
Un studiu recent a constatat că reducerea duratei procedurilor judiciare cu 1  % [măsurată ca durată a 
lichidării stocului de cauze pendinte (26)] poate susține dezvoltarea întreprinderilor  (27) și că un procent 
mai mare cu 1  % de întreprinderi care percep sistemul de justiție ca fiind independent este asociat în 
general cu creșteri mai mari ale cifrei de afaceri și ale productivității (28). Un alt studiu a indicat o corelație 
pozitivă între i ndependența percepută a justiției și fluxurile de investiții străine directe în Europa Centrală 
și de Est (29).  
În plus, mai multe sondaje au evidențiat importanța eficienței sistemelor de justiție naționale pentru 
întreprinderi. De exemplu, într -un astfel  de sondaj, 93  % dintre întreprinderile mari au răspuns că 
examinează în permanență și în mod sistematic, situația statului de drept (inclusiv independența 
instanțelor) din țările în care investesc (30) și, într -un alt sondaj, peste jumătate dintre întreprinderile mici 
și mijlocii au răspuns că costurile și durata excesivă a procedurilor judiciare au fost unele dintre 
                                                           
21  FMI, Regional Economic Outlook, noiembrie 2017, Europe: Europe Hitting its Stride („Europa: Europa își intră în 
ritm”) , pp. xviii, pp. 40, 70: https://www.imf.org/~/media/Files/Publications/REO/EUR/2017/November/eur -
booked -print.ashx?la=en   
22 BCE, ‘Structural policies in  the euro area’ („Politici structurale în zona euro”), iunie 2018, seria Caietelor de studii 
ocazionale nr.  210 ale BCE: 
https://www.ecb.europa.eu /pub/pdf/scpops/ecb.op210.en.pdf?3db9355b1d1599799aa0e475e5624651   
23 A se vedea, de exemplu, „What makes civil justice effective?” („Cum se definește o justiție civilă eficace?”), 
note privind politicile Departamentului Economic al OCDE, ediția din 18 iunie  2013, și „The Economics of 
Civil Justice: New Cross -Country Data and Empirics” („Aspectele economice ale justiției civile: noi date și 
dovezi empirice transnaționale”), documente de lucru ale Departamentului Economic al OCDE, nr.  1060.  
24 Forumul E conomic Mondial, ‘The Global Competitiveness Report 2018’ („Raportul privind competitivitatea 
globală pentru 2018”), octombrie 2018: https://www.weforum.org/reports/th e-global -competitveness -report -2018   
25 Banca Mondială, ‘World Development Report 2017: Governance and the Law, Chapter 3: The role of law’ 
(„Raportul pe 2017 privind dezvoltarea mondială: guvernanța și dreptul”, capitolul 3: „Rolul dreptului”), 
p. 83, 140: http://www.worldbank.org/en/publication/wdr2017   
26  Indicatorul „durata lichidării stocului de cauze pendinte” reprezintă numărul de cauze nesoluționate împărțit 
la numărul de cauze soluționate la sfârșitul anului înmulțit cu 3 65 (de zile). Este un indicator standard definit 
de CEPEJ a Consiliului Europei: http://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evaluation/default_en.asp  
27  Vincenzo Bove  și Leandro Elia; „The judicial system and economic development across EU Member States” 
(„Sistemul judiciar și dezvoltarea economică în statele membre ale UE”), raportul tehnic al CCC, 
28440  EUR  RO, Oficiul pentru Publicații al UE, Luxemburg, 2017: 
http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC104594/jrc104594__2017_th e_judicial_system_a
nd_economic_development_across_eu_member_states.pdf  
28  Idem.  
29  „Effect of judicial independence to FDI into Eastern Europe and South Asia” („Efectul independenței justiției 
asupra ISD în Europa de Est și în Asia de Sud”; Bülent Dogru; 2 012, Arhiva MPRA (Munich Personal RePEc 
Archive): https://mpra.ub.uni -muenchen.de/40471/1/MPRA_paper_40322.pdf . Statele membre ale UE incluse 
în studiu au fost: BG, HR, CZ, EE,  HU, LV, LT, RO, SK și SI.  
30  The Economist Intelligence Unit: „Risk and Return – Foreign Direct Investment and the Rule of Law” 
(Riscuri și câștiguri: investițiile străine directe și statul de drept), 2015 
http://www.biicl.org/documents/625_d4_fdi_main_report.pdf , p. 22. 
 
7 
 principalele motive pentru care respectivele nu au inițiat proceduri judiciare pentru încălcarea drepturilor 
de proprietate intelectua lă (DPI) (31). 
 
2. CONTEXTUL : PRINCIPALELE EVOLUȚII  ALE REFORMELOR JUSTI ȚIEI ÎN 2018  
2.1. Cartografia reformelor justiției  
În 2018, un număr mare de state membre și -au continuat eforturile de îmbunătățire a eficienței 
sistemului lor național de justiție. Fi gura 1 prezintă o imagine de ansamblu a măsurilor adoptate 
și preconizate în diferitele domenii operaționale ale sistemelor de justiție din statele membre.  
 Figura  1: Activitatea legislativă și de reglementare cu privire la sistem ele de justiție în 2018 
(măsuri adoptate/inițiative în curs de negociere pe stat membru) [sursa: Comisia Europeană (32)] 
În 2018, dreptul procedural a continuat să reprezinte un domeniu de interes deosebit în multe 
state membre, fapt demonstrat de volumul semnificativ de activități legislative în curs de 
desfășurare sau planificate pentru viitorul apropiat. Statutul judecătorilor, reformele privind 
practicienii în domeniul dreptului, dezvoltarea TIC, asistența judiciară și măsurile de optimizare a 
hărților judiciare au cunoscut și ele o intensificare a activității. O comparație cu tabloul de bord 
precedent arată că nivelul de activitate s -a intensificat în anumite domenii, în contextul în care 
statele membre au concretizat planurile de reformă anunțate anter ior, în timp ce în alte domenii se 
așteaptă noi reforme în viitorul apropiat. Acest lucru confirmă, de asemenea, observația potrivit 
căreia reformele justiției necesită timp , uneori mai mulți ani de la anunțarea lor inițială și până 
la adoptarea măsurilor  legislative și de reglementare și punerea efectivă în aplicare a acestora.  
  
                                                           
31  Oficiul European pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), tabloul de bord pe anul 2016 privind proprietatea 
intelectuală (PI) a IMM -urilor: https://euipo.europa.eu/tunnel -
web/secure/webdav/guest/document_library/observatory/documents/sme_scoreboard_st udy_2016/Executive -summary_en.pdf  
32 Informațiile au fost colectate în cooperare cu Grupul de persoane de contact pentru sistemele de justiție 
naționale și acoperă 26 de state membre. UK nu a prezentat informații. DE a explicat faptul că există o serie 
de reforme în curs de desfășurare în ceea ce privește sistemul judiciar, domeniul de aplicare și amploarea 
procesului de reformă putând varia în cele 16 landuri.  
BE BG CZ DK IE EL ES HR IT CY LT LV LU HU MT AT PL 
RO SK FI SE 
BE IE EL ES CY LT HU RO
BG CZ EL ES FR LV LT HU PL FI SE 
BE BG CZ DK HR IT HU MT NL AT SE
BE BG ES HR LV MT AT PT RO FI 
BG CZ HR LT HU AT
ES HR HU MT PL RO
BG EL HR IT LU HU MT NL PL RO SK SE
BG HR LV RO 
BE ES LU HU MT PT RO
BG CZ HR IT LV HU MT PL PT RO SE
BE IE ES LV MT PLBE CZ DK EE EL ES FR HR IT CY LV HU NL AT PL RO FI 
SE
ES FR HR IT CY LT LU NL PT SE
BE CZ FR HR MT NL PL FI 
BE CZ EE FR HR IT CY LV AT SK FI
EL FR HR IT PT
BE HR AT SK
BE EL ES FR HR CY HU RO FI
BE EE IE ES FR HR IT LV LT NL PT SI SK
BE IE FR HR LV LT NL PT RO FI
DK IE EL FR CY LV  NL
BE EL ES FR HR LV LU HU NL AT PL RO SI SK
EL CY LV PL 
0510152025
Reforme
proceduralePromovarea
metodelor SALAsistență 
judiciarăDezvoltarea
TICOptimizarea 
hărții judiciareTaxe judiciare Administrarea 
instanțelorJudecători Consiliul
JudiciarSpecializarea 
instanțelorProfesioniști 
din domeniul 
juridicAlte activități
Adoptate În curs de negociere
 
8 
 2.2. Monitorizarea reformelor în domeniul justiției  
În 2018, Comisia a continuat să monitorizeze eforturile de reformă ale statelor membre.  
 Rezultatele semestrului european 201 8 – 
Îmbunătățirea independenței, calității și eficienței sistemelor de justiție este o prioritate bine 
stabilită a reformelor structurale încurajate pe parcursul semestrului european. Ciclul Semestrului 
european începe în fiecare an în noiembrie, când Comi sia își prezintă prioritățile pentru anul 
următor (Comunicarea privind Analiza anuală a creșterii). În februarie, serviciile Comisiei 
prezintă evaluări specifice fiecărei țări în rapoartele de țară, care acoperă toate aspectele abordate 
de semestru. În mai /iunie, Comisia prezintă propunerile sale privind recomandările specifice 
fiecărei țări, adresate statelor membre. Aceste recomandări sunt adoptate de Consiliu în iulie, 
după ce au fost aprobate de Consiliul European.  
În cadrul semestrului european 2018, pe baza unei propuneri a Comisiei, Consiliul a adresat unui 
număr de cinci state membre recomandări specifice de țară privind sistemul de justiție al acestor 
state (33). Pe lângă statele membre care au primit recomandări specifice de țară, alte 11 state 
mem bre se confruntă cu dificultăți specifice în ceea ce privește sistemele lor de justiție, inclusiv 
statul de drept și independența justiției, și sunt monitorizate de Comisie pe parcursul semestrului 
european (34). 
 Rapoartele pe 2018 din cadrul mecanismului  de cooperare și de verificare – 
Mecanismul de cooperare și de verificare (MCV) a fost instituit la momentul aderării Bulgariei și 
României la Uniunea Europeană în 2007 (35) pentru a aborda deficiențele existente în materie de 
reformă a sistemului judiciar și de luptă împotriva corupției și, în cazul Bulgariei, inclusiv de 
luptă împotriva criminalității organizate. De atunci, rapoartele MCV încearcă să contribuie la 
orientarea eforturilor autorităților bulgare și române prin recomandări specifice și evalueaz ă 
progresele realizate (36).  
                                                           
33  HR, IT, CY, PT, SK. A se vedea Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul naț ional de 
reformă al Croației pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al 
Croației pentru 2018 (2018/C  320/10); Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul 
național de reformă al Italiei pentru 201 8 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de 
stabilitate al Italiei pentru 2018 (2018/C  320/11); Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind 
Programul național de reformă al Ciprului pentru 2018 și care include un aviz al Consiliulu i privind 
Programul de stabilitate al Ciprului pentru 2018 (2018/C  320/12); Recomandarea Consiliului din 
13 iulie 2018 privind Programul național de reformă al Portugaliei pentru 2018 și care include un aviz al 
Consiliului privind Programul de stabilitate al Portugaliei pentru 2018 (2018/C  320/21); Recomandarea 
Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2018 și care include 
un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2018 (2018/C  320/24).  
34 BE, BG, IE, EL, ES, LV, HU, MT, PL, RO, SI. Aceste provocări au fost reflectate în considerentele din 
recomandările specifice fiecărei țări și în rapoartele de țară referitoare la aceste state membre. Cele mai 
recente rapoarte de țară pentru 2019 , publicate la 27 februarie 2019, sunt disponibile la adresa: 
https://ec.europa.eu/info/publications/2019 -european -semester -country -reports_en  
35  Concluziil e Consiliului de Miniștri, 17  octombrie  2006 (13339/06); Decizia Comisiei din 13 decembrie 2006 
de stabilire a unui mecanism de cooperare și de verificare a progreselor realizate de Bulgaria în vederea 
atingerii unor obiective de referință specifice în dom eniul reformei sistemului judiciar și al luptei împotriva 
corupției și a criminalității organizate [C(2006)  6570].  
Concluziile Consiliului de Miniștri, 17  octombrie  2006 (13339/06); Decizia Comisiei din 13 decembrie 2006 
de stabilire a unui mecanism de coo perare și de verificare a progresului realizat de România în vederea 
atingerii anumitor obiective de referință specifice în domeniul reformei sistemului judiciar și al luptei 
împotriva corupției [C(2006)  6569].  
36  https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/rule -law/assistance -
bulgaria -and-romania -under -cvm/reports -progress -bulgaria -and-romania_ro   
 
9 
 În rapoartele MCV din noiembrie 2018, Comisia a făcut un bilanț al progreselor înregistrate în 
raport cu recomandările din rapoartele anterioare. Raportul privind România a arătat că, deși 
România a întreprins anumite acțiuni pentru a pune în aplicare recomandările finale, evoluțiile 
recente au inversat acest progres și au pus sub semnul întrebării evaluarea pozitivă prezentată în 
ianuarie 2017. În cazul Bulgariei, raportul a concluzionat că au fost deja puse în aplicare mai 
multe recomandări, iar altele sunt aproape de etapa punerii în aplicare. Comisia a întreprins 
acțiuni subsecvente adecvate pentru ambele rapoarte.  
2.3. Sprijinirea reformelor în domeniul justiției  
 Fondurile structurale și de investiții europene  
Comisia sprijină financiar anumite reforme în domeniul justiției prin fondurile structurale și de 
investiții europene (fondurile ESI). Începând cu anul 2007, 16 state membre au utilizat atât 
Fondul social european (FSE), cât și Fondul european de dezvoltare region ală (FEDR) pentru a 
îmbunătăți eficiența sistemelor lor de justiție (37). Între 2007 și 2020, se vor fi angajat peste 
900 de milioane EUR în creșterea eficienței și îmbunătățirea calității sistemelor de justiție în 
aceste state membre (38). Activitățile fina nțate includ:  
 dezvoltarea și modernizarea proceselor operaționale din instanțe și introducerea unor 
sisteme de management al cauzelor și dezvoltarea sau îmbunătățirea procedurilor de 
gestionare a resurselor umane;  
 digitalizarea serviciilor instanțelor și achiziționarea de sisteme de tehnologia informației și 
comunicațiilor (TIC);  
 furnizarea de formare profesională pentru judecători, procurori, personalul instanțelor, 
executori judecătorești, notari publici și avocați și creșterea gradului de conștientizare  al 
cetățenilor cu privire la drepturile lor.  
Comisia încearcă în mod special să se asigure că fondurile UE sunt utilizate în mod adecvat 
pentru reformele corespunzătoare, în conformitate cu statul de drept. Comisia subliniază 
importanța adoptării unei abo rdări bazate pe rezultate atunci când pune în aplicare prioritățile de 
finanțare și face apel la statele membre să evalueze impactul sprijinului acordat din fondurile ESI.  
 Asistență tehnică  
Statele membre apelează totodată la asistența tehnică a Comisi ei, disponibilă prin intermediul 
Serviciului de sprijin pentru reforme structurale în cadrul Programului de sprijin pentru reforme 
structurale (39), care are un buget total de 222,8 milioane EUR pentru perioada 2017 -2020. Din 
2017, 16 state membre (40) au pr imit deja sau au solicitat asistență tehnică pentru o gamă largă de 
domenii. Este vorba, de exemplu, de asistență tehnică pentru îmbunătățirea eficienței din 
sistemele instanțelor, reforma hărții judiciare, organizarea instanțelor, proiectarea sau punerea în 
aplicare a programelor de e -justiție și de justiție cibernetică, sistemele de gestionare a cauzelor, 
procesul de selecție și promovare a judecătorilor, pregătirea judecătorilor și soluționarea 
extrajudiciară a litigiilor în materie de consum. În mai 201 8, Comisia a prezentat propunerile sale 
pentru următoarea perioadă de finanțare multianuală 2021 -2027 și, în special, pentru un nou 
                                                           
37  BG, CZ, EE, EL, ES, HR, IT, LV, LT, HU, MT, PL, PT, RO, SI și SK.  
38  Informațiile prezentate se bazează pe datele colectate în toamna anului 2017 și actualizate în iunie 2018. 
Având în vedere că perioada de programare actuală (2014 -2020) este în curs de desfășurare, sumele totale 
dedicate sistemelor de justiție pot crește, iar alocările pentru diferitele tipuri de activități se pot modifica până 
la sfârșitul perioadei de programare , în 2023.  
39 https://ec.europa.eu/info/funding -tenders/funding -opportunities/funding -programmes/overview -funding -
programmes/structural -reform -support -programme -srsp_en  
40  BE, BG, CZ, EE, EL, ES, HR, IT, CY, LV, HU, MT, PL, PT, SI și SK.  
 
10 
 program de sprijin al reformelor, cu un buget general de 25 de miliarde EUR, care să ofere 
asistență financiară și tehnică t uturor statelor membre în vederea proiectării și punerii în aplicare 
a reformelor menite să modernizeze economiile acestora, în special reformele prioritare 
identificate în contextul semestrului european (41). 
2.4. Garantarea independenței sistemului judici ar  
Există diverse instrumente pe care UE le utilizează pentru a asigura respectarea independenței 
sistemului judiciar în statele membre, cu scopul de a proteja funcționarea Uniunii.  
 Acțiuni în constatarea neîndeplinirii obligațiilor și hotărâri ale Curț ii de Justiție a 
Uniunii  Europene – 
Comisia se angajează să urmărească cazurile în care legislația națională împiedică sistemele de 
justiție naționale să garanteze aplicarea eficientă a legislației UE, în conformitate cu cerințele 
statului de drept și cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a UE (42). 
În septembrie 2018, Comisia a decis să sesizeze Curtea de Justiție a Uniunii Europene în privința 
Poloniei pentru încălcarea inamovibilității magistraților și a independenței judiciare prin Legea 
privind Curtea Supremă (43). Preocupările Comisiei se referă la reducerea bruscă a vârstei de 
pensionare a judecătorilor Curții Supreme și la puterea discreționară acordată Președintelui 
Republicii de a prelungi activitatea profesională a acestor judecători, fără criterii clare și fără 
niciun control judiciar al deciziei finale adoptate în acest sens, fapt considerat de Comisie o 
încălcare a articolului 19 alineatul (1) din TUE coroborat cu articolul 47 din Cartă (44). La data de 
17 decembrie 2018, Curtea de Ju stiție a Uniunii Europene a emis măsuri provizorii, astfel cum a 
solicitat Comisia, prin care impune Poloniei să readucă Curtea Supremă la situația anterioară 
datei de 3 aprilie 2018, data intrării în vigoare a legii contestate, până la pronunțarea hotărâr ii 
definitive în această cauză (45). La 1 ianuarie 2019, a intrat în vigoare o lege adoptată de 
Parlamentul polon pentru punerea în aplicare a ordinului Curții. La 11 aprilie 2019, avocatul 
general al Curții de Justiție a considerat că Curtea ar trebui să s e pronunțe în sensul că dispozițiile 
legislației polone referitoare la scăderea vârstei de pensionare a judecătorilor Curții Supreme sunt 
contrare legislației UE, întrucât încalcă principiile inamovibilității judecătorilor și independenței 
judiciare (46). 
La 3 aprilie 2019, Comisia a lansat o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor prin 
trimiterea unei scrisori de punere în întârziere Poloniei cu privire la noul regim disciplinar 
aplicabil judecătorilor instanțelor ordinare, argumentând că se s ubminează astfel independența 
acestor judecători prin faptul că nu se oferă garanțiile necesare protejării lor împotriva controlului 
politic (47). 
                                                           
41  A se vedea comunicatul de pre să IP/18/3972, 31 mai 2018, disponibil la adresa: http://europa.eu/rapid/press -
release_IP -18-3972_ro.htm   
42 Comunicare a Comisiei – Legislația UE: o mai bună aplicare pentru obținere a unor rezultate mai bune 
(2017/C  18/02) (JO C  18, 19.1.2017, p.  10-20). 
43  În decembrie 2017, Comisia a decis să sesizeze Curtea de Justiție a Uniunii Europene în privința guvernului 
polon pentru încălcarea legislației UE prin Legea privind organizarea in stanțelor ordinare. Comisia consideră 
că legea în cauză încalcă articolul 19 alineatul (1) din TUE coroborat cu articolul 47 din Carta drepturilor 
fundamentale. Pentru mai multe detalii, a se vedea: http://europa.eu/rapid/press -release_IP -17-5367_en.pdf   
44  http://europa.eu/rapid/press -release_IP -18-5830_ro.htm   
45  https://curia.europa.eu/jcms/upload/docs/application/pdf/2018 -12/cp180204ro.pdf   
46  A se vedea Concluziile avocatului general E.  Tanchev din 11 aprilie 2019 în cauza Comisia Europeană / 
Republica Polonă, ECLI:EU:C:2019:325.  
47  A se vedea comunicatul de presă IP/19/1957, miercuri, 3 aprilie 2019, disponibil la adresa: 
http://europa.eu/rapid/press -release_IP -19-1957_en.pdf   
 
11 
 Importanța asigurării independenței instanțelor naționale de către statele membre, ca aspect al 
dreptului UE, a fost subliniată de jurisprudența recentă a Curții de Justiție a Uniunii Europene 
(48). În special, Curtea a precizat că cerința de independență judiciară impune, de asemenea, ca 
regimul disciplinar al celor care au îndatorirea de a judeca să prezinte gara nțiile necesare pentru a 
evita orice risc de utilizare a unui astfel de regim ca sistem de control politic al conținutului 
deciziilor judiciare (49).  
În anul 2018, mai multe instanțe naționale au sesizat Curtea de Justiție a Uniunii Europene în 
cadrul meca nismului de trimitere preliminară (articolul 267 din TFUE), solicitând clarificări cu 
privire la cerințele legislației UE în materie de independență judiciară. În special, Curtea Supremă 
a Poloniei a sesizat CJUE cu șase astfel de cauze (50), Curtea Supremă  Administrativă a Poloniei 
cu una, (51) iar instanțele ordinare cu trei (52) (53). 
 Procedurile în temeiul articolului 7 din TUE și Cadrul UE pentru consolidarea statului de 
drept  
Articolul 7 alineatul (1) din TUE prevede un mecanism preventiv care poate fi activat în cazul 
unui „risc clar de încălcare gravă” a valorilor prevăzute la articolul 2 din TUE, iar articolul 7 
alineatul (2) din TUE prevede un mecanism de sancționare numai în caz de „[încălcare gravă] și 
[persistentă] [...] de către un stat membru ” a acestor valori. Cadrul UE pentru consolidarea 
statului de drept a fost instituit de Comisie în 2014 (54), iar rolul său a fost recunoscut de Curte 
(55). Acesta stabilește un proces etapizat de dialog cu un stat membru, structurat cu avize și 
recomandări din partea Comisiei. Scopul este de a preveni apariția unei amenințări sistemice la 
adresa statului de drept, caz în care ar fi necesară declanșarea procedurii prevăzute la articolul 7 
                                                           
48  A se vedea, în special, Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 27 februarie 2018, Associação Sindical dos 
Juízes Portugueses/Tribunal de Contas , C-64/16, ECLI:EU:C:2018:117, disponibilă la adresa: 
http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?oqp=&for=&mat=or&lgrec=en&jge=&td=%3BALL&jur=C%2CT%2CF
&num= C-
64%252F16&page=1&dates=&pcs=Oor&lg=&pro=&nat=or&cit=none%252CC%252CCJ%252CR%252C20
08E%252C%252C%252C%252C%252C%252C%252C%252C%252C%252Ctrue%252Cfalse%252Cfalse&l
anguage=ro&avg=&cid=752776 . Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 iulie 2018 , LM, C-216/18 P PU, 
ECLI:EU:C:2018:586, disponibilă la adresa: 
http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?oqp=&for=&mat=or&lgrec=en&jge=&td=%3BALL&jur=C%2CT%2CF
&num=C -
216%252F18&page=1&dates=&pcs=Oor&lg=&pro=&nat=or&cit=none%252CC%252CCJ%252CR%252C2
008E%252C%252C%252C%252C%252C%252C%252C%252C%252C%252Ctrue%252C false%252Cfalse&
language=ro&avg=&cid=753251 . 
49  Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 iulie 2018 , LM, C-216/18 PPU, ECLI:EU:C:2018: 586, punctul 67, 
disponibilă la adresa: 
http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?oqp=&for=&mat=or&lgrec=en&jge=&td=%3BALL&jur=C%2CT%2CF
&num=C -
216%252F18&page=1&d ates=&pcs=Oor&lg=&pro=&nat=or&cit=none%252CC%252CCJ%252CR%252C2
008E%252C%252C%252C%252C%252C%252C%252C%252C%252C%252Ctrue%252Cfalse%252Cfalse&
language=ro&avg=&cid=753251 . 
50  Cauzele C -522/18; C -537/18; C -585/18; C -624/18; C -625/18; C -668/18.  
51  Cauza C -824/18. 
52  Cauzele C -558/18; C -563/18; C -623/18.  
53  Aceste cereri de decizii preliminare se referă, printre altele, la conformitatea cu cerințele UE privind 
independența judiciară a noului regim disciplinar pentru judecători, a componenței Consiliului Judicia r 
Național și a nou -înființatei camere disciplinare a Curții Supreme.  
54  Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu din 11  martie  2014, intitulată „Un nou cadru al 
UE pentru consolidarea statului de drept”, COM(2014)  158 final/2. A se vede a, de asemenea, comunicatul de 
presă IP -14-237, 11 martie 2014, disponibil la adresa: http://europa.eu/rapid/press -release_IP -14-237_ro.htm  
55  A se vedea cauza C -619/18 R, Comisia/Polonia , din 17 decembrie 2018.  
 
