RO    RO RO 
RO    RO  COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 12.7.2010 
SEC(2010) 841 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
REZUMATUL EVALU ĂRII IMPACTULUI 
  
Document de înso țire pentru 
  
Cartea alb ă privind schemele de garantare a asigur ărilor 
{COM(2010)370 final} 
{SEC(2010)840} 
RO 2   RO Introducere 
Schemele de garantare a asigur ărilor ( Insurance Guarantee Schemes  - IGS) ofer ă 
consumatorilor o protec ție de ultim ă instanță atunci când asigur ătorii nu se afl ă în măsura de 
a-și îndeplini obliga țiile contractuale. Acestea protejeaz ă astfel cet ățenii împotriva riscului de 
neonorare a cererilo r lor de desp ăgubire de c ătre compania de asigurare devenit ă insolvabil ă. 
Spre diferen ță de sectorul bancar și de cel al valorilor mobiliare, sectorul asigur ărilor nu 
beneficiaz ă de o legisla ție european ă în domeniul sistemelor de garantare. În prezent numai 
12 state membre de țin cel puțin o IGS care garanteaz ă polițele de asigurare de via ță și/sau cele 
de asigurare general ă, cu diferen țe semnificative de la un stat  membru la altul în ceea ce 
privește modul în care sunt concepute aceste scheme. 
Evaluarea impactului examineaz ă pierderile care pot fi repercutate asupra de ținătorilor de 
polițe de asigurare (sau a cont ribuabililor, în cazul în  care intervin autorit ățile publice) în 
eventualitatea de faliment al unor asigur ători în UE. În ciuda existen ței unor IGS, în unele 
cazuri extreme exist ă riscul repercut ării asupra de ținătorilor de poli țe de asigurare din UE (sau 
a contribuabililor) a unor pierderi care pot atinge pe perioada unui an 41,3 miliarde EUR 
pentru poli țele de asigurare de via ță și 5,9 miliarde EUR pentru poli țele de asigurare generale. 
În cadrul activit ăților transfrontaliere, pierderile care nu sunt absorbite de IGS existente pot 
atinge 820 milioane EUR pentru asigur ările de via ță și 140 milioane EUR pentru asigur ările 
generale. 
1. Definirea problemei 
Din cauza absen ței unor IGS armonizate în UE, consum atorii nu pot beneficia de o protec ție 
egală și eficace, iar func ționarea pie ței interne a asigur ărilor riscă să fie afectat ă prin 
distorsionarea concuren ței transfrontaliere. Aceast ă observație este cu atât mai adev ărată cu 
cât, în ciuda introducerii în UE a unui regim de solvabilitate legat mai strâns de riscuri 
(Solvabilitate II), asigur ătorii pot totu și să dea faliment, iar în acela și timp de ținătorilor de 
polițe de asigurare li se pare, în gene ral, imposibil sau foarte dificil s ă interpreteze integral și 
corect informa țiile importante și complexe privind riscurile. Aceasta are dou ă consecin țe 
majore. 
În primul rând , pierderile suferite de întreprinderile care dau faliment, repercutate asupra 
deținătorilor de poli țe de asigurare, îi pot afecta pe ace știa din urm ă în diverse moduri. Într-un 
cadru național, pierderile pot afecta veniturile de ținătorilor de poli țe de asigurare sau pot sl ăbi 
finanțele publice. Aceasta poate implica sc ăderea încrederii consumatorilor în pie țele de 
asigurare și piețele financiare, ceea ce poate conduce, în final, la încetinirea economiei reale și 
la perturbarea pie țelor financiare. În cadrul transfrontalier specific al  UE, anumite pierderi pot 
duce la sc ăderea încrederii consumatorilor în pia ța internă și sunt chiar susceptibile de a 
genera conflicte între statele membre cu  privire la alocarea pierderilor societ ăților de asigurare 
care au dat faliment. 
În al doilea rând , incompatibilitatea dintre preferin țele consumatorilor în materie de risc și 
riscul de a da faliment al asigur ătorilor implic ă faptul că acele costuri care sunt legate de 
faliment se aloc ă consumatorilor sau contribuabililo r într-un mod care nu este optim și fără ca 
ei să fie la curent. Aceasta implic ă riscul de distorsionare a concuren ței dintre asigur ători pe 
piața internă din UE. 
