[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 6.11.2007

SEC(2007) 1425

DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI

Document de însoţire pentru propunerea de Decizie-cadru a Consiliului de modificare a Deciziei-cadru 2002/475/JAI privind combaterea terorismului REZUMAT AL ANALIZEI DE IMPACT {COM(2007) 650 final}{SEC(2007) 1424}

Rezumat al analizei de impact

SECţIUNEA 1: ASPECTE PROCEDURALE şI CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE

Programul legislativ şi de lucru al Comisiei pe 2007 include o propunere de revizuire a Deciziei-cadru din 13 iunie 2002 privind combaterea terorismului (denumită în continuare „decizia-cadru”) pentru a elabora soluţii eficiente în vederea combaterii propagandei teroriste prin intermediul diferitelor mijloace de comunicare şi limitării transmiterii expertizei, în special în domeniul fabricării bombelor şi a explozibililor, în scopuri teroriste.

Un exerciţiu amplu de inventariere a fost lansat în iunie 2006. Comisia a publicat trei chestionare diferite în 2006: un chestionar adresat statelor membre la 26 iunie 2006, un chestionar adresat mass-mediei, industriei relevante şi societăţii civile la 20 noiembrie 2006, şi, în final, un chestionar adresat Europol şi Eurojust la 11 decembrie 2006. Răspunsurile la aceste chestionare sunt rezumate în anexele I, II şi III la analiza de impact. Mai mult, au avut loc discuţii şi reuniuni cu reprezentanţii mass-mediei şi ai furnizorilor de servicii internet din Europa. În cele din urmă, la 20 martie 2007, a fost organizată o conferinţă cu scopul de a reuni statele membre, Europol, Eurojust şi Cepol, a prezenta rezultatele chestionarelor şi a discuta despre posibile soluţii de luptă împotriva utilizării internetului în scopuri teroriste.

SECţIUNEA 2: DESCRIEREA PROBLEMEI

Tehnologiile moderne de informare şi comunicare joacă un rol important în dezvoltarea ameninţării reprezentată în prezent de terorism. Internetul, în special, este ieftin, rapid, uşor accesibil şi are practic o acoperire mondială. Toate aceste avantaje, atât de apreciate de către cetăţenii care respectă legea şi care beneficiază de internet în viaţa de zi cu zi, sunt, din păcate, exploatate de terorişti, care au înţeles perfect potenţialul internetului ca instrument de diseminare a propagandei în scopul mobilizării şi recrutării, precum şi al furnizării instrucţiunilor şi manualelor de instruire sau de planificare a atentatelor, cu riscuri şi costuri foarte mici.

Internetul devine, în acest fel, unul dintre principalii catalizatori ai proceselor de radicalizare şi recrutare: acesta este folosit pentru a inspira şi a mobiliza reţele locale şi persoane în Europa şi serveşte, de asemenea, drept sursă de informare privind mijloacele şi metodele teroriste, funcţionând astfel ca o „tabără virtuală de antrenament”. Diseminarea propagandei şi a expertizei teroriste prin intermediul internetului a consolidat astfel poziţia teroriştilor, amplificând ameninţarea teroristă. Mai mult, se estimează că importanţei acestei diseminări va creşte, luând în considerare numărul crescut de utilizatori, care vor transforma internetul într-un element al societăţii moderne şi mai vital decât este în prezent.

Autorităţile de aplicare a legii se află, în prezent, într-o poziţie dificilă în încercarea de a limita spirala radicalizării violente şi a atentatelor teroriste, efect al diseminării propagandei şi expertizei teroriste, în special prin intermediul internetului. Dificultăţile sunt generate de legislaţia insuficientă, de lipsa capacităţii şi a expertizei pentru a face faţă volumului şi multitudinii de limbi în care propaganda şi expertiza teroristă sunt diseminate precum şi de natura însăşi a internetului: dimensiunea sa extrateritorială precum şi anonimatul pe care le oferă împiedică reacţia autorităţilor de aplicare a legii, complicând atât retragerea acestor texte de pe internet precum şi investigarea şi acuzarea persoanelor responsabile de site-ul web şi de conţinutul acestuia.

