[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 3.9.2007

COM(2007) 493 final

RAPORTUL COMISIEI CĂTRE CONSILIU ŞI PARLAMENTUL EUROPEAN

Raportul Comisiei către Consiliu şi Parlamentul European privind punerea în aplicare a asistenţei macrofinanciare acordate ţărilor terţe în 2006 {SEC(2007) 1083}

CUPRINS

Raportul Comisiei către Consiliu şi Parlamentul European privind punerea în aplicare a asistenţei macrofinanciare acordate ţărilor terţe în 2006 1

1. Introducere 3

2. Prezentare generală 3

2.1. Context 3

2.2. Asistenţa macrofinanciară în 2006 4

2.2.1. Noi decizii 4

2.2.2. Plăţi 4

2.3. Sinteza celor mai recente operaţiuni desfăşurate în ţările beneficiare 5

2.3.1. Balcanii de Vest 5

2.3.2. Noile Statele Independente 6

3. Repartizarea geografică şi evaluările asistenţei macrofinanciare 7

3.1. Repartizarea geografică 7

3.2. Evaluări 7

3.2.1. Armenia 7

3.2.2. România 7

3.2.3. Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei 8

3.3. Îmbunătăţirea gestiunii financiare în ţările beneficiare: evaluările operaţionale 8

1. INTRODUCERE

Prezentul raport oferă o prezentare generală a asistenţei macrofinanciare acordate de CE ţărilor terţe, inclusiv contextul istoric, o sinteză a operaţiunilor desfăşurate în 2006, informaţii privind cele mai recente operaţiuni din Balcanii de Vest şi din Noile State Independente, precum şi tabele statistice cu privire la diferitele operaţiuni desfăşurate din 1990 până în prezent.

În acest raport sunt incluse tendinţele cele mai recente înregistrate în cadrul operaţiunilor macrofinanciare desfăşurate de CE, precum şi rezultatele celor trei evaluări ex-post , efectuate în 2005 şi respectiv în 2006. Obiectivul acestor evaluări este de a evalua impactul aspectelor relevante ale procesului de stabilizare economică şi de punere în aplicare a reformelor structurale în ţările beneficiare. Progresele înregistrate în acest sens reflectă, de asemenea, gradul în care au fost îndeplinite condiţiile de politică economică asociate cu asistenţa macrofinanciară acordată de CE. În plus, se află în curs de derulare două noi evaluări ex-post . Rapoartele finale ar trebui să fie disponibile la finele anului 2007.

În plus, în ceea ce priveşte recomandarea Curţii de Conturi în raportul special din martie 2002 privind îmbunătăţirea gestiunii financiare în ţările beneficiare, Comisia a desfăşurat, începând din anul 2004, cu sprijinul unei societăţi de audit, evaluări operaţionale ale organizării circuitelor şi controalelor financiare legate de asistenţa macrofinanciară din fiecare ţară beneficiară. Concluziile acestor evaluări sunt luate în considerare în mod adecvat la elaborarea condiţiilor de politică asociate cu punerea în aplicare a asistenţei menţionate.

Prezentul raport este înaintat în conformitate cu deciziile Consiliului privind asistenţa macrofinanciară sau asistenţa financiară excepţională acordate de Comunitate ţărilor terţe şi vine în continuarea rapoartelor prezentate în anii precedenţi. În paralel este publicat un raport mai detaliat [documentul de lucru al serviciilor Comisiei SEC(2007)…], care conţine informaţii economice şi financiare privind ţările beneficiare.

