RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 161/28

Aviz al Comitetul Economic și Social European privind „Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de înființare a Institutului European de Tehnologie”

COM(2006) 604 final/2 — 2006/0197 (COD)

(2007/C 161/06)

La 20 decembrie 2006, Consiliul, în conformitate cu articolul 157 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, a hotărât să consulte Comitetul Economic și Social, cu privire la propunerea sus-menţionată.

Comitetul a hotărât să însărcineze Secțiunea pentru piața unică, producție și consum cu pregătirea lucrărilor pe această temă.

Având în vedere caracterul urgent al lucrărilor, în cea de-a 434-a sesiune plenară, care a avut loc la 14 și 15 martie 2007 (ședința din 14 martie), Comitetul Economic și Social European l-a numit pe dl PEZZINI ca raportor general și a adoptat prezentul aviz cu 93 voturi pentru, 2 voturi împotrivă și 1 abținere.

1. Concluzii și recomandări

1.1 Performanțele științifice și tehnice de înaltă calitate și aplicarea acestora într-o economie concurențială sunt condiții decisive care ne permit să ne asigurăm viitorul, de exemplu în ceea ce privește nanotehnologiile, societatea informațională, problemele energiei și climei; să menținem și să îmbunătățim situația noastră actuală pe scena internațională și să dezvoltăm modelul social european, în loc de a-l periclita.

1.2 Comitetul a salutat dintotdeauna orice inițiativă care urmărește: — mărirea capacității de inovare a Comunității și statelor membre; — promovarea unei abordări integrate a triunghiului cunoașterii (1); — consolidarea legăturilor dintre comunitatea academică și comunitatea de afaceri; — susținerea tuturor eforturilor care urmăresc să promoveze cercetarea și inovarea; — extinderea parteneriatului public-privat în activitatea de cercetare și dezvoltare tehnologică (CDT); — facilitarea accesului IMM-urilor la noi competențe.

1.3 CESE sprijină puternic și hotărât ideea creării unui instrument precum Institutul European de Tehnologie (IET), cu scopul de a contribui la dezvoltarea unei educații, unei inovații și a unei cercetări de calitate, prin încurajarea cooperării și integrării între centrele de excelență europene din domeniile industrial, universitar și științific.

1.4 CESE subliniază că este important ca propunerea privind un IET să fie dezvoltată coerent în raport cu temeiul său legal, elaborat în mod special pentru „accelerarea adaptării industriei la modificările structurale, încurajarea unui mediu favorabil inițiativei și dezvoltării întreprinderilor în întreaga Comunitate, în special a întreprinderilor mici și mijlocii, încurajarea unui mediu favorabil cooperării dintre întreprinderi și promovarea unei mai bune exploatări a potențialului industrial al politicilor privind inovarea, cercetarea și dezvoltarea tehnologică” (2).

1.5 Cu toate acestea, Comitetul consideră că, pentru a reuși, acest nou instrument de integrare a cunoașterii, cercetării și inovării trebuie să se diferențieze și să se detașeze de celelalte instrumente comunitare integrate deja existente, cum sunt platformele tehnologice europene, inițiativele comune europene, rețelele europene de excelență, proiectele integrate și programele europene de masterat în domenii de vârf (3).

1.6 Comitetul realizează că ar fi inadecvat să compare în mod simplist viitorul IET cu un institut precum Institutul de Tehnologie din Massachussets (Massachussets Institute of Technology — MIT) din Statele Unite, dat fiind că acesta din urmă nu a constituit niciodată un proiect federal de excelență, ci o universitate de vârf, caracterizată de prezența unui Consiliu de Administrație cunoscut drept „Corporația MIT”, sprijinit de o societate de management al investițiilor (investment management company). Cu toate acestea, succesul unei instituții precum MIT arată că excelența este rezultatul unui proces de evoluție fondat pe principii adecvate și pe un sprijin suficient.

1.7 Comitetul consideră că dacă viitorul IET dorește să devină un actor și un protagonist de talie mondială, adică un model de referință și un simbol al reunirii excelenței europene din toate domeniile, este necesar ca institutul să nu se limiteze la simpla integrare a resurselor.

1.8 În acest scop, concepția, structura și arhitectura acestuia trebuie nu numai să corespundă integral și coerent scopurilor prevăzute de tratat, care constituie esența temeiului său legal, ci și să dezvolte o cultură a competenței și excelenței care să fie orientată către știință și tehnologie, să atragă cei mai buni studenți și să formeze cei mai buni cercetători și ingineri. Aceasta este o condiție prealabilă pentru crearea unei noi cunoașteri și a unei inovări continue.

1.9 În opinia Comitetului, este important ca institutul să nu se limiteze la ideea unui „pol al cunoașterii de prestigiu internațional” (4), fiind necesară energia tuturor actorilor implicați pentru a crea un semn definitoriu al rezultatelor de prim ordin, caracteristic fiecărei comunități de cunoaștere și inovare (CCI), în vederea obținerii de rezultate concrete, cu impact pe piață: — prin transformarea cunoașterii și rezultatelor cercetării într-o reală inovare pe piață; — prin crearea de întreprinderi deschizătoare de drum în termeni de competitivitate; — prin atragerea și formarea unor experți de renume internațional; — prin promovarea unor noi locuri de muncă stabile și calificate.