2. Analiza din perspectiva principiului subsidiarit ății 
RO 3   RO Acțiunea UE este singura care poate garanta c ă toți deținătorii de poli țe de asigurare și 
beneficiarii care achizi ționează polițe în UE dispun de o protec ție omogen ă și complet ă atunci 
când o întreprindere de asigurare d ă faliment. Aceast ă acțiune asigur ă și condiții de 
concurență echitabile pentru asigur ători și favorizeaz ă, astfel, continuarea integr ării în cadrul 
pieței interne din UE. Din mai mu lte puncte de vedere (de exem plu, gradul de garantare, 
domeniul de aplicare geografic ă și finanțarea) statele membre nu pot armoniza singure, în 
mod suficient, caracteristicile diferite ale schemelor lor de garantare a asigur ărilor; prin 
urmare, aceast ă armonizare poate fi realizat ă mai bine la nivelul UE. 
3. Obiective  
Obiectivul general ale ac țiunii UE în domeniul IGS este, pe de o parte, garantarea unui grad 
ridicat de protec ție a deținătorilor de poli țe de asigurare și a beneficiarilor, reducând în mod 
suficient riscul, atât pentru de ținătorii de poli țe cât și pentru beneficiari, de a suporta pierderi 
substanțiale ca urmare a nepl ății cererilor de desp ăgubire de c ătre asigur ători. Pe de alt ă parte, 
acțiunea UE va contribui la instit uirea unui nivel uniform de protec ție a deținătorilor de poli țe 
de asigurare, în condi țiile în care ace știa achizi ționează produse de asigurare atât de la 
asigurătorii naționali, cât și de la cei dintr-un alt stat memb ru al UE, în scopul de a promova 
funcționarea eficient ă a pieței interne pentru serv iciile de asigurare. 
În plus, ac țiunea respectiv ă va contribui și la îndeplinirea unor obi ective mai generale, cum ar 
fi evitarea distorsiunilor concuren ței, reducerea efectelor adverse, garantarea eficien ței 
costurilor, a încrederii și a stabilit ății pieței. 
4. Opțiuni strategice 
Raportul evalu ării impactului examineaz ă și comenteaz ă o serie de op țiuni strategice privind 
instituirea unui cadru coerent pentru ac țiunea UE în domeniul protec ției oferite de IGS 
deținătorilor de poli țe de asigurare și beneficiarilor pe baza unui armoniz ări minime. 
Domeniul de aplicare al interven ției posibile a UE  
Lipsa complet ă de acțiune ar însemna c ă statele membre continu ă să implementeze abord ări 
naționale foarte diferite privind IGS, inclusiv absen ța totală a IGS în unele state membre. 
Aceste diferen țe genereaz ă niveluri diferite de protec ție, precum și insuficien ța protecției 
deținătorilor de poli țe de asigurare în anumite state membre. 
Deși consolidarea supravegherii pruden țiale, bazat ă parțial pe introducerea unor cerin țe 
privind solvabilitatea mai strâns legate de risc și a unui sistem mai robust de guvernan ță, ar 
trebui să le permit ă asigurătorilor să își gestioneze corect și profesional riscurile, aceste 
mecanisme nu pot garanta absen ța totală falimentelor. 
Garantarea unei mai bune inform ări a deținătorilor de poli țe de asigurare (în leg ătură cu 
existența unei IGS și cu nivelul de protec ție oferit de ace asta) ar putea, în principiu, s ă-i ajute 
în alegerea unui asigur ător. Ei ar putea, astfel, compara nu numai pre țurile polițelor oferite de 
diferitele companii dar și calitatea acestora (în termeni de risc  de insolvabilitate al companiei). 
Totuși, este probabil ca adoptarea unei abord ări bazate pe principiul caveat emptor  să fie în 
mare parte ineficace din cauza necunoa șterii informa țiilor importante dar complexe legate de 
riscuri și a dificult ăților cu care se confrunt ă deținătorii de poli țe de asigurare atunci când 
trebuie să interpreteze aceste informa ții. Cu toate c ă măsurile de sporire a transparen ței la 
nivelul UE ar putea promova o rela ție de încredere între de ținătorii de poli țe și asigurători, 
este totuși destul de improbabil ca  marea majoritate a de ținătorilor de poli țe de asigurare s ă 
RO 4   RO înțeleagă pe deplin și să interpreteze în mod corespunz ător informa țiile complexe privind 
riscurile care le-au fost comunicate.  
