[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 25.6.2010

COM(2010)334 final

AL ȘAPTELEA RAPORT ANUAL AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN

PREZENTARE GENERALĂ A MĂSURILOR DE APĂRARE COMERCIALĂ LUATE DE ȚĂRILE TERȚE ÎMPOTRIVA UNIUNII EUROPENE (STATISTICI PÂNĂ LA 31 DECEMBRIE 2009, DAR COMENTARIILE PRIVIND CAZURILE ȘI TEXTUL SUNT ACTUALIZATE PÂNĂ ÎN LUNA MARTIE 2010)

SEC(2010)772

AL ȘAPTELEA RAPORT ANUAL AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN

PREZENTARE GENERALĂ A MĂSURILOR DE APĂRARE COMERCIALĂ LUATE DE ȚĂRILE TERȚE ÎMPOTRIVA UNIUNII EUROPENE (STATISTICI PÂNĂ LA 31 DECEMBRIE 2009, DAR COMENTARIILE PRIVIND CAZURILE ȘI TEXTUL SUNT ACTUALIZATE PÂNĂ ÎN LUNA MARTIE 2010)

Sinteză

În pofida angajamentelor internaționale de a nu se introduce măsuri protecționiste în contextul actual al crizei economice globale, numărul anchetelor noi și al măsurilor de apărare comercială adoptate în anul 2009 a fost foarte ridicat. Din păcate, standardele aplicate în cazul mai multor măsuri împotriva exportatorilor comunitari nu s-au ridicat la nivelul așteptărilor. În acest an, acest aspect a putut fi observat în domeniul standardelor de inițiere a anchetelor. Mai mult, utilizarea din ce în ce mai frecventă a instrumentului de salvgardare reprezintă un motiv de preocupare. Activitatea de monitorizare desfășurată de Comisie este foarte importantă în acest context. Comisia a intervenit în mod frecvent pentru a sprijinii exportatorii din UE și pentru a se asigura de faptul că accesul acestora pe piețele externe nu a fost restricționat în mod necorespunzător prin aplicarea unor măsuri nejustificate. Această intervenție a avut de multe ori rezultate pozitive însă, din păcate, nu toate problemele au putut fi soluționate. Comisia va continua să susțină utilizarea prudentă și disciplinată a instrumentelor de apărare comercială, în vederea promovării schimburilor comerciale libere și corecte în întreaga lume.

INTRODUCERE

Raportul de anul trecut a evidențiat primele semne ale crizei globale și impactul acesteia asupra activității de apărare comercială. În 2008, un număr impresionant de anchete noi au fost inițiate, în special pe parcursul ultimelor două luni ale anului. În pofida angajamentului G20 de a evita orice măsuri de restricționare a schimburilor comerciale, prezentul raport va arăta că tendința începută în 2008 a continuat și în anul 2009. Numărul de anchete noi inițiate și de măsuri impuse în 2009 a crescut într-adevăr în mod considerabil.

În măsura în care instrumentele de apărare comercială sunt utilizate în deplină conformitate cu normele OMC, acestea nu pot fi considerate instrumente de protecție. Scopul acestora este mai degrabă de a remedia situații extrem de specifice în conformitate cu norme stricte. Din păcate, tendințele și problemele identificate în prezentul raport par să indice că, în 2009, normele respective au fost uneori aplicate într-un mod inadecvat. Utilizarea necorespunzătoare a instrumentelor și aplicarea unor standarde mult prea adesea deficitare în cadrul anchetelor de apărare comercială, situație deplânsă în mod continuu de Comisie în trecut, au predominat ca niciodată.

În acest context, eforturile continue depuse de Comisie în ceea ce privește monitorizarea măsurilor de apărare comercială luate de țările terțe s-au intensificat. Comisia a acordat asistență unui număr mare de industrii în cadrul anchetelor individuale, intervenind, de asemenea, în mod frecvent, la nivel mai general, pentru a evita abaterile de la normele aplicabile. În plus, președinția spaniolă a identificat accesul pe piață ca fiind o prioritate, ceea ce a evidențiat și mai bine activitățile Comisiei în acest domeniu.