1.10 Structurile și forma institutului ar trebui să fie concepute și realizate astfel încât: — să răspundă necesităților comunității europene de afaceri și ale forței de muncă, consolidând eforturile care urmăresc realizarea unei societăți a cunoașterii; — să corespundă dimensiunii economice și sociale a modelului comunitar; — să aibă o puternică vizibilitate internațională, pentru a atrage cercetători și întreprinderi din întreaga lume.

1.10.1 Ar putea fi luată în considerare în mod adecvat formula întreprinderii comune.

1.11 Deși cel puțin primele succese ale IET vor depinde în mare măsură de suficienta finanțare din partea Comunității și a statelor membre, aceasta nu ar trebui totuși să se facă în dauna altor programe adoptate în domeniul cercetării și inovării.

1.11.1 Comitetul consideră că, pentru viitorul IET, mecanismele de încurajare a brevetelor și acordurile de management al proprietății intelectuale, pe de-o parte, și capacitatea de a găsi fonduri de finanțare privată, pe de altă parte, vor avea o importanță din ce în ce mai mare: acestea din urmă vor juca un rol mult mai semnificativ decât fondurile comunitare, pentru a nu priva de resurse celelalte programe, în special programele destinate cercetării și inovării.

1.11.2 Comitetul consideră că, în ceea ce privește finanțarea, ar fi necesar să se prevadă o finanțare inițială din resurse comunitare care s-ar putea găsi în resursele suplimentare, în cadrul revizuirii intermediare a celui de-al șaptelea program-cadru comunitar de cercetare și dezvoltare tehnologică (CDT), iar o contribuție semnificativă, proporțională, ar trebui să vină din partea statelor membre. Nu trebuie neglijate nici posibilitățile de a solicita intervenții ale BEI pentru rețelele de inovare și pentru cercetarea universitară.

1.12 La fel de importante în viziunea CESE sunt și competențele pe care institutul va fi capabil să le dezvolte pe piața cunoașterii, inovării și cercetării, astfel încât să asigure o interacțiune din ce în ce mai puternică între institut și sucursalele sale, de exemplu comunitățile de cercetare și inovare (CCI).

1.12.1 Interacțiunea s-ar putea produce și prin evenimente publice majore, organizate de sistemul IET și destinate să stabilească o marcă unică de excelență, concepută ca o structură în rețea, descentralizată în ceea ce privește colectarea și transmiterea cunoașterii și inovării.

1.12.2 Inovarea și succesul sunt rezultatul unui echilibru delicat între procedurile orientate către rezultat și libertatea individuală de a dezvolta idei și concepte noi, care apoi trebuie să treacă testul concurenței. Capacitatea de a corespunde unor criterii de garantare a calității, standardizate la nivel european, trebuie să constituie fundamentul inițiativelor de cercetare, cunoaștere și inovare din întreaga structură în rețea a IET. În absența unei interacțiuni între cercetare, inovare și industrie care să corespundă logicii pieței, cercetarea finanțată prin fonduri publice nu va avea decât un impact limitat asupra economiei.

1.13 În viziunea Comitetului, sistemul de selecție a rețelelor de întreprinderi, laboratoare și universități drept candidate la intrarea în CCI ar trebui să funcționeze pe principiul „de jos în sus” și să se bazeze pe criterii clare și transparente, inclusiv, în primul rând, pe excelență și reușită profesională, pe capacități și experiență în transferul de tehnologie, în special către IMM-uri.

1.13.1 În orice caz, noul statut al CCI nu ar trebui acordat pe termen nelimitat, ci sub rezerva evaluării cu regularitate a calității și a rezultatelor concrete, chiar dacă se recunoaște necesitatea de a beneficia de o perioadă de dezvoltare corespunzătoare.

1.14 De asemenea, în opinia Comitetului, „sistemul” IET ar trebui să aibă în vedere, după caz, incorporarea unor centre de excelență deja existente în UE, selecționate în prealabil, dar să evite să devină o suprastructură birocratică de susținere a acestor centre de excelență; din același motiv, este recomandabil ca institutul să se orienteze în mai mare măsură spre valorificarea componentei industriale și a celei de cercetare interdisciplinară, atât în cadrul organelor sale de reglementare, cât și în cadrul celor responsabile cu selecția.

1.14.1 În acest sens, ar fi oportun să se înființeze o „societate de management al investițiilor IET”, care să asigure o abordare inovatoare în raport cu neajunsurile tradiționale care caracterizează deseori relațiile dintre comunitatea industrială, comunitatea academică și cea de cercetare.

1.15 În sfârșit, Comitetul consideră că este nevoie de mai multă claritate în definirea și acordarea diplomelor IET de către rețelele CCI și chiar de către IET. Cel puțin pentru o perioadă inițială suficient de îndelungată, acordarea diplomelor ar trebui să rămână prerogativa, dar și responsabilitatea, acelor universități și/sau centre universitare tehnice (institute de tehnologie) din statele membre care sunt selecționate ca partenere în cadrul fiecărei CCI; atunci când sunt îndeplinite condițiile minime, diplomele acestora pot primi marca IET.