12 
 din TUE. Începutul unui dialog cu Polonia în ianuarie 2016 (56) a fost p rimul – și deocamdată 
singurul – caz în care a fost utilizat Cadrul UE pentru consolidarea statului de drept. Deși 
dialogul a contribuit la identificarea problemelor și la stabilirea contextului discuțiilor, acesta nu a 
remediat deficiențele în materie de stat de drept detectate, astfel încât Comisia a declanșat 
procedura prevăzută la articolul 7 alineatul (1) din TUE în decembrie 2017 (57). La 26 iunie, 
18 septembrie și 11 decembrie 2018, Consiliul a organizat trei audieri cu privire la Polonia în 
cadrul ar ticolului 7 alineatul (1) din TUE.  
La 12 septembrie 2018, Parlamentul European a prezentat Consiliului o propunere motivată, în 
conformitate cu articolul 7 alineatul (1) din TUE, pentru a stabili existența unui risc clar de 
încălcare gravă a valorilor fund amentale ale UE de către Ungaria (58). 
  
                                                           
56  Dialogul a avut loc în perioada ianuarie 2016 – decembrie 2017. Comisia a adoptat un aviz la 1 iunie 2016 și 
patru recomandări la 27 iulie 2016, 21 decembrie 2016, 26 iulie 2017 și 20 decembrie 2017. La 
20 decembr ie 2017, Comisia a ajuns la concluzia că există un risc clar de încălcare gravă a statului de drept în 
Polonia și a propus, prin urmare, Consiliului să adopte o decizie în temeiul articolului 7 alineatul (1) din TUE.  
57  COM(2017)  835 final.  
58  http://www.europarl.europa.eu/news/ro/press -room/20180906IPR12104/statul -de-drept -in-ungaria -
parlamentul -cere-ue-sa-actione ze  
 
13 
 3. PRINCIPALELE CONSTATĂ RI DIN TABLOUL DE BO RD PRIVIND JUSTIȚIA ÎN UE PENTRU 
ANUL 2019  
Eficiența, calitatea și independența sunt principalii parametri ai unui sistem de justiție eficace, iar 
tabloul de bord prezintă indicatori privind toți acești trei parametri.  
3.1. Eficiența sistemelor de justiție  
Tabloul de bord prezintă indicatori pentru eficiența procedurilor în domeniile largi ale dreptului 
civil, comercial și administrativ și în domenii specifice în care autori tățile administrative și 
instanțele judecătorești aplică dreptul UE (59). 
3.1.1. Evoluții în ceea ce privește volumul de cauze  
Volumul de cauze al sistemelor de justiție ale statelor membre este ridicat și rămâne stabil, chiar 
dacă variază considerabil într e statele membre (figura  2). Acest lucru arată cât este de important 
să se continue eforturile de asigurare a eficienței sistemului de justiție.  
Figura  2: Numărul de noi cauze civile, comerciale, de contencios administrativ și de a ltă 
natură  (*) (în prima instanță/la 100 de locuitori) [sursa: studiul CEPEJ (60)] 
 
(*) Conform metodologiei CEPEJ, această categorie include toate cauzele litigioase și nelitigioase civile și 
comerciale, cauzele nelitigioase privind cartea funciară și registrul comerțului, cauzele privind alte registre, alte 
cauze nelitigioase, cauzele de contencios administrativ și alte cauze non -penale. Au fost raportate modificări ale 
metodologiei în SK.  
 
                                                           
59  Executarea hotărârilor judecătorești este, de asemenea, importantă pentru eficiența unui sistem de justiție. Cu 
toate acestea, în majoritatea statelor membre nu sunt disponibile date comparabile.  
60  Studiul privind funcționarea sistemelor judiciare din statele membre ale UE în 2019, realizat pentru Comisie 
de Secretariatul CEPEJ: https://ec.europa.eu/info/policies/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -
justice -scoreboard_ro  
05101520253035404550
DKATSIPLHREESKCZLTFIHURONLPTELITBGIEESBEDELVFRCYSELUMTUK
2010 2015 2016 2017
NUEXISTĂ DATE
 
14 
 Figura  3: Numărul de noi cauze litigi oase civile și comerciale  (*) (în prima instanță/la 100 de 
locuitori) (sursa: studiul CEPEJ)  
 
(*) Conform metodologiei CEPEJ, cauzele litigioase civile/comerciale se referă la litigii între părți, de exemplu 
litigiile legate de contracte. Cauzele civile/comerciale nelitigioase se referă la procedurile necontestate, de exemplu 
ordine de plată necont estate. Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. Datele pentru NL includ 
cauzele nelitigioase.  
Figura  4: Numărul de noi cauze de contencios administrativ  (*) (în prima instanță/la 100 de 
locuitori) (sursa: studiul  CEPEJ)  
 
(*) Conform metodologiei CEPEJ, cauzele de contencios administrativ se referă la litigii între cetățeni și autoritățile 
locale, regionale sau naționale. Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. DK și IE nu înregistrează 
cauzele de contencios administrativ separat.   
012345678
ROLTSKPLCZCYHRPTIEESITFRSIBEELHULVMTDEEEATNLLUDKSEFIBGUK
2010 2015 2016 2017NU 
EXISTĂ 
DATE
0,00,20,40,60,81,01,2
SEDEATRONLELFIBGLTESFRHRPTEECYLUSIPLBEHULVCZSKITMTDKIEUK
2010 2015 2016 2017NU EXISTĂ 
DATE
 
15 
 3.1.2. Date generale privind eficiența  
Indicatorii referitori la eficiența procedurilor în domeniile largi ale dreptului civil, comercial și 
administrativ sunt: durata procedurilor (durata lichidării stocului de cauze pendinte); rata de 
soluționare a cauzelor; și numărul de cauze pendinte.  
 Durata procedurilor – 
Durata procedurilor reprezintă timpul (în zile) necesar, conform estimărilor, pentru soluționarea 
unei cauze în instanță, ceea ce înseamnă timpul necesar pentr u ca organul jurisdicțional să 
pronunțe o hotărâre în primă instanță. Indicatorul „durata lichidării stocului de cauze pendinte” 
reprezintă numărul de cauze nesoluționate împărțit la numărul de cauze soluționate la sfârșitul 
anului, înmulțit cu 365 (de zil e) (61). Figurile se referă, în cea mai mare parte, la proceduri în 
primă instanță și compară, în cazul în care sunt disponibile, datele din 2010, 2015, 2016 și 2017 
(62). Două figuri arată durata lichidării stocului de cauze pendinte în 2017 pentru cauzele 
litigioase civile și comerciale și cauzele de contencios administrativ de la toate instanțele 
judecătorești.  
Figura  5: Timpul necesar pentru soluționarea cauzelor civile, comerciale, de contencios 
administrativ și de altă natură  (*)  
(în prima instanță/în zile) (sursa: studiul CEPEJ)  
 (*) Conform metodologiei CEPEJ, această categorie include toate cauzele litigioase și nelitigioase civile și 
comerciale, cauzele nelitigioase privind cartea funciară și registrul comerțului, cauzele privind alte registre, alte 
cauze nelitigioase, cauzele d e contencios administrativ și alte cauze non -penale. Au fost raportate modificări ale 
metodologiei în SK. Cauzele pendinte includ toate instanțele din CZ și, până în 2016, din SK. 
                                                           
61 Durata procedurilor, rata de soluționare a cauzelor și numărul de cauze pendinte sunt indicatori standard 
definiți de CEPEJ: http://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evaluation/default_en.asp  
62 S-au ales anii astfel încât să se păstreze perspectiva de șapte ani, anul 2010 fiind de referință, evitându -se 
totodată supraaglomerarea cifrelor. Datele pentru  2012, 2013 și 2014 sunt disponibile în raportul CEPEJ.  
02004006008001 0001 200
DKEELTATHUSIPLNLBGSKHRFISEROCZLVESFRMTITELPTCYBEDEIELUUK
2010 2015 2016 2017NU EXISTĂ 
DATE
 
16 
 Figura  6: Timpul necesar pentru soluționarea cauzel or litigioase civile și comerciale  (*)  
(în prima instanță/în zile) (sursa: studiul CEPEJ)  
 (*) Conform metodologiei CEPEJ, cauzele litigioase civile/comerciale se referă la litigii între părți, de exemplu 
litigiile legate de contracte. Cauzele civile/com erciale nelitigioase se referă la procedurile necontestate, de exemplu 
ordine de plată necontestate. Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. Cauzele pendinte includ 
toate instanțele din CZ și, până în 2016, din SK. Datele pentru NL includ cauzele nelitigioase.  
Figura  7: Timpul necesar pentru soluționarea cauzelor litigioase civile și comerciale  (*) în 
toate instanțele în 2017 (în prima, a doua și a treia instanță/în zile) (sursa: studiul CEPEJ)  
 
(*) Ordinea  este stabilită de instanța de judecată cu cea mai lungă durată a procedurilor din fiecare stat membru. 
Nu există date disponibile pentru tribunalele de primă și de a doua instanță din BE, BG și IE, pentru tribunalele de 
a doua și de a treia instanță din NL și AT, pentru tribunalele de a treia instanță din HR. Nu există tribunale de a 
treia instanță în MT. Accesul la tribunalele de a treia instanță poate fi limitat în unele state membre.  
0100200300400500600700800900
LTBELUNLEEATCZSEROSKDKHUDEPLPTFISIESLVFRHRMTELCYITBGIEUK
2010 2015 2016 2017NU EXISTĂ 
DATE
02004006008001 0001 2001 400
NLEEATSEBGSKCZDKROLTIEPLHUPTFIDESILVHRBELUFRELESMTITCYUK
Prima instanță (2017) A doua instanță (2017) A treia instanță (2017)NU 
EXISTĂ 
DATE
 
17 
 Figura  8: Timpul necesar pentru soluționarea cauzelor de contencios administrativ  (*) (în 
prima instanță/în zile) (sursa: studiul CEPEJ)  
 
(*) Cauzele de contencios administrativ se referă la litigii între cetățeni și autoritățile locale, regionale sau 
naționale, conform metodologiei CEPEJ. Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. Cauzele 
pendinte includ toate instanțele din CZ și, până în 2016, din SK. DK și IE nu înregistrează cauzele de contencios 
administrativ separat.  
Figura  9: Timpul necesar pentru soluționarea cauzelor de contencios administrativ  (*) în 
toate  instanțele în 2017 (în prima și, după caz, a doua și a treia instanță/în zile) (sursa: studiul 
CEPEJ)  
 
(*) Ordinea este stabilită de instanța de judecată cu cea mai lungă durată a procedurilor din fiecare stat membru. 
Nu avem date disponibile: pentru tribunalele de primă instanță din LU, pent ru tribunalele de a doua instanță din 
MT și RO și pentru tribunalele de a treia instanță din NL. Curtea supremă sau o altă instanță supremă reprezintă 
singura instanță de apel în CZ, IT, CY, AT, SI și FI. Nu există tribunal de a treia instanță pentru aceste tipuri de 
cauze în HR, LT, LU și MT. Cea mai înaltă instanță administrativă este prima și singura instanță pentru anumite 
cauze în BE. Accesul la tribunalele de a treia instanță poate fi limitat în une le state membre. DK și IE nu 
înregistrează cauzele de contencios administrativ separat.  
 Rata de soluționare a cauzelor – 
Rata de soluționare a cauzelor este raportul dintre numărul de cauze soluționate și numărul de 
cauze noi. Indicatorul măsoară capacit atea unei instanțe de a face față volumului de cauze noi. 
Atunci când rata de soluționare a cauzelor este de aproximativ 100  % sau mai mare înseamnă că 
sistemul de justiție este capabil să rezolve cel puțin la fel de multe cauze ca numărul de cauze noi. 
05001 0001 5002 0002 5003 000
LTEEROHUBGPLSENLLULVFIHRFRSKESCZDEATSIBEELITPTMTCYDKIEUK
2010 2015 2016 2017NU
EXISTĂ 
DATE
05001 0001 5002 0002 500
SEBGEEROHULUFIHRSKFRLTLVCZDENLATSIBEPLESITPTELMTCYDKIEUK
Prima instanță (2017) A doua instanță (2017) A treia instanță (2017)NU
EXISTĂ 
DATE
 
18 
 Atunci când rata de soluționare a cauzelor este mai mică de 100  %, acest lucru înseamnă că 
instanțele soluționează mai puține cauze decât numărul de cauze noi.  
Figura  10: Rata de soluționare a cauzelor civile, comerciale, de contencios administrativ și 
de altă natură  (*) (în prima instanță/în % – valorile mai mari de 100  % indică faptul că numărul 
de cauze soluționate depășește numărul de cauze noi, în timp ce valorile mai mici de 100  % 
indică faptul că numărul de cauze soluți onate este mai mic decât numărul de cauze noi) (sursa: 
studiul CEPEJ)  
 
(*) Au fost raportate modificări ale metodologiei în SK. IE: este de așteptat ca numărul cauzelor soluționate să fie 
subraportat din cauza metodologiei.  
Figura  11: Rata de soluționare a cauzelor litigioase civile și comerciale  (*) (în prima 
instanță/în %) (sursa: studiul CEPEJ)  
 (*) Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. IE: este de așteptat ca numărul cauzelor soluționate 
să fie subraportat  din cauza metodologiei. Datele pentru NL includ cauzele nelitigioase.  
0%20%40%60%80%100%120%140%
CYSKEESIFRITBELTHRCZATPLDKNLROHULULVBGFISEPTMTESIEELDEUK
2010 2015 2016 2017NU 
EXISTĂ 
DATE
0%20%40%60%80%100%120%140%
SKPTBEFIHRSIITFRDKLTCZDELVSEEERONLATMTHULUELPLESCYIEBGUK
2010 2015 2016 2017NU 
EXISTĂ 
DATE
 
19 
 Figura  12: Rata de soluționare a cauzelor de contencios administrativ  (*) (în prima 
instanță/în %) (sursa: studiul CEPEJ)  
 (*) Valorile anterioare pentru unele  state membre au fost reduse în scopuri de prezentare ( MT în 2015=411  %; IT 
în 2010=316  %); Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. DK și IE nu înregistrează cauzele de 
contencios administrativ separat.  
 Cauze pendinte – 
Numărul de cauze pendinte reprezintă numărul de cauze care se află încă în curs de soluționare la 
sfârșitul unui exercițiu. De asemenea, acesta influențează durata lichidării stocului de cauze 
pendinte.  
Figura  13: Numărul de cauze civile, com erciale, de contencios administrativ și de altă 
natură pendinte  (*) (în prima instanță/la 100 de locuitori) (sursa: studiul CEPEJ)  
 (*) Au fost raportate modificări ale metodologiei în SK. Cauzele pendinte includ toate instanțele din CZ și, până în 
2016, din SK. 
0%20%40%60%80%100%120%140%160%180%200%
ELITMTHRSKLTFIPLNLPTESROFRHUBELVEEBGLUSECZDEATCYSIDKIEUK
2010 2015 2016 2017NU 
EXISTĂ 
DATE
02468101214161820
SELTBGEEHUNLLVMTDKFRFIESROCZSKELSIATPLCYITHRPTBEDEIELUUK
2010 2015 2016 2017NU EXISTĂ DATE
 
20 
 Figura  14: Numărul de cauze litigioase civile și comerciale pendinte  (*) (în prima instanță/la 
100 de locuitori) (sursa: studiul CEPEJ)  
 (*) Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. Cauzele pendinte includ toate instanțele din CZ și, 
până în 2016, din SK. Datele pentru NL includ cauzele nelitigioase.  
Figura  15: Numărul de cauze de contencios administrativ pendinte  (*) (în prima instanță/la 
100 de locuitori) (sursa: studiul CEPEJ)  
 (*) Valorile anterioare pentru unele state membre au fost reduse în scopuri de prezentare ( EL in 2010  = 3,7). Au 
fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. Cauzele pendinte includ toate instanțele din CZ și, până în 
2016, din SK. DK și IE nu înregistrează cauzele de contencios administrativ separat.  
  
01234567
FILUSENLDKATEEDEHULTCZLVBEMTSIESPLSKPTELFRROHRCYITBGIEUK
2010 2015 2016 2017NU EXISTĂ 
DATE
0,00,51,01,52,02,53,0
LUHUEEPLLVMTSKLTCZBGSIFRBEROHRNLITESSEFIPTATCYDEELDKIEUK
2010 2015 2016 2017NU EXISTĂ 
DATE
 
21 
 3.1.3. Eficiența în domenii specifice ale dreptului Uniunii  
Prezenta secțiune completează datele generale privind eficiența sistemelor de justiție și prezin tă 
durata medie a procedurilor (63) în domenii specifice atunci când este implicat dreptul Uniunii. 
Tabloul de bord pentru 2019 se bazează pe date anterioare din domeniile concurenței, 
comunicațiilor electronice, mărcii UE și combaterii spălării banilor. Do meniile sunt selectate 
datorită relevanței lor pentru piața unică și mediul de afaceri. În general, întârzierile considerabile 
înregistrate de acțiunile în justiție pot avea consecințe negative asupra asigurării respectării 
drepturilor care decurg din drep tul Uniunii, de exemplu, atunci când nu mai sunt disponibile căi 
de atac adecvate sau când se produc daune financiare importante care devin nerecuperabile.  
– Concurența – 
Aplicarea eficientă a dreptului concurenței asigură condiții echitabile pentru întrep rinderi și, prin 
urmare, este esențială pentru un mediu de afaceri atractiv. Figura 16 de mai jos prezintă durata 
medie a procedurilor împotriva deciziilor autorităților naționale din domeniul concurenței care 
pun în aplicare articolele 101 și 102 din TFUE  (64). 
Figura  16: Concurență: Durata medie a controlului judiciar  (*) (prima instanță/în zile) 
(sursa: Comisia Europeană împreună cu Rețeaua europeană în domeniul concurenței)  
 (*) EE: nicio cauză. IE și AT: scenariul nu se aplică deoarece autoritățile nu sunt competente să ia deciziile 
respective. AT: datele includ cauzele soluționate de instanța competentă în materie de înțelegeri care implică o 
încălcare a articolelor 101 și 102 din TFUE, dar nu se bazează  pe căile de atac introduse împotriva autorității 
naționale în domeniul concurenței. O estimare a duratei a fost utilizată în BG, IT. O coloană necompletată poate 
indica faptul că statul membru nu a raportat nicio cauză pentru anul respectiv. Numărul cauze lor este scăzut (sub 5 
pe an) în multe state membre, ceea ce poate face ca datele anuale să depindă de o cauză cu o durată deosebit de 
îndelungată sau deosebit de scurtă. Câteva dintre cele mai îndelungate cauze din setul de date au inclus timpul 
necesar p entru o sesizare la Curtea de Justiție a Uniunii Europene (de exemplu LT), controlul constituționalității (de 
exemplu SK) sau întârzieri procedurale specifice (de exemplu CZ, EL, HU). 
 
                                                           
63  Durata procedurilor în domenii specifice se calculează în zile calendaristice, începând din ziua în care s -a 
introdus o acțiune sau o cale de atac în instanță (sau începând din ziua în care punerea  sub acuzare a devenit 
definitivă) și ziua în care instanța a adoptat o hotărâre (figurile 18 -21, 23 și 24). Valorile sunt clasificate după 
media ponderată a datelor pentru anii 2013, 2014, 2015 și 2016, în cazul figurilor 18 -21, pentru anii 2015 și 
2016, în cazul figurii 23, și pentru anii 2014, 2015 și 2016, în cazul figurilor 22 și 24. În cazul în care datele 
nu au fost disponibile pentru toți anii, media reflectă datele disponibile calculate pe baza tuturor cauzelor, a 
unui eșantion de cauze sau a estim ărilor.  
64  A se vedea https://eur -lex.europa.eu/legal -content/RO/TXT/PDF/?uri=CELEX:12012E/TXT&from=RO . 
0500100015002000250030003500
UKHRATPTLTITNLFRROSKFILVLUELSEHUDESIESBEPLCYMTBGCZDK
2013 2015 2016 2017 Media 2013, 2015-2017
 
22 
  
– Comunicații electronice – 
Obiectivul legislației UE în domeniul comu nicațiilor electronice este acela de a crește concurența, 
de a contribui la dezvoltarea pieței unice și de a genera investiții, inovare și creștere economică. 
Efectele pozitive pentru consumatori pot fi obținute prin aplicarea eficientă a acestei legislați i 
care poate determina scăderea prețurilor pentru utilizatorii finali și o calitate mai bună a 
serviciilor. Figura 17 de mai jos prezintă durata medie a procedurilor de control judiciar 
împotriva deciziilor autorităților naționale de reglementare care pun în aplicare legislația UE în 
domeniul comunicațiilor electronice (65). Aceasta acoperă un spectru larg de cauze, care variază 
de la „analize ale pieței” mai complexe până la chestiuni axate pe consumatori.  
Figura  17: Comunicații electronice: Durata medie a procedurilor de control judiciar  (*)  
(în prima instanță/în zile) (sursa: Comisia Europeană împreună cu Comitetul pentru comunicații  
 
(*) Numărul cauzelor variază de la un stat membru la altul. O coloană necompletată indică fap tul că statul membru 
nu a raportat nicio cauză pentru anul respectiv (cu excepția PT pentru 2017: nu există date). În unele cazuri, 
numărul limitat de cauze relevante ( LV, LT, MT, SK, SE) poate face ca datele anuale să depindă de o cauză cu o 
durată deoseb it de îndelungată sau deosebit de scurtă și să producă variații mari de la un an la altul. DK: un organ 
cvasi -judiciar responsabil cu judecarea căilor de atac în prima instanță. ES, AT și PL: sunt responsabile instanțe 
diferite, în funcție de obiectul cauzei. MT: o cauză excepțional de lungă de 2  500 de zile a fost semnalată în 2016 și 
se referea la o problemă complexă în care o autoritate locală, împreună cu mai mulți rezidenți, a introdus o acțiune 
în legătură cu presupuse emisii nocive de la stațiile de radiocomunicații mobile terestre.  
– Marca UE – 
Eficiența asigurării respectării drepturilor de proprietate intelectuală are un rol esențial în 
stimularea investițiilor în inovare. Legislația comunitară privind mărcile UE (66) acordă un rol 
important instanțelor naționale, care acționează ca instanțe ale Uniunii și pronunță hotărâri care 
afectează teritoriul pieței unice. Figura 18 de mai jos prezintă durata medie a cauzelor având 
drept obiect î ncălcarea drepturilor aferente unei mărci UE în litigii între părți persoane fizice.  
                                                           
65  Calculul a fost efectuat pe baza duratei căilor de  atac introduse împotriva deciziilor autorităților naționale de 
reglementare care aplică legislația națională de punere în aplicare a cadrului de reglementare pentru 
comunicațiile electronice [Directiva 2002/19/CE (Directiva privind accesul), Directiva 200 2/20/CE (Directiva 
privind autorizarea), Directiva 2002/21/CE (Directiva -cadru), Directiva 2002/22/CE (Directiva privind 
serviciul universal) și alte acte legislative aplicabile ale UE, cum ar fi programul pentru politica în domeniul 
spectrului de frecvenț e radio, deciziile Comisiei privind spectrul, cu excepția Directivei 2002/58/CE asupra 
confidențialității și comunicațiilor electronice.]  
66  Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca 
Uniunii Eur opene (JO  L 154, 16.6.2017, p.  1-99). 
05001000150020002500
EEDKHUROBGIEUKSILVLTFRLUPLSEFIHRSKELNLESDEBEMTITATCZCYPT
2013 2015 2016 2017 Media 2013, 2015-2017
 
23 
  
Figura  18: Marca UE: Durata medie a cauzelor având drept obiect încălcarea drepturilor 
aferente unei mărci UE  (*) (în prima instanță/în zile) (su rsa: Comisia Europeană împreună cu 
Observatorul European al Încălcărilor Drepturilor de Proprietate Intelectuală  
 (*) FR, IT, LT, LU: un eșantion de cauze utilizat pentru datele pentru anumiți ani.  BG: pentru 2016 au fost utilizate 
estimări efectuate de instanțe. PL: pentru 2015 au fost utilizate estimări efectuate de instanțe. Cauze deosebit de 
îndelungate care afectează media raportată în EE, IE, LV și SE. EL: date bazate pe durata medie ponderată a 
cauzelor de la două instanțe. ES: cauzele referitoare la alte titluri PI din UE sunt incluse în calculul duratei medii. 
DK: date din toate cauzele având ca obiect mărci – nu doar UE – de pe rolul Tribunalului Comercial.  
– Spălarea banilor – 
Pe lângă contribuția la combaterea criminalității, eficacitatea luptei împotriva spălării banilor este 
un element esențial pentru asigurarea solidității, integrității și stabilității sectorului financiar, 
precum și a încrederii în sistemul financiar și a concurențe i loiale în cadrul pieței unice (67). 
Astfel cum a subliniat Fondul Monetar Internațional, infracțiunile de spălare a banilor pot să 
descurajeze investițiile străine, să denatureze fluxurile internaționale de capital și să aibă 
consecințe negative asupra pe rformanței macroeconomice a unei țări, producând pierderi la 
nivelul bunăstării și epuizând resursele provenite din activități economice mai productive (68). 
Directiva privind combaterea spălării banilor solicită statelor membre să păstreze statisticile 
privind eficacitatea sistemelor lor de combatere a spălării banilor sau a finanțării terorismului (69). 
În cooperare cu statele membre, s -au colectat date privind fazele judiciare ale regimurilor 
naționale de combatere a spălării banilor printr -un chestionar a ctualizat. Figura 19 prezintă durata 
medie a cauzelor din primă instanță al căror obiect îl constituie infracțiunile de spălare a banilor.  
                                                           
67 Considerentul 2 din Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 
privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau al finanțării terorismului.  
68  Fișa informativă a FMI, 6  octombrie  2016: 
http://www.imf.org/en/About/Factsheets/Sheets/2016/08/01/16/31/Fight -Agains t-Money -Laundering -the-
Financing -of-Terrorism  
69  Articolul 44 alineatul (1) din Directiva (UE) 2015/849. A se vedea și articolul 44 revizuit din 
Directiva  (UE)  2018/843, care a intrat în vigoare în iunie 2018 și trebuie pus în aplicare de către statele 
mem bre până cel târziu în ianuarie 2020.  
020040060080010001200
MTHUDEELLTBGPLROFIESNLLVLUPTHRSECZEEATDKSIFRITIESKBECYUK
2013 2015 2016 2017 Media 2013, 2015-2017NU 
EXISTĂ 
 
24 
 Figura  19: Spălarea banilor: Durata medie a procedurilor judecătorești  (*) 
(prima  instanță/în zile) (sursa: Comisia Europeană împreună cu Grupul de experți privind 
combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului)  
 
(*) Nu există date pentru anul 2017: LU, AT, CY, PL și FR. ES: durata estimată. LV: datorită numărului rel ativ 
scăzut de cauze din 2016, există diferiți factori care pot avea impact asupra duratei procedurilor, de exemplu o 
suspendare într -o singură cauză din motive obiective. PL: calcularea duratei pentru 2016 pe baza unui eșantion de 
cauze selectat aleatoriu . SE: calcularea duratei pentru 2017 pe baza unui eșantion de cauze soluționate.  IT: datele 
se referă la instanțele respondente, acoperind aproximativ 91  % din totalul procedurilor în 2015, respectiv 
aproximativ 99  % în 2016 și în 2017; datele se referă at ât la audierile preliminare, cât și la cele din timpul 
proceselor.  
 
