C 414/1

Comunicare a Comisiei

Cadrul pentru ajutoarele de stat pentru cercetare, dezvoltare și inovare

(2022/C 414/01)

Introducere

1. Pentru a evita ca subvențiile de stat să denatureze sau să amenințe să denatureze concurența pe piața internă și să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre, articolul 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „tratatul”) prevede principiul interzicerii ajutoarelor de stat. Cu toate acestea, în anumite cazuri, astfel de ajutoare pot fi compatibile cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (2) și al articolului 107 alineatul (3) din tratat.

2. Prezentul cadru oferă orientări pe baza unei evaluări a compatibilității efectuate de Comisie în ceea ce privește ajutoarele pentru promovarea cercetării, dezvoltării și inovării („C&D&I”) în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat. În temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat, o măsură de ajutor poate fi declarată compatibilă cu piața internă dacă sunt îndeplinite două condiții, una pozitivă și una negativă. Condiția pozitivă impune ca ajutorul să faciliteze dezvoltarea unei activități economice. Condiția negativă impune ca ajutorul să nu modifice în mod nefavorabil condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun.

3. Deși este general acceptat faptul că piețele competitive tind să producă rezultate eficiente în ceea ce privește prețurile, producția și utilizarea resurselor, în prezența unor eșecuri ale pieței ( 1 ) , intervenția statului poate fi necesară pentru a facilita sau a stimula dezvoltarea anumitor activități economice care, în absența ajutorului, nu s-ar dezvolta sau nu s-ar dezvolta în același ritm sau în aceleași condiții, contribuind astfel la o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. În contextul C&D&I, eșecurile pieței pot apărea, de exemplu, deoarece actorii de pe piață nu iau în considerare neapărat sau cel puțin spontan efectele pozitive mai ample pentru economia europeană, consideră obținerea unui rezultat economic pozitiv ca fiind prea riscantă și, prin urmare, în absența ajutorului de stat, s-ar angaja într-un nivel de activități C&D&I care este prea scăzut din punctul de vedere al societății. De asemenea, în absența ajutorului de stat, proiectele de C&D&I ar putea avea de suferit de pe urma unui acces insuficient la finanțare, din cauza informațiilor asimetrice, sau a unor probleme de coordonare în rândul întreprinderilor.

4. Prin urmare, ajutorul de stat poate fi necesar pentru a spori C&D&I într-o situație în care piața, în sine, nu reușește să producă un rezultat eficient, facilitând astfel dezvoltarea anumitor activități economice. Cadrul C&D&I se aplică tuturor tehnologiilor ( 2 ) , industriilor și sectoarelor pentru a garanta că normele nu prevăd în prealabil ce căi de cercetare ar conduce la noi soluții pentru produse, procese și servicii și nu denaturează stimulentele actorilor de pe piață de a dezvolta soluții tehnologice inovatoare chiar și în prezența unor riscuri ridicate. În plus, sprijinul acordat în temeiul cadrului C&D&I poate contribui și la o redresare durabilă în urma unor perturbări economice grave și poate sprijini eforturile de consolidare a rezilienței sociale și economice a Uniunii. În plus, este probabil ca ajutorul pentru sprijinirea C&D&I să genereze efecte pozitive mai ample decât beneficiile unice dobândite de solicitantul ajutorului.

6. Comunicarea privind SEC, recent adoptată, identifică C&I drept factor-cheie pentru stimularea redresării Europei și accelerarea tranziției verzi și a celei digitale. Comunicarea vizează creșterea eficienței, a excelenței și a impactului sistemului de C&I din Europa și sprijină inovarea. În acest scop, Comisia a propus ca statele membre să reafirme obiectivul de investiții în C&D ( 13 ) de 3 % din PIB în UE și să îl actualizeze pentru a reflecta noile priorități ale UE, inclusiv un nou obiectiv de efort public al UE de 1,25 % din PIB pe care statele membre trebuie să îl îndeplinească până în 2030 în mod coordonat la nivelul UE, în scopul mobilizării și al stimulării investițiilor private.

7. Potrivit Comunicării „Conturarea viitorului digital al Europei” și Comunicării privind o strategie europeană privind datele este necesar să se întreprindă acțiuni „pentru a se asigura că soluțiile digitale ajută Europa să își continue propriul drum către o transformare digitală care să funcționeze în beneficiul cetățenilor, cu respectarea valorilor noastre”.

8. Noua strategie industrială pentru Europa subliniază că Europa are nevoie de „cercetare și tehnologii de vârf [...] și o piață unică puternică, menită să elimine barierele și să reducă birocrația”. Aceasta recunoaște că „creșterea investițiilor în cercetare, inovare, dezvoltare și infrastructură modernă va contribui la dezvoltarea unor noi procese de producție și, totodată, la crearea de locuri de muncă”.

1. Domeniu de aplicare și definiții

1.1. Domeniu de aplicare

9. Principiile stabilite în prezentul cadru se referă la ajutoarele de stat pentru C&D&I în toate sectoarele reglementate de tratat ( 14 ) . Prin urmare, acesta se referă la sectoarele reglementate de norme specifice ale Uniunii privind ajutoarele de stat, cu excepția cazului în care normele respective conțin dispoziții contrare.

10. Finanțarea din partea Uniunii gestionată la nivel central de instituțiile, agențiile, întreprinderile comune sau alte organisme ale Uniunii care nu este direct sau indirect sub controlul statelor membre ( 15 ) nu constituie ajutor de stat. În cazul în care o astfel de finanțare din partea Uniunii este combinată cu ajutoare de stat, numai ajutoarele de stat vor fi luate în considerare pentru a stabili dacă pragurile de notificare și intensitățile maxime ale ajutorului sunt respectate sau, în contextul prezentului cadru, fac obiectul unei analize de compatibilitate.

11. Ajutoarele pentru C&D&I destinate întreprinderilor aflate în dificultate, astfel cum sunt definite în sensul prezentului cadru de Liniile directoare comunitare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate ( 16 ) , astfel cum au fost modificate sau înlocuite, sunt excluse din domeniul de aplicare al prezentului cadru.

12. Atunci când evaluează ajutoarele pentru C&D&I în favoarea unui beneficiar care face obiectul unui ordin de recuperare neexecutat în urma unei decizii anterioare a Comisiei care declară un ajutor ca fiind ilegal și incompatibil cu piața internă, Comisia va lua în considerare valoarea ajutorului nerecuperată încă ( 17 )

1.2. Măsuri de ajutor acoperite de cadrul de reglementare

13. Comisia a identificat o serie de măsuri de C&D&I pentru care ajutoarele de stat ar putea fi compatibile, în anumite condiții, cu piața internă: (a) ajutoarele pentru proiecte de C&D în cazul cărora partea din proiectul de cercetare care beneficiază de ajutor se încadrează în categoriile de cercetare fundamentală și cercetare aplicată, aceasta din urmă putând fi împărțită în cercetare industrială și dezvoltare experimentală (18). Aceste ajutoare vizează, în principal, eșecul pieței legat de externalitățile pozitive (propagarea cunoștințelor), dar pot fi îndreptate și către un eșec al pieței cauzat de informații imperfecte și asimetrice sau (în special în proiectele de colaborare) un eșec de coordonare; (b) ajutoarele pentru studii de fezabilitate aferente proiectelor de C&D, care contribuie la remedierea unui eșec al pieței legat în principal de informații imperfecte și asimetrice; (c) ajutoarele pentru construirea și modernizarea infrastructurilor de cercetare , care sunt destinate, în principal, remedierii unui eșec al pieței rezultat din dificultăți de coordonare, dar și din informații imperfecte și asimetrice. Infrastructurile de cercetare de înaltă calitate sunt din ce în ce mai necesare pentru o cercetare novatoare, întrucât acestea atrag talentele din întreaga lume și sunt esențiale, de exemplu, pentru tehnologiile informației și comunicațiilor și pentru tehnologiile generice esențiale (19). Costurile ridicate ale investițiilor inițiale pentru achiziționarea de instalații și echipamente științifice de ultimă generație utilizate pentru activități de cercetare în stadiu incipient, în special de către comunitatea științifică, fac adesea imposibilă găsirea finanțării necesare pe piață; (d) ajutoarele pentru construirea și modernizarea infrastructurilor de testare și experimentare contracarează în principal disfuncționalitățile pieței generate de caracterul imperfect și asimetric al informațiilor sau de disfuncționalități de coordonare. Construirea sau modernizarea unei infrastructuri de testare și experimentare de ultimă generație presupune costuri de investiții inițiale ridicate, care, împreună cu o bază de clienți incertă, pot îngreuna accesul la finanțare. Accesul la infrastructurile de testare și experimentare finanțate din fonduri publice trebuie să fie acordat mai multor utilizatori în mod transparent și nediscriminatoriu și în condițiile pieței. Pentru a facilita accesul utilizatorilor la infrastructurile de testare și experimentare, taxele de utilizare percepute acestora pot fi reduse cu respectarea altor dispoziții din prezentul cadru sau din Regulamentul (UE) nr. 651/2014 (20) ori din Regulamentul de minimis (21). (e) ajutoarele pentru activități de inovare, care servesc, în principal, la remedierea eșecurilor pieței legate de externalități pozitive (propagarea cunoștințelor), dificultăți de coordonare și, într-o mai mică măsură, informații asimetrice. În ceea ce privește întreprinderile mici și mijlocii („IMM-uri”), astfel de ajutoare pentru inovare pot fi acordate pentru obținerea, validarea și protejarea brevetelor și altor active necorporale, pentru detașarea personalului cu înaltă calificare, precum și pentru achiziționarea de servicii de consultanță și de asistență în domeniul inovării, de exemplu cele furnizate de organizații de cercetare și de diseminare a cunoștințelor, infrastructuri de cercetare, infrastructuri de testare și experimentare sau clustere de inovare. (f) ajutoarele pentru inovarea de proces și organizațională, care servesc, în principal, la remedierea eșecurilor pieței legate de externalități pozitive (propagarea cunoștințelor), dificultăți de coordonare și, într-o mai mică măsură, informații asimetrice. Aceste măsuri de ajutor se pot acorda în principal IMM-urilor. Ajutoarele acordate întreprinderilor mari sunt compatibile numai dacă acestea colaborează efectiv cu cel puțin o IMM în cadrul activității care beneficiază de ajutor. (g) ajutoarele pentru clusterele de inovare, care au ca obiectiv remedierea eșecurilor pieței asociate unor probleme de coordonare care împiedică dezvoltarea clusterelor, limitând interacțiunile și fluxul de cunoștințe în cadrul acestora și între acestea. Ajutoarele de stat ar putea contribui la soluționarea acestei probleme în primul rând prin sprijinirea investițiilor în infrastructuri comune și deschise pentru clusterele de inovare și, în al doilea rând, prin sprijinirea funcționării clusterelor cu scopul de a îmbunătăți colaborarea, stabilirea de contacte și învățarea. Statul membru ar trebui să justifice în mod corespunzător ajutoarele de exploatare pentru clustere, în special atunci când durata acestora depășește zece ani. Taxele percepute pentru utilizarea instalațiilor clusterului de inovare și pentru participarea la activitățile clusterului de inovare corespund prețului pieței sau reflectă costurile acestora (inclusiv o marjă rezonabilă). Pentru a facilita accesul la instalațiile clusterelor de inovare sau participarea la activitățile clusterului de inovare, se poate oferi acces la prețuri reduse, cu respectarea altor dispoziții din prezentul cadru sau din Regulamentul (UE) nr. 651/2014 (22) ori a normelor Regulamentului de minimis (23) aplicabile utilizatorilor serviciilor furnizate de clusterul de inovare.

