DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI Rezumat Evaluarea impactului modificării Regulamentului (CE) nr. 515/97 al Consiliului privind asistența reciprocă în domeniul vamal /* SWD/2013/0482 final */





1 Definirea problemei 1.1 Introducere privind problema Acțiunile menite să combată încălcarea legislației vamale fac parte integrantă din protecția intereselor financiare ale Uniunii și din dezvoltarea cooperării vamale. Legislația UE în acest domeniu include Regulamentul 515/97, care reglementează asistența administrativă reciprocă și schimbul de informații, și Decizia 917/2009 a Consiliului, care abordează probleme legate de încălcarea legislațiilor naționale în domeniul vamal. Legislația vamală poate fi încălcată în mai multe moduri, inclusiv prin utilizarea abuzivă a sistemului de tranzit, astfel încât mărfurile care sunt de fapt importate sunt declarate ca fiind în tranzit în scopul de a se sustrage de la plata taxelor vamale aplicabile; prin descrierea eronată a mărfurilor importate, pentru a beneficia de taxe mai mici; sau prin declarații eronate cu privire la originea mărfurilor, pentru a eluda taxele antidumping și a evita limitele sau contingentele cantitative de import. 1.2 Descrierea problemei Pentru a verifica autenticitatea originii declarate a mărfurilor, autoritățile vamale efectuează o verificare a unor documente care nu conțin informații detaliate despre etapele logistice și de transport parcurse de containerul care transportă mărfurile; din acest motiv, lucrătorii vamali nu au posibilitatea de a verifica dacă originea declarată a mărfurilor concordă cu ruta parcursă în realitate de containerul respectiv. Din acest motiv, identificarea potențialelor cazuri de declarații eronate privind originea mărfurilor este extrem de dificilă. Autoritățile vamale trebuie să își întemeieze activitatea de verificare a autenticității declarațiilor cu privire la mărfuri pe o evaluare a riscurilor în vederea identificării cazurilor suspecte. Comisia creează profiluri relevante, însă, procedând astfel, serviciile sale adresează cereri repetate de (furnizare a unor) date similare, ceea ce creează o sarcină inutilă pentru statele membre (SM). Pentru a verifica mărfurile în tranzit, autoritățile vamale efectuează verificări ale documentelor și controale vizuale. Eficiența acestor metode este limitată nu doar de insuficiența personalului disponibil, ci și de faptul că nu este valorificată posibilitatea de a exploata evoluțiile tehnologice care permit analiza automată a datelor, cum ar fi sistemul ConTraffic pentru identificarea expedierilor suspecte și serviciul ATIS pentru detectarea operațiunilor de tranzit anormale, instrumente introduse de către Comisie. Una din problemele specifice care apare în lupta împotriva fraudelor vamale este aceea că investigatorii OLAF trebuie să aștepte între 3 și 7 luni înainte de a obține documente justificative din partea statelor membre. În plus, în unele situații, SM sunt adesea incapabile și, uneori, chiar reticente să acorde asistență OLAF pentru obținerea documentației justificative de la operatorii economici în scopul desfășurării investigațiilor OLAF (deoarece ele nu se pot implica în mod direct în investigația respectivă). Acest lucru este deosebit de problematic dacă se are în vedere termenul de prescripție de trei ani pentru recuperarea datoriei vamale. 1.3 Amploarea problemei Cuantumul pierderilor înregistrate de UE27 anual numai din fraudele legate de declarațiile eronate cu privire la originea mărfurilor poate atinge chiar 100 de milioane EUR. În 2011, SM au detectat și raportat 1 905 cazuri de fraudă și alte nereguli legate de descrierea eronată a mărfurilor, care au generat daune în valoare de 107,7 milioane EUR. Iar acestea sunt numai daunele constatate de SM și de Comisie. Amploarea reală a problemei este, prin urmare, mult mai mare. Pierderile din încălcările legate de tranzit se ridică la aproximativ 12 milioane EUR pe an, iar în legătură cu aproximativ 30 000 de cazuri potențiale de fraudă detectate nu există informații disponibile. În ceea ce privește întârzierile în investigațiile OLAF, experiența arată că perioada cuprinsă între 3 și 7 luni care trece până la obținerea documentelor justificative privind importurile și exporturile constituie o sursă semnificativă de pierderi. Într-un audit efectuat în 2010, Curtea de Conturi Europeană a constatat că „în cuprinsul celor 274 de declarații verificate s-au descoperit 49 de erori, care au generat pierderi din taxe neîncasate în cuantum de 558 000 EUR. Aceste sume fac obiectul prescripției și, prin urmare, nu mai pot fi recuperate, constituind o pierdere definitivă pentru bugetul comunitar.” 