[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 9.11.2007

COM(2007) 702 final

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de impunere a unui drept antidumping definitiv la importurile de silicomangan originare din Republica Populară Chineză şi Kazahstan şi de încheiere a procedurii cu privire la importurile de silicomangan originare din Ucraina

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

CONTEXTUL PROPUNERII |

Motivele şi scopul propunerii Prezenta propunere face referire la aplicarea a Regulamentului (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 al Consiliului din 21 decembrie 2005 (denumit în continuare „regulament de bază”). |

Contextul general Prezenta propunere se face în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază şi este rezultatul unei anchete realizate în conformitate cu cerinţele de fond şi de procedură prevăzute în regulamentul de bază. |

Dispoziţiile existente în domeniul de aplicare al propunerii Nu este cazul. |

Compatibilitatea cu alte politici şi obiective ale Uniunii Nu este cazul. |

CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE şI EVALUAREA IMPACTULUI |

Consultarea părţilor interesate |

Părţile interesate vizate de procedură au avut deja posibilitatea de a-şi apăra interesele în cursul desfăşurării anchetei, în conformitate cu dispoziţiile regulamentului de bază. |

Obţinerea şi utilizarea expertizei |

Nu a fost nevoie de o expertiză externă. |

Evaluarea impactului Prezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază. Regulamentul de bază nu prevede o evaluare generală a impactului, dar include o listă completă a condiţiilor care necesită o evaluare. |

ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII |

Rezumatul măsurilor propuse La 6 septembrie 2006, Comisia a iniţiat procedura antidumping cu privire la importurile de silicomangan originare din Republica Populară Chineză, Kazahstan şi Ucraina. Nu au fost instituite măsuri provizorii în acest caz datorită necesităţii de a aprofunda analiza dumpingului, a legăturii de cauzalitate şi a interesului comunitar. Investigaţia a concluzionat că produsul în cauză a făcut obiectul unui dumping, ceea ce a cauzat prejudicii industriei comunitare în cazul importurilor din Kazahstan şi Republica Populară Chineză. În cazul Ucrainei, în ciuda existenţei unui dumping, marja medie de prejudiciu a fost sub nivelul de minimis. De asemenea, investigaţia a arătat că nu există motive întemeiate ca interesul Comunităţii să se opună impunerii măsurilor antidumping definitive. Pe această bază, se propune impunerea unor măsuri definitive în cazul Kazahstanului şi al Republicii Populare Chineze şi încheierea procedurii cu privire la Ucraina. Prin urmare, se propune adoptarea de către Consiliu a propunerii de regulament alăturate. |

Baza juridică Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 al Consiliului din 21 decembrie 2005. |

Principiul subsidiarităţii Propunerea intră în sfera competenţei exclusive a Comunităţii. În consecinţă, principiul subsidiarităţii nu se aplică. |

Principiul proporţionalităţii Propunerea respectă principiul proporţionalităţii din următoarele motive: |

Tipul acţiunii este prezentat în regulamentul de bază mai sus menţionat şi nu lasă loc luării de decizii la nivel naţional. |

Nu sunt necesare indicaţii privind măsura în care sarcina financiară şi administrativă care revine Comunităţii, guvernelor naţionale, autorităţilor locale şi regionale, operatorilor economici şi cetăţenilor este limitată şi proporţională cu scopul propunerii. |

Alegerea instrumentelor |

Instrument propus: regulament. |

Alte mijloace nu ar fi potrivite, deoarece: Alte mijloace nu ar fi potrivite, deoarece regulamentul de bază nu prevede opţiuni alternative. |

INCIDENţA BUGETARă |

Propunerea nu are nicio incidenţă pentru bugetul Comunităţii. |

1. Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de impunere a unui drept antidumping definitiv la importurile de silicomangan originare din Republica Populară Chineză şi Kazahstan şi de încheiere a procedurii cu privire la importurile de silicomangan originare din Ucraina

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene[1] (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9,

având în vedere propunerea prezentată de către Comisie, după consultarea comitetului consultativ,

întrucât:

A. PROCEDURA

1. Iniţiere

(1) La 6 septembrie 2006, în conformitate cu articolul 5 din regulamentul de bază, Comisia a anunţat, printr-un aviz (denumit în continuare „aviz de deschidere”) publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene [2], deschiderea unei proceduri antidumping privind importurile în Comunitate de silicomangan (inclusiv fero-silicomangan) („SiMn”) din Republica Populară Chineză („RPC”), Kazahstan şi Ucraina (denumite în continuare „ţările vizate”).

(2) Procedura a fost deschisă în urma unei reclamaţii depuse la 24 iulie 2006 de către Comité de Liaison des Industries de Ferro-Alliages (EUROALLIAGES) (denumit în continuare „reclamantul”) în numele producătorilor reprezentând o proporţie majoră, în acest caz peste 50% din producţia comunitară totală de SiMn (denumiţi în continuare „producătorii reclamanţi”). Plângerea cuprindea probe prima facie privind existenţa dumpingului de SiMn originar din ţările vizate şi a unui prejudiciu important care rezulta din acesta, elemente considerate ca fiind suficiente pentru a justifica deschiderea unei proceduri.

(3) O parte interesată a afirmat că Comisia ar fi trebuit să deschidă această procedură şi împotriva importurilor originare din India. În momentul deschiderii procedurii actuale, Comisia nu avea oricum la dispoziţia sa destule probe cu privire la practicile de dumping prejudiciabil care ar fi justificat deschiderea unei proceduri împotriva importurilor originare din India în conformitate cu cerinţele articolului 5 alineatul (2) din regulamentul de bază.

2. Părţile vizate de procedură

(4) Comisia a anunţat oficial reclamantul, producătorii reclamanţi şi alţi producători cunoscuţi din cadrul Comunităţii, producătorii exportatori din ţările vizate, importatorii/comercianţii şi asociaţiile acestora, furnizorii şi utilizatorii cunoscuţi a fi interesaţi şi reprezentanţii ţărilor exportatoare vizate, cu privire la deschiderea procedurii. Părţilor interesate li s-a dat posibilitatea de a-şi face cunoscute în scris punctele de vedere şi de a solicita o audiere până la termenul limită fixat în avizul de deschidere. S-a acordat dreptul la audiere tuturor părţilor interesate care au solicitat acest lucru şi au arătat că existau motive speciale pentru care ar trebui să fie audiate.

(5) Pentru a permite producătorilor-exportatori chinezi din RPC şi Kazahstan să depună o cerere de acordare a statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă sau pentru tratamentul individual („TI”), în cazul în care doresc acest lucru, Comisia a trimis formulare de cerere producătorilor-exportatori despre care se ştie că sunt interesaţi, precum şi autorităţilor din RPC şi Kazahstan. Patru grupuri de producători-exportatori din RPC şi un producător-exportator din Kazahstan au solicitat acordarea statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă, în temeiul articolului 2 alineatul (7) din regulamentul de bază, sau TI, în cazul în care ancheta stabileşte că aceştia nu îndeplinesc condiţiile pentru acordarea statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă.

(6) Având în vedere numărul aparent mare de producători-exportatori din RPC şi de importatori către Comunitate, în avizul de deschidere s-a prevăzut utilizarea eşantionării pentru determinarea dumpingului şi a prejudiciului, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază.

(7) Pentru a permite Comisiei să decidă dacă eşantionarea este necesară şi, în cazul afirmativ, să selecteze un eşantion, toţi producătorii-exportatori din RPC şi importatorii comunitari au fost rugaţi să se prezinte Comisiei şi să furnizeze, după cum se specifică în avizul de deschidere, informaţii de bază privind activităţile lor legate de produsul în cauză în perioada cuprinsă între 1 iulie 2005 şi 30 iunie 2006.

(8) În ceea ce priveşte producătorii-exportatori din RPC, dat fiind că numai patru grupuri de societăţi care au realizat vânzări la export de SiMn către Comunitate în cursul perioadei de anchetă şi-au exprimat dorinţa de a fi incluşi în eşantion, s-a hotărât că eşantionarea nu este necesară.

(9) În ceea ce priveşte importatorii în Comunitatea Europeană, numai doi importatori independenţi s-au prezentat şi au furnizat informaţiile solicitate în timp util. În consecinţă, s-a hotărât că eşantionarea nu este necesară.

(10) Comisia a trimis chestionare tuturor părţilor cunoscute a fi interesate, precum şi tuturor societăţilor care s-au prezentat în termenul stabilit în avizul de deschidere. Au fost primit răspunsuri le chestionare de la patru producători comunitari, patru grupuri de producători-exportatori din RPC, singurul producător-exportator kazah, trei producători-exportatori din Ucraina, doi importatori independenţi şi nouă utilizatori independenţi din Comunitate. În plus, doi utilizatori au trimis comentarii, fără să fi răspuns la chestionar.

(11) Unul dintre grupurile de producători-exportatori din RPC nu a fost totuşi de acord cu perspectiva unei verificări la faţa locului a informaţiilor furnizate in formularele de cerere de acordare a statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă/TI şi în răspunsurile la chestionare. În consecinţă, după ce a informat societăţile în cauză în legătură cu consecinţele unui refuz de a coopera, astfel cum se menţionează în articolul 18 alineatul (1) din regulamentul de bază, Comisia a considerat, în conformitate cu dispoziţiile articolului 18, că societăţile respective nu au cooperat la procedură şi toate informaţiile prezentate de către aceştia nu au fost luate în considerare.

(12) Comisia a căutat şi a verificat toate informaţiile pe care le-a considerat necesare în scopul acordării statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă/TI, în cazul RPC şi Kazahstan, şi pentru determinarea dumpingului, a prejudiciului rezultat şi a interesului Comunităţii pentru toate ţările vizate. S-au efectuat verificări la sediile următoarelor societăţi:

(a) Producători comunitari:

- Eramet Comilog Manganese, Paris, Franţa

- Ferroatlantica S.L., Madrid, Spania

- Huta Łaziska SA, Łaziska Górne, Polonia

- OFZ, a.s., Istebne, Slovacia.

(b) Utilizatori din Comunitate

- Compañía Española de Laminación, S.L., Castellbisbal, Spania

- Mittal Steel Poland SA (Arcelor SA), Cracovia, Polonia.

(c) Importatori independenţi:

- Metalleghe S.P.A., Brescia, Italia.

(d) Producători exportatori din RPC

- Minmetals Group

- Minmetals (Guizhou) Ferro-Alloys Co., Ltd., Guiyang

- Guiyang Huaxi Minmetals Ferro-Alloys Co., Ltd., Qingzhen

- China Minmetals Shenzhen Co., Ltd., Shenzhen

- Minmetals Shanghai Pudong Trading Co., Ltd., Shanghai

- China National Minerals Co., Ltd., Beijing

- Minmetals Orient Import & Export Trading Co., Ltd., Beijing.

- Jilin Group

- Jilin Ferroalloys Co., Ltd., Jilin City

- Jilin Ferroalloy Imp & Exp Co., Ltd., Jilin City.

- Shanxi Jinneng Group

- Shanghai Jinneng International Trade Co. Ltd., Shanghai

- Datong Jinneng Jinli Ferroalloy Co. Ltd., Datong

- Shanxi Jinneng Group Jinguan Ferroalloy, Datong

- Datong Jinneng Industrial Silicon Co. Ltd., Datong.

(e) Producătorul-exportator din Kazahstan

- OJSC Kazchrome („Kazchrome”), Aktyubinsk and Aksu.

(f) Producători-exportatori din Ucraina

- PJSC Nikopol Ferroalloys Plant („NFP”), Nikopol şi comercianţii săi asociaţi

- SPIG „Interpipe” Corporation, Dniepopetrovsk

- Nikopolskie Ferrosplavy LLC, Dniepopetrovsk

- JSC Stakhanov Ferroalloys Plant („Stakhanov”), Stakhanov

- OJSC Zaporozhye Ferroalloys Plant („Zaporozhye”), Zaporozhye.