2. PREZENTARE GENERALă

2.1. Context

Asistenţa macrofinanciară (AMF) sprijină eforturile ţărilor beneficiare în domeniul reformelor politice şi economice şi este pusă în aplicare în strânsă legătură cu programele de sprijin derulate de FMI şi de Banca Mondială. AMF încorporează o serie de principii reafirmate de Consiliu în concluziile sale din 8 octombrie 2002, care subliniază caracterul excepţional al acestei asistenţe, complementaritatea sa în raport cu finanţarea acordată de instituţiile financiare internaţionale (IFI) şi dependenţa sa de îndeplinirea unor criterii macroeconomice specifice. Prin asistenţa macrofinanciară acordată, Comunitatea a sprijinit în special eforturile ţărilor beneficiare de realizare a reformelor economice şi a modificărilor structurale dorite. În strânsă coordonare cu FMI şi cu Banca Mondială, AMF comunitară a promovat politici concepute pentru necesităţile speciale ale fiecărei ţări în parte, cu obiectivul general de a stabiliza situaţia financiară şi de a institui economii orientate spre piaţă.

2.2. Asistenţa macrofinanciară în 2006

În perioada 2000-2006 au fost aprobate 17 decizii, totalizând 960 de milioane de euro. Ţările din Balcani (Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, Bosnia şi Herţegovina, Serbia şi Muntenegru, inclusiv Kosovo şi Albania) au beneficiat de treisprezece decizii de asistenţă emise de către Consiliu. În concluzie, ţările din Balcani constituie principalii beneficiari ai AMF, asistenţa care le-a fost acordată ridicându-se la o valoare maximă de 783 de milioane de euro.

2.2.1. Noi decizii

În 2006, Consiliul a adoptat două decizii în acest domeniu.

La 24 ianuarie, Consiliul a decis (2006/40/CE) să acorde asistenţă macrofinanciară pentru Georgia, în valoare de până la 33,5 de milioane de euro, sub formă de granturi.

La 30 noiembrie, Consiliul a decis (2006/880/CE) să acorde asistenţă macrofinanciară pentru Kosovo[1], în valoare de până la 50 de milioane de euro, sub formă de granturi.

În plus, Comisia a adoptat la 9 octombrie 2006 o propunere de acordare de asistenţă macrofinanciară pentru Moldova, în valoare de până la 45 de milioane de euro (exclusiv în granturi) şi a prezentat această propunere Consiliului. Propunerea menţionată a fost adoptată de către Consiliu la 16 aprilie 2007 (2007/259/CE).

2.2.2. Plăţi

În anul 2006, plăţile în cadrul asistenţei macrofinanciare au totalizat 61 de milioane de euro, din care 42 de milioane de euro au fost acordate sub formă de granturi, respectiv: 13 milioane de euro pentru Albania, 7 milioane de euro pentru Tadjikistan, 22 de milioane de euro pentru Georgia (în două tranşe de 11 milioane de euro).

Asistenţa acordată sub formă de împrumuturi s-a ridicat la 10 milioane de euro pentru Bosnia şi Herţegovina şi la 9 milioane de euro pentru Albania.

2.3. Sinteza celor mai recente operaţiuni desfăşurate în ţările beneficiare

2.3.1. Balcanii de Vest

O operaţiune AMF în valoare de 60 de milioane de euro pentru Bosnia şi Herţegovina, aprobată de către Consiliu la 5 noiembrie 2002 (şi modificată de Consiliu la 7 decembrie 2004) s-a încheiat în luna februarie 2006 cu plata sumei de 10 milioane de euro, reprezentând cota de împrumuturi din ultima tranşă a acestei acţiuni. Cota de granturi fusese deja alocată în 2005, întrucât cerinţele de condiţionalitate fuseseră îndeplinite în mod satisfăcător.