1.4 Cauzele problemelor identificate Lacunele din cadrul sistemului de detectare existent 1.4.1 Declarații eronate cu privire la originea mărfurilor În prezent există mijloace limitate de verificare a originii reale a mărfurilor importate. În mod concret, funcționarii vamali nu au posibilitatea de a verifica dacă originea declarată a mărfurilor este în concordanță cu ruta urmată de containerul de transport al mărfurilor importate. Aceste informații sunt considerate cruciale pentru detectarea cazurilor de declarații eronate cu privire la originea mărfurilor. 1.4.2 Descrierea eronată a mărfurilor Identificarea cazurilor suspecte de către autoritățile vamale se bazează pe notificările care pot fi primite din diverse surse (de exemplu, de la alte autorități vamale sau de la operatorii economici) și pe analize efectuate pe baza unui număr limitat de date disponibile. Principalul dezavantaj al procedurii actuale este că aceste controale nu sunt încă suficient de bine orientate, deoarece se bazează pe analize nesistematice ale datelor. 1.4.3 Utilizarea abuzivă a sistemului de tranzit Procedurile actuale utilizate pentru verificarea mărfurilor în tranzit constau în verificări ale documentelor și controale vizuale, metode limitate din punctul de vedere al eficacității și eficienței deoarece nu se bazează pe o analiză suficientă. Pe de altă parte, controalele mai riguroase ar putea conduce la denaturări grave ale fluxurilor comerciale. Pe lângă verificările documentelor și controalele vizuale, SM și OLAF pot apela și la serviciul ATIS; această utilizare nu are, totuși, un temei juridic solid și, în plus, serviciul înregistrează lacune informaționale importante, deoarece nu conține informații referitoare la deplasările naționale de mărfuri, ci numai informații privind tranzitul inițial. Nu există nicio dispoziție legală pentru evitarea întârzierilor în investigațiile OLAF. 1.4.4 Întârzieri în investigațiile OLAF Ca urmare a introducerii recente a sistemelor vamale electronice, documentele de import (factură, certificat de origine etc.) nu mai sunt păstrate de către administrațiile vamale, ci de operatorii economici. Acest fapt determină o pierdere de timp, deoarece o serie de părți implicate trebuie să contribuie/să dea curs cererilor de furnizare de documente înainte ca acestea să parvină OLAF. În prezent, nu există nici o dispoziție în cadrul juridic care ar putea fi utilizată pentru a accelera procedurile referitoare la investigațiile OLAF. 1.5 Scenariul de referință: Modul în care ar putea evolua problema În lipsa unor schimbări de politică, încălcările legislației din domeniul vamal vor continua să rămână parțial nedetectate, provocând pierderi financiare permanente pentru UE și conducând la punerea în aplicare deficitară a legislației pertinente. Fraudele constând în declarații eronate cu privire la originea mărfurilor vor înregistra o creștere. Sistemul ConTraffic a demonstrat utilitatea informațiilor referitoare la containere (mesaje privind starea containerului – MSC) dar, fiind un proiect de cercetare, va lua sfârșit în curând. Până când se va elabora o nouă metodă de detectare a declarațiilor eronate privind originea mărfurilor, fraudele vor continua să se producă și chiar să se intensifice, deoarece delincvenții vor câștiga experiență. Prin urmare, pierderea de 17,6 milioane EUR rezultată din declarațiile eronate privind originea mărfurilor se va menține și, cel mai probabil, va crește și mai mult. În mod similar, nu se preconizează nicio îmbunătățire în lupta împotriva descrierii eronate a