Raportul anual privind agențiile UE pentru exercițiul financiar 2018

(2019/C 417/01)

CUPRINS

LISTA AGENȚIILOR UE ȘI A ALTOR ORGANISME ALE UNIUNII ACOPERITE DE ACEST RAPORT 4

CAPITOLUL 1 Agențiile UE și auditul Curții 6

INTRODUCERE 6

AGENȚIILE UE 6

Există diferite tipuri de agenții care ajută instituțiile UE să definească și să pună în aplicare politici ale UE 6

Agențiile sunt finanțate din diferite surse și în cadrul diferitor rubrici din CFM 9

Mecanismele bugetare și de descărcare de gestiune sunt similare pentru toate agențiile, cu excepția EUIPO, a OCSP și a SRB 15

Rețeaua agențiilor UE facilitează cooperarea între agenții și comunicarea cu părțile interesate 16

AUDITUL CURȚII 16

Mandatul Curții include audituri anuale, audituri speciale și avize 16

Auditurile Curții sunt concepute în așa fel încât să abordeze principalele riscuri 17

Curtea transmite către OLAF cazurile în care există suspiciuni de fraudă 18

Curtea prezintă informații cu privire la auditurile desfășurate de Serviciul de Audit Intern al Comisiei (IAS) și cu privire la rapoarte de evaluare externă 18

CAPITOLUL 2 Prezentare generală a rezultatelor auditului 19

INTRODUCERE 19

REZULTATELE AUDITURILOR ANUALE DESFĂȘURATE CU PRIVIRE LA AGENȚII PENTRU EXERCIȚIUL 2018 SUNT PER ANSAMBLU POZITIVE 19

Au fost exprimate opinii „favorabile” cu privire la fiabilitatea conturilor pentru toate agențiile 19

Au fost exprimate opinii „favorabile” cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor de venituri subiacente conturilor pentru toate agențiile 20

Au fost exprimate opinii „favorabile” cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor de plăți subiacente conturilor pentru toate agențiile, cu excepția EASO 20

Observațiile Curții abordează domenii în care se pot aduce îmbunătățiri în 36 de agenții 22

REZULTATE DE AUDIT PREZENTATE ÎN ALTE DOCUMENTE REFERITOARE LA AGENȚII PUBLICATE DE CURTE 31

Raportul special nr. 29/2018 al Curții de Conturi Europene: EIOPA a avut o contribuție importantă la supravegherea și la stabilitatea sectorului asigurărilor, dar subzistă provocări semnificative 31

Raportul specific anual pe 2017 elaborat de Curte în temeiul articolului 92 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 cu privire la orice datorie contingentă rezultată, pentru exercițiul financiar 2017, ca urmare a îndeplinirii de către Comitetul Unic de Rezoluție, de către Consiliu sau de către Comisie a sarcinilor care le revin în temeiul acestui regulament 32

Alte rapoarte speciale ale Curții de Conturi Europene care se referă la una sau mai multe agenții 32

RĂSPUNSURILE REȚELEI AGENȚIILOR UE 33

CAPITOLUL 3 Declarații de asigurare și alte rezultate de audit specifice agențiilor 34

3.1. Informații în sprijinul declarațiilor de asigurare 34

AGENȚIILE FINANȚATE ÎN CADRUL RUBRICII 1A DIN CADRUL FINANCIAR MULTIANUAL – COMPETITIVITATE PENTRU CREȘTERE ȘI LOCURI DE MUNCĂ 36

3.2. Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER) 36

3.3. Agenția de Sprijin pentru Organismul Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice (Oficiul OAREC) 40

3.4. Centrul European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (Cedefop) 44

3.5. Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (AESA) 48

3.6. Autoritatea Bancară Europeană (ABE) 52

3.7. Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) 57

3.8. Autoritatea Europeană pentru Asigurări și Pensii Ocupaționale (EIOPA) 62

3.9. Institutul European de Inovare și Tehnologie (EIT) 66

3.10. Agenția Europeană pentru Siguranță Maritimă (EMSA) 72

3.11. Agenția Uniunii Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Informațiilor (ENISA) 76

3.12. Agenția Uniunii Europene pentru Căile Ferate (ERA) 80

3.13. Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA) 85

3.14. Agenția Europeană pentru Sănătate și Securitate în Muncă (EU-OSHA) 90

3.15. Fundația Europeană pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă (Eurofound) 94

3.16. Agenția GNSS (Sistemul Global de Navigație prin Satelit) European (GSA) 98

AGENȚIILE FINANȚATE ÎN CADRUL RUBRICII 2 DIN CADRUL FINANCIAR MULTIANUAL – CREȘTERE DURABILĂ: RESURSE NATURALE 102

3.17. Agenția Europeană de Mediu (AEM) 102

3.18. Agenția Europeană pentru Controlul Pescuitului (EFCA) 106

AGENȚIILE FINANȚATE ÎN CADRUL RUBRICII 3 DIN CADRUL FINANCIAR MULTIANUAL – SECURITATE ȘI CETĂȚENIE 109

3.19. Agenția Uniunii Europene pentru Formare în Materie de Aplicare a Legii (CEPOL) 109

3.20. Biroul European de Sprijin pentru Azil (EASO) 113

3.21. Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC) 121

3.22. Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) 124

3.23. Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați (EIGE) 128

3.24. Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) 132

3.25. Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (OEDT) 137

3.26. Agenția Europeană pentru Gestionarea Operațională a Sistemelor Informatice la Scară Largă în Spațiul de Libertate, Securitate și Justiție (eu-LISA) 141

3.27. Unitatea de Cooperare Judiciară a Uniunii Europene (Eurojust) 146

3.28. Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) 150

3.29. Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA) 154

3.30. Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă (Frontex) 158

AGENȚIILE FINANȚATE ÎN CADRUL RUBRICII 4 DIN CADRUL FINANCIAR MULTIANUAL – EUROPA ÎN LUME 164

3.31. Fundația Europeană de Formare (ETF) 164

AGENȚIILE FINANȚATE ÎN CADRUL RUBRICII 5 DIN CADRUL FINANCIAR MULTIANUAL – ADMINISTRAȚIE 167

3.32. Agenția de Aprovizionare a Euratom (ESA) 167

AGENȚII CARE SE AUTOFINANȚEAZĂ 170

3.33. Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP) 170

3.34. Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) 174

3.35. Comitetul Unic de Rezoluție (SRB) 181

3.36. Centrul de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene (CdT) 186

AGENȚIILE EXECUTIVE ALE COMISIEI 190

3.37. Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură (EACEA) 190

3.38. Agenția Executivă pentru Întreprinderi Mici și Mijlocii (EASME) 194

3.39. Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare (ERCEA) 198

3.40. Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA) 202

3.41. Agenția Executivă pentru Cercetare (REA) 206

3.42. Agenția Executivă pentru Consumatori, Sănătate, Agricultură și Alimente (Chafea) 210

LISTA AGENȚIILOR UE ȘI A ALTOR ORGANISME ALE UNIUNII ACOPERITE DE ACEST RAPORT

Acronim Denumirea completă Sediu ABE Autoritatea Bancară Europeană Paris, Franța ACER Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei Ljubljana, Slovenia AEM Agenția Europeană de Mediu Copenhaga, Danemarca AESA Agenția Europeană de Siguranță a Aviației Köln, Germania CdT Centrul de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene Luxemburg, Luxemburg Cedefop Centrul European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale Salonic, Grecia CEPOL Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii Budapesta, Ungaria Chafea Agenția Executivă pentru Consumatori, Sănătate, Agricultură și Alimente Luxemburg, Luxemburg EACEA Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură Bruxelles, Belgia EASME Agenția Executivă pentru Întreprinderi Mici și Mijlocii Bruxelles, Belgia EASO Biroul European de Sprijin pentru Azil Valletta, Malta ECDC Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor Stockholm, Suedia ECHA Agenția Europeană pentru Produse Chimice Helsinki, Finlanda EFCA Agenția Europeană pentru Controlul Pescuitului Vigo, Spania EFSA Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară Parma, Italia EIGE Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați Vilnius, Lituania EIOPA Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale Frankfurt, Germania EIT Institutul European de Inovare și Tehnologie Budapesta, Ungaria ELA Autoritatea Europeană a Muncii Bratislava, Slovacia EMA Agenția Europeană de Mediu Amsterdam, Țările de Jos EMCDDA Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie Lisabona, Portugalia EMSA Agenția Europeană pentru Siguranță Maritimă Lisabona, Portugalia ENISA Agenția Uniunii Europene pentru Securitatea Rețelelor și a Informațiilor Heraklion, Grecia EPPO Parchetul European Luxemburg, Luxemburg ERA Agenția Uniunii Europene pentru Căile Ferate Valenciennes, Franța ERCEA Agenția Executivă a Consiliului European pentru Cercetare Bruxelles, Belgia ESA Agenția de Aprovizionare a Euratom Luxemburg, Luxemburg ESMA Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe Paris, Franța ETF Fundația Europeană de Formare Torino, Italia EUIPO Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală Alicante, Spania eu-LISA Agenția Europeană pentru Gestionarea Operațională a Sistemelor Informatice la Scară Largă în Spațiul de Libertate, Securitate și Justiție Tallinn, Estonia EU-OSHA Agenția Europeană pentru Sănătate și Securitate în Muncă Bilbao, Spania Eurofound Fundația Europeană pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă Dublin, Irlanda Eurojust Unitatea de Cooperare Judiciară a Uniunii Europene Haga, Țările de Jos Europol Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii Haga, Țările de Jos FRA Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene Viena, Austria Frontex Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă Varșovia, Polonia GSA Agenția GNSS European Praga, Cehia INEA Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele Bruxelles, Belgia OCSP Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante Angers, Franța Oficiul OAREC Agenția de Sprijin pentru Organismul Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice Riga, Letonia REA Agenția Executivă pentru Cercetare Bruxelles, Belgia SRB Comitetul Unic de Rezoluție Bruxelles, Belgia

CAPITOLUL 1

Agențiile UE și auditul Curții

INTRODUCERE

1.1. Curtea de Conturi Europeană (denumită în continuare „Curtea”) a fost instituită prin Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ( 1 ) ca auditor extern al finanțelor UE. În această calitate, Curtea îndeplinește rolul de gardian independent al intereselor financiare ale cetățenilor Uniunii, contribuind în special la îmbunătățirea gestiunii financiare a UE. Mai multe informații cu privire la activitatea desfășurată de Curte sunt disponibile în rapoartele de activitate ale instituției, în rapoartele anuale privind execuția bugetului UE, în rapoartele speciale, în analizele panoramice și în avizele privind texte legislative noi sau actualizate ale UE ori alte decizii cu impact pentru gestiunea financiară ( 2 )

1.2. În cadrul acestui mandat, Curtea procedează la o examinare anuală a conturilor instituțiilor, agențiilor și altor organisme ale UE ( 3 ) , precum și a veniturilor și plăților subiacente acestor conturi.

1.3. Acest raport prezintă rezultatele auditului anual al Curții cu privire la agențiile UE și la alte organisme ale Uniunii (denumite în mod colectiv „agenții”) pentru exercițiul financiar 2018, precum și rezultate suplimentare de audit referitoare la agenții, obținute în urma desfășurării altor sarcini, cum ar fi audituri speciale sau avize. Raportul este structurat după cum urmează: — capitolul 1 descrie agențiile și natura auditurilor efectuate de Curte; — capitolul 2 prezintă rezultatele generale ale auditului anual și face trimitere la alte rezultate de audit și avize legate de agenții; — capitolul 3 conține declarația de asigurare pentru fiecare dintre cele 41 de agenții, împreună cu opiniile și observațiile Curții referitoare la fiabilitatea conturilor agențiilor și la legalitatea și regularitatea veniturilor și plăților subiacente.

AGENȚIILE UE

Există diferite tipuri de agenții care ajută instituțiile UE să definească și să pună în aplicare politici ale UE

1.4. Agențiile sunt entități juridice distincte, înființate printr-un act de drept derivat cu scopul de a efectua sarcini specifice de natură tehnică, științifică sau de gestionare care ajută instituțiile UE să definească și să pună în aplicare politici. Numeroase agenții sunt foarte vizibile și au o influență considerabilă în domenii importante ale vieții cotidiene a cetățenilor europeni, cum ar fi sănătatea, siguranța, securitatea, libertatea și justiția. Pe lângă declarațiile de asigurare corespunzătoare diferitelor agenții, capitolul 3 conține o scurtă descriere a sarcinilor care revin acestora. În prezentul raport, agențiile sunt desemnate cu ajutorul acronimelor lor, o listă a acestora fiind prezentată la începutul raportului.