1.16 În opinia Comitetului, atribuirea mărcii IET diplomelor din rețeaua CCI ar trebui făcută cu condiția ca studiile și cercetările efectuate să se fi desfășurat în cel puțin trei institute diferite din trei state membre, pentru a garanta diplomelor o dimensiune interdisciplinară europeană și cercetările să fi demonstrat că, în materie de inovare, au suficient impact potențial și, în sfârșit, acestea să fie susținute de IET central.

1.17 În ceea ce privește statutul IET, Comitetul consideră că este util să se adauge Consiliului de Administrație/Comitetului Director (5) prevăzut de propunerea de statut a Comisiei, un Comitet de supraveghere alcătuit din reprezentanții statelor membre și prezidat de un reprezentant al Comisiei, un Comitet executiv alcătuit, pe de o parte, din doi reprezentanți ai comunității de afaceri și, pe de altă parte, din doi reprezentanți ai centrelor de cercetare și respectiv ai universităților și condus de președintele Consiliului de Administrație, precum și un director administrativ și un rector.

2. Introducere

2.1 Raportul intermediar prezentat Consiliului European în primăvara anului 2005, intitulat „Să lucrăm împreună pentru creștere economică și locuri de muncă: un nou început pentru Strategia Lisabona” (6) a definit principiile fundamentale de relansare a strategiei, respectiv acțiuni cu scopuri precise, o participare extinsă, obiective însușite de toate părțile implicate și niveluri de responsabilitate clar definite.

2.2 Elementele adăugate Strategiei Lisabona cuprind difuzarea cunoașterii prin sisteme de învățământ de înaltă calitate. În special, Uniunea Europeană trebuie să se asigure că universitățile noastre pot concura cu cele mai bune universități din lume, dar îndeplinirea acestui obiectiv necesită realizarea spațiului european de învățământ superior, care va facilita obținerea și difuzarea cunoașterii pe tot teritoriul Uniunii Europene.

2.3 Pentru a contribui la realizarea acestui obiectiv, Comisia și-a declarat intenția de a propune crearea unui Institut European de Tehnologie și voința de a da universităților europene posibilitatea de a concura la nivel internațional, deoarece „abordările existente în materie de finanțare, guvernanță și calitate se dovedesc ineficiente atunci când se confruntă cu provocările a ceea ce a devenit o piață globală a cadrelor universitare și a studenților, a cunoașterii înseși.”

2.4 CESE și-a exprimat punctul de vedere cu privire la acest subiect în repetate rânduri (7). În avizul exploratoriu intitulat „Drumul către o societate europeană bazată pe cunoaștere — contribuția societății civile organizate la Strategia Lisabona” (8), a susținut necesitatea creării unui spațiu european comun al cunoașterii, bazat pe intensificarea cooperării în politicile privind învățarea, inovarea și cercetarea. În plus, în acest aviz, CESE invită întreprinderile, instituțiile financiare și fundațiile private să-și asume responsabilități și să investească mai mult în economia bazată pe cunoaștere, sprijinind, printre altele, acordurile europene privind parteneriatul public-privat (PPP).

2.5 În Statele Unite ale Americii, MIT, înființat la Boston în 1861, are acum aproximativ 10 000 de studenți și un corp profesoral de aproape 10 000 de membri, lucrând într-un sistem multidisciplinar de înaltă calitate, care include științe economice, drept, arhitectură, inginerie, tehnici de management, matematică, fizică și biologie. MIT costă, într-adevăr, peste 1 000 de milioane de dolari pe an, dar se situează pe locul al cincilea în „Lista Shanghai”, care enumără cele mai bune universități din lume (9).

2.6 În ceea ce privește Europa, realizarea obiectivelor Procesului Bologna ar trebui să se încheie până în 2010. Procesul Bologna este inițiativa lansată de Uniunea Europeană în 1999 de armonizare a diferitelor sisteme de învățământ superior din Europa, în scopul creării unui spațiu european de învățământ superior și al promovării pe plan internațional a sistemului european de învățământ superior. S-au stabilit următoarele obiective: — adoptarea unui sistem de diplome și certificate care să fie ușor de înțeles și comparabile; — convergența sistemelor de învățământ, care urmează să se bazeze pe trei cicluri principale (licență, masterat și doctorat); — consolidarea sistemului de credite pe baza sistemului european de credite transferabile în învățământul superior ECTS (10), în conformitate cu care creditele pot fi obținute de la facultăți diferite; — promovarea mobilității (pentru studenți, profesori, cercetători și personalul tehnico-administrativ), odată cu îndepărtarea obstacolelor rămase în calea liberei circulații; — promovarea cooperării europene în asigurarea calității; — promovarea unei dimensiuni europene fundamentale în învățământul superior, în privința programelor analitice, cooperării între universități și alte instituții de învățământ superior, mobilității, programelor integrate, formării profesionale și cercetării.