Având în vedere prioritatea juridic ă de care beneficiaz ă consumatorii în procedurile de 
lichidare, exist ă riscul ca activele s ă nu fie suficiente pentru a asigura protec ția deținătorilor 
de polițe de asigurare, ceea ce ar crea o anumit ă incertitudine cu privire la indemnizarea lor. 
În plus, procedurile de lichi dare sunt în general lungi și costisitoare.  
Furnizarea unor garan ții implicite sau explicite de c ătre autorit ățile publice are dezavantajul 
evident c ă implică utilizarea fondurilor cont ribuabililor, afectând, prin urmare, finan țele 
publice.  
Din motive statistice, cel mai bun mijloc de a oferi consumatorilor un nivel ridicat de 
securitate este, în mod normal, acela de a asocia cerin țe relativ sc ăzute privind solvabilitatea 
cu o schem ă de garantare, mai degrab ă decât de a impune cerin țe stricte privind solvabilitatea 
în absența unei scheme de garantare. O schem ă de garantare poate, de fapt, s ă „centralizeze” 
acoperirea pierderilor care dep ășesc solvabilitatea unei companii ( tail risk ) reducând astfel 
variabilitatea acest or pierderi ( și, în consecin ță, pe cea a fondurilor nece sare pentru acoperirea 
lor) atunci când la schema respectiv ă participă un număr mare de asigur ători. În plus, o 
schemă de garantare ar putea repartiza finan țarea necesar ă pentru a asigura protec ția 
împotriva riscului de pi erderi excesive unui num ăr mare de consumatori, oferind astfel un 
nivel echivalent de protec ție la un cost mai sc ăzut.  
Dimensiunea garan ției (nevoile de finan țare ale IGS)  
Volumul fondurilor care trebuie prev ăzut pentru finan țarea unei IGS este influen țat de mai 
mulți parametri, urm ătorii doi fiind printre cei mai importan ți: probabilitatea de a da faliment 
a asigurătorilor și nivelul de securitate urm ărit pentru de ținătorii de poli țe de asigurare. 
Conform datelor disponib ile, probabilitatea de a da faliment a asigur ătorilor variaz ă, în 
general, între 0,1% și 0,5%, în func ție de condi țiile pieței. Pe lâng ă această probabilitate, 
nevoile IGS în termeni de finan țare sau de rezerve fina nciare sunt influen țate în mod puternic 
de nivelul de securitate oferit consumatorilor: cu cât este mai ridicat ă securitatea oferit ă de 
IGS, cu atât cresc nevoile sale în  termeni de rezerve sau de finan țare. O decizia cheie este, 
prin urmare, stabilirea nivelului de securitate pe care o IGS trebuie s ă îl ofere de ținătorilor de 
polițe de asigurare. În conformitate cu concluziile prelimin arii ale Comisiei, op țiunea 
preferată ar asigura atât un ni vel ridicat de protec ție în condi ții normale de pia ță, cât și un 
nivel suficient de protec ție în condi ții de tensiune a pie ței. 
Natura și instrumentele juridice ale ac țiunii posibile a UE în domeniul IGS  
Recurgerea la instrumentele juridice ne obligatorii ale UE, cu m ar fi recomand ările, 
comunicările, orient ările sau codurile de conduit ă pentru remedierea insuficien țelor actuale 
poate reprezenta o solu ție flexibil ă alternativ ă la un angajament juridic imediat. Totu și, 
deoarece nu sunt obligatorii din punct de vedere  juridic, aceste instrumente ar depinde de 
angajamentul voluntar al statelor membre. Chiar dac ă statele membre ar  subscrie orient ărilor 
propuse, procesul convergen ței naționale risc ă să fie de lung ă durată și să conducă la rezultate 
heterogene.  
Introducerea unei abord ări a IGS obligatorie din punct de ve dere juridic la nivelul întregii UE 
are mai multe șanse de a garanta instituirea unui set coerent și armonizat de norme pentru 
protejarea de ținătorilor de poli țe de asigurare și a beneficiarilor din UE. Datorit ă complexit ății 
RO 5   RO acestui domeniu, o directiv ă UE este de preferat unui regulament UE, deoarece ofer ă statelor 
membre o mai mare flexibilitate. 