Prezentul raport descrie tendințele generale, problemele identificate și rezultatele obținute. Raportul oferă, de asemenea, o analiză detaliată a tendințelor și cazurilor specifice pentru cei mai importanți utilizatori ai instrumentului.

TENDINțE GENERALE

În 2009, țările terțe au recurs extrem de frecvent la instrumentele de apărare comercială, mai ales la inițierea de noi anchete . Tendința ascendentă observată începând cu sfârșitul anului 2008 a continuat. Nu mai puțin de 45 de noi anchete au fost inițiate în 2009, ceea ce reprezintă o creștere deosebit de pronunțată comparativ cu cele 33 de noi anchete inițiate în 2008 (din care aproape jumătate în ultimul trimestru) și încă mai pronunțată comparativ cu cele 19 noi anchete inițiate în 2007.

Salvgardarea reprezintă mai mult ca niciodată instrumentul utilizat cel mai frecvent pentru noi anchete. Într-adevăr, cu 31 noi anchete de salvgardare inițiate, mai mult de două din trei noi cazuri sunt legate de acest instrument. Chiar și în cazul în care, având în vedere caracterul erga omnes al măsurilor de salvgardare, UE nu exportă întotdeauna produsul care face obiectul anchetei, această tendință rămânând un motiv serios de îngrijorare. În timp ce India reprezintă cel mai important utilizator de astfel de măsuri, cu 9 noi anchete inițiate în 2009, trebuie remarcat că Turcia a prelungit aplicarea a 4 măsuri de salvgardare dincolo de perioada inițială de impunere de trei ani.

Creșterea generală a numărului de noi anchete începând cu sfârșitul anului 2008 a avut drept rezultat, în mod firesc, creșterea numărului de măsuri impuse în 2009: 33 de noi măsuri au fost impuse față de 18 în 2008. India a fost din nou cel mai important utilizator (7 măsuri impuse), urmată de China (4 măsuri), Israel și Ucraina (3 măsuri fiecare). Aproape jumătate din măsurile respective au fost de salvgardare, respectiv 15 din cele 33 de măsuri aplicate în 2009 (comparativ cu 6 din 18 măsuri în 2008).

În pofida tendinței menționate mai sus, numărul total al măsurilor în vigoare a crescut doar puțin. La sfârșitul anului 2009, 136 de măsuri de apărare comercială erau în vigoare, ceea ce înseamnă cu doar 3 măsuri mai mult față de sfârșitul anului 2008. Aceasta se datorează faptului că un număr deloc neglijabil de măsuri au expirat sau au fost anulate în cursul anului 2009.

Antidumpingul rămâne instrumentul utilizat în majoritatea măsurilor în vigoare (93 de măsuri față de 91 în 2008), urmat de salvgardare (cu 37 de măsuri față de 32 în 2008) și antisubvenție (6 măsuri față de 10 în 2008).

Principalul utilizator al instrumentelor împotriva Uniunii Europene rămâne Statele Unite ale Americii, cu 23 de măsuri în vigoare, deși în 2009 nu s-a înregistrat nicio activitate privind noi măsuri sau anchete noi inițiate. India rămâne al doilea mare utilizator, cu 15 măsuri în vigoare, înregistrând o activitate intensă în 2009, astfel cum s-a explicat mai sus. În prezent, China se situează foarte aproape de India, împărțind locul trei cu Turcia cu 12 măsuri în vigoare împotriva UE în 2009. Ceilalți utilizatori importanți sunt Brazilia, cu 11 măsuri în vigoare, urmată îndeaproape de Ucraina, cu 9 măsuri în vigoare.

PROBLEME PERSISTENTE

Intervențiile Comisiei au condus de multe ori la îmbunătățiri în cazuri individuale sau la finalizarea acestora fără luarea de măsuri. Cu toate acestea, problemele descrise în rapoartele anterioare încă persistă. În contextul presiunii create de situația economică dificilă, se pare că anumite probleme s-au agravat în 2009. Această situație se manifestă îndeosebi în ceea ce privește standardele (deficitare) de inițiere și utilizarea în număr tot mai mare a instrumentelor de salvgardare. Lipsa transparenței rămâne, de asemenea, o problemă importantă. În cele mai grave cazuri, s-a înregistrat chiar o combinație a acestor trei aspecte.

