COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 13.10.2011 
SEC(2011) 1173 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
REZUMAT AL EVALU ĂRII IMPACTULUI 
care înso ţeşte documentul 
COMUNICARE C ĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL 
ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR 
 
Creșterea impactului politicii UE în domeniul dezvolt ării: o agend ă a schimb ării 
{COM(2011) 637 final} 
{SEC(2011) 1172 final}  
 
RO 2   RO 1. DEFINIREA PROBLEMEI: care este problema exact ă, cine este cel mai afectat și de 
ce este necesar ă interven ția publică? 
În contextul situa ției actuale pe plan mondial, al provoc ărilor interna ționale majore1, al 
dezbaterii privind legitimitatea ajutorului și al noului mediu institu țional atât la nivelul UE 
(cadrul de ac țiune extern ă post-Lisabona), cât și la nivel interna țional (G-20, institu țiile 
financiare interna ționale, ONU etc.), este necesar ă o schimbare în vederea „ creșterii 
impactului politicii UE  în domeniul dezvolt ării”. Obiectivul urm ărit este adaptarea politicii 
UE în domeniul dezvolt ării, astfel încât aceasta s ă poată răspunde provoc ărilor din urm ătoarea 
decadă și să ajute țările partenere la instituirea schimb ărilor necesare pentru accelerarea 
progreselor privind reducerea s ărăciei și îndeplinirea ODM. 
Studiile actuale2 arată că, începând din 2005, când a fost adoptat ă Declarația de la Paris, 
modalitățile de alocare a ajutoarelor la nivel mondial  s-au deteriorat. În  realitate, numeroase 
probleme afecteaz ă eficiența și eficacitatea politicilor UE în domeniul dezvolt ării și ale altor 
actori. În primul rând, fragmentarea ajut orului a crescut în paralel cu cre șterea asisten ței 
oficiale pentru dezvoltare (AOD). Exist ă o tendință de a se acorda asisten ță prin intermediul 
unor pachete de ajutoare mai reduse. În acela și timp, asist ăm la o proliferare a donatorilor: la 
nivel global, ace știa sunt prezen ți în mai multe țări și, în cadrul acestor țări, în mai multe 
sectoare. De asemenea, proliferarea s-a d ezvoltat la nivel de sector: în 2007, 41% din 
ansamblul sectoarelor în țările beneficiare au primit ajutoa re din partea a mai mult de trei 
donatori din UE.  
În al doilea rând, proliferarea rela țiilor dintre țările donatoare și cele partenere necesit ă 
eforturi de coordonare semnifica tive, în primul rând din partea țărilor partenere, dar și a 
reprezentan ților donatorilor pe teren. D uplicarea eforturilor cu al ți donatori – inclusiv cu 
statele membre – împreun ă cu lipsa de coordonare pot duce la dezechilibre bru ște în 
acoperirea geografic ă/sectorială (așa-numitele „ țări neglijate din punct de vedere al acord ării 
de ajutoare”) și pot crea un climat de incertitudine pentru țările partenere și principalii 
beneficiari din aceste țări, printre care figureaz ă foarte adesea grupurile cele mai vulnerabile.  
Costurile pe termen  lung ale ineficacit ății ajutorului f ac obiectul unor studii academice din 
punct de vedere al impactului acestora asupra calit ății gestion ării țărilor partenere și al 
economiilor țărilor beneficiare. Astfel de costuri s unt prezentate, în general, în termeni 
calitativi cu toate c ă, în unele cazuri, costurile cantitati ve pot fi prezentate în termeni de 
pierdere a cre șterii economice sau cre șteri ale costurilor care decurg din lipsa de 
previzibilitate în cazul finan țării pentru dezvoltare3. De exemplu, costurile pe termen lung 
legate doar de fragmentare conduc la incapacitat ea guvernului de a pune în ordine portofoliul 
de proiecte sau chiar de a ob ține o imagine de ansamblu asupra investi țiilor și a activit ăților 
                                                 
1 Cum ar fi criza financiar ă, schimbările climatice, accesul la ener gie, insecuritatea alimentar ă, presiunile 
migratorii, fragilitate statal ă, conflictele regionale, securitatea interna țională și apariția unor noi 
puteri/investitori/donatori. 
2 „Trends of In-country Aid Fragmentation and Donor Proliferation: An Analysis of Changes in Aid 
Allocation Patterns between 2005 and 2009”, raport elaborat în numele echipei de lucru din cadrul 
OCDE privind diviziunea muncii și complementaritatea, primul proiect – 24 martie 2011, urmeaz ă 
versiunea final ă. 
3 „Agenda privind eficacitatea ajutorului: beneficiile unei abord ări europene”,  
http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf .  
 