mărfurilor. Pentru moment, nu există niciun indiciu referitor la orice modificări planificate care ar putea fi introduse în regimurile vamale pentru a facilita lupta împotriva descrierii eronate a mărfurilor. Se preconizează o creștere a fraudelor legate de utilizarea abuzivă a sistemului de tranzit. Actuala soluție – ATIS, deși extrem de utilă, prezintă unele deficiențe. Este posibil ca informațiile privind mărfurile în tranzit, care sunt colectate în prezent pe baza acestui acord administrativ, să nu mai fie disponibile, având în vedere că legalitatea temeiului juridic pentru colectarea lor este contestată de mai multe SM. În acest caz, este foarte probabil ca volumul fraudelor nedetectate să crească. În ceea ce privește întârzierile în investigațiile efectuate de OLAF, cu excepția cazului în care se aduce o modificare a procedurii existente, nu se poate preconiza nicio îmbunătățire în viitorul apropiat. Este puțin probabil ca situația să se schimbe fără să se ia măsuri. 2 Analiza subsidiarității și proporționalității Necesitatea luării unor măsuri la nivelul UE se bazează pe faptul că SM singure nu pot identifica și nu pot reduce în mod eficient riscurile legate de încălcarea legislației vamale și nici nu pot desfășura investigații temeinice în cazurile care implică transferul transfrontalier al mărfurilor. Prin urmare, lupta împotriva fraudelor vamale necesită o abordare mai amplă la scară europeană. Un aspect important este acela că UE are competența exclusivă în ceea ce privește prevenirea fraudelor și protecția resurselor sale financiare în domeniul vamal. UE este, fără îndoială, cea mai potrivită pentru a funcționa ca o forță motrice în cadrul acestei inițiative, deoarece deține deja experiența și sistemele necesare. Valoare adăugată: Acțiunea la nivelul UE ar îmbunătăți semnificativ lupta împotriva fraudelor vamale prin creșterea volumului de probe disponibile, îmbunătățirea posibilităților de detectare și de combatere a fraudelor și prin intervenții mai eficiente și mai eficace. 3 Obiective Obiectivele generale ale acestei inițiative sunt: (i) consolidarea protecției intereselor financiare ale Uniunii Europene (detectarea și investigarea fraudelor); și (ii) consolidarea cooperării vamale între statele membre și între acestea și Comisie, asigurând aplicarea corectă a legislației vamale. Obiectivele specifice constau în creșterea capacității de detectare, prevenire și urmărire a fraudelor vamale prin creșterea colaborării atât între SM, cât și între SM și Comisie în cadrul acțiunilor de combatere a fraudelor vamale și în îmbunătățirea procesului aferent investigațiilor OLAF. Obiectivele operaționale ale acțiunilor care urmează a fi întreprinse corespund problemelor identificate și obiectivelor specifice. Într-adevăr, în vederea creșterii capacității de detectare, prevenire și urmărire în justiție a fraudelor vamale este necesar să se creeze condiții pentru o mai bună combatere a acestor fraude. Pentru a soluționa problema pe care o reprezintă întârzierile în investigațiile OLAF, trebuie să se ia măsuri de accelerare a procedurii. Tabelul de mai jos prezintă în interconexiune problemele identificate și obiectivele. Problemă || Obiectivul specific || Obiectivul operațional || Declarații eronate privind originea mărfurilor și pierderile financiare conexe || Creșterea capacității de detectare, prevenire și urmărire în justiție a fraudelor vamale prin intensificarea colaborării atât între SM, cât și între SM și Comisie (în cadrul activităților de combatere a fraudelor reprezentate de declarațiile eronate privind originea mărfurilor, descrierea eronată a mărfurilor și utilizarea abuzivă a sistemului de tranzit) || 1. Crearea condițiilor pentru o mai bună combatere a fraudelor vamale constând în declarații eronate privind originea mărfurilor Descrierea eronată a mărfurilor și pierderile financiare conexe || 2. Crearea condițiilor pentru o mai bună combatere a fraudelor vamale constând în descrierea eronată a mărfurilor Utilizarea abuzivă a sistemului de tranzit și pierderile financiare conexe || 3. Crearea condițiilor pentru o mai bună combatere a