Analizarea legislaţiei naţionale arată că diseminarea propagandei şi a expertizei teroriste nu se regăseşte întotdeauna în mod adecvat în dreptul penal al statelor membre. Legislaţia insuficientă, în special cea privind răspândirea cunoştinţelor de fabricare a bombelor şi a altor expertize teroriste, precum şi discrepanţele importante dintre dispoziţiile legislative naţionale, în special în legătură cu diseminarea propagandei teroriste, demonstrează existenţa unor lacune în materie de securitate care trebuie reduse şi necesitatea armonizării.

Legislaţia UE nu prevede explicit instigarea la comiterea infracţiunilor de terorism, recrutarea şi instruirea în scopuri teroriste. De asemenea, nu se poate afirma că decizia-cadru privind combaterea terorismului prevede obligaţia ca statele membre să pedepsească o parte semnificativă a propagării mesajelor prin intermediul internetului, care încurajează comiterea infracţiunilor de terorism sau care furnizează expertiză teroristă, fie accesibilă tuturor (site web), fie cu acces restricţionat (forum de discuţii), fie adresată unor candidaţi preselecţionaţi în vederea recrutării.

Cu toate acestea, Convenţia Consiliului Europei privind prevenirea terorismului abordează folosirea internetului ca instrument de instigare publică la comiterea infracţiunilor de terorism, de recrutare şi de instruire în scopuri teroriste. Mai mult, aceasta prevede condiţii şi garanţii care asigură respectarea drepturilor omului, în special dreptul la libertatea de exprimare. Dacă toate statele membre semnează şi ratifică convenţia, aceasta va contribui la armonizarea legislaţiei acestora în domeniu.

Orice dispoziţii legislative în acest domeniu, care sunt la graniţa dintre exercitarea legitimă a libertăţilor (de ex. libertatea de exprimare, de asociere sau religioasă) şi comportamentul ilegal vor avea, în mod necesar, un impact direct asupra drepturilor fundamentale. Definirea, adoptarea şi punerea în aplicare a incriminării trebuie efectuate respectând obligaţiile în materie de drepturi fundamentale. Aceasta implică, de asemenea, că orice definire, adoptare şi punere în aplicare a incriminării este subordonată principiului proporţionalităţii, în ceea ce priveşte scopurile legitime de atins şi necesitatea acestora într-o societate democratică, care exclude orice formă de arbitrar sau de comportament discriminatoriu sau rasist[1].

SECţIUNEA 3: OBIECTIVE

Adoptarea de măsuri eficiente pentru a contracara instigarea publică la comiterea infracţiunilor de terorism, recrutarea şi instruirea în scopuri teroriste, în special prin intermediul internetului, ar contribui la prevenirea dezvoltării unei platforme mai puternice şi mai largi a activiştilor şi simpatizanţilor terorismului. Aceste măsuri ar trebui să includă dispoziţii legale pentru a remedia insuficienţa legislaţiei menţionate anterior precum şi măsuri practice de consolidare a capacităţilor şi expertizei autorităţilor de aplicare a legii. Aceste acţiuni ar ajuta la reducerea riscului de atentate teroriste şi la diminuarea posibilităţilor de radicalizarea şi recrutare.

În ceea ce priveşte dispoziţiile legale, acestea ar trebui să permită explicit autorităţilor de aplicare a legii să investigheze diseminarea propagandei şi a expertizei teroriste, şi prin intermediul internetului şi să defere justiţiei activiştii şi simpatizanţii terorismului care se află în spatele acestei diseminări pe tot teritoriul Uniunii Europene. Mai mult, autorităţilor de aplicare a legii ar trebui să li se permită, pentru aceste noi forme de infracţiuni, să beneficieze de armonizarea realizată în lupta împotriva terorismului şi să folosească instrumente de cooperare, cum ar fi mandatul european de arestare.