1.5. Există trei tipuri de agenții: agenții descentralizate, agenții executive și alte organisme. Principalele caracteristici ale fiecărei categorii sunt descrise mai jos. Numărul agențiilor a crescut de-a lungul anilor și, în prezent, este de 43 (a se vedea caseta 1.1 ), inclusiv două noi agenții care sunt în curs de înființare. Este vorba despre Parchetul European (EPPO), pentru care regulamentul constitutiv este deja în vigoare din 2017, și despre Autoritatea Europeană a Muncii (ELA), al cărei regulament de înființare a intrat în vigoare în august 2019.

Caseta 1.1

Creșterea numărului agențiilor

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

1.6. Agențiile executive ale Comisiei își au sediul în aceleași orașe ca și Comisia Europeană, și anume la Bruxelles sau la Luxemburg. Agențiile descentralizate și celelalte organisme sunt răspândite pe întreg teritoriul UE, în diferite state membre, așa cum se arată în lista de acronime și în caseta 1.2 . Sediile agențiilor sunt stabilite de Consiliu sau, în comun, de Consiliu și de Parlamentul European. În urma deciziei Regatului Unit de a părăsi UE, EMA și ABE au fost transferate la Amsterdam și, respectiv, la Paris, în prima jumătate a anului 2019. EPPO își va avea sediul în Luxemburg, iar ELA, la Bratislava, în Slovacia.

Caseta 1.2

Repartizarea geografică a agențiilor în statele membre

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

Agențiile descentralizate se ocupă de anumite nevoi specifice în materie de politici

1.7. 34 de agenții descentralizate Cele ( 4 ) joacă un rol important în elaborarea și în punerea în aplicare a politicilor UE, mai ales în ceea ce privește sarcinile de natură tehnică, științifică, operațională și/sau normativă. Obiectivul lor este de a aborda nevoi specifice în materie de politici și de a consolida cooperarea europeană prin punerea în comun a expertizei tehnice și de specialitate a UE și a guvernelor naționale. Agențiile sunt înființate pentru o perioadă nedeterminată, prin regulament al Consiliului sau prin regulament al Parlamentului European și al Consiliului.

1.8. Parchetul European nou creat este un parchet independent și descentralizat al Uniunii Europene, având competența de a-i investiga, de a-i urmări în justiție și de a-i trimite în judecată pe autorii de infracțiuni împotriva bugetului UE, cum ar fi frauda, corupția sau frauda transfrontalieră gravă în domeniul TVA-ului. Mandatul ELA va fi acela de a consolida cooperarea între autoritățile responsabile de piața muncii la toate nivelurile și de a gestiona mai bine situațiile transfrontaliere, precum și de a dezvolta noi inițiative în sprijinul mobilității echitabile. Ambele agenții vor fi auditate de Curte începând cu exercițiul financiar 2019.

1.9. Toate agențiile descentralizate funcționează sub controlul unui consiliu de administrație format din reprezentanți ai statelor membre, ai Comisiei și, în cazul unor agenții, ai altor părți. Consiliul de administrație ( 5 ) stabilește cadrul operațional pe care trebuie să îl urmeze agenția, cum ar fi programele de activitate anuale și multianuale, proiectele de buget și schemele de personal, care sunt puse în aplicare sub responsabilitatea directorilor (executivi).

Agențiile executive ale Comisiei pun în aplicare programe ale UE

1.10. agenții executive Celor șase ( 6 ) ale Comisiei le-au fost încredințate sarcini executive și operaționale legate de unul sau de mai multe programe ale UE, durata lor de activitate fiind stabilită pentru o perioadă fixă. Agențiile executive au fost create printr-o decizie a Comisiei și își desfășoară activitatea sub supravegherea unor comitete directoare desemnate de Comisie. Ele lucrează pe baza programelor de activitate multianuale și anuale stabilite și puse în aplicare sub responsabilitatea directorilor (executivi). Spre deosebire de agențiile descentralizate, bugetele agențiilor executive acoperă doar cheltuielile cu personalul și cheltuielile administrative, toate cheltuielile operaționale pe care ele le execută provenind de la Comisie. Prin urmare, bugetele proprii ale agențiilor executive reprezintă doar o parte foarte mică din bugetul pe care acestea îl execută efectiv.

Alte organisme au mandate specifice

1.11. Celelalte organisme , în număr de trei, sunt EIT, ESA și SRB.

1.12. Institutul European de Inovare și Tehnologie (EIT) din Budapesta este un organism independent și descentralizat al UE, care pune în comun resurse științifice, comerciale și educaționale pentru a stimula capacitatea de inovare a Uniunii, acordând finanțare sub formă de granturi. Institutul a fost înființat pentru o perioadă nedeterminată de Parlamentul European și de Consiliu. El este condus de un director și este supravegheat de un consiliu de conducere.

1.13. Agenția de Aprovizionare a Euratom (ESA) din Luxemburg a fost înființată pentru o perioadă nedeterminată de către Consiliu, pentru a asigura aprovizionarea constantă și echitabilă a utilizatorilor din UE cu combustibili nucleari, în conformitate cu Tratatul Euratom. În acest scop, ESA aplică o politică de aprovizionare bazată pe principiul accesului egal al tuturor utilizatorilor la minereuri și combustibili nucleari și se axează pe îmbunătățirea securității aprovizionării utilizatorilor din UE, contribuind astfel și la viabilitatea industriei nucleare din UE. Un comitet consultativ format din reprezentanți ai statelor membre sprijină ESA în îndeplinirea sarcinilor sale prin emiterea de avize și prin analize și informații. ESA este condusă de un director general care lucrează în strânsă cooperare cu Comisia.

1.14. Comitetul Unic de Rezoluție (SRB) este autoritatea centrală de rezoluție din cadrul uniunii bancare și își are sediul la Bruxelles. Misiunea sa este de a asigura un proces de rezoluție ordonată a băncilor aflate în curs de a intra in dificultate, astfel încât să se reducă la minimum impactul asupra economiei reale, a sistemului financiar și asupra finanțelor publice ale statelor membre participante și nu numai. SRB este reprezentat de președintele său, care îndeplinește, de asemenea, rolul de autoritate împuternicită să facă numiri.

Agențiile sunt finanțate din diferite surse și în cadrul diferitor rubrici din CFM

1.15. În 2018, bugetul total al tuturor agențiilor (cu excepția SRB) s-a ridicat la 4,2 miliarde de euro (o creștere de 20 % comparativ cu bugetul de 3,5 miliarde de euro din 2017), această sumă reprezentând aproximativ 2,9 % din bugetul general al UE pentru 2018 (2,7 % în 2017), după cum se arată în caseta 1.3 . Agențiile care au înregistrat cea mai pronunțată creștere absolută a bugetelor lor între 2017 și 2018 au fost EIT, EMSA și ECHA, acestea fiind finanțate în cadrul rubricii 1a din CFM (Competitivitate pentru creștere și locuri de muncă), precum și eu-LISA, Frontex, EMA, EASO și Europol, care sunt finanțate în cadrul rubricii 3 din CFM (Securitate și cetățenie).

1.16. Pe lângă aceasta, bugetul pe 2018 al SRB a fost de 6,9 miliarde de euro (2017: 6,6 miliarde de euro). Acest buget este format din contribuții aduse de instituțiile de credit pentru crearea Fondului unic de rezoluție și pentru finanțarea cheltuielilor administrative ale SRB.

1.17. Bugetele agențiilor descentralizate și ale altor organisme acoperă cheltuielile cu personalul, cheltuielile administrative și cheltuielile operaționale ale acestora. Agențiile executive pun în aplicare programe finanțate din bugetul Comisiei, iar bugetele proprii (aproximativ 249 de milioane de euro în total în 2018) le acoperă doar cheltuielile cu personalul și cheltuielile administrative. Bugetul operațional al Comisiei (credite de angajament) executat de cele șase agenții executive în 2018 a fost de aproximativ 11,3 miliarde de euro (11 miliarde de euro în 2017).

Caseta 1.3

Sursele de finanțare ale agențiilor în 2018

Sursa: bugetul general al UE pe 2018 și bugetele agențiilor pe 2018, date compilate de Curtea de Conturi Europeană.

1.18. Cele mai multe agenții, inclusiv toate agențiile executive, sunt finanțate aproape în întregime de la bugetul general al UE. Celelalte agenții sunt finanțate parțial sau integral din taxele și tarifele percepute, precum și din contribuțiile directe ale țărilor participante la activitățile lor: statele membre, țările AELS etc. În ceea ce privește exercițiul financiar 2018, bugetele agențiilor au fost finanțate în principal cu aproximativ 1,8 miliarde de euro de la bugetul general al UE, cu aproximativ 1 miliard de euro din tarife, taxe și contribuții din partea autorităților naționale de supraveghere și cu aproximativ 1,2 miliarde de euro sub formă de venituri alocate de către Comisie pentru executarea unor sarcini specifice (delegate). În caseta 1.4 este prezentată o defalcare a bugetelor agențiilor pe surse de venituri.

Caseta 1.4

Bugetele agențiilor în 2018, pe surse de venituri

Sursa: bugetele agențiilor pe 2018, date compilate de Curtea de Conturi Europeană.

1.19. În caseta 1.5 de mai jos sunt prezentate bugetele agențiilor pe 2018, așa cum au fost acestea publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene . Bugetele sunt defalcate pe tipuri de cheltuieli (titlul I – Costuri cu personalul, titlul II – Cheltuieli administrative și titlul III – Cheltuieli operaționale, plus orice alte titluri utilizate), nu în funcție de activități.

Caseta 1.5

Bugetele agențiilor în 2018, publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Sursa: date comunicate de agenții și compilate de Curtea de Conturi Europeană.

1.20. Majoritatea agențiilor nu execută programe de cheltuieli operaționale mari sau alte operațiuni care implică multe costuri, ci se ocupă mai degrabă de sarcini de natură tehnică, științifică și/sau normativă. Prin urmare, în majoritatea cazurilor, bugetele lor acoperă în principal cheltuieli cu personalul și cheltuieli administrative ( caseta 1.5 ). Per ansamblu, cheltuielile cu personalul și cheltuielile administrative ale agențiilor reprezintă aproximativ 14 % din totalul cheltuielilor de acest tip ale instituțiilor și ale altor organe ale UE ( caseta 1.6 ).

Caseta 1.6

Cheltuieli cu personalul și cheltuieli administrative (*1) ale instituțiilor și organelor UE (în miliarde de euro) în 2018

Sursa: conturile consolidate ale UE pentru exercițiul 2018.

1.21. Contribuțiile în valoare totală de 1,8 miliarde de euro provenite din bugetul general al UE sunt finanțate în cadrul diferitor rubrici ale CFM, după cum se arată în caseta 1.7 .

Caseta 1.7

Finanțarea primită de agenții din bugetul general al UE, prezentată în funcție de rubrica respectivă din CFM

Sursa: cadrul financiar multianual al UE pentru perioada 2014-2020 și bugetele agențiilor pe 2018, date compilate de Curtea de Conturi Europeană.

1.22. În ceea ce privește personalul, numărul de angajați ai agențiilor se ridica la aproximativ 11 400 la sfârșitul anului 2018 (aproximativ 11 000 în 2017), ceea ce reprezintă circa o cincime din efectivul total de personal al instituțiilor și agențiilor UE. Acest personal include funcționari permanenți, agenți temporari și agenți contractuali, precum și experți naționali detașați. În caseta 1.8 este prezentată o clasificare a agențiilor în funcție de efectivul de personal al acestora. În 2018, pe lângă personalul propriu, agențiile au utilizat, de asemenea, un număr considerabil de angajați interimari din agenții de muncă temporară, precum și consultanți în diferite domenii.

Caseta 1.8

Efectivul de personal per agenție, la sfârșitul anului 2018

Sursa: date comunicate de agenții și compilate de Curtea de Conturi Europeană.

Mecanismele bugetare și de descărcare de gestiune sunt similare pentru toate agențiile, cu excepția EUIPO, a OCSP și a SRB

1.23. Pentru majoritatea agențiilor descentralizate și a altor organisme și pentru toate agențiile executive ale Comisiei, Parlamentul European și Consiliul sunt responsabile pentru procedurile bugetare și de descărcare de gestiune anuale. Calendarul procedurii de descărcare de gestiune este prezentat în caseta 1.9 .