Gradul de armonizare  
Există mai multe moduri de concepere a unei IGS. Având în vedere absen ța totală a legislației 
UE până în prezent și existența unei fragment ări a protec ției oferite de IGS în Uniune, 
Comisia sprijin ă o abordare de c ătre UE bazat ă pe o armonizare minim ă. Cu alte cuvinte, este 
necesară structurarea unui set minim de caracteris tici într-un cadru coerent la nivelul UE: 
Nivel de centralizare : trebuie creat ă o IGS la nivel na țional sau la nivel european? 
Rol: IGS trebuie s ă acționeze ca un mecanism de protec ție de ultim ă instanță sau trebuie s ă 
aibă un rol mai larg? 
Domeniul geografic de aplicare : o IGS trebuie s ă funcționeze pe baza principiul țării de 
origine sau al țării gazdă (sau pe baza unei combina ții între aceste dou ă principii)? 
Polițele de asigurare garantate : ce clase de asigurare (de via ță, generală, etc.) ar trebui 
garantate de IGS? 
Solicitanți eligibili : ce solicitan ți (persoane fizice, persoane juridice, etc.) ar trebui s ă 
beneficieze de o IGS? 
Momentul finan țării: IGS ar trebui s ă fie finan țate ex ante  sau ex post  (înainte sau dup ă ce a 
survenit evenimentul declan șator, sau ambele)? 
Natura interven țiilor: IGS trebuie doar s ă ramburseze cererile de desp ăgubire, sau ar trebui s ă 
fie conceput ă și pentru a asigura continuitatea poli țelor? 
Pe baza analizelor preliminarii din evaluarea impactului, preferin țele provizorii ale Comisiei 
pentru o ac țiune a UE cu privire la protec ția oferită de IGS includ urm ătoarele op țiuni: 
Nivelul de centralizare : instituirea unei IGS în fiecar e stat membru se contureaz ă drept 
opțiunea preferat ă, în special datorit ă coerenței sale cu cadrul na țional de supraveghere 
micropruden țială; 
Rol: rolul unei IGS ar trebui s ă fie acela de mecanism de protec ție de ultim ă instanță; 
Domeniul geografic de aplicare : „principiul țării de origine” se contureaz ă a fi opțiunea 
preferată, datorită coerenței sale cu cadrul de supraveghere existent; 
Polițele de asigurare garantate : garantarea atât a poli țelor de asigurare de via ță, cât și a celor 
generale ar asigura o protec ție complet ă a deținătorilor de poli țe de asigurare și a 
beneficiarilor. Ar putea exista bune argumente în favoarea limit ării protecției oferite de IGS 
numai la unele clase specifice de poli țe de asigurare general ă, dar, din motive practice și de 
echitate, ar fi dificil ă separarea garant ării oferite de IGS în prea multe sub-scheme. 
Solicitanți eligibili : protecția tuturor persoanelor fizice și a anumitor persoane juridice 
(inclusiv IMM-urile) ar trebui s ă permită găsirea unui echilibru adecvat între o protec ție 
cuprinzătoare a consumatorilor și eficiența costurilor.  
Momentul finan țării: în general, IGS ar trebui finan țate ex ante  pentru a putea dispune imediat 
de fonduri și pentru a evita problemele de hazard moral. În plus, în acest fel este mai sigur ă 
evitarea problemelor de prociclicitate asociate cu finan țarea ex post . Dacă este nevoie, 
fondurile pot fi completate prin contribu ții ex post . 
Natura interven țiilor: Comisia încurajeaz ă puternic transferul de portofoliu atunci când 
această soluție este rezonabil ă din punct de vedere practic și justificat ă în termeni de costuri și 
RO 6   RO beneficii. Totu și, trebuie asigurat ă protecția de ultim ă instanță a consumatorilor în caz de 
faliment al asigur ătorului. Când toate celelalte solu ții au fost epuizate, IGS trebuie cel pu țin, 
să acorde desp ăgubiri deținătorilor de poli țe de asigurare și beneficiarilor pe ntru pierderile 
suferite.  