(g) Comercianţi asociaţi din Elveţia

- Steelex SA, Lugano, asociat lui PJSC Nikopol Ferroalloys Plant

- ENRC, Kloten, asociat lui OJSC Kazchrome.

(13) Având în vedere nevoia de a stabili o valoare normală pentru producătorii-exportatori din RPC şi Kazahstan pentru care statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă poate să nu fie acordat, a avut loc o verificare pentru stabilirea valorii normale pe baza datelor dintr-o ţară analoagă, la sediul următorului producător şi al societăţilor sale de vânzări asociate din Statele Unite ale Americii („SUA”):

- Eramet Marietta, Inc., Marietta, Ohio (producător)

- Eramet North America, Inc., Coraopolis, Pennsylvania (societate de vânzări asociată).

3. Perioada de anchetă

(14) Ancheta de dumping şi prejudiciu a cuprins perioada de la 1 iulie 2005 până la 30 iunie 2006 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendinţelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a cuprins perioada de la 1 ianuarie 2002 până la sfârşitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada luată în considerare”).

B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ŞI PRODUSUL SIMILAR

1. Produsul în cauză

(15) Produsul în cauză este silicomanganul (inclusiv fero-silicomanganul) („SiMn”) originar din RPC, Kazahstan şi Ucraina (denumit în continuare „produsul în cauză”), declarat în mod normal cu codurile NC 7202 30 00 şi ex 8111 00 11.

(16) Produsul în cauză este utilizat în industria siderurgică ca dezoxidant şi aliaj. În principal, este obţinut din minereu de mangan şi silicon, care sunt amestecate şi aduse la temperaturi de fuziune într-un furnal.

(17) SiMn există în calităţi diferite şi poate avea un conţinut diferit de fier (Fe), mangan (Mn), silicon (Si) şi carbon (C). În ceea ce priveşte conţinutul de carbon, se poate stabili o distincţie între SiMn cu un conţinut de carbon foarte scăzut, care este de o calitate mai bună (şi al cărui preţ este mai ridicat) şi SiMn cu un conţinut de carbon mai ridicat, care poate fi considerat ca fiind calitatea normală. SiMn se vinde sub formă de pudră, granule sau bulgări de diverse dimensiuni. În ciuda acestor diferenţe, toate calităţile şi dimensiunile au fost considerate ca un produs unic, dat fiind că acestea deţin aceleaşi caracteristici chimice şi fizice şi utilizări principale.

2. Produsul similar

(18) Ancheta a demonstrat că SiMn produs şi vândut în Comunitate de către industria comunitară, SiMn produs şi vândut pe pieţele interne din RPC, Kazahstan şi Ucraina şi pe piaţa internă din SUA, care în cele din urmă a fost considerată ţară analoagă, şi SiMn importat în Comunitate din RPC, Kazahstan şi Ucraina, au în mod esenţial aceleaşi caracteristici chimice şi fizice de bază şi aceleaşi utilizări de bază. Acestea sunt, prin urmare, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.

(19) Un producător-exportator a declarat că manganul neprelucrat, declarat în mod normal cu codul NC 8111 00 11, nu ar trebui acoperit de anchetă. În această privinţă, se confirmă că produsul vizat este silicomangan, astfel cum se menţionează în considerentul (15) şi nu mangan neprelucrat, dar include de asemenea silicomangan neprelucrat. În timp ce SiMn este declarat în general cu codul NC 7202 30 00, acesta poate, de asemenea, în funcţie de conţinutul de fier, să fie declarat ca silicomangan neprelucrat sau ca pudre de silicomangan cu codul NC 8111 00 11.

C. DUMPINGUL

1. Statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă

(20) În conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (b) din regulamentul de bază, în anchetele antidumping referitoare la importurile originare din RPC şi Kazahstan, valoarea normală se stabileşte în conformitate cu alineatele (1) – (6) din articolul respectiv, pentru acei producători care au demonstrat că satisfac criteriile prevăzute de articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază, respectiv acolo unde s-a demonstrat de către aceşti producători-exportatori că condiţiile economiei de piaţă prevalează în ceea ce priveşte fabricarea şi vânzarea produsului similar. Pe scurt şi doar din motive de claritate, aceste criterii sunt următoarele:

1) deciziile economice sunt luate ca reacţie la semnalele de piaţă, fără un amestec semnificativ din partea statului, iar costurile reflectă valorile de piaţă;

2) întreprinderile utilizează un singur set clar de evidenţe contabile de bază, care fac obiectul unui audit independent în conformitate cu standardele internaţionale de contabilitate şi care sunt utilizate în toate scopurile;

3) nu există denaturări importante induse de fostul sistem de economie planificată;

4) legislaţia privind falimentul şi proprietatea garantează stabilitatea şi securitatea juridică;

5) operaţiile de schimb valutar sunt realizate la cursul pieţei.

(21) Patru grupuri de producători-exportatori chinezi au solicitat iniţial acordarea statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (b) din regulamentul de bază şi au răspuns la formularul de cerere de acordare a statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă pentru producătorii-exportatori în termenul stabilit. Totuşi, unul dintre aceste grupuri a hotărât ulterior să nu coopereze la anchetă (astfel cum se menţionează în considerentul (11) de mai sus). Astfel, doar formularele de cerere ale celor trei grupuri cooperante de producători-exportatori chinezi rămase, menţionate în considerentul (12), au fost luate în considerare. Toate aceste grupuri includeau atât producători ai produsului în cauză cât şi societăţi asociate producătorilor şi implicate în vânzările produsului în cauză. Într-adevăr, este o practică constantă a Comisiei să examineze dacă un grup de societăţi asociate, analizat în ansamblul său, îndeplineşte condiţiile de atribuire a statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă.

(22) Singurul producător-exportator kazah a solicitat acordarea statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (b) din regulamentul de bază şi a răspuns la formularul de cerere de acordare a statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă pentru producători-exportatori în termenele stabilite.

(23) Pentru producătorii-exportatori cooperanţi, Comisia a căutat toate informaţiile considerate necesare şi a verificat toate informaţiile comunicate în cererea de acordare a statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă, la sediul societăţilor vizate, după cum a considerat că este necesar.

1.1. Determinarea statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă în ceea ce priveşte producătorii-exportatori din RPC

(24) Ancheta a demonstrat că statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă nu a putut fi acordat niciunuia dintre producătorii-exportatori chinezi enumeraţi în considerentul (12), deoarece niciunul dintre aceste grupuri nu a îndeplinit criteriul 1 enunţat la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază şi, în plus, unul dintre aceştia nu a îndeplinit criteriul 2, iar altul dintre aceştia nu a îndeplinit criteriul 3. În continuare, pentru grupul care nu a îndeplinit criteriile 1 şi 2, au rămas îndoieli semnificative în ceea ce priveşte criteriul 3 şi acest grup oricum nu a prezentat setul complet de formulare de cerere de acordare a statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă şi de răspunsuri la chestionare pentru societăţile sale asociate implicate în producţia şi/sau comercializarea produsului în cauză.

(25) În ceea ce priveşte criteriul 1, niciunul dintre grupurile chineze de societăţi în cauză nu a demonstrat că îndeplineşte acest criteriu. S-a constatat că toate grupurile de societăţi erau deţinute în final de către stat şi nu au prezentat dovezi care ar putea fi considerate suficiente pentru a înlătura orice îndoieli privind intervenţia semnificativă a statului în deciziile conducerii. În consecinţă, nu a putut fi exclus faptul că societăţile se aflau sub un control şi o intervenţie semnificative ale statului.

(26) Pentru un grup de societăţi, în plus faţă de neîndeplinirea criteriului 1, s-a stabilit că acesta nu a putut demonstra faptul că nu există denaturări induse de fostul sistem de economie planificată (criteriul 3), date fiind anumite împrumuturi necompensate pe care o societate din grup le-a primit de la societatea-mamă deţinută de către stat.

(27) În continuare, pentru alt grup de societăţi, pe lângă neîndeplinirea criteriului 1, s-a stabilit că nu s-a putut demonstra faptul că nu există denaturări induse de fostul sistem de economie planificată, în special în vederea existenţei barterului în timpul perioadei de anchetă. De asemenea, grupul respectiv nu a demonstrat faptul că registrele contabile ale mai multor dintre entităţile sale care au fost verificate au făcut obiectul unui audit independent în conformitate cu standardele internaţionale de contabilitate, dat fiind că societatea-mamă nu a ţinut seama de aplicarea unor riguroase principii contabile de bază, în special în ceea ce priveşte deprecierea activelor fixe iar această încălcare a fost acceptată de auditorii societăţii.

(28) În plus, în cadrul aceluiaşi grup, cel puţin o societate care părea implicată în comercializarea produsului în cauză nu a prezentat niciun formular de cerere de acordare a statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă şi niciun răspuns la chestionar, punând la îndoială fiabilitatea informaţiilor comunicate.

(29) Părţile interesate au avut posibilitatea de a prezenta observaţii privind constatările prezentate mai sus. Comentariile primite de la două grupuri de producători-exportatori chinezi nu au furnizat nicio dovadă nouă care ar putea schimba constatările privind determinarea statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă.

(30) Pe baza celor de mai sus, niciunul dintre grupurile de societăţi de producători-exportatori chinezi nu a demonstrat că îndeplineşte toate criteriile enunţate la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază şi, astfel, nu a fost posibilă acordarea statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă.

1.2. Determinarea statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă în ceea ce priveşte singurul producător-exportator din Kazahstan

(31) Singurul producător-exportator kazah a demonstrat că îndeplineşte toate cele cinci criterii enunţate la articolul 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază şi, prin urmare, i s-a acordat statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă. Producătorului-exportator şi industriei comunitare [a se vedea considerentul (91)] li s-a dat posibilitatea de a prezenta observaţii privind constatările referitoare la statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă. Comentariile primite de la industria comunitară nu au furnizat nicio dovadă nouă care ar schimba constatările privind determinarea statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă.

2. Tratamentul individual (TI)

(32) În conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, pentru ţările care intră sub incidenţa acestui articol se stabileşte, după caz, un drept aplicabil la nivel naţional, cu excepţia cazurilor în care societăţile care pot dovedi că îndeplinesc toate criteriile enunţate la articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază.

(33) În ceea ce priveşte RPC, toţi producătorii-exportatori chinezi care au cerut acordarea statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă au solicitat, de asemenea, un tratament individual, în cazul în care nu li se acordă statutul respectiv.

(34) Din informaţiile disponibile a reieşit că toate grupurile de societăţi în cauză nu au demonstrat că îndeplinesc cumulativ toate criteriile de la articolul 9 alineatul (5) din regulamentul de bază pentru a beneficia de tratamentul individual. Îndeosebi, s-a stabilit că societăţile nu au întrunit criteriile enunţate la articolul 9 alineatul (5) litera (c) din regulamentul de bază referitor la faptul că majoritatea acţiunilor sunt deţinute de persoane private pentru că, astfel cum se explică în considerentul (24), s-a constatat că toate societăţile erau deţinute în final de către stat. Prin urmare, cererile acestora au trebuit să fie respinse.

3. Valoarea normală

3.1. Metodologia generală

(i) Reprezentativitatea globală

(35) În ceea ce priveşte determinarea valorii normale, Comisia a stabilit într-o primă etapă, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, pentru fiecare producător-exportator în cauză din Kazahstan şi Ucraina, dacă vânzările sale interne ale produsului în cauză către clienţi independenţi sunt reprezentative, adică dacă volumul total al unor astfel de vânzări a reprezentat cel puţin 5% din volumul total al vânzărilor la export ale produsului în cauză către Comunitate.

(ii) Comparaţia tipurilor de produse

(36) Comisia a identificat ulterior printre tipurile de produs vândute pe piaţa internă de producătorii-exportatori cu vânzări interne globale reprezentative, pe acelea identice sau direct comparabile cu tipurile vândute la export către Comunitate.