Caseta 1.9

Procedura de descărcare de gestiune pentru majoritatea agențiilor

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

1.24. Una dintre cele trei agenții descentralizate care se autofinanțează integral (EUIPO) face însă obiectul unei proceduri de descărcare de gestiune derulate de către propriul comitet bugetar, și nu de către Parlamentul European și Consiliu. În mod similar, procedurile bugetare și de descărcare de gestiune anuale pentru OCSP și pentru SRB (celelalte două agenții descentralizate care se autofinanțează integral) sunt de competența consiliilor care le administrează.

Rețeaua agențiilor UE facilitează cooperarea între agenții și comunicarea cu părțile interesate

1.25. Rețeaua agențiilor UE (EUAN – EU Agencies Network ) a fost înființată de către agenții ca o platformă de cooperare între ele, cu scopul de a le spori vizibilitatea, de a identifica și de a promova posibilele câștiguri de eficiență și de a aduce o valoare adăugată. EUAN funcționează pe baza priorităților convenite de către agenții într-o agendă strategică pe cinci ani (2015-2020) și pe baza unor programe de lucru anuale în care sunt definite activitățile și rezultatele preconizate. Un rol important atribuit EUAN este acela de a asigura o comunicare eficientă între agenții și părțile interesate, în special instituțiile europene. Rețeaua este prezidată de o agenție diferită în fiecare an, prin rotație.

AUDITUL CURȚII

Mandatul Curții include audituri anuale, audituri speciale și avize

1.26. În conformitate cu prevederile articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), Curtea a auditat ( 7 ) 1. conturile tuturor agențiilor, care cuprind situațiile financiare (8) și rapoartele privind execuția bugetară (9) pentru exercițiul financiar încheiat la 31 decembrie 2018; și 2. legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente acestor conturi.

1.27. Pe baza rezultatelor auditului pe care l-a desfășurat, Curtea furnizează Parlamentului European și Consiliului – sau oricărei alte autorități responsabile de descărcarea de gestiune menționate în capitolul 3 al prezentului raport – o declarație de asigurare, per agenție, cu privire la fiabilitatea conturilor anuale ale agențiilor și la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente acestora. Aceste declarații de asigurare sunt completate cu observații importante de audit, după caz.

1.28. Pe lângă aceasta, în conformitate cu articolul 287 alineatul (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Curtea efectuează audituri și publică rapoarte speciale pe teme specifice. În egală măsură, Curtea elaborează avize la cererea instituțiilor sau organelor Uniunii, în care își prezintă punctul de vedere asupra actelor cu putere de lege și normelor administrative noi sau actualizate care au un impact semnificativ asupra gestiunii financiare a UE. A se vedea capitolul 2 din prezentul raport, secțiunea intitulată Rezultate de audit prezentate în alte documente referitoare la agenții publicate de Curte .

Auditurile Curții sunt concepute în așa fel încât să abordeze principalele riscuri

1.29. Toate auditurile Curții sunt concepute în așa fel încât să abordeze principalele riscuri identificate. Auditul anual pe 2018 al conturilor agențiilor UE și al veniturilor și plăților subiacente a fost efectuat ca răspuns la evaluarea riscurilor realizată de Curte și prezentată pe scurt în cele ce urmează.

În general, riscul la adresa fiabilității conturilor agențiilor este scăzut

1.30. Curtea consideră că, per ansamblu, riscul la adresa fiabilității conturilor este scăzut pentru toate agențiile. Conturile agențiilor sunt întocmite prin aplicarea normelor contabile adoptate de contabilul Comisiei. Aceste norme se bazează pe standardele de contabilitate pentru sectorul public acceptate la nivel internațional. Numărul de erori semnificative constatate în trecut a fost mic. Cu toate acestea, numărul din ce în ce mai mare de acorduri de delegare încheiate cu Comisia prin care agențiilor le sunt atribuite sarcini și venituri suplimentare specifice reprezintă o provocare din punctul de vedere al coerenței și al transparenței în tratamentul contabil (și bugetar) al agențiilor.

Riscul la adresa legalității și regularității veniturilor este scăzut per ansamblu, cu câteva excepții

1.31. Riscul la adresa legalității și regularității veniturilor subiacente conturilor este scăzut pentru majoritatea agențiilor. Acestea sunt finanțate integral prin contribuții de la bugetul general al UE și, astfel cum se prevede în regulamentele respective, bugetele și veniturile rezultate sunt convenite cu autoritățile bugetare în cadrul procedurilor bugetare anuale. Riscul este însă mediu pentru agențiile care se autofinanțează (parțial) ( 10 ) . În cazul acestora, există reglementări specifice care se aplică la perceperea și colectarea taxelor pentru servicii și a contribuțiilor din partea operatorilor economici sau a țărilor care cooperează cu agențiile respective.

Riscul la adresa legalității și regularității plăților este mediu per ansamblu, dar variază

Titlul I (Cheltuieli cu personalul)

1.32. Riscul este în general scăzut. Salariile sunt administrate de serviciul PMO al Comisiei, pe care Curtea îl auditează în cadrul aprecierilor sale specifice privind cheltuielile administrative. În ultimii ani, nu s-au identificat erori semnificative în ceea ce privește cheltuielile cu personalul. Trebuie însă precizat că în cazurile în care agențiile trebuie să recruteze personal suplimentar în număr mare într-o perioadă scurtă de timp, există un risc mediu spre ridicat pentru legalitatea și regularitatea procedurilor de recrutare.

Titlul II (Cheltuieli administrative)

1.33. Se consideră că riscul este mediu. Achizițiile de diferite tipuri de servicii, cu sume din ce în ce mai mari consacrate tehnologiei informației, implică norme și proceduri complexe și, uneori, administrațiile agențiilor nu obțin rezultate satisfăcătoare din punctul de vedere al transparenței și al asigurării unui raport optim calitate-preț. Erorile grave legate de achiziții, care afectează condițiile de plată, sunt, de multă vreme, unul dintre principalele motive de la baza observațiilor și a opiniilor cu rezerve exprimate de Curte. Adesea însă, principala categorie de costuri plătite în mod recurent este chiria pentru birouri și, de obicei, apar modificări doar atunci când agențiile se mută într-o clădire nouă, astfel încât riscul global este mediu. Un nou risc identificat este utilizarea crescută a personalului extern prin intermediul unor contracte de servicii informatice sau prin intermediul agențiilor de muncă temporară, pentru care sunt aplicabile cadre juridice naționale și ale UE specifice, care impun obligații multiple întreprinderilor utilizatoare.

Titlul III (Cheltuieli operaționale)

1.34. Se consideră că riscul este scăzut până la ridicat. Acest lucru depinde de diferitele agenții și de tipul de cheltuieli operaționale pe care acestea le efectuează. În general, riscurile legate de achiziții sunt similare riscurilor de la titlul II, dar sumele implicate pot fi mai mari. În ceea ce privește granturile plătite în temeiul titlului bugetar III, în cadrul auditurilor anterioare s-a constatat că, deși, în general, controalele agențiilor s-au îmbunătățit, acestea nu sunt întotdeauna pe deplin eficace.

Per ansamblu, riscul la adresa bunei gestiuni financiare este mediu

1.35. Riscul legat de buna gestiune financiară este considerat mediu și a fost identificat în principal în domeniul informatic și în domeniul achizițiilor publice. Curtea a raportat în trecut constatări privind diversele sisteme informatice ale agențiilor și deficiențe existente în gestionarea proiectelor informatice, precum și proceduri de achiziții care nu au asigurat cel mai bun raport calitate-preț.

1.36. Necesitatea de a dispune de structuri și proceduri administrative separate pentru toate agențiile constituie un risc inerent pentru eficiența administrativă.

Alte riscuri

1.37. În urma observațiilor formulate în anii anteriori și având în vedere evoluțiile cunoscute ale politicilor UE în anumite domenii, riscul identificat în ceea ce privește nivelul de cooperare a statelor membre este ridicat în cazul anumitor agenții, și anume: Frontex, EASO, ECHA și SRB.

Curtea transmite către OLAF cazurile în care există suspiciuni de fraudă

1.38. Curtea cooperează îndeaproape cu Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) în combaterea fraudei împotriva bugetului UE. Astfel, Curtea transmite OLAF orice suspiciune de fraudă, corupție sau altă activitate ilegală care aduce atingere intereselor financiare ale UE și care este identificată în cursul activității sale de audit. Aceste cazuri semnalate sunt examinate apoi de OLAF, care decide dacă să deschidă sau nu o investigație, cooperând, dacă este necesar, cu autoritățile din statul membru respectiv.

1.39. Deși auditurile Curții nu sunt concepute să detecteze în mod specific frauda, există situații în care apar suspiciuni cu privire la posibile activități neconforme cu reglementările sau frauduloase. În 2018, Curtea nu a semnalat Oficiului European de Luptă Antifraudă niciun astfel de caz (în 2017 au existat trei cazuri) care să fi fost identificat în cursul activităților sale de audit. La solicitarea OLAF, Curtea a furnizat însă informații cu privire la mai multe cazuri de suspiciune de fraudă legate de procedurile de recrutare din diferite agenții.

Curtea prezintă informații cu privire la auditurile desfășurate de Serviciul de Audit Intern al Comisiei (IAS) și cu privire la rapoarte de evaluare externă

1.40. În secțiunile consacrate fiecărei agenții din capitolul 3, Curtea prezintă informații și cu privire la rapoartele de audit întocmite de IAS și la evaluările externe efectuate pentru agenții în 2018. Curtea nu a verificat procesele de audit sau de evaluare de la baza acestor rapoarte.

CAPITOLUL 2

Prezentare generală a rezultatelor auditului

INTRODUCERE

2.1. Acest capitol prezintă o imagine de ansamblu a rezultatelor obținute în urma auditurilor anuale desfășurate de Curte cu privire la agenții pentru exercițiul financiar 2018, precum și a rezultatelor altor activități de audit referitoare la agenții realizate de Curte în cursul anului 2018.

Declarațiile de asigurare (opiniile de audit) cu privire la fiabilitatea conturilor agențiilor și la legalitatea și regularitatea operațiunilor de venituri și plăți subiacente acestor conturi, precum și toate aspectele și observațiile care nu pun în discuție aceste opinii sunt prezentate în capitolul 3 al raportului de față.

REZULTATELE AUDITURILOR ANUALE DESFĂȘURATE CU PRIVIRE LA AGENȚII PENTRU EXERCIȚIUL 2018 SUNT PER ANSAMBLU POZITIVE

2.2. În ansamblu, auditul desfășurat de Curte cu privire la conturile anuale ale agențiilor pentru exercițiul încheiat la 31 decembrie 2018 și cu privire la operațiunile de venituri și plăți subiacente acestor conturi a confirmat rezultatele pozitive raportate în anii precedenți.

Au fost exprimate opinii „favorabile” cu privire la fiabilitatea conturilor pentru toate agențiile

2.3. Curtea a emis opinii fără rezerve („favorabile”) cu privire la conturile tuturor agențiilor. În opinia Curții, aceste conturi prezintă în mod fidel, sub toate aspectele semnificative, situațiile financiare ale agențiilor la 31 decembrie 2018, precum și rezultatele operațiunilor lor și fluxurile lor de numerar pentru exercițiul încheiat la această dată, în conformitate cu dispozițiile regulamentelor financiare aplicabile și cu normele contabile adoptate de contabilul Comisiei ( 11 )

Paragrafele de evidențiere a unor aspecte sunt importante pentru înțelegerea conturilor (ABE, EMA, Frontex și SRB)

2.4. Paragrafele de evidențiere a unor aspecte atrag atenția cititorilor asupra unor chestiuni importante, care sunt esențiale pentru înțelegerea conturilor de către utilizatori. Pentru exercițiul financiar 2018, Curtea a inclus paragrafe de evidențiere a unor aspecte pentru patru agenții: ABE , EMA , Frontex și SRB .

