COMISIA EUROPEANĂ Bruxelles, 7.11.2018 COM(2018) 732 final 2018/0380(NLE) Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de stabilire, pentru anul 2019, a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește, aplicabile în apele Uniunii și, pentru navele de pescuit ale Uniunii, în anumite ape din afara acesteia



EXPUNERE DE MOTIVE 1.CONTEXTUL PROPUNERII •Motivele și obiectivele propunerii Este necesar ca toate regulamentele referitoare la posibilitățile de pescuit să limiteze exploatarea stocurilor de pește la niveluri care trebuie să fie în concordanță cu obiectivele generale ale politicii comune în domeniul pescuitului (PCP). În acest sens, Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind politica comună în domeniul pescuitului (denumit în continuare„regulamentul de bază”) stabilește obiectivele propunerilor anuale cu privire la limitarea capturilor și a efortului de pescuit, pentru a garanta că activitățile de pescuit desfășurate în Uniune sunt sustenabile din punct de vedere ecologic, economic și social. Exercițiul de stabilire a posibilităților de pescuit reprezintă un ciclu anual de gestionare (bienal în cazul stocurilor de pești de adâncime). Această frecvență anuală nu exclude însă introducerea unor abordări pe termen lung în materie de gestionare. Planul multianual pentru Marea Nordului a fost adoptat de Parlamentul European și Consiliu și a fost publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 4 iulie 2018. La 23 martie 2018, Comisia a înaintat o propunere de plan multianual pentru apele occidentale, care este în prezent în curs de examinare de către Parlamentul European și Consiliu. Prezenta propunere conține posibilități de pescuit pe care Uniunea le stabilește în mod autonom. Cu toate acestea, ea cuprinde, de asemenea, posibilități de pescuit rezultate în urma unor consultări multilaterale sau bilaterale privind activitățile de pescuit. Rezultatul este pus în aplicare prin prevederea unei alocări interne între statele membre conform principiului stabilității relative. Astfel, prezenta propunere se referă, în afară de stocurile autonome ale Uniunii, și la: ·stocurile comune, și anume stocurile gestionate în comun cu Norvegia în Marea Nordului și în Skagerrak sau cele vizate de consultările cu statele costiere în cadrul Comisiei pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC); ·posibilitățile de pescuit care rezultă din acorduri încheiate în cadrul organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP). În prezenta propunere, anumite posibilități de pescuit sunt marcate cu „pm” (pro memoria). Acest lucru se datorează faptului că: –avizele pentru unele stocuri nu sunt disponibile la momentul adoptării propunerii; sau –anumite limitări ale capturilor și alte recomandări din partea ORGP relevante nu au fost încă adoptate, deoarece reuniunile lor anuale nu au avut încă loc; sau –pentru anumite stocuri din apele Groenlandei, precum și pentru stocurile gestionate în comun sau care fac obiectul unor schimburi cu Norvegia și cu alte țări terțe, deocamdată nu sunt disponibile cifre, așteptându-se concluziile consultărilor care vor avea loc în noiembrie și decembrie 2018 cu aceste țări; sau –în cazul unor TAC-uri s-au primit avizele, dar evaluarea este încă în curs de desfășurare. Abordare pentru stabilirea posibilităților de pescuit Ca de obicei, Comisia a trecut în revistă situația la care trebuie să răspundă propunerile privind posibilitățile de pescuit prin comunicarea sa anuală referitoare la consultarea privind posibilitățile de pescuit [COM(2018)452 final, denumită în continuare „comunicarea”]. Comunicarea oferă o imagine de ansamblu asupra stării stocurilor, pe baza constatărilor avizelor științifice disponibile și explică procesul de stabilire a posibilităților de pescuit. La 29 iunie 2018, ca răspuns la cererea Comisiei, Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) a emis avizul anual privind majoritatea stocurilor de pește vizate de prezenta propunere. Avizele științifice puse la dispoziție de ICES depind strict de datele disponibile: numai stocurile pentru care există date suficiente și fiabile pot fi evaluate în întregime pentru a se emite estimări legate de dimensiunea lor și previziuni cu privire la modul în care vor reacționa la diversele scenarii de exploatare (așa-numitele „tabele de opțiuni de captură”). Dacă sunt disponibile date suficiente, organismele științifice sunt în măsură să furnizeze estimări ale ajustărilor posibilităților de pescuit care vor determina stocul respectiv să își atingă producția maximă durabilă (maximum sustainable yield - MSY). La aceste avize se va face referire ulterior ca „avize MSY”. În alte cazuri, organismele științifice se bazează pe o abordare care are la bază principiul precauției pentru a face recomandări cu privire la nivelul la care ar trebui să se situeze posibilitățile de pescuit. Metodologia urmată de ICES în acest scop este prezentată în materialele ICES publicate legate de punerea în aplicare a avizelor referitoare la stocuri cu date limitate. Toate posibilitățile de pescuit propuse se conformează avizelor științifice cu privire la starea stocurilor primite de Comisie, care au fost utilizate în modul prezentat în comunicare.