În ceea ce priveşte măsurile practice, acestea ar trebui să ofere autorităţilor de aplicare a legii formare profesională adecvată, echipament suficient şi asistenţă calificată din partea experţilor, atât lingvistică cât şi în domeniul tehnologiei informaţiei, pentru a detecta şi analiza conţinutul site-urilor internet radicale şi violente şi pentru a depista şi identifica persoanele care se află în spatele diseminării propagandei şi expertizei teroriste.

SECţIUNEA 4: OPţIUNI STRATEGICE

Opţiunile identificate pentru realizarea acestor obiective sunt următoarele:

1. Politicile aflate în vigoare rămân neschimbate. Această opţiune reprezintă un status quo discutabil datorită existenţei Convenţiei Consiliului Europei privind prevenirea terorismului şi a procesului asociat de semnare şi ratificare, aflat în curs de desfăşurare.

2. Interdicţia pentru furnizorii de servicii internet de a oferi acces la materiale care au drept scop instigarea publică la comiterea infracţiunilor de terorism, recrutarea şi instruirea în scopuri teroriste. Această opţiune modifică semnificativ regimul directivei privind comerţul electronic prin introducerea unei noi obligaţii care se aplică în general furnizorilor de servicii.

3. Consolidarea capacităţilor şi expertizei autorităţilor de aplicare a legii pentru a contracara folosirea internetului în scopuri teroriste. Această opţiune preconizează finanţarea formării profesionale adecvate, a echipamentului eficient şi a implicării experţilor, astfel încât autorităţile de aplicare a legii să detecteze şi să analizeze mai eficient materiale care au drept scop instigarea publică la comiterea infracţiunilor de terorism, recrutarea şi instruirea în scopuri teroriste şi să depisteze activiştii şi simpatizanţii terorismului care se află în spatele acestor materiale.

4. Îndemnarea statelor membre să semneze şi/sau să ratifice Convenţia Consiliului Europei privind prevenirea terorismului. Această opţiune constă într-o declaraţie politică ce vizează accelerarea procesului de semnare şi ratificare a convenţiei.

5. Revizuirea deciziei-cadru privind combaterea terorismului cu scopul de a introduce infracţiuni paralele celor prevăzute de convenţia Consiliului Europei privind prevenirea terorismului şi pedepsirea instigării publice la comiterea infracţiunilor de terorism, a recrutării şi instruirii în scopuri teroriste efectuate şi prin intermediul internetului.

Sec ţIUNILE 5 şI 6: EFECTE şI COMPARAREA OPţIUNILOR

Implicaţiile opţiunilor strategice asupra securităţii, economiei şi drepturilor omului sunt atent analizate. Implicaţiile asupra securităţii se concentrează asupra consolidării poziţiei autorităţilor de aplicare a legii fie din punct de vedere legal, fie operaţional. Implicaţiile economice presupun costuri atât pentru autorităţile publice cât şi pentru sectorul privat şi pot fi împărţite în efecte directe şi indirecte. Implicaţiile asupra drepturilor omului sunt atât directe, asupra libertăţii de exprimare, cât şi indirecte, asupra dreptului la viaţă şi la integritate fizică şi psihică. Analiza atentă a implicaţiilor fiecărei opţiuni asupra securităţii, economiei şi drepturilor omului, a permis identificarea principalelor avantaje şi dezavantaje.

În cadrul primei opţiuni, convenţia privind prevenirea terorismului va avea unele efecte pozitive asupra securităţii, contribuind la rezolvarea problemei privind folosirea internetului în scopuri teroriste. Această opţiune implică consolidarea aplicării legii pentru a lupta împotriva noului modus operandi al teroriştilor, inclusiv împotriva infracţiunilor comise prin internet, respectând totodată, pe deplin, drepturile omului. Această opţiune implică, de asemenea, că nu este necesară o nouă reglementare la nivelul UE. Cu toate acestea, armonizarea completă poate fi atinsă doar dacă toate statele membre semnează şi ratifică convenţia, ceea ce poate dura mai mulţi ani.