Asistenţa pentru Serbia şi Muntenegru de până la 200 de milioane de euro (120 de milioane de euro în granturi şi 80 de milioane de euro cu titlu de împrumut), care fusese aprobată de către Consiliul de Miniştri la 5 noiembrie 2002 şi la 25 noiembrie 2003, a expirat la 30 iunie 2006. Din cuantumul acestei asistenţe, până în 2006 au fost executate plăţi în valoare de 155 de milioane de euro (dintre care 100 de milioane de euro reprezintă granturi şi 55 de milioane de euro au fost acordate cu titlu de împrumut), în patru tranşe. Cota de împrumuturi din cea de-a patra tranşă, respectiv 15 milioane de euro, nu a putut fi plătită în prima jumătate a anului 2006, după cum se prevăzuse, întrucât autorităţile nu îndepliniseră, înainte de data expirării acordului, la 30 iunie 2006, condiţiile legale impuse pentru acordarea acestui împrumut. De asemenea, în luna iulie, după ce Muntenegru a devenit un stat independent, autorităţile din Muntenegru şi din Serbia au fost notificate oficial de către Comisie cu privire la decizia acesteia de a nu le mai acorda cea de-a cincea şi ultima tranşă din această asistenţă, în valoare de 30 de milioane de euro (20 de milioane de euro în granturi şi 10 milioane de euro cu titlu de împrumut), datorită îmbunătăţirii substanţiale a situaţiei finanţării externe în Serbia şi în Muntenegru pe parcursul anului 2006. Astfel, în total au fost anulate plăţi în valoare de 45 de milioane de euro.

Tot în anul 2006 s-au încheiat şi operaţiunea AMF în beneficiul Albaniei, lansată în anul 2004, în valoare de 25 de milioane de euro. Cota de granturi din prima tranşă, în valoare de 3 milioane de euro, a fost acordată în luna noiembrie 2005, iar plata cotei de împrumut de 9 milioane de euro din aceeaşi primă tranşă a fost executată la 23 martie 2006. Cea de-a doua şi ultima tranşă de granturi în valoare de 13 milioane de euro din cuantumul acestei asistenţe a fost plătită la 31 iulie 2006, ca urmare a evaluării favorabile de către Comisie a progreselor înregistrate de Albania în reformarea unor domenii-cheie, cum ar fi gestiunea finanţelor publice, administraţia publică, sectorul financiar, mediul de afaceri şi dezvoltarea sectorului particular.

În luna mai 2006, Comisia a înaintat Consiliului o propunere de asistenţă financiară excepţională de până la 50 de milioane de euro sub formă de granturi, pentru a veni în sprijinul necesităţilor estimate de finanţare ale provinciei Kosovo. Consiliul a adoptat decizia corespunzătoare la 30 noiembrie. Această asistenţă a fost concepută drept punct de sprijin, în aşteptarea unei evaluări a necesităţilor de finanţare odată cu stabilirea statutului provinciei Kosovo. Membri ai serviciilor Comisiei au întreprins o misiune în Pristina la finele anului 2006, pentru a examina necesităţile de finanţare ale autorităţilor din Kosovo şi condiţiile eventuale care urmează a fi impuse pentru acordarea acestei asistenţe.

2.3.2. Noile Statele Independente

În anul 1997 şi în anul 2000 au fost aprobate programe multianuale de asistenţă macrofinanciară pentru Armenia, Georgia şi Tadjikistan. Ultima plată acordată pentru Tadjikistan (un grant de 7 milioane de euro) a fost executată în luna octombrie 2006. Ultimele plăţi pentru Georgia şi pentru Armenia au fost executate în 2004 şi în 2005. În prezent, acest program multianual s-a încheiat.

În luna ianuarie 2006, Consiliul a adoptat un nou program de asistenţă macrofinanciară pentru Georgia, în valoare de 33,5 de milioane de euro, reprezentând granturi. Acest nou program depinde de rambursarea anticipată de către Georgia a datoriei sale faţă de Uniunea Europeană.

Plăţile primei şi celei de-a doua tranşe (11,5 milioane de euro fiecare) au fost executate în lunile august şi decembrie 2006.

În anul 2002, Consiliul a decis acordarea de asistenţă macrofinanciară pentru Ucraina (reprezentând 110 de milioane de euro în împrumuturi). În lipsa unui acord curent de finanţare cu FMI, acest program nu a fost pus în aplicare. Întrucât în decizia corespunzătoare a Consiliului nu se prevede o dată de expirare, acest program poate fi (în principiu) reactivat în viitor.