Obligația de debarcare introdusă prin Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 Obligația de debarcare introdusă prin regulamentul de bază al PCP s-a introdus progresiv între 2015 și 2019. În 2019, toate stocurile care fac obiectul unor limite de captură vor fi supuse obligației de debarcare. Pot fi aplicate anumite excepții de la obligația de debarcare prevăzută de regulamentul de bază. Pe baza recomandărilor comune transmise de statele membre, Comisia a adoptat regulamente delegate de stabilire a planurilor specifice privind capturile aruncate înapoi în mare, care permit aruncarea înapoi în mare a unor cantități limitate de capturi pe baza excepțiilor de minimis sau a excepțiilor legate de rata de supraviețuire ridicată. Odată cu introducerea obligației de debarcare și în conformitate cu articolul 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, posibilitățile de pescuit propuse trebuie să reflecte trecerea de la cantitatea debarcată la cantitatea capturată, dat fiind că aruncarea capturilor înapoi în mare nu mai este permisă. Acest lucru se realizează pe baza avizelor științifice primite pentru stocurile de pește din cadrul activităților de pescuit menționate la articolul 15 alineatul (1) din regulamentul de bază al PCP. Posibilitățile de pescuit ar trebui stabilite, de asemenea, în conformitate cu alte dispoziții relevante, cum ar fi articolul 16 alineatele (1) (referitor la principiul stabilității relative) și (4) (referitor la obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului și la regulile prevăzute în planurile multianuale). În consecință, pentru a se ține cont de aplicarea integrală a obligației de debarcare începând cu 1 ianuarie 2019, Comisia va propune TAC-uri pe baza avizelor privind capturile și nu pe baza avizelor privind debarcările care au fost utilizate anterior. TAC-urile propuse vor ține seama de faptul că vor exista anumite capturi aruncate înapoi în mare pe baza excepțiilor stabilite și, prin urmare, nu vor fi debarcate și scăzute din cotele alocate. Prin urmare, aceste cantități sunt deduse din TAC-urile bazate pe capturi. ICES a emis avize științifice pentru capturi zero în 2019 pentru cinci stocuri (codul și merlanul din vestul Scoției, merlanul din Marea Irlandei, codul din Marea Celtică și cambula din Marea Celtică, sud, sud-vestul Irlandei). Pentru trei dintre acestea, TAC-urile au fost stabilite la zero de câțiva ani. Cu toate acestea, în ciuda eliminării posibilităților pentru activitățile de pescuit vizate, această abordare nu a produs efectul de conservare dorit, și anume asigurarea refacerii stocurilor în cauză. A condus doar la creșterea volumului de capturi aruncate înapoi în mare. În cazul în care abordarea stabilirii TAC-urilor la zero se aplică în 2019, punerea în aplicare a obligației de debarcare în integralitatea ei în cadrul activităților de pescuit mixt în care apar capturile accidentale din cele cinci stocuri menționate mai sus și se pot aplica mecanismele de flexibilitate existente nu pot fi aplicate conduce la fenomenul „speciilor de blocaj” . Consiliile consultative și grupurile regionale din statele membre care lucrează împreună au dezvoltat un așa-numit „instrument de atenuare a blocajelor”. Prin utilizarea acestui instrument, părțile interesate au examinat dacă măsurile și mecanismele de flexibilitate disponibile, cum ar fi creșterea selectivității, stabilirea schimburilor de cote, aplicarea flexibilității interspecii etc., ar reduce situațiile în care, din cauza TAC-urilor zero sau foarte reduse, pescuitul mixt nu ar putea continua. Deși au fost identificate soluții pentru un anumit număr de stocuri, deciziile de gestionare la nivelul UE trebuie luate pentru cele cinci stocuri pentru care avizul formulează capturi zero. Aceste decizii trebuie să găsească echilibrul corect între continuarea activităților de pescuit, având în vedere eventualele implicații socioeconomice grave ale unei întreruperi și necesitatea de a obține o stare biologică bună pentru stocurile respective. Prin urmare, având în vedere dificultatea de a pescui concomitent toate stocurile din cadrul unei activități de pescuit mixt la un nivel care să permită producția maximă durabilă, TAC-urile exclusiv de capturi accidentale pentru stocurile respective ar trebui să fie stabilite la un nivel care să permită continuarea activităților de pescuit mixt, garantând, în același timp, menținerea la același nivel a mortalității prin pescuit. Prin urmare, aceste TAC-uri ar trebui să se bazeze pe cele mai bune avize științifice disponibile referitoare la nivelurile anterioare de capturi aruncate înapoi în mare, astfel cum sunt incluse în avizul ICES, ca fiind cel mai bun indicator disponibil pentru capturile inevitabile. În plus, pentru a obține o stare biologică bună pentru aceste stocuri și pentru a oferi stimulente pentru dezvoltarea în continuare și punerea în aplicare a măsurilor de selectivitate și de evitare, aceste niveluri ar trebui reduse semnificativ. În