RO 3   RO finanțate prin ajutoare, lipsa unei planific ări efective, neuniformitat ea ajutorului din punct de 
vedere geografic etc.4.  
2. ANALIZA SUBSIDIARIT ĂȚII: este justificat ă acțiunea la nivelul UE din motive de 
subsidiaritate (necesitate și valoare ad ăugată a UE)? 
În conformitate cu Tratatul de la Lisa bona, politica de dezvoltare este o competen ță partajată 
între Comisie și statele membre. Comisia va juca un rol în cre șterea impactului ajutorului pe 
care îl acord ă, recunoscând totodat ă pe deplin faptul c ă alte dimensiuni, alte aspecte și alți 
actori (precum coeren ța politicilor în domeniul dezvolt ării, modalit ățile de ajutor, asumarea de 
către țări a responsabilit ății privind ajutorul etc.) sunt complementare și ar trebui luate în 
considerare în m ăsura în care au o inciden ță asupra impactului global al politicii UE în 
domeniul dezvolt ării. Prin urmare, m ăsurile UE de promovare a coordon ării și a coeren ței, 
capacitarea acesteia de a pune în comun resurse și servicii, precum și de a desf ășura un dialog 
cu țările partenere sunt necesare, având în vedere c ă doar măsurile întreprinse de statele 
membre nu sunt suficiente pentru îndeplinirea acestor func ții. Ca urmare, o ac țiune 
coordonat ă a UE în ansamblul s ău are o valoare ad ăugată care, prin efectul s ău de pârghie 
politică și financiar ă, este superioar ă sumei ac țiunilor individuale al e celor 27 de state 
membre și ale Comisiei5. Un studiu din 20096 a estimat c ă beneficiile poten țiale oferite de o 
abordare european ă a eficacit ății ajutorului ar fi de ordinul a 3 pân ă la 6 miliarde EUR pe an.  
Astfel cum s-a subliniat în cadrul consult ării publice privind cartea ve rde, Comisia ar trebui s ă 
își concentreze ajutorul pe care îl gestioneaz ă asupra unui num ăr mai restrâns de sectoare și 
domenii; alegerile ar trebui f ăcute dintr-o perspectiv ă mai strategic ă decât în trecut, ținând 
cont de avantajele comparative ale UE și de poten țialul acesteia de a exercita un impact 
semnificativ. De asemenea, Comisia poate s ă joace un rol de frunte în ceea ce prive ște 
inițierea și coordonarea unei mai bune di viziuni a muncii între UE și statele membre. 
În vederea maximiz ării acestei valori ad ăugate, o specializare și o mai bun ă diviziune a 
muncii ar putea duce la o mai mare eficien ță, la economii de scar ă și la costuri reduse ale 
tranzacțiilor, beneficiile care decurg din aces tea putând fi utilizate pentru cre șterea resurselor 
financiare disponibile și pentru consolidarea puterii de nego ciere a UE, asigurându-se astfel c ă 
Uniunea ocup ă o poziție mai bun ă pentru îndeplinirea rolului de lider la nivel global.  
3. OBIECTIVELE INI ȚIATIVEI UE: care sunt principalele obiective de politic ă? 
În conformitate cu tratatul, principalul obi ectiv al politicii UE în domeniul dezvolt ării și al 
acțiunii sale în acest domeniu este reducerea s ărăciei în contextul dezvolt ării durabile. 
Acțiunile desf ășurate în acest sens pe plan mondial au  ca scop îndeplinirea obiectivelor de 
dezvoltare ale mileniului (ODM), la car e a subscris UE. În cadrul unei conferin țe 
internaționale de importan ță majoră, desfășurată în septembrie 20107, s-a subliniat existen ța 
unei diferen țe de cinci ani între nivelurile  actuale de realizare a ODM și termenele stabilite; 
                                                 
4 Idem. 
5 Dup ă cum s-a demonstrat mai sus, cu trimitere la  studiul intitulat „Agenda privind eficacitatea 
ajutorului: beneficiile unei abord ări europene”, din octombrie 2009.  
 http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf  
6 „Agenda privind eficacitatea ajutorului: beneficiile unei abord ări europene”, HTPSE Limited, 
octombrie 2009, http://ec.europa.eu/development/icenter /repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf .  
7 Reuniunea Plenar ă la Nivel Înalt a Organiza ției Națiunilor Unite privind Obiectivele de Dezvoltare ale 
Mileniului, New York. 
 