14. Statele membre trebuie să notifice ajutoarele pentru C&D&I în temeiul articolului 108 alineatul (3) din tratat, cu excepția măsurilor care îndeplinesc condițiile prevăzute de un regulament de exceptare pe categorii adoptat de Comisie în temeiul articolului 1 din Regulamentul (UE) nr. 2015/1588 al Consiliului ( 24 )

15. Prezentul cadru stabilește criteriile de compatibilitate privind schemele de ajutoare și ajutoarele individuale pentru C&D&I care fac obiectul cerinței de notificare și care trebuie evaluate în baza articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat ( 25 )

1.3. Definiții

16. În sensul prezentului cadru, se aplică următoarele definiții: (a) „ajutoare ad-hoc” înseamnă ajutoarele care nu sunt acordate pe baza unei scheme de ajutoare; (b) „ajutor” înseamnă orice măsură care îndeplinește criteriile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din tratat; (c) „intensitatea ajutorului” înseamnă valoarea brută a ajutorului exprimată ca procent din costurile eligibile, înainte de deducerea impozitelor sau a altor taxe. În cazul în care ajutorul se acordă sub altă formă decât cea a subvenției, valoarea ajutorului este echivalentul subvenție al ajutorului. Ajutoarele care pot fi plătite în mai multe tranșe se actualizează la valoarea lor la data acordării. Rata dobânzii care trebuie utilizată în acest sens este rata de scont (26) aplicabilă la data acordării. Intensitatea ajutorului se calculează pentru fiecare beneficiar; (d) „schemă de ajutoare” înseamnă orice act în baza căruia, fără a fi necesare măsuri suplimentare de punere în aplicare, întreprinderilor definite în schemă în mod general și abstract li se pot acorda ajutoare individuale și orice act în baza căruia un ajutor care nu are legătură cu un proiect anume poate fi acordat uneia sau mai multor întreprinderi; (e) „cercetare aplicată” înseamnă cercetare industrială, dezvoltare experimentală sau orice combinație a acestora; (f) „concurență deplină” înseamnă o situație în care condițiile tranzacției dintre părțile contractante nu diferă de cele care s-ar aplica între întreprinderi independente și nu conțin niciun element de coluziune. Se consideră că orice tranzacție rezultată în urma unei proceduri de atribuire deschise, transparente și nediscriminatorii respectă principiul concurenței depline; (g) „data acordării ajutorului” înseamnă data la care dreptul legal de a primi ajutorul este conferit beneficiarului în conformitate cu legislația națională aplicabilă; (h) „colaborare efectivă” înseamnă colaborare între cel puțin două părți independente în vederea schimbului de cunoștințe și tehnologii sau în vederea atingerii unui obiectiv comun, bazată pe diviziunea muncii, în cadrul căreia părțile definesc de comun acord domeniul de aplicare a proiectului de colaborare, contribuie la punerea în aplicare a acestuia și împart riscurile și rezultatele. Este posibil ca una sau mai multe părți să suporte integral costurile proiectului și, prin urmare, celelalte părți să nu fie expuse la riscurile financiare pe care le presupune acesta. Cercetarea contractuală și prestarea de servicii de cercetare nu sunt considerate forme de colaborare; (i) „plan de evaluare” înseamnă un document care cuprinde una sau mai multe scheme de ajutor și care conține cel puțin următoarele aspecte minime: obiectivele care urmează a fi evaluate, întrebările evaluării, indicatorii de rezultat, metoda avută în vedere pentru realizarea evaluării, cerințele privind colectarea datelor, calendarul propus al evaluării, inclusiv data prezentării rapoartelor de evaluare intermediară și finală, descrierea organismului independent care va realiza evaluarea sau a criteriilor care vor fi utilizate pentru selectarea acestuia și modalitățile pentru a face publică evaluarea; (j) „dezvoltare exclusivă” înseamnă achiziționarea publică a unor servicii de cercetare și dezvoltare ale căror beneficii revin integral și exclusiv autorității contractante sau entității contractante și pe care aceasta le poate utiliza în desfășurarea propriilor activități, cu condiția de a le remunera pe deplin; (k) „dezvoltare experimentală” înseamnă dobândirea, combinarea, modelarea și utilizarea unor cunoștințe și competențe relevante existente de ordin științific, tehnologic, de afaceri și altele, cu scopul de a dezvolta produse, procese sau servicii noi ori îmbunătățite, inclusiv produse, procese sau servicii digitale, în orice domeniu, tehnologie, industrie sau sector (inclusiv, dar fără a se limita la acestea, industrii și tehnologii digitale, cum ar fi, de exemplu, supercalculul, tehnologiile cuantice, tehnologiile blockchain, inteligența artificială, securitatea cibernetică, volumele mari de date și tehnologiile de tip cloud sau edge). Aceasta poate cuprinde, de exemplu, și activități care vizează definirea, planificarea și documentarea conceptuală a unor noi produse, procese sau servicii. Dezvoltarea experimentală poate include crearea de prototipuri, demonstrarea, crearea de proiecte-pilot, testarea și validarea unor produse, procese sau servicii noi sau îmbunătățite în medii reprezentative pentru condițiile de funcționare reale, în cazul în care obiectivul principal este de a aduce noi îmbunătățiri tehnice produselor, proceselor sau serviciilor care nu sunt definitivate în mod substanțial. Aceasta poate include dezvoltarea unui prototip sau produs-pilot utilizabil comercial care este în mod obligatoriu produsul comercial final și a cărui producție este prea costisitoare pentru ca acesta să fie utilizat exclusiv în scopuri demonstrative și de validare. Dezvoltarea experimentală nu include modificările de rutină sau periodice aduse produselor, liniilor de producție, proceselor de fabricație și serviciilor existente sau altor operațiuni în curs, chiar dacă modificările respective pot reprezenta ameliorări; (l) „studiu de fezabilitate” înseamnă evaluarea și analiza potențialului unui proiect care urmărește să vină în sprijinul procesului decizional prin faptul că evidențiază în mod obiectiv și rațional punctele forte și punctele slabe ale acestuia, oportunitățile și amenințările și prin faptul că identifică resursele necesare pentru punerea sa în practică și, în ultimă instanță, perspectivele de succes ale acestuia; (m) „proprietate exclusivă” înseamnă că organizația de cercetare, infrastructura de cercetare sau achizitorul public beneficiază de toate avantajele economice aferente drepturilor de proprietate intelectuală prin rezervarea dreptului de a le utiliza fără restricții, în special dreptul de proprietate și dreptul de a acorda licențe. Acest lucru poate fi valabil, de asemenea, atunci când organizația de cercetare sau infrastructura de cercetare (respectiv, achizitorul public) decide să încheie alte contracte cu privire la drepturile respective, inclusiv acordarea licenței unui partener cu care este în relație de colaborare (respectiv, unor întreprinderi); (n) „cercetare fundamentală” înseamnă activitatea experimentală sau teoretică întreprinsă, în principal, pentru a dobândi cunoștințe noi despre bazele fenomenelor și faptelor observabile, fără a fi avută în vedere nicio aplicare sau utilizare comercială directă; (o) „echivalent subvenție brută” înseamnă cuantumul ajutorului în cazul în care acesta a fost acordat sub formă de grant, înainte de orice deducere a impozitului sau a altor taxe; (p) „personal cu înaltă calificare” înseamnă personalul cu studii superioare și cel puțin cinci ani de experiență profesională relevantă, care poate include și formarea în cadrul unui doctorat; (q) „ajutor individual” înseamnă orice ajutor de stat care nu este acordat în baza unei scheme de ajutor de stat sau este acordat în baza unei scheme, dar trebuie notificat în mod individual; (r) „cercetare industrială” înseamnă cercetare sau investigație critică planificată în scopul dobândirii de cunoștințe și competențe noi pentru elaborarea unor noi produse, procese sau servicii ori pentru realizarea unei îmbunătățiri semnificative a produselor, proceselor sau serviciilor existente, inclusiv a produselor, proceselor sau serviciilor digitale, în orice domeniu, tehnologie, industrie sau sector (inclusiv, dar fără a se limita la acestea, industrii și tehnologii digitale, cum ar fi super-calculul, tehnologiile cuantice, tehnologiile blockchain, inteligența artificială, securitatea cibernetică, volumele mari de date și tehnologiile de tip cloud). Cercetarea industrială cuprinde crearea de părți componente pentru sisteme complexe și poate include construcția de prototipuri în laborator sau într-un mediu cu interfețe simulate ale sistemelor existente, precum și de linii pilot, atunci când acest lucru este necesar pentru cercetarea industrială și, în special, pentru validarea tehnologiilor generice; (s) „servicii de consultanță în domeniul inovării” înseamnă servicii de consultanță, asistență sau formare profesională în ceea ce privește transferul de cunoștințe, achiziția, protecția sau valorificarea activelor necorporale, utilizarea standardelor și a reglementărilor care le conțin, precum și servicii de consultanță, asistență sau formare profesională în ceea ce privește introducerea sau utilizarea de tehnologii și soluții inovatoare (inclusiv tehnologii și soluții digitale); (t) „clustere de inovare” înseamnă structuri sau grupuri organizate de părți independente (cum ar fi întreprinderi nou-înființate inovatoare, întreprinderi mici și mijlocii și întreprinderi mari, precum și organizații de cercetare și de diseminare a cunoștințelor, infrastructuri de cercetare, infrastructuri de testare și experimentare, centre de inovare digitală, organizații non-profit și alți operatori economici afiliați) concepute pentru a stimula activitatea inovatoare și noi modalități de colaborare, de exemplu, prin mijloace digitale, prin utilizarea în comun și/sau promovarea utilizării în comun a echipamentelor și a schimbului de cunoștințe și cunoștințe de specialitate și prin contribuții efective la transferul de cunoștințe, stabilirea de contacte, diseminarea informațiilor și colaborarea între întreprinderi și alte organizații din cluster (27); (u) „servicii de sprijinire a inovării” înseamnă furnizarea de spații de birouri, bănci de date, servicii de cloud și de stocare a datelor, biblioteci, studii de piață, laboratoare, etichetare a calității, testare, experimentare și certificare sau alte servicii conexe, inclusiv serviciile furnizate de organizații de cercetare și de diseminare a cunoștințelor, infrastructuri de cercetare, infrastructuri de testare și experimentare sau clustere de inovare, în scopul dezvoltării de produse, procese sau servicii mai eficace sau avansate din punct de vedere tehnologic, inclusiv punerea în aplicare a unor tehnologii și soluții inovatoare (inclusiv tehnologii și soluții digitale); (v) „active necorporale” înseamnă active care nu au o concretizare fizică sau financiară precum brevete, licențe, know-how sau alte drepturi de proprietate intelectuală; (w) „transfer de cunoștințe” înseamnă orice proces desfășurat în scopul de a obține, de a colecta și de a face schimb de cunoștințe explicite și implicite, inclusiv de abilități și de competențe, în cadrul unor activități economice și neeconomice, cum ar fi colaborări în materie de cercetare, servicii de consultanță, acordare de licențe, creare de produse derivate, publicare și mobilitate a cercetătorilor și a altor categorii de personal implicate în activitățile respective. Pe lângă cunoștințele științifice și tehnologice, transferul de cunoștințe include, de asemenea, alte tipuri de cunoștințe, precum cunoștințele privind utilizarea standardelor și a reglementărilor din care fac parte acestea, cunoștințele privind condițiile mediilor de operare din viața reală și metodele de inovare organizațională, precum și gestionarea cunoștințelor legate de identificarea, dobândirea, protejarea, apărarea și exploatarea activelor necorporale; (x) „întreprinderi mari” înseamnă întreprinderile care nu se încadrează în definiția întreprinderilor mici și mijlocii; (y) „costuri nete suplimentare” înseamnă diferența dintre valorile actuale nete preconizate ale proiectului sau ale activității care beneficiază de ajutor și o investiție contrafactuală viabilă pe care beneficiarul ar fi efectuat-o în absența ajutorului; (z) „inovare organizațională (28)” înseamnă punerea în aplicare a unei noi metode organizaționale la nivelul întreprinderii (la nivel de grup în sectorul industrial vizat din SEE), organizarea locului de muncă sau relațiile externe, inclusiv, de exemplu, prin utilizarea unor tehnologii digitale noi sau inovatoare. Sunt excluse din această definiție modificările care sunt bazate pe metode organizaționale deja în funcțiune în întreprindere, a modificărilor aduse strategiei de gestionare, a fuziunilor și achizițiilor, a încetării utilizării unui proces, a simplei înlocuiri sau majorări a capitalului, a schimbărilor rezultate numai din modificarea prețurilor factorilor, a personalizării, a localizării, a schimbărilor regulate, sezoniere și a altor schimbări ciclice și a comercializării de produse noi sau îmbunătățite semnificativ; (aa) „costuri cu personalul” înseamnă costul cercetătorilor, al tehnicienilor și al altor membri ai personalului auxiliar în măsura în care sunt angajați în proiectul sau activitatea respectivă; (bb) „achiziție înainte de comercializare” înseamnă achiziționarea publică a unor servicii de cercetare și dezvoltare în care autoritatea contractantă sau entitatea contractantă nu își rezervă exclusiv toate rezultatele și beneficiile contractului pentru a le utiliza în desfășurarea propriilor activități, ci le împarte cu furnizorii în condițiile pieței. Contractul, al cărui obiect se încadrează în una sau mai multe categorii de cercetare și dezvoltare prevăzute în prezentul cadru, trebuie încheiat pe o perioadă determinată și poate include dezvoltarea de prototipuri sau de volume limitate ale unor prime produse sau servicii sub forma unor serii de testare. Achiziționarea unor volume comerciale de produse sau servicii nu poate face obiectul aceluiași contract; (cc) „inovare de proces (29)” înseamnă punerea în aplicare a unei metode de producție sau de implementare noi sau îmbunătățite semnificativ (inclusiv modificări semnificative ale tehnicilor, echipamentelor sau software-ului) la nivelul întreprinderii (la nivel de grup în sectorul industrial vizat din SEE), inclusiv, de exemplu, prin utilizarea unor tehnologii sau soluții digitale noi sau inovatoare. Sunt excluse din această definiție schimbările sau îmbunătățirile minore, creșterea capacităților de producție sau de prestare de servicii prin adăugarea de sisteme de fabricație sau logistice care sunt foarte asemănătoare cu cele utilizate deja, încetarea utilizării unui proces, simpla înlocuire sau majorare a capitalului, schimbări rezultate numai din modificarea prețurilor factorilor, personalizarea producției, localizarea, schimbările regulate, sezoniere și alte schimbări ciclice și comercializarea de produse noi sau îmbunătățite semnificativ; (dd) „proiect de C&D” înseamnă o operațiune care include activități care acoperă în același timp una sau mai multe categorii de cercetare și dezvoltare definite în prezentul cadru și care este destinată să îndeplinească o sarcină indivizibilă de natură economică, științifică sau tehnică exactă, cu obiective predefinite în mod clar. Un proiect de C&D poate fi alcătuit din mai multe pachete de lucru, activități sau servicii și include obiective clare, activitățile care urmează să fie desfășurate în vederea realizării obiectivelor respective (inclusiv costurile pe care le presupun acestea) și prestații concrete pentru a identifica rezultatele activităților respective și a le compara cu obiectivele relevante. Atunci când două sau mai multe proiecte de C&D nu sunt separabile în mod clar unele de altele și, în special, în cazul în care nu prezintă probabilități independente de succes tehnologic, acestea sunt considerate un singur proiect; (ee) „avans rambursabil” reprezintă un împrumut pentru un proiect, care este plătit în una sau mai multe tranșe și ale cărui condiții de rambursare depind de rezultatul proiectului; (ff) „organizație de cercetare și diseminare a cunoștințelor” sau „organizație de cercetare” înseamnă o entitate (cum ar fi universitățile sau institutele de cercetare, agențiile de transfer de tehnologie, intermediarii pentru inovare, entitățile de colaborare fizice sau virtuale orientate spre cercetare), indiferent de statutul său juridic (organizație de drept public sau privat) sau de modalitatea de finanțare, al cărei obiectiv principal este de a efectua în mod independent cercetare fundamentală, cercetare industrială sau dezvoltare experimentală sau de a disemina la scară largă rezultatele unor astfel de activități prin predare, publicare sau transfer de cunoștințe. În cazul în care entitatea desfășoară și activități economice, finanțarea, costurile și veniturile activităților economice respective trebuie să fie contabilizate separat. Întreprinderile care pot exercita o influență decisivă asupra unei astfel de entități, de exemplu, în calitate de acționari sau asociați, nu pot beneficia de acces preferențial la rezultatele generate de aceasta; (gg) „infrastructură de cercetare” înseamnă instalațiile, resursele și serviciile conexe utilizate de comunitatea științifică pentru a desfășura activități de cercetare în domeniile sale și cuprinde echipamente sau seturi de instrumente științifice, resurse de cunoștințe precum colecții, arhive sau informații științifice structurate ce permit infrastructurilor bazate pe tehnologia informației și comunicațiilor cum ar fi rețelele, materialul informatic, programele de software și instrumentele de comunicare, precum și orice alte mijloace necesare pentru desfășurarea activităților de cercetare. Astfel de infrastructuri de cercetare pot fi „localizate într-un singur sit” sau „distribuite” (rețea organizată de resurse) (30); (hh) „detașare” înseamnă angajarea temporară de personal de către un beneficiar cu dreptul de a reveni la angajatorul anterior; (ii) „întreprinderi mici și mijlocii” sau „IMM-uri”, „întreprinderi mici” și „întreprinderi mijlocii” înseamnă întreprinderile care îndeplinesc criteriile prevăzute în Recomandarea Comisiei privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (31); (jj) „începerea lucrărilor” sau „începerea proiectului” înseamnă fie începerea activităților de C&D&I, fie primul acord dintre beneficiar și contractanți privind desfășurarea proiectului, în funcție de evenimentul care survine mai întâi. Lucrările pregătitoare, cum ar fi obținerea permiselor și efectuarea studiilor de fezabilitate nu sunt considerate începerea lucrărilor; (kk) „active corporale” înseamnă active precum terenuri, clădiri și instalații, utilaje și echipamente; (ll) „infrastructură de testare și experimentare (32)” înseamnă instalațiile, echipamentele, capacitățile și resursele, ca, de exemplu, bancurile de încercare, liniile-pilot, demonstratorii, instalațiile de testare sau laboratoarele vii, precum și serviciile de sprijin conexe utilizate în principal de întreprinderile, în special IMM-uri, care încearcă să obțină sprijin pentru testare și experimentare, în scopul de a dezvolta produse, procese și servicii noi sau îmbunătățite, precum și pentru testarea și extinderea utilizării tehnologiilor, pentru a avansa prin cercetare industrială și dezvoltare experimentală. Accesul la infrastructurile de testare și experimentare finanțate din fonduri publice este deschis mai multor utilizatori și trebuie să fie acordat în mod transparent și nediscriminatoriu și în condițiile pieței.

2. Ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat

17. În general, orice măsură care îndeplinește criteriile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din tratat constituie ajutor de stat. O comunicare separată a Comisiei ( 33 ) privind noțiunea de ajutor de stat clarifică modul în care Comisia înțelege această noțiune în general, însă în prezenta secțiune sunt analizate situațiile apărute în mod normal în domeniul activităților de C&D&I, fără a aduce atingere interpretării date de Curtea de Justiție a Uniunii Europene.

2.1. Organizațiile de cercetare și diseminare a cunoștințelor și infrastructurile de cercetare ca beneficiari ai ajutoarelor de stat

18. Organizațiile de cercetare și diseminare a cunoștințelor („organizațiile de cercetare”) și infrastructurile de cercetare sunt beneficiari ai ajutoarelor de stat în cazul în care finanțarea publică a acestora îndeplinește toate condițiile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din tratat. În temeiul Comunicării Comisiei privind noțiunea de ajutor de stat și în conformitate cu jurisprudența Curții de Justiție, beneficiarul trebuie să se califice ca întreprindere, dar această calificare nu depinde de statutul său juridic, cu alte cuvinte, dacă acesta este o organizație de drept public sau privat, sau de natura sa economică, cu alte cuvinte, dacă acesta are sau nu scop lucrativ. Mai degrabă, este decisiv pentru calificarea ca întreprindere dacă beneficiarul desfășoară sau nu o activitate economică care constă în a oferi produse sau servicii pe o piață dată ( 34 )

2.1.1. Finanțarea publică a activităților neeconomice

19. În cazul în care aceeași entitate exercită activități de natură atât economică, cât și neeconomică, finanțarea din fonduri publice a activităților neeconomice nu va intra sub incidența articolului 107 alineatul (1) din tratat dacă cele două tipuri de activități și costurile, finanțarea și veniturile acestora pot fi separate în mod clar, astfel încât subvenționarea încrucișată a activității economice să fie evitată în mod eficace. Dovezile privind alocarea adecvată a costurilor, finanțării și veniturilor pot consta în situațiile financiare anuale ale entității respective.

20. Comisia consideră că următoarele activități au, în general, un caracter neeconomic: (a) activitățile de bază ale organizațiilor de cercetare și ale infrastructurilor de cercetare, în special: (i) activitățile de formare în vederea sporirii și îmbunătățirii calificării resurselor umane. În conformitate cu jurisprudența (35) și practica decizională a Comisiei (36) și astfel cum s-a explicat în Comunicarea privind noțiunea de ajutor de stat și Comunicarea privind SIEG (37), învățământul public organizat din cadrul sistemului național de învățământ, cu finanțare predominant sau integral publică și controlat de către stat este considerat activitate neeconomică (38); (ii) C&D independentă în vederea dobândirii unor cunoștințe mai vaste și a unei înțelegeri mai bune, inclusiv proiectele de colaborare în domeniul C&D în cadrul cărora organizația de cercetare sau infrastructura de cercetare se angajează în colaborare efectivă (39); (iii) diseminarea la scară largă a rezultatelor cercetării, în mod neexclusiv și nediscriminatoriu, de exemplu prin predarea acestora, prin baze de date cu acces liber, prin publicații deschise sau prin programe informatice gratuite; (b) activitățile de transfer de cunoștințe, în cazul în care acestea sunt efectuate fie de organizația de cercetare sau de infrastructura de cercetare (inclusiv departamentele sau filialele acestora), fie în comun cu astfel de entități sau în numele acestora și în cazul în care toate profiturile din activitățile respective sunt reinvestite în activitățile de bază ale organizației de cercetare sau ale infrastructurii de cercetare. Caracterul neeconomic al activităților nu este afectat de atribuirea contractelor de prestare a unor servicii corespunzătoare către părți terțe prin intermediul unor licitații deschise.

21. În cazul în care o organizație de cercetare sau o infrastructură de cercetare este utilizată atât pentru activități economice, cât și neeconomice, finanțarea publică face obiectul normelor privind ajutoarele de stat numai în măsura în care aceasta acoperă costurile legate de activitățile economice ( 40 ) . În cazul în care organizația de cercetare sau infrastructura de cercetare este utilizată aproape exclusiv pentru o activitate neeconomică, finanțarea acesteia poate ieși integral din domeniul de aplicare al normelor privind ajutoarele de stat ( 41 ) dacă utilizarea economică rămâne pur auxiliară, cu alte cuvinte corespunde unei activități care este legată direct de funcționarea organizației de cercetare sau a infrastructurii de cercetare și este necesară pentru aceasta sau care este legată intrinsec de utilizarea neeconomică principală a acesteia și care are un domeniu de aplicare limitat. În sensul prezentului cadru, Comisia va considera că așa stau lucrurile atunci când activitățile economice consumă exact aceiași factori (de exemplu, materiale, echipamente, forță de muncă și capital fix) ca și activitățile neeconomice, iar capacitatea alocată în fiecare an unor astfel de activități economice nu depășește 20 % din capacitatea anuală globală a entității respective.

2.1.2. Finanțarea publică a activităților economice ale organizațiilor de cercetare și ale infrastructurilor de cercetare

22. Fără a aduce atingere punctului 21, în cazul în care organizațiile de cercetare sau infrastructurile de cercetare sunt utilizate pentru a desfășura activități economice, cum ar fi închirierea de echipamente sau de laboratoare către întreprinderi, furnizarea de servicii către întreprinderi sau desfășurarea de activități de cercetare contractuală, finanțarea publică a activităților economice respective va fi, în general, considerată ajutor de stat.