ceea ce privește stocul de cod din Marea Celtică, nivelul TAC ar trebui să țină seama de avizul ICES privind capturile accidentale inevitabile (ICES nu poate să emită astfel de avize pentru alte stocuri). Începând cu 2019, statele membre ar trebui să pună în aplicare planuri multianuale de reducere a capturilor accidentale în cadrul activităților de pescuit relevante în vederea reducerii progresive a capturilor nedorite din stocurile vizate, prin luarea de măsuri la nivel național, prin aplicarea de măsuri incluse în planurile existente privind aruncarea capturilor înapoi în mare și, după caz, prin cooperarea la nivel regional în scopul de a prezenta Comisiei recomandări comune în 2019. Aceste planuri de reducere a capturilor accidentale ar trebui să fie evaluate de CSTEP și revizuite la doi ani de la intrarea lor în vigoare. În plus, toate navele care beneficiază de aceste TAC-uri specifice ar trebui să pună în aplicare documentația completă privind capturile începând cu 2019. Statele membre ar trebui să se pună de acord asupra unei gestionări comune a TAC-urilor respective de capturi accidentale. Această gestionare ar trebui să vizeze asigurarea unor condiții de concurență echitabile în rândul operatorilor din Uniune, să țină seama de situația în care flotele care nu dispun de cote disponibile pentru capturile lor accidentale nu ar fi în măsură să își captureze speciile vizate și că nevoile de cote pentru capturi accidentale inevitabile pot să difere semnificativ de capturile din pescuitul direcționat de aceste specii. Flexibilitatea interanuală În cele din urmă, trebuie luate în considerare legăturile dintre regulamentul de bază al PCP și Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului. Acesta din urmă stabilește condiții suplimentare pentru gestionarea interanuală a TAC-urilor, inclusiv dispoziții privind flexibilitatea în temeiul articolelor 3 și 4 pentru stocurile cu TAC-uri de precauție, respectiv pentru cele cu TAC-uri analitice. În temeiul articolului 2 din regulamentul respectiv, atunci când stabilește TAC-urile, Consiliul trebuie să decidă cu privire la stocurile pentru care nu se aplică articolele 3 și 4, în special în funcție de starea biologică a stocurilor. Mai recent, a fost introdus un alt mecanism de flexibilitate, prin articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. Prin urmare, pentru a evita o flexibilitate excesivă, care ar submina principiul exploatării raționale și responsabile a resurselor biologice marine vii și ar împiedica realizarea obiectivelor politicii comune în domeniul pescuitului, ar trebui clarificat faptul că articolele 3 și 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 nu se pot aplica în plus față de flexibilitatea de la an la an, prevăzută la articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. Măsuri referitoare la anghila europeană Măsurile pentru anghila europeană vor fi stabilite în urma avizului științific al ICES, după ce s-a făcut analiza completă a acestui aviz. Avizele științifice referitoare la stocul sud-european de biban-de-mare vor fi publicate la 7 noiembrie 2018. Măsuri referitoare la bibanul-de-mare Conform avizului științific, situația bibanului-de-mare european (Dicentrarchus labrax) din Marea Celtică, Canalul Mânecii, Marea Irlandei și sudul Mării Nordului (diviziunile ICES 4b, 4c și 7a, 7d-7h) rămâne îngrijorătoare. Biomasa stocului de reproducere continuă să scadă din 2005 și se află acum sub Blim. Mortalitatea prin pescuit a crescut de-a lungul seriilor cronologice, a atins un nivel record în 2013 și apoi a scăzut rapid sub FMSY. Estimările au arătat o recrutare slabă începând din 2008, cu excepția estimărilor pentru clasa de vârstă 2013 și 2014 care arată o recrutare medie. ICES recomandă ca atunci când se aplică abordarea MSY, capturile totale din 2019 nu ar trebui să depășească 1789 de tone. Prin urmare, este oportună continuarea setului de măsuri pentru capturile accidentale inevitabile de biban-de-mare european. În conformitate cu avizele științifice ale ICES, ar putea fi autorizate capturi mai însemnate pentru pescuitul cu cârlige și paragate din această specie. Măsurile de gestionare a pescuitului recreativ de biban-de-mare european ar trebui adaptate ținându-se seama de impactul semnificativ al acestor activități de pescuit asupra stocurilor în cauză. •Coerența cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat Măsurile propuse sunt concepute în conformitate cu obiectivele și cu normele politicii comune în domeniul pescuitului și sunt compatibile cu politica de dezvoltare durabilă a Uniunii. •Coerența cu alte domenii de politică ale Uniunii Măsurile propuse sunt compatibile cu alte politici ale Uniunii, în special cu politicile din domeniul mediului. 2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