02004006008001000120014001600
LUEEBGATBECZSEPLFIHRSKNLCYIEPTLTROFRESITSIHULVMTDKDEELUK
2014 2015 2016 2017 Media 2014-2017NU EXISTĂ 
DATE
3.1.4.  Rezumat privind eficiența sistemelor de justiție  
Un sistem de justiție eficient gestionează volumul de cauze și stocul de cauze restante și pronunță 
hotărârile fără întârzieri nejustificate. Principalii indicatori utilizați de tabloul de bord privind 
justiția în UE pentru a monitoriza eficiența sistemelo r de justiție sunt, așadar, durata procedurilor  
(durata estimată sau medie – exprimată în zile – necesară pentru soluționarea unei cauze), rata de 
soluționare a cauzelor (raportul dintre numărul de cauze soluționate și numărul de cauze noi) și 
numărul de cauze pendinte  (care se află încă în curs de soluționare la sfârșitul anului).  
Date generale privind eficiența  
Tabloul de bord privind justiția în UE pentru 2019 conține date privind eficiența care acoperă o 
perioadă de opt ani (2010 -2017). Acest interval d e timp permite identificarea anumitor tendințe și 
arată că reformele în domeniul justiției necesită adesea timp pentru a produce un impact.  
Studiind datele disponibile din 2010 în cauze civile, comerciale și de contencios administrativ, 
eficiența s -a îmbun ătățit sau a rămas stabilă în 11 state membre, în timp ce în alte zece state 
membre aceasta a scăzut, deși adesea doar marginal.  
Se pot observa evoluții pozitive în majoritatea statelor membre în cazul cărora s -au identificat 
 
25 
                                                            
70  A se vedea secțiunea 2 [HR, IT, CY, PT, SK, care au primit recomandări specifice pentru fiecare țară în 
cadrul semestrului european 2018, și BE, BG, IE, EL, ES, LV, HU, MT, PL, RO și SI, în cazul cărora 
provocările  au fost reflectate în considerentele recomandărilor specifice fiecărei țări din 2018 și în rapoartele 
de țară ale semestrului european din 2019 referitoare la aceste state membre].  
Variațiile rezultatelor pe perioada de opt ani supusă analizei pot fi exp licate prin factori contextuali (variațiile 
de peste 10  % ale numărului de noi cauze nu sunt neobișnuite) sau prin deficiențe sistemice (lipsa de 
flexibilitate și de adaptare sau inconsecvențele procesului de reformă).  provocări specifice în context ul semestrului european (70): 
 Începând cu anul 2010, în aproape toate aceste state membre, durata procedurilor judiciare 
în primă instanță  pentru categoria largă a „tuturor cauzelor” (figura  5) și pentru litigiile 
civile și comerciale (figura  6) a scăzut sa u a rămas stabilă. În ceea ce privește cauzele de 
contencios administrativ (figura  8), începând cu anul 2010, durata procedurilor a scăzut sau a 
rămas stabilă în majoritatea acestor state membre. Cu toate acestea, câteva state membre care 
s-au confruntat c u cele mai semnificative provocări au prezentat o creștere a duratei 
procedurilor în 2017.  
 Tabloul de bord prezintă date privind durata procedurilor în toate instanțele judecătorești  
pentru litigiile civile și comerciale (figura  7) și pentru cauzele de contencios administrativ 
(figura  9). Datele arată că, într -o serie de state membre identificate ca fiind confruntate cu 
provocări legate de durata procedurilor la instanțele de prim gra d, instanțele superioare 
funcționează mai eficient. Dimpotrivă, în alte state membre care se confruntă cu provocări, 
durata medie a procedurilor la instanțele superioare este chiar mai mare decât la instanțele de 
prim grad.  
 În categoria generală a „tuturor  cauzelor” și în categoria cauzelor litigioase civile și 
comerciale (figurile  10 și 11), numărul total de state membre în care rata de soluționare a 
cauzelor  este mai mică de 100  % a scăzut începând cu anul 2010. În 2017, aproape toate 
statele membre, incl usiv cele care se confruntă cu provocări, au raportat o rată ridicată de 
soluționare a cauzelor (peste 97  %), ceea ce înseamnă că instanțele judecătorești sunt, în 
general, capabile să facă față cauzelor noi din aceste categorii. În cauzele de contencios 
administrativ (figura  12), se poate observa o variație mai mare a ratei de soluționare a 
cauzelor de la un an la altul și, deși aceasta rămâne în general mai scăzută decât cea aferentă 
altor categorii de cauze, unele state membre au înregistrat progrese not abile.  
 Începând cu anul 2010, progresele continuă în aproape toate statele membre care se confruntă 
cu cele mai semnificative provocări în ceea ce privește stocul de cauze restante , indiferent 
de categoria cauzelor. S -au înregistrat adesea progrese substan țiale în ceea ce privește 
reducerea numărului de cauze pendinte atât pentru cauzele litigioase civile și comerciale 
(figura  14), cât și pentru cauzele de contencios administrativ (figura  15). În ciuda acestor 
îmbunătățiri, există în continuare diferențe se mnificative între statele membre care au relativ 
puține cauze pendinte și cele cu un număr mare de cauze pendinte.  
Eficiența în domenii specifice ale dreptului Uniunii  
Datele privind durata medie a procedurilor în domenii specifice ale dreptului Uniunii 
(figurile  16­19) oferă o perspectivă asupra modului de funcționare a sistemelor de justiție în 
aceste tipuri de litigii de natură comercială.  
Datele privind eficiența în domenii specifice ale dreptului sunt colectate pe baza unor scenarii 
strict definite, i ar numărul cazurilor relevante poate să pară scăzut. Cu toate acestea, în 
comparație cu durata calculată a procedurilor prezentată în datele generale privind eficiența, 
aceste cifre reprezintă o durată medie efectivă a tuturor cauzelor relevante din domeni ile specifice 
dintr -un an. Prin urmare, este important de remarcat faptul că mai multe state membre care nu par 
 
26 
 3.2. Calitatea sistemelor de justiție  
Nu există o modalitate unică de măsurare a calității sistemelor de justiție. Tabloul de bord privind 
justiția în UE pentru anul 2019 continuă să examineze factorii care sunt acceptați în general ca 
fiind relevanți și în ceea ce privește contribuția la îmbunătățirea calității justiției. La fel ca în  anii 
precedenți, aceștia sunt grupați în patru categorii:  
1) accesibilitatea justiției pentru cetățeni și pentru întreprinderi;  
2) resurse materiale și umane adecvate;  
3) introducerea unor instrumente de evaluare; precum și  
4) utilizarea unor standarde de  calitate.  
                                                           
71  Directiva (UE) 2018/1673 a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2018 privind 
combaterea prin măsuri de drept penal a spălării banilor va elimina obstacolele juridice susceptibile de a 
întârzia urmărirea penală, de exemplu, faptul că urmărirea penală a unei infrac țiuni de spălare de bani poate 
începe numai după ce s -a încheiat procedura aferentă infracțiunii premise subiacente. Statele membre trebuie 
să transpună directiva până la data de 8 decembrie 2020.  a se confrunta cu provocări conform datelor generale privind eficiența raportează o durată medie 
considerabil mai mare a cauzelor în domenii spe cifice ale dreptului Uniunii. În același timp, 
durata procedurilor în diferite domenii specifice poate, de asemenea, să varieze considerabil în 
același stat membru.  
Cifrele din domenii specifice ale dreptului UE evidențiază următoarele tendințe:  
 În ceea ce  privește cauzele din domeniul concurenței  (figura 16), volumul total de cauze cu 
care se confruntă instanțele din statele membre a scăzut în mod semnificativ, rezultând o 
durată redusă a controlului judiciar în șapte state membre, care a rămas însă stabil ă sau a 
crescut în alte șapte state membre. Ca semn de îmbunătățire, în 2017, doar trei state membre 
au raportat o durată medie mai mare de 1  000 de zile, comparativ cu opt state membre cu un 
an înainte.  
 În domeniul comunicațiilor electronice  (figura 17), în pofida creșterii considerabile a 
volumului de cauze cu care se confruntă instanțele, se observă în întreaga UE o tendință 
pozitivă, uneori semnificativă, în ceea ce privește reducerea duratei procedurilor; doar foarte 
puține state membre n ereușind să reducă sau cel puțin să mențină durata medie anterioară a 
procedurilor.  
 În ceea ce privește cauzele având drept obiect încălcarea drepturilor aferente unei mărci 
UE (figura 18), în 2017, instanțele din unele state membre au reușit să facă față mai bine 
volumului de cauze și au redus timpul necesar pentru soluționarea cauzelor, în timp ce în alte 
state membre durata medie a crescut semnificativ.  
 Combaterea eficientă a spălării banilor  este esențială pentru protejarea sistemului financiar, 
pentru concurența loială, precum și pentru prevenirea consecințelor economice negative. 
Provocările privind durata procedurilor judiciare al căror obiect îl constituie infracțiunile de 
spălare a banilor pot influența combaterea eficientă a spălării banilor. Tablo ul de bord privind 
justiția în UE pentru anul 2019 prezintă date actualizate privind durata procedurilor judiciare 
referitoare la infracțiunile de spălare de bani (figura  19), care arată că, în timp ce în 
aproximativ jumătate din statele membre procedurile  în primă instanță durează în medie până 
la un an, aceste proceduri durează în medie aproximativ doi ani în câteva dintre statele 
membre care se confruntă cu provocări (71).  
 
27 
 3.2.1. Accesibilitate  
Accesibilitatea este necesară de -a lungul întregului lanț al justiției pentru a permite obținerea de 
informații relevante – cu privire la sistemul de justiție, la modalitatea de a introduce o acțiune și 
la aspectele financi are aferente acesteia, precum și cu privire la stadiul procedurilor până la 
finalizarea acestora – astfel încât hotărârea să poată fi accesată rapid online (72). 
– Comunicarea de informații cu privire la sistemul judiciar – 
O justiție orientată către cetățe ni impune ca informațiile despre sistemul judiciar să fie furnizate 
într-un mod care să nu fie doar ușor accesibil, ci și care să prezinte informațiile într -o formă 
adaptată anumitor grupuri sociale, care altfel ar avea dificultăți în accesarea informațiil or. 
Figura  20 prezintă disponibilitatea informațiilor online referitoare la aspecte specifice ale 
sistemului judiciar și pentru grupuri specifice ale societății.  
  
                                                           
72  Trebuie remarcat faptul că Asociația Consiliilor de Stat  și a Jurisdicțiilor Administrative Supreme (ACA) a 
publicat un studiu transversal privind „ Accesul la instanțele administrative supreme și la hotărârile acesto ra”: 
http://www.juradmin.eu/images/media_kit/aca_surveys/Transversal -Analysis ---Annex -1.pdf  
 
28 
 Figura  20: Disponibilitatea informațiilor online pentru publicul larg cu privire la sistemul 
judiciar (*) [sursa: Comisia Europeană (73)] 
 (*) DE: fiecare land și statul federal decid ce informații urmează să fie oferite online.  
– Acordarea de asistență judiciară și taxele judiciare – 
Accesul la asistență judiciară este un drept fundamental consacrat prin Cartă (74). Majoritatea 
statelor membre acordă asistență judiciară pe baza veniturilor solicitantului (75).  
Figura 21 prezintă disponibilitatea asistenței judiciare complete sau parțiale în scenariul unei 
cereri de 6 000 EUR în contextul veniturilor și al condițiilor de viață din fiecare stat membru (76). 
În figură sunt comparate pragurile de venit pentru acordarea asistenței judiciare, exprimate ca 
procent din pragul de sărăcie stabilit de Eurostat pentru fiecare sta t membru. De exemplu, dacă 
pragul pentru asistență judiciară se situează la nivelul de 20  %, aceasta înseamnă că un solicitant 
cu un venit care depășește cu 20  % pragul riscului de sărăcie stabilit de Eurostat pentru statul său 
membru poate beneficia de as istență judiciară. Dimpotrivă, dacă pragul pentru asistența judiciară 
se situează sub 0, aceasta înseamnă că o persoană cu venituri sub pragul sărăciei ar putea să nu 
beneficieze de asistență judiciară.  
Anumite state membre dispun de un sistem de asistenț ă judiciară care oferă o acoperire de 100  % 
a costurilor aferente litigiilor (asistență judiciară totală), completat printr -un sistem care acoperă 
                                                           
73 Date pentru anul 2018, colectate în cooperare cu grupul de persoane de contact pentru sistemele de justiție 
naționale.  
74  Articolul 47 alineatul (3) din Carta drepturilor fundamentale a UE.  
75  Statele membre utilizează metode diferite pentru stabilirea pragului de eligibilitate, de exemplu, perioade de 
referinț ă diferite (venit lunar/anual). Aproximativ jumătate dintre statele membre prevăd și un prag legat de 
capitalul privat al solicitantului. Acesta nu este luat în considerare pentru acest grafic. În BE, IE, ES, FR, HR, 
HU, LT, LV, LU și NL, anumite categorii  de persoane (de exemplu, persoanele care beneficiază de anumite 
indemnizații) dispun în mod automat de dreptul de a primi asistență judiciară în litigiile civile/comerciale. 
Criterii suplimentare pe care statele membre le pot aplica, precum fondul cauzei,  nu sunt reflectate în această 
figură. Deși acest aspect nu este direct legat de figura 20, trebuie remarcat faptul că în mai multe state 
membre [AT, CZ, DE, DK, EE, ES, FR, IT, NL, PL, PT, SI, UK  (EN+WL)] asistența judiciară nu se rezumă 
la persoanele fiz ice. 
76  Pentru a colecta date comparabile, pragul de sărăcie stabilit de Eurostat pentru fiecare stat membru a fost 
transformat în venit lunar. Pragul riscului de sărăcie este stabilit la 60 % din venitul disponibil național mediu 
echivalat al gospodăriei.  Sondajul european privind veniturile și condițiile de viață, tabel întocmit de Eurostat 
ilc_li01, disponibil la adresa: http://ec.europa.eu/eurostat/web/income -and-living -conditions/data/database . 

 
29 
 doar costurile parțiale (asistență judiciară parțială), în cadrul celui din urmă aplicându -se criterii 
de eli gibilitate diferite de primul. Alte state membre aplică fie doar un sistem de asistență 
judiciară totală, fie doar unul de asistență judiciară parțială.  
Figura  21: Pragul de venit pentru obținerea asistenței judiciare într -o cauză specifică 
privind dreptul consumatorilor (*) (diferențe în % la nivelul pragului de sărăcie stabilit de 
Eurostat) [sursa: Comisia Europeană împreună cu CCBE(77)] 
 
(*) LV: pragurile de venit nu sunt comparabile cu anul precedent, din cauza adaptării metodologiei de calcul. EE: 
decizia de a acorda asistență judiciară nu se bazează pe nivelul resurselor financiare ale solicitantului. IE: pragul 
de venit pentru asistență judic iară totală nu este comparabil cu anul precedent, din cauza adaptării metodologiei de 
calcul; asistența judiciară parțială trebuie să țină seama și de activele disponibile ale solicitantului.  
Majoritatea statelor membre impun părților să achite o taxă jud iciară în momentul introducerii 
unei acțiuni în instanță. Persoanele care beneficiază de asistență judiciară sunt deseori scutite de 
plata taxelor judiciare. Numai EE, IE, NL și SI solicită persoanelor care beneficiază de asistență 
judiciară să plătească o  taxă judiciară. În CZ, instanța decide pe bază individuală să scutească o 
persoană care beneficiază de asistență judiciară de la plata taxelor judiciare. Figura 22 compară, 
pentru cele două scenarii, valorile taxelor judiciare prezentate ca o cotă din val oarea cererii. În 
cazul în care, de exemplu, în figura de mai jos taxele judiciare sunt stabilite la 10  % dintr -o cerere 
de 6  000 EUR, consumatorul va trebui să plătească o taxă judiciară de 600  EUR pentru a 
introduce o acțiune în instanță. Cererea cu valo are redusă se bazează pe pragul de sărăcie stabilit 
de Eurostat pentru fiecare stat membru.  
  
                                                           
77  Date aferente anului 2018 colectate prin intermediul răspunsurilor membrilor CCBE la un chestionar bazat pe 
următorul scenariu specific:  un litigiu inițiat de un consumator împotriva unei întreprinderi (au fost indic ate 
două valori diferite ale cererii: 6  000 EUR și pragul de sărăcie stabilit de Eurostat pentru fiecare stat membru). 
Întrucât condițiile care trebuie îndeplinite pentru a beneficia de asistență judiciară depind de situația 
solicitantului, a fost utilizat  următorul scenariu: un solicitant celibatar în vârstă de 35 de ani, angajat în muncă, 
fără nicio persoană în întreținere și fără asigurare pentru protecție juridică, având un venit regulat și locuind 
într-un apartament închiriat.  

 
30 
 Figura  22: Taxe judiciare pentru introducerea unei acțiuni în instanță într -o cauză specifică 
privind dreptul consumatorilor (*) (nivelul  taxei judiciare stabilit ca o cotă din valoarea 
cererii) [sursa: Comisia Europeană împreună cu CCBE(78)] 
 
(*) „O cerere cu valoare redusă” reprezintă o cerere care corespunde pragului de sărăcie stabilit de Eurostat 
pentru o persoană singură pentru fiecare stat membru, convertit în salariu lunar (de exemplu, în 2018, această 
valoare s -a situat între 110  EUR în  RO și 1 716 EUR în LU). BE și RO: nu s-au furnizat informații privind taxele 
judiciare pentru o cerere cu valoare redusă. LU: justițiabilii trebuie să plătească taxe executorilor judecătorești 
pentru a iniția o acțiune în calitate de reclamant, cu excepți a cazului în care beneficiază de asistență judiciară. 
NL: taxele judiciare pentru venituri <2  242 EUR/lună.  
– Depunerea și urmărirea unei cereri online  – 
Capacitatea de a finaliza etapele specifice ale procedurii judiciare prin mijloace electronice 
reprez intă o parte importantă a calității sistemelor de justiție, deoarece transmiterea electronică a 
reclamațiilor și posibilitatea de a monitoriza și de a avansa o procedură online pot ușura accesul 
la justiție și reduc întârzierile și costurile. De asemenea, sistemele TIC au un rol din ce în ce mai 
important în cooperarea transfrontalieră dintre autoritățile judiciare, facilitând, de asemenea, 
punerea în aplicare a legislației UE, de exemplu, în ceea ce privește procedurile privind cererile 
cu valoare redusă.  
  
                                                           
78  Datele se referă la pr agurile de venit valabile în 2018 și au fost colectate prin intermediul răspunsurilor 
membrilor CCBE la un chestionar bazat pe următorul scenariu specific:  un litigiu inițiat de un consumator 
împotriva unei întreprinderi (au fost indicate două valori difer ite ale cererii: 6  000 EUR și pragul de sărăcie 
stabilit de Eurostat pentru fiecare stat membru).  
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
ESFREL IEHRDK PL ITSK LTLUNLSEUK
(EN+
WL)ATCZ SIDEHU LVEEPT FICYRO BEBGMT
Taxe judiciare pentru o cerere de 6000 EUR (în %)
Taxe judiciare pentru o cerere cu valoare redusă (*) (în %)N
UE
X
I
S
T
ĂNU 
EXISTĂ 
DATE
 
31 
 Figura  23: Disponibilitatea mijloacelor electronice (*) [0 = există în 0  % din instanțe, 
4 = există în 100  % din instanțe (79)] (sursa: studiul CEPEJ)  
 
(*) DK și RO: acțiunile pot fi introduse în instanță prin e -mail.  
– Informarea părților – 
Figura  24 prezintă standarde cu privire la modul de informare a părților și tipul de informații pe 
care acestea le primesc în legătură cu evoluția cauzei lor, cu accent special pe utilizarea 
mijloacelor electronice sau automată. Anumi te state membre dispun de un sistem de notificare 
automată prin e -mail sau SMS care oferă informații cu privire la întârzieri, orizonturi de timp sau 
evoluția generală a cauzei. Altele oferă acces online la informații pe durata desfășurării 
procedurii, în timp ce câteva state membre lasă această posibilitate la latitudinea instanțelor.  
Figura  24: Standarde privind informațiile legate de evoluția cauzei 
[sursa:  Comisia  Europeană (80)] 
 
(*) Maximum posibil: 16 puncte. Statelor membre li s -au acordat puncte în funcție de metoda utilizată pentru 
furnizarea fiecărui tip de informații. 1,5 puncte pentru notificări automate prin e -mail sau SMS, 1 punct pentru acces 
online la cauză pe durata de sfășurării procedurii, 0,5 puncte pentru fiecare informare la cererea părților, la 
discreția instanței sau prin orice altă metodă utilizată. LU: comunicările efectuate prin e -mail nu sunt obligatorii 
din punct de vedere juridic (încă în faza de implementar e). SI: Noile reguli privind instanțele prevăd obligația 
                                                           
79  Datele se referă la anul 2017. Nivelul de dotare de la 100  % (dispozitiv montat complet) la 0  % (dispozitiv 
inexistent) indică prezența funcțională în inst anțe a dispozitivului la care se referă figura, conform următoarei 
reprezentări: (100  % = 4 puncte dacă sunt acoperite toate domeniile / 1,33 puncte pentru fiecare domeniu 
specific; 50 -99 % = 3 puncte dacă sunt acoperite toate domeniile / 1 punct pentru fi ecare domeniu specific; 
10-49 % = 2 puncte dacă sunt acoperite toate domeniile / 0,66 puncte pentru fiecare domeniu specific; 1 -9 % 
= 1 punct dacă sunt acoperite toate domeniile / 0,33 puncte pentru fiecare domeniu specific. Domeniul se 
referă la tipul de litigiu tratat (civil/comercial, penal, de contencios administrativ sau de altă natură).  
80 Date pentru anul 2018, colectate în cooperare cu grupul de persoane de contact pentru sistemele de justiție 
naționale.  