23. Cu toate acestea, Comisia nu va considera organizația de cercetare sau infrastructura de cercetare drept beneficiar de ajutor de stat dacă aceasta acționează ca un simplu intermediar pentru a transmite către destinatarii finali întreaga sumă provenită din finanțare publică și orice avantaj dobândit printr-o astfel de finanțare. Acest lucru este valabil, în general, în cazul în care: (a) atât finanțarea publică, cât și orice avantaj dobândit prin finanțarea respectivă sunt cuantificabile și demonstrabile și există un mecanism adecvat care asigură faptul că acestea sunt transmise în întregime către beneficiarii finali, de exemplu prin prețuri reduse și (b) nu este acordat niciun avantaj suplimentar intermediarului, deoarece fie acesta este selectat printr-o licitație deschisă, fie finanțarea publică este disponibilă pentru toate entitățile care îndeplinesc condițiile obiective necesare, astfel încât clienții în calitate de destinatari finali au dreptul să cumpere servicii echivalente de la orice intermediar.

24. În cazul în care sunt îndeplinite condițiile de la punctul 23, normele privind ajutorul de stat se aplică la nivelul beneficiarilor finali.

2.2. Ajutoarele de stat indirecte acordate întreprinderilor prin intermediul organizațiilor de cercetare și de diseminare a cunoștințelor și al infrastructurilor de cercetare finanțate din fonduri publice

25. La întrebarea dacă și în ce condiții întreprinderile obțin un avantaj în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat în cazuri de cercetare contractuală sau servicii de cercetare furnizate de către o organizație de cercetare sau o infrastructură de cercetare, precum și în cazurile de colaborare cu o organizație de cercetare sau infrastructură de cercetare, trebuie să se răspundă în conformitate cu principiile generale care reglementează ajutorul de stat. În acest scop, astfel cum s-a explicat în Comunicarea privind noțiunea de ajutor de stat, poate fi necesar să se evalueze, în special, dacă se poate imputa statului comportamentul organizației de cercetare sau al infrastructurii de cercetare ( 42 )

2.2.1. Cercetarea în numele întreprinderilor (cercetarea contractuală sau serviciile de cercetare)

26. În cazul în care o organizație de cercetare sau o infrastructură de cercetare este utilizată pentru a desfășura activități de cercetare contractuală sau pentru a presta un serviciu de cercetare către o întreprindere, care, de regulă, precizează clauzele și condițiile contractului, deține rezultatele activităților de cercetare și suportă riscul de eșec, niciun ajutor de stat nu va fi transferat, de regulă, întreprinderii dacă organizația de cercetare sau infrastructura de cercetare primește o remunerație corespunzătoare pentru serviciile prestate, în special în cazul în care este îndeplinită una dintre următoarele condiții: (a) organizația de cercetare sau infrastructura de cercetare prestează serviciul de cercetare sau cercetarea contractuală la prețul pieței (43) sau (b) atunci când nu există un preț al pieței, organizația de cercetare sau infrastructura de cercetare prestează serviciul de cercetare sau cercetarea contractuală la un preț care: — reflectă costurile integrale ale serviciului și include în general o marjă stabilită în funcție de marjele aplicate în mod obișnuit de întreprinderi active în sectorul serviciului în cauză sau — este rezultatul unor negocieri pe baza principiului deplinei concurențe, în cadrul cărora organizația de cercetare sau infrastructura de cercetare, în calitatea sa de prestator de servicii, negociază pentru a obține beneficiul economic maxim în momentul în care este încheiat contractul și își acoperă cel puțin costurile marginale.

27. În cazul în care organizația de cercetare sau infrastructura de cercetare păstrează dreptul de proprietate sau drepturile de acces la drepturile de proprietate intelectuală („DPI”), valoarea de piață a acestora poate fi dedusă din prețul plătibil pentru serviciile în cauză.

2.2.2. Colaborarea cu întreprinderile

28. Se consideră că un proiect este desfășurat prin colaborare efectivă în cazul în care cel puțin două părți independente urmăresc un obiectiv comun pe baza diviziunii muncii și definesc împreună domeniul de aplicare al acestuia, participă la conceperea proiectului, contribuie la punerea sa în aplicare și împart riscurile financiare, tehnologice, științifice și de altă natură, precum și rezultatele acestuia. Este posibil ca una sau mai multe părți să suporte integral costurile proiectului și, prin urmare, celelalte părți să nu fie expuse la riscurile financiare pe care le presupune acesta. Termenii și condițiile unui proiect de colaborare, în special în ceea ce privește contribuția la costurile acestuia, împărțirea riscurilor și a rezultatelor, diseminarea rezultatelor, accesul la DPI și normele privind alocarea acestora trebuie să fie stabilite înainte de începerea proiectului ( 44 ) . Cercetarea contractuală și prestarea de servicii de cercetare nu sunt considerate forme de colaborare.

29. În cazul în care proiectele de colaborare sunt realizate în comun de către întreprinderi și organizații de cercetare sau de către infrastructuri de cercetare, Comisia consideră că nu se acordă ajutor de stat indirect întreprinderilor participante prin entitățile respective ca urmare a condițiilor favorabile ale colaborării ( 45 ) dacă este îndeplinită una dintre următoarele condiții: (a) întreprinderile participante suportă costurile integrale ale proiectului sau (b) rezultatele colaborării care nu dau naștere unor DPI pot fi difuzate la scară largă și toate DPI care rezultă din activitățile organizațiilor de cercetare sau ale infrastructurilor de cercetare sunt alocate în totalitate entităților respective sau (c) toate DPI care rezultă din proiect, precum și drepturile de acces aferente sunt repartizate între diverșii parteneri la colaborare astfel încât pachetele de lucru, contribuțiile și interesele acestora să fie reflectate în mod adecvat sau (d) organizațiile de cercetare sau infrastructurile de cercetare primesc o compensație echivalentă cu prețul de piață pentru DPI care rezultă din propriile activități și care sunt atribuite întreprinderilor participante sau pentru DPI la care întreprinderilor participante li se alocă drepturi de acces. Valoarea absolută a oricărei contribuții, atât financiare, cât și nefinanciare, a întreprinderilor participante la costurile activităților organizațiilor de cercetare sau ale infrastructurilor de cercetare care au condus la DPI în cauză poate fi dedusă din compensația respectivă.

30. În sensul punctului 29 litera (d), Comisia va considera compensația primită ca fiind echivalentă cu prețul pieței în cazul în care aceasta permite organizațiilor de cercetare sau infrastructurilor de cercetare în cauză să se bucure integral de beneficiile economice ale drepturilor respective, în cazul în care este îndeplinită una dintre următoarele condiții: (a) valoarea compensației a fost stabilită printr-o procedură de vânzare competitivă deschisă, transparentă și nediscriminatorie sau (b) evaluarea efectuată de un expert independent confirmă faptul că valoarea compensației este cel puțin egală cu prețul pieței sau (c) organizația de cercetare sau infrastructura de cercetare, în calitate de vânzător, poate demonstra că a negociat efectiv compensația, în condiții de concurență deplină, pentru a obține beneficiul economic maxim în momentul încheierii contractului, ținând cont și de obiectivele statutare sau (d) în cazurile în care acordul de colaborare prevede dreptul de preemțiune al întreprinderii care colaborează în ceea ce privește DPI generate de organizațiile de cercetare sau infrastructurile de cercetare care colaborează, atunci când entitățile respective exercită dreptul reciproc de a solicita oferte mai avantajoase din punct de vedere economic de la terți, astfel încât întreprinderea care colaborează trebuie să își adapteze oferta în consecință.

31. Dacă niciuna dintre condițiile de la punctul 29 nu este îndeplinită, întreaga valoare a contribuției la proiect a organizațiilor de cercetare sau a infrastructurilor de cercetare va fi considerată drept avantaj în favoarea întreprinderilor care colaborează, căruia i se aplică normele privind ajutorul de stat.

2.3. Achiziții publice de servicii de cercetare și dezvoltare

32. Achizitorii publici pot cumpăra servicii de cercetare și dezvoltare de la întreprinderi, atât prin proceduri de dezvoltare exclusivă, cât și prin proceduri de achiziție înainte de comercializare ( 46 )

33. Atât timp cât o procedură deschisă de achiziții publice se desfășoară în conformitate cu directivele aplicabile ( 47 ) , Comisia va considera, în general, că nu se acordă un ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat întreprinderii care furnizează serviciile în cauză ( 48 )

34. În toate celelalte cazuri, inclusiv în cazul achizițiilor înainte de comercializare, Comisia va considera că întreprinderilor nu li se acordă ajutor de stat dacă prețul plătit pentru serviciile în cauză reflectă pe deplin valoarea de piață a beneficiilor primite de achizitorul public și riscurile preluate de prestatorii participanți, în special dacă sunt îndeplinite toate condițiile de mai jos: (a) procedura de selecție este deschisă, transparentă și nediscriminatorie și se bazează pe criterii obiective de selecție și de atribuire specificate înainte de procedura de licitație; (b) acordurile contractuale avute în vedere care descriu toate drepturile și obligațiile părților, inclusiv în ceea ce privește DPI, sunt puse la dispoziție tuturor ofertanților interesați înainte de procedura de licitație; (c) achiziția nu oferă unuia dintre prestatorii participanți un tratament preferențial în ceea ce privește furnizarea volumelor comerciale ale produselor sau ale serviciilor finale către un achizitor public în statul membru în cauză (49) și (d) este îndeplinită una dintre următoarele condiții: — toate rezultatele care nu dau naștere unor DPI pot fi diseminate la scară largă, de exemplu, prin publicare, predare sau contribuție la organismele de standardizare, într-un mod care să permită altor întreprinderi să le reproducă, și toate DPI sunt alocate integral achizitorului public sau — orice prestator de servicii căruia îi sunt alocate rezultatele care au dat naștere unor DPI este obligat să permită achizitorului public accesul nelimitat la rezultatele respective în mod gratuit și să acorde acces terților, de exemplu prin licențe neexclusive, în condițiile pieței.

35. În cazul în care nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la punctul 34, statele membre se pot baza pe o evaluare individuală a termenilor contractului dintre achizitorul public și întreprindere, fără a aduce atingere obligației generale de a notifica ajutoarele pentru C&D&I în temeiul articolului 108 alineatul (3) din tratat.

3. Evaluarea compatibilității ajutoarelor pentru C&D&I

36. În temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat, Comisia poate să considere că sunt compatibile cu piața internă ajutoarele de stat destinate să faciliteze dezvoltarea anumitor activități economice în cadrul Uniunii Europene, în cazul în care acestea nu modifică în mod nefavorabil condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun.

37. În prezenta secțiune, Comisia clarifică modul în care va aplica principiile de evaluare a compatibilității și, după caz, stabilește condiții specifice pentru schemele de ajutoare și condiții suplimentare pentru ajutoarele individuale care fac obiectul obligației de notificare ( 50 )

38. Pentru a evalua dacă ajutorul de stat pentru C&D&I poate fi considerat compatibil cu piața internă, Comisia va stabili dacă măsura de ajutor facilitează dezvoltarea unei anumite activități economice și dacă afectează în mod negativ condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun.

39. Pentru a efectua evaluarea menționată la punctul 39, Comisia va lua în considerare următoarele aspecte: (a) Prima condiție: ajutorul pentru C&D&I facilitează dezvoltarea unei activități economice (i) identificarea activității economice (secțiunea 3.1.1) (ii) efectul stimulativ: evaluarea faptului că ajutorul modifică sau nu comportamentul întreprinderii sau întreprinderilor în cauză astfel încât aceasta (acestea) să desfășoare o activitate suplimentară, pe care nu ar desfășura-o în lipsa ajutorului sau pe care ar desfășura-o în mod limitat sau diferit sau într-un alt loc (secțiunea 3.1.2); (iii) ajutorul nu contravine dispozițiilor și principiilor relevante ale legislației UE (secțiunea 3.1.3) (b) A doua condiție: ajutorul pentru C&D&I nu modifică în mod necorespunzător condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun. (i) necesitatea intervenției statului: măsura de ajutor trebuie să aducă o îmbunătățire concretă pe care piața nu o poate asigura pe cont propriu, de exemplu, prin remedierea unui eșec al pieței sau prin rezolvarea unei probleme legate de echitate sau coeziune, după caz (secțiunea 3.2.1); (ii) caracterul adecvat al măsurii de ajutor: măsura de ajutor propusă trebuie să fie un instrument de politică adecvat pentru facilitarea dezvoltării activității economice (secțiunea 3.2.2); (iii) proporționalitatea ajutorului (menținerea ajutorului la un nivel minim): valoarea și intensitatea ajutorului trebuie să se limiteze la minimul necesar pentru a determina realizarea investițiilor sau a activităților suplimentare de către întreprinderea (întreprinderile) în cauză (secțiunea 3.2.3); (iv) transparența ajutorului: statele membre, Comisia, operatorii economici și publicul trebuie să aibă acces cu ușurință la toate documentele și informațiile pertinente referitoare la ajutoarele acordate (secțiunea 3.2.4); (v) efectele negative pe care C&D&I le pot avea asupra concurenței și a schimburilor comerciale dintre statele membre trebuie reduse la minimum sau evitate: (secțiunea 3.2.5); (vi) punerea în balanță a efectelor pozitive și negative ale ajutorului (secțiunea 3.2.6)

3.1. Prima condiție: ajutorul pentru C&D&I facilitează dezvoltarea unei activități economice

3.1.1. Identificarea activității economice care va beneficia de sprijin

40. Comisia va evalua, pe baza informațiilor furnizate de statul membru, ce activitate economică va fi sprijinită de măsura notificată.