•Temei juridic Temeiul juridic al prezentei propuneri îl constituie articolul 43 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Obligațiile Uniunii în ceea ce privește exploatarea sustenabilă a resurselor acvatice vii decurg din obligațiile prevăzute la articolul 2 din regulamentul de bază al PCP. •Subsidiaritate (pentru competență neexclusivă) Propunerea este de competența exclusivă a Uniunii, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (d) din tratat. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică. •Proporționalitate Propunerea respectă principiul proporționalității din următorul motiv: PCP este o politică comună. În conformitate cu articolul 43 alineatul (3) din tratat, Consiliului îi revine obligația de a adopta măsurile de stabilire și de repartizare a posibilităților de pescuit. Propunerea de regulament al Consiliului repartizează posibilități de pescuit statelor membre. În conformitate cu articolele 16 și 17 din regulamentul de bază, statele membre procedează ulterior, la rândul lor, la repartizarea acestor posibilități regiunilor și operatorilor, după cum consideră adecvat. Prin urmare, statele membre dispun de o marjă de manevră semnificativă în luarea deciziilor legate de modelul socioeconomic pe care îl aleg pentru exploatarea posibilităților de pescuit care le sunt repartizate. Propunerea nu are implicații financiare noi pentru statele membre. Acest regulament este adoptat anual de Consiliu, iar mijloacele publice și private necesare pentru punerea sa în aplicare există deja. •Alegerea instrumentului Instrumentul propus: regulament. 3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI •Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente Regulamentul privind posibilitățile de pescuit este revizuit de mai multe ori pe an cu scopul de a introduce modificările necesare pentru a ține seama de cele mai recente avize științifice și de alte evoluții. •Consultări cu părțile interesate (a)Metodele de consultare, principalele sectoare vizate și profilul general al respondenților Comisia s-a consultat cu părțile interesate, în special prin intermediul consiliilor consultative (CC), precum și cu statele membre, în legătură cu abordarea pe care a propus-o pentru diversele sale propuneri referitoare la posibilitățile de pescuit, pe baza comunicării sale privind posibilitățile de pescuit pentru 2019. În plus, Comisia a urmat orientările prezentate în Comunicarea sa către Consiliu și Parlamentul European referitoare la îmbunătățirea consultării privind gestionarea pescuitului comunitar [COM(2006) 246 final], care stabilește principiile de bază ale așa-numitului proces de „anticipare”. (b)Sinteza răspunsurilor și modul în care au fost luate în considerare Reacția la comunicarea Comisiei privind posibilitățile de pescuit menționată mai sus reflectă opiniile părților interesate asupra evaluării efectuate de Comisie în ceea ce privește situația resurselor și modul de asigurare a gestionării corespunzătoare a acestora. La formularea propunerii, Comisia a luat în considerare aceste răspunsuri.

•Obținerea și utilizarea expertizei În ceea ce privește metodologia utilizată, Comisia a consultat, după cum s-a indicat deja, Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES). Avizele ICES se bazează pe un cadru elaborat de grupurile sale de experți și de organismele cu putere de decizie și sunt emise în conformitate cu Memorandumul de înțelegere încheiat cu Comisia. Obiectivul final este aducerea și menținerea stocurilor la niveluri care să permită o producție maximă durabilă (MSY). Acest obiectiv a fost inclus în mod expres în regulamentul de bază al PCP, în care se precizează, la articolul 2 alineatul (2), că „rata de exploatare a producției maxime sustenabile trebuie obținută acolo unde este posibil, până în 2015, și [...] până în 2020, pentru toate stocurile”. Această dispoziție reflectă angajamentul asumat de Uniune în raport cu concluziile Summitului mondial privind dezvoltarea durabilă desfășurat în 2002 la Johannesburg și cu planul de implementare propus cu acest prilej. După cum s-a subliniat deja, pentru anumite stocuri sunt deja disponibile informații cu privire la nivelul producției maxime durabile. Printre ele se numără stocuri foarte importante din perspectiva volumului de capturi și a valorii comerciale, cum sunt stocurile de merluciu, cod, pește-pescar, limbă-de-mare, specii de cardină, eglefin și langustină. Planul multianual pentru pescuitul din Marea Nordului a intrat în vigoare în acest an. În conformitate cu acest plan, posibilitățile de pescuit trebuie să fie stabilite în conformitate cu obiectivele planului și pentru stocurile enumerate la articolul 1 din acest plan trebuie să fie conforme cu intervalele de Fmsy. În cazul în care biomasa stocului se află sub valorile de referință stabilite în plan, posibilitățile de pescuit trebuie stabilite la un nivel care corespunde mortalității prin pescuit reduse proporțional ținând seama de scăderea biomasei stocului. Atingerea obiectivului privind MSY ar putea să necesite, în anumite cazuri, o reducere a ratelor de mortalitate prin pescuit și/sau o reducere a capturilor. În