 
32 
 instanțelor de judecată de a permite o vizualizare online a datelor înregistrate în sistemele de înregistrare a 
cauzelor. Aceasta este încă în curs de implementare.  
– Accesul la hotărârile judecător ești – 
Asigurarea accesului online la hotărârile judecătorești sporește transparența sistemelor de justiție, 
ajută cetățenii și întreprinderile să își înțeleagă drepturile și poate contribui la coerența 
jurisprudențială. Modalitățile de publicare online a hotărârilor judecătorești sunt esențiale pentru 
crearea unor instrumente de căutare ușor de utilizat (81), care să facă jurisprudența mai accesibilă 
pentru profesioniștii din domeniul juridic și pentru publicul larg. Publicarea online a hotărârilor 
judecăto rești necesită echilibrarea diverselor interese, în limitele stabilite de cadrele juridice și de 
politici (82). Comisia Europeană sprijină inițiativele în materie de date deschise din sectorul 
public, inclusiv din sistemul judiciar (83). 
Figura  25: Accesul online al publicului larg la hotărârile judecătorești publicate (*) 
(cauze  civile/comerciale, de contencios administrativ și penale, toate gradele de jurisdicție) 
[sursa: Comisia Europeană (84)] 
 
(*) Maximum posibil: 9 puncte. Pentr u fiecare grad de jurisdicție, s -a acordat un punct în cazul în care se pun la 
dispoziție toate hotărârile judecătorești pronunțate în cauze civile/comerciale, de contencios administrativ și penale 
(se acordă 0,5 puncte în cazul în care sunt disponibile do ar unele hotărâri judecătorești). În cazul în care un stat 
membru are doar două grade de jurisdicție, s -au acordat puncte pentru trei grade de jurisdicție, reproducându -se 
gradul de jurisdicție superior celui inexistent. În cazul statelor membre care nu fa c distincție între cele două domenii 
de drept (civil/comercial și contencios administrativ), s -a acordat același punctaj pentru ambele domenii. BG: sunt 
publicate toate hotărârile în materie penală ale Curții de Casație, cu excepția celor care conțin informații 
clasificate. LU și SE: instanțele nu publică periodic hotărârile judecătorești online (numai cele pronunțate în cauze 
de referință). LV: pentru hotărârile adoptate în cadrul audierilor care nu se desfășoară public, numai părțile 
anunțate public sunt publicate online. DE: fiecare land decide cu privire la disponibilitatea online a hotărârilor 
pronunțate în primă instanță. IE: în ceea ce privește  cauzele penale, hotărârile pronunțate prin proceduri sumare nu 
fac, în general, obiectul unei hotărâri scrise. CY: în ceea ce privește cauzele de contencios administrativ și cauzele 
penale, judecătorii decid asupra hotărârilor care urmează să fie publicat e. NL: instanțele judecătorești decid 
publicarea în funcție de criterii specifice. PL: în ceea ce privește cauzele administrative, șeful de unitate din fiecare 
instanță decide asupra publicării. PT: în ceea ce privește cauzele civile și cele penale, o comi sie din cadrul instanței 
decide asupra publicării.  
                                                           
81  A se vedea Ghidul de bune practici pentru g estionarea curților supreme , în cadrul proiectului 
„Curțile  Supreme, garanție pentru eficiența sistemelor judiciare”, p.  29. 
82  Concluziile Consiliului și ale reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului privind 
bunele practici  referitoare la publicarea online a hotărârilor judecătorești (JO  C 362, 8.10.2018, p.  2).  
83  https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/open -data  
84 Date pentru anul 2018, cole ctate în cooperare cu grupul de persoane de contact pentru sistemele de justiție 
naționale.  
0123456789
EELVLTHUMTROSKLUIEESITSIATBGCZDKHRNLDECYPTBEPLSEELFIFR
Instanțe de prim grad Instanțe penale de prim grad Instanțe de gradul doi
Instanțe penale de gradul doi Cele mai înalte instanțe Cele mai înalte instanțe penale
 
33 
  
Figura  26: Dispoziții privind publicarea online a hotărârilor judecătorești la toate gradele 
de jurisdicție (*) (cauze civile/comerciale, de contencios administrativ și penale, t oate gradele 
de jurisdicție) [sursa: Comisia Europeană (85)] 
 
(*) Maximum posibil: 45 puncte. Pentru fiecare dintre cele trei grade de jurisdicție, se pot acorda trei puncte în 
cazul în care sunt acoperite cauze civile/comerciale, de contencios administrativ și penale. În cazul în care este 
acoperită doar una dintre cele trei categorii, se acordă un singur punct pentru fiecare grad de jurisdicție. În cazul în 
care un stat membru are doar două grade de jurisdicție, s -au acordat puncte pentru trei grade de jurisdicție, 
reproducându -se gradul de jurisdicție superior celui inexistent.  În cazul statelor membre care nu fac distincție între 
cauzele de contencios administrativ și cele civile/comerciale, s -a acordat același punctaj pentru ambele domenii de  
drept. CZ: unora dintre hotărârile instanțelor de grad doi din cauzele civile/comerciale li se alocă un ECLI. IE: în 
ordinea juridică irlandeză, cauzele de contencios administrativ sunt incluse practic în categoria cauzelor civile și 
comerciale. NL: nu ex istă cuvinte cheie, dar se adaugă un cuprins la fiecare hotărâre publicată.  
– Accesul la metode de soluționare alternativă a litigiilor  – 
Figura  27 arată eforturile statelor membre de promovare a utilizării voluntare a metodelor 
alternative de soluționare  a litigiilor prin stimulente specifice, care pot varia în funcție de 
domeniul de drept (86).  
  
                                                           
85 Date pentru anul 2018, colectate în cooperare cu grupul de persoane de contact pentru sistemele de justiție 
naționale.  
86  Metodele de promovare și stimulare a utilizării SAL nu cuprind cerințe obligatorii privind recurgerea la SAL 
înainte de a introduce o acțiune în instanță, deoarece astfel de cerințe ridică semne de întrebare cu privire la 
compatibilitatea acestora cu dreptul la o cale de atac eficientă în faț a unei instanțe judecătorești, care este 
consacrat în Carta drepturilor fundamentale a UE.  
051015202530354045
ATDEESROSKEEHRLVITLUMTNLPTHUSILTPLBEBGCYFIIEDKSEFRCZELUK
Se aplică norme privind datele cu caracter personal
Hotărârile sunt etichetate prin cuvinte-cheie
Hotărârilor li se alocă un identificator european de jurisprudență (ECLI)
Site-ul este actualizat cel puțin o dată pe lună
Site-ul este accesibil publicului (acces gratuit)
NU EXISTĂ 
DATE
 
34 
 Figura  27: Promovarea metodelor de soluționare alternativă a litigiilor și stimulente pentru 
utilizarea acestora (*) [sursa: Comisia Europeană (87)] 
 
(*) Maximum posibil: 48 puncte. Date agregate bazate pe indicatorii următori: 1) există un site web care oferă 
informații cu privire la SAL; 2) au loc campanii de publicitate în mass -media; 3) se difuzează broșuri destinate  
publicului larg; 4) instanța organizează la cerere sesiuni de informare specifice privind SAL; 5) există un 
coordonator pentru SAL/mediere în cadrul instanțelor; 6) se publică evaluări privind utilizarea SAL; 7) se publică 
statistici privind utilizarea SA L; 8) asistența judiciară acoperă (parțial sau în întregime) cheltuielile ocazionate de 
SAL; 9) rambursarea totală sau parțială a taxelor judiciare (inclusiv taxele de timbru dacă SAL dă rezultate); 
10) pentru procedura SAL nu este necesar un avocat; 11) j udecătorul poate acționa ca mediator și 12) acordul 
încheiat de părți devine executoriu în instanță. Pentru fiecare din acești 12 indicatori a fost acordat un punct pentru 
fiecare domeniu de drept. DK: fiecare instanță are un reprezentant responsabil pentr u promovarea utilizării 
medierii. Instanțele administrative au posibilitatea de a propune părților să recurgă la mediere. IE: cauzele de 
contencios administrativ sunt incluse în categoria cauzelor civile și comerciale. EL: SAL există în domeniul 
proceduril or de achiziții publice în fața instanțelor administrative de recurs. ES: procedurile SAL sunt obligatorii în 
cauzele legate de legislația muncii. LT: un secretar de la Administrația Instanțelor Naționale coordonează 
procesele de mediere judiciară în insta nțe. PT: în cazul litigiilor civile/comerciale, taxele judiciare sunt rambursate 
doar în cazul judecătorilor de pace. SK: ordinea juridică slovacă nu sprijină utilizarea SAL în scopuri 
administrative. SE: judecătorii dispun de procedură discreționară în ce ea ce privește procedurile SAL. Astfel, 
căutarea unei soluționări amiabile constituie o sarcină obligatorie pentru judecător, cu excepția cazului în care 
acest lucru este inadecvat.  
3.2.2. Resursele  
Pentru buna funcționare a sistemului de justiție sunt necesare resurse suficiente, inclusiv 
investițiile necesare în infrastructura fizică și tehnică, precum și personal calificat, instruit și 
remunerat în mod corespunzător din toate categoriile. Fără echipamente și instrumente adecvate 
sau personal care să d ețină calificările și competențele necesare și să beneficieze de acces la 
formare continuă, este în joc calitatea procedurilor și a hotărârilor.  
– Resurse financiare – 
Cifrele de mai jos ilustrează cheltuielile publice efective consacrate funcționării sistemului de 
justiție (cu excepția penitenciarelor) – atât pe cap de locuitor (figura 28), cât și ca pondere din 
produsul intern brut (PIB) (figura 29), criteriile pentru determinarea resurselor financiare 
(figura  30) și, în sfârșit, principalele categori i de cheltuieli pentru instanțele judecătorești 
(figura  31) (88). 
                                                           
87 Date pentru anul 2018, colectate în cooperare cu grupul de persoane de contact pentru sistemele de justiție 
naționale.  
88  Cheltuielile totale (efective) ale admini strațiilor publice consacrate administrării, funcționării sau sprijinirii 
instanțelor judecătorești de contencios administrativ, civile și penale și sistemului judiciar, inclusiv aplicarea 
 
04812162024283236404448
DEDKNLHUESPTLTBEELEEHRROFIBGLVPLSISEATFRSKCZCYMTIEITLUUK
Litigii în materie civilă și comercială Litigii în materia dreptului muncii
Litigii în materie de consum Litigii în contencios administrativ
NU EXISTĂ DATE
 
35 
 Figura  28: Totalul cheltuielilor administrațiilor publice pentru instanțele judecătorești (*) 
(în EUR pe cap de locuitor) (sursa: Eurostat)  
 
(*) Sta tele membre sunt ordonate după cheltuielile din 2017 (de la cea mai mare la cea mai mică valoare). Datele 
din 2017 pentru ES, FR, HR, NL și SK sunt provizorii.  
Figura  29: Totalul cheltuielilor administrațiilor publice pentru instanțele judecătorești (*) 
(ca procent din produsul intern brut) (sursa Eurostat)  
 
(*) Statele membre sunt ordonate după cheltuielile din 2017 (de la cea mai mare la cea mai mică valoare). Datele 
din 2017 pentru ES, FR, HR, NL și SK sunt provizorii.  
  
                                                                                                                                                                                            
de amenzi și executarea tranzacțiilor judiciare impuse de instanțe și funcționarea sistemelor de probațiune și 
de liberare condiționată, precum și asistenței judiciare și reprezentării și consultanței juridice în numele 
administrației publice sau în numele altora, furnizată de administrație în numerar sau sub formă de ser vicii, cu 
excepția administrațiilor penitenciarelor [Date privind conturile naționale, Clasificarea funcțiilor 
administrațiilor publice (COFOG), grupa 03.3], tabelul Eurostat gov_10a_exp , disponibil la adresa: 
http://ec.europa.eu/eurostat/data/database . 
050100150200
LUDEUKIESEATNLBEITSIFIESFRDKPTMTPLLVELCZEEHRHUBGROSKLTCY
2010 2015 2016 2017
0,00,10,20,30,40,50,60,70,8
BGPLROSIHRHULVDEUKESITPTELCZEEATSENLBESKLTMTFILUFRIEDKCY
2010 2015 2016 2017
 
36 
 Figura  30 prezintă puterea de stat (judiciară, legislativă sau executivă) care definește criteriile de 
stabilire a resurselor financiare pentru sistemul judiciar și criteriile utilizate.  
Figura  30: Criterii pentru stabilirea resurselor financiare pentru sistemul judiciar (*) (89) 
 
 
(*) DK: se ia în considerare numărul de cauze noi și soluționate în prima instanță. DE: doar pentru bugetul Curții 
Federale Supreme – în ceea ce privește instanțele de prim și de al doilea grad de jurisdicție. Sistemele judiciare 
diferă de la un land la altul. EE: numărul de cauze noi și soluționate în instanțele de prim și de al doilea gra d de 
jurisdicție.  FR: numărul de cauze noi și soluționate în instanțele de toate gradele de jurisdicție;  Se ia în considerare 
numărul de cauze soluționate pe baza unei evaluări a costurilor suportate de instanțe. IT: Ministerul Justiției 
definește criteriile pentru instanțele civile și penale, în timp ce Consiliul Judiciar (CPGA) definește criteriile pentru 
instanțele administrative; HU: legea prevede ca salariile judecătorilor să fie stabilite prin Legea privind buge tul 
central în așa fel încât suma nu să nu fie mai mică decât cea din anul precedent; NL: se ia în considerare numărul 
de cauze soluționate pe baza unei evaluări a costurilor suportate de instanțe.  FI: se ia în considerare numărul de 
cauze soluționate pe b aza unei evaluări a costurilor suportate de instanțe.  
Figura 31 arată, pentru prima dată, principalele categorii economice care definesc cheltuielile 
publice consacrate instanțelor judecătorești: 1) remunerațiile și salariile judecătorilor și ale 
personalu lui instanțelor, inclusiv contribuțiile sociale [„remunerarea angajaților” (90)]; 2) costurile 
de funcționare aferente bunurilor și serviciilor consumate de instanțe, cum ar fi chiriile clădirilor, 
consumabilele de birou, energia și asistența judiciară [„co nsum intermediar” (91)], 3) investiții în 
active fixe, cum ar fi clădirile instanțelor și software -ul [„formarea brută de capital fix” (92)] și 
4) alte cheltuieli.  
                                                           
89 Datele sunt colectate prin intermediul unui chestionar actualizat, elaborat de Comisie în strânsă cooperare cu 
RECJ. Răspunsurile primite din partea statelor membre care nu dispun de consilii ju diciare au fost obținute 
prin cooperare cu Rețeaua Președinților Curților Supreme de Justiție ale UE.  
90  Remunerarea angajaților este reprezentată de salariile în numerar sau în natură (D.11) și de contribuțiile 
sociale efective și imputate ale angajatorul ui (D.121 și D.122). A se vedea: 
https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -explained/index.php?title=Glossary:Compensation_of_employees . 
91  Consumul intermediar este un concept aferent conturilor naționale care măsoară valoarea bunurilor și 
serviciilor consumate ca intrări de un proces de producție. Nu include activele fixe , al căror consum este 
înregistrat drept consum de capital fix . Bunurile și serviciile respective sunt fie  transformate, fie în totalitate 
consumate în timpul procesului de producție.  
A se vedea https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -
expla ined/index.php?title=Glossary:Intermediate_consumption . 
92  Formarea brută de capital fix, abreviată ca FBCF, constă în investiții ale producătorilor rezidenți – cu 
deducerea cedărilor – în active  fixe pe parcursul unei perioade date. Aceasta include, de asemenea, anumite 
adăugiri la valoarea activelor neproduse realizate de producători sau de unități instituționale. Activele fixe 
sunt active corporale sau ne corporale produse ca rezultate ale proceselor de producție, care sunt utilizate în 
mod repetat sau continuu pentru mai mult de un an. A se vedea https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -
explained/index.php?title=Glossary:Gross_fixed_capital_formation_(GFCF) . 
BE BG CZ DK DE EE IEEL ES FR HR ITCY LV LT LU HU MT NL AT PL PTRO SISK FISE UK
(EN
+
WL)UK
(NI)UK
(SC)
Sistemul judiciar stabilește criteriile Executivul stabilește criteriile Parlamentul stabilește criteriile
Alt organism stabilește criteriile Sume bazate pe costurile istorice/reale Numărul de cauze noi luate în calcul
Numărul de cauze soluționate luate în calcul Costuri anticipate pentru proiecte, investiții Nevoile/solicitările instanțelor
 
37 
 Figura  31: Totalul cheltuielilor administrațiilor pub lice pentru instanțele judecătorești (în 
2017, ca procent din produsul intern brut) (sursa: Eurostat)  
 
– Resurse umane – 
Pentru asigurarea calității unui sistem de justiție este esențial să existe resurse umane adecvate. 
Diversitatea în rândul judecătorilor, inclusiv echilibrul de gen, aduce cunoștințe, competențe și 
experiență complementare și reflectă realitatea societății.  
Figura  32: Numărul de judecători (*) (la 100  000 de locuitori) (sursa: studiul C EPEJ)  
 
(*) Această categorie cuprinde judecătorii care lucrează cu normă întreagă, conform metodologiei CEPEJ. Ea nu 
include așa -numiții „Rechtspfleger” / funcționarii judiciari cu atribuții lărgite, care există în unele state membre. 
AT: datele privind justiția administrativă sunt introduse pentru prima dată în ciclul 2016. EL: numărul total de 
judecători de profesie include categorii diferite de -a lungul anilor indicați mai sus, ceea ce explică parțial variația 
acestuia. Din 2016, datele  privind numărul judecătorilor de profesie includ toate gradele aferente justiției penale și 
instanțelor specializate pe cauze care implică actori politici, precum și judecătorii administrativi. IT: tribunalele 
administrative regionale, comisiile regionale  de audit, comisiile fiscale locale și tribunalele militare nu sunt luate în 
considerare. UK: media ponderată a celor trei jurisdicții; Datele pentru anul 2010 conțin date din anul 2012 pentru 
UK (NI). LU: numerele au fost revizuite în urma unei metodologi i îmbunătățite.  
  
0%20%40%60%80%100%
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Altele
Active fixe (de exemplu: clădirile instanțelor și software -ul)
Costuri de funcționare (de exemplu: chiriile clădirilor, asistența judiciară, energia)
Remunerațiile și salariile judecătorilor și ale personalului instanțelor
05101520253035404550
HRSILUBGHUCZATLTELPLSKLVDEROPTFIEENLCYBESEESITFRMTDKIEUK
2010 2015 2016 2017
 
38 
 Figura  33: Proporția judecătorilor de sex feminin care își desfășoară activitatea în instanțe 
de prim și de al doilea grad de jurisdicție în 2017 (sursa: studiul CEPEJ)  
 
(*) EL: datele pentru anul  2016.  
Figura  34: Proporția judecătorilor de sex feminin care își desfășoară activitatea în 
instanțele supreme în 2017 și în 2018 (*) [sursa: Comisia Europeană (93)] 
 
(*) Statele membre se află în aceeași ordine ca în figura 33.  
  
                                                           
93  Date din 2018. Baza de date a Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați, 
disponibilă la adresa: http://eige.europa.eu/lt/gender -
statistics/dgs/indicator/wmidm_jud_natcrt__wmid_natcrt_supcrt  . 
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
LVSIROEL*HUHRSKFRLUSEFIEEPLCZITBENLATDKLTPTESIEMTCYBGDEUK
Instanțe de prim grad Instanțe de gradul doiNU 
EXISTĂ 
DATE
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
LVSIROELHUHRSKFRLUSEFIEEPLCZITBENLATDKLTPTESIEMTCYBGDEUK
2017 2018
 
39 
 Figura  35: Numărul de avocați (*) (la 100  000 de locuitori) (sursa: studiul CEPEJ)  
 
(*) Conform metodologiei CEPEJ, un avocat este o persoană calificată și autorizată în conformitate cu legislația 
națională să pledeze și să acționeze în numele clienților săi, să se angajeze în practicarea profesiei juridice, să se 
prezinte în instanță sau  să consilieze și să își reprezinte clienții în chestiuni juridice [Recomandarea Rec(2000)  21 a 
Comitetului de Miniștri al Consiliului Europei privind libertatea exercitării profesiei de avocat]. DE: nu se face 
nicio distincție între diferite categorii de avocați din Germania, cum ar fi între avocați consultanți și avocați 
pledanți. FI: începând din 2015, numărul avocaților furnizat include atât numărul de avocați care lucrează în 
sectorul privat, cât și numărul de avocați care lucrează în sectorul public.  UK: date pentru 2010 și 2014.  
– Formare profesională – 
Formarea profesională judiciară este importantă pentru calitatea hotărârilor judecătorești și a 
serviciului de justiție furnizat cetățenilor. Datele prezentate mai jos se referă la formarea 
profesională judiciară într -o gamă largă de domenii, inclusiv în c eea ce privește comunicarea cu 
părțile și cu presa și competențele judiciare.  
Figura  36: Judecători care participă la activități de formare continuă în domeniul dreptului 
UE sau al d reptului unui alt stat membru (*) (ca procent din numărul total de judecători) 
[sursa: Comisia Europeană (94)] 
 
(*) Valorile pentru unele state membre au fost reduse în scopuri de prezentare (SI  = 257 %). În mai multe state membre, rata 
participanților est e mai mare de 100  %, ceea ce înseamnă că unii participanți au luat parte la mai mult de o activitate de 
formare. DK: inclusiv personalul instanțelor. IT: tribunalele administrative regionale, comisiile regionale de audit, comisiile 
fiscale locale și tribun alele militare nu sunt luate în considerare. AT: inclusiv procurorii. UK: datele sunt pentru anul 2016.  
                                                           
94 Date referitoare la anul 2017, colectate în colaborare cu Rețeaua Europeană de Formare Judiciară și CEPEJ.  
050100150200250300350400450
CYLUELITMTESPTUK* IEDEBGBEPLROHRHUDKSKCZNLFRSILTEEATLVFISE
2010 2015 2016 2017
0%20%40%60%80%100%120%140%
SIHULVMTDKITIEEECYLTSEBGDECZESROHRFRBENLATPLPTSKUKELFILU
NU EXISTĂ
 
40 
 Figura  37: Procentul activităților de formare judiciară continuă privind diferite tipuri de 
competențe (*) (ca procent din numărul total de judecători care beneficiază de formare) 
[sursa:  Comisia Europeană (95)] 
 
(*) Tabelul indică distribuția judecătorilor care participă la activități de formare continuă (mai exact, cele care au loc după 
perioada de formare inițială a judecăt orilor) în fiecare dintre cele patru domenii identificate, exprimată ca procent din numărul 
total de judecători care au absolvit aceste cursuri de formare. Activitățile de formare juridică nu sunt luate în considerare . 
Autoritățile însărcinate cu formarea judiciară din EL, CY, LU și MT nu au propus activități specifice de formare privind 
competențele selectate. DK: inclusiv personalul instanțelor. AT: inclusiv procurorii. Datele aferente UK se referă la 
Anglia și la Țara Galilor.   
Figura  38: Posibilitățile de formare profesională a judecătorilor cu privire la comunicare 
(*) [sursa: Comisia Europeană (96)] 
 
(*) Maximum posibil: 12 puncte. Statele membre au primit 1 punct dacă oferă formare inițială și 1 punct dacă oferă formare 
continuă (maximum 2 puncte pentru ambele tipuri de formare). DK: nu este instituit niciun program de formare în ceea ce 
privește comu nicarea cu persoanele care suferă de handicap vizual sau auditiv, deoarece statul oferă asistență persoanelor cu 
deficiențe vizuale sau auditive sub formă de instrumente sau un asistent în sala de judecată, de ex. un interpret în limbajul  
semnelor.  
                                                           
95 Date referitoare la anul 2017, colectate în colaborare cu Rețeaua Europeană de Formare Judiciară și CEPEJ. 
Formarea continuă privind profesia de judecător include activități prec um organizarea audierilor, redactarea 
hotărârilor judecătorești sau retorica.  
96 Date pentru anul 2018, colectate în cooperare cu grupul de persoane de contact pentru sistemele de justiție 
naționale.  
0%20%40%60%80%100%
BEBGCZDKDEEEIEESFRHRITLVLTHUNLATPLPTROSISKFISEUKELCYLUMT
Competențe judiciare Competențe IT Gestionarea instanțelor Etică judiciarăNU EXISTĂ
024681012
PTITBGATPLSEDESKLVHUIEESEERONLELLUBESILTDKCZHRFRMTFICYUK
Conștientizarea și abordarea știrilor false și a campaniilor de dezinformare propagate prin noile mijloace de comunicare
Practici din cadrul procedurilor judiciare care iau în considerare dimensiunea de gen
Comunicarea cu victimele violenței bazate pe gen (inclusiv violență domestică)
Comunicarea cu solicitanții de azil
Comunicarea cu persoanele cu deficiențe de vedere sau de auz
Comunicarea cu copiiiNU 
EXISTĂ
 
41 
 3.2.3.  Instrumente de evaluare  
Monitorizarea și evaluarea activităților instanțelor ajută la detectarea deficiențelor și a 
necesităților și, prin urmare, contribuie la creșterea calității sistemului de justiție. Evaluarea 
periodică ar putea îmbunătăți capacitate a sistemului de justiție de a face față provocărilor actuale 
și viitoare. Instrumentele TIC adecvate ar putea permite gestionarea în timp real a cauzelor și ar 
putea ajuta la realizarea de statistici standardizate privind instanțele la nivel național. În p lus, 
acestea ar putea fi utilizate pentru gestionarea stocului de cauze restante și a sistemelor de 
avertizare timpurie. Sondajele sunt indispensabile pentru a evalua modul în care funcționează 
sistemele de justiție din perspectiva membrilor profesiilor ju ridice și a justițiabililor. O 
monitorizare adecvată a sondajelor este o condiție prealabilă pentru îmbunătățirea calității 
sistemelor de justiție.  
Figura  39: Disponibilitatea monitorizării și a evaluării activităților instanțelor  (*) [sursa: 
studiul CEPEJ (97)] 
 
(*) Sistemul de evaluare se referă la performanța sistemelor jurisdicționale, utilizând indicatori și obiective. În 2018, 
toate statele membre au declarat că dispun de un sistem care le permite să monitorizeze numărul de cauze noi și 
hotărârile judecătorești adoptate, precum și durata procedurilor, astfel încât aceste categorii devin irelevante în 
cadrul figurii de mai sus. În mod similar, activitatea intensă cu privire la standardele de calitate s -a impus drept o 
categori e de evaluare. Datele privind „alte elemente” includ, de exemplu, rata de soluționare a cauzelor ( AT, FR), 
numărul contestațiilor și al procedurilor de executare ( ES), numărul de cauze în funcție de tipul litigiului ( SK), 
soluționarea cauzei, de exemplu, î ndeplinire totală sau parțială ( SK), condamnări definitive și cauze suspendate 
(RO) și numărul sesiunilor de judecată ( PL). 
                                                           
97  Date din 2017.  
PTSISKESFRLVLTHUATPLRODKEEELHRITCYMTNLFIBGCZSEDELUBEIEUK
Alte elemente Personal al instanțelor specializat în asigurarea calității
Sistem de evaluare regulată Indicatori de performanță și calitate
Vechimea cauzelor Numărul de cauze amânate
Raportul anual de activitate
NU EXISTĂ DATE
 
42 
 Figura  40: Disponibilitatea TIC pentru gestionarea cauzelor și pentru statisticile privind 
activitatea inst anțelor [0 = există în 0  % din instanțe, 4 = există în 100  % din instanțe (98)] 
(sursa: studiul CEPEJ)  
 
Figura  41: Subiectele sondajelor realizate în rândul justițiabililor sau al membrilor 
profesiilor juridice (*) [sursa: Comisia Europeană (99)] 
 
(*) S-a acordat statelor membre un punct pentru fiecare subiect de anchetă indicat, indiferent dacă 
sondajul a fost efectuat la nivel național, regional sau la nivel de instanță.  „Alte subiecte” includ: 
accesibilitatea fiz ică ( MT); posibilitatea de utilizare a portalului online cu informații privind instanțele ( DK); 
accesul la informații privind instanțele ( PT) și lizibilitatea formularelor și a instrucțiunilor de completare a acestora 
(PL). Această categorie cuprinde și so ndajele realizate în rândul personalului instanțelor, de exemplu, despre 
integritatea judecătorilor ( HU), nivelul de cunoștințe și cultura personală a angajaților serviciilor instanțelor ( PL) 
și profilul proprietății sistemului judiciar ( AT), precum și des pre aspecte calitative precum îndeplinirea ( AT), 
                                                           
98  Date din 2017. Nivelul de dotare de la 100  % (dispozitiv montat complet) la 0  % (dispozitiv inexistent) indică 
prezența funcțională în instanțe a dispozitivului la care se referă figura, conform următoarei reprezentări: 
100 % = 4 puncte dacă sunt acoperite toate domeniile / 1,33 puncte pentr u fiecare domeniu specific; 50 -99 % 
= 3 puncte dacă sunt acoperite toate domeniile / 1 punct pentru fiecare domeniu specific; 10 -49 % = 2 puncte 
dacă sunt acoperite toate domeniile / 0,66 puncte pentru fiecare domeniu specific; 1 -9 % = 1 punct dacă sunt 
acoperite toate domeniile / 0,33 puncte pentru fiecare domeniu specific. Domeniul se referă la tipul de litigiu 
tratat (civil/comercial, penal, de contencios administrativ sau de altă natură).  
99 Date pentru anul 2017, colectate în cooperare cu grupul de pers oane de contact pentru sistemele de justiție 
naționale.  
01234
BGCZEEESHRLVLTHUMTATPLPTROSISEDKIENLFIDEBEITFRELLUSKCYUK
Sisteme de gestionare a cauzelor Instrumente de elaborare a statisticilor privind activitatea instanțelor
NO DATANUEXISTĂ
NU EXISTĂ DATE

 
43 
 calitatea actului de pronunțare a sentinței ( MT), loialitatea față de instanțe ( PT) și stabilirea adecvată a pedepselor 
(FI).  
 