3.1.2. Efectul stimulativ

3.1.2.1 Condiții generale

41. Ajutoarele pentru C&D&I pot fi considerate compatibile cu piața internă dacă acestea au un efect stimulativ. Comisia consideră că ajutorul fără efect stimulativ nu facilitează dezvoltarea unei activități economice.

42. Un efect stimulativ apare în cazul în care ajutorul schimbă comportamentul unei întreprinderi, determinând-o să se implice în activități suplimentare, pe care, în absența ajutorului, nu le-ar desfășura sau le-ar desfășura în mod limitat sau diferit. Cu toate acestea, ajutorul nu trebuie să subvenționeze costurile unei activități pe care o întreprindere le-ar fi suportat oricum și nu trebuie să compenseze riscul comercial normal al unei activități economice ( 51 )

43. Comisia consideră că ajutorul nu reprezintă un stimulent pentru beneficiar în cazul în care activitatea de C&D&I relevantă ( 52 ) a început deja înainte ca cererea de acordare a ajutorului să fie depusă de către beneficiar la autoritățile naționale ( 53 ) . În cazul în care începutul lucrărilor are loc înainte ca cererea de ajutor să fie depusă de către beneficiar la autoritățile naționale, proiectul nu va fi eligibil pentru ajutor.

44. Cererea de ajutor trebuie să includă cel puțin numele și dimensiunea solicitantului, o descriere a proiectului, inclusiv localizarea acestuia și datele începerii și finalizării, cuantumul sprijinului public necesar pentru realizarea proiectului, precum și o listă a costurilor eligibile.

45. În măsura în care constituie un ajutor de stat, Comisia poate considera că măsurile fiscale au un efect stimulativ prin încurajarea unui nivel mai mare al cheltuielilor pentru C&D&I efectuate de întreprinderi, pe baza studiilor de evaluare ( 54 ) furnizate de statele membre.

3.1.2.2. Condiții suplimentare pentru ajutoarele individuale

46. Pentru ajutoarele individuale care fac obiectul notificării, statele membre trebuie să demonstreze Comisiei că ajutorul are un efect stimulativ și, prin urmare, acestea trebuie să furnizeze dovezi clare că ajutorul are un impact pozitiv asupra deciziei întreprinderii de a desfășura activități de C&D&I care nu ar fi putut fi realizate altfel. Pentru a permite Comisiei să efectueze o evaluare cuprinzătoare a măsurii de ajutor în cauză, statul membru respectiv trebuie să furnizeze nu numai informații privind proiectul care beneficiază de ajutor, ci și, în măsura în care este posibil, o descriere exhaustivă a ceea ce s-ar fi întâmplat sau s-ar fi putut aștepta în mod rezonabil să se întâmple în absența ajutorului, cu alte cuvinte, scenariul contrafactual. Scenariul contrafactual poate consta în absența unui proiect alternativ, atunci când este susținută de dovezi, sau într-un proiect alternativ clar definit și suficient de previzibil avut în vedere de beneficiar în cadrul procesului intern de luare a deciziilor și poate avea drept obiect un proiect alternativ desfășurat integral sau parțial în afara Uniunii.

47. În analiza sa, Comisia va lua în considerare următoarele elemente: (a) specificarea schimbării avute în vedere: trebuie să se specifice clar schimbarea de comportament așteptată în urma ajutorului de stat, cu alte cuvinte dacă este declanșat un proiect nou sau dacă este îmbunătățită mărimea, domeniul de aplicare sau viteza unui proiect; (b) analiza contrafactuală: schimbarea de comportament trebuie să fie identificată comparând care ar fi rezultatele așteptate și nivelul activității vizate cu și fără ajutor. Diferența dintre cele două scenarii arată impactul măsurii de ajutor și efectul stimulativ al acesteia; (c) nivelul de profitabilitate: în cazul în care desfășurarea unui proiect sau efectuarea unei investiții nu ar fi rentabilă în sine pentru o întreprindere, însă ar genera beneficii importante pentru societate, este mai probabil ca ajutorul să aibă un efect stimulativ; (d) valoarea investiției și programarea fluxurilor de numerar: o investiție inițială mare, un nivel scăzut al fluxurilor de numerar disponibile și o pondere semnificativă a fluxului de lichidități care va apărea în viitorul foarte îndepărtat sau într-un mod foarte incert vor fi considerate elemente pozitive în evaluarea efectului stimulativ; (e) nivelul de risc implicat: evaluarea riscurilor va lua în considerare, în special, caracterul ireversibil al investiției, probabilitatea eșecului comercial, riscul ca proiectul să fie mai puțin productiv decât s-a preconizat, riscul ca proiectul să submineze alte activități ale beneficiarului ajutorului și riscul ca viabilitatea financiară a proiectului să fie subminată de costurile acestuia.

48. În special, statele membre sunt invitate să se bazeze pe documente emise de conducerea întreprinderii, pe evaluări ale riscurilor, pe rapoarte financiare, pe planuri interne de afaceri, pe avize ale experților și pe alte studii privind proiectul în cauză. Documentele care conțin previziuni privind cererea, previziuni privind costurile, previziuni financiare, documentele prezentate unui comitet pentru investiții și care descriu în detaliu diferite scenarii de investiții sau documentele furnizate instituțiilor financiare ar putea ajuta statele membre să demonstreze efectul stimulativ.

49. Pentru a se asigura că efectul stimulativ este stabilit în mod obiectiv, în evaluarea sa Comisia poate să compare date specifice întreprinderii cu date referitoare la sectorul în care este activ beneficiarul ajutorului. În special, statele membre ar trebui, atunci când este posibil, să furnizeze date specifice sectorului de activitate care să demonstreze că scenariul contrafactual al întreprinderii beneficiare, nivelul de profitabilitate necesar și fluxurile de numerar preconizate ale acesteia sunt rezonabile.

50. În acest context, nivelul profitabilității poate fi evaluat prin raportare la metodologiile care sunt în mod vădit utilizate de către întreprinderea beneficiară sau sunt aplicate în mod curent în sectorul respectiv de activitate și care pot include metode de evaluare a valorii actualizate nete a proiectului (VAN) ( 55 ) , a ratei interne de rentabilitate (RIR) ( 56 ) sau a randamentului mediu al capitalului investit (ROCE).

51. În plus, în cazul sprijinului pentru investiții în activități de C&D, infrastructuri de cercetare, infrastructuri de testare și experimentare, precum și în clustere de inovare transfrontaliere, Comisia va considera că investițiile care facilitează cooperarea transfrontalieră sau care sunt finanțate de mai multe state membre reprezintă un element care poate consolida efectul stimulativ al ajutorului. În astfel de cazuri, se poate presupune cu argumente solide că ajutorul stimulează activitățile de C&D&I de dimensiuni mai mari sau cu o sferă mai amplă sau facilitează accelerarea punerii în aplicare a acestora sau că costurile totale ale proiectului vor crește (a se vedea punctul 142 de mai jos) ca urmare a intensificării activităților, în comparație cu un proiect menit să răspundă numai unor nevoi naționale.

52. Prin urmare, ajutorul nu va fi considerat compatibil cu piața internă în cazul în care reiese că aceleași activități ar putea fi și ar fi desfășurate inclusiv în absența ajutorului.

3.1.3 Nicio încălcare a dreptului relevant al Uniunii

53. Dacă o măsură de ajutor de stat sau condițiile aferente acesteia, inclusiv metoda de finanțare a acesteia atunci când metoda de finanțare face parte integrantă din măsura de ajutor de stat, ori activitatea finanțată de aceasta implică o încălcare a dreptului relevant al Uniunii, ajutorul nu poate fi declarat compatibil cu piața internă ( 57 )

54. La evaluarea compatibilității cu piața internă a unui ajutor individual, Comisia va ține seama în special de orice acțiuni în constatarea neîndeplinirii obligațiilor referitoare la articolele 101 sau 102 din tratat care l-ar putea viza pe beneficiarul ajutorului și ar putea fi relevante pentru evaluarea acestuia în temeiul articolului 107 alineatul (3) din tratat ( 58 )

3.2. A doua condiție: ajutorul pentru C&D&I nu modifică în mod necorespunzător condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun.

55. În temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat, ajutoarele menite să faciliteze dezvoltarea anumitor activități economice sau a anumitor regiuni economice pot fi declarate compatibile, dar numai „în cazul în care acestea nu modifică în mod nefavorabil condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun”.

56. Analiza efectelor negative asupra pieței interne necesită evaluări economice și sociale complexe. Prezenta secțiune stabilește metoda de exercitare a puterii discreționare a Comisiei în ceea ce privește efectuarea evaluării în conformitate cu cea de a doua condiție a evaluării compatibilității, menționată la punctul 39 litera (b).

57. Prin însăși natura sa, orice măsură de ajutor generează denaturări ale concurenței și are un efect asupra schimburilor comerciale dintre statele membre. Cu toate acestea, pentru a stabili dacă efectele de denaturare ale ajutorului sunt limitate la minimum, Comisia va verifica dacă ajutorul este necesar, adecvat, proporțional și transparent.

58. Comisia va evalua ulterior efectul de denaturare al ajutorului pentru C&D&I în cauză asupra condițiilor de concurență și a condițiilor schimburilor comerciale. Mai precis, ajutoarele din domeniul C&D&I pot cauza denaturări specifice ale pieței produselor și pot avea efecte legate de alegerea locației. Ulterior, Comisia va compara efectele pozitive ale ajutorului cu efectele negative asupra concurenței și a schimburilor comerciale. În cazul în care efectele pozitive prevalează asupra efectelor negative, Comisia declară ajutorul compatibil.

3.2.1. Necesitatea intervenției statului

59. Măsura de ajutor de stat trebuie să vizeze o situație în care ajutorul poate conduce la o evoluție semnificativă pe care piața nu o poate genera singură, de exemplu prin remedierea unui eșec al pieței care afectează activitatea de C&D&I sau investiția în cauză.

3.2.1.1. Condiții generale

60. Ajutorul de stat poate fi necesar pentru a consolida C&D&I în situația în care piața, pe cont propriu, nu reușește să producă un rezultat eficient. Pentru a evalua dacă ajutorul de stat este eficace în ceea ce privește atingerea obiectivului vizat, este mai întâi necesar să se identifice problema care trebuie abordată. Ajutorul de stat ar trebui să fie orientat către situațiile în care acesta poate conduce la o evoluție semnificativă pe care piața nu o poate aduce pe cont propriu. Statele membre ar trebui să explice în ce mod măsura de ajutor poate atenua în mod eficace eșecurile identificate ale pieței care împiedică punerea în aplicare de către piață, pe cont propriu, a activității C&D&I sau a investiției în cauză.