(iii) Reprezentativitatea diverselor tipuri de produse

(37) Pentru fiecare tip de produs vândut de către producătorii-exportatori pe pieţele interne ale acestora şi despre care s-a constatat a fi direct comparabil cu tipul de produs vândut la export către Comunitate, s-a stabilit dacă vânzările interne erau suficient de reprezentative în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările interne ale unui anumit tip de produs au fost considerate ca fiind suficient de reprezentative atunci când, în cursul perioadei de anchetă, volumul total al vânzărilor interne ale acestui tip către clienţii independenţi a reprezentat cel puţin 5% din volumul total al vânzărilor tipului de produs comparabil exportat către Comunitate.

(iv) Operaţiunile comerciale normale

(38) Ulterior, Comisia a examinat, pentru fiecare producător-exportator vizat din Kazahstan şi Ucraina, dacă vânzările interne ale fiecărui tip de produs comercializat pe piaţa internă în cantităţi reprezentative ar putea fi considerate ca fiind realizate în cadrul operaţiunilor comerciale normale în temeiul articolului 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Acest lucru a fost realizat prin stabilirea pentru fiecare tip de produs exportat a proporţiei de vânzări interne profitabile către clienţi independenţi, în cursul perioadei de anchetă.

(39) Pentru tipurile de produse pentru care peste 80% (în volum) din vânzările pe piaţa internă au fost efectuate la preţuri care nu sunt inferioare costului unitar şi al căror preţ de vânzare mediu ponderat este egal sau superior costului de producţie mediu ponderat, valoarea normală a fiecărui tip de produs a fost calculată ca fiind media ponderată a tuturor preţurilor de vânzare ale produsului respectiv pe piaţa internă.

(40) În cazul în care volumul vânzărilor profitabile ale unui tip de produs reprezentau 80% sau mai puţin din volumul total de vânzări ale tipului respectiv sau în cazul în care preţul mediu ponderat al tipului respectiv era inferior costului de producţie, valoarea normală a fost stabilită pe baza preţului intern real, calculat ca media ponderată a vânzărilor profitabile doar ale tipul respectiv, cu condiţia ca aceste vânzări să reprezinte 10% sau mai mult din volumul total de vânzări ale tipului în cauză.

(41) În cazul în care volumul vânzărilor profitabile ale oricărui tip de produs era mai mic de 10% din volumul total de vânzări ale tipului respectiv, s-a considerat că tipul respectiv de produs era vândut în cantităţi insuficiente pentru ca preţurile practicate pe piaţa internă să constituie o bază valabilă pentru determinarea valorii normale.

(42) În cazul în care preţurile interne ale unui anumit tip de produs vândut de un producător-exportator nu au putut fi folosite pentru a stabili valoarea normală, a fost necesară aplicarea unei alte metode. În conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază, Comisia a calculat în schimb o valoare normală construită, după cum urmează.

(43) Valoarea normală a fost construită prin adăugarea la costurile de fabricare ale tipurilor exportate, ajustate acolo unde a fost cazul, a unei sume acceptabile pentru costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale şi a unei marje de profit rezonabile.

(44) În toate cazurile, costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale, precum şi profitul au fost stabilite în conformitate cu metodele stabilite la articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază. În acest scop, Comisia a examinat dacă costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale suportate şi profitul realizat de către fiecare dintre producătorii-exportatori în cauză de pe piaţa internă constituie date fiabile.

3.2. Ţara analoagă

(45) În conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, în cadrul economiilor în tranziţie, valoarea normală pentru producătorii-exportatori cărora nu li s-a acordat statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă trebuie să fie stabilită pe baza preţului valorii construite într-o ţară terţă cu economie de piaţă (denumită în continuare „ţara analoagă”) sau a preţului dintr-o asemenea ţară terţă către alte ţări sau, atunci când acest lucru nu este posibil, pe orice bază rezonabilă.

(46) În avizul de deschidere, s-a luat în considerare posibilitatea de a folosi Brazilia ca ţară analoagă corespunzătoare în sensul stabilirii valorii normale pentru RPC şi Kazahstan, acolo unde a fost necesar, şi părţile interesate au fost invitate să prezinte comentarii cu privire la această intenţie. Nicio parte interesată nu s-a opus acestei propuneri.

(47) Comisia a dorit să coopereze cu producători cunoscuţi din Brazilia şi ulterior cu producători din alte potenţiale ţări analoage, adică India, Japonia, Norvegia, Africa de Sud şi SUA. Totuşi, s-au obţinut oferte de cooperare doar din partea unor producători din Norvegia şi SUA. Pe baza informaţiilor obţinute de la trei societăţi norvegiene, s-a concluzionat că piaţa internă de SiMn din Norvegia era foarte restrânsă. Prin urmare, s-a considerat că piaţa norvegiană nu reprezintă o piaţă suficient de reprezentativă pentru determinarea valorii normale pentru RPC şi Kazahstan.

(48) În ceea ce priveşte singurul producător cunoscut din SUA, acestuia i s-a trimis un chestionar şi datele prezentate în replica acestuia au fost verificate la faţa locului. S-a constatat că volumul de vânzări interne ale producătorului respectiv din SUA este semnificativ şi suficient de reprezentativ în comparaţie cu volumul de exporturi chineze şi kazahe ale produsului respectiv către Comunitate. În plus, piaţa americană poate fi considerată ca fiind o piaţă deschisă, dat fiind că nivelul drepturilor de import este scăzut (taxă MFN de 3,9 % din preţul FOB). Ancheta a demonstrat că există importuri substanţiale de SiMn pe piaţa din SUA. Prin urmare, s-a considerat că piaţa americană reprezintă o piaţă competitivă şi suficient de reprezentativă pentru determinarea valorii normale pentru RPC şi Kazahstan.

(49) Părţile interesate au fost invitate să-şi prezinte comentariile în acest sens şi au fost primite comentarii de la trei părţi interesate care s-au opus alegerii SUA ca ţară analoagă. Un grup de producători-exportatori chinezi a argumentat în primul rând că pe piaţa SUA există o concurenţă insuficientă deoarece (i) producătorul cooperant este singurul producător pe piaţa internă şi (ii) volumul de importuri pe piaţa americană este aşa zis limitat datorită existenţei măsurilor antidumping în SUA pentru importurile de silicomangan de la principalele ţări producătoare din lume. În al doilea rând, acesta a afirmat că faptul că producătorul american cooperant este o societate asociată unuia dintre producătorii reclamanţi ridică îndoieli în ceea ce priveşte fiabilitatea şi reprezentativitatea costului acestuia şi a informaţiilor privind preţul. În al treilea rând, s-a afirmat că ar trebui să se ia în considerare faptul că accesul la materiile prime este aşa zis diferit în SUA, unde nu există surse de aprovizionare locale pentru principala materie primă, minereul de mangan, şi în RPC, unde sursele de aprovizionare locale sunt disponibile. În al patrulea rând, s-a indicat faptul că o ţară cu un nivel de dezvoltare economică mai similar celui din RPC ar constitui o ţară analoagă mai corespunzătoare decât SUA.

(50) Producătorul-exportator chinez a afirmat că India sau, în al doilea rând, Ucraina, ar fi alegeri mai potrivite pentru ţara analoagă, în special deoarece condiţiile de concurenţă şi de piaţă din aceste ţări ar fi mai apropiate de situaţia din RPC. Ca o a treia opţiune, s-a propus ca valoarea normală pentru RPC să fie stabilită pe baza datelor prezentate de acei producători chinezi care beneficiază de statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă. În final, în cazul în care SUA ar fi aleasă ca ţară analoagă, s-a afirmat că ar trebui efectuate ajustări ale valorii normale pentru a se ţine seama de diferenţele de acces la materiile prime şi de diferenţele de costuri de producţie datorate costurilor de mediu şi costurilor forţei de muncă care sunt ambele mai ridicate în SUA.

(51) Comentariile făcute de alte două părţi interesate nu au adăugat nimic în plus comentariilor de mai sus făcute de producătorul-exportator chinez.

(52) În ceea ce priveşte India, Comisia a dorit să coopereze cu mai mulţi producători indieni, însă în ciuda unor semne iniţiale pozitive, nu s-a obţinut, în cele din urmă, niciun fel de cooperare. Prin urmare, India nu a putut fi aleasă ca ţară analoagă. În ceea ce priveşte Ucraina, s-au constatat, cu ocazia anchetei efectuată pentru această ţară, niveluri ridicate de dumping [a se vedea considerentul (87)] În conformitate cu practica constantă, o ţară care practică un asemenea dumping nu este considerată ca fiind o ţară analoagă corespunzătoare. În ceea ce priveşte a treia propunere, adică de a stabili valoarea normală pentru RPC pe baza datelor prezentate de către producătorii chinezi care beneficiază de statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă, este de ajuns să se amintească faptul că articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază prevede explicit că se utilizează „o ţară terţă care are economie de piaţă” şi, în plus, s-a constatat că niciunul dintre producătorii chinezi cooperanţi nu poate beneficia de statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă.

(53) În plus, în ceea ce priveşte obiecţiile specifice privind caracterul adecvat al alegerii SUA ca ţară analoagă, trebuie semnalate următoarele: în primul rând, în ceea ce priveşte pretinsa lipsă de concurenţă pe piaţa locală, astfel cum s-a menţionat deja în considerentul (48), ancheta a demonstrat că, deşi producătorul american cooperant este singurul producător local, există substanţiale importuri de silicomangan către SUA. Într-adevăr, importurile în timpul perioadei de anchetă au fost numeroase în comparaţie cu volumul de vânzări interne ale producătorului american cooperant. În legătură cu acest aspect, se ia, de asemenea, în considerare faptul că existenţa unor măsuri de protecţie comercială în vigoare pentru produsul în cauză nu constituie un obstacol în calea alegerii unei anumite ţări ca ţară analoagă, deoarece obiectul măsurilor antidumping este tocmai acela de a restabili concurenţa loială pe piaţa în cauză.

(54) În ceea ce priveşte afirmaţia conform căreia relaţia dintre societatea cooperantă din SUA şi un producător european ar putea afecta fiabilitatea datelor furnizate, aceste afirmaţii nu au coincis cu constatările anchetei. Nu s-a găsit niciun indiciu care să dovedească că relaţia respectivă ar avea vreun impact de denaturare asupra preţurilor, costurilor de producţie şi a rentabilităţii producătorului din SUA, şi Comisia s-a asigurat de acurateţea şi fiabilitatea informaţiilor furnizate în scopul acestei anchete.

(55) În cele din urmă, argumentele privind accesul la materiile prime şi diferenţa de costuri au fost, de asemenea, luate în considerare. Preţul principalei materii prime (minereul de mangan) utilizat în producţia de silicomangan de către societatea cooperantă din SUA a fost comparat cu preţurile plătite pentru minereul de mangan de către societăţile chineze şi nu s-au descoperit diferenţe semnificative. În plus, se menţionează că producătorii chinezi cooperanţi au importat, de asemenea, o parte din minereul de mangan de care aveau nevoie. Prin urmare, argumentul şi solicitarea de ajustare au fost respinse.

(56) În ceea ce priveşte ceilalţi factori invocaţi, cum ar fi nivelul de dezvoltare economică sau costurile forţei de muncă şi cele de mediu, partea interesată nu şi-a putut susţine cererea în mod suficient, şi factorii respectivi nu au fost consideraţi relevanţi pentru a determina dacă SUA constituie o ţară analoagă corespunzătoare, nici pentru a autoriza o ajustare a valorii normale. De asemenea, se ia în considerare faptul că, dat fiind că costurile şi preţurile nu sunt considerate în general ca fiind o bază viabilă pentru determinarea valorii normale în ţările vizate la articolul 2 alineatul (7) din regulamentul de bază, o asemenea comparaţie este, de fapt, contrarie obiectivului de a recurge la metodele prevăzute la articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază.

(57) Ţinând cont de cele menţionate mai sus, s-a concluzionat că SUA constituie o ţară analoagă adecvată, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază.