2.5. ABE și EMA , cele două agenții care aveau anterior sediul la Londra, Curtea a atras atenția asupra faptului că acestea au părăsit Regatul Unit în 2019 și conturile lor conțin provizioane pentru costurile de mutare aferente. Conturile ABE pentru exercițiul financiar încheiat la 31 decembrie 2018 conțin astfel de provizioane în valoare de 4,7 milioane de euro, precum și un provizion pentru restul plăților contractuale viitoare pentru sediul de la Londra, în valoare de 10,4 milioane de euro. Conturile EMA pentru exercițiul financiar încheiat la 31 decembrie 2018 prevăd provizioane pentru costuri aferente mutării în valoare de 17,8 milioane de euro. Contractul de închiriere pentru sediul anterior de la Londra al agenției stabilește perioada de închiriere până în 2039 și nu prevede nicio clauză de retragere. La 20 februarie 2019, Înalta Curte de Justiție a Angliei și Țării Galilor s-a pronunțat împotriva cererii EMA de reziliere a contractului de închiriere. Contractul respectiv permite cesiunea acestuia sau subînchirierea spațiilor către terți. La data la care au fost semnate conturile finale ale agenției, negocierile dintre aceasta și potențialii sublocatari erau încă în curs și nu se cunoștea costul net viitor al contractului de închiriere nereziliabil În ceea ce privește, cele două agenții care aveau anterior sediul la Londra, Curtea a atras atenția asupra faptului că acestea au părăsit Regatul Unit în 2019 și conturile lor conțin provizioane pentru costurile de mutare aferente. Conturile ABE pentru exercițiul financiar încheiat la 31 decembrie 2018 conțin astfel de provizioane în valoare de 4,7 milioane de euro, precum și un provizion pentru restul plăților contractuale viitoare pentru sediul de la Londra, în valoare de 10,4 milioane de euro. Conturile EMA pentru exercițiul financiar încheiat la 31 decembrie 2018 prevăd provizioane pentru costuri aferente mutării în valoare de 17,8 milioane de euro. Contractul de închiriere pentru sediul anterior de la Londra al agenției stabilește perioada de închiriere până în 2039 și nu prevede nicio clauză de retragere. La 20 februarie 2019, Înalta Curte de Justiție a Angliei și Țării Galilor s-a pronunțat împotriva cererii EMA de reziliere a contractului de închiriere. Contractul respectiv permite cesiunea acestuia sau subînchirierea spațiilor către terți. La data la care au fost semnate conturile finale ale agenției, negocierile dintre aceasta și potențialii sublocatari erau încă în curs și nu se cunoștea costul net viitor al contractului de închiriere nereziliabil ( 12 ) . Notele la conturile agenției pentru exercițiul financiar încheiat la 31 decembrie 2018 prezintă suma integrală, în valoare de 468 de milioane de euro, a chiriei care rămâne de plătit până în 2039, din care suma de 465 de milioane de euro pentru perioada de închiriere de după mutarea agenției la Amsterdam este prezentată ca o datorie contingentă. În plus, la momentul efectuării auditului privind EMA, nu se cunoștea cu certitudine numărul total de membri ai personalului care ar putea fi pierduți ca urmare a mutării agenției. Această incertitudine reprezintă un risc semnificativ pentru continuitatea activității agenției. În ceea ce privește ABE și EMA, Curtea a menționat de asemenea posibilitatea unor reduceri ale veniturilor acestor agenții în urma retragerii Regatului Unit din UE.

2.6. În ceea ce privește Frontex , această agenție a gestionat acorduri de finanțare cu țări cu care cooperează pentru activități operaționale în valoare de 171 de milioane de euro (189 de milioane de euro în 2017), reprezentând 59 % din bugetul agenției pe 2018. A fost introdus un nou sistem de finanțare simplificat, care acoperă cheltuielile cu resursele umane declarate în temeiul acestor acorduri de finanțare. Spre sfârșitul anului 2018, agenția a introdus, de asemenea, un nou sistem de control ex post care acoperă toate tipurile de cheltuieli și și-a modificat sistemul de verificări ex ante integrate în circuitele financiare. Curtea va evalua impactul acestor evoluții în cadrul auditurilor sale viitoare. Cu toate acestea, rambursarea cheltuielilor legate de echipamente (aproximativ 35 % din totalul cheltuielilor pentru activitățile operaționale sau aproximativ 60 de milioane de euro) se bazează în continuare pe costurile reale. Un proiect-pilot desfășurat în 2018 pentru a trece la rambursări bazate pe costul unitar și pentru acest tip de costuri nu a avut succes în forma sa actuală până în prezent. Curtea a semnalat în mod sistematic, din 2014, că documentele justificative aferente costurilor pentru echipamente declarate de țările care cooperează cu Frontex sunt adesea insuficiente, fapt care a fost din nou confirmat de rezultatele auditului realizat cu privire la acest exercițiu. Verificările ex ante efectuate de Frontex cu privire la aceste costuri sunt ineficace atât timp cât se continuă rambursarea unor costuri care nu sunt susținute de documente justificative. În plus, la fel ca în anul precedent, Frontex nu a efectuat nicio verificare ex post , ceea ce a crescut și mai mult riscul unor rambursări de costuri nejustificate.

2.7. Curtea subliniază că, în ceea ce privește conturile SRB , contestațiile administrative sau acțiunile în justiție legate de contribuțiile la fond care opun anumite instituții de credit și autorități naționale de rezoluție, pe de o parte, și SRB, pe de altă parte, precum și acțiunile introduse la Curtea de Justiție referitoare la decizii privind adoptarea schemelor de rezoluție nu au făcut obiectul auditului său. Impactul potențial al acestor aspecte asupra situațiilor financiare ale SRB pentru exercițiul financiar încheiat la 31 decembrie 2018 (în special asupra datoriilor contingente, a provizioanelor și a pasivelor) face obiectul unui audit anual specific ale cărui rezultate vor fi publicate până la 1 decembrie, astfel cum se prevede la articolul 92 alineatul (4) din Regulamentul privind MUR.

Au fost exprimate opinii „favorabile” cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor de venituri subiacente conturilor pentru toate agențiile

2.8. Pentru toate agențiile, Curtea a emis opinii fără rezerve („favorabile”) cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor de venituri subiacente conturilor anuale aferente exercițiului încheiat la 31 decembrie 2018. În opinia Curții, operațiunile legate de venituri au fost conforme cu legile și reglementările sub toate aspectele semnificative.

Au fost exprimate opinii „favorabile” cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor de plăți subiacente conturilor pentru toate agențiile, cu excepția EASO

2.9. Pentru 40 de agenții, Curtea a emis opinii fără rezerve („favorabile”) cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor de plăți subiacente conturilor anuale aferente exercițiului încheiat la 31 decembrie 2018. În opinia Curții, plățile au fost conforme cu legile și reglementările sub toate aspectele semnificative pentru aceste agenții.

2.10. În ceea ce privește EASO , Curtea a exprimat o opinie cu rezerve în legătură cu constatările pe care le-a formulat pentru exercițiile financiare 2016 și 2017, referitor la care concluzionase că contractele privind punerea la dispoziție de lucrători interimari în Grecia, contractele de servicii pentru deplasări profesionale destinate EASO și contractele de închiriere a spațiilor EASO din Lesbos sunt neconforme cu reglementările. Plățile efectuate în 2018 în cadrul acestor contracte s-au ridicat la 3 405 970 de euro (4 % din totalul plăților efectuate în 2018). Per ansamblu, Curtea a concluzionat că progresele în ceea ce privește remedierea situației nesatisfăcătoare raportate pentru exercițiul 2017 în ceea ce privește mecanismele de guvernanță și de control intern ale EASO și legalitatea și regularitatea operațiunilor sunt destul de lente și că măsurile corective lansate de conducerea EASO nu au fost încă duse la bun sfârșit. Această concluzie este coroborată și de faptul că procedura majoră de achiziții publice organizată de EASO în 2018 (pentru o valoare a contractului de aproximativ 50 de milioane de euro) era, la rândul ei, neconformă, din cauza unor deficiențe importante în cadrul procedurii. În 2018 nu se efectuase încă nicio plată în temeiul contractelor aferente.

Paragrafele referitoare la alte aspecte abordează chestiuni de o importanță deosebită (EASO, ABE, ECHA, EIOPA, ESMA, SRB și GSA)

2.11. Paragrafele referitoare la alte aspecte atrag atenția cititorilor asupra anumitor chestiuni importante care nu au o influență directă asupra înțelegerii conturilor.

2.12. În cazul ABE , al EIOPA și al ESMA , Curtea atrage atenția asupra faptului că bugetele acestor autorități sunt finanțate parțial din fondurile Uniunii și parțial prin contribuții directe ale autorităților de supraveghere și/sau ale entităților supravegheate din statele membre ale UE. Este posibil ca veniturile acestor autorități să scadă în viitor, ca urmare a deciziei Regatului Unit de a se retrage din UE.

2.13. În plus, așa cum a remarcat deja ESMA , tarifele percepute de la agențiile de rating de credit se bazează pe veniturile acestora ca entități juridice individuale și nu ca grup sau ca grup de entități afiliate. Aceasta creează o posibilitate cvasilegitimă de a reduce tarifele sau de a evita plata lor prin transferarea de venituri de la agențiile de rating de credit aflate sub jurisdicția UE către entitățile lor afiliate din afara UE. Nu se cunoaște efectul financiar probabil al acestei lacune din reglementări. Autoritatea a aplicat corect regulamentul, a identificat riscul și l-a făcut cunoscut Comisiei.

2.14. În cazul EASO , Curtea continuă să atragă atenția asupra faptului că, de la sfârșitul anului 2017, situația resurselor umane din cadrul acestui birou s-a deteriorat în mod exponențial. Majoritatea posturilor vacante erau încă neocupate la sfârșitul anului 2018. Deosebit de îngrijorătoare este lipsa de manageri în departamentul administrativ. Această situație creează, per ansamblu, un risc semnificativ pentru continuarea activităților EASO la scara actuală.

2.15. ECHA , Curtea subliniază din nou că această agenție se autofinanțează parțial și încasează o redevență de la fiecare întreprindere care solicită înregistrarea unor produse chimice în conformitate cu Regulamentul REACH ex post efectuate de către ECHA au identificat necesitatea unor corecții de proporții ale unor redevențe. La sfârșitul anului 2018, cuantumul total al acestor corecții nu era cunoscut. Această observație demonstrează limitările unui sistem care se bazează în mod excesiv pe declarații pe propria răspundere date de solicitanți. În ceea ce privește, Curtea subliniază din nou că această agenție se autofinanțează parțial și încasează o redevență de la fiecare întreprindere care solicită înregistrarea unor produse chimice în conformitate cu Regulamentul REACH ( 13 ) . Agenția calculează și facturează redevențele pe baza informațiilor furnizate de întreprinderi la data depunerii cererii. Verificărileefectuate de către ECHA au identificat necesitatea unor corecții de proporții ale unor redevențe. La sfârșitul anului 2018, cuantumul total al acestor corecții nu era cunoscut. Această observație demonstrează limitările unui sistem care se bazează în mod excesiv pe declarații pe propria răspundere date de solicitanți.

2.16. În ceea ce privește SRB , Curtea reiterează faptul că, la calcularea contribuțiilor la Fondul unic de rezoluție, sunt utilizate informațiile comunicate comitetului de către instituțiile de credit prin intermediul autorităților naționale de rezoluție. Dat fiind că Regulamentul privind mecanismul unic de rezoluție nu prevede un cadru de control cuprinzător și coerent care să asigure fiabilitatea acestor informații, nu se realizează verificări la nivelul instituțiilor de credit. SRB efectuează însă verificări ale consecvenței și verificări analitice cu privire la informații. Curtea a remarcat totodată că metodologia pentru calculul contribuțiilor prevăzută în legislație este foarte complexă, prezentând astfel un risc în ceea ce privește exactitatea. Din motive de confidențialitate, SRB nu poate divulga datele referitoare la instituțiile de credit care au fost utilizate pentru calcularea contribuțiilor la fond, ceea ce reduce transparența.

2.17. În cazul GSA , Curtea atrage din nou atenția asupra faptului că procedura de achiziție publică derulată pentru un contract-cadru privind exploatarea sistemului satelitar Galileo în perioada 2017-2027 – contract în valoare de 1,5 miliarde de euro – a fost contestată de unul dintre ofertanți. Curtea de Justiție a Uniunii Europene se va pronunța cu privire la legalitatea și regularitatea acestei proceduri în legătură cu contractul-cadru, cu toate contractele specifice aferente și cu plățile viitoare. GSA a prezentat și a explicat această chestiune în situațiile financiare aferente exercițiului 2018, precizând și că a fost plătită în temeiul acestui contract-cadru o sumă de 121 de milioane de euro, care reprezenta 10 % din bugetul aferent exercițiului 2018, incluzând sumele primite în cadrul acordurilor de delegare.