Standarde deficitare de inițiere

Numeroase industrii din întreaga lume au suferit și încă suferă consecințele situației economice dificile încă de la sfârșitul anului trecut. În acest context, operatorii ar putea fi tentați să apeleze la un scut împotriva concurenței externe, de exemplu la măsuri de protecție. Prin urmare, autoritățile naționale trebuie să acționeze cu foarte mare atenție atunci când primesc cereri de impunere a unor măsuri de apărare comercială. Anchetele trebuie inițiate numai atunci când există probe reale ale îndeplinirii condițiilor legale de inițiere.

Deși presiunile în sensul inițierii de anchete pot fi foarte mari, temeiul inițierii ar trebui să fie constituit exclusiv din considerente de ordin tehnic. Din nefericire, în 2009, acest principiu nu s-a aplicat în toate cazurile. Aceasta a determinat creșterea numărului de noi anchete inițiate cu peste 80% în comparație cu 2008, și anume 33 de noi anchete au fost inițiate în 2009 față de 18 în 2008. De exemplu, în majoritatea cazurilor de inițiere, dovada prejudiciului s-a bazat doar pe un număr mic de indicatori financiari negativi aferenți unei perioade extrem de scurte (adeseori numai un trimestru). Analizele legăturii de cauzalitate au fost, de asemenea, afectate, deoarece întreprinderile au încercat să atribuie impactul negativ al crizelor financiare importurilor care fac obiectul unui dumping, importurilor subvenționate sau importurilor în creștere, neluând în calcul, în mod convenabil, alte cauze, în afara importurilor, care au avut un impact negativ asupra activității lor.

Deși aceste anchete nu au condus și este posibil să nu conducă întotdeauna la adoptarea unor măsuri, inițierea lor are deja un efect de perturbare a fluxurilor comerciale, deoarece creează nesiguranță în mediul de afaceri. În plus, cooperarea în cadrul unei anchete presupune o investiție semnificativă în resurse umane și financiare din partea operatorilor economici în cauză. Astfel, inițierea de anchete fără a fi îndeplinite criteriile OMC trebuie întotdeauna evitată, întrucât reprezintă o practică nelegală și, în mod deosebit în actualul context, exercită o presiune suplimentară inutilă asupra întreprinderilor deja afectate de actuala criză economică.

Pe lângă problemele identificate mai sus, în 2009 a apărut o nouă tendință. În mai multe cazuri s-a constatat că, în urma impunerii măsurilor antidumping de către Comisia Europeană, țara vizată de respectivele măsuri a inițiat anchete legate de produse similare. Cu toate că este prea devreme pentru a concluziona că aceasta reprezintă o tendință clară, este dificil să se considere că este vorba de o simplă coincidență. Comisia urmărește îndeaproape această problemă.

Utilizarea intensivă a măsurilor de salvgardare

În 2009, utilizarea instrumentelor de salvgardare practic a explodat după înregistrarea unei creșteri deja deosebit de mari în 2008. Au fost inițiate 31 de noi anchete de salvgardare și au fost impuse 15 noi măsuri în 2009. Aceste cifre reprezintă peste două treimi din toate noile anchete inițiate și aproape jumătate din totalitatea noilor măsuri impuse.