În luna octombrie 2006, Comisia a înaintat Consiliului o propunere pentru un nou program AMF pentru Moldova, în contextul unui nou acord PRGF[2] încheiat cu FMI. Decizia finală a fost adoptată de către Consiliu la 16 aprilie 2007. În cadrul acestui program, Comisia trebuie să plătească în perioada 2007-2008 o valoare totală de 45 de milioane de euro reprezentând granturi. Acest program va ajuta Moldova să pună în aplicare programul său economic şi va contribui la acoperirea nevoilor de finanţare externă ale acestei ţări, legate de şocurile externe cu care se confruntă economia Moldovei (în principal, creşterea preţului gazelor naturale importate din Rusia şi restricţiile aplicate asupra exporturilor de vin şi alte produse agricole originare din Moldova). Asistenţa macrofinanciară acordată de Comunitate va completa noile finanţări acordate de IFI şi de donatorii bilaterali, precum şi sprijinul bugetar fumizat de UE în cadrul programului de securitate alimentară şi în cadrul noului instrument european de vecinătate şi parteneriat (IEVP).

3. REPARTIZAREA GEOGRAFICă şI EVALUăRILE ASISTENţEI MACROFINANCIARE

3.1. Repartizarea geografică

AMF CE a fost concepută pentru a susţine stabilizarea macroeconomică a ţărilor beneficiare şi pentru a atenua dificultăţile legate de balanţa de plăţi (şi bugetare) ale acestora. De asemenea, asistenţa macrofinanciară acordată de Comunitatea Europeană are un rol foarte important în promovarea reformelor structurale. Operaţiunile AMF cele mai consistente au fost aprobate şi executate în anii imediat următori schimbărilor survenite în ţările din Europa Centrală şi de Est.

De-a lungul anilor, numărul de ţări cărora Comunitatea le-a oferit astfel de sprijin s-a extins, pe măsură ce un număr din ce în ce mai mare de ţări învecinate cu UE s-au confruntat cu dificultăţi legate de balanţa de plăţi şi s-au angajat în programe de reforme economice. Acest fapt a condus la o modificare a echilibrului geografic din primii ani, când majoritatea beneficiarilor erau state din Europa Centrală şi de Est. În consecinţă, începând cu anul 2000, AMF a fost acordată exclusiv statelor din Balcanii de Vest (83% din deciziile aprobate între anii 2000 şi 2006) şi Noilor State Independente.

3.2. Evaluări

În conformitate cu regulamentul financiar, Comisia a pus în aplicare un program de evaluare pentru estimarea impactului AMF în fiecare dintre ţările beneficiare. Analizele respective sunt realizate de către consultanţi externi selectaţi în urma unei cereri deschise de propuneri. La finele anului 2006, două societăţi diferite încheiaseră trei evaluări ex-post în Armenia, România şi Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei. Principalele observaţii sunt următoarele:

3.2.1. Armenia

Concluziile evaluării au fost că asistenţa a contribuit la stabilizarea macroeconomică pe termen scurt, a îmbunătăţit situaţia financiară externă şi a contribuit la atenuarea greutăţilor financiare pe termen scurt. Pe de altă parte, AMF nu a fost extrem de eficientă la sprijinirea reformelor economice şi instituţionale pe termen scurt şi mediu. În consecinţă, impactul AMF asupra situaţiei financiare a Armeniei rămâne unul limitat.

3.2.2. România

Operaţiunea AMF a contribuit în mod direct la îmbunătăţirea viabilităţii financiare a ţării pe termen mediu şi lung şi a acordat sprijin pentru punerea în aplicare a politicilor destinate să introducă principiile economiei de piaţă. România a beneficiat de mai multe programe de asistenţă în contextul politicilor de preaderare; în consecinţă, este dificil de stabilit cu exactitate impactul operaţiunilor AMF independent de celelalte programe.