acest context, prezenta propunere utilizează avizele privind MSY, atunci când sunt disponibile. În conformitate cu obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului, în care sunt propuse TAC-uri pe baza avizelor privind MSY, TAC-ul corespunde nivelului care, conform avizelor respective, ar asigura îndeplinirea obiectivului MSY în 2019. Această abordare respectă principiile prezentate în Comunicarea privind posibilitățile de pescuit pentru 2019. În cazul stocurilor cu date limitate, organismele științifice consultative emit recomandări în sensul reducerii, stabilizării sau creșterii volumului capturilor. Avizele ICES au oferit în multe cazuri orientări cantitative cu privire la astfel de variații, având la bază metodologia modificării capturilor cu maximum +/- 20 % de la un an la altul, din motive de precauție. Aceste orientări au fost utilizate pentru a stabili TAC-urile propuse. Atunci când nu au existat deloc avize științifice, s-a aplicat principiul precauției, ceea ce presupune reducerea preventivă a TAC-urilor cu 20 %. Pentru unele stocuri (în principal stocuri cu distribuție largă, rechini și pisici de mare), avizul va fi emis la toamnă. Prezenta propunere va trebui actualizată, după caz, imediat după primirea avizului. În cele din urmă, după cum s-a menționat mai sus, pentru anumite stocuri, avizele sunt utilizate în scopul implementării planurilor de gestionare convenite. •Evaluarea impactului Domeniul de aplicare al regulamentului privind posibilitățile de pescuit este circumscris de articolul 43 alineatul (3) din tratat. Propunerea încearcă să evite abordările pe termen scurt în favoarea deciziilor pe termen lung privind sustenabilitatea și, ca atare, ia în considerare inițiativele părților interesate și ale consiliilor consultative, dacă ele au fost evaluate favorabil de ICES și/sau de CSTEP. În plus, propunerea Comisiei de reformă a PCP a fost elaborată pe baza unei evaluări a impactului [SEC(2011)891], în contextul căreia a fost analizat obiectivul privind MSY. Concluziile sale identifică acest obiectiv ca fiind o condiție necesară pentru atingerea sustenabilității sociale, economice și de mediu. În ceea ce privește stocurile și posibilitățile de pescuit ale ORGP partajate cu țări terțe, prezenta propunere implementează, în esență, măsuri convenite la nivel internațional. Orice elemente relevante pentru evaluarea potențialelor efecte ale posibilităților de pescuit sunt abordate în faza de pregătire și în faza de desfășurare a negocierilor internaționale în cadrul cărora posibilitățile de pescuit ale Uniunii sunt convenite cu părți terțe. •Adecvarea reglementărilor și simplificarea Propunerea vizează simplificarea procedurilor administrative aflate în sarcina autorităților publice (ale Uniunii sau naționale), mai ales în ceea ce privește cerințele referitoare la gestionarea efortului de pescuit. •Drepturile fundamentale Nu se aplică 4.IMPLICAȚII BUGETARE Măsurile propuse nu vor avea implicații bugetare. 5.ALTE ELEMENTE •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare Dispozițiile prezentului regulament vor fi puse în aplicare, iar gradul lor de conformitate va fi controlat în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului existentă.

2018/0380 (NLE) Propunere de REGULAMENT AL CONSILIULUI de stabilire, pentru anul 2019, a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește, aplicabile în apele Uniunii și, pentru navele de pescuit ale Uniunii, în anumite ape din afara acesteia CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (3), având în vedere propunerea Comisiei Europene, întrucât: (1)În conformitate cu articolul 43 alineatul (3) din tratat, Consiliul, la propunerea Comisiei, adoptă măsurile privind stabilirea și repartizarea posibilităților de pescuit. (2)Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului prevede adoptarea unor măsuri de conservare, ținându-se cont de avizele științifice, tehnice și economice disponibile, inclusiv, atunci când este cazul, de rapoartele elaborate de Comitetul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP) și de alte organisme consultative, precum și de avizele primite din partea consiliilor consultative. (3)Consiliului îi revine obligația de a adopta măsuri privind stabilirea și repartizarea posibilităților de pescuit, inclusiv anumite condiții legate funcțional de acestea, după caz. În conformitate cu articolul 16 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, posibilitățile de pescuit ar trebui să fie stabilite în conformitate cu obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) prevăzute la articolul 2 alineatul (2) din regulamentul menționat. În conformitate cu articolul 16 alineatul (1) din regulamentul respectiv, posibilitățile de pescuit ar trebui repartizate între statele membre într-un mod care să asigure relativa stabilitate a activităților de pescuit desfășurate de fiecare stat membru pentru fiecare stoc de pește sau tip de pescuit. (4)Capturile totale admisibile (TAC) ar trebui așadar stabilite în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, pe baza avizelor științifice disponibile, ținându-se cont de aspectele biologice și socioeconomice și asigurându-se totodată un tratament echitabil al sectoarelor de pescuit, precum și pe baza opiniilor exprimate în cadrul consultărilor cu părțile interesate, în special la reuniunile la care au participat consiliile consultative interesate. (5)În conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, obligația de debarcare se aplică în integralitatea ei cel târziu de la 1 ianuarie 2019. Atunci când o activitate de pescuit intră sub incidența obligației de debarcare, ar trebui debarcate toate speciile vizate în cadrul respectivei activități de pescuit care fac obiectul unor limite de captură. Articolul 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 prevede că, atunci când se introduce o obligație de debarcare pentru un stoc de pește, posibilitățile de pescuit se stabilesc ținându-se cont de trecerea de la stabilirea posibilităților de pescuit pentru a reflecta debarcările la stabilirea posibilităților de pescuit pentru a reflecta capturile. Pe baza recomandărilor comune transmise de statele membre și în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, Comisia a adoptat o serie de regulamente delegate de stabilire a detaliilor pentru punerea în aplicare a obligației de debarcare în forma unor planuri privind aruncarea capturilor înapoi în mare aplicabil cu titlu temporar, pentru o perioadă de maximum trei ani. (6)Posibilitățile de pescuit pentru stocurile de specii care fac obiectul obligației de debarcare începând cu 1 ianuarie 2019 ar trebui să țină seama de faptul că, în principiu, aruncarea capturilor înapoi în mare nu va mai fi permisă. Prin urmare, posibilitățile de pescuit ar trebui să se bazeze pe cifra din aviz pentru capturile totale (în loc de cifra din aviz pentru volumul total al debarcărilor), astfel cum este furnizată de Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES). Cantitățile care pot continua să fie aruncate înapoi în mare, în mod excepțional, în cursul perioadei de aplicare a obligației de debarcare ar trebui să fie deduse din acea cifră din aviz pentru capturile totale. (7)Există anumite stocuri pentru care ICES a emis avize științifice pentru capturi zero. Dacă TAC-urile pentru aceste stocuri sunt stabilite la nivelul indicat în avizul științific, obligația de a debarca integral capturile din cadrul activităților de pescuit mixt cu capturi accidentale din aceste stocuri ar conduce la fenomenul „speciilor de blocaj”. Pentru a se ajunge la un echilibru corect între pescuitul continuu, având în vedere eventualele implicații socioeconomice grave, și necesitatea de a atinge o stare biologică bună pentru aceste stocuri, luând în considerare dificultatea de a pescui concomitent toate stocurile din cadrul activităților de pescuit mixt la un nivel care să permită producția maximă durabilă, este adecvat să se stabilească TAC-uri specifice pentru capturile accidentale pentru stocurile respective. Nivelul acestor TAC-uri ar trebui să fie de așa natură încât mortalitatea pentru aceste stocuri să nu crească și să ofere stimulente pentru îmbunătățirea selectivității și a evitării. Statele membre ar trebui să se pună de acord asupra unei gestionări comune a TAC-urilor respective, ținând seama de capturile accidentale inevitabile din stocurile în cauză și de alte criterii relevante. (8)Pentru a reduce progresiv capturile nedorite din stocurile respective, începând cu 2019, statele membre ar trebui să pună în aplicare planuri multianuale de reducere a capturilor accidentale în cadrul activităților de pescuit relevante în vederea reducerii progresive a capturilor nedorite din stocurile vizate, prin luarea de măsuri la nivel național și, după caz, prin cooperarea la nivel regional în scopul de a prezenta Comisiei recomandări comune în 2019. Aceste planuri de reducere a capturilor accidentale vor fi evaluate de CSTEP și revizuite la doi ani de la intrarea lor în vigoare. În plus, toate navele care beneficiază de aceste TAC-uri specifice ar trebui să pună în aplicare documentația completă privind capturile începând cu 2019. (9)Conform avizului științific, situația bibanului-de-mare european (Dicentrarchus labrax) din Marea Celtică, Canalul Mânecii, Marea Irlandei și sudul Mării Nordului (diviziunile ICES 4b, 4c și 7a, 7d-7h) rămâne îngrijorătoare. Biomasa stocului de reproducere continuă să scadă din 2005 și se află acum sub Blim. Mortalitatea prin pescuit a crescut de-a lungul seriilor cronologice, a atins un nivel record în 2013 și apoi a scăzut rapid sub FMSY. Estimările au arătat o recrutare slabă începând din 2008, cu excepția estimărilor pentru clasa de vârstă 2013 și 2014 care arată o recrutare medie. ICES recomandă ca atunci când se aplică abordarea MSY, capturile totale din 2019 nu ar trebui să depășească 1789 de tone. Prin urmare, este oportună continuarea setului de