2.7 La 26 septembrie 2006, Parlamentul European a adoptat o rezoluție privind crearea unui cadru de calificări european (11), care ia în considerare Procesul Bologna și Procesul Copenhaga din 2002 și se bazează pe promovarea unei mai bune cooperării europene în domeniul educației și formării profesionale, urmărind mai multe obiective specifice (12).

2.8 În 2005, Comisia a publicat al doilea raport privind progresele realizate în privința obiectivelor Strategiei Lisabona în materie de învățământ și formare (13). Acesta subliniază, între altele, dificultatea măririi numărului de absolvenți ai unui ciclu complet de învățământ superior în Europa, necesitatea actualizării și completării cunoașterii, competențelor și calificărilor pe durata vieții active prin sisteme avansate de învățare continuă și, în sfârșit, necesitatea măririi investițiilor publice în formare și învățământ superior, a suplimentării acestora cu investiții private și a instruirii unui număr suficient de formatori de mare calitate și competență din rândurile corpul profesoral și din cercetare, pentru a asigura înnnoirea generațiilor de lucrători (aproximativ un milion de persoane între 2005 și 2015).

2.9 În 2006, în cadrul activităților OCDE s-a efectuat un studiu; acesta a fost realizat din perspectiva cererii existente pe piață (14) și se intitulează „Programul pentru evaluarea internațională a elevilor (PISA)” (15). Studiul furnizează un cadru general de caracteristici, aptitudini și capacități ale elevilor de a utiliza cunoștințele dobândite.

2.10 Se pare că există patru cauze principale ale punctelor slabe din sistemul european de învățământ superior (16): — uniformitatea excesivă: flexibilitate și diversitate insuficiente pentru a face față noilor cerințe; — izolarea: sunt prea frecvente cazurile în care universitățile se află într-un turn de fildeș, având slabe legături cu întreprinderile și societatea; — reglementarea excesivă: sunt prea frecvente cazurile în care universitățile nu se pot moderniza din cauza reglementărilor naționale; — finanțarea insuficientă: cheltuielile cu cercetarea, învățământul și formarea se situează în Europa la un nivel inferior celui al concurenților săi direcți. Pentru a elimina decalajul, Uniunea Europeană ar trebui să cheltuiască 150 de miliarde de euro pe an, adică o sumă care depășește valoarea totală a bugetului comunitar (17).

2.11 Principalele probleme curente care s-ar putea rezolva prin crearea unui Institut European de Tehnologie sunt următoarele: — nivelul scăzut al investițiilor în învățământul superior și în cercetare-dezvoltare și absența concentrării investițiilor în comunități de excelență care să poată concura pe plan internațional; — instrumente inadecvate și insuficienta conversie a cunoașterii și a rezultatelor din cercetare-dezvoltare în activități economice competitive și în locuri de muncă, comparativ cu principalii concurenți ai UE; — caracterul insuficient de inovator al modelelor de guvernanță și organizare a institutelor europene de cercetare și de învățământ superior, care sunt deseori inflexibile și reglementate excesiv; — absența unei abordări integrate a triunghiului „învățământ/cercetare/inovare”; — insuficienta abilitate de a atrage și de a-i păstra pe cei mai buni profesori și studenți.

2.12 În rezoluția privind bugetul anual pe 2007, deși a salutat ideea dezvoltării potențialului propriu triunghiului cunoașterii (învățământ, cercetare și inovare) și a consolidării legăturilor dintre cele trei domenii, Parlamentul European și-a manifestat scepticismul în privința înființării unui nou institut european de tehnologie, considerând că acesta „ar putea să submineze sau să se suprapună cu structurile existente și, prin urmare, să nu constituie cea mai eficientă utilizare a resurselor” (18).

2.13 În ceea ce îl privește, Consiliul European din 15-16 iunie 2006 a subliniat însă că „Institutul European de Tehnologie (IET), în conlucrare cu instituțiile naționale existente, va reprezenta un pas important spre eliminarea decalajului dintre învățământul superior, cercetare și inovare, alături de alte acțiuni care consolidează colaborarea în rețea și sinergiile dintre comunitățile de excelență în cercetare și inovare din Europa.” Consiliul a invitat Comisia să prezinte „propunerea oficială de înființare a acestuia”. Răspunzând invitației, Comisia a prezentat în noiembrie 2006 propunerea care face obiectul prezentului aviz (19), care constituie urmarea celor două comunicări anterioare referitoare la acest subiect (20).