3.3. Republica Populară Chineză

(58) În urma alegerii SUA ca ţară analoagă şi în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, valoarea normală pentru producătorii-exportatori chinezi, dintre care niciunul nu a obţinut statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă, a fost stabilită pe baza informaţiilor verificate primite de la singurul producător cooperant din SUA.

(59) Metodologia generală descrisă în considerentele (35)-(44) a fost aplicată producătorului cooperant din ţara analoagă. Dat fiind că vânzările interne de SiMn efectuate de către producătorul cooperant din SUA nu s-au realizat în cadrul operaţiunilor comerciale normale în timpul PA, valoarea normală a fost construită în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază. Marja de profit utilizată pentru a construi valoarea normală a fost determinată în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) litera (b) din regulamentul de bază pe baza marjei de profit aplicabilă aceleiaşi categorii generale de produse pentru producătorul din SUA. Au fost utilizate costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale suportate de către producătorul cooperant din SUA pentru toate vânzările interne în timpul PA.

3.4. Kazahstan

(60) Metodologia generală descrisă în considerentele (35)-(44) a fost aplicată singurului producător-exportator din Kazahstan, căruia i s-a acordat statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă. Date fiind vânzările interne limitate, valoarea normală a trebuit să fie construită în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază. În această privinţă, s-a constatat că vânzările interne ale produsului similar realizate de către Kazchrome nu erau reprezentative şi că vânzările interne din aceeaşi categorie generală de produse efectuate de producătorul respectiv nu s-au realizat în cadrul operaţiunilor comerciale normale. Prin urmare, sumele pentru costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale, precum şi pentru profit utilizate pentru a construi valoarea normală s-au bazat iniţial, în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, pe media ponderată a acestor sume obţinute de către producătorii ucraineni cooperanţi pentru vânzările lor interne ale produsului similar. În urma comunicării definitive a faptelor, producătorul-exportator a afirmat că metodologia utilizată pentru a determina costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale, precum şi profitul nu este adecvată pe motiv că a fost constatat un dumping semnificativ pentru producătorii-exportatori ucraineni cooperanţi. Ca alternativă, producătorul-exportator kazah a afirmat că ar trebui utilizate sumele pentru costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale, precum şi pentru profit stabilite în ţara analoagă. În urma acestor comentarii, s-a considerat într-adevăr că nu este adecvată utilizarea profiturilor producătorilor ucraineni în aceste condiţii. Astfel, s-a reexaminat, în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, pe ce bază sumele pentru costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale, precum şi pentru profit ar putea fi stabilite. În această privinţă, s-a determinat dacă vreuna dintre datele societăţii privind costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale, precum şi profitul referitoare la SiMn ar putea fi utilizate pentru a stabili suma respectivă. Dat fiind că se consideră că societatea operează în condiţii de piaţă şi pentru a reflecta pe cât de clar posibil situaţia societăţii kazahe pe piaţa internă, s-a decis utilizarea, în conformitate cu partea introductivă a articolului 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, a mediei ponderate a costurilor de vânzare, a cheltuielilor administrative şi a altor costuri generale, precum şi a profitului realizat din vânzările interne de SiMn către clienţi asociaţi şi neasociaţi. În această privinţă, ar trebui menţionat faptul că costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale, precum şi profitul realizat din vânzările interne către clienţi neasociaţi şi asociaţi se situau la niveluri aproape identice, indicând astfel că nici costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale şi nici profitul realizat din vânzările către clienţi interni asociaţi nu sunt afectate de către relaţie. În plus, s-a constatat că vânzările interne au fost efectuate în cadrul operaţiunilor comerciale normale şi la un nivel relativ important (2,8% din volumul exporturilor de SiMn către Comunitate). Dat fiind că partea introductivă a articolului 2 alineatul (6) din regulamentul de bază acordă prioritate utilizării sumele proprii ale societăţii, corespunzătoare costurilor de vânzare, cheltuielilor administrative şi altor costuri generale, precum şi profitului obţinut din vânzările interne în cadrul operaţiunilor comerciale normale, solicitarea de a recurge la date obţinute de la producătorul din ţara analoagă a fost, prin urmare, respinsă.

3.5. Ucraina

(61) Metodologia generală descrisă în considerentele (35)-(44) de mai sus a fost aplicată tuturor celor trei producători-exportatori din Ucraina. Pentru cea mai mare parte din vânzări, valoarea normală a trebuit să fie construită luând în considerare absenţa vânzărilor interne suficiente de modele comparabile. În conformitate cu articolul 2 alineatul (6) litera (b) din regulamentul de bază, sumele pentru costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale, precum şi pentru profituri utilizate pentru a construi valoarea normală s-au bazat pe datele reale ale societăţii corespunzătoare producţiei şi vânzărilor, în cadrul operaţiunilor comerciale normale, ale aceleiaşi categorii generale de produse.

4. Preţul de export

(62) Producătorii-exportatori efectuau vânzări la export spre Comunitate fie direct către clienţi independenţi, fie prin intermediul unor societăţi comerciale asociate sau independente din afara Comunităţii.

(63) În cazul în care vânzările la export către Comunitate se efectuau fie direct către clienţi independenţi din Comunitate, fie prin intermediul societăţilor comerciale independente din afara Comunităţii, preţurile de export se stabileau pe baza preţurilor plătite efectiv sau care urmează să fie plătite pentru produsul în cauză în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază.

(64) În cazul în care vânzările la export către Comunitate se efectuau prin intermediul societăţilor comerciale asociate dintr-o ţară terţă, preţurile de export se stabileau pe baza primelor preţuri de revânzare ale comercianţilor asociaţi respectivi către clienţi independenţi din Comunitate.

4.1. Republica Populară Chineză

(65) Dat fiind că niciunuia dintre producătorii-exportatori chinezi cooperanţi nu i s-a acordat statutul de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă/TI, datele privind vânzările la export ale acestora nu au fost folosite pentru a stabili marjele de dumping individuale, ci doar pentru a calcula dreptul aplicabil la nivel naţional, astfel cum se menţionează în considerentul (79) de mai jos.

(66) Toate cele trei grupuri de producători-exportatori cooperanţi din RPC au efectuat toate vânzările la export către Comunitate direct către clienţi independenţi din Comunitate. Prin urmare, preţurile de export s-au stabilit pe baza preţurilor plătite efectiv sau care urmează să fie plătite.

4.2. Kazahstan

(67) Singurul producător-exportator cooperant a efectuat exporturi ale produsului în cauză către Comunitate prin intermediul unei societăţi comerciale asociate dintr-o ţară terţă. Preţul de export al acestei societăţi a fost, prin urmare, stabilit pe baza preţurilor de revânzare ale acestui comerciant către primul client independent din Comunitate.

4.3. Ucraina

(68) Doi producători-exportatori din Ucraina au efectuat exporturi către Comunitate exclusiv prin intermediul societăţilor comerciale independente dintr-o ţară terţă din afara Comunităţii şi cel de-al treilea producător-exportator ucrainean au efectuat unele dintre vânzările sale ale produsului în cauză în Comunitate către o societate comercială independentă din Ucraina pentru export către Comunitate. În ambele cazuri, preţul de export s-a stabilit pe baza preţurilor plătite efectiv sau care urmează să fie plătite pentru produs în momentul în care acesta este vândut societăţii comerciale pentru export către Comunitate.

(69) Unele dintre vânzările celui de-al treilea producător-exportator au fost efectuate prin intermediul unui lanţ de societăţi asociate şi, în cele din urmă, prin intermediul unui comerciant asociat dintr-o ţară terţă. În aceste cazuri, preţul de export s-a stabilit pe baza preţurilor de revânzare către clienţi independenţi din Comunitate, practicate de respectiva societate comercială asociată.

5. Comparaţie

(70) Valoarea normală şi preţurile de export au fost comparate pe baza franco-uzină şi la acelaşi nivel comercial. În scopul asigurării unei comparaţii juste între valoarea normală şi preţurile de export, s-a ţinut seama, sub forma ajustărilor, de diferenţele care afectează preţurile şi comparabilitatea preţurilor, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază.

(71) Pe această bază, pentru toţi producătorii-exportatori kazahi şi ucraineni care au făcut obiectul anchetei, s-au luat în considerare, în cazul în care erau aplicabile şi justificate, diferenţele în nivelul comercial, costurile de transport şi de asigurare, costurile de manipulare, de încărcare şi costurile auxiliare, costurile de ambalare, costurile creditului şi costurile post-vânzare (cauţiune/garanţie).

(72) Costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale utilizate pentru a construi valoarea normală pentru producătorul-exportator kazah în conformitate cu metodologia enunţată în considerentul (60) de mai sus, au inclus costurile de transport intern şi de asigurare. Prin urmare, cu toate că nu a fost efectuată nicio solicitare în această privinţă, a fost efectuată o ajustare ex officio a valorii normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (e) pentru a reduce costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale prin cuantumul costurilor corespunzând transportului intern şi asigurării.

(73) Singurul producător-exportator cooperant din Kazahstan, Kazchrome, a indicat că forma, împreună cu comerciantul său asociat din Elveţia, ENRC, ceea ce numea o „entitate economică unică”. Prin urmare, acesta a afirmat că, în timp ce preţul de vânzare al comerciantului ar trebui utilizat pentru a stabili preţul de export, nu era necesară efectuarea de ajustări pentru costurile de transport, costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale, precum şi pentru profitul comerciantului.

(74) Cererea a fost examinată în mod corespunzător. S-a constatat că ENRC şi Kazchrome, cu toate că erau părţi asociate, erau persoane juridice separate. În plus, persoanele juridice respective acţionau pe baza unei relaţii cumpărător-vânzător. Prin urmare, s-a concluzionat că, în circuitul de vânzări al Kazchrome către Comunitate, ENRC avea funcţii similare acelora ale unui agent care lucrează pe bază de comision. În plus, s-a stabilit că, în timp ce toate vânzările lui Kazchrome către Comunitate erau efectuate prin intermediul ENRC, comerciantul respectiv nu constituia o parte în circuitul de vânzări interne al Kazchrome. În continuare, s-a concluzionat că ajustarea preţului de export ar trebui, de asemenea, să acopere costurile transportului începând de la uzină, luându-se în considerare diverse condiţii de vânzare, pentru a se garanta o comparaţie echitabilă între preţul de export şi valoarea normală la nivel franco-uzină.

(75) Prin urmare, solicitarea a trebuit să fie respinsă şi au fost efectuate ajustări la preţul de export pentru un comision în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază şi pentru transport în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (e) din regulamentul de bază. Nivelul comisionului a fost calculat pe baza dovezilor directe care indicau existenţa unor astfel de funcţii. În acest context, în calculul comisionului, au fost luate în considerare costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale suportate de către ENRC pentru a vinde produsul în cauză produs de către Kazchrome, ca de asemenea şi o marjă de profit pentru ENRC, bazată, în acest caz, pe marja indicată de un importator independent care a cooperat la anchetă.

(76) Pentru producătorul ucrainean care vindea în cele din urmă prin intermediul unui comerciant asociat dintr-o ţară terţă [a se vedea considerentul (69)] a fost efectuată o ajustare a preţului de export pentru un comision, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază, pentru cazurile în care vânzările erau efectuate prin intermediul comerciantului asociat respectiv, deoarece acesta avea funcţii similare cu cele ale unui agent care lucrează pe bază de comision. S-a constatat că societatea în cauză, NFP, şi comerciantul asociat în cauză, Steelex SA, erau persoane juridice separate şi, direct sau indirect, lucrau pe baza unei relaţii cumpărător-vânzător. În plus, pentru vânzările la export către Comunitate prin intermediul Steelex SA se plătea un comision. Nivelul comisionului calculat de către instituţiile comunitare s-a bazat pe dovezile directe care indicau existenţa unor astfel de funcţii. În acest context, s-au luat în considerare costurile de vânzare, cheltuielile administrative şi alte costuri generale suportate de către Steelex SA pentru a vinde produsul în cauză fabricat de către NFP, ca de asemenea şi marja de profit indicată de un importator independent care a cooperat la anchetă. În plus, o parte din vânzările lui NFP către Comunitate, efectuate de Steelex SA, au fost realizate prin intermediul unui comerciant independent dintr-o altă ţară terţă. Pentru aceste vânzări, în plus faţă de comisionul destinat lui Steelex SA, s-a considerat rezonabil să se efectueze o ajustare pentru un comision pentru comerciantul independent în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (i) din regulamentul de bază, dat fiind că acest comerciant avea, de asemenea, funcţii similare cu cele ale unui agent care lucrează pe bază de comision. Comisionul respectiv a fost stabilit pe baza majorării sale calculată pe vânzările respective.