Figura  42: Acțiuni întreprinse în urma sondajelor realizate în rândul justițiabililor sau al 
membrilor profesiilor juridice  (*) [sursa: Comisia Europeană (100)] 
 
(*) Statelor membre li s -a acordat un punct pentru fiecare tip de acțiune subsecventă. Categoria „alte acțiuni 
subsecvente specifice” include: orientări și cadru pentru noul portal online ( DK), orientări privind coordonarea 
politicilor și operațiunilor, ( MT), îmbunătățirea percepției generale despre sistemul de justiție ( PT), și publicarea de 
instrumente informative pentru publicul larg. IE: datele se referă la sondajul privind probațiunea desfășurat în 
2016.  
  
                                                           
100 Date pentru anul 2017, colectate în cooperare cu grupul de persoane de contact pentru sistemele de justiție 
naționale.  

 
44 
 3.2.4.  Standarde  
Standardele pot îmbunătăți calitatea sistemelor de justiție. Pentru prima dată, pe baza datelor 
colectate de Asociația Consiliilor de Stat și a Jurisdicțiilor Administrativ e Supreme din Uniunea 
Europeană (ACA -Europa) și de Rețeaua președinților Curților Supreme de Justiție ale UE 
(NPSJC), tabloul de bord privind justiția în UE pentru 2019 prezintă o imagine de ansamblu a 
practicilor utilizate în cadrul instanțelor superioare  și inferioare care contribuie la calitatea 
hotărârilor judecătorești (figura 43).  
În urma examinării măsurilor standard privind termenele și informarea părților din ediția 
precedentă, tabloul de bord privind justiția în UE pentru 2019 se concentrează asu pra termenelor, 
a stocului de cauze restante și a orizonturilor de timp ca instrumente de gestionare a sistemului 
judiciar (101). Figura  44 oferă o imagine de ansamblu asupra statelor membre care utilizează 
măsuri standard privind termenele, orizonturile de timp și stocul de cauze restante. Termenele 
reprezintă termene limită cantitative, de exemplu numărul maxim de zile dintre înregistrarea unei 
cauze până la primul termen de judecată. Cauzele restante sunt cauzele mai vechi de o anumită 
perioadă de timp. Or izonturile de timp sunt obiective/practici măsurabile, de exemplu 
prestabilirea unei rate a cauzelor care să fie soluționate într -o anumită perioadă de timp. Figura  45 
prezintă organismele care stabilesc, monitorizează și urmăresc standardele privind stocu l de 
cauze restante, iar figura  46 prezintă în detaliu anumite aspecte privind orizonturile de timp.  
– Calitatea hotărârilor judecătorești – 
Hotărârile judecătorești de înaltă calitate sunt, în general, percepute ca fiind cele elaborate în mod 
clar și str ucturat și care asigură un echilibru adecvat între raționamentul clar și caracterul concis, 
fiind astfel ușor de înțeles și de aplicat. Formularea și structura hotărârilor judecătorești pot avea, 
de asemenea, un impact asupra măsurii în care acestea pot fi  prelucrate de software, în special de 
aplicațiile de prelucrare a limbajului natural (NLP). Acest rezultat final poate fi obținut numai 
prin combinarea unui set complex și multilateral de elemente, cum ar fi pregătirea profesională de 
înaltă calitate a ju decătorilor, adoptarea bunelor practici de redactare, monitorizarea calității 
hotărârilor, precum și respectarea independenței sistemului judiciar. Asociația Consiliilor de Stat 
și a Jurisdicțiilor Administrative Supreme din Uniunea Europeană (ACA -Europa) a elaborat un 
chestionar la care au răspuns Curțile Supreme Administrative și Curțile Supreme (membrii 
Rețelei președinților Curților Supreme de Justiție ale UE (NPSJC). Fără a intra în meritele 
hotărârilor individuale, figura 43 prezintă standardele adopt ate de statele membre cu privire la 
indicatorii selectați despre care se consideră că contribuie la calitatea generală a hotărârilor 
judecătorești.  
  
                                                           
101  În tabloul de bord privind justiția în UE, standardele privind termenele și orizonturile de timp depășesc 
cerințele care decurg din dreptul la un proces într -un termen rezonabil, astfel cum este consacrat prin 
articolul  47 din Carta drepturilor fundamentale a UE și prin articolul 6 din Convenția Europeană a Drepturilor 
Omului.  
 
45 
 Figura  43: Standardele aplicate pentru îmbunătățirea calității hotărârilor judecătorești în 
instanțele supreme (*) (sursa: Comisia Europeană împreună cu ACA -Europa și NPSJC)  
 
(*) Pentru fiecare stat membru, coloana din stânga prezintă practicile Curților Supreme, iar coloana din dreapta 
prezintă practicile Curților Supreme Administrative (coloana marcată cu litera „A”). Statele membre sunt 
prezentate în ordinea alfabetică a denumirii lor geografice în limba de origine. Statelor membre li s -a acordat un 
punct pentru  fiecare indicator al calității hotărârilor judecătorești. Formarea profesională include pregătirea 
juridică a judecătorilor în ceea ce privește structura hotărârilor scrise (0,25 puncte), pregătirea juridică a 
judecătorilor Curților Supreme în ceea ce pri vește stilul de raționament al hotărârilor scrise, pregătirea juridică a 
judecătorilor instanțelor inferioare în ceea ce privește stilul de raționament al hotărârilor scrise (0,25 puncte) și 
pregătirea în ceea ce privește redactarea hotărârilor (la univers itate, prin programul special de formare a 
judecătorilor sau la locul de muncă) (0,25 puncte). Se consideră că există o obligație de a utiliza un limbaj clar și 
simplu, indiferent dacă aceasta este impusă de lege, de reglementări sau de practica profesiona lă (1 punct). 
Obligația de concizie este considerată a fi aplicabilă fie pe baza legii, fie pe baza regulamentelor sau a practicilor 
instanței (1 punct). Evaluarea calității hotărârilor judecătorești se referă la existența, la nivelul Curții Supreme, a 
unui mecanism intern de evaluare a calității generale a propriilor hotărâri (1 punct). IT, Corte Suprema di 
Cassazione: deși nu există un instrument procedural de clarificare a hotărârilor judecătorești, există situații în care 
anumite aspecte ale cauzei pot fi totuși clarificate în stadiul executării hotărârii în fața unui judecător competent. 
DK și RO: nu există date. Instanțe participante: BE: Cour de Cassation (Curtea de Casație) și Conseil d’Etat 
(Consiliul de Stat). BG: Върховен касационен съд (Curtea Su premă de Casație) și Върховен административен 
съд (Curtea Administrativă Supremă). CZ: Nejvyšší soud (Curtea Supremă) și Nejvyšší správní soud (Curtea 
Administrativă Supremă). DE: Bundesverwaltungsgericht (Curtea Administrativă Federală). EE: Riikohus (Cur tea 
Supremă). IE: Chúirt Uachtarach (Curtea Supremă). EL: Συμβούλιο της Επικρατείας (Consiliul de Stat). 
ES: Tribunal Supremo (Curtea Supremă). FR: Cour de Cassation (Curtea de Casație) și Conseil d’Etat (Consiliul 
de Stat). HR: Vrhovni sud (Curtea Supremă ) și Visoki upravni sud (Curtea Administrativă de Apel). IT: Corte 
Suprema di Cassazione (Curtea de Casație) și Consiglio di Stato (Consiliul de Stat). CY: Ανώτατο Δικαστήριο 
(Curtea Supremă). LV: Augstākā tiesa (Curtea Supremă de Justiție) LT: Vyriausiasi s administracinis teismas 
(Curtea Administrativă Supremă). LU: Cour de cassation (Curtea de Casație). HU: Kúria (Curtea Supremă). 
MT: Curtea de Apel. NL: Hoge Raad (Curtea Supremă) și Raad van State (Consiliul de Stat). AT: Oberster 
Gerichtshof (Curtea Supremă) și Verwaltungsgerichtshof (Curtea Administrativă). PL: Sąd Najwyższy (Curtea 
Supremă) și Naczelny Sąd Administracyjny (Curtea Administrativă Supremă). PT: Supremo Tribunal Administrativo 
(Curtea Administrativă Supremă ). SI: Vrhovno sodišče (Curtea Supremă). SK: Najvyšší súd (Curtea Supremă) 
FI: Korkein hallinto -oikeus (Curtea Administrativă Supremă). SE: Högsta domstolen (Curtea Supremă) și Högsta 
förvaltningsdomstolen (Curtea Administrativă Supremă). UK: Curtea Suprem ă. 
  
Elemente prestabilite ale motivării sau ale structurii Formare
Obligația de a utiliza un limbaj clar și simplu Mecanism de clarificare a hotărârilor
Obligația de concizie Evaluarea calității hotărârilor judecătoreștiNU EXISTĂ DATEAA
AA
AA
A
A
AA
A
A
ANU EXISTĂ DATE
 
46 
 Figura  44: Standardele privind termenii (*) [sursa: Comisia Europeană (102)] 
 
(*) Statele membre au primit 1 punct dacă sunt prevăzute standarde, indiferent de domeniu (civil/comercial, de 
contencios administrativ sau altele).  
Figura 45 se concentrează asupra standardelor privind stocul de cauze restante, care constau în 
măsuri de reducere a întârzierii pentru a îmbunătăți ritmul de soluționare a cauzelor. Figura 
prezintă competențele diferitelor puteri ale statelor membre de a stabili, monitoriza și urmări 
standardele privind stocul de cauze restante. Figura  46 se concentrează asupra termenelor, care 
pot fi un instrument eficient de gestionare a sistemului judiciar, deoarece pot contribui la 
detectarea problemelor potențiale leg ate de eficiență și pot ajuta la identificarea soluțiilor (de 
exemplu resurse umane sau financiare suplimentare, reorganizarea procesului de gestionare a 
instanțelor, asistență temporară acordată unei instanțe).  
Figura  45: Stabilirea și monitorizarea standardelor privind termenele  (*) [sursa: 
Comisia  Europeană (103)] 
 
(*) „Puterea executivă” se referă la instituțiile aflate sub controlul direct sau indirect al guvernului. „Altele” se 
referă la Oficiul Național pentru Justiție  din HU, condus de președintele său ales cu o majoritate calificată a 
Parlamentului dintre judecători, pentru o perioadă de nouă ani. „Puterea judiciară” include organisme precum 
președinții de instanță, consiliile judiciare, organisme ale judecătorilor. H U: Oficiul Național pentru Justiție este 
implicat în stabilirea, monitorizarea și urmărirea standardelor privind stocul de cauze restante.  
  
                                                           
102 Date pentru anul 2018, colectate în cooperare cu grupul de persoane de contact pentru sistemele de justiție 
naționale.  
103 Date pentru anul 2018, colectate în cooperare cu grupul de persoane de contact pentru sistemele de justiție 
naționale.  
BEEEITLTHUATROSIFISEDKDEESHRCYLVNLSKCZIEELFRMTPLPTBGLUUK
Termene Orizonturi de timp Stoc de cauze restante
NU EXISTĂ
NU EXISTĂ 
DATE

 
47 
 Figura  46: Orizonturile de timp: definire, monitorizare automată și urmări re (*) [sursa: 
Comisia Europeană (104)] 
 
 
3.2.5.  Rezumat privind calitatea sistemelor de justiție  
Accesul facil, resursele suficiente, instrumentele de evaluare eficiente și standardele și practicile 
adecvate sunt factorii care contribuie la calitatea ridicată a sistemelor de justiție. Cetățenii și 
întreprinderile se așteaptă la hotărâri de înaltă calitate de la un sistem de justiție eficace (105). 
Tabloul de bord privind justiția în UE pentru 2019 dezvoltă examinarea comparativă a acestor 
factori.  
Accesi bilitate  
Această ediție analizează elementele care contribuie la un sistem de justiție orientat către cetățeni:  
 Aproape toate statele membre furnizează acces la unele informații online  referitoare la 
sistemul lor judiciar, inclusiv un portal web centralizat, cu formulare online și educație 
interactivă privind drepturile legale (figura  20). Diferențele apar în conținutul informațiilor și 
în gradul de adecvare al acestora la nevoile oamen ilor. De exemplu, în ceea ce privește 
posibilitatea de a calcula cuantumul asistenței judiciare printr -o simulare online, un număr mai 
mare de state membre (13) decât în trecut oferă cetățenilor posibilitatea de a afla dacă sunt 
eligibili pentru asistență judiciară. Deși informațiile pentru vorbitorii altei limbi materne decât 
cea a instanței sunt disponibile în majoritatea statelor membre, situația nu este la fel de bună în 
cazul informațiilor care vizează în mod specific copiii și persoanele cu deficiențe  de vedere sau 
de auz.  
 Disponibilitatea asistenței judiciare și nivelul taxelor judiciare  au un impact major asupra 
accesului la justiție, în special pentru persoanele care trăiesc în sărăcie. Figura  21 arată faptul 
că, în unele state membre, consumatorii ale căror venituri se află sub pragul de sărăcie stabilit 
de Eurostat nu vor beneficia de asistență judiciară. Cu toate acestea, comparativ cu anul trecut, 
                                                           
104 Date pentru an ul 2018, colectate în cooperare cu grupul de persoane de contact pentru sistemele de justiție 
naționale.  
105  Utilizarea inteligenței artificiale în sistemele de justiție a devenit o temă de actualitate. În aprilie 2018, 
Comisia a adoptat o Comunicare intitu lată „Inteligența artificială pentru Europa”, [COM(2018)  237 final], în 
care a subliniat importanța investițiilor în domenii cheie de aplicare a acesteia, cum ar fi administrația publică, 
inclusiv sistemul de justiție. În următorii ani, tabloul de bord pri vind justiția în UE ar putea oferi o imagine de 
ansamblu asupra situației din statele membre în acest sens. Figurile 26 și 43 (dispoziții privind publicarea 
online a hotărârilor judecătorești și practici pentru calitatea hotărârilor judecătorești) prezintă  deja date 
referitoare la factorii esențiali pentru dezvoltarea unei industrii robuste a „tehnologiei juridice” în Europa.  
BELVHUNLESITATROSEBGEELTSIDKFRFICYCZDEIEPTELHRLUMTPLSKUK
Posibilă măsură subsecventă: raport al judecătorului
Posibilă măsură subsecventă: reorganizarea procesului de management al instanței
Posibilă măsură subsecventă: asistență temporară din partea unor judecători speciali
Posibilă măsură subsecventă: resurse suplimentare
Monitorizarea continuă, în timp real, a orizonturilor de timp
Definirea unor standarde cu privire la orizonturile de timpNU EXISTĂ
NU EXISTĂ DATE
 
48 
 două dintre aceste state membre au făcut asistența judiciară mai accesibilă. În același timp, 
de­a lungul anilor, asistența judiciară a devenit mai puțin accesibilă în alte state membre. 
Nivelul taxelor judiciare (figura 22) a rămas în mare măsură stabil începând cu 2016, deși în 
mai multe state membre taxele judiciare au crescut ca proporție din cerere,  în special pentru 
cererile cu valoare redusă, în urma creșterii taxei judiciare minime aplicabile. Dificultatea de a 
beneficia de asistență judiciară în combinație cu niveluri parțial semnificative ale taxelor 
judiciare în unele state membre ar putea avea  un efect disuasiv asupra intenției persoanelor 
care trăiesc în sărăcie de a recurge la justiție.  
 Disponibilitatea mijloacelor electronice  în cursul procedurii judiciare contribuie la facilitarea 
accesului la justiție și la reducerea întârzierilor și a cos turilor. Figura  23 arată că, în mai mult 
de jumătate din statele membre, depunerea electronică a cererilor nu este posibilă sau este 
posibilă numai într -o măsură limitată și că nu toate statele membre permit urmărirea online a 
desfășurării procedurilor jud iciare.  
 Majoritatea statelor membre dispun de standarde privind modul de informare a părților în 
legătură cu evoluția cauzei lor , calendarul instanței sau eventuale întârzieri (figura  24). În 
comparație cu anii precedenți, câteva state membre au îmbunătăți t considerabil aceste 
standarde. Diferențele dintre statele membre se referă, în principal, la metodele utilizate. În 
timp ce unele state membre dispun de un sistem cu notificare automată prin e -mail sau prin 
SMS pentru transmiterea informațiilor despre în târzieri, orare sau desfășurarea generală a 
procedurilor, altele oferă pur și simplu acces online la informațiile despre cauză, iar altele lasă 
informarea la latitudinea instanțelor.  
 Comparativ cu anii precedenți, accesul online la hotărârile judecătoreșt i (figura 25) s -a 
îmbunătățit în special în ceea ce privește publicarea hotărârilor instanțelor supreme: 19  state 
membre publică toate hotărârile civile/comerciale și de contencios administrativ. Pentru prima 
dată, tabloul de bord privind justiția în UE pr ezintă publicarea hotărârilor judecătorești în 
materie penală. Astfel, se evidențiază că 19 state membre publică toate hotărârile în materie 
penală ale instanței supreme.  Evoluțiile pozitive invită toate statele membre să își 
îmbunătățească în continuare s istemele, întrucât hotărârile instanței supreme joacă un rol 
important pentru coerența jurisprudențială. Având în vedere că diferitele modalități de 
publicare online (figura  26) ar putea facilita căutările jurisprudenței relevante, s -ar putea 
dezvolta în c ontinuare soluțiile de etichetări cu cuvinte cheie și o mai bună utilizare a 
identificatorului european de jurisprudență (ECLI).  
 Numărul statelor membre care promovează utilizarea voluntară a metodelor alternative de 
soluționare a litigiilor  (SAL) (figura  27) pentru litigiile private continuă să crească în 
comparație cu anii precedenți. Acest lucru se realizează în principal prin introducerea mai 
multor stimulente pentru utilizarea SAL în diferite domenii de drept. Au fost luate în 
considerare și litigiile  în contencios administrativ: mai puțin de jumătate din statele membre 
permit SAL în această materie.  
Resursele  
Sistemele de justiție de înaltă calitate din statele membre necesită niveluri suficiente de resurse 
financiare și umane, inclusiv investițiile n ecesare în infrastructura fizică și tehnică, o formare 
inițială și continuă adecvată, precum și o diversitate a judecătorilor, inclusiv din perspectiva 
asigurării echilibrului de gen. Tabloul de bord privind justiția în UE pentru 2019 arată următoarele:  
 În ceea ce privește resursele financiare , datele arată că, în ansamblu, în 2017, cheltuielile 
totale ale administrației publice consacrate instanțelor judecătorești au rămas în cea mai mare 
parte stabile în statele membre, existând totuși în continuare diferențe semnificative ale 
cuantumurilor efective, atât în EUR pe cap de locuitor, cât și ca procent din PIB, între statele 
membre (figurile 28 și 29). Cu toate acestea, mai puține state membre și -au majorat cheltuielile 
în 2017 comparativ cu 2016. Statel e membre utilizează preponderent costuri istorice sau reale 
 
49 
 pentru a determina resursele financiare pentru sistemul judiciar, puține dintre ele bazându -se 
pe volumul efectiv de cauze sau pe solicitările instanțelor (figura 30).  
 Pentru prima dată, pe baza d atelor colectate de Eurostat, tabloul de bord privind justiția în UE 
pentru 2019 prezintă, de asemenea, defalcarea cheltuielilor totale în diferite categorii . 
Figura 31 arată diferențe semnificative între statele membre în ceea ce privește tendințele în 
materie de cheltuieli. Pe de o parte, în timp ce remunerațiile și salariile judecătorilor și ale 
personalului instanțelor judecătorești (inclusiv contribuțiile sociale) reprezintă cea mai mare 
parte a cheltuielilor în majoritatea statelor membre, investițiil e în active fixe, cum ar fi clădirile 
instanțelor și software -ul, sunt foarte scăzute și chiar absente în unele cazuri. Pe de altă parte, 
cheltuielile cu costurile de funcționare (de exemplu, închirieri de clădiri, asistență judiciară și 
alte consumabile) sunt considerabil mai mari în unele state membre (figura 31).  
 Femeile reprezintă o majoritate largă în rândul judecătorilor. În instanțele de gradul unu și doi, 
cei mai mulți judecători sunt femei în majoritatea statelor membre (figura 33). Totuși, 
propor ția este inversă la Curțile Supreme, unde femeile reprezintă sub 50  % din totalul 
judecătorilor în majoritatea statelor membre (figura 34). Cu toate acestea, proporția 
judecătorilor de sex feminin din cadrul Curților Supreme a crescut din 2010 în majoritat ea 
statelor membre.  
 În ceea ce privește formarea judecătorilor , în timp ce majoritatea statelor membre oferă 
cursuri de formare continuă în legislația UE, în legislația unui alt stat membru și în materie de 
competențe judiciare (profesionalismul judecătoru lui), mai puține oferă formare în materie de 
competențe IT, gestionarea instanțelor și etică judiciară (figura  37). În ceea ce privește 
formarea în materie de comunicare cu părțile aparținând unei categorii vulnerabile, se pare că 
există îmbunătățiri în ce ea ce privește tratamentul copiilor, al persoanelor cu deficiențe de 
vedere sau de auz și al victimelor violenței bazate pe gen (figura 38), dar mai puțin în ceea ce 
privește tratamentul solicitanților de azil. Mai puțin de jumătate din statele membre ofer ă 
formare pentru creșterea gradului de conștientizare și a capacității de combatere a știrilor false 
și de soluționare a problemelor legate de platformele de comunicare socială.  
Instrumente de evaluare  
 Monitorizarea și evaluarea  activităților instanțelor (figura  39) există în toate statele membre. 
În general, acestea includ diverși indicatori de performanță și calitate și rapoarte periodice. 
Aproape toate statele membre monitorizează numărul și durata procedurilor judiciare și au  
sisteme de evaluare periodică. În comparație cu anii anteriori, mai multe state membre au 
extins monitorizarea la elemente mai specifice, iar unele dintre acestea au implicat personal 
specializat al instanțelor pentru asigurarea calității.  
 Multe state mem bre mai au de implementat sistemele TIC de gestionare a cauzelor  la 
potențialul complet și nu s -au realizat îmbunătățiri în comparație cu anii precedenți (figura 40). 
Aceste sisteme servesc diferite scopuri, inclusiv generarea de statistici, și trebuie să fie 
implementate în mod sistematic în întregul sistem de justiție. Anumite state membre dispun de 
sisteme de avertizare timpurie pentru a detecta deficiențele sau cazurile de nerespectare a 
standardelor de prelucrare a cauzelor, ceea ce permite găsirea de soluții oportune. În unele 
state membre, nu este încă posibil să se asigure colectarea datelor la nivel național în toate 
domeniile justiției.  
 Utilizarea sondajelor  în rândul justițiabililor și al membrilor profesiilor juridice (figura 41) a 
scăzut, un num ăr tot mai mare de state membre optând să nu efectueze sondaje. 
Accesibilitatea, serviciul pentru clienți, audierea și judecarea în instanță, precum și încrederea 
generală în sistemul de justiție au rămas subiecte cheie ale sondajelor, dar numai câteva sta te 
membre au formulat întrebări despre deservirea grupurilor cu nevoi speciale și gradul de 
conștientizare a drepturilor. Aproape toate statele membre care au utilizat sondaje au asigurat 
și efectuarea de acțiuni subsecvente (figura  42), deși amploarea mon itorizării a continuat să 
 
50 
 difere foarte mult. Rezultatele sondajelor au fost, în general, făcute publice și incluse în 
rapoarte, permițând, în majoritatea statelor membre, identificarea necesității de modificare a 
legislației.  
Standarde  
Standardele pot îmb unătăți calitatea sistemelor de justiție. Prezenta ediție continuă să examineze 
mai detaliat anumite standarde menite să îmbunătățească termenele procedurilor și informațiile 
furnizate părților. Pentru prima dată, tabloul de bord privind justiția în UE pen tru 2019 prezintă, de 
asemenea, date cu privire la standardele referitoare la calitatea hotărârilor judecătorești.  
 Pe baza datelor colectate de ACA -Europa și de NPSJC, figura 43 arată că standardele 
referitoare la calitatea hotărârilor judecătorești  diferă  considerabil între statele membre și, 
în unele state membre, chiar și între instanțele luate în considerare. Cu toate acestea, 
majoritatea statelor membre oferă o formă de pregătire profesională pentru judecători în ceea 
ce privește structura, stilul moti vării și redactarea hotărârilor judecătorești.  
În majoritatea statelor membre, structura și motivarea hotărârilor judecătorești  includ 
elemente prestabilite. În plus, în unele state membre, justițiabilii au acces la mecanisme prin 
care pot obține clarifică ri cu privire la hotărârile judecătorești, ceea ce constituie o practică 
interesantă de îmbunătățire a sistemelor de justiție în sensul orientării către cetățeni.  
Curțile Supreme care utilizează instrumente de autoevaluare a calității  hotărârilor lor 
reprezintă o minoritate, deși o astfel de practică, utilizată cu respectarea independenței 
sistemului judiciar, ar putea permite îmbunătățiri.  
 Majoritatea statelor membre utilizează standarde privind termenele . Cu toate acestea, 
anumite state membre care se co nfruntă cu probleme deosebite privind eficiența nu utilizează 
în prezent astfel de standarde. Standardele referitoare la stocul de cauze restante nu sunt încă la 
fel de răspândite precum cele prin care se stabilesc termenele (de exemplu, perioada fixă de 
timp dintre înregistrarea unei cauze până la primul termen de judecată) și orizonturile de timp 
(de exemplu, cele prin care se prestabilește rata cauzelor care urmează să fie finalizate într -o 
anumită perioadă de timp) (figura  44). 
 Standardele privind stocu l de cauze restante  reprezintă un instrument util care poate contribui 
la o mai bună gestionare a cauzelor și la creșterea eficienței. Figura 45 arată că stocul de cauze 
restante sunt stabilite în mare parte numai de către sistemul de justiție sau în coope rare cu 
executivul. Monitorizarea și acțiunile subsecvente intră, în principal, în responsabilitatea 
sistemului judiciar, în timp ce, în unele state membre, executivul joacă un anumit rol și în 
etapele de monitorizare și întreprindere a acțiunilor subsecve nte. 
 Deși majoritatea statelor membre au standarde privind orizonturile de timp  (figura 46), doar 
câteva au mecanisme de monitorizare continuă pentru orizonturile de timp  definite în 
prealabil. Tabloul de bord privind justiția în UE pentru 2019 arată că majoritatea statelor 
membre alocă resurse suplimentare pentru măsurile subsecvente, dar că acestea diferă totuși ca 
domeniu de aplicare. Cea mai răspândită măsură subsecven tă este reorganizarea procesului de 
gestionare a instanțelor, asistența temporară acordată de către judecători speciali fiind 
prevăzută doar de puține state membre.  
 