Caseta 2.1

Opiniile anuale de audit exprimate în perioada 2016-2018 cu privire la conturile, la veniturile și la plățile agențiilor

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

Observațiile Curții abordează domenii în care se pot aduce îmbunătățiri în 36 de agenții

2.18. Pe lângă opinii și paragrafele „de evidențiere a unor aspecte” și cele referitoare la „alte aspecte”, Curtea a formulat, de asemenea, aproximativ 100 de observații referitoare la 36 de agenții cu scopul de a indica domeniile în care sunt necesare îmbunătățiri suplimentare. Majoritatea observațiilor se referă la deficiențe de la nivelul procedurilor de achiziții publice, așa cum a fost cazul și în exercițiile anterioare.

Gestionarea achizițiilor publice rămâne domeniul cel mai vulnerabil la erori

2.19. Obiectivul normelor privind achizițiile publice este de a asigura o concurență echitabilă între operatorii economici, precum și achiziții cât mai avantajoase din punct de vedere economic, respectându-se totodată principiile transparenței, proporționalității, egalității de tratament și nediscriminării.

2.20. Eșantioanele Curții pentru auditul privind exercițiul 2018 au inclus contracte-cadru, contracte specifice și contracte directe care acopereau toate agențiile. Aceste contracte încheiate de 27 de agenții și cu o valoare totală de 221 de milioane de euro (plățile aferente efectuate în 2018 s-au ridicat la 18 milioane de euro) erau afectate de diferite tipuri de deficiențe în domeniul achizițiilor publice. Cu toate acestea, numai în cazul uneia dintre agenții (EASO), neregulile legate de procedurile de achiziții publice și de plățile aferente au antrenat exprimarea unei opinii de audit cu rezerve (a se vedea punctul 2.10 ).

Constatările frecvente formulate cu privire la achiziții

2.21. aspectul legalității ( OCSP , AESA , EASO , EIGE , EMCDDA , ERA , EUIPO , eu-LISA , Eurojust , Europol , REA , SRB ), deficiențele recurente În ceea ce privește), deficiențele recurente ( 14 ) sunt legate de: recurgerea excesivă și nejustificată la proceduri de negociere pentru achiziții fără publicarea prealabilă a unui anunț de participare, greșeli în caietele de sarcini, prelungiri ale duratelor contractelor și creșteri ale valorilor inițiale ale contractelor peste limita legală, neconcordanțe financiare între contractul-cadru și contractele specifice și încheierea de contracte fără să se dispună de probe privind criteriile de excludere pentru ofertanți.

Caseta 2.2 Exemplu de recurgere nejustificată la o procedură de negociere pentru achiziții, fără publicarea prealabilă a unui anunț de participare În urma unei proceduri de negociere pentru achiziții fără publicarea prealabilă a unui anunț de participare, o agenție a semnat un contract-cadru de furnizare de servicii informatice cu o durată de trei ani cu o societate care furnizase aceleași servicii în cadrul unui contract-cadru anterior. Contractul-cadru a fost semnat pentru o sumă totală de 450 000 de euro (150 000 de euro pe an). În conformitate cu Regulamentul financiar, o astfel de procedură simplificată este acceptabilă numai în anumite circumstanțe specifice, care nu au fost justificate de agenția în cauză.

2.22. buna gestiune financiară ( Oficiul OAREC , Cedefop , CEPOL , ABE , ECHA , AEM , EIOPA , EMCDDA , ESMA , ETF , EUIPO , Frontex ), deficiențele recurente În ceea ce privește observațiile referitoare la), deficiențele recurente ( 15 ) sunt legate de: dependența excesivă de contractanți, consultanța externă și personalul interimar, utilizarea unor criterii de atribuire inadecvate și încheierea de contracte cu ofertanți care propuneau prețuri anormal de scăzute, fără o justificare rezonabilă. Mai multe agenții ale UE au externalizat, pe scară largă, activități regulate și, ocazional, activități de bază, ceea ce reduce expertiza internă și controlul asupra executării contractelor. Unele dintre agențiile UE nu au asigurat un echilibru just între criteriul prețului și cel al calității pentru atribuire, în special deoarece componentele prețului nu aveau un caracter concurențial suficient. În alte cazuri, contractele au fost atribuite unor ofertanți care propuneau prețuri semnificativ mai mici decât cele ale altor candidați, fără să se fi analizat motivele pentru ofertele în cazul cărora exista posibilitatea ca prețul să fie anormal de scăzut și fără să se fi obținut elemente de probă formale și substanțiale care să ateste că o astfel de derogare era posibilă. Aceste deficiențe ar putea afecta, în ultimă instanță, concurența echitabilă și obținerea celui mai bun raport calitate-preț pentru achiziții.

Caseta 2.3 Exemplu de dependență de contractanți În temeiul mai multor contracte-cadru încheiate cu aceeași societate, o agenție a plătit 793 000 de euro pentru achiziționarea de diverse tipuri de servicii (asistență administrativă și servicii de secretariat, organizarea de evenimente, bunăstarea și integrarea personalului etc.). Această sumă reprezintă 37 % din bugetul său nesalarial pe 2018, fapt care arată că agenția este dependentă de resurse externe și de o singură societate. Acest lucru creează un risc pentru continuitatea activității.

2.23. Observațiile formulate de Curte cu privire la controalele interne legate de achiziții ( ECDC , EFCA , EIT , EMSA , ERA , Eurofound ) fac referire la un contract-cadru interinstituțional pentru furnizare și mentenanță de echipamente informatice încheiat de Comisie și utilizat de mai multe agenții. Clauzele acestui contract prezentau insuficiențe, în măsura în care autorizau achiziționarea de articole care nu erau menționate în mod expres în contract și care nu făcuseră obiectul unei proceduri concurențiale inițiale. De asemenea, ele permiteau contractantului să perceapă sume în plus aplicate la prețurile produselor achiziționate de la alți furnizori. Deși agențiile nu au nicio putere de a modifica dispozițiile contractuale de bază, Curtea a constatat că controalele lor ex ante aferente nu le-au permis întotdeauna să verifice dacă contractantul oferea soluțiile cele mai potrivite la prețuri competitive și dacă sumele pe care acesta le percepea în plus erau corecte. Dispozițiile contractuale deficitare în combinație cu controalele interne parțial insuficiente nu au asigurat cel mai bun raport calitate-preț pentru achiziții. Contractul-cadru a expirat între timp, iar contractul următor este mai bine conceput, dând curs constatării Curții.

Acțiuni de întreprins – 1 Erorile legate de achizițiile publice rămân tipul de erori cel mai frecvent detectat în cadrul auditurilor Curții. Agențiile sunt încurajate să își îmbunătățească în continuare procedurile de achiziții publice, asigurând respectarea deplină a normelor aplicabile și obținerea celui mai bun raport calitate-preț.

Acțiuni de întreprins – 2 Atunci când utilizează contracte interinstituționale, agențiile rămân totuși responsabile pentru aplicarea principiilor achizițiilor publice în cadrul achizițiilor lor specifice. Controalele interne ale agențiilor trebuie să asigure respectarea acestor principii.

Utilizarea de contracte-cadru de către unele agenții poate restrânge concurența

2.24. Contractele-cadru sunt acorduri încheiate cu diverși furnizori în care sunt stabilite condițiile de realizare a unor achiziții specifice pe parcursul duratei acordurilor respective. La astfel de contracte se recurge atunci când obiectul contractului este definit cu precizie, dar când cantitățile și termenele de livrare exacte nu pot fi indicate în prealabil. Principalul motiv pentru care se recurge la contracte-cadru constă în asigurarea unei eficiențe administrative și în realizarea de economii de scară. Curtea a identificat însă cazuri (AESA și EUIPO) în care utilizarea unor contracte-cadru de mare anvergură care acopereau o multitudine de servicii diferite a dat naștere unui risc pentru concurență. O astfel de situație apare în special atunci când serviciile efective care urmează să fie prestate pe durata contractului nu pot fi specificate în mod clar la momentul procedurilor de achiziții publice inițiale, lucru care se întâmplă, de obicei, în cazul serviciilor informatice sau al serviciilor de consultanță pentru organizații.

Caseta 2.4 Exemplu de contract-cadru ale cărui condiții nu erau bine specificate Pentru achiziția unor servicii de analiză a datelor în valoare de până la 5 milioane de euro, o agenție a optat pentru utilizarea unui contract-cadru cu un singur operator, atribuit în urma unei proceduri deschise. Condițiile care au fost utilizate în contractul-cadru nu erau însă suficient de specifice pentru a permite o concurență echitabilă, deoarece cerințele concrete privind serviciile care urmau să fie furnizate nu erau încă cunoscute la momentul procedurii de achiziție. Conform normelor de aplicare a Regulamentului financiar, în astfel de circumstanțe, autoritatea contractantă trebuie să atribuie un contract-cadru mai multor operatori și pentru achizițiile specifice trebuie organizată o procedură concurențială între contractanții selectați.

2.25. caseta 2.5 sunt prezentate valorile contractelor-cadru semnate de agenții între 2015 și 2018. În 2018, agențiile au semnat contracte-cadru multianuale a căror valoare totală se ridică la aproximativ 1,1 miliarde de euro Însunt prezentate valorile contractelor-cadru semnate de agenții între 2015 și 2018. În 2018, agențiile au semnat contracte-cadru multianuale a căror valoare totală se ridică la aproximativ 1,1 miliarde de euro ( 16 )

Caseta 2.5

Valoarea totală a contractelor-cadru semnate între 2015 și 2018 (în miliarde de euro)

Sursa: date comunicate de Rețeaua agențiilor și compilate de Curte.

Acțiuni de întreprins – 3 Recurgerea la contracte-cadru nu trebuie să împiedice o procedură de achiziții echitabilă și concurențială. Concurența la nivelul prețului trebuie să țină seama de toate elementele majore ale prețului, cum ar fi prețurile unitare și numărul de unități care urmează să fie facturate pentru serviciile specifice.

Procedurile comune de achiziții pot duce la câștiguri de eficiență și la economii de scară

2.26. caseta 2.6 ). Numărul procedurilor comune de achiziții lansate de organismele UE a crescut de la 1 la 17 între 2014 și 2018 și, până la sfârșitul anului 2018, 30 de organisme ale UE participaseră la una sau la mai multe achiziții comune Cele 35 de agenții descentralizate și alte organisme, împreună cu cele opt întreprinderi comune ale UE (organisme ale UE), depun eforturi și pentru a crește eficiența administrativă și a realiza economii de scară printr-o utilizare sporită a procedurilor comune de achiziții, în cadrul cărora două sau mai multe agenții și întreprinderi comune care au nevoie de servicii similare organizează o procedură de achiziții în comun și devin împreună titulare ale contractului (). Numărul procedurilor comune de achiziții lansate de organismele UE a crescut de la 1 la 17 între 2014 și 2018 și, până la sfârșitul anului 2018, 30 de organisme ale UE participaseră la una sau la mai multe achiziții comune ( 17 ) . Cu toate acestea, în pofida tendinței promițătoare, încercările de a organiza proceduri comune de achiziții nu au fost întotdeauna încununate de succes, de exemplu din cauza unei cercetări de piață inadecvate.

Caseta 2.6

Creșterea substanțială a numărului de proceduri comune

Sursa: date comunicate de Rețeaua agențiilor și compilate de Curte.

Caseta 2.7 Exemple de proceduri comune care s-au soldat cu un eșec În absența unei cercetări de piață adecvate pentru două proceduri paneuropene de achiziție de servicii de telecomunicații și, respectiv, de servicii bancare, nu a fost primită nicio ofertă conformă care să acopere piețele locale necesare, iar procedurile s-au soldat cu eșec, fapt care a afectat eficiența administrativă. De asemenea, în pofida faptului că două agenții urmau să aibă sediul în același loc, procedura comună de achiziții pentru spații noi de birouri nu a fost încununată de succes.

Acțiuni de întreprins – 4 Agențiile sunt încurajate să recurgă în continuare la proceduri comune de achiziții sau la contracte-cadru interinstituționale, pentru a obține câștiguri de eficiență și pentru a realiza economii de scară. În cazul noilor agenții precum EPPO și ELA, participarea la achiziții comune, în locul încheierii unor contracte proprii, poate fi extrem de avantajoasă. Cu toate acestea, înainte să se lanseze procedurile comune de achiziții și să se depună eforturile administrative aferente, cercetarea de piață ar trebui să facă dovada fezabilității unei proceduri comune.