(77) Un producător-exportator ucrainean a solicitat o ajustare pentru conversia monedelor, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (j) din regulamentul de bază. Solicitarea s-a bazat pe fluctuaţia dintre cursul de schimb la data facturării şi cursul de schimb la data plăţii. În această privinţă, este important să se sublinieze faptul că data facturării este, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) litera (j) din regulamentul de bază, considerată a fi data vânzării şi cursul de schimb care ar trebui aplicat ar trebui, astfel, să fie cursul de schimb în vigoare la data vânzării. Prin urmare, solicitarea respectivă a trebuit să fie respinsă.

6. Marjele de dumping

6.1. Republica Populară Chineză

(78) În absenţa acordării statutului de societate care funcţionează în condiţiile unei economii de piaţă sau TI pentru oricare dintre producătorii-exportatori chinezi cooperanţi, a fost calculată o marjă de dumping la nivel naţional pentru întreaga RPC, utilizându-se un factor de ponderare pentru valoarea CIF a fiecărui grup de exportatori, adică cooperanţi şi necooperanţi.

(79) În acest scop, în conformitate cu articolul 2 alineatele (11) şi (12) din regulamentul de bază, marja de dumping pentru producătorii-exportatori chinezi cooperanţi a fost stabilită în primul rând pe baza unei comparaţii între o valoare normală medie ponderată pe tip de produs a ţării analoage şi un preţ de export mediu ponderat pe tip de produs, astfel cum s-a stabilit mai sus.

(80) Ar trebui luat în considerare faptul că importurile din RPC constau atât din SiMn cu conţinut normal de carbon cât şi din SiMn cu conţinut scăzut de carbon. Totuşi, producătorul cooperant din ţara analoagă a produs numai SiMn cu conţinut normal de carbon. Prin urmare, numai datele referitoare la acest tip de produs comun au fost utilizate în comparaţie.

(81) În al doilea rând, marja de dumping a fost stabilită pentru toţi producătorii-exportatori necooperanţi pe baza datelor disponibile, în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din regulamentul de bază.

(82) Pentru a determina marja de dumping pentru producătorii-exportatori necooperanţi, s-a stabilit mai întâi nivelul lipsei de cooperare. În acest scop, volumul exporturilor către Comunitate indicat de către producătorii-exportatori chinezi a fost comparat cu volumul total al importurilor originare din RPC, pe baza statisticilor Eurostat privind importurile. Această comparaţie a indicat că nivelul de cooperare era scăzut, deoarece exporturile producătorilor cooperanţi au reprezentat mai puţin de 29% din importurile comunitare totale din RPC în cursul PA.

(83) Prin urmare, nivelul de dumping pentru volumele de export ale producătorilor-exportatori chinezi necooperanţi a fost determinat pe baza celei mai ridicate marje de dumping stabilită pentru producătorii-exportatori cooperanţi pentru SiMn cu conţinut normal de carbon. Această abordare a fost considerată adecvată deoarece nimic nu indica că un producător necooperant practica dumpingul la un nivel mai scăzut decât producătorii-exportatori cooperanţi. Prin urmare, a fost calculată o marjă medie de dumping la nivel naţional utilizându-se ca factor de ponderare valoarea CIF a fiecărui grup de exportatori, adică exportatorii cooperanţi şi exportatorii necooperanţi. Pe această bază, marja de dumping la nivel naţional, exprimată ca procentaj din preţul de import CIF frontieră comunitară, înainte de vămuire, este de 60,1 %.

6.2. Kazahstan

(84) Din reclamaţie, din informaţiile disponibile prezentate de către producătorul-exportator şi din alte date statistice, reiese că OJSC Kazchrome este singurul producător-exportator kazah de silicomangan. Dat fiind că nu s-au constatat indicaţii referitoare la faptul că vreun producător-exportator nu a dorit în mod deliberat să coopereze, s-a considerat adecvat să se fixeze marja reziduală de dumping la acelaşi nivel cu nivelul stabilit pentru OJSC Kazchrome.

(85) Marjele de dumping stabilite, exprimate ca procent din preţul de import CIF frontieră comunitară, înainte de vămuire, se stabilesc după cum urmează:

- OJSC Kazchrome: 6,5 %;

- Toate celelalte societăţi: 6,5 %.

6.3. Ucraina

(86) Din reclamaţie, din informaţiile disponibile prezentate de producătorii-exportatori şi din alte date statistice, s-a concluzionat că nivelul de cooperare era de peste 80% în cazul Ucrainei. Prin urmare, s-a considerat adecvat să se fixeze marja reziduală de dumping la nivelul celei mai ridicate marje de dumping stabilită pentru un producător-exportator cooperant din ţara în cauză.

(87) Pe această bază, marjele de dumping, exprimate ca procent din preţul de import CIF frontieră comunitară, înainte de vămuire, se stabilesc după cum urmează:

- PJSC Nikopol Ferroalloys Plant: 39,1%;

- JSC Stakhanov Ferroalloys Plant: 53,4%;

- OJSC Zaporozhye Ferroalloys Plant: 56,7%;

- Toate celelalte societăţi: 56,7 %.

D. PREJUDICIUL

1. Generalităţi

(88) În anul 1998, au fost instituite măsuri antidumping pentru importurile de SiMn originare din RPC şi Ucraina [Regulamentul (CE) nr. 495/98 al Consiliului[3]]. Măsurile respective au expirat la începutul lunii martie 2003. În consecinţă, în prima parte a perioadei luate în considerare existau măsuri în vigoare pentru importurile din două dintre ţările în cauză. Acest element a fost luat în considerare în momentul în care a fost efectuată analiza prejudiciului. După cum se specifică în considerentul (118) de mai jos, evoluţia înregistrată în privinţa rentabilităţii indică în mod clar faptul că eliminarea, în martie 2003, a măsurilor antidumping nu a influenţat în mod semnificativ situaţia industriei comunitare în cursul perioadei următoare. Prin urmare, se concluzionează că, contrar afirmaţiilor anumitor părţi interesate, anul 2002 poate fi considerat ca reprezentând baza pentru calculul indicilor menţionaţi în considerentele (93)-(141).

(89) SiMn reprezintă o materie primă esenţială utilizată pentru producţia de oţel. A existat o creştere semnificativă a cererii de oţel în întreaga lume, dar în special în Asia, această creştere începând la sfârşitul anului 2003 şi continuând în cursul primei jumătăţi a anului 2004. Acest aspect, combinat cu penuriile de producţie de SiMn în Asia au avut drept rezultat o cerere crescută de SiMn în întreaga lume, si a dus la o creştere fără precedent a preţului în anul 2004. În momentul efectuării analizei prejudiciului, s-au luat în considerare aceste circumstanţe neobişnuite, pentru a se asigura că acestea nu afectează în mod exagerat situaţia prejudiciului.

2. Producţia şi industria comunitară

(90) În cadrul Comunităţii, produsul similar este fabricat de către cinci producători. Prin urmare, se consideră că producţia acestor cinci producători comunitari constituie producţia comunitară în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.

(91) Patru dintre cei cinci producători, fiind membri ai asociaţiei reclamante, s-au declarat interesaţi să coopereze la procedură în termenul menţionat în avizul de deschidere a anchetei şi au cooperat în mod adecvat la aceasta. S-a constatat că aceşti patru producători reprezintă o proporţie majoră, în acest caz de aproximativ 88%, din producţia comunitară totală a produsului similar. In consecinţă, se consideră că aceşti patru producători care au cooperat constituie industria comunitară în sensul articolului 4 alineatul (1) şi articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază şi vor fi denumiţi în continuare „industria comunitară”. Cel de-al cincilea producător comunitar va fi denumit în continuare „celălalt producător comunitar”. Acest producător comunitar nu s-a opus plângerii.

3. Consumul comunitar

(92) Consumul comunitar s-a stabilit pe baza volumelor producţiei realizate de industria comunitară, luându-se în considerare variaţia stocurilor, precum şi pe baza datelor privind volumele importurilor şi ale exporturilor, furnizate de Eurostat şi, în cazul celuilalt producător comunitar, pe baza estimărilor efectuate de producătorii industriei comunitare.

(93) În cursul perioadei de anchetă, piaţa comunitară pentru produsul în cauză şi produsul similar a crescut cu aproximativ 9% faţă de 2002, mai precis, cu aproximativ 914 000 tone. În cursul perioadei luate în considerare, consumul a atins o valoare de vârf în 2004 când nivelul consumului a fost cu 14% mai ridicat decât în 2002, dar a scăzut în cursul următorilor doi ani.

[pic]

4. Importuri din ţările vizate

(a) Evaluarea cumulativă a efectelor importurilor vizate

(94) Comisia a analizat posibilitatea evaluării cumulative a importurilor din ţările vizate, pe baza criteriilor prevăzute la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază.

(95) Marja de dumping constatată pentru fiecare dintre ţările vizate a depăşit nivelul de minimis , volumul importurilor din fiecare dintre aceste ţări nu a fost neglijabil, iar evaluarea cumulativă a putut fi considerată adecvată, având în vedere condiţiile de concurenţă dintre importurile din ţările vizate şi produsul similar comunitar. Aceste condiţii de concurenţă similare au fost evidenţiate de faptul că produsul vizat, importat din ţările vizate şi produsul similar fabricat şi vândut de industria comunitară pe piaţa comunitară erau similare şi erau distribuite prin intermediul aceloraşi canale de comercializare În plus, toate importurile menţionate erau substanţiale şi deţineau, prin urmare, importante cote de piaţă. Cu toate acestea, având în vedere absenţa subcotării de către importurile din Ucraina, după cum se menţionează la considerentul (104), se consideră că efectul importurilor din Ucraina ar trebui să fie evaluat în mod separat.

(96) Producătorul-exportator din Kazahstan a susţinut că această ţară nu trebuie cumulată cu Republica Populară Chineză în evaluarea prejudiciului, având în vedere faptul că aceste două ţări au comportamente de piaţă diametral opuse. Producătorul-exportator respectiv a afirmat, printre altele, că evoluţia cantităţilor şi a valorilor importurilor kazahe precum şi a cotei de piaţă comunitare este diferită de cea aferentă celorlalte ţări vizate şi că există diferenţe în privinţa gamei de produse. În ceea ce priveşte aceste afirmaţii, se recunoaşte faptul că, în cursul perioadei luate în considerare, a existat o descreştere generală a volumului de importuri şi a cotei de piaţă cu privire la Kazahstan (cota de piaţă a fost de 5,8% în 2002 şi, respectiv, de 4,6% în cursul perioadei de anchetă). Cu toate acestea, atât volumul cât şi cota de piaţă a importurilor kazahe în cursul perioadei luate în considerare au fost relativ stabile şi au înregistrat niveluri care nu pot fi considerate drept nesemnificative. În plus, ancheta a demonstrat faptul că evoluţia preţurilor pentru importurile kazahe nu este semnificativ de diferită de cea a importurilor din celelalte ţări vizate. Din acest motiv, şi având în vedere cele menţionate la considerentele (73) până la (75), nu se poate concluziona că importurile din Republica Populară Chineză şi cele din Kazahstan fac obiectul unor comportamente de piaţă diametral opuse şi, prin urmare, afirmaţia respectivă trebuie respinsă.

(97) Având în vedere cele expuse anterior, se consideră că toate criteriile enunţate în articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază au fost întrunite cu privire la Republica Populară Chineză şi Kazahstan. În consecinţă, importurile din aceste două ţări au fost examinate cumulativ, iar importurile din Ucraina au fost evaluate separat.