fraudelor vamale constând în utilizarea abuzivă a sistemului de tranzit Întârzieri în investigațiile OLAF și (prescriere) || Îmbunătățirea procesului referitor la investigațiile OLAF || 4. Accelerarea investigațiilor OLAF 4 Opțiuni de politică 4.1 Opțiuni care abordează esența problemei (Obiectivele operaționale 1, 2 și 3) · Opțiunea 0: menținerea statu-quo-ului Această opțiune urmează o descriere din cadrul scenariului de referință. · Opțiunea 1: instrumente juridice neobligatorii – cu recomandări adecvate, creșterea capacității de detectare a fraudelor vamale constând în declarații eronate privind originea mărfurilor, descrierea eronată a mărfurilor și utilizarea abuzivă a sistemului de tranzit În ceea ce privește obiectivul 1, recomandarea ar invita SM să susțină Comisia în încercările acesteia de a obține CSM de la operatorii economici. În ceea ce privește obiectivele 2 și 3, recomandarea ar invita SM să autorizeze Comisia să acceseze/să copieze datele care sunt disponibile în prezent pe o platformă a Comisiei și, de asemenea, să asigure un plus de date privind tranzitul.[1] · Opțiunea 2: responsabilitatea pentru creșterea capacității de detectare a fraudelor vamale constând în declarații eronate cu privire la originea mărfurilor, descrierea eronată a mărfurilor și utilizarea abuzivă a sistemului de tranzit îi revine Comisiei Această opțiune presupune crearea unei baze de date centrale a UE pentru CSM și pentru datele referitoare la import, export și tranzit. Această bază de date ar trebui să se bazeze pe experiența dobândită în urma utilizării ConTraffic și ATIS. Informațiile referitoare la tranzitul național și alte informații ulterioare referitoare la tranzit, cum ar fi modificările survenite în programul rutelor sau rezultatele controalelor vor fi, de asemenea, incluse în baza de date centrală a UE. · Opțiunea 3: responsabilitatea pentru creșterea capacității de detectare a fraudelor vamale constând în declarații eronate cu privire la originea mărfurilor, descrierea eronată a mărfurilor și utilizarea abuzivă a sistemului de tranzit le revine SM Această opțiune, spre deosebire de cele de mai sus, presupune transferarea către SM a responsabilității pentru colectarea și analiza datelor relevante. Prin urmare, fiecare SM își va crea baze de date naționale pentru CSM și pentru informațiile referitoare la import, export și tranzit. Schimbul periodic și accesul liber la aceste date ar trebui să permită SM să comunice, să facă schimb de date și să întocmească analize periodice. · Opțiunea 4: responsabilitatea comună a Comisiei și a statelor membre pentru creșterea capacității de detectare a fraudelor vamale constând în declarații eronate privind originea mărfurilor, descrierea eronată a mărfurilor și utilizarea abuzivă a sistemului de tranzit În cadrul acestei opțiuni, CSM și informațiile privind tranzitul ar fi colectate la nivelul UE, în timp ce SM li s-ar conferi responsabilități legate de informațiile privind importul și exportul. Este posibil ca aceasta să fie cea mai plauzibilă combinație, deoarece ține seama de situația actuală (Comisia este responsabilă de gestionarea ConTraffic și ATIS); prin urmare, aceasta distribuie responsabilitățile în mod adecvat. · Opțiunea 5: scenariul de referință plus Această opțiune ar însemna creșterea numărului personalului alocat pentru detectarea și prevenirea fraudelor vamale relevante. Prin angajarea mai multor responsabili cu controlul și (a mai multor) investigatori, se preconizează că se va detecta și, eventual, preveni un număr mai mare de fraude. Dublarea propusă a resurselor ar putea viza atât SM, cât și Comisia (OLAF). În urma unei analize temeinice, s-a concluzionat că această opțiune nu poate fi luată în considerare în acest stadiu. 