Utilizarea lucrătorilor temporari și a consultanților nu are loc întotdeauna cu respectarea cadrului juridic

2.27. În 2017, Curtea a publicat un studiu de caz rapid ( 18 ) referitor la modul în care instituțiile și agențiile UE au implementat angajamentul asumat de a reduce cu 5 % numărul de posturi din schemele lor de personal în perioada 2013-2017 (perioada 2014-2018 în cazul agențiilor). În ceea ce privește agențiile, Curtea a concluzionat că reducerea de 5 % fusese pusă în aplicare, deși cu unele întârzieri.

2.28. Într-un astfel de context, observațiile formulate în acest an cu privire la utilizarea consultanților și a lucrătorilor interimari de către unele dintre agenții prezintă o importanță deosebită. Curtea nu a procedat la un audit orizontal cu privire la utilizarea de personal extern pentru toate agențiile, dar plățile cuprinse în eșantioanele sale de audit indică tendința de a se apela la personal extern pentru a se compensa deficitul de personal statutar propriu. În caseta 2.8 sunt prezentate informații colectate de Rețeaua agențiilor UE (EUAN) cu privire la numărul din ce în ce mai mare de consultanți în domeniul informatic care lucrează în sediile agențiilor și ale altor organisme cu contracte în regie și la efectivul în creștere de personal interimar angajat de cele 33 de agenții care au răspuns la un sondaj pe această temă.

Caseta 2.8

Numărul de consultanți în domeniul informatic și de agenți interimari (33 de agenții)

Sursa: date comunicate de Rețeaua agențiilor UE (EUAN) și compilate de Curte.

2.29. Oficiul OAREC , Chafea , OCSP , EASO , ERCEA , ESMA , SRB , EUIPO ), Curtea a constatat că, pentru furnizarea de servicii informatice și de alte servicii de consultanță, acestea au recurs la contracte formulate și/sau puse în aplicare într-un mod care, în practică, se putea concretiza cu punerea la dispoziție de lucrători temporari în loc de furnizarea de servicii sau de produse clar specificate. Punerea la dispoziție de lucrători interimari poate fi efectuată numai prin contracte încheiate cu agenții de muncă temporară înregistrate și în conformitate cu Directiva 2008/104/CE a Parlamentului European și a Consiliului În cazul a opt agenții (), Curtea a constatat că, pentru furnizarea de servicii informatice și de alte servicii de consultanță, acestea au recurs la contracte formulate și/sau puse în aplicare într-un mod care, în practică, se putea concretiza cu punerea la dispoziție de lucrători temporari în loc de furnizarea de servicii sau de produse clar specificate. Punerea la dispoziție de lucrători interimari poate fi efectuată numai prin contracte încheiate cu agenții de muncă temporară înregistrate și în conformitate cu Directiva 2008/104/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 19 ) și cu normele specifice adoptate de statele membre pentru transpunerea directivei respective. Recurgerea la contracte de servicii pentru furnizarea de forță de muncă nu este conformă cu Statutul funcționarilor UE și cu normele UE în domeniul social și al ocupării forței de muncă și expune agențiile respective la riscuri juridice și reputaționale.

2.30. În plus, șapte agenții ( EASO , ABE , EIOPA , EIGE , EMCDDA , ERCEA , SRB ) au recurs la utilizarea de lucrători interimari de la agenții de muncă temporară înregistrate, dar nu au respectat toate normele prevăzute în directivă și în legislația națională aplicabilă, de exemplu în ceea ce privește condițiile de încadrare în muncă pentru lucrătorii interimari.

Acțiuni de întreprins – 5 Agențiile ar putea analiza, împreună cu autoritățile bugetare, dacă recurgerea la personal extern este eficientă din punctul de vedere al costurilor în comparație cu recurgerea la personal statutar propriu.

Acțiuni de întreprins – 6 În cazul în care se recurge la personal extern, respectarea deplină a cadrului juridic național și al UE aplicabil este necesară ca o chestiune de principiu, dar și pentru a se evita riscurile de litigiu și prejudicierea reputației.

Servicii de consultanță și servicii de altă natură în cadrul EUIPO

2.31. Având în vedere scara la care EUIPO utilizează servicii de consultanță, Curtea a efectuat o analiză a modului în care agenția a gestionat aceste servicii. Contractul principal pentru servicii de consultanță are un volum de 80 de milioane de euro și o durată de patru ani. Efectivul de personal extern furnizat de prestatorii de servicii în temeiul acestor contracte și al unor contracte similare a crescut de la aproximativ 250 în 2011 la un vârf de peste 350 în 2014, pentru a scădea la 215 la începutul anului 2018 (acest nivel este echivalent cu aproximativ 20 % din personalul statutar al oficiului).

2.32. Curtea a observat că, deși o parte dintre serviciile furnizate în temeiul acestor contracte sunt într-adevăr servicii de consultanță (de exemplu, sprijin pentru gestionarea proiectelor, analiza proceselor operaționale), o altă parte țin mai degrabă de sprijin administrativ (de exemplu, sprijin în materie de secretariat, angajați administrativi care elaborează rapoarte, sprijin pentru activitățile de comunicare internă și externă). Această din urmă componentă reprezintă o achiziție de forță de muncă sau un împrumut de personal, care sunt strict reglementate de dreptul muncii european și național. Doar agențiile de muncă temporară înregistrate sunt autorizate să pună la dispoziție personal extern, acest tip de servicii neputând fi prestate de societăți de consultanță.

Punerea în aplicare a unui nou cadru de control intern este în curs

2.33. Controlul intern se aplică tuturor activităților financiare și nefinanciare și este un proces care ajută o organizație să își atingă obiectivele și să sprijine performanța, respectând totodată normele și reglementările. El contribuie la un proces decizional adecvat, ținând seama de riscurile care pot afecta atingerea obiectivelor și reducându-le la niveluri acceptabile prin intermediul unor controale eficiente din punctul de vedere al costurilor. În aprilie 2017, Comisia a aprobat un cadru revizuit de control intern.

2.34. Noul cadru de control intern este conceput pentru a oferi o asigurare rezonabilă cu privire la îndeplinirea a cinci obiective prevăzute în Regulamentul financiar: 1. eficacitatea, eficiența și economia operațiunilor; 2. fiabilitatea informațiilor; 3. protecția activelor și a informațiilor; 4. prevenirea, depistarea și corectarea fraudelor și a neregulilor și monitorizarea acestora; și 5. buna gestionare a riscurilor legate de legalitatea și regularitatea tranzacțiilor aferente. Acest cadru completează Regulamentul financiar cu scopul de a alinia standardele de control intern la standardele internaționale cele mai riguroase, astfel cum au fost stabilite în cadrul Comitetului Organizațiilor de Sponsorizare a Comisiei Treadway (COSO).

2.35. Ca și în cazul Comisiei, ale cărei standarde de control intern sunt înlocuite de noul cadru de control intern, organismele cărora le-au fost încredințate sarcini de execuție, cum ar fi agențiile, sunt și ele preconizate să pună în aplicare, prin analogie, noul cadru. Până la sfârșitul anului 2018, acest cadru a fost adoptat de consiliile de administrație a 29 de agenții, iar 15 agenții au declarat că îl pun în aplicare.

Acțiuni de întreprins – 7 Este indispensabil ca toate agențiile să adopte și să pună în aplicare cadrul de control intern al Comisiei (2017), cu scopul de a alinia standardele de control intern la cele mai riguroase standarde internaționale și de a garanta că procesul decizional este sprijinit în mod eficace și eficient de controalele interne.

Nu toate agențiile dispun de o politică referitoare la posturile sensibile

2.36. EASO , EASME , ECHA , AEM , ENISA , Frontex , SRB ) nu dispun de politici care să le definească funcțiile sensibile și controalele de atenuare aferente. Gestionarea funcțiilor sensibile este un element standard al controlului intern, care vizează reducerea la un nivel acceptabil a riscului de abuz al puterilor delegate personalului. Funcțiile sensibile sunt cele în care un membru al personalului care execută o activitate deține un anumit grad de autonomie și/sau putere decizională suficientă care îi permit, dacă dorește acest lucru, să abuzeze de aceste puteri în vederea obținerii unor foloase personale ( 20 ) . Atunci când există un cadru de control intern eficace, riscurile asociate funcțiilor sensibile sunt gestionate prin intermediul unor controale de atenuare a riscurilor și, în ultimă instanță, prin mobilitatea personalului. Curtea a constatat că șapte agenții () nu dispun de politici care să le definească funcțiile sensibile și controalele de atenuare aferente.

2.37. În pofida similitudinilor între structurile lor administrative și între reglementările financiare care reglementează rolurile actorilor financiari, agențiile aplică interpretări diferite în ceea ce privește posturile care ar trebui considerate potențial sensibile. În caseta 2.9 de mai jos este prezentat numărul agențiilor care consideră un post specific ca fiind potențial sensibil.

Caseta 2.9

Posturi potențial sensibile

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

2.38. Principalele controale instituite de agenții cu scopul de a atenua riscurile legate de posturile sensibile sunt separarea funcțiilor și aplicarea principiului „celor patru ochi” pentru inițierea și autorizarea operațiunilor. Totuși, doar într-o agenție din trei există o politică de mobilitate obligatorie pentru personalul care ocupă posturi sensibile.

Acțiuni de întreprins – 8 Agențiile sunt invitate să determine de comun acord care sunt posturile care trebuie considerate sensibile și să introducă sau să își alinieze politicile referitoare la posturile sensibile pentru a atenua riscul de abuz de putere în vederea obținerii unor foloase personale.

Structura bugetului și raportarea bugetară ar putea să fie mai edificatoare

2.39. La fel ca în exercițiile precedente, numărul și valoarea acordurilor de delegare și a acordurilor de grant încheiate între Comisie și o serie de agenții au continuat să crească în 2018. În temeiul acestor acorduri, agențiile primesc de la Comisie fonduri alocate pentru executarea unor sarcini specifice în numele Comisiei.

2.40. Deși aceste fonduri sunt integrate în veniturile bugetare (venituri alocate) ale agențiilor în cauză, ele pot fi utilizate numai în scopurile definite în acordurile de delegare. În cazul în care sarcinile în cauză durează mai mult de un an, agențiile ar trebui să păstreze partea din fonduri care nu a fost cheltuită până la sfârșitul exercițiului pentru a o utiliza în scopul executării restului de sarcini care trebuie prestate până la încheierea acordului. Abia atunci, fondurile rămase trebuie să fie restituite Comisiei. În consecință, aceste fonduri trebuie să fie eliminate din calculul rezultatului bugetar anual „propriu” al agențiilor, care face parte din situațiile lor financiare. În acest scop, majoritatea agențiilor integrează o cifră de corecție în calculele lor privind rezultatul bugetar. Cu toate acestea, având în vedere numărul și valorile în creștere ale acestor acorduri, Curtea consideră că este necesară o raportare mai cuprinzătoare și mai standardizată cu privire la veniturile alocate și la cheltuielile aferente pentru calculul rezultatelor bugetare ale agențiilor.

Acțiuni de întreprins – 9 Pentru a spori transparența raportării bugetare, agențiile care execută venituri alocate sunt încurajate să includă în situațiile lor financiare, pentru fiecare acord de delegare încheiat cu Comisia, o prezentare recapitulativă standardizată a veniturilor alocate și a cheltuielilor aferente.

2.41. În plus, în toate agențiile, procedurile de planificare puse în aplicare pentru elaborarea programelor de activitate anuale și multianuale (sau a documentelor unice de programare) se bazează pe activități. Pentru fiecare dintre aceste activități, programele de activitate specifice trebuie să conțină informații privind resursele (umane și financiare) planificate. Or, Curtea a constatat că bugetele publicate ale tuturor agențiilor sunt prezentate pe tipuri de cheltuieli (cheltuieli cu personalul, cheltuieli administrative și cheltuieli operaționale, a se vedea caseta 1.5 din capitolul 1 ), și nu pe activități. În consecință, resursele cheltuite pentru diferitele activități nu sunt vizibile.

Acțiuni de întreprins – 10 Publicarea pe activități a bugetelor agențiilor ar permite corelarea resurselor cu activitățile pentru care acestea sunt utilizate.