(b) Volumul

(98) Volumul importurilor către Comunitate ale produsului în cauză din Republica Populară Chineză şi Kazahstan au crescut constant de la aproximativ 48 000 de tone în 2002 la aproximativ 162 000 de tone în anul 2004, după care au descrescut până la aproximativ 96 000 de tone în cursul perioadei de anchetă. Între 2002 şi perioada de anchetă, volumul importurilor din aceste ţări a crescut cu 99%.

[pic]

(99) Volumul importurilor către Comunitate ale produsului în cauză din Ucraina a înregistrat o uşoară descreştere de la aproximativ 154 000 de tone în 2002 la aproximativ 138 000 de tone în cursul anilor 2003 şi 2004, după care a crescut până la aproximativ 180 000 de tone în 2005 şi aproximativ 210 000 de tone în cursul perioadei de anchetă. Între 2002 şi perioada de anchetă, volumul importurilor din această ţară a crescut cu 36%.

[pic]

(c) Cota de piaţă

(100) Cota de piaţă deţinută de importurile din Republica Populară Chineză şi Kazahstan a fost, în mod constant, de 5,8% în cursul anului 2002. Aceasta a crescut în anul 2003 şi apoi în anul 2004, când a atins 17,0 %. În cursul anului 2005, cota de piaţă a înregistrat o uşoară descreştere până la 15,5%, iar în cursul perioadei de anchetă a descrescut din nou până la 10,4%. În total, între 2002 şi perioada de anchetă, cota de piaţă a crescut cu 4,6 puncte procentuale, atingând un nivel aproape dublu faţă de cel din 2002.

(101) Cota de piaţă deţinută de importurile din Ucraina a fost, în mod constant, de18,5% în cursul anului 2002. Aceasta a descrescut în anul 2003 şi apoi în anul 2004, când a atins 14,4%. În cursul anului 2005, cota de piaţă a crescut până la 19,5%, iar în cursul perioadei de anchetă a crescut din nou până la 23,0%. În total, între 2002 şi perioada de anchetă, cota de piaţă a crescut cu 4,5 puncte procentuale.

(d) Preţurile

(i) Evoluţia preţurilor

(102) În cursul anului 2004, preţurile pentru SiMn au crescut, la nivel mondial, până la niveluri excepţionale din pricina unei cereri neobişnuit de mari şi a ofertei scăzute, conform explicaţiilor furnizate la considerentul (89). Această situaţie s-a reflectat în preţurile de import din ţările vizate pentru anul 2004 şi pentru o parte din anul 2005. Cu toate acestea, situaţia respectivă nu a afectat preţurile în cursul perioadei de anchetă. În total, preţul mediu de import al produsului în cauză originar din Republica Populară Chineză şi din Kazahstan a crescut cu 22% între 2002 şi perioada de anchetă, în timp ce preţul mediu de import al produsului în cauză originar din Ucraina a crescut cu 8% în cursul aceleiaşi perioade.

(ii) Subcotarea preţurilor

(103) O comparaţie a preţurilor a fost efectuată între preţul de vânzare mediu practicat în Comunitate de producătorul-exportator şi cel practicat de industria comunitară. În acest scop, preţurile practicate de industria comunitară către clienţi independenţi au fost comparate cu preţurile practicate de producătorii-exportatori din ţările vizate şi care au cooperat la anchetă. În cazul în care a fost necesar, au fost aplicate ajustări pentru a se putea ţine cont de diferenţele privind etapa comercială şi calitatea produselor.

(104) Comparaţia a demonstrat faptul că, în cursul perioadei de anchetă, SiMn originar din Republica Populară Chineză şi cel originar din Kazahstan, vândute în cadrul Comunităţii, au subcotat, fiecare în parte, cu 4,5% preţurile practicate de industria comunitară şi, în consecinţă, au subcotat per total cu 4,5%, în medie ponderată. Preţurile importurilor din Ucraina s-au situat la niveluri comparabile cu cele practicate de industria comunitară (deci nu s-a produs subcotarea).

(105) Pentru a garanta că, în calcularea subcotării, preţurile sunt comparate în aceeaşi etapă comercială, au fost comparate preţuri franco-uzină ale industriei comunitare cu preţurile produselor importate la intrarea pe teritoriul fizic al Comunităţii, ajustate în mod corespunzător cu privire la costurile implicate de descărcarea produselor şi de vămuire. Una dintre părţile interesate a contestat metodologia utilizată cu privire la societatea kazahă, afirmând că baza de calcul a preţului importurilor ar trebui să o reprezinte preţul CIF la punctul de vămuire din porturile UE şi nu preţul produselor importate, la intrarea pe teritoriul fizic al Comunităţii (în acest caz, frontiera de uscat cu Lituania). Nu a fost prezentat niciun argument convingător care să vină în sprijinul necesităţii de a aplica o metodă diferită de calcul în cazul acestei societăţi. Dimpotrivă, trebuie notat faptul că preţurile CIF la punctul de vămuire a importurilor kazahe includ, într-o măsură semnificativă, costurile de transport după ce produsele au trecut de frontiera comunitară cu Lituania, iar compararea acestora cu preţurile franco-uzină ale industriei comunitare ar reprezenta o discriminare la adresa acesteia din urmă, având în vedere faptul că preţurile franco-uzină nu includ niciun cost de transport. Din acest motiv, se concluzionează că metodologia aplicată este cea mai adecvată şi, în consecinţă, contestaţia este respinsă.

5. Situaţia industriei comunitare

(106) În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a analizat toţi factorii şi indicii economici relevanţi care influenţează situaţia industriei comunitare.

(a) Producţia

(107) De la un nivel de aproximativ 241 000 de tone în 2002, producţia industriei comunitare a atins un nivel de vârf în 2004, de aproximativ 255 000 de tone, datorită nivelului excepţional de ridicat al cererii, conform explicaţiilor furnizate la considerentul (89), după care a scăzut în 2005 şi apoi a înregistrat o uşoară creştere în cursul perioadei de anchetă. În total, producţia a scăzut cu 6% în cursul perioadei luate în considerare, până la aproximativ 226 000 de tone în perioada de anchetă. Trebuie notat faptul că un producător comunitar a încetat să producă SiMn în cursul anului 2003 şi pe parcursul unei părţi îndelungate a perioadei de anchetare.

[pic]

(b) Capacitatea şi ratele de utilizare a capacităţii

(108) Capacitatea de producţie a industriei comunitare a rămas constantă în cursul perioadei luate în considerare, la un nivel de aproximativ 325 000 de tone.

[pic]

(109) Rata de utilizare a capacităţii a fost de 74% în 2002. Aceasta a scăzut la 68% în 2003, a crescut din nou până la 79% în 2004, apoi a scăzut până la 69% în cursul perioadei de anchetă. Această evoluţie reflectă variaţiile înregistrate în privinţa volumului producţiei, conform explicaţiilor furnizate la considerentul (107).

(c) Stocurile

(110) Nivelul stocurilor finale ale industriei comunitare a scăzut cu 45% în 2003, dar în 2004 a revenit la aproape acelaşi nivel cu cel din 2002. Scăderea pronunţată a stocurilor la sfârşitul anului 2003 s-a datorat reacţiei la creşterea excepţională a cererii, menţionată la considerentul (89). Stocurile finale au crescut apoi în 2005 cu 22%, după care au scăzut considerabil în cursul perioadei de anchetă până la un nivel cu 30% mai mic decât cele din anul 2002. Această scădere generală a stocurilor finale explică faptul că volumul vânzărilor comunitare efectuate de industria comunitară a rămas, în general, stabil [a se vedea considerentul (111)], în pofida scăderii producţiei, după cum se menţionează la considerentul (107).

[pic]

(d) Volumul vânzărilor

(111) Volumul vânzărilor efectuate de industria comunitară din propria producţie către clienţi independenţi de pe piaţa comunitară în cursul perioadei de anchetă a fost de aproximativ 227 000 de tone, la fel ca în anul 2002. Cu toate acestea, volumul vânzărilor din 2003 şi 2005 a fost cu 6% şi, respectiv, 8% mai scăzut. În anul 2004, volumul vânzărilor s-a ridicat la 104% faţă de cel din 2002 şi din perioada de anchetă şi aceasta din pricina motivelor relatate la considerentul (89).

[pic]

(e) Cota de piaţă

(112) Cota de piaţă deţinută de industria comunitară a scăzut de la 27,2% în 2002 la 24,2% în 2003, apoi a crescut din nou până la 24,8% în 2004. În 2005, cota de piaţă a scăzut, din nou, până la 22,6%. În cursul perioadei de anchetă, aceasta a urcat până la 24,9%. Pe parcursul perioadei luate în considerare, industria comunitară a pierdut 2,3 puncte procentuale din cota de piaţă.

[pic]

(f) Creşterea

(113) Între 2002 şi perioada de anchetă, în timp ce consumul comunitar a crescut cu 9 puncte procentuale, volumul de vânzări ale industriei comunitare pe piaţa comunitară nu a crescut, iar cota sa de piaţă a scăzut cu 2,3 puncte procentuale. Pe de altă parte, în cursul aceleiaşi perioade, volumul vânzărilor şi cota de piaţă a Republicii Populare Chineze şi a Ucrainei au crescut. Se concluzionează, aşadar, că industria comunitară nu a putut profita de nicio creştere a pieţei comunitare.

(g) Ocuparea forţei de muncă

(114) Nivelul ocupării forţei de muncă în industria comunitară a scăzut mai întâi cu 32% între 2002 şi 2003, în 2004 a crescut cu 27 de puncte procentuale, iar în 2005 a scăzut cu 13 puncte procentuale şi, respectiv, cu 26 puncte procentuale în cursul perioadei de anchetă. Pe parcursul perioadei luate în considerare, volumul producţiei a rămas relativ constant, variind între 91% şi 106% faţă de nivelul din anul 2002. Cu toate acestea, pentru un producător care a încetat să producă SiMn în cursul perioadei de anchetă, conform celor relatate la considerentul (107), variaţiile volumului de producţie în cursul perioadei luate în considerare au fost mai pronunţate, iar variaţiile înregistrate în privinţa ocupării forţei de muncă reflectă această situaţie. În total, ocuparea forţei de muncă în industria comunitară a scăzut cu 44% între 2002 şi perioada de anchetă, mai precis, de la aproximativ 700 de persoane până la aproximativ 400 de persoane. Această situaţie dovedeşte faptul că eficienţa industriei a crescut deoarece, în aceeaşi perioadă, volumul producţiei a scăzut cu numai 6%.

[pic]

(h) Productivitatea

(115) Productivitatea forţei de muncă din industria comunitară, măsurată în produse (tone) per persoană angajată, pe an, începând de la un nivel de 344 tone per angajat, a crescut în cursul perioadei luate în considerare, cu excepţia anului 2004, şi s-a ridicat, în cursul perioadei de anchetă, la un nivel de 68% faţă de anul 2002. Aceasta reflectă faptul că ocuparea forţei de muncă a scăzut cu 44% în perioada luată în considerare, în timp ce producţia a scăzut cu numai 6%. Creşterea productivităţii se datorează, în parte, faptului că reducerile de personal au fost mai numeroase pentru acei producători comunitari a căror productivitate fusese, iniţial, relativ scăzută.

[pic]

(i) Salariile

(116) Salariul mediu, per angajat, a crescut cu 26% între 2002 şi 2003, a rămas la un nivel asemănător în 2004, iar în 2005 şi în perioada de anchetă a crescut, din nou, ajungând la un nivel cu 77% mai ridicat decât cel din 2002. Creşterea costurilor salariilor medii se datorează, în parte, faptului că reducerile de personal au fost mai numeroase pentru acei producători comunitari pentru care salariile medii fuseseră, iniţial, relativ scăzute.