Trebuie amintit faptul că măsurile de salvgardare reprezintă instrumentul de apărare comercială cel mai restrictiv întrucât vizează importurile „legale” (respectiv cele care nu fac obiectul unui dumping sau al unei subvenții) din toate țările de origine, precum și importurile care nu creează prejudicii producătorilor locali. Astfel, măsurile respective anulează în mod unilateral și temporar concesiile tarifare acordate în diferite rânduri în cadrul negocierilor GATT/OMC. În consecință, grupurile de experți și organul de recurs au interpretat întotdeauna într-o manieră foarte strictă regulile OMC referitoare la măsurile de salvgardare. Rămâne sub semnul întrebării dacă toate măsurile impuse în 2009 respectă în realitate standardele legale stricte aplicabile. Mai important, cu toate că, din cauza standardelor de inițiere extrem de deficitare, măsurile nu sunt în cele din urmă aplicate, fluxurile comerciale ajung să fie perturbate în timpul investigației. De asemenea, pentru prima dată în 2009, anumite țări (respectiv Turcia și Rusia) au extins măsurile de salvgardare în continuarea perioadei inițiale de aplicare a acestora de 3 ani. Aceasta reprezintă, de asemenea, un motiv de îngrijorare deoarece, în anumite cazuri, importurile au dispărut aproape cu desăvârșire din cauza măsurilor aplicate, în contextul redresării industriei locale. În alte cazuri, industria locală a continuat să se afle într-o situație precară, fie ca urmare a crizei economice, fie din cauza ineficienței măsurilor. În toate aceste situații, măsurile în cauză ar fi trebuit să fie anulate.

Comisia Europeană a intervenit în numeroase cazuri cu scopul de a evidenția incompatibilitățile cu normele OMC, și, după cum se va explica mai jos, în anumite cazuri măsurile au putut fi evitate în timp ce în alte cazuri, cel puțin a fost posibilă o scutire pentru exporturile europene. Cu toate acestea, situația nu este nici pe departe satisfăcătoare, deoarece măsurile de salvgardare au devenit instrumentul cel mai frecvent utilizat în 2009.

Aspecte procedurale

Lipsa de transparență a anchetelor de apărare comercială reprezintă o problemă recurentă și este dăunătoare deoarece privează părțile interesate de dreptul lor legitim de apărare.

Cele mai frecvente probleme apar în ceea ce privește aspectele legate de confidențialitate. Deși este evident că informațiile furnizate sub rezerva confidențialității de către părți nu ar trebui să fie divulgate, fiecare parte interesată are dreptul de a primi suficiente informații pentru a înțelege substanța datelor furnizate cu titlu confidențial. Cu toate acestea, de multe ori, în versiunile publice ale cererilor depuse de industrie și/sau în comunicările publice ale deciziilor preliminare sau definitive, toate cifrele sunt pur și simplu șterse, fără a se oferi o sinteză a informațiilor respective. În plus, date precum cifre agregate referitoare la mai mult de trei societăți sunt adeseori considerate confidențiale în mod incorect, întrucât dezvăluirea acestora nu ar avea niciun efect advers asupra părții care furnizează acele informații.

Alte deficiențe procedurale rezultă în complicarea inutilă a anchetelor de apărare comercială. Această situație este valabilă în general în cazul cererilor în care se solicită informații în exces, precum în cazurile în care se realizează o eșantionare, atunci când exportatorilor li se solicită informații mai detaliate decât este necesar pentru selectarea unui eșantion. În alte cazuri s-a solicitat furnizarea de informații complete (inclusiv date legate de vânzări, costuri, vânzări în țări terțe etc.) pentru o perioadă de anchetă excesiv de lungă, de doi ani sau mai mult. Uneori, exportatorilor li se solicită furnizarea de informații extrem de detaliate care nu sunt necesare pentru stabilirea existenței dumpingului, dar care sunt considerate secrete comerciale, de exemplu elemente de cost specifice din cadrul procesului de producție. Aceste solicitări excesive ar putea descuraja întreprinderile să coopereze, cu consecințe negative inevitabile, de obicei sub forma unor taxe mai mari.

Comisia încearcă să remedieze astfel de situații intervenind direct pe lângă autoritățile de anchetare și oferind sprijin părților implicate. Cu toate că în multe cazuri astfel de intervenții au avut succes, au existat din păcate și situații în care s-a înregistrat un eșec. Prin urmare, Comisia va continua să abordeze aceste probleme în cadrul contactelor bilaterale și în cadrul comitetelor corespunzătoare ale OMC de la Geneva, cu scopul de a se asigura că legislația și standardele înalte ale OMC sunt aplicate de toți utilizatorii instrumentelor.