Principalele op țiuni privilegiate de Comisie vor face obiectul consult ării cu toate p ărțile 
interesate, inclusiv statele memb re. Acestea vor fi invitate s ă trimită comentarii pentru a-i 
permite Comisiei s ă reevalueze și eventual s ă actualizeze concluziile ini țiale privind diferitele 
opțiuni strategice. Propunerile care vor rezulta vor fi înso țite de o nou ă evaluare a impactului, 
care va analiza mai în  detaliu diversele op țiuni de elaborare a cara cteristicilor unei IGS, 
selecționând, în final, combina ția optimă pentru instituirea unui cad ru politic coerent pentru 
protecția oferită de IGS la nivelul UE. 
5. Efecte preconizate  
Deținătorii de poli țe de asigurare  
Se așteaptă ca măsurile adoptate la nivelul UE s ă fie în beneficiul de ținătorilor de poli țe de 
asigurare prin cre șterea protec ției atunci când asigur ătorii se afl ă în imposibilitatea de a- și 
respecta obliga țiile. În acela și timp, introducerea de IGS în într eaga UE va avea un cost pentru 
deținătorii de poli țe de asigurare, deoarece asigur ătorii vor repercuta o parte din contribu țiile 
lor asupra consumatorilor , aceasta conducând la cre șterea primelor. 
Exemplu: dac ă se presupune c ă fiecare stat membru ar de ține o IGS (fa ță de situația în care nu 
ar exista nicio IGS) bazat ă pe principiul țării de origine și acoperind poli țele de asigurare de 
viață și generale (pân ă la percentila 99, pe baza unui scen ariu cu o probabilitate de neplat ă 
PD=0,1%), atunci de ținătorii de poli țe de asigurare ar trebui s ă contribuie la crearea unui fond 
în valoare de 13 miliarde EUR. Aceast ă sumă corespunde în prezent cu 1,24% din primele 
brute subscrise într-un an. De exemplu, aplicarea acestui nivel țintă pentru o perioad ă de 10 
ani s-ar traduce printr-o contribu ție anuală de 0,124 % din primele brute subscrise pentru 
fiecare companie/de ținător de poli țe de asigurare care contribuie la schem ă. 
Aceste fonduri ar trebuie s ă fie considerate drept prime suplimentare pl ătite de de ținătorii de 
polițe pentru a se asigura împotriva insolvabilit ății asigurătorului lor. Sumele pl ătite de fiecare 
deținător de poli țe pot fi considerate ca fiind ap roximativ egale cu valoarea prev ăzută a 
pierderilor pe care le-ar ev ita în cazul în care asigur ătorul lor ar da faliment.  
Costul financiar al acestor pl ăți anticipate efectuate de de ținătorii de poli țe de asigurare poate 
fi calculat pe baza ipotezei unui cost al capit alului de 6% (în conformitate cu studiile 
cantitative de impact ale directivei Solvabilitate II). Pentru o IGS finan țată cu 1,24% din 
primele anuale, costurile financiare ar fi de 0,08% din primele brute subscrise anual. 
Companii de asigurare  
Acțiunea UE în domeniul IGS va avea consecin țe diferite asupra asigur ătorilor în func ție de 
existența sau nu a unei IGS în st atul membru în care ace știa își desfășoară activitatea. În 
statele în care nu exist ă încă o IGS, instituirea unei astf el de scheme va obliga asigur ătorii să 
plătească ei înșiși contribu țiile în cazul în care  nu vor putea repercuta costurile suplimentare 
asociate asupra consumatorilor.  
RO 7   RO Pentru asigur ători, spre diferen ță de deținătorii de poli țe de asigurare, aceste contribu ții 
reprezintă ele însele un cost financiar ( și nu plăți anticipate), deoarece pierderile suportate de 
asigurători în cazul unui faliment depind numai de capital și nu de primele v ărsate. 
Contribuabili  
Instituirea unor IGS în toate statele membre este preconizat ă să aducă beneficii 
contribuabililor prin reducerea necesit ății de a utiliza banii acestora în caz de faliment al unui 
asigurător. În conformitate cu exemplul concret de mai sus, aceasta ar permite contribuabililor 
să economiseasc ă până la 13 miliarde EUR pentru perioada respectiv ă. Acțiunea UE în 
domeniul IGS va avea consecin țe diferite asupra cont ribuabililor în func ție de existen ța sau nu 
a unei IGS în statul membru în care ace știa locuiesc.  