2.13.1 Ca urmare, Consiliul European din decembrie 2006 a confirmat atitudinea favorabilă exprimată anterior.

3. Propunerea Comisiei

3.1 Ideea care stă la baza propunerii de regulament a Comisiei de înființare a IET este că acesta poate contribui la competitivitatea industrială, prin consolidarea capacității de inovare a statelor membre și a Uniunii Europene. Obiectivele propunerii sunt următoarele: — să contribuie la îmbunătățirea bazei de competitivitate a statelor membre prin implicarea de organizații partenere în activități integrate de inovare, cercetare și învățământ, în conformitate cu standardele internaționale; — să promoveze inovarea prin activități strategice transdisciplinare și interdisciplinare de cercetare-dezvoltare și învățământ, în domenii de interes vital din punct de vedere economic și social; — să formeze o „masă critică” de resurse umane și materiale în aceste domenii ale cunoașterii, atrăgând și menținând atât investiții ale sectorului privat în inovare, învățământ și cercetare-dezvoltare, cât și studenți la nivel de masterat, doctoranzi și cercetători; — să devină un simbol al spațiului european de inovare, cercetare și învățământ; — să devină un exemplu de management al inovării și un model pentru modernizarea instituțiilor de învățământ superior și de cercetare din Uniunea Europeană; — să își construiască o reputație internațională și să ofere un mediu atractiv pentru cele mai însemnate talente din întreaga lume, rămânând deschis organizațiilor partenere, studenților și cercetătorilor extracomunitari.

3.2 Comisia propune ca IET să aibă o structură integrată pe două niveluri, care să combine o abordare de jos în sus cu o abordare de sus în jos, după cum urmează: — IET propriu-zis, sub conducerea unui Comitet Director. IET ca persoană juridică va fi constituit din acest Comitet Director, secondat de un foarte mic număr de angajați (60 de persoane) în sectorul științific și administrativ. Comitetul Director va fi compus dintr-un grup de 15 membri reprezentând întreprinderi și comunitatea științifică și alți 4 membri reprezentând personalul și studenții din IET și CCI (a se vedea mai jos). În plus, statutul IET, anexat la propunere, prevede, de asemenea, un Comitet executiv de supraveghere, un director responsabil cu gestiunea activității curente, care este reprezentantul legal, și un Comitet de audit; — comunitățile de cunoaștere și inovare (CCI) bazate pe o abordare de tip rețea. CCI sunt consorții de organizații partenere reprezentând universități, institute de cercetare și întreprinderi, care se asociază într-un parteneriat integrat cu scopul de a răspunde invitațiilor IET de a prezenta propuneri. Organizarea internă a CCI are un grad foarte mare de autonomie, ceea ce le dă posibilitatea să realizeze obiectivele stabilite pe baze contractuale cu IET.

3.3 Bugetul general al IET pentru perioada 2007-2013 este estimat la 2 367,1 milioane EUR, provenind din: a) surse interne și externe, inclusiv contribuțiile statelor membre și ale autorităților locale și regionale; contribuții din sectorul privat (întreprinderi, capitaluri de risc, bănci, inclusiv BEI); resurse rezultate din activitatea proprie (de exemplu din drepturile de proprietate intelectuală); resurse din donații și dotări pe care IET le poate acumula; b) surse comunitare: bugetul CE din marjele nealocate (308,7 milioane EUR), Fonduri Structurale, al șaptelea program-cadru, programele UE de învățare pe parcursul întregii vieți, programul pentru competitivitate și inovare (CIP).

4. Observații generale

4.1 CESE a salutat dintotdeauna acțiunile de stimulare a capacității de inovare a UE și a statelor membre, pledând pentru o abordare integrată a triunghiului cunoașterii, în special prin legătura între mediul universitar și întreprinderi. Comitetul se declară ferm în favoarea asigurării unei mai bune coordonări a cercetării, stimulării inovării și învățământului în UE, realizării unui parteneriat public-privat mai eficient în cercetare-dezvoltare și asigurării unui acces mai bun la noi competențe al întreprinderilor mici și mijlocii (21).

4.2 Cu toate acestea, CESE nu se poate îndepărta de la cele trei principii-cheie care stau la baza relansării Strategiei Lisabona, și anume: — necesitatea unui sprijin puternic pentru inițiativele europene orientate spre scopurile cel mai bine precizate; — însușirea obiectivelor de către toate părțile implicate; — definirea clară a nivelurilor de responsabilitate.

4.3 Prin urmare, CESE consideră că este necesar să fie evaluat atent modul în care inițiativa IET se intersectează cu multe alte inițiative aflate în desfășurare, acestea bazându-se pe diferite alte politici, cum sunt cele referitoare la cercetare, întreprinderi, dezvoltare regională, societatea informațională, învățământ și cultură.

4.3.1 Comitetul consideră că, pentru ca viitorul IET să devină un punct de referință și un simbol al excelenței europene, este necesar să nu se limiteze la simpla integrare a resurselor, ci să fie conceput și structurat astfel încât să îndeplinească obiectivele stabilite în tratat, acesta constituind temeiul juridic fundamental al IET.

4.3.2 Comitetul subliniază că, pentru succesul viitorului IET, este esențială capacitatea acestuia de a lansa pe piață o marcă unică de excelență cu o structură în rețea, care să atragă și să transmită cunoașterea și inovarea în mod descentralizat.

4.4 Comitetul își exprimă acordul în privința necesității unei structuri a IET cât mai simple cu putință, flexibile și dinamice, care să-i permită să răspundă noilor cereri, și consideră că este oportun să fie explorată posibilitatea creării unei întreprinderi comune (22), dar, în același timp, subliniază că este necesar ca această structură să fie orientată către comunitatea de afaceri și către forța de muncă, reiterând necesitatea imperativă ca IET să-și concentreze atenția asupra principalului său obiectiv declarat, acela de a converti rezultatele din cercetare-dezvoltare în oportunități de piață.