  
 
51 
 3.3. Independența  
Independența sistemului judiciar este o cerință care derivă din princ ipiul protecției jurisdicționale 
efective menționat în articolul  19 din TUE și din dreptul la o cale de atac eficientă în fața unei 
instanțe, consacrat în Carta drepturilor fundamentale a UE (articolul  47) (106). Aceasta garantează 
echitatea, predictibilitat ea și securitatea sistemului juridic, care sunt elemente vitale pentru statul 
de drept și un mediu de investiții atractiv.  Faptul că un sistem judiciar este perceput ca fiind 
independent reprezintă un factor de natură să stimuleze creșterea economică, în t imp ce existența 
unei percepții conform căreia sistemul judiciar este lipsit de independență poate descuraja 
investițiile. În plus față de indicatorii din diverse surse privind independența judiciară percepută, 
tabloul de bord prezintă o serie de indicator i privind modul în care sunt organizate sistemele de 
justiție pentru a proteja independența judiciară în anumite tipuri de situații în care aceasta ar putea 
fi amenințată. Reflectând contribuția Rețelei Europene a Consiliilor Judiciare (RECJ), a Rețelei 
președinților Curților Supreme de Justiție ale UE (NPSJC) și a Asociației Consiliilor de Stat și a 
Jurisdicțiilor Administrative Supreme din Uniunea Europeană (ACA -Europa), tabloul de bord 
privind justiția în UE pentru 2019 prezintă indicatori noi sau actual izați privind garanțiile juridice 
aplicabile procedurilor disciplinare pentru judecători și numirii judecătorilor -membri ai 
Consiliilor Judiciare, precum și privind organizarea parchetelor.  
3.3.1. Percepția asupra independenței sistemului judiciar  
Figura  47: Percepția asupra independenței instanțelor și judecătorilor în rândul publicului 
larg (*) [sursa: Eurobarometru (107) — culori deschise: 2016, 2017 și 2018, culori închise: 
2019].  
 
(*) Statele membre sunt ordonate mai întâi după  procentul respondenților care au afirmat că independența instanțelor și a 
judecătorilor este foarte bună sau destul de bună (total bună); dacă unele state membre au același procent din total bună, ac estea 
sunt ordonate apoi după procentul respondenților c are au afirmat că independența instanțelor și a judecătorilor este destul de 
proastă sau foarte proastă (total proastă); dacă unele state membre au același procent din total bună și total proastă, acest ea 
sunt ordonate după procentul respondenților care au  afirmat că independența instanțelor și a judecătorilor este foarte bună; 
dacă unele state membre au același procent din total bună, total proastă și foarte bună, acestea sunt ordonate după procentul  
respondenților care au afirmat că independența instanțel or și a judecătorilor este foarte proastă.  
                                                           
106  A se vedea https://eur -lex.euro pa.eu/legal -content/RO/TXT/PDF/?uri=CELEX:12012P/TXT&from=RO . 
107  Sondajul Eurobarometru FL474, desfășurat între 9 și vineri, 11 ianuarie 2019. Răspunsuri la întrebarea: „În 
opinia dumneavoastră, cum ați evalua sistemul de justiție din (țara noastră) din pu nctul de vedere al 
independenței instanțelor și judecătorilor? Considerați că este foarte bun, destul de bun, destul de prost sau 
foarte prost?”, a se vedea: https://ec.europa.eu/info/policies/justice -and-fundamental -rights/effective -
justice/eu -justice -scoreboard_ro . 
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
 DK FI AT SE IE DE NL LU UK BE CY FR EL MT EE CZ LT LV HU PT RO SI PL IT ES BG SKHR
Foarte bună Destul de bună Destul de proastă Foarte proastă Nu știu
 
52 
 Figura  48 prezintă principalele motive indicate de respondenți pentru lipsa de independență 
percepută a instanțelor și a judecătorilor. Respondenții din rândul publicului larg care au evaluat 
independența sistemul ui de justiție ca fiind „destul de proastă” sau „foarte proastă” au avut 
posibilitatea de a alege dintre trei motive care să explice calificativul acordat. Statele membre 
sunt enumerate în aceeași ordine ca în figura  47. 
Figura  48: Principalele motive ale lipsei de independență percepute de publicul larg 
(procentul din totalitatea respondenților — o valoare mai mare înseamnă mai multă influență) 
[sursa: Eurobarometru (108)) 
 
Figura  49: Percepția în rândul înt reprinderilor asupra independenței instanțelor și 
judecătorilor (*) [sursa: Eurobarometru (109) — culori deschise:  2016, 2017 și 2018, culori 
închise: 2019].  
 
(*) Statele membre sunt ordonate mai întâi după procentul respondenților care au afirmat că indepe ndența instanțelor și a judecătorilor este 
foarte bună sau destul de bună (total bună); dacă unele state membre au același procent din total bună, acestea sunt ordonate  apoi după 
procentul respondenților care au afirmat că independența instanțelor și a jud ecătorilor este destul de proastă sau foarte proastă (total proastă); 
dacă unele state membre au același procent din total bună și total proastă, acestea sunt ordonate după procentul respondențil or care au afirmat 
                                                           
108  Sondajul Eurobarometru FL474, răspunsuri la întrebarea: „Ați putea să spuneți în ce măsură fiecare dintre 
următoa rele motive explică evaluarea dumneavoastră cu privire la independența sistemului de justiție din (țara 
noastră): foarte mult, într -o oarecare măsură, nu chiar, deloc?”.  
109  Sondajul Eurobarometru FL475, desfășurat între 7 ianuarie și miercuri, 16 ianuarie 2019. Răspunsuri la 
întrebarea: „În opinia dumneavoastră, cum ați evalua sistemul de justiție din (țara noastră) din punctul de 
vedere al independenței instanțelor și judecătorilor? Considerați că este foarte bun, destul de bun, destul de 
prost sau foarte prost?”, a se vedea: https://ec.europa.eu/info/policies/justice -and-fundamental -
rights/effective -justice/eu -justice -scoreboard_r o. 
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
DKFIATSEIEDENLLUUKBECYFRELMTEECZLTLVHUPTROSIPLITESBGSKHR
Statutul și funcția judecătorilor nu garantează într -o măsură suficientă independența acestora
Ingerințe sau presiuni exercitate de interese economice sau de alte interese specifice
Ingerințe sau presiuni din partea guvernelor și a politicienilor
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
 DK LU FI AT IE NL DE RO SE BE UK MT LT FR EL CY LV CZ BG EE IT ES PT PL SI SK HUHR
Foarte bună Destul de bună Destul de proastă Foarte proastă Nu știu
 
53 
 că independența instanțelor și a judecător ilor este foarte bună; dacă unele state membre au același procent din total bună, total proastă și foarte 
bună, acestea sunt ordonate după procentul respondenților care au afirmat că independența instanțelor și a judecătorilor este  foarte proastă.  
Figura  50 prezintă principalele motive indicate de respondenți pentru lipsa de independență 
percepută a instanțelor și a judecătorilor. Respondenții din rândul întreprinderilor care au evaluat 
independența sistemului de justiție ca fiind „destul de proastă ” sau „foarte proastă” au avut 
posibilitatea de a alege dintre trei motive care să explice calificativul acordat. Statele membre 
sunt enumerate în aceeași ordine ca în figura  49. 
Figura  50: Principalele motive ale lipsei de indepen dență percepute de întreprinderi 
(procentul din totalitatea respondenților — o valoare mai ridicată înseamnă o influență mai 
mare) [sursa: Eurobarometru (110)] 
 
Figura  51: FORUMUL ECONOMIC MONDIAL: Percepția în rândul întreprinderil or cu 
privire la independența sistemului judiciar (percepție – o valoare mai mare înseamnă o 
percepție mai bună) [sursa: Forumul Economic Mondial (111)]  
 
 
                                                           
110  Sondajul Eurobarometru FL475; răspunsuri la întrebarea: „Ați putea să spuneți în ce măsură fiecare dintre 
următoarele motive explică evaluarea dumneavoastră cu privire la independența sistemului de justiție din (țara 
noastră): foarte mult, într -o oar ecare măsură, nu chiar, deloc?”.  
111 Forumul Economic Mondial își bazează indicatorul pe răspunsurile la întrebarea: „În țara dumneavoastră, cât 
de independent este sistemul judiciar de influențele exercitate de guvern, de persoane sau de întreprinderi? 
[1 = nu este deloc independent; 7 = complet independent]”. Răspunsurile la sondaj au fost furnizate de un 
eșantion reprezentativ de întreprinderi care își desfășoară activitatea în principalele sectoare ale economiei 
(agricultură, industria prelucrătoare, indu stria neprelucrătoare și servicii) din toate statele membre în cauză. 
Sondajul este administrat în diferite formate, inclusiv prin interviuri față în față ori discuții telefonice cu 
manageri, prin intermediul formularelor pe suport de hârtie trimise prin p oștă, precum și prin sondaje online. 
A se vedea https://www.weforum.org/reports/the -global -competitveness -report -2018   
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
DKLUFIATIENLDEELROFRSEBEUKMTLTCYLVCZBGEEITESPTPLSISKHUHR
Statutul și funcția judecătorilor nu garantează într -o măsură suficientă independența acestora
Ingerințe sau presiuni exercitate de interese economice sau de alte interese specifice
Ingerințe sau presiuni din partea guvernelor și a politicienilor
012345678
FINLLUDKIEUKBESEATEEDEFRPTCYCZROLTMTESITLVELSIBGHUPLSKHR
2010-2012 2015-2016 Sondaj realizat în :
 
54 
 3.3.2. Independența structurală  
Pentru a garanta independența structurală, sunt necesare norme, în special în ceea ce privește 
compunerea instanței, numirea, durata funcției, precum și cauzele de abținere, de recuzare și de 
revocare a membrilor săi, care să permită înlăturarea oricărei îndoieli legitime, în percepția 
justițiabililor, referitoare la impe netrabilitatea instanței respective în privința unor elemente 
exterioare și la imparțialitatea sa în raport cu interesele care se înfruntă (112).  
Au fost elaborate standarde europene, în special de către Consiliul Europei, de exemplu în 
Recomandarea Consili ului Europei din 2010 privind judecătorii: independență, eficiență și 
responsabilități  (113). Tabloul de bord prezintă o serie de indicatori privind modul în care sunt 
organizate sistemele de justiție pentru a proteja independența judiciară.  
Pentru prima dat ă, această ediție a tabloului de bord include indicatori privind organismele și 
autoritățile implicate în procedurile disciplinare pentru judecători (figurile 52 și 53) și, la fel ca 
anul trecut, prezintă un indicator referitor la numirea judecătorilor -mem bri ai consiliilor judiciare 
(figura 54) (114). Tabloul de bord privind justiția în UE pentru 2019 își extinde prezentarea 
modului în care sunt gestionate și organizate parchetele în statele membre (figurile 55, 56 și 57) 
(115). Figurile prezintă cadrele națio nale așa cum au fost ele în vigoare în decembrie 2018.  
Figurile prezentate în tabloul de bord nu oferă o evaluare și nici nu prezintă date cantitative 
privind eficacitatea garanțiilor. Intenția nu este ca acestea să reflecte complexitatea și detaliile 
garanțiilor. Stabilirea mai multor garanții nu asigură, în sine, eficacitatea unui sistem de justiție. 
Ar trebui remarcat, de asemenea, că punerea în aplicare a politicilor și a practicilor de promovare 
a integrității și de prevenire a corupției în cadrul sistemului judiciar este esențială și pentru 
garantarea independenței sistemului judiciar. În cele din urmă, protecția eficientă a independenței 
sistemului judiciar necesită o cultură a integrității și imparțialității, însușită de magistrați și 
respectată de întreaga societate.  
  
                                                           
112  A se vedea Curtea de Justiție a Uniunii Europ ene, Hotărârea din 25 iulie 2018, LM, C-216/18  PPU, 
ECLI:EU:C:2018:586, punctul 66. A se vedea, de asemenea, punctele 46 și 47 din Recomandarea 
CM/Rec(2010)  12 privind judecători: Independența, eficiența și responsabilitățile (adoptată de Comitetul de 
Mini ștri al Consiliului Europei la 17 noiembrie 2010), și expunerea de motive a acesteia, care prevede că 
autoritatea care ia decizii privind selecția și cariera judecătorilor ar trebui să fie independentă de puterile 
executivă și legislativă. În vederea garan tării independenței acesteia, cel puțin jumătate din membrii autorității 
ar trebui să fie judecători aleși de colegii lor. Cu toate acestea, în cazul în care există dispoziții constituționale 
sau alte dispoziții legale conform cărora șeful statului, guvern ul sau puterea legislativă ia decizii cu privire la 
selecția și cariera judecătorilor, ar trebui să se desemneze o autoritate independentă și competentă, formată în 
proporție substanțială din membri ai puterii judiciare (fără a aduce atingere normelor apli cabile consiliilor 
judiciare cuprinse în capitolul IV), care să emită recomandări sau puncte de vedere pe care autoritatea 
relevantă împuternicită să facă numiri să le pună în practică.   
113 A se vedea Recomandarea CM/Rec(2010)12 privind judecătorii: indepen dența, eficiența și responsabilitățile, 
adoptată de Comitetul de Miniștri al Consiliului Europei la 17 noiembrie 2010, și expunerea de motive a 
acesteia [denumită în continuare „Recomandarea CM/Rec(2010)12”].  
114  Figurile se bazează pe răspunsurile la un ch estionar actualizat, elaborat de Comisie în strânsă colaborare cu 
RECJ. Răspunsurile la chestionarul actualizat trimise de statele membre în care nu există consilii judiciare, 
care nu sunt membre ale RECJ sau a căror apartenență la RECJ a fost suspendată ( CZ, DE, EE, CY, LU, AT, 
PL și FI) au fost obținute în cooperare cu Rețeaua președinților Curților Supreme de Justiție din UE.  
115  Figurile se bazează pe răspunsurile la un chestionar actualizat elaborat de Comisie în strânsă colaborare cu 
Grupul de experți  privind combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului.  
 
55 
 – Garanții privind procedurile disciplinare pentru judecători – 
Procedurile disciplinare pentru judecători se numără printre cele mai delicate situații legate de 
independența justiției. Potrivit Curții de Justiție a Uniunii Europen e, „[c]erința de independență 
judiciară impune, de asemenea, ca regimul disciplinar al celor care au îndatorirea de a judeca să 
prezinte garanțiile necesare pentru a evita orice risc de utilizare a unui astfel de regim ca sistem 
de control politic al conți nutului deciziilor judiciare.” (116) Ansamblul de garanții identificate de 
Curtea de Justiție ca fiind esențiale pentru menținerea independenței puterii judecătorești include 
norme care definesc atât comportamentele ce constituie încălcări disciplinare, cât și sancțiunile 
aplicabile în mod concret, norme care prevăd intervenția unei instanțe independente în 
conformitate cu o procedură care garantează pe deplin drepturile consacrate la articolele 47 și 48 
din cartă, în special dreptul la apărare, și norme care  consacră posibilitatea de a contesta în justiție 
deciziile organelor disciplinare (117). Curtea de Justiție a statuat că „articolul 267 TFUE conferă 
instanțelor naționale cea mai largă posibilitate de a sesiza Curtea [...] în orice moment al 
procedurii pe c are îl consideră adecvat” (118). Curtea a adăugat că orice normă națională care 
împiedică această posibilitate „pentru a evita [...] aplicarea unor sancțiuni disciplinare [...] aduce 
atingere prerogativelor recunoscute instanțelor naționale prin articolul 267 TFUE și, în 
consecință, eficacității cooperării dintre Curte și instanțele naționale, instituită prin mecanismul 
trimiterii preliminare” (119). Ulterior, Curtea a statuat că „[c]onstituie o garanție inerentă a 
independenței judecătorilor faptul de a nu f i expuși unor sancțiuni disciplinare pentru 
[transmiterea către Curte a unei cereri] de decizie preliminară” (120). 
Potrivit standardelor Consiliului Europei, procedurile disciplinare pot fi demarate în cazul în care 
judecătorii nu reușesc să își îndeplineas că obligațiile într -o manieră eficientă și adecvată (121). Nu 
poate fi antrenată răspunderea civilă sau disciplinară a unui judecător pentru modul de 
interpretare a legii, apreciere a faptelor sau evaluare a probelor, cu excepția cazurilor de rea -
credință și  gravă neglijență (122). În plus, procedurile disciplinare ar trebui să fie efectuate de către 
o autoritate independentă sau o instanță judecătorească, cu toate garanțiile unui proces echitabil. 
Judecătorul care face obiectul unei proceduri disciplinare ar t rebui să aibă dreptul de a contesta 
decizia și sancțiunea. Sancțiunile disciplinare trebuie să fie proporționale cu abaterea comisă (123). 
Figura 52 prezintă o imagine de ansamblu a autorităților care decid cu privire la sancțiunile 
disciplinare pentru judec ătorii din instanțele ordinare, care pot fi: (a) autorități independente 
obișnuite, cum ar fi instanțele (Curtea Supremă, Curtea Administrativă sau Președintele Curții) 
sau Consiliile Judiciare; sau (b) alte autorități ai căror membri sunt desemnați în mod  expres de 
către Consiliul Judiciar, de către organismele judecătorilor sau de către puterea executivă pentru a 
decide în ceea ce privește procedurile disciplinare pentru judecători.  
  
                                                           
116  A se vedea Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Hotărârea din 25 iulie 2018, LM, C-216/18  PPU, 
ECLI:EU:C:2018:586, punctul 67.  
117  A se vedea Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Hotă rârea din 25 iulie 2018, LM, C-216/18  PPU, 
ECLI:EU:C:2018:586, punctul 67.  
118  A se vedea Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Hotărârea din 5 iulie 2016, Ognyanov , C-614/14, 
ECLI:EU:C:2016:514, punctul 17.  
119  A se vedea Curtea de Justiție a Uniunii Euro pene, Hotărârea din 5 iulie 2016, Ognyanov , C-614/14, 
ECLI:EU:C:2016:514, punctul 25.  
120  A se vedea Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Hotărârea din 12 februarie 2019, RH, C-8/19, 
ECLI:EU:C:2019:110, punctul 47.  
121  Recomandarea CM/Rec(2010)12, punctul  69. 
122  Recomandarea CM/Rec(2010)12, punctul 66.  
123  Recomandarea CM/Rec(2010)12, punctul 69.  
 
56 
 Figura  52: Autoritatea care decide cu privire la sancțiunile disciplinare pentru judecători 
(*) (124) 
 
(*) BG: Președintele Curții poate impune sancțiuni disciplinare ușoare. CZ: cauzele disciplinare sunt examinate de camerele 
disciplinare ale Curții Administrative Supreme. Membrii sunt propuși de președintele Curții de pe o listă de judecători și su nt 
aleși prin tragere la sorți. DK: organul de decizie este Curtea de punere sub a cuzare și revizuire, ai cărei membri sunt propuși de 
mai mulți actori (sistemul judiciar, firmele de avocatură și organizații publice) și numiți de Ministerul Justiției în urma 
recomandării Consiliului de numire a judecătorilor (organism independent). DE: măsurile disciplinare pot fi aplicate prin 
proceduri disciplinare oficiale (secțiunea 63 din Legea germană privind sistemul judiciar) de către instanțele funcției publi ce 
(„Dienstgerichte der Länder” pentru judecătorii landurilor și „Dienstgericht des Bund es” pentru judecătorii federali), care sunt 
organe speciale din cadrul instanțelor ordinare. Membrii acestor organe sunt numiți de judecătorii („Präsidium”) instanței 
respective (instanța regională superioară sau instanța regională ori Curtea Federală de J ustiție). Măsurile disciplinare mai puțin 
severe, cum ar fi mustrarea, pot fi emise printr -o hotărâre disciplinară (Secțiunea 64 din Legea germană privind sistemul 
judiciar) fie de către un președinte de instanță, fie de către Ministerul Justiției (atât la  nivelul landurilor, cât și la nivel federal). 
EE: cauzele disciplinare sunt examinate de Camera Disciplinară a Judecătorilor, numită de Curtea Supremă și de adunarea 
generală a tuturor judecătorilor estonieni. IE: judecătorii nu sunt supuși unui organ dis ciplinar sau unui regim disciplinar 
special, activitatea acestora fiind reglementată de procedura prevăzută de Constituție potrivit căreia un judecător poate fi 
revocat din funcție pentru încălcări sau incapacități declarate în urma rezoluțiilor adoptate d e ambele camere ale Parlamentului 
(Oireachtas) care solicită revocarea judecătorului în cauză. EL: autoritatea disciplinară asupra judecătorilor este exercitată, în 
prima și a doua instanță, de consilii formate din judecători de rang superior ai instanțelo r ordinare, aleși prin tragere la sorți. 
Autoritatea disciplinară asupra judecătorilor de rang înalt este exercitată de Consiliul Disciplinar Suprem. LV: cauzele 
disciplinare sunt examinate de Comitetul Judiciar Disciplinar, ai cărui membri sunt numiți de adunarea generală a judecătorilor. 
ES: deciziile disciplinare privind abaterile disciplinare minore sunt luate de camera de guvernanță a instanței respective din 
locul unde activează judecătorul care face obiectul procedurii disciplinare (Înalta Curte de J ustiție, Curtea Națională și Curtea 
Supremă). LT: în primă instanță, organul de decizie este Curtea Judiciară de Onoare, ai cărei membri și președinte (judecător, 
ales de Consiliul Judiciar) sunt stabiliți printr -o hotărâre a Consiliului Judiciar. Acest or gan este compus din șase judecători 
selectați și numiți de Consiliul Judiciar, din doi membri numiți de Președintele Republicii și din doi membri numiți de 
președintele Seimas (Parlamentul). În a doua instanță, deciziile sunt luate de Curtea Supremă. HU: cauzele disciplinare sunt 
examinate de Tribunalului Funcției Publice, desemnat de Consiliul Judiciar. MT: organul de decizie este Comisia pentru 
administrarea justiției. PL: Ministrul Justiției selectează judecătorii disciplinari după o consultare fără cara cter obligatoriu cu 
Consiliul Judiciar Național. SI: instanța disciplinară este desemnată de Consiliul Judiciar, membrii săi fiind numiți din rândul 
membrilor Consiliului însuși și din rândul judecătorilor propuși de Curtea Supremă. SK: organele disciplina re sunt numite de 
Consiliul Judiciar. În ceea ce privește președintele și vicepreședintele Curții Supreme, Curtea Constituțională este instanța  
competentă pentru procedurile disciplinare. SE: un judecător permanent poate fi revocat din funcție doar dacă a săvârșit o 
infracțiune gravă sau și -a neglijat în mod repetat îndatoririle și, prin urmare, s -a dovedit a fi în mod vădit inapt să dețină funcția. 
În cazul în care decizia de revocare din funcție a judecătorului a fost luată de o altă autoritate decât de o  instanță (practic, de 
către Consiliul național disciplinar), judecătorul în cauză poate solicita unei instanțe să revizuiască respectiva decizie. 
UK (EN și WL):  președintele Curții Supreme (Lord Chief Justice), cu acordul Lordului cancelar (Lord Chancello r), are 
competența de a adresa judecătorului în cauză o recomandare formală, un avertisment formal sau o mustrare, respectiv de a -l 
suspenda din funcție în anumite circumstanțe. UK (NI):  cauzele disciplinare sunt judecate de președintele Curții Supreme (Lo rd 
Chief Justice) și de Ombudsmanul pentru numiri judiciare.  
Figura 53 prezintă o imagine de ansamblu a organelor de anchetă care efectuează ancheta oficială 
în cadrul procedurilor disciplinare pentru judecători. Nu se referă la anchetele preliminare prin 
care se decide dacă se demarează sau nu o procedură disciplinară formală. Faza de anchetă este o 
etapă deosebit de delicată în cadrul procedurilor disciplinare, care poate afecta independența 
justiției. Competența de anchetare poate fi exercitată: (a) de a utorități independente ordinare, cum 
ar fi președinții de instanță sau consiliile judiciare, sau (b) de alți anchetatori, desemnați în mod 
                                                           
