Noua organizare a pieței energiei electrice, adoptată în cadrul pachetului „Energie curată pentru toți europenii”, reprezintă un important pas înainte pentru piața internă a energiei electrice. Cu toate acestea, având în vedere că legislația a fost acum adoptată, succesul acesteia va depinde de punerea sa în aplicare rapidă și eficientă. Multe dintre normele de organizare a pieței sunt cuprinse în Regulamentul reformat privind energia electrică, care a intrat în vigoare în ianuarie 2020. În special, sunt acum în vigoare dispozițiile privind adaptarea pieței la ponderi mai mari de energie din surse regenerabile, de producere distribuită și de răspuns al părții de consum (piețe pe termen mai scurt, participarea deplină la piață a energiei din surse regenerabile și a stocării energiei etc.) și privind adaptarea surselor regenerabile de energie la piață (eliminarea treptată a dispecerizării prioritare pentru instalațiile noi mari și introducerea unei responsabilități depline în materie de echilibrare). În plus, Regulamentul reformat privind energia electrică conține unele elemente importante, dar complexe, în ceea ce privește comerțul transfrontalier și mecanismele de remunerare a capacității.

O alegere importantă făcută în Directiva reformată privind energia electrică a fost excluderea, în general, a operatorilor de sisteme de transport sau de distribuție de la deținerea și operarea de sisteme de stocare a energiei electrice. Solicitarea separării complete a activelor de stocare vizează abordarea avantajelor sistemice ale operatorilor de sistem, care ar putea discrimina în favoarea activelor proprii în comparație cu concurenții, de exemplu prin achiziționarea de servicii de sistem în principal de la propriile lor active. Acest risc este chiar mai ridicat decât pentru cea mai mare parte a activelor de producție clasice, deoarece stocarea energiei (care are o flexibilitate ridicată, însă o capacitate limitată de stocare) va obține adesea o pondere mai mare a veniturilor din serviciile de sistem decât din vânzarea directă de energie electrică pe piață. În plus, operatorii de sistem ar putea influența dezvoltarea și operarea sistemului într-un mod care să impună sau să reducă necesitatea unor servicii specifice de sistem. Astfel, crearea de interese proprii ale operatorilor de sistem în dezvoltarea pieței de stocare a energiei ar putea deveni o barieră semnificativă în calea dezvoltării acestei piețe și a realizării obiectivelor uniunii energetice.

În prezent, ACER, autoritățile naționale de reglementare (ANR) și operatorii de sisteme de transport depun eforturi suplimentare pentru a pune în aplicare noua legislație. ACER a adoptat metodologii pentru o evaluare UE de ultimă generație a nivelului de adecvare, pentru calcularea valorii pierderilor datorate întreruperii alimentării cu energie electrică și pentru standardul de fiabilitate. În plus, ACER și Rețeaua europeană a operatorilor de sisteme de transport (ENTSO-E) elaborează, de asemenea, un set de metodologii care să permită participarea transfrontalieră la mecanismele de asigurare a capacității. În plus, ACER a emis orientări privind modul de calculare a limitei emisiilor de CO2.

4.3. Intervenții ale statului în ceea ce privește prețurile cu amănuntul la energia electrică și la gaze

În 2018, 14 țări au raportat o intervenție directă în ceea ce privește mecanismul de stabilire a prețurilor cu amănuntul la energia electrică în sectorul gospodăriilor. Pentru segmentul nerezidențial, 8 țări au raportat astfel de mecanisme. În ceea ce privește prețurile gazelor, 11 țări au raportat intervenții în segmentul gospodăriilor populației și 5 în segmentul nerezidențial . S-au înregistrat progrese clare în segmentul nerezidențial al pieței de energie, deoarece atât volumul de gaze, cât și cel de energie electrică afectate de prețurile reglementate au scăzut. Pe de altă parte, progresele în sectorul gospodăriilor au fost foarte limitate.

4.3.1. Segmentul gospodăriilor

Reglementarea prețurilor pentru consumatorii finali în ceea ce privește energia electrică a fost aplicată pentru gospodării în nouă țări (Bulgaria, Cipru, Franța, Ungaria, Lituania, Malta, Spania, Polonia și Portugalia) , iar în ceea ce privește gazele în opt țări (Bulgaria, Croația, Franța, Ungaria, Letonia, Polonia, Portugalia și Spania). În Regatul Unit și în Belgia, intervenția asupra prețurilor s-a referit doar la mecanismele de prețuri speciale pentru clienții vulnerabili.