Schemele IGS deja instituite  
Acțiunea UE va avea consecin țe asupra unei IGS existente în m ăsura în care cadrul instituit la 
nivelul UE va fi diferit de cadrul na țional privind IGS deja existent ă. 
Pentru cele mai multe IGS deja instituite, vor exista consecin țe în ceea ce prive ște 
dimensiunea finan țării, în timp ce unele IGS vo r trebui, de asemenea, s ă introducă elemente 
de finanțare ex ante . Câteva scheme vor trebui s ă își modifice domeniul geografic de aplicare 
și să înceapă să funcționeze pe baza principiului țării gazdă. Câteva IGS deja instituite vor 
trebui să își extindă domeniul de aplicare al protec ție (la asigurarea de via ță) sau defini ția 
pentru solicitan ții eligibili.  
Întreprinderile mici și mijlocii (IMM)  
Se așteaptă ca măsurile adoptate la nivelul UE s ă fie în beneficiul micilor întreprinderi prin 
creșterea protec ției atunci când asigur ătorii se afl ă în imposibilitatea de a- și respecta 
obligațiile. În acela și timp, oferirea unei protec ții prin IGS în întreaga UE pentru IMM-uri le 
va afecta pe acestea, deoarece asigur ătorii vor repercuta o parte din contribu țiile lor asupra 
IMM-urilor, ceea ce va conduce la cre șterea primelor. Sumele pl ătite de fiecare IMM pot fi 
considerate ca fiind aproximativ egale cu valoarea prev ăzută a pierderilor pe care le-ar evita 
în cazul în care asigur ătorul lor ar da faliment. De asemenea, consecin țele asupra IMM-urilor 
vor depinde de de ținerea sau nu de c ătre acestea a unei protec ții prin IGS în temeiul diferitelor 
cadre naționale.  
Autoritățile de supraveghere  
Autoritățile de supraveghere din statele membre în care nu este înc ă instituită o IGS vor putea 
să participe la constituirea acestora și, eventual, vor putea începe gestionarea lor, în timp ce 
autoritățile care gestioneaz ă deja o IGS vor trebui s ă se asigure c ă aceasta respect ă 
caracteristicile fundamentale propuse. Evaluare a impactului care va acompania propunerile 
subsecvente c ărții albe va con ține o analiz ă mai detaliat ă a impactului asupra autorit ăților de 
supraveghere. 
Consecințele la nivel interna țional  
Consecințele asupra asigur ătorilor din țările terțe sunt previzionate s ă fie acelea și cu cele 
pentru asigur ătorii din UE-SEE. 
Mediu  
RO 8   RO Se așteaptă ca impactul asupra mediului s ă fie nesemnificativ.  
Economia  
Se estimeaz ă că opțiunile strategice propuse vor genera dou ă avantaje principale pentru 
economie. În primul rând, ele vor asigura condi ții de concuren ță echitabile, evitându-se 
distorsionarea concuren ței dintre asigur ătorii naționali și străini. În al doilea rând, ele vor 
reduce riscul de repercutare a pierderilor asupra de ținătorilor de poli țe de asigurare și a 
contribuabililor într-un mod neoptim.  
Bunăstarea social ă 
Opțiunile strategice propuse vor ameliora bun ăstarea social ă prin: 
– sporirea protec ției oferite de ținătorilor de poli țe de asigurare; 
– diminuarea utiliz ării fondurilor publice; 
– ameliorarea aloc ării pierderilor asociate falimentului unui asigur ător. 
6. Măsuri subsecvente 
Evaluarea impactului pledeaz ă în mod clar pentru instituirea, pentru protec ția oferită de IGS, a 
unei solu ții obligatorii din punct de vedere juridic la nivelul UE, bazat ă pe o armonizare 
minimă. 
Evaluarea impactului identific ă opțiunile privilegiate de Comisie, care vor fi clar explicate în 
Cartea alb ă privind schemele de garantare a asigur ărilor. Comisia va solicita tuturor p ărților 
interesate s ă își prezinte observa țiile cu privire la aceste op țiuni. Comisia va analiza 
răspunsurile primite cu aten ție și le va lua în considerare în momentul în care î și va prezenta 
propunerea legislativ ă. Propunerea legislativ ă va fi înso țită de o nouă evaluare a impactului. 
În acel moment vor fi identificate ac țiuni specifice de monitorizare.