Există riscuri în ceea ce privește calcularea corectă a taxelor percepute pentru înregistrare și pentru servicii

2.42. O serie de agenții ( CdT , OCSP , AESA , ABE , ECHA , EIOPA , EMA , ESMA , EUIPO , SRB ) colectează venituri din taxele pentru servicii sau pentru înregistrare percepute de la operatorii economici (a se vedea casetele 1.3 și 1.4 din capitolul 1 ). Curtea a constatat existența unor riscuri legate de calcularea corectă a acestor taxe.

2.43. ECHA percepe taxe de la fiecare întreprindere care solicită înregistrarea unor produse chimice percepe taxe de la fiecare întreprindere care solicită înregistrarea unor produse chimice ( 21 ) și aceste taxe depind de dimensiunea întreprinderii (microîntreprindere, întreprindere mică sau mijlocie, întreprindere mare) și de cantitatea de substanțe chimice (există diferite praguri) înregistrate. Pe baza verificărilor efectuate de ECHA din 2011 și finalizate până în prezent, aproximativ 52 % din întreprinderile verificate, care au declarat că sunt microîntreprinderi ori întreprinderi mici sau mijlocii (11 % din toate întreprinderile), își stabiliseră dimensiunea în mod incorect, fapt care a determinat plata unor redevențe mai mici ( 22 ) . Deși agenția a înregistrat progrese considerabile în ceea ce privește recuperarea sumelor aferente reducerilor necuvenite de redevențe și în ceea ce privește colectarea taxelor administrative restante, activitățile de verificare continuă să genereze un volum de muncă semnificativ în ceea ce privește identificarea și corectarea cazurilor. În plus, cantitățile de substanțe chimice care urmează să fie înregistrate constituie un element important pentru calcularea taxelor de înregistrare. Cu toate acestea, ECHA nu are drepturi de verificare a exactității acestor cantități, o astfel de verificare ținând de responsabilitatea statelor membre.

2.44. Tarifele percepute de ESMA de la agențiile de rating de credit se bazează pe veniturile acestora ca entități juridice individuale și nu ca grup sau ca grup de entități afiliate. O lacună prezentă în regulamentul relevant privind tarifele creează o posibilitate cvasilegitimă de a reduce tarifele sau de a evita plata lor prin transferarea de venituri de la agențiile de rating de credit aflate sub jurisdicția UE către entitățile lor afiliate din afara UE. Autoritatea a aplicat corect regulamentul, a identificat riscul și l-a făcut cunoscut Comisiei.

2.45. Contribuțiile instituțiilor de credit la Fondul unic de rezoluție administrat de SRB sunt calculate pe baza informațiilor comunicate comitetului de către aceste instituții prin intermediul autorităților naționale de rezoluție. Dat fiind că Regulamentul privind mecanismul unic de rezoluție nu prevede un cadru de control cuprinzător și coerent care să asigure fiabilitatea acestor informații, nu se realizează verificări la nivelul instituțiilor de credit. SRB efectuează însă verificări ale consecvenței și verificări analitice cu privire la informații. Totodată, metodologia pentru calculul contribuțiilor prevăzută în legislație este foarte complexă, prezentând astfel un risc în ceea ce privește exactitatea. Din motive de confidențialitate, SRB nu poate divulga datele referitoare la instituțiile de credit care au fost utilizate pentru calcularea contribuțiilor la fond, ceea ce reduce transparența.

Acțiuni de întreprins – 11 Agențiile în cauză sunt invitate să consulte Comisia în ceea ce privește eventuala necesitate de a adapta cadrul juridic pentru a asigura calcularea taxelor pe baza unor informații exacte care să reflecte realitatea economică.

Agențiile dau curs constatărilor de audit formulate în anii anteriori

2.46. Curtea a prezentat informații privind stadiul progreselor realizate în legătură cu acțiunile întreprinse de agenții în urma observațiilor formulate în anii anteriori. În caseta 2.10 se arată că, în legătură cu cele 223 de observații cărora nu li se dăduse curs până la sfârșitul exercițiului 2017, în 2018, în majoritatea cazurilor, fuseseră finalizate acțiuni corective ori acestea se aflau în derulare. Pentru 13 dintre cele 107 observații pendinte sau cărora li se dădea curs, acțiunile corective necesare nu se aflau (doar) sub controlul agenției.

Caseta 2.10

Eforturile depuse de agenții pentru a da curs observațiilor formulate în anii anteriori

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

2.47. În cadrul auditului anual desfășurat pentru exercițiul anterior, Curtea a verificat, de asemenea, mediile contabile ale agențiilor, care reprezintă un element important pentru întocmirea unor conturi fiabile. Pentru 13 agenții, Curtea a formulat observații cu privire la independența contabililor în exercitarea atribuțiilor lor. În urma observațiilor Curții, majoritatea agențiilor au remediat această problemă în 2018, cu excepția a două dintre ele ( EACEA , EFSA ). O tendință similară a fost observată în ceea ce privește (re)validările sistemelor contabile încă neefectuate. Toate cele șapte agenții pentru care Curtea a raportat, în 2018, că acest demers era necesar finalizaseră acțiunile corective în 2018.

2.48. Progrese satisfăcătoare s-au înregistrat și în ceea ce privește introducerea achizițiilor publice electronice. Așa cum s-a raportat în anul anterior, Comisia a lansat în 2010 instrumente pentru facturarea electronică (e-invoicing), în 2011, pentru publicarea în format electronic a documentelor legate de anunțurile de participare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (e-tendering) și, în 2015, pentru depunerea pe cale electronică a ofertelor (e-submission). În caseta 2.11 de mai jos sunt prezentate progresele înregistrate în ceea ce privește introducerea acestor instrumente până la sfârșitul anului 2018.

Caseta 2.11

Introducerea achizițiilor publice electronice este în curs

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

2.49. În 2018 s-au înregistrat unele progrese și în ceea ce privește introducerea SYSPER II, instrumentul de gestionare a resurselor umane dezvoltat de Comisie. În caseta 2.12 de mai jos se arată că, în 2018, alte cinci agenții au adoptat acest instrument. Comisia a raportat că există o cooperare satisfăcătoare, în general, cu agențiile. Dat fiind însă că proiectul este complex și că fiecare agenție are propriile particularități, progresele înregistrate în implementarea SYSPER II variază de la o agenția la alta. Unele agenții întâmpină dificultăți în a aloca resursele necesare proiectului și, în consecință, se confruntă cu unele întârzieri.

Caseta 2.12

Introducerea instrumentului de gestionare a resurselor umane SYSPER II

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

Nu toate agențiile sunt supuse aceleiași proceduri bugetare și de descărcare de gestiune

2.50. Spre deosebire de alte agenții, agenția descentralizată care se autofinanțează integral EUIPO face obiectul procedurii de descărcare de gestiune derulate de către propriul comitet bugetar, și nu de către Parlamentul European și Consiliu (a se vedea punctele 1.23 și 1.24 din capitolul 1 ). În mod similar, pentru celelalte două agenții descentralizate care se autofinanțează integral, și anume OCSP și SRB, procedurile bugetare și de descărcare de gestiune anuale sunt de competența consiliilor care le administrează. Aceste proceduri diferite sunt prevăzute în regulamentele lor de înființare.

2.51. Entitățile menționate sunt agenții și organisme care se autofinanțează și ale căror bugete nu fac parte din bugetul general al Uniunii, însă veniturile lor decurg din exercitarea unei autorități publice în temeiul legislației UE. Astfel, Curtea a afirmat în repetate rânduri că principiile răspunderii de gestiune și transparenței ar trebui aplicate tuturor organismelor care au legătură cu UE. În ceea ce privește EUIPO, Curtea a exprimat, în avizele publicate în 2015 ( 23 ) și în 2019 ( 24 ) , anumite preocupări în legătură cu procedura de descărcare de gestiune a acestui oficiu. Și în ceea ce privește SRB ( 25 ) și OCSP ( 26 ) , Curtea și-a făcut cunoscută îngrijorarea în avizele publicate în 2015.

REZULTATE DE AUDIT PREZENTATE ÎN ALTE DOCUMENTE REFERITOARE LA AGENȚII PUBLICATE DE CURTE

Raportul special nr. 29/2018 al Curții de Conturi Europene: EIOPA a avut o contribuție importantă la supravegherea și la stabilitatea sectorului asigurărilor, dar subzistă provocări semnificative

2.52. EIOPA a fost instituită în anul 2011, în urma reformării supravegherii sectorului financiar al UE după criza financiară din 2007-2008. EIOPA acționează ca organ consultativ independent pentru Comisia Europeană, pentru Parlament și pentru Consiliu.

2.53. În cadrul unui audit special efectuat în plus față de auditul financiar și de conformitate anual referitor la EIOPA, Curtea a examinat dacă această autoritate contribuie în mod eficace la supravegherea și la stabilitatea financiară a sectorului asigurărilor. Curtea a analizat în special acțiunile EIOPA în domeniul supravegherii și al convergenței în materie de supraveghere (cooperarea cu autoritățile naționale competente, activitatea acestora privind modelele interne și activitățile transfrontaliere), simularea de criză în domeniul asigurărilor din 2016, precum și caracterul adecvat al resurselor și al guvernanței EIOPA.

2.54. Concluzia generală a Curții este că EIOPA a utilizat în mod corespunzător o gamă largă de instrumente pentru a sprijini convergența în materie de supraveghere și stabilitatea financiară. Cu toate acestea, există în continuare provocări importante care trebuie să fie abordate de EIOPA însăși, de supraveghetorii naționali și de legiuitori, de exemplu în contextul revizuirilor care vizează autoritățile europene de supraveghere și Directiva Solvabilitate II. În plus, Curtea a recomandat ca, pentru îmbunătățirea eficienței și a eficacității acțiunilor sale, autoritatea să consolideze resursele umane alocate supravegherii.

2.55. Concluziile integrale ale auditului, alături de recomandările aferente și de răspunsurile autorității, sunt formulate în Raportul special nr. 29/2018 al Curții, care este disponibil pe site-ul web al acesteia: eca.europa.eu

Raportul specific anual pe 2017 elaborat de Curte în temeiul articolului 92 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 806/2014 cu privire la orice datorie contingentă rezultată, pentru exercițiul financiar 2017, ca urmare a îndeplinirii de către Comitetul Unic de Rezoluție, de către Consiliu sau de către Comisie a sarcinilor care le revin în temeiul acestui regulament

2.56. În temeiul articolului 92 alineatul (4) din Regulamentul privind MUR, Curtea auditează anual existența eventualelor datorii contingente rezultate ca urmare a îndeplinirii de către Comitetul Unic de Rezoluție, de către Consiliu sau de către Comisie a sarcinilor care le revin în temeiul acestui regulament.

2.57. Concluziile auditului privind exercițiul financiar 2017, alături de recomandările aferente și de răspunsurile SRB, sunt formulate în raportul specific al Curții, care este disponibil pe site-ul web al acesteia: eca.europa.eu

Alte rapoarte speciale ale Curții de Conturi Europene care se referă la una sau mai multe agenții

2.58. În afară de rapoartele de audit consacrate în mod specific agențiilor, Curtea a publicat în cursul anului 2018 mai multe rapoarte speciale de audit care vizau punerea în aplicare a politicilor UE și care făceau trimitere la o serie de agenții ( caseta 2.13 ).

Caseta 2.13

Alte rapoarte speciale de audit ale Curții de Conturi Europene care fac referire la agenții

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

RĂSPUNSURILE REȚELEI AGENȚIILOR UE

Agențiile apreciază concluziile pozitive ale Curții cu privire la fiabilitatea conturilor lor și la operațiunile subiacente acestora.

2.21, 2.22 și 2.28. Rețeaua ar dori să sublinieze că observațiile din domeniul gestiunii financiare, al controalelor interne legate de achiziții și al achiziției de servicii interimare constau în cazuri foarte diverse și diferă de la o agenție la alta; prin urmare, rețeaua ar dori să facă trimitere la răspunsurile individuale ale agenției din capitolul 3.

2.29. Într-adevăr, agențiile UE trebuie să încheie contracte pentru lucrătorii interimari/temporari în conformitate cu normele financiare aplicabile ale UE și cu legislația națională relevantă de transpunere a Directivei 2008/104/CE privind munca prin agent de muncă temporară. Agențiile de muncă temporară contractate de agențiile UE sunt obligate să respecte condițiile prevăzute de legislația națională (care transpune legislația UE relevantă) pentru contractul de muncă temporară încheiat cu fiecare lucrător interimar și sub rezerva unor eventuale litigii privind executarea sa. În mod obișnuit, contractul (standard) de servicii încheiat între agenția UE și agenția de muncă temporară face referire la această obligație.