4.2 Opțiuni propuse pentru abordarea întârzierilor în investigațiile OLAF și a pierderilor financiare conexe (Obiectivul 4) · Opțiunea 0: menținerea statu-quo-ului Această opțiune presupune menținerea statu-quo-ului. În cadrul acestei opțiuni nu ar trebui să se ia niciun fel de măsuri suplimentare pentru a facilita accelerarea investigațiilor de către OLAF. · Opțiunea 1: instrumente juridice neobligatorii — emiterea unei recomandări de accelerare a procedurii Această opțiune ar presupune să se emită o recomandare prin care SM sunt invitate să contribuie la o procedură mai rapidă. O recomandare este un instrument fără caracter obligatoriu, care poate fi înțeles ca un apel adresat SM de a îmbunătăți practica actuală și de a contribui la procesul de accelerare a investigațiilor și de detectare a fraudelor. · Opțiunea 2: accelerarea procedurii de investigație prin mandatarea Comisiei în vederea solicitării de documente justificative direct de la operatorii economici Comisia ar fi împuternicită să solicite documente justificative direct de la operatorii economici. Potrivit acestei opțiuni, SM ar fi informate, dar nu ar juca un rol activ. · Opțiunea 3: creșterea numărului investigatorilor în Comisie/OLAF Această opțiune ar însemna îmbunătățirea fluxului de lucru la OLAF prin creșterea numărului de investigatori angajați de OLAF. Timpul petrecut pentru efectuarea investigației ar fi, prin urmare, redus, aspect care ar trebui să atenueze problema investigațiilor îndelungate. · Opțiunea 4: adresarea de solicitări operatorilor economici de a furniza informații și la nivel național prin stabilirea unor dispoziții necesare în cadrul legislației UE relevante Această opțiune ar însemna o întoarcere la situația de dinainte de anul 2010 (adică înainte de introducerea sistemelor vamale electronice). Operatorii economici ar fi obligați să furnizeze informații în legătură cu toate documentele justificative autorităților lor naționale relevante, care ar trebui, în acest caz, să fie în măsură să furnizeze fără întârziere informațiile solicitate. · Opțiunea 5: impunerea unui termen-limită pentru furnizarea documentelor justificative Această opțiune ar însemna impunerea unui termen-limită specific pentru SM în care acestea să furnizeze Comisiei documentele relevante. Totuși, această opțiune este considerată a fi prea intruzivă și nepractică, deoarece un termen-limită unificat pentru toate cazurile nu ține seama de gradele de complexitate diferite ale investigațiilor. 5 Analiza impactului 5.1 Rezumatul impactului Impactul opțiunilor referitoare la obiectivele 1, 2 și 3 Criterii Opțiune || Eficacitate || Eficiență (toate obiectivele) || Impact economic (toate obiectivele) || Simplificare || Coerență (toate obiectivele) || Evaluare generală Obiectiv 1 || Obiectiv 2 || Obiectiv 3 || Obiectiv 1 || Obiectiv 2 || Obiectiv 3 Opțiunea 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || -- || 0 Opțiunea 1 || + || + || + || + (Cost total: neglijabil) || + || + || + || + || + || + Opțiunea 2 || +++ || +++ || +++ || +++ (Cost total pentru Comisie: 850 000 EUR – înființare; 200 000 EUR – întreținere anuală Dacă se alege deversarea globală – fără costuri pentru operatorii economici; dacă se alege raportarea selectivă – între 3 000 și 200 000 EUR) || +++ || +++ || +++ || +++ || +++ || +++ Opțiunea 3 || +++ || +++ || +++ || --- (Cost total pentru SM: 850 000 EUR – înființare 200 000 EUR – întreținerea anuală Cost total pentru operatorii economici: ca la opțiunea 2 || +++ || +++ || +++ || +++ || _ || + Opțiunea 4 || +++ || +++ || +++ || - (Cost total pentru SM: 320 000 EUR – înființare 80 000 EUR – întreținerea anuală (Cost total pentru Comisie: 530 000 EUR – înființare; 120 000 EUR – întreținere anuală Cost total pentru operatorii economici: ca la opțiunea 2 || +++ || +++ || +++ || +++ || + || + Impactul opțiunilor referitoare la obiectivul 4 Criterii || Eficacitate în realizarea obiectivului || Eficiență || Impact economic || Coerență || Simplificare Opțiunea 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Opțiunea 1 || + || + || +- || + || +++ Opțiunea 2 || +++ || +++ || +++ || + || +++ Opțiunea 3 || +++ || -- || + || - || 0 Opțiunea 4 || +++ || --- || - || - || -- 6 Compararea opțiunilor 6.1 Opțiuni propuse pentru atingerea obiectivelor 1, 2 și 3 După cum se arată în scenariul de referință, opțiunea 0 nu numai că nu va reuși să atingă obiectivele, dar ar putea de fapt să înrăutățească situația actuală. Natura voluntară a opțiunii 1 ar antrena în