În Bulgaria, Lituania și Malta în domeniul energiei electrice și în Bulgaria și Polonia în sectorul gazelor, 100 % din gospodării sunt aprovizionate în cadrul unui mecanism de intervenție asupra prețurilor. În Ungaria și Polonia, procentul gospodăriilor din țară afectate de intervenția asupra prețurilor este de peste 90 % pentru energia electrică, iar în cazul Croației și al Ungariei, acest procent se aplică în sectorul gazelor.

Figura 16: Existența unei intervenții asupra prețurilor energiei electrice și gazelor în 2018 (gospodării)

Sursă: „Monitoring Report on the Performance of European Retail Markets in 2018”, Raport CEER.

4.3.2. Segmentul nerezidențial

Reglementarea prețului pentru utilizatorii finali în ceea ce privește energia electrică s-a aplicat în șase țări (Bulgaria, Cipru, Franța, Ungaria, Malta și Portugalia), iar în ceea ce privește gazele în patru țări (Bulgaria, Franța, Ungaria și Portugalia) . În Cipru și în Malta, toți consumatorii nerezidențiali de energie electrică au fost aprovizionați la prețuri reglementate. În celelalte patru țări, în ceea ce privește consumul, mai puțin de 10 % dintre utilizatorii nerezidențiali au plătit prețuri reglementate . În toate țările, ponderea consumatorilor nerezidențiali care plătesc prețuri reglementate a înregistrat o scădere.

În ceea ce privește prețurile gazelor, în Bulgaria toți consumatorii nerezidențiali au fost aprovizionați la prețuri reglementate. Pe de altă parte, consumul reglementat a fost neglijabil în Portugalia și în Franța . În ceea ce privește energia electrică, ponderea gazelor consumate în conformitate cu prețurile reglementate din categoria tarifară nerezidențială a scăzut.

Figura 17: Existența unei intervenții asupra prețurilor la energie electrică și gaze în 2018 (sectorul nerezidențial)

Sursă: „Monitoring Report on the Performance of European Retail Markets in 2018”, Raport CEER.

4.4. Protecția și abilitarea consumatorilor

Directiva reformată privind energia electrică, adoptată în 2019 ca parte a pachetului „Energie curată pentru toți europenii”, urmărește să asigure o piață europeană a energiei electrice competitivă, centrată pe consumatori, flexibilă și nediscriminatorie. Ea plasează consumatorii în centrul tranziției către o energie curată și consolidează drepturile consumatorilor, inclusiv participarea activă pe piața energiei, o perioadă mai scurtă de schimbare a furnizorului, accesul la instrumente de comparare a prețurilor și la contoare inteligente, precum și facturi la energie mai clare și mai frecvente.

Directiva reformată privind energia electrică permite, de asemenea, consumatorilor să participe activ pe piața energiei, prin producerea propriei lor energii acasă și prin vânzarea acesteia. Acest lucru poate schimba radical sistemul de energie electrică, deși consumatorii casnici care produc și consumă energie electrică în locuințele lor – în principal prin intermediul panourilor fotovoltaice (PV) – există deja în unele state membre . Cu toate acestea, în pofida utilizării sporite a panourilor fotovoltaice, participarea consumatorilor pe piața energiei a rămas la un nivel scăzut față de perioada anterioară adoptării Directivei reformate privind energia electrică .

Directiva reformată privind energia electrică urmărește să faciliteze și să accelereze schimbarea furnizorilor. Aceasta permite consumatorilor să schimbe furnizorii de energie electrică în termen de trei săptămâni. Până în 2026, o astfel de schimbare va fi posibilă în 24 de ore. Schimbarea furnizorilor este gratuită, cu excepția rezilierii anticipate a contractelor pe durată determinată. În majoritatea statelor membre, durata maximă legală pentru schimbarea furnizorului de energie electrică și de gaze era de 3 săptămâni sau 15/18 zile lucrătoare (conform datelor din 2018). Cu toate acestea, durata efectivă pentru schimbarea furnizorului era mult mai mare în unele țări . Trecerea la un alt furnizor în termen de 24 de ore era posibilă numai în Italia . În general, în 2018, ratele de schimbare a furnizorului în sectorul gospodăriilor au crescut în majoritatea statelor membre în ceea ce privește gazele și energia electrică. În ceea ce privește energia electrică, nu au fost raportate schimbări (sau aproape nicio schimbare) în trei țări, în timp ce două țări nu aveau decât un singur furnizor și schimbarea nu era posibilă .