4.4.1 În acest scop, criteriile de selecție pentru organele de conducere ar trebui să nu se bazeze în primul rând și exclusiv pe excelența științifică, ci și pe capacitatea de a atrage capital inovator, de a înființa noi întreprinderi, de a genera și de a exploata brevete și de a atrage finanțare publică și privată, fără să omită IMM-urile.

4.5 CESE consideră că această abordare ar trebui să se reflecte în criteriile de selecție a CCI, ale căror consorții trebuie să rămână deschise, în conformitate cu prioritățile programării comunitare multianuale pentru cercetare și inovare, astfel încât să faciliteze implicarea întreprinderilor și entităților mai mici, asigurând maxima flexibilitate posibilă și minimul de cheltuieli administrative.

4.5.1 Criteriile de calificare ale CCI ar trebui să fie mai bine definite: — trebuie să aibă o dimensiune europeană, cu nouă entități din cel puțin trei state membre; — nivelul de competență trebuie să reflecte nivelul de excelență prevăzut pentru IET însuși; — nivelul de interdisciplinaritate trebuie garantat, componența trebuie să reflecte echilibrul între cele trei elemente diferite ale triunghiului cercetare, învățământ și inovare; — echilibrul între componenta publică și cea privată trebuie respectat; este necesar ca fiecare partener să facă dovada capacității de a furniza excelență în domeniile cercetării, cunoașterii, brevetelor și transferului de tehnologie, pentru perioada precedentă de cinci ani; — trebuie să fie prezentat un plan unitar de activități comune, în cadrul unui program cu durata de minim cinci ani.

4.6 Pentru a promova spațiul european al cunoașterii, ca parte a Strategiei Lisabona, va fi necesară crearea de stimulente de promovare a mobilității între diferite profesii intelectuale și între sectoarele public și privat, astfel încât să se faciliteze circulația între diferite posturi de conducere de nivel înalt și mediu, între cercetători și ingineri, precum și între sectorul instituțional și cel privat și invers (23). Mobilitatea în plan european trebuie să reprezinte un element-cheie al programelor de formare, cercetare și aplicare a tehnologiilor.

4.7 În ceea ce privește resursele financiare destinate sprijinirii activităților IET, CESE observă că finanțarea propusă inițial pare să fie foarte limitată, iar, în perspectivă, sursele de finanțare par să fie orientate către programele tradiționale (24) și să recurgă la resursele deja limitate ale bugetului 2007-2013, destinate cercetării, inovării și învățământului. Astfel, IET concurează cu alte instrumente cu eficiență dovedită și viziune integrată, cum sunt proiectele integrate (PI), rețelele de excelență (RE) și altele, create mai recent, precum inițiativele tehnologice comune sau platformele tehnologice europene (PTE).

4.7.1 Fondurile prevăzute pentru al șaptelea program-cadru de cercetare-dezvoltare pentru perioada 2007-2013, reprezentând aproximativ 5,8 % din bugetul general al UE, se dovedesc a fi deja inadecvate pentru sprijinirea politicilor de stimulare a cercetării. Prin urmare, nu pot fi realocate resurse din acest program decât prin procesul obișnuit de licitație, la care IET și CCI ar trebui să poată concura în condiții de egalitate cu alți participanți.

4.7.2 Deși cel puțin primele succese ale IET vor depinde în mare măsură de o suficientă finanțare comunitară, aceasta nu trebuie să se efectueze în dauna altor programe adoptate în materie de cercetare și inovare. În realitate, estimările Comisiei pentru perioada 2007-2013 pentru ansamblul sistemului IET par să fie subevaluate, iar fondurile comunitare provenite din excedente bugetare sunt foarte limitate. Comitetul apreciază că ar putea fi luată în considerare posibilitatea de a recurge la o formulă precum cea a întreprinderii comune, în conformitate cu articolul 171 din tratat, care prevede participarea directă a statelor membre interesate (a se vedea, de exemplu, formula utilizată pentru întreprinderea comună Galileo) (25).

4.7.3 În opinia Comitetului, finanțarea inițială necesară ar putea proveni din resurse suplimentare, în cadrul revizuirii intermediare a celui de-al șaptelea program-cadru comunitar de CDT; aceste resurse ar trebui să se adauge contribuțiilor directe ale statelor membre, calculate în mod proporțional.

4.7.4 O altă sursă de finanțare ar putea fi identificată în cadrul activităților BEI, în domeniul inițiativei „Inovarea 2010” (i2i) și al acțiunii BEI pentru cercetare universitară (26) și în cadrul rețelelor universitare.

4.8 Politica de cercetare-dezvoltare a comunității necesită, de asemenea, o monitorizare mai sistematică a tuturor factorilor care limitează mobilitatea cercetătorilor, aceasta fiind în prezent împiedicată de diferențele dintre sistemele de recunoaștere a calificărilor universitare, precum și de diversitatea normelor fiscale, de asigurări și securitate socială (27).