61. C&D&I se desfășoară sub forma unei serii de activități, care, de regulă, se realizează în amonte față de mai multe piețe de produse și exploatează capacitățile disponibile în materie de C&D&I pentru dezvoltarea, pe respectivele piețe ale produsului, a unor produse, servicii și procese noi sau îmbunătățite sau a unora complet noi, generând astfel creștere economică, contribuind la coeziunea teritorială și socială sau promovând interesele generale ale consumatorilor. Cu toate acestea, având în vedere capacitățile existente de C&D&I, eșecurile pieței ar putea împiedica piața să atingă volumul optim al producției și ar putea conduce la un rezultat ineficient, din următoarele motive: (a) externalități pozitive sau propagarea cunoștințelor: C&D&I generează adesea avantaje pentru societate sub forma unor efecte de propagare pozitive, de exemplu, propagarea cunoștințelor sau sporirea oportunităților pentru alți operatori economici de a dezvolta produse și servicii complementare. Cu toate acestea, lăsate la latitudinea pieței, unele proiecte ar putea avea o rată de rentabilitate insuficient de atrăgătoare din punctul de vedere al unui investitor privat, chiar dacă proiectele în cauză sunt utile societății, deoarece întreprinderile care urmăresc obținerea de profit nu își pot însuși în mod satisfăcător beneficiile acțiunilor lor atunci când hotărăsc volumul activităților de C&D&I pe care ar trebui să le desfășoare. Prin urmare, ajutorul de stat poate contribui la punerea în aplicare a proiectelor care au ca rezultat un avantaj economic și societal general și care altfel nu ar fi realizate. Cu toate acestea, nu toate beneficiile activităților de C&D&I sunt externalități, iar simpla prezență a externalităților nu înseamnă în mod automat că ajutorul de stat este compatibil cu piața internă. În general, consumatorii sunt dispuși să plătească pentru a beneficia în mod direct de noi produse și servicii, iar întreprinderile își pot însuși beneficiile rezultate din investițiile făcute prin intermediul altor instrumente existente, cum ar fi drepturile de proprietate intelectuală (DPI). Cu toate acestea, în anumite cazuri, astfel de mijloace sunt imperfecte și generează un eșec rezidual al pieței, care poate fi corectat prin ajutoare de stat. De exemplu, așa cum se susține adesea în ceea ce privește cercetarea fundamentală, poate fi dificil să se împiedice accesul altor persoane la rezultatele unei anumite activități, care, prin urmare, ar putea avea un caracter de bun public. Pe de altă parte, cunoștințele mai specifice legate de producție pot fi adesea bine protejate, de exemplu, prin brevete, permițându-i inventatorului să beneficieze de un profit mai mare de pe urma invenției; (b) informațiile imperfecte și asimetrice: activitățile de C&D&I se caracterizează printr-un grad ridicat de incertitudine. În anumite circumstanțe, din cauza informațiilor imperfecte și asimetrice, investitorii privați pot fi refractari față de finanțarea unor proiecte valoroase, iar personalul cu înaltă calificare ar putea să nu fie la curent cu posibilitățile de recrutare existente în întreprinderile inovatoare. Prin urmare, există riscul ca alocarea resurselor umane și financiare să nu fie adecvată, iar unele proiecte care pot fi valoroase pentru societate sau economie să nu fie realizate. În anumite cazuri, informațiile imperfecte și asimetrice pot, de asemenea, să împiedice accesul la finanțare. Cu toate acestea, informațiile imperfecte și prezența riscului nu justifică automat necesitatea unui ajutor de stat. Proiectele cu un grad de rentabilitate mai redus pentru investitorii privați care nu sunt finanțate pot foarte bine constitui o dovadă a eficienței pieței. În plus, riscul face parte din fiecare activitate economică și nu este un eșec al pieței în sine. Cu toate acestea, în contextul informațiilor asimetrice, riscul poate exacerba problemele de finanțare; (c) probleme de coordonare și de rețea: capacitatea întreprinderilor de a se coordona sau de a interacționa pentru a efectua, astfel, C&D&I poate fi afectată din diferite motive, cum ar fi dificultățile de coordonare între un număr mare de colaboratori în cazul în care unii dintre aceștia au interese divergente, probleme în conceperea contractelor și dificultăți întâmpinate în coordonarea colaborării ca urmare, de exemplu, a schimbului de informații sensibile.

3.2.1.2. Condiții suplimentare pentru ajutoarele individuale

62. Dacă anumite eșecuri ale pieței pot reprezenta obstacole în calea C&D&I în general, nu toate întreprinderile și sectoarele economiei sunt afectate de acestea în aceeași măsură. În consecință, în cazul ajutoarelor individuale care fac obiectul notificării, statele membre ar trebui să furnizeze informații adecvate, precizând dacă ajutorul vizează un eșec general al pieței legat de C&D&I sau un eșec specific al pieței pentru C&D&I care afectează, de exemplu, un anumit sector sau domeniu de activitate.

63. Comisia va avea în vedere următoarele elemente: (a) propagarea cunoștințelor: nivelul de diseminare a cunoștințelor avut în vedere; specificitatea cunoștințelor create; disponibilitatea protecției DPI; gradul de complementaritate cu alte produse și servicii; (b) informațiile imperfecte și asimetrice: nivelul de risc și complexitatea activităților de C&D&I; nevoia de finanțare externă; caracteristicile beneficiarului ajutorului în ceea ce privește accesul la finanțare externă; (c) problemele de coordonare: numărul întreprinderilor care colaborează; intensitatea colaborării; interese divergente între partenerii care colaborează; probleme de redactare a contractelor; probleme de coordonare a colaborării.

64. În cadrul analizei privind un presupus eșec al pieței care împiedică măsura de ajutor să declanșeze activitățile de C&D&I preconizate, Comisia va lua în considerare mai ales eventualele comparații sectoriale și alte studii disponibile, care ar trebui furnizate de către statul membru în cauză.

65. Atunci când notifică ajutoare pentru investiții sau ajutoare de exploatare pentru clustere de inovare, statele membre trebuie să furnizeze informații privind specializarea prevăzută sau așteptată a clusterului de inovare, potențialul regional existent și prezența clusterelor cu scopuri similare în Uniune. După caz, statele membre ar trebui, de asemenea, să explice în ce mod clusterul poate avea un efect pozitiv asupra progresului tehnologic și a transformării digitale a economiei Uniunii. Dacă clusterul de inovare beneficiar al sprijinului este un centru de inovare digitală, Comisia poate presupune că există un astfel de efect pozitiv. Analiza Comisiei va urmări să stabilească dacă obiectivul colaborărilor care ar fi încurajate sau stimulate de activitățile clusterului de inovare ar putea fi, printre altele, reducerea timpului necesar de la crearea de noi cunoștințe până la transpunerea acestora în aplicații inovatoare. Acestea pot cuprinde produse, servicii sau procese ori soluții noi bazate tot pe tehnologii digitale sau menite să contribuie la transformarea economiei Uniunii în conformitate cu Pactul verde și cu Comunicarea privind Europa digitală, printre altele.

66. Atunci când notifică ajutoare pentru investiții într-o infrastructură de testare și experimentare, statele membre trebuie să furnizeze informații detaliate și precise cu privire la specializarea planificată sau preconizată, la caracterul său de tehnologie de vârf și la rolul pe care infrastructura de testare și experimentare l-ar putea juca în facilitarea, la nivel regional, național sau la nivelul Uniunii, a tranziției digitale și verzi a economiei Uniunii. De asemenea, statele membre trebuie să furnizeze informații cu privire la existența în Uniune a unor infrastructuri de testare și experimentare similare, finanțate sau nu din fonduri publice. În plus, statele membre ar trebui să furnizeze informații privind profilul utilizatorilor, precum dimensiunea și sectorul acestora și alte informații relevante. În evaluarea sa, Comisia va analiza în ce măsură capacitatea infrastructurii ar urma să fie alocată serviciilor furnizate IMM-urilor și să le ofere astfel acestora posibilitatea de a-și îmbunătăți eficiența proceselor de producție și capacitatea de a inova produse și modele de afaceri, facilitate în special de accesul la tehnologii digitale.

67. În ceea ce privește ajutoarele de stat care se acordă pentru proiecte sau activități care sunt finanțate, de asemenea, de Uniune, fie direct, fie indirect (cu alte cuvinte, de către Comisie, de către agențiile sale executive, de către întreprinderile comune instituite în temeiul articolelor 185 și 187 din tratat sau de către orice alte organisme de punere în aplicare în cazul cărora finanțarea din partea Uniunii nu este, în mod direct sau indirect, sub controlul statelor membre), Comisia va considera că necesitatea intervenției statului a fost stabilită.

68. Pe de altă parte, în cazurile în care ajutorul de stat este acordat pentru proiecte sau activități care, în ceea ce privește conținutul tehnologic, nivelul de risc și dimensiunea lor, sunt similare celor deja realizate în cadrul Uniunii în condițiile pieței, Comisia va presupune, în principiu, că nu există un eșec al pieței și va solicita dovezi și justificări suplimentare privind necesitatea intervenției statului. Mai ales în cazul infrastructurilor de testare și experimentare și al clusterelor de inovare, statele membre trebuie să demonstreze că sprijinul public nu va conduce la suprapuneri între serviciile oferite deja de structurile existente care funcționează în cadrul Uniunii, ceea ce ar putea conduce la capacități neutilizate și ar putea pune sub semnul întrebării viabilitatea economică a investiției care beneficiază de sprijin.

3.2.2 Caracterul adecvat al măsurii de ajutor

69. Măsura de ajutor propusă trebuie să constituie un instrument de politică adecvat pentru atingerea obiectivului urmărit al ajutorului, ceea ce înseamnă că nu trebuie să existe o politică și un instrument de ajutor mai potrivite care permit obținerea acelorași rezultate în condițiile unui efect de denaturare mai redus.

3.2.2.1. Caracterul adecvat în comparație cu instrumentele de politică alternative

70. Ajutoarele de stat nu reprezintă singurul instrument de politică aflat la dispoziția statelor membre în vederea promovării activităților de C&D&I. Este important să se țină seama de faptul că pot exista și alte instrumente, mai potrivite, cum ar fi măsuri la nivelul cererii care presupun reglementări, achiziții publice sau standardizare, precum și creșterea finanțării alocate cercetării și educației publice și măsuri fiscale generale. Caracterul adecvat al unui instrument de politică într-o anumită situație este legat în mod normal de natura problemei avute în vedere. De exemplu, reducerea barierelor de piață ar putea fi mai adecvată decât acordarea de ajutoare de stat pentru ca un nou intrat să facă față dificultăților în însușirea rezultatelor C&D&I. Sporirea investițiilor în educație poate fi mai adecvată pentru a rezolva deficitul de personal calificat decât acordarea de ajutoare de stat.

71. Ajutorul pentru C&D&I poate fi autorizat ca o excepție de la interdicția generală privind ajutorul de stat, în cazul în care acesta este necesar pentru a face posibile activitățile de C&D&I în cauză. Prin urmare, un element important în această privință este dacă și în ce măsură ajutorul pentru C&D&I poate fi considerat un instrument adecvat pentru a spori activitățile de C&D&I, având în vedere faptul că alte instrumente, care denaturează mai puțin, pot avea aceleași rezultate.

72. În cadrul analizei sale de compatibilitate, Comisia ține seama îndeosebi de evaluarea impactului măsurii propuse efectuată de către statul membru în cauză. Se consideră că măsurile pentru care statele membre au luat în considerare alte opțiuni de politică și în cazul cărora au fost stabilite și prezentate Comisiei avantajele utilizării unui instrument selectiv de tipul ajutorului de stat constituie un instrument adecvat.

73. În ceea ce privește ajutoarele de stat care se acordă pentru proiecte sau activități care sunt finanțate, de asemenea, de Uniune, fie direct, fie indirect, cu alte cuvinte, de Comisie, de agențiile sale executive, de întreprinderile comune instituite în temeiul articolelor 185 și 187 din tratat sau de orice alte organisme de punere în aplicare în cazul cărora finanțarea din partea Uniunii nu este, în mod direct sau indirect, sub controlul statelor membre, Comisia va considera că oportunitatea măsurii de ajutor a fost stabilită. Statele membre ar trebui să demonstreze că ajutorul de stat pentru proiectul sau activitatea evaluată ar crea sinergii cu orice finanțare sau cofinanțare în cadrul programelor Uniunii.