PRINCIPALELE REALIZăRI

Rolul Comisiei în contextul acțiunilor țărilor terțe presupune mult mai mult decât monitorizarea anchetelor. De fapt, Comisia oferă consiliere și asistență exportatorilor europeni în cauză și intervine direct pe lângă autoritățile țărilor terțe în cazuri specifice și în ceea ce privește aspectele sistemice. Aceste eforturi vizează sprijinirea societăților implicate, precum și îmbunătățirea în ansamblu a disciplinei în rândul partenerilor de afaceri atunci când se aplică instrumente de apărare comercială. În acest context, Comisia continuă, de asemenea, să organizeze seminarii specializate pe tema apărării comerciale, în vederea răspândirii celor mai bune practici în cadrul comunității comerciale.

Cu toate că realizările în aceste domenii nu pot fi întotdeauna măsurate cu ușurință, perseverența Comisiei a dat într-adevăr roade, rezultatul pentru societăți fiind în unele cazuri mai favorabil decât rezultatul obținut fără intervenția Comisiei, în special în cazul următoarelor țări:

India: încetarea a 7 anchete de salvgardare

În 2009, India a inițiat 9 anchete de salvgardare. Acestea reprezintă aproximativ o treime din totalitatea măsurilor de salvgardare inițiate în anul respectiv, precum și un număr extraordinar de ridicat în comparație cu cele 10 anchete de salvgardare inițiate de India în cursul ultimilor 10 ani. În 7 din cazurile respective era vorba despre produse exportate din UE, cu o valoare estimată la nu mai puțin de 500 de milioane EUR/an din sectoare precum industria oțelului, a hârtiei și industria chimică. Toate aceste cazuri au fost inițiate pe motive foarte puțin justificate. Comisia, în colaborare cu exportatorii, s-a opus vehement inițierii procedurilor, intervenind la diferite niveluri. Intervențiile respective au avut rezultate pozitive și, în pofida recomandării autorităților indiene în sensul impunerii unor măsuri provizorii, toate anchetele care au vizat în mod direct exporturile UE au fost încetate fără a se impune nicio măsură. Cu toate acestea, trebuie să se rețină că, timp de aproape un an, schimburile comerciale au fost afectate negativ de desfășurarea anchetelor care nu ar fi trebuit niciodată inițiate.

Noua Zeelandă: încetarea reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor de compensare aplicabile în cazul piersicilor conservate

Acest caz este important deoarece se referă la noul sistem introdus ca parte a reformei politicii agricole comune a UE, care este considerată pe deplin conformă cu standardele OMC și, în consecință, nu ar trebui să facă obiectul niciunei măsuri de compensare. În contextul reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor inițiată în 2008, Noua Zeelandă a acceptat argumentele prezentate de Comisie, care a demonstrat că noul sistem nu are efecte de denaturare a schimburilor comerciale și deci nu trebuie compensat. Drept rezultat, taxele aflate în vigoare de peste 10 ani au fost anulate.

Croația : încetarea măsurii de salvgardare în ceea ce privește brânza și substitutele de brânză

În iunie 2009, Croația a impus măsuri provizorii în ceea ce privește produsele respective, invocând motive procedurale foarte puțin justificate și în absența transparenței (nu s-au făcut niciun fel de dezvăluiri care să arate că introducerea măsurilor respecta condițiile legale). Exporturile UE anuale care au fost inițial vizate aveau o valoare de aproximativ 80 de milioane EUR. Având în vedere impactul economic major și deficiențele grave ale cazului, Comisia a intervenit ferm la nivel tehnic și politic. Drept rezultat, domeniul de aplicare în privința produselor a fost redus semnificativ. Tipurile de brânzeturi excluse au reprezentat 80% din exporturile UE, iar măsurile corespunzătoare au fost revocate și s-au efectuat rambursări. Pentru restul produselor s-au impus măsuri pe o perioadă de numai 6 luni, care a expirat în ianuarie 2010.