3.2.3. Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei

Operaţiunile AMF au avut un efect pozitiv asupra balanţei de plăţi a ţării şi au contribuit la relaxarea constrângerilor bugetare. De asemenea, aceste operaţiuni au condus la o creştere economică puţin mai însemnată. Impactul AMF asupra durabilităţii externe pe termen mediu şi lung este unul pozitiv; cu toate acestea, analiza realizată a arătat că acest impact este unul redus.

În toate aceste cazuri, decizia Comisiei de eliberare a fondurilor a insuflat încredere în economia acestor ţări, contribuind astfel la ameliorarea mediului lor de afaceri.

3.3. Îmbunătăţirea gestiunii financiare în ţările beneficiare: evaluările operaţionale

Începând cu anul 2004, au fost realizate şapte evaluări operaţionale în ţările care au beneficiat de asistenţă macrofinanciară (Albania, Armenia, Tadjikistan, Serbia-Muntenegru, Bosnia–Herţegovina, Georgia şi Kosovo). Programul de lucru al fiecărei evaluări operaţionale a fost elaborat în conformitate cu metodologia SIGMA[3], în cooperare cu societatea de consultanţă Deloitte. Anchetele se concentrează, pe de o parte, asupra independenţei băncilor centrale şi asupra funcţionării departamentelor de contabilitate ale acestora. Pe de altă parte, se efectuează verificări la ministerele de finanţe (la nivelul procesului bugetar, la direcţiile de trezorerie şi la departamentele de audit intern, de resurse umane şi de TI). Funcţionarea instituţiilor de audit extern este, de asemenea, examinată periodic, pentru a evalua metodologia de control aplicată de către acestea.

Cele mai des întâlnite recomandări vizează ministerele de finanţe şi necesitatea de a institui conturi unice de trezorerie, sisteme contabile corespunzătoare şi proceduri scrise. Capacitatea de control intern a trebuit întărită în fiecare caz şi s-au recomandat cursuri speciale de formare. În anumite cazuri, departamentele de prognoză macroeconomică se dovedesc insuficiente pentru îndeplinirea rolului care le-a fost atribuit. Instituţiile de audit extern nu au fost considerate drept suficient de independente.

În majoritatea cazurilor, concluzia evaluărilor a fost după cum urmează: „Cadrul pentru o bună gestiune financiară este unul eficient”. Deficienţele cele mai grave depistate în cursul acestor misiuni au fost deja abordate în memorandumul de înţelegere, prin care au fost impuse termene limită strânse în vederea corectării acestei situaţii. În ceea ce priveşte Bosnia şi Herţegovina, cu care memorandumul de înţelegere a fost deja semnat, au fost definite acţiuni preliminare care trebuie efectuate înaintea oricăror plăţi suplimentare, cum ar fi consolidarea departamentului de control intern din cadrul Ministerului de Finanţe şi adoptarea de instrucţiuni care să cuprindă cerinţele minime pentru separarea funcţiilor de contabilitate, autorizare şi efectuare a plăţilor. S-au întreprins misiuni de urmărire (în Albania, Armenia, Tadjikistan şi Georgia) pentru a evalua îmbunătăţirile puse în aplicare de administraţiile naţionale în urma recomandărilor iniţiale.

La trei ani după începerea acestor evaluări operaţionale şi în ciuda unor întârzieri în ceea ce priveşte punerea în aplicare a modificărilor solicitate, Comisia a observat veritabile îmbunătăţiri în gestiunea financiară publică pentru toate aceste ţări, cum ar fi instituirea unor conturi unice de trezorerie şi adoptarea unor proceduri scrise în cadrul ministerelor de finanţe respective.

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

Tabelul 2: Asistenţa macrofinanciară, 1990-2006

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[1] După cum a fost definit prin Rezoluţia nr. 1244/99 a Consiliului de Securitate al Organizaţiei Naţiunilor Unite.

[2] Facilitatea de creştere economică şi de reducere a sărăciei.

[3] Sprijin pentru îmbunătăţirea guvernării şi a managementului în ţările din Europa Centrală si de Est.