4.9 În viziunea CESE, dacă IET urmărește să fie un actor de nivel mondial în domeniul său, capabil să încurajeze în Europa alți actori și alte rețele din triunghiul cunoașterii să-și îmbunătățească rezultatele, va trebui să aibă capacitatea de a atrage finanțări private substanțiale, care să devină, în timp, principala sa sursă de finanțare.

4.10 Un element important în acest sens ar putea fi soluția dată în cazul problemelor privind protecția drepturilor intelectuale, care ar merita poate să fie ulterior clarificate în propunere, ca și chestiunile legate de definirea și acordarea diplomelor IET.

4.11 În opinia Comitetului, este necesar să se precizeze mai exact definiția și condițiile de acordare a diplomelor IET de către rețelele CCI și chiar de către IET.

4.11.1 Pentru o perioadă inițială suficient de îndelungată, acordarea diplomelor trebuie să rămână prerogativa și responsabilitatea universităților și/sau a institutelor politehnice din statele membre, care au fost selecționate pentru a participa la fiecare CCI. Cu toate acestea, chiar în cursul acestei perioade inițiale, acordarea de diplome trebuie să corespundă unor condiții minimale precizate.

4.11.2 Aceste condiții ar putea cuprinde următoarele puncte: — studiile și cercetările au fost efectuate în cel puțin trei instituții diferite din trei state membre, pentru a garanta dimensiunea europeană a diplomei; — studiile și cercetările au demonstrat că au suficient impact potențial în termeni de inovare și că sunt susținute de IET central.

4.12 În ceea ce privește statutul IET, Comitetul estimează că este necesar ca pe lângă Consiliul de Administrație, care va avea aceeași componență ca și Comitetul Director prevăzut în propunerea de statut a Comisiei, și anume cinci reprezentanți ai comunității de afaceri, cinci reprezentanți ai centrelor de cercetare publice și private și alți cinci reprezentanți ai universităților publice și private, și alți patru membri reprezentanți ai personalului și studenților IET și CCI (28), sub președinția unui reprezentant al Comisiei, să se adauge: — un Comitet de supraveghere compus din reprezentanții statelor membre și prezidat de un reprezentant al Comisiei; — un Comitet executiv, compus din doi reprezentanți ai comunității de afaceri, doi reprezentanți ai centrelor de cercetare și respectiv doi reprezentanți ai universităților, prezidat de președintele Consiliului de Administrație; — un director administrativ și un rector, numiți și revocați de Consiliul de Administrație, în urma unui aviz conform al Comitetului de supraveghere.

4.12.1 În cazul în care se adoptă soluția întreprinderii comune IET, membrii personalului administrativ și științific al întreprinderii comune ar trebui să beneficieze de un contract cu durată determinată, inspirat din regimul aplicabil altor agenți ai Comunității Europene (29).

Bruxelles, 14 martie 2007. Președintele Comitetului Economic și Social European Dimitris DIMITRIADIS

(1) Obţinerea cunoaşterii prin cercetare, transmiterea sa prin educaţie şi aplicarea prin inovare.

(2) A se vedea articolul 157 din Tratatul CE, care constituie temeiul legal al propunerii Comisiei.

(3) A se vedea, de exemplu, EMM Nano oferit în cadrul programului Erasmus Mundus, www.emm-nano.org.

(4) COM(2006) 77 final, 22 februarie 2006.

(5) A se vedea nota de subsol 28.

(6) COM(2005) 24 final, 2 februarie 2005.

(7) (JO C 120, 20.5.2005) raportor: dl VEVER, coraportori: dnii EHNMARK şi SIMPSON; (JO C 120, 20.5.2005) raportor: dl KORYFIDIS; CESE 135/2005 (JO C 221, 8.9.2005), raportor: dl GREIF; (JO C 221, 8.9.2005), raportor: dl KORYFIDIS.

(8) JO C 65, 17.3.2006, raportor: dl OLSSON, coraportori: dna BELABED şi dl. van IERSEL.

(9) A se vedea Lista Shanghai din 2005 a primelor 50 de universităţi. 1 Harvard University SUA, 2 Cambridge University Regatul Unit, 3 Stanford University SUA, 4 University of California — Berkeley SUA, 5 Massachusetts Inst. Tech. (MIT) SUA, 6 California Inst. Tech. SUA, 7 Columbia University SUA, 8 Princeton University SUA, 9 University of Chicago SUA, 10 Oxford University Regatul Unit, 11 Yale University SUA, 12 Cornell University SUA, 13 University of California — San Diego SUA, 14 University of California — Los Angeles SUA, 15 University of Pennsylvania SUA, 16 University of Wisconsin — Madison SUA, 17 University of Washington — Seattle SUA, 18 University of California — San Francisco SUA, 19 Johns Hopkins University SUA, 20 Tokyo University Asia/Pac, 21 University of Michigan — Ann Arbor SUA, 22 Kyoto University Asia/Pac, 23 Imperial College London Regatul Unit, 24 University of Toronto Canada 25 University of Illinois — Urbana Champaign SUA, 26 University College London Regatul Unit, 27 Swiss Fed. Inst. Tech. — Zurich Switzerland, 28 Washington University — St. Louis SUA, 29 New York University SUA, 30 Rockefeller University SUA.