[pic]

(j) Factorii care influenţează preţurile

(117) Preţurile unitare pentru vânzările industriei comunitare către clienţi independenţi au crescut, în total, cu 14% între 2002 şi perioada de anchetă. În 2004, preţurile au fost excepţional de ridicate din pricina cererii neobişnuit de mari şi a ofertei scăzute la nivel mondial, după cum se menţionează la considerentul (89). Efectul acestei situaţii s-a resimţit, parţial, şi în 2005, când preţurile au revenit la niveluri mai normale dar, în cele din urmă, în cursul perioadei de anchetare, acestea au crescut cu 14% faţă de preţurile din 2002.

[pic]

(k) Rentabilitatea şi randamentul investiţiilor

(118) În cursul perioadei luate în considerare, rentabilitatea vânzărilor industriei comunitare ale produsului similar, exprimată în procente din vânzările nete, a crescut de la 0,8% în 2002 la 3,1% în 2003, în 2004 a crescut în mod excepţional până la 37,2% din pricina situaţiei descrise la considerentul (89), în 2005 a revenit la 7,0% şi a scăzut până la 2,5% în cursul perioadei de anchetă. Rentabilitatea a crescut, în consecinţă, cu 1,7 puncte procentuale între 2002 şi perioada de anchetă.

[pic]

(119) Randamentul investiţiilor („ROI”), exprimat ca profit în procente din valoarea contabilă netă a investiţiilor, a urmat, în linii mari, evoluţia rentabilităţii. Acesta a crescut de la un nivel de 3,6% în 2002 la 11% în 2003, a crescut în mod excepţional la 410% în 2004, în 2005 a revenit la 24% pentru ca, în cele din urmă, să atingă un nivel de 10,4% în perioada de anchetă, crescând, astfel, cu 6,8 puncte procentuale în cursul perioadei luate în considerare.

(l) Fluxul de numerar şi capacitatea de a mobiliza capitaluri

(120) Fluxul de numerar net provenit din activităţile operaţionale a fost de aproximativ zero în anul 2002. Acesta a crescut până la aproximativ 9 milioane EUR în 2003, până la 83 de milioane EUR în 2004, iar apoi a scăzut până la aproximativ 16 milioane EUR în 2005 şi, respectiv, 17 milioane EUR în perioada de anchetă. Nu au existat indicaţii potrivit cărora industria comunitară ar fi întâmpinat dificultăţi în privinţa mobilizării de capitaluri.

[pic]

(m) Investiţiile

(121) Investiţiile anuale ale industriei comunitare în producerea produsului similar au crescut de cinci ori între 2002 şi 2003, iar în 2004 au scăzut până la niveluri asemănătoare cu cele din anul 2002. Investiţiile au crescut din nou de aproximativ opt ori între 2004 şi 2005, iar în cursul perioadei de anchetă acestea au înregistrat o uşoară scădere. În total, investiţiile au crescut cu aproximativ 900% între 2002 şi perioada de anchetă. Investiţiile industriei comunitare pot fi atribuite, în marea lor majoritate, unui producător comunitar şi s-a stabilit faptul că acestea nu erau menite să crească capacitatea de producţie, ci erau destinate întreţinerii şi reînnoirii echipamentului existent.

[pic]

(n) Amploarea marjei de dumping

(122) Date fiind volumul, cota de piaţă şi preţul importurilor din ţările vizate, impactul marjelor de dumping actuale asupra industriei comunitare nu poate fi considerat neglijabil.

(o) Redresarea în urma practicilor de dumping anterioare

(123) După cum se specifică la considerentul (88), evoluţia înregistrată în privinţa rentabilităţii indică în mod clar faptul că eliminarea, în martie 2003, a măsurilor antidumping care vizau SiMn nu a influenţat în mod semnificativ situaţia industriei comunitare în cursul perioadei următoare.

6. Concluzii privind prejudiciul

(124) În contextul creşterii consumului, cota de piaţă a industriei comunitare a scăzut în cursul perioadei luate în considerare cu 2,3 puncte procentuale, până la un nivel de 24,9%. În acelaşi timp, producţia a scăzut cu 6%, iar rata de utilizare a capacităţii a scăzut, de asemenea, cu 5 puncte procentuale. În plus, industria comunitară a fost nevoită să efectueze reduceri de personal. Pe de altă parte, anumiţi indicatori de prejudiciu precum rentabilitatea, fluxul de numerar, randamentul investiţiilor şi preţul de vânzare, care au crescut cu 14%, evidenţiază o tendinţă pozitivă în cursul perioadei luate în considerare. Cu toate acestea, o analiză mai atentă a datelor arată că, având în vedere natura acestui sector de afaceri, o marjă de profit de 2,5% nu este considerată suficientă deoarece nu poate garanta continuarea activităţii industriei, pe termen lung. În ceea ce priveşte creşterea preţurilor, aceasta a fost suficientă pentru a acoperi creşterea preţurilor materiei prime, dar nu şi pentru a creşte marja de profit până la un nivel durabil. Din acest motiv, în timp ce anumiţi indicatori manifestă tendinţe pozitive, industria comunitară nu a putut beneficia deloc de pe urma creşterii generale a consumului pe piaţa comunitară, fapt care este demonstrat de scăderea cotei de piaţă şi a producţiei industriei comunitare, precum şi de rentabilitatea scăzută a acesteia.

(125) Deoarece un producător comunitar nu a fabricat produsul similar în mod continuu pe parcursul perioadei luate în considerare, încetând producţia în cursul anului 2003 şi pentru o mare parte din perioada de anchetă, după cum se menţionează la considerentul (107), a fost examinat impactul acestei întreruperi. Rezultatele analizei efectuate au arătată faptul că, datorită volumului relativ scăzut al producţiei asigurate de acest producător, întreruperea activităţii acestuia a avut numai un impact limitat asupra prejudiciului general şi nu a afectat în mod semnificativ indicatorii de prejudiciu. Acest lucru este demonstrat de faptul că excluderea acestui producător din analiză ar duce la o îmbunătăţire limitată a cifrelor privind performanţa. Mai precis, rentabilitatea industriei comunitare ar fi departe de a fi satisfăcătoare, înregistrând un nivel de 3,2% în cursul perioadei de anchetare, în timp ce producţia şi utilizarea capacităţii ar înregistra încă tendinţe negative. În acest sens, se concluzionează că prejudiciul suferit de industria comunitară nu poate fi atribuit numai acestui producător comunitar.

(126) Având în vedere cele menţionate anterior, se concluzionează că industria comunitară a suferit un prejudiciu important în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază.

E. CAUZALITATEA

1. Introducere

(127) În conformitate cu articolul 3 alineatele (6) şi (7) din regulamentul de bază, Comisia a analizat dacă importurile care fac obiectul unui dumping au cauzat industriei comunitare un prejudiciu ce poate fi considerat important. Au fost verificaţi şi alţi factori cunoscuţi, diferiţi de importurile care fac obiectul unui dumping, care ar mai putea prejudicia industria comunitară, pentru a se evita ca eventualele prejudicii cauzate de aceşti factori diferiţi să fie atribuite importurilor care fac obiectul unui dumping.

2. Efectul importurilor care fac obiectul unui dumping

(128) Între 2002 şi perioada de anchetă, volumul importurilor produsului în cauză care fac obiectul unui dumping, originare din Republica Populară Chineză şi din Kazahstan, a crescut cu 99%, iar cota de piaţă a acestora în cadrul Comunităţii a crescut cu aproximativ 4,6 puncte procentuale. Preţul mediu al importurilor menţionate anterior a crescut cu 22% între 2002 şi perioada de anchetă, dar preţurile au fost, în general, mai scăzute decât cele practicate de industria comunitară în timpul perioadei luate în considerare. În cursul aceleiaşi perioade, volumul importurilor produsului în cauză care fac obiectul unui dumping, originare din Ucraina, a crescut cu 36%, iar cota lor de piaţă în cadrul Comunităţii a crescut cu aproximativ 4,5 puncte procentuale. Preţul mediu al importurilor menţionate anterior a crescut cu 8% între 2002 şi perioada de anchetă, dar preţurile au fost, în general, la niveluri apropiate de cele practicate de industria comunitară în timpul perioadei luate în considerare.

(129) După cum se menţionează la considerentul (104) de mai sus, subcotarea preţurilor importurilor din Republica Populară Chineză şi Kazahstan a fost de 4,5%, în general, pe baza unei medii ponderate, în timp ce importurile din Ucraina nu au produs nicio subcotare.

(130) Având în vedere subcotarea preţurilor industriei comunitare de importurile din Republica Populară Chineză şi Kazahstan, se consideră că aceste importuri care fac obiectul unui dumping au exercitat o presiune asupra preţurilor, în sensul scăderii acestora, şi au împiedicat industria comunitară să crească propriile preţuri de vânzare până la nivelul necesar în vederea realizării unui profit durabil. Din acest motiv, există o legătură de cauzalitate între importurile respective şi prejudiciul suferit de industria comunitară. Pe de altă parte, având în vedere absenţa subcotării de către importurile din Ucraina şi faptul că marja de prejudiciu pentru Ucraina este la nivelul de minimis [a se vedea considerentele (168) şi (169)], se consideră că nu există o legătură de cauzalitate clară între importurile din Ucraina şi prejudiciul suferit de industria comunitară.

3. Efectul altor factori

(a) Rezultatele la export ale industriei comunitare

(131) Conform tabelului de mai jos, volumul exporturilor a scăzut cu 40% în decursul perioadei luate în considerare. Preţul unitar al acestor exporturi a rămas relativ stabil, cu excepţia preţurilor înregistrate în cursul anului 2004.

[pic]

(132) Cu toate acestea, trebuie notat faptul că nivelul vânzărilor la export nu este semnificativ în contextul vânzărilor totale ale industriei comunitare, exporturile reprezentând numai între 3% şi 7% din totalul vânzărilor pe parcursul perioadei luate în considerare. În acest sens, se consideră că nu este posibil ca activitatea de export să fi contribuit în vreun fel la prejudiciul important suferit de industria comunitară.

(b) Importurile din ţări terţe

(133) Analiza importurilor din ţări terţe se bazează pe date furnizate de Eurostat. Pentru anumite ţări a fost posibil să se compare aceste date cu informaţii verificate, furnizate de părţi interesate, care au confirmat fiabilitatea datelor Eurostat.

(134) Importurile totale din toate ţările, cu excepţia ţărilor vizate, au scăzut în cursul perioadei luate în considerare cu aproximativ 6%, mai precis, au scăzut de la aproximativ 377 000 tone în anul 2002 la aproximativ 354 000 tone în cursul perioadei de anchetă. Cota de piaţă aferentă a scăzut de la aproximativ 45% până la aproximativ 39%. Principalele surse de importuri din ţări terţe sunt Norvegia, India, Africa de Sud şi Brazilia.

[pic]

(135) Importurile din Norvegia au scăzut cu aproximativ 11%, iar cota de piaţă a acestor importuri a scăzut cu 4,9 puncte procentuale (perioada de anchetă = 21,9%), în cursul perioadei luate în considerare. În general, pe parcursul perioadei luate în considerare, preţul mediu al importurilor din Norvegia a depăşit preţul practicat de industria comunitară. Este posibil ca preţul importurilor de produse cu conţinut scăzut de carbon din Norvegia să subcoteze, într-o oarecare măsură, preţurile practicate de industria comunitară, dar, având în vedere faptul că acest tip de produse reprezintă numai o mică parte (aproximativ 5%) din producţia totală a industriei comunitare şi dată fiind absenţa subcotării generale şi scăderea atât a volumului importurilor, cât şi a cotei de piaţă, s-a considerat că importurile din Norvegia nu au contribuit la prejudiciul important suferit de industria comunitară.

[pic]

(136) Importurile din India au crescut cu aproximativ 300%, iar cota de piaţă a acestor importuri a crescut cu 7,3 puncte procentuale (perioada de anchetă = 9,7%), în cursul perioadei luate în considerare. În acelaşi timp, preţul mediu al importurilor din India a fost cu puţin mai ridicat decât cele practicate de industria comunitară (deci nu s-a produs subcotarea). Având în vedere absenţa subcotării de importurile din India, se consideră că nu există dovezi clare care să ateste faptul că importurile din India au contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară.