mod inevitabil riscul apariției datelor incomplete și, chiar dacă situația s-ar putea îmbunătăți în comparație cu situația actuală, este în mod clar insuficientă și, prin urmare, această opțiune este considerată nesatisfăcătoare. Opțiunea 2, pe de altă parte, este considerată extrem de satisfăcătoare, deoarece Comisia se află deja în posesia sistemelor și a expertizei necesare pentru a gestiona cu succes bazele de date în cauză. În plus, opțiunea 2 este o opțiune preferată nu numai de către SM, ci și de către operatorii economici, întrucât propune o soluție rentabilă și eficace la problema fraudelor vamale. Opțiunea 3 este considerată satisfăcătoare, dar, spre deosebire de opțiunea 2, crearea de baze de date naționale separate va conduce la suprapuneri și va spori complexitatea, deoarece aceleași date ar fi colectate, prelucrate și interpretate de mai multe SM. Este important de reținut și că aceasta ar presupune o sarcină financiară semnificativă pentru SM. În acest sens, opțiunea 4 pare să ofere o soluție mai bună decât opțiunea 3, deoarece evită impunerea unor sarcini financiare excesive asupra SM, întrucât atât costurile, cât și responsabilitățile aferente vor fi împărțite cu Comisia. Cu toate acestea, în comparație cu opțiunea 2, există riscul de a pierde din vedere importanța elementului transfrontalier în contextul colectării și utilizării datelor privind importurile și exporturile. De asemenea, în mod similar cu opțiunea 3, opțiunea 4 conduce la posibila redundanță a datelor privind importurile și exporturile în mai multe baze de date naționale. Pe baza comparației de mai sus, opțiunea preferată este opțiunea 2. 6.2 Opțiuni propuse pentru atingerea obiectivului 4 Opțiunea 1 este considerată a fi nesatisfăcătoare, deoarece este foarte puțin probabil că va atinge obiectivul urmărit. Opțiunea 2 este considerată a fi mai eficientă decât opțiunea 1 deoarece presupune că singurul timp necesar pentru obținerea documentelor relevante ar fi timpul de care au nevoie operatorii economici pentru a furniza aceste informații către OLAF. Aceasta oferă o posibilitate realistă de scurtare semnificativă a timpului necesar pentru obținerea documentelor relevante. De asemenea, problema cu care se confruntă OLAF în momentul de față (și anume cazurile în care SM nu sunt în măsură să asiste OLAF în obținerea acestor documente) ar fi eliminată prin adresarea cererilor direct către cei care sunt în posesia documentelor în cauză. Din aceste motive, opțiunea 2 este considerată a fi extrem de satisfăcătoare. Opțiunea 3 este evaluată ca fiind satisfăcătoare deoarece are potențialul de a soluționa această problemă. Cu toate acestea, din cauza sarcinilor financiare semnificative, este mai puțin avantajoasă decât opțiunea 2. Pe baza comparației de mai sus, opțiunea preferată este opțiunea 2. 7 Monitorizare și evaluare 7.1 Monitorizare Tabelul de mai jos oferă o prezentare generală a indicatorilor. Obiectiv || Indicator 1, 2 și 3 || – Date privind exportul/importul/tranzitul/MSC: – numărul de încălcări depistate ale legislației; – numărul de investigații deschise pe baza acestora; – număr de cereri de utilizare a datelor de către investigatori; – sumele recuperate pe baza unor astfel de informații. 4 || Durata investigațiilor OLAF conexe (dacă modificarea a dus la accelerarea procedurilor, și anume dacă aceasta a sporit numărul investigațiilor și sumele recuperate) 7.2 Evaluare În ceea ce privește obiectivele operaționale, serviciile responsabile ale Comisiei vor garanta că evaluarea se va efectua o dată la cinci ani. Domeniul de aplicare va include rezultatele și impacturile legate de creșterea capacității de detectare a fraudelor datorită bazei de date și analizei efectuate pe baza datelor și a informațiilor disponibile, precum și a eficienței și a relevanței măsurilor introduse. Evaluarea se va face sub forma unei prezentări a rezultatelor susținută de către Comisie/OLAF în cadrul Comitetului de asistență reciprocă. [1] Date privind tranzitul național și alte informații ulterioare privind tranzitul, cum ar fi modificările în programul rutelor sau rezultatele controalelor.