măsuri pentru capturile accidentale inevitabile de biban-de-mare european. În conformitate cu avizele științifice ale ICES, ar putea fi autorizate capturi mai însemnate pentru pescuitul cu cârlige și paragate din această specie. Măsurile de gestionare a pescuitului recreativ de biban-de-mare european ar trebui adaptate ținându-se seama de impactul semnificativ al acestor activități de pescuit asupra stocurilor în cauză. (10)[Măsurile referitoare la anghila europeană (Anguilla anguilla) vor fi incluse în propunerea Comisiei într-o etapă ulterioară, în urma publicării avizului științific la 7 noiembrie 2019] (11)De câțiva ani, anumite TAC-uri pentru stocurile de elasmobranchii (rechini, vulpi și pisici de mare) sunt fixate la zero, existând, totodată, o dispoziție care stabilește obligația eliberării imediate a capturilor accidentale. Motivul pentru acest tratament specific era starea precară de conservare a acestor stocuri și presupunerea că aruncarea înapoi în mare, din cauza ratei ridicate de supraviețuire, nu ar crește ratele de mortalitate prin pescuit și ar fi benefică pentru conservarea acestor specii. Totuși, de la 1 ianuarie 2019, capturile din aceste specii trebuie debarcate, cu excepția cazului în care fac obiectul uneia dintre derogările de la obligația de debarcare prevăzute la articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. Articolul 15 alineatul (4) litera (a) din regulamentul respectiv permite astfel de derogări în cazul speciilor pentru care pescuitul este interzis și care sunt identificate ca atare într-un act juridic al Uniunii adoptat în cadrul PCP. Prin urmare, este oportun să se interzică pescuitul acestor specii în zonele vizate. (12)În temeiul articolului 16 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, pentru stocurile care fac obiectul unor planuri multianuale specifice, TAC-urile ar trebui stabilite în conformitate cu regulile prevăzute în planurile respective.

(13)Planul multianual pentru Marea Nordului a fost instituit prin Regulamentul (UE) 2018/973 al Parlamentului European și al Consiliului și a intrat în vigoare în 2018. Posibilitățile de pescuit pentru stocurile enumerate la articolul 1 din acest plan ar trebui să fie stabilite în conformitate cu obiectivele (intervalele de Fmsy) și garanțiile prevăzute în acest plan. Posibilitățile de pescuit pentru stocurile capturate accidental din Marea Nordului ar trebui să fie stabilite în conformitate cu abordarea precauționară, astfel cum se prevede la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2018/973. (14)TAC-urile pentru stocurile de limbă-de-mare din vestul Canalului Mânecii și de ton roșu din Oceanul Atlantic de Est și din Marea Mediterană ar trebui stabilite în conformitate cu normele prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 509/2007 al Consiliului și Regulamentul (UE) 2016/1627 al Parlamentului European și al Consiliului. Obiectivul pentru stocurile de bacaliar albastru, astfel cum este prevăzut în Regulamentul (CE) nr. 2166/2005 al Consiliului, este de a reconstitui biomasa stocurilor în cauză până la nivelul limitelor biologice de siguranță, în conformitate cu datele științifice. În conformitate cu avizele științifice, în absența unor date definitive privind nivelul țintă de biomasă a stocului de reproducere și ținând cont de schimbările limitelor biologice de siguranță, este adecvat să se fixeze TAC-urile pe baza avizelor privind producția maximă durabilă furnizate de ICES, pentru a contribui la realizarea obiectivelor PCP. (15)Ca urmare a unui exercițiu de benchmark în ceea ce privește stocul de hering din vestul Scoției, ICES a prezentat un aviz pentru stocurile combinate de hering din diviziunile 6a, 7b și 7c (vestul Scoției, vestul Irlandei). Avizul vizează două TAC-uri separate (pentru zonele 6aS, 7b și 7c, pe de o parte, și pentru zonele 5b, 6b și 6aN, pe de altă parte). Potrivit ICES, pentru respectivele stocuri trebuie elaborat un plan de refacere. Deoarece, conform avizelor științifice, planul de gestionare pentru stocul nordic nu poate fi aplicat stocurilor combinate și nu este posibil să se stabilească posibilități de pescuit separate pentru respectivele două stocuri, ar trebui să se stabilească o TAC pentru a se permite capturi limitate în cadrul unui program științific de prelevare de eșantioane cu valorificare comercială. (16)În cazul stocurilor pentru care nu există date suficiente sau fiabile, astfel încât să li se poată estima dimensiunea, măsurile de gestionare și nivelurile TAC ar trebui să urmeze abordarea precaută a gestionării pescuitului, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 8 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, luându-se totodată în considerare factorii specifici fiecărui stoc, mai ales informațiile disponibile privind tendințele stocurilor și considerațiile legate de activitățile de pescuit mixt. (17)Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului a introdus condiții suplimentare pentru gestionarea