124  Datele sunt colectate prin intermediul unui chestionar actualizat, elaborat de Comisie în strânsă cooperare cu 
RECJ. Răspunsurile la chestionarul actualizat tri mise de statele membre în care nu există consilii judiciare, 
care nu sunt membre ale RECJ sau a căror apartenență la RECJ a fost suspendată au fost obținute în cooperare 
cu NPSC.  
IEBEDKDELUNLAT FISEUKBGESFRHR ITCYMTPTROLTHU SISKCZEEELLVPL
O instanță specială compusă din judecători selectați de Ministrul Justiției
O instanță specială compusă din judecători selectați de judecători
O instanță specială, ai cărei membri sunt selectați de Consiliul JudiciarDECIDE INSTANȚA ORDINARĂ / 
PREȘEDINTELE DE INSTANȚĂDECIDE CONSILIUL JUDICIARNU EXISTĂ
 
57 
 special – de către Consiliul Judiciar, judecători sau alte autorități – pentru desfășurarea de 
investigații în cadrul  procedurilor disciplinare pentru judecători.  
Figura  53: Anchetatorul responsabil cu procedurile disciplinare formale pentru judecători 
(*) (125) 
 
(*) BG: ancheta este condusă de șeful administrativ relevant al instanței sau al Colegiului judecătorilor de pe lângă Consiliul 
Superior al Magistraturii din Bulgaria. CZ: Ministrul Justiției poate efectua, de asemenea, unele anchete preliminare pentru a 
pregăti moțiunea de inițiere a procedurii disciplinare,în general prin consultare președintele instanței de care aparține 
judecătorul în cauză.  DK: ancheta este condusă de Procurorul General. DE: nu există o etapă formală prealabilă anchetei. În 
cazul ordinelor di sciplinare, care privesc măsuri disciplinare mai puțin severe, cum ar fi mustrarea, faptele sunt evaluate de 
președintele instanței și de cea mai înaltă autoritate a funcției publice (de obicei Ministerul Justiției, atât la nivelul la ndurilor, cât 
și la ni vel federal). Cea mai înaltă autoritate a funcției publice decide dacă va introduce o procedură disciplinară în instanță. În 
continuare, instanța efectuează investigații oficiale.  EE: președintele unei instanțe sau cancelarul justiției (Ombudsmanul) poate 
conduce ancheta. IE: judecătorii nu sunt supuși unui organ disciplinar sau unui regim disciplinar special, activitatea acestora 
fiind reglementată de procedura prevăzută de Constituție potrivit căreia un judecător poate fi revocat din funcție pentru înc ălcări 
sau incapacități declarate în urma rezoluțiilor adoptate de ambele camere ale Parlamentului (Oireachtas) care solicită revoca rea 
judecătorului în cauză. EL: instanțe civile și penale: organul de inspecție judiciară, ai cărui membri sunt aleși dintre ju decători 
prin tragere la sorți. Instanțe administrative: anchetatorul este ales prin tragere la sorți din rândul membrilor Consiliului  de Stat. 
ES: promotorul acțiunii disciplinare este numit de Consiliul General al Magistraturii; promotorul este selectat dintr -un grup de 
judecători ai Curții Supreme și magistrați cu peste 25 de ani de experiență juridică, dar exercită exclusiv funcțiile de prom otor în 
timpul mandatului său. IT: Procurorul General de pe lângă Curtea Supremă (care este membru al Consiliului Judiciar) are 
dreptul de a conduce ancheta. CY: ancheta este condusă de judecătorul de instrucție numit de Curtea Supremă. LV: ancheta este 
condusă de Comitetul Judiciar Disciplinar. HU: ancheta este condusă de comisarul disciplinar, numit de Tribunalul Funcției 
Publice (instanța disciplinară). LT: ancheta este condusă de Comisia de etică și disciplină judiciară, ai cărei membri și 
președinte (aleși de Consiliul Judiciar) sunt stabiliți p rintr-o hotărâre a Consiliului Judiciar, este compus din patru judecători 
numiți de Consiliul Judiciar, doi membri numiți de Președintele Republicii și un membru numit de președintele Seimas 
(Parlamentul). Președintele Comisiei de etică și disciplină judic iară are dreptul să delege președintelui instanței de care aparține 
judecătorul sau președintelui instanței superioare conducerea anchetei și prezentarea rezultatelor acesteia. MT: ancheta este 
condusă de Comisia pentru administrarea justiției. NL: ancheta  este condusă de Procurorul General. PL: în cazul anchetelor 
privind faptele judecătorilor din instanțele ordinare, Ministrul Justiției desemnează un ofițer disciplinar și doi adjuncți ( aceștia 
pot, la rândul lor, să -și numească propriii adjuncți din rându l unor candidați propuși de judecători, dar în anumite circumstanțe 
pot numi și adjuncți pe care îi aleg în mod liber). Ministrul Justiției poate prelua conducerea oricărei anchete în curs prin  
numirea unui ofițer disciplinar ad -hoc al Ministrului Justiție i. PT: ancheta este condusă de organul de inspecție judiciară 
desemnat de Consiliul Judiciar. RO: ancheta este condusă de Inspecția Judiciară. SI: ancheta este condusă de un procuror 
disciplinar numit de Consiliul Judiciar din rândul candidaților propuși d e Curtea Supremă.  SK: ancheta este condusă de Comisia 
Disciplinară, desemnată de Consiliul Judiciar. SE: Ombudsmanii parlamentari și cancelarul justiției acționează ca procurori în 
cazuri de eroare profesională gravă. UK (EN și WL):  în funcție de natura ca zului și de stadiul procedurii disciplinare, diferite 
autorități examinează plângerile în diferite etape ale procedurii disciplinare: Oficiul de Conduită și Investigații Judiciare  
examinează dosarele în primă instanță; judecătorii numiți, selectați de preș edintele Curții Supreme (Lord Chief Justice), iau în 
mod obișnuit decizii exclusiv cu privire la documente, dar au și competența de a audia părțile; comisiile disciplinare, selec tate de 
președintele Curții Supreme și de Lordul cancelar (Lord Chancellor), e xaminează în mod obișnuit documentele și audiază în mod 
direct persoana care face obiectul plângerii; în sfârșit, judecătorii de instrucție, selectați de președintele Curții Supreme , 
intervievează de obicei persoana care face obiectul plângerii și pot inte rvieva și alte părți. Trebuie remarcat faptul că nu toate 
plângerile trec prin toate aceste etape. UK (NI):  președintele Curții Supreme (Lord Chief Justice) pentru Irlanda de Nord.  
                                                           
125  Datele sunt colectate prin intermediul unui chestionar actualizat, elabora t de Comisie în strânsă cooperare cu 
RECJ. Răspunsurile la chestionarul actualizat trimise de statele membre în care nu există consilii judiciare, 
care nu sunt membre ale RECJ sau a căror apartenență la RECJ a fost suspendată au fost obținute în cooperare 
cu NPSC.  
IE FIBE BG CZ DE EE FR LU NL AT UK
(SC)UK
(NI)DK HR ITMT RO SK SE ES LT PT SI EL CY LV HU UK
(EN&
WL)PL
Anchetator selectat de Consiliul Judiciar Anchetator selectat de judecători
Anchetator selectat de Ministrul JustițieiANCHETEAZĂ PREȘEDINTELE DE 
INSTANȚĂANCHETEAZĂ CONSILIUL 
JUDICIAR / ALT ORGANISM 
INDEPENDENTNU 
EXISTĂ
 
58 
 – Garanții privind numirea judecătorilor -membri ai Consiliilor Judiciare – 
Consiliile judiciare sunt organisme esențiale pentru asigurarea independenței justiției. Statele 
membre sunt cele care își organizează propriile sisteme de justiție, inclusiv în ceea ce privește 
decizia dacă înființează sau nu înființează un Consiliu Judic iar. Cu toate acestea, standardele 
europene bine stabilite, în special Recomandarea CM/Rec(2010)12, recomandă că „cel puțin 
jumătate [dintre membrii Consiliilor Judiciare] ar trebui să fie judecători aleși de colegii lor de la 
toate nivelurile sistemului j udiciar, cu respectarea pluralismului în cadrul sistemului judiciar” 
(126). Figura de mai jos arată dacă sistemul judiciar este implicat în numirea judecătorilor -membri 
ai Consiliului Judiciar.  
Figura  54: Numirea judecătorilor membri ai Consiliilor Judiciare: rolul sistemului judiciar 
(*) (127) 
 
(*) Statele membre sunt prezentate în ordinea alfabetică a denumirii lor geografice în limba de origine. Figura 
prezintă cadrele naționale așa cum au fost ele în v igoare în decembrie 2017. DK: judecătorii membri ai Consiliului 
sunt aleși de judecători. Toți membrii sunt numiți oficial de Ministrul Justiției. EL: judecătorii -membri sunt selectați 
prin tragere la sorți. ES: judecătorii -membri sunt numiți de Parlament – Consiliul comunică Parlamentului lista 
candidaților care au primit sprijin din partea asociației judecătorilor sau a 25 de judecători. NL: judecătorii -
membri sunt selectați de către sistemul judiciar și sunt numiți la propunerea Consiliului, care se baze ază, printre 
altele, pe avizul unui comitet de selecție (constând în principal din judecători și personalul instanțelor). Toți membrii 
Consiliului sunt desemnați în mod oficial printr -un decret regal, un act administrativ care nu lasă nicio marjă de 
apreci ere puterii executive. PL: judecătorii -membri candidați sunt propuși de grupuri de cel puțin 2  000 de cetățeni 
sau de 25 de judecători. Din rândul candidaților, cluburile deputaților aleg până la nouă candidați, dintre care un 
comitet din camera inferioară  a Parlamentului (Sejm) stabilește o listă finală de 15 candidați, numiți de Sejm. 
RO: campania și alegerea judecătorilor -membri sunt organizate de Consiliul Superior al Magistraturii. După 
confirmarea listei finale a judecătorilor -membri aleși, Senatul o va valida „en bloc”. Senatul poate refuza validarea 
listei numai în caz de încălcare a legii în procedura de alegere a membrilor consiliului și numai dacă încălcarea a 
avut o influență asupra rezultatului alegerilor. Senatul nu își poate exercita competenț ele discreționare în ceea ce 
privește alegerea candidaților. UK: judecătorii -membri sunt selectați de către judecători.  
– Garanții privind funcționarea serviciilor naționale de urmărire penală – 
Procuratura are un rol major în sistemul de justiție penală, precum și în cooperarea în materie 
penală. Funcționarea adecvată a serviciului național de urmărire penală este importantă pentru 
combaterea infracțiunilor de spălare a banilor și de corupție. Potrivit jurisprudenței Curții de 
Justiție, în contextul Decizi ei-cadru privind mandatul european de arestare (128), procuratura 
poate fi considerată autoritatea judiciară a unui stat membru responsabilă pentru administrarea 
                                                           
126  Recomandarea CM/Rec(2010)12, punctul 27; a se vedea, de asemenea, punctul C subpunctul (ii) din Planul 
de acțiune al Consiliului Europei din 2016; punctul 27 din Avizul nr.  10 (2007) al Consiliului Consultativ al 
Judecătorilor Europeni (CCJE) î n atenția Comitetului de Miniștri al Consiliului Europei, cu tema 
„Consiliul  Judiciar în serviciul societății”; și punctul 2.3 din Raportul RECJ privind Consiliile Judiciare 
pentru perioada 2010 -2011 . 
127  Datele sunt colectate prin intermediul unui chestionar actualizat, elaborat de Comisie în strânsă cooperare cu 
RECJ.  
128  JO L 190, 18.7.2002, p.  1. 

 
59 
 justiției penale, ori de câte ori aceasta poate fi diferențiată de puterea executivă, în conform itate 
cu principiul separației puterilor care caracterizează funcționarea statului de drept (129). 
Organizarea serviciilor naționale de urmărire penală variază în întreaga UE și nu există un model 
uniform pentru toate statele membre. Cu toate acestea, există  o tendință larg răspândită de a aloca 
resurse pentru un parchet mai independent, mai degrabă decât pentru unul subordonat sau asociat 
puterii executive (130). Competențele de administrare a parchetelor naționale, împreună cu 
procedurile de numire și revocar e a procurorilor, pot influența gradul de independență a unui 
serviciu de urmărire penală. Indiferent de modelul sistemului judiciar național sau de tradiția 
juridică în care este ancorat acesta, standardele europene impun statelor membre să ia măsuri 
eficiente pentru a garanta că procurorii sunt în măsură să -și îndeplinească sarcinile și 
responsabilitățile profesionale în condiții juridice și organizatorice adecvate (131) și fără ingerințe 
nejustificate (132). În special, în cazul în care guvernul dă instrucți uni de natură generală, de 
exemplu, în ceea ce privește politica privind criminalitatea, aceste instrucțiuni trebuie să fie scrise 
și publicate într -un mod adecvat (133). În cazul în care guvernul are puterea de a da instrucțiuni 
pentru urmărirea penală în l egătură cu o cauză anume, aceste instrucțiuni trebuie să conțină 
garanții adecvate (134). În conformitate cu Recomandarea din 2000 a Comitetului de Miniștri al 
Consiliului Europei, ar trebui interzise instrucțiunile de neîncepere a urmăririi penale (135). Părț ile 
interesate (inclusiv victimele) ar trebui să poată contesta decizia unui procuror de neîncepere a 
urmăririi penale într -o cauză dată (136). 
Figura 55 prezintă o imagine de ansamblu a repartizării principalelor competențe de administrare 
a parchetelor naționale între diferitele autorități. Figura arată care autoritate – Procurorul General, 
Consiliul Judiciar / Consiliul Procuraturii, Ministrul Justiției / Guvernul / Președintele sau 
Parlamentul – are următoarele competențe de administrare:  
1) de a emite  orientări generale privind politica în materie de urmărire penală,  
2) de a da instrucțiuni privind urmărirea penală în cauze individuale,  
3) de a evalua procurorii,  
4) de a promova procurorii,  
5) de a retrage o cauză individuală care fusese repartizată u nui procuror (de a transfera cauze),  
                                                           
129  Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Hotărârea din 10 noiembrie 2016,, Openbaar Ministerie / Ruslanas 
Kovalkovas, Case C -477/16 PPU, pronunțată în c auza C -477/16  PPU, punctele 34 și 36, 
ECLI:EU:C:2016:861; Hotărârea din 10 noiembrie 2016, Openbaar Ministerie / Halil Ibrahim Özçelik , 
pronunțată în cauza C -453/16  PPU, ECLI:EU:C:2016:860, punctele 32 și 34. A se vedea și recomandarea xii 
din Avizul nr.  13(2018) al Consiliului consultativ al procurorilor europeni (CCPE) privind independența, 
responsabilitatea și etica procurorilor.  
130  Raportul CDL -AD(2010)040 -e privind standardele europene legate de independența sistemului judiciar: 
Partea a II -a – Servici ul de urmărire penală – Adoptat de Comisia de la Veneția – la cea de -a 85-a sesiune 
plenară (Veneția, 17 -18 decembrie  2010), punctul  26. 
131  Recomandarea Rec(2000)19 privind rolul procuraturii în sistemul de justiție penală, adoptată de Comitetul de 
Miniștr i al Consiliului Europei la 6  octombrie  2000 (denumită în continuare „Recomandarea din 2000”), 
punctul  4. 
132  Recomandarea din 2000, punctele  11 și 13. A se vedea și recomandările i și iii din Avizul nr.  13(2018) al 
Consiliului consultativ al procurorilor e uropeni (CCPE) privind independența, responsabilitatea și etica 
procurorilor.  
133  Recomandarea din 2000, punctul  13, litera  c). 
134  Recomandarea din 2000, punctul  13, litera  d). 
135  Recomandarea din 2000, punctul  13, litera  f). A se vedea și recomandarea iv d in Avizul nr.  13(2018) al 
Consiliului consultativ al procurorilor europeni (CCPE) privind independența, responsabilitatea și etica 
procurorilor.  
136  Recomandarea din 2000, punctul  34. 
 
60 
 6) de a decide cu privire la o măsură disciplinară referitoare la un procuror, și  
7) de a transfera procurorii fără consimțământul acestora.  
În afară de aceste principale competențe de administrare selectate, aceleași  sau alte autorități pot 
avea competențe suplimentare asupra serviciilor naționale de urmărire penală (de exemplu, 
competența de a soluționa conflictele de jurisdicție între parchetele statelor membre sau de a 
obține date și informații de la pachetele infe rioare). Trebuie remarcat faptul că există și alte 
autorități care pot juca un rol în competențele de administrare enumerate mai sus (de exemplu, o 
instanță disciplinară poate decide cu privire la anumite măsuri disciplinare).  
Figura 55 prezintă doar o im agine factuală de ansamblu a anumitor aspecte ale organizării 
serviciilor de urmările penală, fără să evalueze funcționarea eficientă a acestora, ceea ce ar 
necesita o evaluare calitativă care să țină seama de circumstanțele specifice ale fiecărui stat 
mem bru.   
Procentul reprezintă repartizarea celor șapte competențe de administrare menționate mai sus între 
cele patru posibile autorități, fără a include nicio pondere referitoare la importanța fiecărui punct.  
Figura  55: Repartizarea principalelor competențe de administrare a serviciilor naționale de 
urmărire penală (*) (sursa: Comisia Europeană împreună cu Grupul de experți privind 
combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului)  
 
(*) Statele membre sunt preze ntate în ordinea alfabetică a denumirii lor geografice în limba de origine. Principalele competențe 
de administrare ale Procurorului General sunt descrise în figura 56. BE: Consiliul Judiciar: competența de a decide cu privire la 
promovarea procurorilor. M inistrul justiției: competența de a emite orientări generale privind politica în materie de urmărire 
penală, pe baza recomandărilor Comisiei procurorilor generali și de a da instrucțiuni cu privire la urmărirea penală în cauze  
individuale [dreptul de a dis pune urmărirea penală este prevăzut la articolul 364 din Codul de procedură penală și la 
articolul  151 alineatul (1) din Constituție]. BG: Consiliul Judiciar (Colegiul Procurorilor din cadrul Consiliului Judiciar 
Suprem): competența de a decide cu privire la o măsură disciplinară împotriva unui procuror și cu privire la evaluarea 
individuală și promovarea procurorilor. Ministrul Justiției poate propune numirea, promovarea, retrogradarea, transferul și 
eliberarea din funcție a judecătorilor, procurorilor și magistraților de instrucție. CZ: Ministrul justiției: competența de a decide 
cu privire la promovarea procurorilor; competența de a transfera procurorii fără consimțământul acestora numai în cazul unor 
schimbări organizaționale pe baza legii. DK: Ministrul  justiției: competența de a decide cu privire la măsurile disciplinare 
împotriva procurorilor și de a decide promovarea procurorilor. DE: Ministrul justiției: competența de a emite orientări generale 
privind politica în materie de urmărire penală și de a d a instrucțiuni privind urmărirea penală în cauze individuale. 
EE: procedurile disciplinare împotriva Procurorului General, a Procurorului -Șef al Statului sau a Procurorului -Șef se 
declanșează la cererea unei părți interesate sau din propria inițiativă a Mi nistrului Justiției. EL: Consiliul Judiciar Suprem: 
competența de a promova și de a transfera procurorii, exercitată prin decret prezidențial.  În mod excepțional, Ministrul Justiției 
are competența de a emite ordine generale de informare la adresa procuror ilor cu privire la aplicarea instrumentelor juridice 
adoptate de Consiliul Uniunii Europene în materie de cooperare judiciară a statelor membre în domeniul prevenirii și combater ii 
anumitor tipuri de infracțiuni. ES: Consiliul Fiscal (Consiliul Procuraturi i) are competența de a revizui deciziile luate de 
Procurorul General în cazurile prevăzute de lege. FR: Ministrul justiției: competența de a emite orientări generale privind 
politica în materie de urmărire penală, competența de a decide cu privire la măsur ile disciplinare împotriva procurorilor, pe 
baza avizului Consiliului Superior al Magistraturii (Conseil Supérieur de la Magistrature) (articolul 65 din Constituția fran ceză 
și articolele 48, 58 -1 și 59 din Ordinea Juridică). Dacă ministrul intenționează s ă ia o decizie cu efecte mai grave decât cea 
propusă de Consiliul Superior al Magistraturii, Consiliul trebuie să fie consultat din nou [articolul 58 alineatul (1) din Or dinea 
Juridică]. Președintele Republicii emite un decret de promovare a unui procuror pe baza avizului Consiliului Judiciar. Consiliul 
0%50%100%
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Procurorul General Consiliul Judiciar / Consiliul Procuraturii
Ministrul Justiției / Guvernul / Președintele Parlamentul
NUEXISTĂ DATE
 
61 
 Superior al Magistraturii emite un aviz cu privire la măsurile disciplinare, transferul procurorilor fără consimțământul aces tora 
și promovarea procurorilor. HR: Consiliul procurorilor: competența de a decid e cu privire la măsurile disciplinare și de a 
promova procurorii. IT: Consiliul Judiciar: competența de a decide cu privire la o măsură disciplinară împotriva unui procuror, 
de a transfera procurorii fără consimțământul acestora, de a decide cu privire la evaluarea individuală a unui procuror și de a 
promova un procuror. CY: Consiliul Judiciar revocă Procurorul General. LV: Consiliul Procuraturii generale: în conformitate 
cu articolul 29 partea 2 din Legea privind Procuratura, Consiliul, în calitate de inst ituție consultativă colegială, examinează 
principalele aspecte legate de organizarea și funcționarea Procuraturii și îndeplinește alte funcții prevăzute de legea menți onată 
(de exemplu, elaborează și adoptă statutul privind selecția, stagiile și examenul d e calificare ale candidaților la funcția de 
procuror și statutul privind evaluarea performanțelor profesionale ale procurorilor). LT: Parlamentul (Seimas) stabilește 
prioritățile operaționale ale Procuraturii și efectuează controlul parlamentar al acțiunil or fără caracter procedural. 
LU: Ministrul Justiției poate cere serviciilor de urmărire penală să înceapă urmărirea penală într -o cauză (dar nu poate să ceară 
neînceperea urmăririi penale). Cu toate acestea, nu au existat astfel de instrucțiuni de mai mult  de 20 de ani. Nu există o cerință 
legală de a consulta un procuror sau de a solicita avizul Procurorului General cu privire la o astfel de instrucțiune. Marele  Duce, 
în calitate de șef de stat, are competența de a decide cu privire la promovarea procurori lor, pe baza unui aviz favorabil din 
partea Procurorului de Stat / a Procurorului General.  MT: Poliția are competența exclusivă de a iniția și desfășura proceduri 
penale și de a acționa ca procuror în fața instanțelor inferioare; Procurorul General acțione ază în calitate de procuror în fața 
instanțelor superioare după ce se încheie evaluarea probelor în fața instanțelor inferioare. NL: Parchetul General (College van 
procureurs -generaal): competența de a emite orientări generale privind politica în materie d e urmărire penală. Ministrul 
justiției: competența de a emite orientări generale privind politica în materie de urmărire penală și de a decide cu privire la 
anumite măsuri disciplinare împotriva procurorilor; acesta poate să ordone serviciilor de urmărire penală să înceapă sau nu 
urmărirea penală într -o cauză, dar trebuie să obțină în prealabil un aviz motivat în scris de la Parchetul General (College van 
procureurs -generaal) cu privire la instrucțiunile sugerate și să notifice decizia sa Parlamentului. Cu toate acestea, până acum, a 
existat doar un astfel de caz cu mai mult de 20 de ani în urmă. Șeful serviciului de urmărire penală din jurisdicția în care 
funcționează procurorul în cauză are competența de a decide cu privire la măsurile disciplinare și la e valuarea procurorilor. 
AT: Ministrul justiției: competența de a emite orientări generale privind politica în materie de urmărire penală și de a da 
instrucțiuni privind urmărirea penală în cauze individuale, cu aprobarea unui organism independent (Weisungsr at) instituit în 
cadrul Parchetului General. Competențele Procurorului General nu includ gestionarea directă a serviciului de urmărire penală,  
astfel cum se menționează în diagramă. Celelalte competențe de administrare indicate în diagramă sunt deținute fi e de procurorul 
superior, fie de Consiliul Independent al Personalului (Personalalkommission), compus din patru membri, care trebuie să fie 
procurori (a se vedea observațiile de sub figura 56). În ceea ce privește promovarea unui procuror, aceasta necesită  depunerea 
unei candidaturi pentru ocuparea postului superior și respectă normele aplicabile numirii procurorilor [mai exact, propunerea  
de către Consiliul Independent al Personalului (Personalalkommission) și numirea de către președintele federal – compet ență 
delegată Ministrului Justiției). Competența de a decide cu privire la o măsură disciplinară împotriva unui procuror aparține 
instanțelor disciplinare, care au și competența de a sancționa un procuror prin transferarea acestuia. PL: Procurorul General 
este și Ministrul Justiției. PT: Consiliul Judiciar: competența de a decide cu privire la o măsură disciplinară împotriva unui 
procuror, de a transfera procurorii fără consimțământul acestora, de a decide cu privire la evaluarea individuală a unui 
procuror  și de a promova un procuror. Parlamentul poate emite orientări generale privind politica în materie de urmărire 
penală. RO: Consiliul Judiciar: competența de a decide cu privire la o măsură disciplinară împotriva unui procuror și de a 
decide promovarea un ui procuror [în conformitate cu articolul 40 alineatul (2) litera (i) din Legea nr.  317/2004, Secția pentru 
procurori din cadrul Consiliului Superior al Magistraturii (CSM) emite decizia de promovare a procurorilor, însă promovarea 
este decisă doar în urma  unui concurs (articolul 43 din Legea nr.  303/2004)]. Ministrul Justiției, în conformitate cu articolul 69 
recent modificat din Legea nr.  304/2004 privind organizarea judiciară, poate solicita Procurorului General (procurorul -șef al 
Parchetului de pe lângă  Înalta Curte de Casație și Justiție) sau, după caz, procurorului -șef al Direcției Naționale Anticorupție, 
informații cu privire la activitatea parchetelor, și poate emite instrucțiuni scrise cu privire la măsurile care trebuie luat e pentru 
prevenirea și g estionarea criminalității. Potrivit articolului 40 alineatul (2) litera (h) din Legea nr.  317/2004 privind CSM, Secția 
pentru procurori din cadrul CSM are competența de a decide cu privire la contestațiile împotriva deciziei finale a comisiei d e 
evaluare ( rating). Conform articolului 39 alineatul (3) din Legea nr.  303/2004 privind statutul judecătorilor și procurorilor, 
evaluarea individuală a procurorilor este efectuată de comisii speciale constituite prin hotărâri ale CSM. SI: Consiliul 
Procuraturii: comp etențe de a transfera procurorii fără consimțământul acestora, de a decide cu privire la evaluarea individuală 
a unui procuror, de a decide promovarea unui procuror. De asemenea, Parchetul de Stat este responsabil pentru numirea și 
revocarea șefilor parche telor districtuale, evaluarea performanțelor și promovarea, transferul, detașarea și participarea la 
procedura de numire a procurorilor de stat, emiterea de avize privind politica în materie de urmărire penală, evaluarea 
performanței și a eficienței parche telor de stat, protecția autonomiei în exercitarea serviciului procuraturii de stat și îndeplinirea 
altor atribuții în conformitate cu Legea procuraturii de stat. SK: competențele Consiliului Procuraturii (Parchetului) nu includ 
gestionarea directă a serviciului de urmărire penală, astfel cum se menționează în diagramă. Consiliului Procuraturii are alt e 
competențe (de exemplu, decide cu privire la obiecțiile unui procur or împotriva conținutului evaluării, atunci când șeful 
Ministerului Public nu a respectat procedura, și își exprimă opinia cu privire la repartizarea temporară a unui procuror la u n alt 
Parchet). SE: guvernul poate emite orientări generale privind politica  în materie de urmărire penală.  
Figura 56 prezintă o imagine de ansamblu factuală asupra principalelor competențe de 
administrare ale Procurorului General asupra procurorilor: 1) de a emite orientări generale privind 
politica în materie de urmărire penală , 2) de a da instrucțiuni cu privire la urmărirea penală în 
cauze individuale, 3) de a evalua un procuror, 4) de a promova un procuror, 5) de a retrage o 
cauză individuală care fusese repartizată unui procuror (de a transfera cauze); 6) de a decide cu 
privire la o măsură disciplinară împotriva unui procuror; și 7) de a transfera procurorii fără 
 
62 
 consimțământul acestora. Pe lângă aceste competențe, Procurorul General poate avea și altele, 
care nu sunt prezentate în figură (137). 
 