Israel: nu s-au impus măsuri de salvgardare

Israel ul a devenit în 2009 un utilizator important al instrumentelor de apărare comercială. Printre altele, a fost inițiată o anchetă împotriva importurilor de produse din oțel . Cazul a fost inițiat pe motive puțin justificate și au fost impuse măsuri provizorii în pofida faptului că, în 2009, importurile au scăzut, iar prețurile medii de import au crescut. În urma mai multor intervenții, inclusiv din partea Comisiei, măsurile au fost suspendate, iar taxele rambursate. Cu toate acestea, Comisia continuă să monitorizeze acest caz deoarece, din păcate, ancheta nu a fost încă încetată. Este însă dificil de înțeles cum ar putea Israelul să justifice în continuare impunerea oricărei măsuri.

Rus ia: încetarea anchetei antidumping referitoare la oțelul laminat acoperit cu polimeri și neaplicarea temporară a măsurilor de salvgardare în ceea ce privește combinele de recoltare a cerealelor

Ancheta antidumping împotriva importurilor de oțel laminat acoperit cu polimeri provenind din Belgia și Finlanda a fost încheiată în septembrie 2009. Comisia a intervenit cu scopul de a evidenția deficiențele identificate în acest caz, precum lipsa prejudiciului și a transparenței. Ulterior, în noiembrie 2009, autoritățile care au desfășurat ancheta au lansat propunerea de a nu se impune măsuri datorită determinării unei valori negative a prejudiciului.

Comisia și industria comunitară au fost, de asemenea, foarte active în cazul de salvgardare privind combinele de recoltare a cerealelor , având în vedere importanța economică ridicată a acestuia (110 milioane EUR în 2007). Într-adevăr, condițiile de impunere a măsurilor de salvgardare nu au fost respectate, iar Rusia a luat, prin urmare, decizia de a nu aplica măsuri de salvgardare. Din păcate, taxele de import au fost în schimb majorate, ceea ce este mult mai dificil de contestat din punct de vedere legal. Posibilitatea ca Rusia să introducă ulterior măsuri de salvgardare nu este exclusă, de exemplu dacă taxele vamale sunt analizate în vederea reducerii acestora, Comisia rămânând astfel vigilentă în acest caz.

Maroc: extinderea cotei comunitare pentru măsurile de salvgardare aplicate în cazul dalelor ceramice

În 2009, Marocul a inițiat o anchetă în vederea examinării necesității de a prelungi aplicarea măsurilor de salvgardare impuse în 2006. Comisia, împreună cu industria, a intervenit în mod activ în acest caz. Cu toate că prelungirea aplicării măsurilor nu a putut fi evitată, cota alocată exportatorilor comunitari a fost liberalizată semnificativ față de măsurile aplicate inițial, în timp ce condițiile de obținere a licențelor au fost îmbunătățite. În consecință, exportatorii comunitari au din nou acces pe piața din Maroc.

Încetarea anchetelor sau absența măsurilor în mai multe cazuri

În cazul pompelor de extracție a petrolului inițiat de Argentina în mai 2008 împotriva importurilor din România, intervențiile continue ale Comisiei și ale industriei au avut drept rezultat acceptarea angajamentelor asumate de exportatorul român în cauză. De asemenea, Comisia a sprijinit în mod activ industria comunitară în cadrul unei anchete de salvgardare inițiată de Ucraina cu privire la clorul lichid și în cadrul unei anchete antidumping inițiate de Turcia cu privire la produsele textile . Ambele anchete au fost încetate în 2009 fără a se lua nicio măsură.

Noile state membre și statutul acestora de economie de piață

Trebuie reamintit că, în iunie 2009, după eforturi îndelungate și numeroase intervenții din partea statelor membre și ale Comisiei, Bulgariei și României li s-a acordat în cele din urmă statutul de economii de piață de către Brazilia.