A doua opţiune este cea mai extremă dintre toate opţiunile examinate. Aceasta prezintă avantajul de a restricţiona direct diseminarea prin intermediul internetului a materialelor relevante. Cu toate acestea, opţiunea presupune dezavantaje considerabile, cele mai importante fiind că nu incriminează comportamentul celor responsabili de propaganda şi expertiza teroristă şi că nu garantează respectarea deplină a standardelor drepturilor omului.

A treia opţiune oferă soluţii practice pentru depăşirea limitărilor pe care autorităţile de aplicare a legii le întâmpină în detectarea şi analizarea mesajelor de diseminare a propagandei şi expertizei teroriste prin internet. Această opţiune ajută, de asemenea, autorităţile să identifice autorii mesajelor de acest tip. Informaţiile obţinute pe această cale contribuie la înţelegerea tendinţelor terorismului, la anticiparea acţiunilor teroriste şi la prevenirea atentatelor. Cu toate acestea, informaţiile nu permit investigarea diseminării propagandei şi expertizei teroriste şi nici aducerea în faţa justiţiei a activiştilor şi simpatizanţilor terorismului care se află în spatele acestora, din moment ce nu s-a adoptat nici un act legislativ. În consecinţă, a treia opţiune conduce la o consolidare parţială a poziţiei autorităţilor de aplicare a legii, lipsind latura legală.

Avantajele şi dezavantajele opţiunii 4 nu diferă substanţial în raport cu cele de la opţiunea 1.

Opţiunea 5 este similară cu opţiunea 1 în ceea ce priveşte implicaţiile asupra drepturilor omului, deoarece include condiţii şi garanţii ale Convenţiei Consiliului Europei privind prevenirea terorismului, cu scopul de a asigura protecţia drepturilor şi libertăţilor fundamentale ale omului. Cu toate acestea, opţiunea 5 presupune avantaje importante, cum ar fi aplicarea dispoziţiilor deciziei-cadru privind sancţiunile şi competenţa, noilor infracţiuni introduse în decizia-cadru privind combaterea terorismului. Mai mult, ar garanta aplicarea mandatului european de arestare şi ar permite folosirea instrumentelor de cooperare specifice UE legate de decizia-cadru privind combaterea terorismului în legătură cu noile infracţiuni. De asemenea, are toate avantajele legislaţiei UE raportat la convenţiile şi tratatele internaţionale.

Pe baza acestei analize, se pare că cea mai eficientă politică de contracarare a noului modus operandi al teroriştilor, în special folosirea de către aceştia a internetului ca mijloc de instigare publică la comiterea infracţiunilor de terorism, recrutare şi instruire în scopuri teroriste, respectând totodată, pe deplin, drepturile omului, ar fi combinarea opţiunilor 5 şi 3.

SECţIUNEA 7: MONITORIZARE şI EVALUARE

Monitorizarea şi evaluarea măsurilor legale prevăzute la opţiunea 5 s-ar asigura, în ceea ce priveşte revizuirea deciziei-cadru privind combaterea terorismului, prin evaluarea punerii în aplicare la nivel naţional, care este folosită, în general, pentru a verifica transpunerea deciziilor-cadru, în conformitate cu articolul 11 din acest instrument juridic.

În ceea ce priveşte măsurile fără caracter legislativ de la opţiunea 3, monitorizarea şi evaluarea ar fi garantate prin articolele 13 şi 15 din programul specific „Prevenirea şi combaterea infracţionalităţii”. Articolul 13 detaliază monitorizarea fiecărei acţiuni finanţate prin acest program, iar articolul 15 stabileşte regulile evaluării programului în sine.

[1] A se vedea raportul explicativ al Convenţiei Consiliului Europei privind prevenirea terorismului, punctele 143-151.