2.31. Oficiul are o separare strictă între conceptul de personal și resursele externe; prin urmare, conceptul de personal extern nu există la EUIPO. De altfel, Oficiul contractează în principal servicii externe prin metoda prețului fix. Prin urmare, numărul de resurse nu este un bun indicator. În plus, bugetul alocat consultanței a scăzut în mod constant în ultimii ani.

2.32. În ceea ce privește utilizarea contractului-cadru, pentru solicitarea de servicii care ar putea părea a fi de natură administrativă, Oficiul nu consideră că acesta poate fi asociat unui „împrumut de personal”. Ca regulă generală, un astfel de sprijin administrativ contractat este furnizat în contextul proiectelor și nu în contextul activităților de bază. În general, utilizarea personalului nestatutar pentru furnizarea de sprijin administrativ în afara proiectelor se limitează la lucrătorii temporari (interimari).

2.37. Rețeaua dorește să sublinieze angajamentul său față de alinierea politicilor. În cazul chestiunii în cauză („post potențial sensibil”), trebuie examinată cu atenție o posibilă aliniere în ceea ce privește identificarea pozițiilor sensibile posibile, precum și natura și nivelul riscurilor inerente celei din urmă. Măsurile de atenuare care pot fi considerate necesare/proporționale pentru a aborda aceste riscuri depind, în mod substanțial, de factori precum mărimea agenției și/sau natura și domeniul de aplicare al mandatului său/activității sale de bază. Trebuie să se evite orice „armonizare” sau „soluție universală” care nu este proporțională, în special posibila utilizare/aplicare a „mobilității obligatorii” pentru anumite poziții predefinite. O astfel de măsură ar trebui să se bazeze întotdeauna pe evaluarea efectivă a proporționalității și a eficacității sale în raport cu fiecare agenție, ținând seama de riscurile reale în cauză, precum și de potențialul efect perturbator al acesteia asupra funcționării normale a agenției.

2.50 și 2.51. EUIPO ar dori să sublinieze decizia legiuitorilor, care a fost confirmată în cursul ultimei reforme legislative. În conformitate cu articolul 176 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2017 privind marca Uniunii Europene, „Comitetul bugetar îi dă descărcarea directorului executiv în ceea ce privește executarea bugetului”. Această descărcare se bazează în mare măsură pe rapoartele anuale emise de CCE.

CAPITOLUL 3

Declarații de asigurare și alte rezultate de audit specifice agențiilor

3.1. INFORMAȚII ÎN SPRIJINUL DECLARAȚIILOR DE ASIGURARE

Baza pentru opinii

3.1.1. Auditul Curții a fost efectuat în conformitate cu standardele internaționale de audit (ISA) și codul deontologic formulate de IFAC și cu standardele internaționale ale instituțiilor supreme de audit (ISSAI) formulate de INTOSAI. Responsabilitățile care revin Curții în temeiul acestor standarde sunt descrise mai detaliat în secțiunea intitulată „Responsabilitățile auditorului” din prezentul raport. Curtea își desfășoară activitatea în mod independent în conformitate cu Codul etic pentru profesioniștii contabili al Consiliului pentru Standarde Internaționale de Etică pentru Contabili (Codul IESBA) și cu respectarea cerințelor etice relevante pentru auditul său și și-a îndeplinit celelalte responsabilități etice conform acestor cerințe și Codului IESBA. Curtea consideră că probele de audit pe care le-a obținut sunt suficiente și adecvate pentru a furniza o bază pentru opinia sa.

Responsabilitățile conducerii și ale persoanelor însărcinate cu guvernanța

3.1.2. În conformitate cu articolele 310-325 TFUE și cu regulamentele financiare ale agențiilor, conducerea acestora este responsabilă de întocmirea și de prezentarea conturilor lor pe baza standardelor de contabilitate pentru sectorul public acceptate la nivel internațional, precum și de legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente conturilor. Această responsabilitate include conceperea, implementarea și menținerea controalelor interne necesare pentru întocmirea și pentru prezentarea unor situații financiare care să nu fie afectate de denaturări semnificative, fie rezultate din acte de fraudă, fie rezultate din erori. Conducerea are, în egală măsură, responsabilitatea de a se asigura că activitățile, operațiunile financiare și informațiile reflectate în situațiile financiare sunt conforme cu dispozițiile care le reglementează. Responsabilitatea finală pentru legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente conturilor agențiilor aparține conducerii acestora.

3.1.3. În procesul de întocmire a conturilor, conducerea este responsabilă de evaluarea capacității agenției în cauză de a-și continua activitatea, prezentând, după caz, aspectele relevante pentru continuitatea activității și utilizând principiul contabil al continuității activității, cu excepția cazului în care intenționează să lichideze entitatea sau să oprească operațiunile sau nu are nicio altă alternativă realistă decât de a face acest lucru.

3.1.4. Persoanele însărcinate cu guvernanța sunt responsabile de supravegherea procesului de raportare financiară al agențiilor.

Responsabilitățile auditorului cu privire la auditul conturilor și al operațiunilor subiacente

3.1.5. Obiectivul Curții este, pe de o parte, de a obține o asigurare rezonabilă referitor la prezența sau la absența unor denaturări semnificative în cadrul conturilor agențiilor și la conformitatea operațiunilor subiacente conturilor cu legile și reglementările și, pe de altă parte, de a furniza Parlamentului European și Consiliului sau, după caz, celorlalte autorități responsabile de descărcarea de gestiune, declarații de asigurare cu privire la fiabilitatea conturilor agențiilor și la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente acestora, pe baza auditului său. Asigurarea rezonabilă reprezintă un nivel de asigurare ridicat, dar nu este o garanție a faptului că auditul va detecta întotdeauna eventualele denaturări sau neconformități semnificative existente. Acestea pot apărea ca rezultat fie al unei fraude, fie al unei erori și sunt considerate a fi semnificative dacă se estimează, în mod rezonabil, că ele ar putea, în mod individual sau agregat, influența deciziile economice pe care utilizatorii conturilor le pot lua pe baza acestora.

3.1.6. În ceea ce privește veniturile, Curtea verifică subvențiile primite de la Comisie sau de la țările cu care cooperează agenția în cauză și evaluează procedurile instituite de agenții pentru colectarea taxelor și a altor venituri, dacă este cazul.

3.1.7. În ceea ce privește cheltuielile, Curtea examinează operațiunile de plăți la momentul la care cheltuielile au fost suportate, înregistrate și acceptate. Examinarea acoperă toate categoriile de plăți (inclusiv plățile efectuate în vederea achiziționării de active), cu excepția plăților în avans, la momentul la care sunt efectuate. Plățile în avans sunt examinate în momentul în care beneficiarul fondurilor furnizează justificarea pentru utilizarea lor corespunzătoare, iar agenția în cauză acceptă această justificare prin validarea și închiderea plății în avans, indiferent dacă acest lucru are loc în același exercițiu sau ulterior.

3.1.8. În conformitate cu standardele ISA și ISSAI, Curtea își exercită raționamentul profesional și își păstrează scepticismul profesional pe tot parcursul auditului. De asemenea: — Curtea identifică și evaluează riscul de denaturare semnificativă a conturilor și riscul ca operațiunile subiacente să prezinte neconformități semnificative cu cerințele cadrului juridic aplicabil al Uniunii Europene, fie că aceste denaturări sau neconformități rezultă din acte de fraudă, fie că rezultă din erori. Curtea concepe și desfășoară proceduri de audit care să abordeze riscurile respective și obține probe de audit suficiente și adecvate pentru a sta la baza opiniilor sale. Riscul de nedetectare a unei denaturări sau a unei neconformități semnificative cauzate de fraudă este mai ridicat decât cel de nedetectare a unei denaturări sau a unei neconformități cauzate de eroare, deoarece frauda poate presupune coluziune, fals, omisiuni intenționate, declarații false sau evitarea controalelor interne. — Curtea ia în considerare controalele interne relevante pentru audit în vederea elaborării de proceduri de audit adecvate în raport cu circumstanțele, dar nu în scopul exprimării unei opinii asupra eficacității controalelor interne. — Curtea evaluează gradul de adecvare al politicilor contabile utilizate de conducere și caracterul rezonabil al estimărilor contabile și al prezentărilor aferente de informații realizate de către conducere. — Curtea formulează o concluzie cu privire la gradul de adecvare a utilizării de către conducere a principiului contabil privind continuitatea activității și determină, pe baza probelor de audit obținute, dacă există o incertitudine semnificativă cu privire la evenimente sau condiții care ar putea genera îndoieli semnificative privind capacitatea agenției în cauză de a-și continua activitatea. În cazul în care concluzionează că există o astfel de incertitudine semnificativă, Curtea trebuie să atragă atenția, în raportul său, asupra prezentărilor aferente din conturi sau, în cazul în care aceste prezentări sunt neadecvate, să își modifice opinia. Concluziile Curții se bazează pe probele de audit obținute până la data raportului său. Cu toate acestea, evenimente sau condiții ulterioare pot determina o entitate să nu își mai desfășoare activitatea în baza principiului continuității activității. — Curtea evaluează prezentarea, structura și conținutul general al conturilor, inclusiv prezentările de informații, și măsura în care conturile reflectă operațiunile și evenimentele subiacente într-o manieră care asigură prezentarea fidelă. — Curtea obține probe de audit suficiente și adecvate cu privire la informațiile financiare ale agențiilor cu scopul de a exprima o opinie referitoare la conturi și la operațiunile subiacente acestora. Curtea este responsabilă de coordonarea, supervizarea și efectuarea auditului și își asumă întreaga responsabilitate pentru opinia sa de audit. — Curtea a luat în considerare, după caz, activitatea de audit desfășurată de auditorul extern independent cu privire la conturile agențiilor, în conformitate cu prevederile articolului 208 alineatul (4) din Regulamentul financiar al UE (27). Curtea comunică conducerii, printre alte aspecte, sfera planificată și programarea în timp a auditului, precum și constatările principale ale auditului, inclusiv orice deficiențe semnificative ale controalelor interne pe care Ie identifică pe parcursul auditului. Dintre aspectele discutate cu agențiile, Curtea stabilește care au fost chestiunile cele mai importante pentru auditul conturilor aferente perioadei curente și care reprezintă, prin urmare, aspectele-cheie ale auditului. Curtea descrie aceste aspecte în raportul său cu excepția cazului în care legile sau reglementările interzic prezentarea publică a aspectului respectiv sau cu excepția cazului în care, în circumstanțe extrem de rare, Curtea consideră că un aspect nu ar trebui comunicat în raportul său deoarece se preconizează în mod rezonabil că beneficiile pentru interesul public vor fi depășite de consecințele negative ale acestei comunicări.

Agențiile finanțate în cadrul rubricii 1a din cadrul financiar multianual – Competitivitate pentru creștere și locuri de muncă

3.2. AGENȚIA PENTRU COOPERAREA AUTORITĂȚILOR DE REGLEMENTARE DIN DOMENIUL ENERGIEI (ACER)

INTRODUCERE

3.2.1. Regulation on energy market integrity and transparency ), agenției, precum și autorităților naționale de reglementare le-au fost atribuite responsabilități suplimentare în ceea ce privește monitorizarea pieței europene angro de energie. Agenția pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (denumită în continuare „agenția”), cu sediul la Ljubljana, a fost instituită prin Regulamentul (CE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului ( 28 ) . Principala sarcină a agenției este de a asista autoritățile naționale de reglementare în exercitarea, la nivelul Uniunii, a atribuțiilor de reglementare pe care acestea le îndeplinesc în statele membre, precum și, acolo unde este necesar, de a coordona acțiunile acestora. Prin Regulamentul REMIT ( 29 ) (Regulamentul privind integritatea și transparența pieței energiei –), agenției, precum și autorităților naționale de reglementare le-au fost atribuite responsabilități suplimentare în ceea ce privește monitorizarea pieței europene angro de energie.

3.2.2. Tabelul conține cifre-cheie cu privire la agenție conține cifre-cheie cu privire la agenție ( 30 ) Tabel Cifre-cheie cu privire la agenție 2017 2018 Buget (