RO 4   RO există motive de îngrijorare deosebite în ceea ce prive ște lipsa de prog rese în anumite țări și 
regiuni (în special, în  Africa Subsaharian ă) și în legătură cu anumite ODM (în special, 
sănătatea mamei și a copilului).  
Având în vedere eforturile care sunt necesar e în continuare pentru realizarea ODM pân ă în 
2015, UE trebuie s ă crească rapid impactul ajutorului acordat pentru reducerea s ărăciei. După 
anul 2015, UE va trebui s ă continue sprijinirea efortului global pân ă la eliminarea complet ă a 
sărăciei. Prin urmare, obiectivul  programului de modific ări propus este de a se asigura c ă 
fiecare euro din ajutorul pentru dezvoltare acordat de UE genereaz ă cel mai mare impact 
posibil asupra s ărăciei în țările în curs de dezvo ltare, în vederea maximiz ării contribu ției 
aduse de UE la îndeplinirea ODM și la eradicarea s ărăciei pe termen mai lung.  
Se presupune c ă impactul asupra reducerii s ărăciei poate fi îmbun ătățit prin concentrarea din 
punct de vedere geografic și sectorial a ajutorul ui UE asupra unei num ăr mai limitat de țări și 
domenii, mai degrab ă decât alocarea dispersat ă a unor ajutoare reduse în întreaga lume. În 
acest sens, Comisia va r ămâne un actor global în domeniul dezvolt ării, concentrându- și 
ajutorul acordat în calitate de  donator asupra acelor sectoare și țări în care aceasta va produce 
un impact maxim.  
În sprijinul acestui efort,  programul privind coeren ța politicilor în favoarea dezvolt ării (CPD) 
contribuie, de asemenea, la îmbun ătățirea rezultatelor efective ale cooper ării noastre pentru 
dezvoltare, prin reducerea neconcordan țelor și prin promovarea sinergiilor între obiectivele 
politicilor interne și dezvoltare. Mai mult, ar trebui avut ă în vedere o mai mare coeren ță între 
obiectivele politicii externe și dezvoltare. 
4. OPȚIUNI DE POLITIC Ă: ce opțiuni au fost luate în considerare și care din acestea 
au fost analizate în detaliu? 
Patru opțiuni majore au fost identific ate în evaluarea impactului: 
Prima opțiune se refer ă la status quo , ceea ce înseamn ă că procesele de alocare și de punere în 
aplicare a ajutorului nu se modific ă față de sistemul actual (nicio ac țiune suplimentar ă la 
nivelul UE) și, în consecin ță, ajutorul pentru dezvoltare ges tionat de Comisie va continua s ă 
fie alocat într-o mare varietate de sectoare și de țări. Cu alte cuvinte, UE continu ă să facă 
„totul, pretutindeni”, f ără a aborda, prin urmare, problema fragment ării ajutorului. Aceast ă 
opțiune a fost evaluat ă în detaliu în contextul dispers ării și al fragment ării actuale a 
ajutoarelor UE pentru dezvoltare, ceea ce constituie baza unei îmbun ătățiri în vederea 
realizării unui sistem mai eficient și mai eficace.  
A doua op țiune se refer ă la orientarea sectorial ă; pentru a reduce dispersa rea ajutorului UE la 
nivel sectorial, Comisia va pune accentu l, în principal, pe anumite domenii și sectoare, în 
special cele în care aceasta beneficiaz ă de avantaje comparative, îns ă va continua s ă acorde 
ajutoare unui num ăr mare de țări, de la țările cele mai s ărace (LDC), la țările în curs de 
dezvoltare cele mai avansate (BRICS). 
A treia op țiune se refer ă la orientarea geografic ă; în vederea reducerii dispers ării geografice a 
ajutorului UE, Comisia î și va canaliza ajutorul c ătre un num ăr limitat de țări (alese în func ție 
de nevoile, capacit ățile, interesele și angajamentele lor), îns ă va continua s ă acopere un mare 
număr de sectoare.  
 