3.2.2.2. Caracterul adecvat în comparație cu diferite instrumente de ajutor

74. Ajutoarele de stat pentru C&D&I pot fi acordate sub diferite forme. Prin urmare, statele membre ar trebui să se asigure că ajutorul se acordă sub forma în care acesta este cel mai puțin susceptibil a genera denaturări ale concurenței și ale comerțului. În acest sens, dacă ajutorul este acordat sub forme care oferă un avantaj financiar direct, cum ar fi subvenții directe, scutiri sau reduceri de impozite sau de alte taxe obligatorii sau furnizarea de terenuri, produse sau servicii la prețuri avantajoase, statul membru în cauză trebuie să includă o analiză a altor opțiuni și să explice de ce alte forme de ajutor cu un potențial mai redus de denaturare, cum ar fi avansurile rambursabile, sau formele de ajutor bazate pe instrumente de creanță sau de capital, cum ar fi garanțiile de stat, achiziționarea de acțiuni sau furnizarea alternativă de titluri de creanță sau de capital în condiții avantajoase, sunt mai puțin adecvate.

75. Alegerea instrumentului de ajutor ar trebui să se facă în funcție de eșecul pieței pe care ajutorul urmărește să îl contracareze. De exemplu, în cazul în care eșecul pieței subiacent este o problemă de acces la finanțarea datoriei externe cauzată de informații asimetrice, statele membre ar trebui în mod normal să recurgă la ajutoare sub formă de sprijin pentru asigurarea lichidității, cum ar fi un împrumut sau o garanție, mai degrabă decât la o subvenție. În cazul în care este necesar, de asemenea, să se asigure întreprinderii un anumit grad de partajare a riscurilor, în mod normal instrumentul de ajutor ales ar trebui să fie avansul rambursabil. În special, în cazul în care ajutorul este acordat sub altă formă decât cea de sprijin sub formă de lichidități sau de avans rambursabil pentru activitățile care sunt apropiate de piață, statele membre trebuie să justifice caracterul adecvat al instrumentului ales pentru contracararea eșecului pieței în cauză. În cazul schemelor de ajutoare care pun în aplicare obiectivele și prioritățile programelor operaționale, se consideră că instrumentul de finanțare ales în cadrul programelor respective este, în principiu, un instrument adecvat.

3.2.3 Proporționalitatea ajutorului

3.2.3.1. Condiții generale

76. Pentru ca un ajutor pentru C&D&I să fie considerat proporțional, valoarea acestuia trebuie să se limiteze la minimul necesar în vederea desfășurării activității care beneficiază de ajutor.

3.2.3.1.1. Intensitățile maxime ale ajutorului

77. Pentru a se asigura că nivelul ajutorului este proporțional cu eșecurile pieței pe care intenționează să le contracareze și care împiedică măsura de ajutor să declanșeze activitățile de C&D&I preconizate, ajutorul trebuie să fie stabilit în funcție de un set predefinit de costuri eligibile și să se limiteze la o anumită pondere din costurile eligibile respective (intensitatea ajutorului). Intensitatea ajutorului trebuie să fie stabilită pentru fiecare beneficiar al ajutorului, inclusiv în cadrul unui proiect de colaborare.

78. Pentru a asigura previzibilitatea și condiții de concurență echitabile, Comisia aplică intensități maxime ale ajutorului pentru ajutoarele pentru C&D&I, care sunt stabilite pe baza a trei criterii: (i) gradul de apropiere a ajutorului de piață, ca indicator de aproximare pentru efectele negative preconizate și necesitatea acordării acestuia, luând în considerare potențialele venituri mai mari care pot fi așteptate din activitățile subvenționate; (ii) dimensiunea beneficiarului, ca indicator de aproximare pentru dificultățile mai acute cu care se confruntă în general întreprinderile mai mici pentru a finanța un proiect riscant; și (iii) caracterul acut al eșecului pieței, cum ar fi externalitățile așteptate în ceea ce privește diseminarea cunoștințelor. Prin urmare, intensitatea ajutoarelor ar trebui să fie, în general, mai scăzută pentru activitățile legate de dezvoltare și inovare decât pentru activitățile de cercetare. Aceste considerații se aplică într-un mod similar intensității ajutoarelor pentru infrastructuri de testare și experimentare, care, prin definiție, ar urma să furnizeze în principal servicii întreprinderilor pentru activități de C&D mai apropiate de piață.

79. Costurile eligibile pentru fiecare măsură de ajutor reglementată prin prezentul cadru sunt prevăzute în anexa I. În cazul în care un proiect de C&D cuprinde sarcini diferite, fiecare sarcină eligibilă trebuie să se înscrie în categoriile de cercetare fundamentală, cercetare industrială sau dezvoltare experimentală ( 59 ) . La clasificarea diferitelor activități în funcție de categoria relevantă ( 60 ) , Comisia va utiliza ca punct de referință propria sa practică, precum și exemplele și explicațiile specifice prezentate în Manualul Frascati al OCDE ( 61 )

80. Costurile de C&D&I eligibile trebuie să fie demonstrate prin cele mai recente documente justificative disponibile, care trebuie să fie clare și precise. Cheltuielile generale suplimentare și alte cheltuieli de exploatare, inclusiv costurile materialelor, ale consumabilelor și ale altor produse similare suportate direct ca rezultat al proiectului se pot calcula, în mod alternativ, pe baza unei abordări simplificate a costurilor sub forma unei rate forfetare de până la 20 %, aplicată totalului costurilor directe eligibile ale proiectului de C&D definite în anexa I literele (a)-(d) și litera (g) pentru proiectele de C&D relevante pentru domeniul sănătății sau având legătură cu acesta. În acest caz, costurile proiectelor de C&D utilizate pentru calcularea costurilor indirecte se stabilesc pe baza practicilor contabile uzuale și trebuie să cuprindă numai costurile eligibile ale proiectelor de C&D enumerate în anexa I literele (a)-(d) și litera (g) pentru proiectele de C&D relevante pentru domeniul sănătății sau având legătură cu acesta. Pentru proiectele cofinanțate în cadrul programului Orizont Europa, statele membre pot utiliza metodologia simplificată în materie de costuri a programului Orizont Europa pentru a calcula costurile indirecte ale proiectelor de C&D.

81. Intensitățile maxime ale ajutorului aplicabile, în general, tuturor măsurilor eligibile de C&D&I sunt prevăzute în anexa II ( 62 ) . Dacă nu se specifică altfel în cadru, toate intensitățile ajutoarelor aplicabile măsurilor de C&D&I în temeiul Regulamentului general de exceptare pe categorii de ajutoare vor orienta Comisia în evaluarea categoriilor de măsuri care trebuie notificate.

82. În cazul ajutorului de stat pentru un proiect realizat în colaborare de organizații de cercetare și întreprinderi, combinația de sprijin public direct și, atunci când acestea constituie ajutor, de contribuții ale organizațiilor de cercetare la același proiect nu poate depăși intensitățile ajutorului aplicabile pentru fiecare întreprindere beneficiară.

3.2.3.1.2. Avansuri rambursabile

83. În cazul în care un stat membru acordă un avans rambursabil care poate fi considerat ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat, se aplică regulile stabilite în prezenta secțiune.

84. În cazul în care un stat membru poate demonstra, pe baza unei metodologii valabile bazate pe date suficiente și verificabile, că este posibil să se calculeze echivalentul subvenție brută al unui avans rambursabil, acesta poate notifica o schemă de ajutoare și metodologia aferentă Comisiei. În cazul în care Comisia acceptă metodologia și consideră că schema este compatibilă, ajutorul poate fi acordat pe baza echivalentului subvenție brută al avansului rambursabil, în limita intensităților ajutorului prevăzute în anexa II.

85. În toate celelalte cazuri, avansul rambursabil este exprimat ca procent din costurile eligibile și poate depăși intensitățile maxime aplicabile ale ajutorului cu 10 puncte procentuale, în următoarele condiții: (a) în cazul unui rezultat pozitiv, măsura trebuie să prevadă că avansul urmează să fie rambursat cu o rată a dobânzii cel puțin egală cu rata de actualizare care rezultă din aplicarea Comunicării Comisiei privind revizuirea metodei de stabilire a ratelor de referință și de scont (63); (b) în cazul unui succes care depășește rezultatul definit ca pozitiv, statul membru în cauză ar trebui să solicite plăți suplimentare pe lângă rambursarea avansului, inclusiv dobânda în conformitate cu rata de actualizare aplicabilă; (c) în cazul în care proiectul eșuează, nu este obligatoriu ca avansul să fie rambursat integral. În cazul unui rezultat parțial pozitiv, rambursarea ar trebui să fie proporțională cu gradul de reușită atins.

86. Pentru evaluarea de către Comisie a măsurii, aceasta trebuie să includă dispoziții detaliate privind rambursarea în caz de succes, care să definească în mod clar rezultatele considerate ca fiind pozitive, pe baza unor ipoteze rezonabile și prudente.

3.2.3.1.3. Măsuri fiscale

87. În cazul măsurilor fiscale care constituie ajutoare de stat, intensitatea ajutorului poate fi calculată fie pe baza unor proiecte individuale, fie, la nivel de întreprindere, ca raport între scutirea fiscală globală și suma tuturor costurilor eligibile cu C&D&I suportate pe parcursul unei perioade de timp care nu depășește trei ani fiscali consecutivi. În acest din urmă caz, măsura fiscală se poate aplica fără deosebire tuturor activităților eligibile, dar nu poate depăși intensitatea aplicabilă a ajutorului pentru dezvoltare experimentală ( 64 )

3.2.3.1.4. Cumulul de ajutoare

88. Ajutoarele pot fi acordate simultan în cadrul mai multor scheme de ajutoare sau pot fi cumulate cu ajutoare ad-hoc, cu condiția ca valoarea cumulată a ajutoarelor de stat pentru o activitate sau un proiect să nu depășească plafoanele de ajutor prevăzute în prezentul cadru. Astfel cum se subliniază la punctul 10, finanțarea din partea Uniunii gestionată centralizat de instituții, agenții, întreprinderi comune sau alte organisme ale Uniunii, care nu se află, direct sau indirect, sub controlul statelor membre nu constituie ajutor de stat și nu ar trebui să fie luată în considerare. Cu toate acestea, în cazul în care o astfel de finanțare din partea Uniunii este combinată cu ajutoare de stat, suma totală a finanțării publice acordate în legătură cu aceleași costuri eligibile nu poate depăși rata cea mai favorabilă de finanțare stabilită în normele legislației europene aplicabile.

89. Infrastructurile de testare și experimentare cofinanțate prin finanțare din partea Uniunii, agenții, întreprinderi comune sau alte organisme ale Uniunii ar putea beneficia de un sprijin public care poate fi de până la 100 % din costurile de investiții eligibile, cu condiția ca cuantumul necesar al finanțării publice totale (și anume, ajutorul de stat și alte surse de finanțare publică) pentru proiect să fie demonstrat pe baza unei evaluări credibile a deficitului de finanțare, astfel încât cuantumul total al finanțării publice să nu conducă la supracompensare ( 65 )

90. În cazul în care cheltuielile eligibile pentru ajutoarele pentru C&D&I sunt potențial eligibile, parțial sau integral, și pentru ajutoare acordate în alte scopuri, partea suprapusă va face obiectul celui mai favorabil plafon din cadrul oricăreia dintre normele aplicabile.

91. Ajutoarele pentru C&D&I nu pot fi cumulate cu sprijinul de minimis pentru aceleași costuri eligibile dacă acest lucru ar conduce la o intensitate a ajutorului care depășește intensitățile stabilite în prezentul cadru.

3.2.3.2. Condiții suplimentare pentru ajutoarele individuale

92. Pentru ajutoarele individuale care fac obiectul notificării, simpla conformitate cu o serie de intensități maxime predefinite ale ajutorului nu este suficientă pentru a asigura proporționalitatea.

93. Ca regulă generală, pentru a stabili dacă ajutorul este proporțional, Comisia va verifica faptul că valoarea ajutorului nu depășește minimul necesar pentru ca proiectul care beneficiază de ajutor să fie suficient de profitabil, de exemplu, prin facilitarea atingerii unei rate interne de rentabilitate care să corespundă valorii de referință specifice sectorului sau întreprinderii sau ratei minime acceptabile de rentabilitate. În acest scop pot fi utilizate, de asemenea, ratele normale de rentabilitate cerute de beneficiar în alte proiecte de C&D&I, costul său de capital global sau rentabilitatea observată în mod obișnuit în sectorul în cauză. Toate costurile și beneficiile preconizate relevante trebuie să fie luate în considerare pe întreaga durată de viață a proiectului, inclusiv costurile și veniturile care decurg din rezultatele activităților de C&D&I.