Figura  56: Competențele de administrare ale Procurorului General (*) (sursa: 
Comisia  Europeană împreună cu Grupul de experți privind combaterea spălării banilor și a 
finanțării terorismului)  
 
(*) Statele membre sunt prezentate în ordinea alfabetică a denumirii lor geografice în limba de origine. BE: în ceea ce privește 
competența de a da instrucțiuni cu privire la urmărirea penală în cauze individuale, dreptul Procurorului Regal de a dispune 
începerea urmăririi penale este prevăzut la articolul 364 din Codul de procedură penală. Articolul 150 alineatul (2) și 
articolul  138 alineatul (2) din Codul de procedură civilă prevăd un drept general al Procurorului Regal de a -și exercita 
autoritatea. CZ: competența de a da instrucțiuni cu privire la urmărirea penală în cau ze individuale, exclusiv în cadrul 
Parchetului General și adresate parchetelor superioare. EL: procurorul de pe lângă Curtea Supremă (Procurorul General) are 
dreptul să adreseze tuturor procurorilor din țară instrucțiuni și recomandări generale referitoare la îndeplinirea atribuțiil or lor, 
desigur, fără ca acestea să limiteze dreptul destinatarilor  de a-și formula și exprima opinia. ES: Procurorul General emite ordine 
și instrucțiuni interne corespunzătoare serviciului și exercitării funcțiilor de urmărire penală, care pot fi generale sau le gate de 
aspecte specifice. Orientările generale sunt esenți ale pentru menținerea principiului unității de acțiune și sunt exprimate, în 
principiu, prin circulare, instrucțiuni și consultări.  În ceea ce privește competența Procurorului General de a transfera procurori 
fără consimțământul acestora, se aplică doar în  cazul unui volum mare de cauze de soluționat. IT: procurorii generali ai Curții 
de Apel au competența de a retrage o cauză individuală care fusese repartizată unui procuror teritorial, în caz de inacțiune;  în 
plus, aceștia au competența de a obține date ș i informații de la parchetele de circumscripție (sau teritoriale) și de a le trimite 
Procurorului General, la Curtea de Casație, pentru a verifica funcționarea corectă și uniformă a parchetelor și respectarea 
garanțiilor procedurale. Potrivit legii, Procur orul General de pe lângă Curtea de Casație este responsabil pentru controlul 
asupra Direcției Naționale de Luptă împotriva Mafiei; în plus, acesta este responsabil pentru soluționarea conflictelor de 
jurisdicție dintre două sau mai multe parchete teritoria le. CY: Procurorul General are competența de a decide cu privire la 
măsurile disciplinare împotriva procurorilor în cazul unor abateri disciplinare minore. În cazul abaterilor disciplinare grav e, 
Procurorul General nu propune sancțiuni, ci recomandă iniție rea măsurilor disciplinare de către Comisia Ministerului Public. 
LT: în ceea ce privește competența de a emite instrucțiuni în cauze individuale, Procurorul General nu poate instrui cu privire l a 
decizia de adoptat; în ceea ce privește competența de a deci de cu privire la promovarea procurorilor, Procurorul General decide 
pe baza concluziilor Comisiei de selecție a procurorilor sau ale Comisiei de selecție a procurorului -șef. LU: Procurorul General 
are competența de a cere serviciilor de urmărire penală să înceapă urmărirea penală într -o cauză (dar nu poate să ceară 
neînceperea urmăririi penale). În ceea ce privește promovarea unui procuror, Procurorul de Stat / Procurorul General, pe baza  
unui aviz favorabil, propune puterii executive promovarea, iar șeful statului semnează numirea. AT: Competențele Procurorului 
General nu includ gestionarea directă a serviciului de urmărire penală, astfel cum se menționează în diagramă. Procurorii 
superiori au următoarele competențe: să emită orientări generale privind poli tica în materie de urmărire penală în jurisdicțiile 
lor, să emită instrucțiuni privind urmărirea penală în cauze individuale, să transfere procurorii fără consimțământul acestor a din 
motive organizatorice (de exemplu, un volum excesiv de cauze sau concedii  medicale de lungă durată la o aceeași autoritate de 
                                                           
137  De exemplu, Procurorul General poate juca un rol în organismele respon sabile pentru deciziile privind 
procurorii, chiar dacă nu ia astfel de decizii în mod direct.  
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Transferarea procurorilor fără consimțământul acestora
Putere de decizie cu privire la măsurile disciplinare
Retragerea unei cauze individuale care fusese repartizată unui procuror
Promovarea procurorilor
Evaluarea individuală a procurorilor
Instrucțiuni privind cauze individuale
Orientări generale privind politica în materie de urmărire penală
NU EXISTĂ DATE
 
63 
 urmărire penală – numai în jurisdicția lor și pentru o perioadă limitată de timp). Șeful respectivei autorități de urmărire penală 
are competența de a emite instrucțiuni privind urmărirea penală în cauze  individuale și de a retrage o cauză individuală care 
fusese repartizată unui procuror (de a transfera cauze). Consiliul Independent al Personalului (Personalalkommission), compus  
din patru membri, care trebuie să fie procurori, are competența de a evalua un procuror. PL: Procurorul General este și 
Ministrul Justiției. RO: Procurorul General are competența de a transfera o cauză individuală de la o unitate de urmărire penală 
la o altă unitate de urmărire penală și de a emite orientări generale privind polit ica în materie de urmărire penală 
(recomandări), pentru a garanta o abordare unitară în materie de anchete penale. SI: atât Procurorul General, cât și șeful 
Parchetului de Stat au competența de a emite orientări generale privind politica în materie de urmă rire penală și de a retrage o 
cauză individuală repartizată unui procuror.  
Figura 57 prezintă o imagine de ansamblu a autorităților (Consiliul Judiciar / Consiliul 
Procuraturii / instanța, Ministerul Justiției, Procurorul General / Parchetul) responsabile pentru 
numirea și revocarea procurorilor naționali, fără să prezinte informații despre numirea și 
revocarea procurorilor generali sau a altor posturi de conducere asimilate acestora. Figura 
prezintă diversitatea modelelor de organizare a serviciilor de urm ărire penală din statele membre 
care funcționează în cadrul puterii executive sau al celei judecătorești. Figura ilustrează, de 
asemenea, rolul Procurorului General și al Consiliilor Judiciare / Consiliilor Procuraturii ca actori 
importanți atât în numirea , cât și în revocarea procurorilor.  
Figura  57: Numirea și revocarea procurorilor naționali (*) (sursa: Comisia Europeană 
împreună cu Grupul de experți privind combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului)  
 
(*) BE: propunerea de numire: Consiliul Judiciar. Decizia de numire: șeful statului, la recomandarea Ministrului Justiției. 
Propunerea de revocare: instanța disciplinară. Decizia de revocare: șeful statului, la recomandarea Ministrului Justiției. 
BG: Decizia de n umire și de revocare: Secția pentru procurori din cadrul Consiliului Judiciar. CZ: propunerea de numire: 
Procurorul general. Propunerea de revocare: Procurorul General, șefii parchetelor și Ministrul Justiției. Decizia de revocare : 
Instanța. DK: propunerea  de numire: Procurorul General propune candidații finali pentru posturile de procuror stagiar (pe o 
durată de aproximativ trei ani) Ministerului Justiției, care numește candidații. Dacă un procuror stagiar trece examenul și, 
ulterior, parcurge formarea, ca ndidatul devine procuror. EE: propunerea de numire: comisia de selecție a procurorilor, în cazul 
procurorilor specializați, a procurorilor districtuali și a procurorilor asociați; șefii parchetelor, în cazul procurorilor d e rang 
înalt. Decizia de numire și  de revocare: Procurorul general. IE: propunerea de numire: un concurs de recrutare pe baza unei 
licențe de recrutare emise de Comisia pentru numiri în serviciul public, organizat în mod normal de Biroul Procuraturii Gener ale 
(sau, eventual, de serviciul p entru numiri în funcții publice). Decizia de numire: Procurorul General. Propunerea de revocare: 
Biroul Procuraturii Generale, în conformitate cu termenele și condițiile stabilite de Ministrul Finanțelor, Cheltuielilor Pub lice și 
Reformei. Decizia de revoc are: șeful adjunct al Procuraturii Generale (Procurorul General în cazul procurorilor clasificați ca 
oficiali de rang înalt sau superior). ES: propunerea de numire: Procurorul Național, în urma unui raport al Consiliului Fiscal 
(Consiliul Procuraturii), du pă audierea în cadrul Consiliului Fiscal Superior al Comunității Autonome respective în cazul 
posturilor din cadrul Parchetului din jurisdicția sa. Decizia de numire: Guvernul. Propunerea de revocare: Procurorul general . 
Decizia de revocare: Ministrul Just iției, în urma unui raport favorabil din partea Consiliului Fiscal. EL: propunerea de numire: 
Ministerul Justiției emite anual un ordin ministerial privind examenul de admitere la Institutul Național al Magistraturii pe ntru 
candidații la postul de procuror . Procesul de selecție – coordonat de un comitet format din cinci membri – constă în prezent în 
examene scrise și orale. Odată declarați admiși la Institutul Național al Magistraturii din Grecia, candidații încep o perioa dă de 
pregătire de 16 luni, care in clude elemente teoretice și practice. Această pregătire este urmată de un examen în urma căruia se 
stabilește ierarhia candidaților după merit. În funcție de ordinea în ierarhie, aceștia vor fi numiți la instanța competentă.  Decizia 
de numire: candidații s unt numiți în calitate de procurori prin decret prezidențial. Propunerea de revocare: Ministrul justiției. 
Decizia de revocare: o hotărâre judecătorească a consiliilor disciplinare prevăzute la articolul 91 alineatul (2) din Constit uție, 
care sunt compuse din judecători de profesie. FR: propunerea de numire: Ministrul Justiției, pe baza avizului fără caracter 
obligatoriu al Consiliului Judiciar. Decizia de numire: Președintele Republicii. Propunerea de revocare: Ministrul Justiției,  pe 
BEBGCZDKEEIEESELFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEDEUK
Procurorul General/Serviciu de urmărire penală
Consiliul Judiciar / Consiliul Procuraturii / instanța / alt organism independent
Ministrul Justiției
Procurorul General / un procuror de rang înalt / un organ din cadrul serviciului de urmărire penalăNUMIREA
PROPUNEREA
CANDIDAȚILORREVOCAREA
PROPUNEREA
DE REVOCARE
NU EXISTĂ DATE
 
64 
 baza avizului fără ca racter obligatoriu al Consiliului Judiciar. Decizia de revocare: Președintele Republicii. IT: Decizia de 
numire: pe baza propunerii Consiliului, Ministrul Justiției emite un decret ministerial, fără a avea competența discreționară  de a 
refuza numirea procu rorului candidat propus sau de a numi un alt candidat. CY: Propunerea de numire/revocare: Procurorul 
general. Decizia de numire/revocare: Comisia Ministerului Public, pe baza avizului Procurorului General. LT: propunerea de 
numire: Comisia de selecție a pr ocurorilor [compusă din doi procurori desemnați de Consiliul colegial, doi procurori desemnați 
de Procurorul General și câte un membru desemnat de Președintele Republicii, președintele Parlamentului (Seimas) și primul -
ministru]. Decizia de numire: Procuror ul general. Propunerea de revocare: Comisia de etică a procurorilor (are aceeași 
componență ca și Comisia de selecție a procurorilor). LU: propunerea de numire: Ministrul Justiției, pe baza avizului favorabil 
al Procurorului General, propune o numire Marel ui Duce. Decizia de numire: șeful statului. Propunerea de revocare: Procurorul 
general. Decizia de revocare: Instanța. HU: propunerea/decizia de numire Procurorul șef. Propunerea de revocare: Procurorul 
șef. Decizia de revocare: Procurorul general. MT: Poliția are competența exclusivă de a iniția și desfășura proceduri penale și 
de a acționa ca procuror în fața instanțelor inferioare; Procurorul General acționează în calitate de procuror în fața instan țelor 
superioare după ce se încheie evaluarea probelor î n fața instanțelor inferioare. NL: propunerea de numire: Ministrul justiției. 
Decizia de numire este adoptată prin decret regal (conform practicii constituționale, autoritatea împuternicită să facă numir i are 
obligația de a da curs propunerii de numire a c andidatului pentru postul de procuror). Propunerea de revocare: Ministrul 
Justiției, pe baza recomandării șefului parchetului. Decizia de revocare este adoptată prin decret regal. AT: propunerea de 
numire: Consiliul Independent al Personalului (Personalalk ommission), compus din patru membri, care trebuie să fie procurori. 
Decizia de numire: Președintele federal deleagă decizia Ministrului Justiției. Propunerea și decizia de revocare: Instanța 
disciplinară. PL: propunerea și decizia de numire: Procurorul Gen eral – care este și Ministrul Justiției – la propunerea 
procurorului național. O comisie competentă a procuraturii emite un aviz privind numirea unui candidat la postul de procuror.  
Propunerea de revocare: procurorul național Decizia de revocare: Instanța disciplinară; în situații foarte limitate, și Procurorul 
General poate revoca un procuror la cererea procurorului național. Avizul cu privire la revocarea unui procuror este emis de 
ședința procurorilor Parchetului Național sau ai Parchetului Regional comp etent. RO: propunerea de numire: Consiliul Superior 
al Magistraturii. Decizia de numire: Președintele Republicii (potrivit legii, autoritatea împuternicită să facă numiri are ob ligația 
de a da curs propunerii de numire a candidatului pentru postul de procu ror). SI: propunerea de numire: Ministrul Justiției, pe 
baza avizului Consiliului Procuraturii. Decizia de numire: Consiliul Procuraturii (autoritatea împuternicită să facă numiri n u are 
obligația de a da curs propunerii de numire a candidatului pentru pos tul de procuror). Propunerea de revocare: Consiliul 
Procuraturii. Decizia de revocare: guvernul, la propunerea Ministrului Justiției. SK: propunerea de numire: Președintele 
Comisiei de selecție a Parchetului General. Numirea și revocarea: Procurorul genera l. FI: Numirea și revocarea: Procurorul 
general. SE: propunerea și decizia de numire: directorul de resurse umane al Procuraturii din Suedia, pe baza avizului 
Procurorului General. Propunerea de revocare: directorul de resurse umane al Procuraturii din Sue dia. Decizia de revocare: 
instanța, pe baza avizului Procurorului General.  
 
3.3.3.  Rezumat privind independența sistemului judiciar  
Independența sistemului judiciar este un element fundamental al unui sistem de justiție eficace. 
Aceasta este esențială pentru asigurarea statului de drept, a caracterului echitabil al procedurilor 
judiciare și a încrederii cetățenilor și a întreprinderilo r în sistemul de justiție. Din acest motiv, 
orice reformă a justiției ar trebui să susțină statul de drept și să respecte standardele europene cu 
privire la independența sistemului judiciar. Tabloul de bord prezintă tendințele în ceea ce privește 
percepția  publicului larg și a întreprinderilor cu privire la independența sistemului judiciar. 
Această ediție prezintă, de asemenea, câțiva indicatori selectați privind garanțiile juridice în raport 
cu organele implicate în procedurile disciplinare pentru judecăto ri și conducerea serviciilor de 
urmărire penală. Indicatorii structurali nu permit, în sine, să se tragă concluzii cu privire la 
independența sistemelor judiciare ale statelor membre, ci reprezintă elemente care pot constitui un 
punct de pornire pentru o a stfel de analiză.  
 Tabloul de bord pentru 2019 prezintă evoluția la nivelul percepției asupra independenței  din 
sondajele realizate în rândul cetățenilor (Eurobarometru) și al întreprinderilor (Eurobarometru 
și Forumul Economic Mondial):  
 Toate sondajele prezintă, în general, rezultate similare , în special în ceea ce privește 
componența celor două grupuri de state membre percepute ca având cele mai 
independente și, respectiv, cele mai puțin independente sisteme judiciare.  
 Sondajul Forumului  Economic Mondial (figura 51), prezentat pentru a șaptea oară, arată 
că percepția întreprinderilor asupra independenței s-a îmbunătățit  sau a rămas stabilă  în 
aproximativ trei cincimi dintre statele membre în comparație cu anul 2010. De asemenea, 
în rândul  statelor membre care se confruntă cu provocări specifice (138), percepția privind 
independența s-a îmbunătățit  sau a rămas stabilă  în aproape trei cincimi dintre aceste 
                                                           
138  A se vedea nota de subsol 70. 
 
65 
 țări, pe durata perioadei de opt ani. Cu toate acestea, în comparație cu anii 2016 -2017,  
percepția întreprinderilor privind independența a scăzut  în aproximativ trei cincimi din 
totalul statelor membre.  
 Sondajul Eurobarometru realizat în rândul publicului larg (figura 47), prezentat pentru a 
patra oară, arată că percepția asupra independențe i s-a îmbunătățit  în aproximativ 
două  treimi dintre statele membre în comparație cu anul 2016. Percepția publicului larg 
asupra independenței s-a îmbunătățit  în peste două treimi dintre statele membre care se 
confruntă cu provocări specifice pe durata peri oadei de patru ani. Cu toate acestea, în 
comparație cu anul trecut, percepția publicului larg asupra independenței a scăzut  în 
aproximativ trei cincimi din totalul statelor membre (în peste două treimi dintre statele 
membre care se confruntă cu provocări s pecifice și în aproximativ jumătate din celelalte 
state membre).  
 Sondajul Eurobarometru realizat în rândul întreprinderilor (figura 49), prezentat pentru a 
patra oară, arată că percepția asupra independenței s-a îmbunătățit  în aproximativ 
două  treimi dint re statele membre atât comparativ cu anul 2016, cât și față de anul trecut 
(în comparație cu anul trecut, este un fenomen constatat în peste două treimi dintre 
statele membre care se confruntă cu provocări specifice și în aproximativ trei cincimi din 
celel alte state membre).  
 Printre motivele pentru percepția privind lipsa de independență a instanțelor și a 
judecătorilor, cel mai frecvent au fost menționate ingerințele sau presiunile din 
partea  guvernelor și a politicienilor , urmate de presiunea exercitată d e interesele 
economice sau de alte interese specifice. Ambele motive sunt în continuare importante 
pentru mai multe state membre în care percepția asupra independenței este foarte scăzută 
(figurile  48 și 50).  
 Printre motivele care duc la o percepție satisf ăcătoare asupra independenței instanțelor și 
a judecătorilor, aproape patru cincimi din întreprinderi și cetățeni (echivalentul a 40  % 
sau, respectiv, 44  % din toți respondenții) au menționat garanțiile oferite de statutul și 
funcția judecătorilor . 
 Tabloul  de bord privind justiția în UE pentru 2019 prezintă imagini de ansamblu ale 
autorităților disciplinare responsabile pentru procedurile privind judecătorii, precum și ale 
competențelor puterii judecătorești, ale executivului și ale parlamentului în selecta rea 
judecătorilor membri ai Consiliilor Judiciare și unele aspecte administrative și organizatorice 
ale serviciilor de urmărire penală:  
 Figura 52 prezintă o imagine de ansamblu a autorităților responsabile pentru procedurile 
disciplinare privind judecătorii . În majoritatea statelor membre, autoritatea care decide 
cu privire la sancțiunile disciplinare este o autoritate independentă, cum ar fi o instanță 
(Curtea Supremă, Curtea Administrativă sau Președintele Curții) sau un Consiliu Judiciar, 
în timp ce în unele state membre este o instanță specială ai cărei membri sunt selectați sau 
desemnați în mod specific (de către Consiliul Judiciar, de judecători sau, într -un stat 
membru, de către Ministrul Justiției) să acționeze în cadrul procedurilor discip linare.  
 Figura 53 prezintă o imagine de ansamblu asupra autorității responsabile pentru 
anchetele disciplinare privind judecătorii . În majoritatea statelor membre, autoritatea de 
anchetă este un președinte de instanță sau un Consiliu Judiciar. În unele sta te membre, 
autoritatea de anchetă este selectată în mod specific fie de către judecători, fie de Consiliul 
Judiciar, sau, într -un stat membru, de către Ministrul Justiției.  
 Figura  54 indică rolul sistemului judiciar în numirea judecătorilor -membri ai 
Consi liului Judiciar . Statele membre sunt responsabile pentru organizarea propriilor 
sisteme de justiție, inclusiv pentru crearea sau nu a unui consiliu judiciar. Cu toate acestea, 
dacă un stat membru înființează un Consiliu Judiciar, independența Consiliului t rebuie 
garantată în conformitate cu standardele europene. În aproape toate statele membre, 
 
66 
 judecătorii membri ai Consiliilor sunt propuși și aleși sau selectați de judecători.  
 Figura 55 prezintă o imagine de ansamblu a repartizării principalelor competențe  de 
administrare a parchetelor naționale  între diferitele autorități. Figura 56 prezintă o 
imagine de ansamblu factuală a principalelor competențe de administrare ale Procurorului 
General asupra procurorilor. Aceste figuri arată că, în unele state membre, există un anumit 
nivel de concentrare într -o singură autoritate a principalelor competențe de administrare a 
serviciilor de urmărire penală. Figura 57 prezintă o imagine de ansamblu a autorităților 
implicate în procedurile de numire și de revocare a procur orilor naționali . Deși situația 
variază foarte mult în rândul statelor membre, în majoritatea țărilor este implicat 
Consiliul  Judiciar / Consiliul Procuraturii sau serviciul de urmărire penală.  
 4. CONCLUZII  
Această a șaptea ediție a tabloului de bord privind justiția în UE arată că un număr mare de state 
membre și -au continuat eforturile de a îmbunătăți eficacitatea sistemelor naționale de justiție. 
Cu toate acestea, mai există provocări legate de asigurarea încrederii depline a cetățenilor în 
sistemel e de justiție ale acelor state membre în care garanțiile privind statutul și funcția 
judecătorilor și, prin urmare, independența acestora ar putea fi în pericol. Comisia a luat măsurile 
necesare și continuă să monitorizeze situația din statele membre. Comi sia și -a asumat 
angajamentul de a se asigura că orice reformă a justiției respectă legislația UE și standardele 
Uniunii privind statul de drept.