RO 5   RO În cea de-a patra op țiune, UE î și va concentra ajutorul atât  la nivel sectorial, cât și geografic, 
prin propunerea unei abord ări diferen țiate a aloc ării ajutorului pentru dezvoltare, precum și 
prin acordarea unui ajut or care se concentreaz ă asupra unui num ăr limitat de sectoare. 
Evaluarea impactului nu vizeaz ă examinarea aleger ilor sectoriale și geografice prestabilite ci, 
mai degrab ă, testează principiile  concentr ării sectoriale și ale diferen țierii geografice. 
Alegerea final ă a sectoarelor și a țărilor va fi rezultatul unei analize și a unui dialog detaliat 
pentru fiecare țară în parte, în conformitate cu pr incipiile stabilite privind asumarea și 
parteneriatul, consacrate prin Declara ția de la Paris, precum și a discuțiilor cu al ți donatori, în 
special cu statele membre ale UE, în cadrul prev ăzut de Codul de conduit ă privind diviziunea 
muncii.  
O coeren ță consolidat ă a politicilor în favoarea dezvolt ării, o coordonare îmbun ătățită la 
nivelul UE, posibilitatea alegerii modalit ăților de ajutor și niveluri globale de finan țare 
disponibile pentru dezvoltare  sunt factori care vor avea, de asemenea, un impact asupra 
succesului UE în îndeplinirea obiectivelor sale de dezvoltare, toate reprezentând constante 
relevante pentru fiecare din cele patru op țiuni. Prin urmare, aceste elemente nu sunt luate în 
considerare în cadrul evalu ării impactului.  
5. EVALUAREA IMPACTURILOR: care sunt principalele impacturi de ordin 
economic, ecologic și social ale fiec ărei opțiuni, în special în termeni de beneficii 
(cuantificate sau exprimat e în termeni monetari) și de costuri (inclusiv estim ările 
privind sarcina administrativ ă, alte costuri de conformare și costurile de punere în 
aplicare pentru administra țiile publice)?  
Opțiunea 1  
În conformitate cu op țiunea privind status quo -ul, ajutorul gestionat de  Comisie ar continua s ă 
fie acordat unei game largi de sectoare și țări beneficiare. Prin urmare, Comisia și-ar menține 
o prezență trans-sectorial ă pe plan global, ceea ce i-ar permite s ă exercite o influen ță generală 
și un posibil efect de pârghie în toate țările. Opțiunea privind status quo -ul nu abordeaz ă 
problema dispers ării și a fragment ării ajutorului, sporind astfel riscul ineficacit ății viitorului 
program de ajutor. În plus, resursel e de ajutor limitate ar continua s ă fie distribuite într-un 
mod prea dispersat, ceea ce va avea un imp act redus, conducând la pierderea relevan ței, 
legitimității și vizibilității ajutorului UE.  
Opțiunea 2  
O orientare sectorial ă accentuat ă ar putea contribui la un mai ma re impact al ajutorului UE, 
prin concentrarea resurselor asupra unui num ăr limitat de sectoare, sporind astfel masa critic ă 
a UE. Aceast ă opțiune ar putea, de asemenea, s ă contribuie la dezvoltarea competen țelor 
specializate, a vizibilit ății și a prestigiului UE în anumite sectoare, în special în cele în care 
Uniunea beneficiaz ă de avantaje comparative r ecunoscute. În plus, Comisia și-ar menține 
prezența globală în domeniul dezvolt ării, ceea ce i-ar permite s ă exercite o influen ță și un 
posibil efect de pârghie în toate țările. Cu toate acestea, op țiunea privind orientarea sectorial ă 
riscă să creeze o posibil ă discrepan ță între oferta limitat ă a Comisiei și cererea din țările 
partenere. Acest lucru ar putea avea ca rezultat apari ția unor dificult ăți în cheltuirea integral ă 
a resurselor disponibile. În plus, o abordare descendent ă a orientării sectoriale ar submina 
implicarea țării beneficiare (un element recunoscut ca fiind esen țial pentru eficacitatea 
ajutorului și pentru succesul global al dezvolt ării). 
 