4.9 SUA: Reducerea la zero

UE a contestat practica de reducere la zero în cele două cazuri de soluționare a litigiilor OMC, DS 294 și DS 350. În ambele cazuri, grupul de experți a decis în favoarea UE, însă SUA nu sa conformat deciziilor luate de grup în intervalul de timp corespunzător. Prin urmare, în primul caz (DS 294), UE a solicitat constituirea unui grup special pentru conformitate și a primit confirmări în legătură cu anumite plângeri și a introdus un recurs în ceea ce privește anumite aspecte prezentate în constatările suplimentare ale grupului de experți. În hotărârea definitivă s-a concluzionat că SUA trebuie să înceteze imediat această practică neloială. Întrucât SUA a continuat să nu se conformeze, UE a impus sancțiuni. În prezent, un organ de arbitraj decide în ceea ce privește nivelul sancțiunilor respective.

În al doilea caz de reducere la zero (DS350), organul de recurs a confirmat principalele plângeri ale UE în recurs, a respins toate motivele de recurs invocate de Statele Unite ale Americii și a aprobat constatările grupului de experți potrivit cărora SUA își încalcă obligațiile pe care le au în cadrul OMC prin aplicarea reducerii la zero în cadrul reexaminărilor periodice. UE intenționează să ia măsuri suplimentare și în acest caz, pentru ca SUA să respecte hotărârea definitivă.

CONCLUZIE

CONFORM PREVIZIUNII PREZENTATE ÎN RAPORTUL de anul trecut, utilizarea instrumentelor de apărare comercială de către țările terțe a fost extrem de intensă în 2009. Tendința de creștere a numărului de noi anchete inițiate, care a început la sfârșitul anului 2008 a continuat și în 2009, în timp ce numărul de măsuri impuse a crescut semnificativ în comparație cu anii precedenți. Prin urmare, creșterea relativ limitată a numărului de măsuri în vigoare de la sfârșitul anului nu reflectă pe deplin situația reală. În realitate, numărul mare de măsuri noi a fost parțial compensat de expirarea multor măsuri în 2009. În plus, unele anchete fie nu au fost încă încheiate fie au fost încetate fără a se impune măsuri. Cu toate acestea, astfel cum se explică mai sus, chiar dacă o anchetă este încheiată fără a se lua măsuri, fluxurile comerciale sunt perturbate în timpul desfășurării acesteia, deoarece rezultatul este incert. În plus, în multe situații, din cauza lipsei de dovezi necesare pentru inițierea unei proceduri, anchetele nu ar fi trebuit niciodată inițiate.

Intensificarea în ansamblu a activității prezintă motive de îngrijorare în sine, iar anumite aspecte ale acesteia sunt deosebit de îngrijorătoare. În special, standardele deficitare de inițiere și utilizarea extensivă a instrumentelor de salvgardare continuă să creeze probleme. Se pare că situația economică începând cu sfârșitul anului 2008 a avut ca rezultat o interpretare deosebit de largă a normelor OMC. Prin urmare, Comisia a intensificat eforturile pentru a preveni orice abatere de la aceste norme ori de câte ori este posibil.

În acest context, Comisia a intervenit în multe cazuri, iar contactele cu industriile au fost numeroase. Deseori, aceste eforturi au avut succes iar investigațiile au fost încetate fără a se lua măsuri sau măsurile luate nu au afectat în mod nejustificat exporturile UE. Acest lucru demonstrează importanța deosebită a activității de monitorizare a Comisiei în această perioadă dificilă din punct de vedere economic. Asigurarea accesului legal pe piață al producătorilor din UE este cu atât mai importantă în această perioadă de criză.

Este cu siguranță necesar să se mențină și chiar să se intensifice eforturile Comisiei. Comisia încearcă în mod continuu să-și îmbunătățească acțiunile, iar cea mai importantă provocare pentru anii următori, pe lângă sprijinirea exportatorilor UE implicați în anchetele aflate în desfășurare, este încercarea de a anticipa și de a evita inițierea unor noi anchete nejustificate. Intensificarea schimburilor cu alte autorități de investigare pentru a crește nivelul standardelor, transparența și predictibilitatea ar putea contribui la atingerea acestui obiectiv.