(10) Sistemul european de credite transferabile (European Credit Transfer and Accumulation System).

(11) Rezoluţia Parlamentului European privind crearea cadrului de calificări european din 26 septembrie 2006 (2006/2002/INI).

(12) Obiectivele Procesului Copenhaga:

— un cadru unic pentru transparenţa competenţelor şi calificărilor (CV-ul european, certificate, diplome, marca Europass-formare etc.);

— un sistem de transfer al creditelor pentru formarea şi învăţământul profesional similar cu ECTS în învăţământul superior;

— criterii şi principii comune privind calitatea în învăţământul profesional, structurate în jurul unui nucleu de criterii şi principii comune privind calitatea, care ar putea servi ca bază pentru iniţiativele de nivel european, cum sunt liniile directoare în domeniul calităţii şi listele de necesar în învăţământ şi formare;

— principii de validare comune a modurilor de învăţare non-formale şi informale, în special pentru asigurarea unei mai bune compatibilităţi între abordările din diferite ţări şi la diferite niveluri;

— dimensiune europeană a serviciilor de orientare şi consiliere, care să le permită cetăţenilor un acces mai bun la învăţarea continuă.

(13) SEC(2005) 419 din 22 martie 2005 — Document de lucru al Comisiei: progrese în realizarea obiectivelor Lisabona în învăţământ şi formare, raport 2005.

(14) La 2 octombrie 2006, OCDE a publicat programul-cadru 2009-2015, care încorporează trei noi domenii de cercetare:

1) măsurarea progreselor în învăţare de-a lungul timpului şi comparaţia între ţări;

2) relaţia dintre aspectele instruirii şi rezultatele învăţării;

3) evaluarea competenţelor în materie de tehnologia informaţiilor şi comunicării (ITC), precum şi utilizarea tehnologiei ca mijloc de realizare a unei game mai largi de activităţi de evaluare.

(15) PISA, Evaluarea aptitudinilor în ştiinţe, lectură şi matematică: un cadru pentru PISA 2006, OCDE 11.9.2006, (Assessing Scientific,Reading and Mathematical Literacy: a framework for PISA 2006).

(16) A se vedea „Poate Europa să elimine decalajul din învăţământ?” („Can Europe close the education gap?”) — Friends of Europe 27.9.2005. — Amis de l'Europe 27 septembre 2005.

(17) Bugetul UE în 2006 se ridică la 121,2 miliarde de euro: din această sumă, 7,9 miliarde sunt destinate competitivităţii, din care 0,7 miliarde destinate învăţământului şi formării.

(18) Rezoluţia PE din 28.4.2006 privind bugetul pentru 2007. Raportul Comisiei privind strategia politică anuală (PE 371.730V03-00) (A6-0154/2006).

(19) COM(2006) 604 final, 18.10.2006.

(20) COM(2006) 77 final din 22.2.2006 şi COM(2006) 276 din 8.6.2006.

(21) JO C 120, 20.5.2005, raportor: dl VEVER, coraportori: dnii EHNMARK şi SIMPSON.

(22) În conformitate cu articolul 171 din tratat.

(23) (JO C 110, 30.4.2004), raportor: dl WOLF.

(24) Ar trebui menţionat că nu există nici o dispoziţie specifică privind IET printre noile propuneri legislative cuprinse în negocierile Acordului interinstituţional din 17 mai 2006 privind disciplina bugetară şi buna gestiune financiară.

(25) Organele unei întreprinderi comune sunt următoarele:

— consiliul de administraţie, constituit din membrii fondatori: hotărârile sunt luate cu majoritate simplă, cu excepţia celor de importanţă capitală, pentru care se prevede o majoritate de 75 %. Consiliul de administraţie ia toate hotărârile strategice în materie de programe, finanţe şi bilanţ contabil. În plus, numeşte directorul întreprinderii comune;

— comitetul executiv care asistă consiliul de administraţie şi directorul;

— directorul administrativ reprezintă funcţia executivă; are responsabilitatea gestionării curente a întreprinderii comune şi este reprezentantul legal al acesteia: conduce personalul, actualizează planul de dezvoltare al programului, pregăteşte şi prezintă consiliului de administraţie conturile şi bugetul anual şi stabileşte raportul anual de progres al programului şi al situaţiei sale financiare.

(26) A se vedea programele de cercetare universitară Starebei, Eiburs şi reţelele universitare BEI.

(27) A se vedea nota 22.

(28) Această componenţă trebuie totodată să asigure o reprezentare adecvată a partenerilor sociali.

(29) A se vedea articolul 11 din statutul întreprinderii comune Galileo — Regulamentul (CE) nr. 876/2002 al Consiliului din 21 mai 2002 de creare a întreprinderii comune Galileo. JO C 138, 28.5.2002.