RO 6   RO Opțiunea 3  
O orientare geografic ă accentuat ă ar putea contribui la cre șterea impactului ajutorului UE prin 
orientarea unor resurse limitate c ătre țările care au cel mai mult nevoie de acestea și în care 
ajutorul ar putea avea cel mai mare impact. În acest fel, Comisia ar aplica o abordare 
diferențiată în ceea ce prive ște alocarea ajutorului și parteneriatele, bazat ă pe un dialog politic 
și strategic cuprinz ător cu toate țările partenere, prin care UE ar defini forma de cooperare cea 
mai adecvat ă, care să conducă la decizii documentate și obiective privind combina ția de 
măsuri de politic ă, nivelurile ajutoarelor, instrumentele financiare și modalit ățile de ajutor 
cele mai eficiente. 
Cu toate acestea, op țiunea privind orientarea geografic ă ar putea conduce la riscul unei sl ăbiri 
a influenței și a efectului de pârghie al UE în anumite țări și regiuni în care nu mai este 
prezentă. În absen ța unei mai bune coordon ări și diviziuni a muncii între UE și statele 
membre, aceast ă opțiune riscă, de asemenea, s ă amplifice diferen ța dintre beneficiarii favori ți 
ai donatorilor și cei neglija ți, într-un moment în care un num ăr tot mai mare de donatori din 
UE își reduc portofoliile și se retrag dintr-o serie de țări în curs de dezvoltare. Cu toate 
acestea, ambele probleme pot fi atenuate prin m ăsuri de înso țire, cum ar fi o strategie de ie șire 
progresiv ă, stabilirea de noi tipur i de parteneriate cu țările care nu mai primesc granturi și 
acțiuni comune privind programarea și diviziunea muncii. 
Opțiunea 4  
O orientare sectorial ă și geografic ă accentuat ă poate contribui la cre șterea semnificativ ă a 
impactului ajutorului UE printr-o utilizare și alocare mai eficient ă și strategic ă a resurselor de 
ajutor limitate. În acest mod, UE și-ar putea spori masa critic ă în anumite sectoare și țări, 
permițând astfel consolidarea put erii sale de negociere și a efectului s ău de pârghie asupra 
resurselor și politicilor. Prin exemplul oferit, Comisia ar putea s ă sporeasc ă vizibilitatea și 
legitimitatea ajutorului s ău și să încurajeze statele membre ale UE s ă facă același lucru. 
Astfel, s-ar consolida rolul Comi siei în calitate de organizator și de coordonator, în special 
privind aspecte esen țiale ale diviziunii muncii. 
6. COMPARAREA OP ȚIUNILOR: care este op țiunea preferat ă, pe baza c ăror criterii 
sau din ce motive? 
Evaluarea impactului concluzioneaz ă că opțiunea 4 este cea mai viabil ă. Aceasta ar permite o 
alocare mai strategic ă, justificabil ă și vizibilă a resurselor de ajutor limitate ale UE, care, în 
loc să fie distribuite într-un mod prea di spersat între diferite sectoare și țări, cum este cazul 
status quo -ului (opțiunea 1), ar fi concentrate asupra sectoarelor și țărilor în care sunt cel mai 
necesare și în care ar putea avea cel mai puternic impact asupra s ărăciei. Opțiunea 4 combin ă 
avantajele fiec ăreia dintre op țiunile 2 și 3 și remediaz ă câteva din limit ările care decurg dintr-
o orientare exclusiv sectorial ă sau exclusiv geografic ă.  
Abordarea prev ăzuta de op țiunea 4 va permite Comisiei s ă își asume un rol mai echilibrat și 
mai strategic în calitate de donator, care ar avea efecte pozitiv e în ceea ce prive ște vizibilitatea 
și prestigiul.  
 
RO 7   RO 7. MONITORIZARE ȘI EVALUARE: care sunt modalit ățile prevăzute pentru 
stabilirea costurilor și a beneficiilor reale, precum și pentru ob ținerea efectelor dorite? 
Comisia a instituit deja sisteme de monitorizare și de evaluare regulat ă care acoper ă totalitatea 
programului s ău de ajutor. În prezent, aceasta evalueaz ă strategiile tematice și cele de țară, 
precum și programele și proiectele individuale. O serie de exerci ții cuprinz ătoare de evaluare 
analizează complementaritatea și sinergia între diferitele instrumente legislative, inclusiv 
activitățile care nu implic ă cheltuieli. Evalu ările complexe pot analiza, de asemenea, 
obiectivele politice generale definite în cadrul proceselor politice corespunz ătoare și pot 
aborda aspectele transversale care sunt releva nte pentru mai multe instrumente legislative sau 
pentru ansamblul acestora. Pe cât posibil, Comisia asociaz ă toate părțile interesate relevante 
în faza de evaluare a asisten ței UE, inclusiv în cadrul evalu ărilor comune.