[pic]

(137) Importurile din Africa de Sud au scăzut cu aproximativ 38%, iar cota de piaţă a acestor importuri a scăzut cu 2,5 puncte procentuale (perioada de anchetă = 3,2%), în cursul perioadei luate în considerare. Preţul mediu al importurilor din Africa de Sud a fost la un nivel mai scăzut decât cel al preţurilor practicate de industria comunitară şi similar preţurilor practicate de ţările vizate. Din acest motiv, se consideră că este posibil ca importurile din Africa de Sud să fi contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară. Cu toate acestea, având în vedere scăderea generală semnificativă a importurilor din Africa de Sud şi cota de piaţă redusă a acestora, se consideră că nu există suficiente motive să se întrerupă legătura de cauzalitate dintre prejudiciul important suferit de industria comunitară şi importurile care fac obiectul unui dumping din Republica Populară Chineză şi Kazahstan.

[pic]

(138) Importurile din alte ţări terţe, inclusiv Brazilia, au scăzut cu aproximativ 59%, iar cota de piaţă a acestor importuri a scăzut cu aproximativ 6,4 puncte procentuale (perioada de anchetă = 3,8%), în cursul perioadei luate în considerare. În acelaşi timp, preţul mediu al importurilor din alte ţări terţe a fost cu puţin mai ridicat decât cel practicat de industria comunitară (deci nu s-a produs subcotarea). Având în vedere absenţa subcotării de importurile respective, precum şi tendinţa descrescătoare a acestora, se consideră că aceste importuri nu au contribuit la prejudiciul important suferit de industria comunitară.

[pic]

(c) Concurenţa din partea altor producători comunitari

(139) În conformitate cu cele indicate la considerentul (91) de mai sus, un producător comunitar nu a cooperat la desfăşurarea anchetei. Pe baza informaţiilor obţinute în cursul anchetei din partea producătorilor comunitari care au cooperat la aceasta, se estimează că volumul vânzărilor efectuate de acest producător în Comunitate a fost de aproximativ 30 000 de tone pe parcursul perioadei luate în considerare. În mod asemănător, cota de piaţă aferentă a rămas constantă, la un nivel de aproximativ 3%, pe parcursul perioadei luate în considerare. Prin urmare, celălalt producător comunitar nu a acumulat vreun volum de vânzări sau cotă de piaţă în detrimentul industriei comunitare. Nicio informaţie cu privire la preţurile practicate de producătorul comunitar respectiv nu a fost disponibilă.

[pic]

(140) Date fiind cele de mai sus şi în absenţa unor informaţii contrare, se poate concluziona că celălalt producător comunitar nu a contribuit la prejudiciul suferit de către industria comunitară.

(d) Costul producţiei (materii prime)

(141) Principalele elemente ale costului total al producţiei sunt materiile prime (între aproximativ 45% şi 55%) şi electricitatea (între aproximativ 20% şi 30%). Manopera directă reprezintă aproximativ 5% din costuri. Costul producţiei industriei comunitare a crescut cu 12% între 2002 şi perioada de anchetă.

[pic]

(142) Unele părţi interesate au pretins că prejudiciul suferit de către industria comunitară a fost imputabil creşterii costului producţiei. În ceea ce priveşte costul materiei prime, deoarece aceasta este reprezentată, în mod obişnuit, de produse care, în principiu, sunt comercializate pe piaţa internaţională, se consideră că toţi producătorii de SiMn au fost afectaţi de creşterea preţurilor, aceştia fiind nevoiţi, în mod normal, să crească linear preţurile pe care le practicau la vânzare. Astfel, prejudiciul nu a fost provocat, în mod direct, de creşterea generală a preţurilor materiei prime, ci de faptul că, din pricina importurilor care fac obiectul unui dumping şi care subcotau preţurile practicate de industria comunitară, aceasta nu a putut să vândă la un preţ care i-ar fi permis să realizeze o marjă de profit suficientă. În ceea ce priveşte costurile forţei de muncă, după cum se menţionează la considerentul (115) de mai sus, datele privind productivitatea arată că, în general, industria comunitară a reuşit să compenseze creşterea costurilor prin intermediul creşterii eficienţei şi a productivităţii. Unele părţi implicate au invocat costurile implicate de electricitate ca motiv principal al prejudiciului suferit de industria comunitară. În acest sens, s-a stabilit faptul că preţurile electricităţii pentru utilizatorii industriali din ţările în care îşi are sediul industria comunitară erau conforme cu cele practicate pe alte pieţe mari de la nivel mondial şi, în consecinţă, nu pot fi considerate drept sursă a unui prejudiciu auto-provocat. Costurile implicate de electricitate este posibil să fi avut un anumit impact asupra performanţei generale, dar acest lucru numai pentru unul dintre producătorii comunitari în cazul căruia s-au produs întreruperi de furnizare a energiei electrice ca urmare a unor creşteri importante ale preţului electricităţii şi a unei altercaţii pe această temă cu furnizorul de energie electrică. Se concluzionează că, în general, creşterile înregistrate de costul producţiei nu au contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară.

(e) Prejudiciul auto-provocat

(143) Deoarece investiţia unuia dintre producătorii comunitari a crescut considerabil între 2004 şi 2005 [a se vedea considerentul (121)], s-a examinat posibilitatea ca prejudiciul să fi fost auto-provocat. Această investiţie a avut un impact direct asupra costului producţiei şi, prin urmare, asupra rentabilităţii industriei comunitare. Cu toate acestea, analiza a demonstrat faptul că, din pricina ponderii limitate deţinute de această investiţie în cadrul costului total al producţiei, impactul avut asupra rentabilităţii a fost unul marginal. Din acest motiv, se concluzionează că este posibil ca investiţia unuia dintre producătorii comunitari să fi contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară, dar nu într-o asemenea măsură încât să întrerupă legătura de cauzalitate.

(f) Scăderea cantităţilor de silicomangan de pe piaţă din pricina ciclului de producţie a oţelului

(144) Unele părţi au afirmat că scăderea cererii de oţel şi scăderea, în consecinţă, a cererii de SiMn care s-au manifestat în cea de-a doua jumătate a anului 2004 şi în prima jumătate a anului 2005, ca urmare a creşterii fără precedent a cererii, după cum se menţionează la considerentul (89), au contribuit la situaţia dificilă a industriei comunitare. Cu toate acestea, ancheta a demonstrat faptul că, de-a lungul întregii perioade luate în considerare, consumul comunitar a crescut, în general, cu 9%. Având în vedere acest fapt, argumentul prezentat este respins.

4. Concluzii privind legătura de cauzalitate

(145) Coincidenţa de timp între, pe de o parte, creşterea importurilor care fac obiectul unui dumping din Republica Populară Chineză şi Kazahstan, creşterea cotelor de piaţă şi subcotarea constatată şi, pe de altă parte, deteriorarea situaţiei industriei comunitare, trimite la concluzia că importurile care fac obiectul unui dumping au provocat prejudiciul important suferit de industria comunitară în sensul articolului 3 alineatul (6) din regulamentul de bază.

(146) Au fost analizaţi şi alţi factori, dar s-a considerat că aceştia nu reprezintă un motiv determinant al prejudiciului suferit. În ceea ce priveşte Ucraina, care reprezintă 23% din cota de piaţă, deoarece nu s-a produs, în general, nicio subcotare, se consideră că importurile din această ţară nu au contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară. Este posibil ca importurile din Africa de Sud să fi contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară, dar, având în vedere cota de piaţă redusă a acestora şi volumele în scădere, se consideră că această contribuţie nu a fost suficientă pentru a întrerupe legătura de cauzalitate stabilită cu importurile din Republica Populară Chineză şi Kazahstan. De asemenea, din pricina volumului importurilor, a cifrelor care evidenţiază evoluţiile şi a lipsei subcotării, nu există dovezi care să ateste faptul că India sau alte ţări terţe (inclusiv Brazilia) ar fi contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară. Este posibil ca investiţia unuia dintre producătorii comunitari să fi contribuit la prejudiciul suferit de industria comunitară; cu toate acestea, datorită ponderii limitate a acestei investiţii, această contribuţie nu a fost suficientă pentru a întrerupe legătura de cauzalitate. În plus, niciun alt factor cunoscut, precum rezultatele la export ale industriei comunitare, concurenţa din partea celuilalt producător comunitar, creşterea costului producţiei, sau ciclul de piaţă pentru oţel, nu a contribuit la prejudiciul industriei comunitare.

(147) Pe baza analizei de mai sus, care a separat şi a făcut în mod adecvat distincţia între efectele tuturor factorilor cunoscuţi care au un efect asupra situaţiei industriei comunitare de la efectul prejudiciabil al importurilor care fac obiectul unui dumping, se concluzionează că importurile din Republica Populară Chineză şi Kazahstan au cauzat un prejudiciu important industriei comunitare în sensul articolului 3 alineatul (6) din regulamentul de bază.

F. INTERESUL COMUNITĂŢII

(148) Comisia a analizat dacă, în ciuda concluziilor privind existenţa unui dumping, a prejudiciului şi a unor legături de cauzalitate, există motive imperioase care să ducă la concluzia că nu este în interesul Comunităţii să adopte măsuri în acest caz particular. În acest sens şi în conformitate cu articolul 21 alineatul (1) din regulamentul de bază, Comisia a analizat impactul probabil al măsurilor asupra tuturor părţilor implicate, precum şi consecinţele probabile ale absenţei unor astfel de măsuri.

1. Interesul industriei comunitare

(149) Având în vedere cele menţionate anterior, se vor impune măsuri asupra importurilor din Republica Populară Chineză şi Kazahstan. Se aşteaptă ca impunerea acestor măsuri să ducă la creşterea preţurilor pentru SiMn pentru ţările respective şi să ofere industriei comunitare o oportunitate de a-şi remedia situaţia prin intermediul practicării unor preţuri mai ridicate şi, eventual, prin creşterea volumului vânzărilor şi a cotei de piaţă. În absenţa măsurilor, se preconizează că importurile vor continua să fie efectuate la preţuri scăzute din Republica Populară Chineză şi Kazahstan şi că industria comunitară nu ar avea oportunitatea de a-şi remedia situaţia.

(150) În ceea ce priveşte produsul cu conţinut scăzut de carbon, acesta reprezintă numai 5% din producţia industriei comunitare şi este importat, în principal, din Norvegia, dar şi din Republica Populară Chineză. Se consideră că, în cazul în care vor fi impuse măsuri, cantităţile care sunt furnizate în prezent de Republica Populară Chineză ar putea fi înlocuite, într-o anumită măsură, de importuri din Norvegia, în timp ce măsurile ar oferi industriei comunitare ocazia de a creşte producţia proprie, precum şi vânzările produsului cu conţinut scăzut de carbon pentru a putea face faţă cererii.

2. Interesele celorlalţi producători comunitari

(151) În afara industriei comunitare, mai există un singur alt producător în cadrul Comunităţii. Dat fiind faptul că acest producător nu a cooperat la anchetă şi, din acest motiv, nu sunt disponibile date precise cu privire la activitatea acestuia, se estimează pe baza informaţiilor furnizate de producătorii comunitari, că producţia acestuia reprezintă aproximativ 10% – 15% din cea a industriei comunitare. În cazul în care se impune adoptarea de măsuri antidumping, se pot preconiza pentru celălalt producător comunitar acelaşi tip de prevederi cu cele menţionate la considerentele (149) şi (150) pentru industria comunitară.

3. Interesul importatorilor independenţi din Comunitate

(152) Doi importatori independenţi ai produsului în cauză au cooperat la anchetă prin completarea şi transmiterea unor chestionare.

(153) Aceşti importatori şi-au exprimat preocuparea, în cazul în care vor fi impuse măsuri, cu privire la (i) impactul negativ al acestora asupra situaţiei ofertei în cadrul Comunităţii, având în vedere faptul că în cadrul acesteia capacitatea totală de producţie a reprezentat numai aproximativ o treime din consum şi la (ii) efectul advers al acestora asupra costului produsului