94. În cazul în care se demonstrează, de exemplu cu ajutorul documentelor interne ale întreprinderii, că beneficiarul ajutorului are în mod clar de ales între a desfășura fie un proiect subvenționat, fie un proiect alternativ, care nu beneficiază de ajutor, se consideră că ajutoarele individuale sunt limitate la minimul necesar numai dacă valoarea lor nu depășește costurile suplimentare nete de punere în aplicare a activităților în cauză, în comparație cu proiectul contrafactual care ar fi desfășurat în absența ajutorului. Pentru a stabili costurile suplimentare nete, Comisia va compara valorile actualizate nete preconizate ale investiției în proiectul care beneficiază de ajutor și în proiectul contrafactual, ținându-se cont de probabilitățile diferitelor scenarii de afaceri care apar ( 66 )

95. În cazul în care ajutorul este acordat pentru proiecte de C&D sau pentru construirea sau modernizarea infrastructurilor de cercetare ori pentru construirea sau modernizarea infrastructurilor de testare și experimentare, iar Comisia poate să stabilească, pe baza metodologiei prevăzute la punctele 93 sau 94, că ajutorul se limitează strict la minimul necesar, pot fi permise intensități maxime ale ajutorului mai ridicate decât cele prevăzute în anexa II, până la nivelurile stabilite în tabelul de mai jos: Întreprindere mică Întreprindere mijlocie Întreprindere mare Ajutoarele pentru proiecte de C&D Cercetare fundamentală 100 % 100 % 100 % Cercetare aplicată 80 % 70 % 60 % — care face obiectul colaborării efective între întreprinderi (pentru întreprinderile mari, colaborare transfrontalieră sau cu cel puțin o IMM) sau între o întreprindere și o organizație de cercetare sau — care face obiectul diseminării pe scară largă a rezultatelor sau 90 % 80 % 70 % — cu condiția ca proiectul de C&D să fie realizat în regiuni asistate care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 107 alineatul (3) litera (a) din tratat sau — cu condiția ca proiectul de C&D să fie realizat în regiuni asistate care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 107 alineatul (3) litera (c) din tratat 90 % sau 85 % 80 % sau 75 % 70 % sau 65 % Ajutoare pentru construirea și modernizarea infrastructurilor de cercetare 60 % — cu condiția ca cel puțin două state membre să furnizeze finanțare publică sau — pentru infrastructurile de cercetare evaluate și selectate la nivelul UE 70 % Ajutoare pentru construirea și modernizarea infrastructurilor de testare și experimentare 55 % 45 % 35 % — cu condiția ca cel puțin două state membre să furnizeze finanțare publică sau — pentru inițiativele „Echipa Europa” (Team Europe) evaluate și selectate la nivelul UE (se acoperă cofinanțarea sau scenariul de tipul „marcă de excelență”) și/sau 65 % 55 % 45 % — cu condiția ca infrastructura de testare și experimentare să furnizeze servicii în principal IMM-urilor (ca cel puțin 80 % din capacitatea sa să fie alocată acestui scop) 70 % (65 + 5 ) sau 60 % (55 + 5 ) 60 % (55 + 5 ) sau 50 % (45 + 5 ) 50 % (45 + 5 ) sau 40 % (35 + 5 )

96. Pentru a demonstra că ajutorul se limitează la minimul necesar, statele membre trebuie să explice modul în care a fost stabilită valoarea ajutorului. Documentația și calculele utilizate pentru analiza efectului stimulativ pot fi utilizate, de asemenea, pentru a evalua proporționalitatea ajutorului. În măsura în care necesitatea identificată a acordării ajutorului se referă, în principal, mai degrabă la dificultăți în ceea ce privește atragerea unei finanțări prin îndatorare decât la o lipsă a rentabilității, o modalitate în măsură să garanteze că ajutorul este menținut la minimum poate consta în furnizarea acestuia sub formă de împrumut, de garanție sau de avans rambursabil în locul unei forme nerambursabile, cum ar fi subvenția.

97. În cazul în care există mai mulți candidați potențiali pentru a desfășura activitatea care beneficiază de ajutor, este mai probabil ca cerința de proporționalitate să fie îndeplinită dacă ajutorul se acordă pe baza unor criterii transparente, obiective și nediscriminatorii.

98. În vederea compensării denaturării actuale sau potențiale, directe sau indirecte, provocate de comerțul internațional, pot fi acordate intensități mai mari decât cele care sunt autorizate, în general, de prezentul cadru, în cazul în care, direct sau indirect, concurenții din țările terțe au primit în cursul celor trei ani precedenți sau vor primi ajutoare cu o intensitate echivalentă pentru proiecte similare. Cu toate acestea, în cazul în care denaturările comerțului internațional sunt susceptibile să se producă după mai mult de trei ani, având în vedere natura specială a sectorului în cauză, perioada de referință poate fi prelungită în mod corespunzător. Dacă este posibil, statul membru în cauză trebuie să furnizeze Comisiei informații suficiente care să îi permită să evalueze situația, în special necesitatea de a lua în considerare avantajul competitiv de care se bucură un concurent dintr-o țară terță. În cazul în care Comisia nu dispune de informații privind ajutorul acordat sau preconizat, aceasta poate, de asemenea, să se bazeze pe dovezi circumstanțiale în decizia sa.

99. Pentru colectarea dovezilor, Comisia poate face uz de propriile competențe de investigare ( 67 )

3.2.4 Transparența

100. Statele membre trebuie să publice în modulul Comisiei Europene privind transparența ( 68 ) sau pe un site web cuprinzător consacrat ajutoarelor de stat, la nivel național sau regional: (a) textul integral al deciziei de acordare a unui ajutor individual sau al schemei de ajutoare aprobate și dispozițiile de punere în aplicare a acesteia sau un link către textul respectiv; (b) următoarele informații privind fiecare ajutor individual, acordat ad-hoc sau în cadrul unei scheme de ajutoare, care a fost aprobat în baza prezentul cadru și care depășește 100 000 EUR: — identitatea beneficiarului individual (69) — denumirea — identificatorul beneficiarului — tipul întreprinderii beneficiare la momentul acordării ajutorului: — IMM — întreprindere mare — regiunea în care este situat beneficiarul, la nivelul NUTS II sau inferior — principalul sector economic în care își desfășoară activitățile beneficiarul, la nivel de grup NACE (70) — elementul de ajutor și, în cazul în care sunt diferite, valoarea nominală a ajutorului, exprimată ca valoare totală în moneda națională (71) — instrumentul de ajutor (72): — grant/subvenționare a ratei dobânzii/eliminarea din bilanț a datoriei — împrumut/avansuri rambursabile/grant rambursabil — garanție — avantaj fiscal sau scutire fiscală — finanțare de risc — altele (vă rugăm să precizați) — data acordării și data publicării — obiectivul ajutorului — identitatea autorității sau a autorităților care acordă ajutorul — după caz, numele entității căreia i-a fost încredințată execuția și numele intermediarilor financiari selectați — referința măsurii de ajutor (73)

101. Statele membre trebuie să organizeze propriile site-uri cuprinzătoare privind ajutoarele de stat, astfel cum se menționează la punctul 100, astfel încât aceste informații să poată fi accesate cu ușurință. Informațiile se publică sub formă de foi de calcul cu date fără drepturi de proprietate, care să permită căutarea, extragerea și publicarea cu ușurință a datelor pe internet, de exemplu în format CSV sau XML. Trebuie să se permită accesul publicului larg la site fără nicio restricție, inclusiv fără înregistrarea prealabilă a utilizatorului.

102. Pentru schemele sub formă de avantaje fiscale, condițiile stabilite la punctul 100 litera (b) se vor considera îndeplinite dacă statele membre publică informațiile necesare privind valorile ajutorului individual conform următoarelor intervale (în milioane EUR): [0,1-0,5]; [0,5-1]; [1-2]; [2-5]; [5-10]; [10-30]; [30-60]; [60-100]; [100-250]; și [250 și peste].

103. Informațiile menționate la punctul 100 litera (b) trebuie publicate în termen de șase luni de la data acordării ajutorului sau, în cazul ajutoarelor sub formă de avantaje fiscale, în termen de un an de la data la care trebuie depusă declarația fiscală ( 74 ) . În cazul ajutoarelor ilegale, dar care ulterior sunt considerate compatibile, statele membre trebuie să publice aceste informații în termen de șase luni de la data deciziei Comisiei prin care ajutorul este declarat compatibil. Pentru a permite aplicarea normelor privind ajutoarele de stat în temeiul tratatului, informațiile trebuie să fie disponibile timp de cel puțin 10 ani de la data acordării ajutorului.

104. Comisia va publica pe site-ul său web linkul către site-ul privind ajutoarele de stat menționat la punctul 101.

3.2.5 Verificarea minimizării sau evitării efectelor negative specifice ale ajutoarelor pentru C&D&I asupra concurenței și a condițiilor schimburilor comerciale

3.2.5.1 Considerații generale

105. Comisia va identifica piețele care sunt afectate de ajutor, luând în considerare informațiile furnizate de statul membru cu privire la piețele de produse în cauză, și anume piețele afectate de schimbarea de comportament a beneficiarului ajutorului. În măsura în care o anumită activitate inovatoare de C&D&I va fi asociată cu mai multe viitoare piețe de produse, se va examina impactul ajutorului de stat asupra ansamblului piețelor în cauză. De asemenea, Comisia va identifica piața geografică afectată, care corespunde zonei în care își desfășoară activitatea întreprinderile de pe piețele de produse afectate și pentru care condițiile de concurență sunt suficient de omogene și pot fi deosebite în mod clar de cele din zonele învecinate.

106. Comisia va evalua în continuare denaturările concurenței pe baza impactului previzibil al ajutorului pentru C&D&I asupra concurenței dintre întreprinderile de pe piața produsului și piața geografică în cauză ( 75 ) , care riscă să fie afectate în mod negativ de ajutor, ținând seama și de informațiile furnizate de statele membre cu privire la concurenții și clienții sau consumatorii afectați. Procedând astfel, dacă este cazul, Comisia poate identifica și interacțiunile concurențiale (produse substituibile sau complementare, inclusiv piețele din amonte sau din aval) în cazul cărora este mai probabil să apară denaturări cauzate de o măsură de ajutor.

107. În general, ajutorul îi permite beneficiarului ajutorului să obțină un avantaj competitiv în special prin i) reducerea costurilor de producție sau ii) creșterea capacității de producție sau iii) dezvoltarea de noi produse. Comisia consideră că efectele negative ale ajutorului îi vor afecta mai întâi pe concurenți. Din acest motiv, Comisia ar trebui să se concentreze în primul rând pe identificarea concurenților actuali sau potențiali ai beneficiarului ajutorului care riscă să fie afectați în mod negativ de ajutor.

108. Comisia identifică două mari denaturări potențiale ale concurenței și ale schimburilor comerciale dintre statele membre cauzate de ajutoarele pentru C&D&I, și anume, denaturări ale pieței de produse și efecte legate de alegerea locației. Ambele tipuri pot conduce la probleme de ineficiență a alocării, prin subminarea performanței economice a pieței interne, precum și la preocupări legate de distribuție, întrucât ajutoarele afectează distribuția pe regiuni a activității economice.

109. În ceea ce privește denaturările de pe piețele de produse, ajutoarele de stat pentru C&D&I pot avea un impact asupra concurenței în procesele de inovare și pe piețele de produse unde sunt exploatate rezultatele activităților de C&D&I.

3.2.5.1.1. Efecte asupra piețelor de produse

110. Ajutoarele de stat pentru C&D&I pot afecta concurența în procesele de inovare și pe piețele de produse în trei moduri, și anume prin denaturarea procesului concurențial de intrare și ieșire, prin denaturarea stimulentelor dinamice pentru investiții și prin crearea sau menținerea puterii de piață.

(a) Denaturarea proceselor concurențiale de intrare și ieșire

111. Ajutoarele pentru C&D&I ar putea împiedica mecanismul pieței să îi recompenseze cei mai eficienți producători și exercite presiune asupra celor mai puțin eficienți pentru a-și îmbunătăți activitat