de la an la an a TAC-urilor, inclusiv, la articolele 3 și 4 din respectivul regulament, dispoziții privind flexibilitatea pentru TAC-urile de precauție și analitice. În temeiul articolului 2 din regulamentul respectiv, la stabilirea TAC-urilor, Consiliul decide cu privire la stocurile pentru care nu se aplică articolul 3 sau 4 din respectivul regulament, în special în funcție de starea biologică a stocurilor. Mai recent, prin articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, a fost introdus un mecanism de flexibilitate de la an la an pentru toate stocurile care fac obiectul obligației de debarcare. Prin urmare, pentru a se evita o flexibilitate excesivă, care ar submina principiul exploatării raționale și responsabile a resurselor biologice marine, ar împiedica realizarea obiectivelor PCP și ar deteriora starea biologică a stocurilor, ar trebui să se prevadă ca articolele 3 și 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 să se aplice TAC-urilor analitice numai atunci când nu este utilizată flexibilitatea de la an la an prevăzută la articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. (18)Atunci când o TAC aferentă unui stoc este repartizată unui singur stat membru, este oportun ca respectivul stat membru să fie abilitat, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din tratat, să stabilească nivelul acesteia. Ar trebui să se adopte dispoziții prin care să se garanteze că, atunci când stabilește nivelul unei capturi totale admisibile, statul membru în cauză acționează în deplină conformitate cu principiile și normele PCP. (19)Este necesar să se stabilească plafoanele efortului de pescuit pentru 2019 în conformitate cu articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 509/2007 și cu articolele 5, 6, 7 și 9 și anexa I la Regulamentul (UE) nr. 2016/1627. (20)Pentru a garanta utilizarea în totalitate a posibilităților de pescuit, este adecvat să se permită implementarea unui mecanism flexibil între anumite zone supuse TAC-urilor care vizează același stoc biologic. (21)Pentru unele specii, cum ar fi anumite specii de rechini, chiar și o activitate de pescuit limitată ar putea conduce la apariția unui risc serios în ceea ce privește conservarea. Prin urmare, posibilitățile de pescuit pentru astfel de specii ar trebui restricționate complet printr-o interdicție generală de pescuit pentru speciile respective. (22)În cadrul celei de a 12-a Conferințe a Părților la Convenția privind conservarea speciilor migratoare de animale sălbatice, care a avut loc la Manila în perioada 23-28 octombrie 2017, mai multe specii au fost adăugate la listele de specii protejate din apendicele I și II la convenție. În consecință, este oportun să se prevadă protecția acestor specii în raport cu navele de pescuit ale Uniunii care pescuiesc în toate apele și în raport cu navele de pescuit din afara Uniunii care pescuiesc în apele Uniunii. (23)Utilizarea posibilităților de pescuit disponibile pentru navele de pescuit din Uniune prevăzute în prezentul regulament se face în condițiile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului, în special la articolele 33 și 34 din respectivul regulament, referitoare la înregistrarea capturilor și a efortului de pescuit și la transmiterea datelor privind epuizarea posibilităților de pescuit. Prin urmare, este necesar să se precizeze codurile care trebuie utilizate de statele membre atunci când transmit Comisiei date cu privire la debarcarea stocurilor care fac obiectul prezentului regulament. (24)Potrivit avizului ICES, este oportun să se mențină un sistem specific de gestionare a uvei și capturilor accidentale asociate în apele Uniunii din diviziunile ICES 2a și 3a și din subzona ICES 4. Dat fiind că avizul științific al ICES este așteptat abia în februarie 2019, este adecvat ca, până la emiterea acestui aviz, TAC-urile și cotele pentru stocul respectiv să fie fixate la zero, cu titlu provizoriu. (25)În conformitate cu procedura prevăzută în acordurile sau protocoalele privind relațiile în domeniul activităților de pescuit încheiate cu Norvegia și cu Insulele Feroe, Uniunea a organizat consultări privind drepturile de pescuit cu partenerii respectivi. În conformitate cu procedura prevăzută în acordul și protocolul privind relațiile în domeniul pescuitului încheiate cu Groenlanda, comitetul mixt a stabilit nivelul posibilităților de pescuit disponibile pentru Uniune în apele Groenlandei în 2019. Prin urmare, este necesar să se includă respectivele posibilități de pescuit în prezentul regulament. (26)În cadrul reuniunii sale anuale din 2018, Comisia pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC) a adoptat măsuri de conservare privind cele două stocuri de sebastă din Marea Irminger. Măsurile respective ar trebui să fie transpuse în legislația Uniunii. [Considerentul, articolele pertinente și anexele vor fi actualizate după reuniunea anuală] (27)În cadrul reuniunii sale anuale din 2017, Comisia Internațională pentru Conservarea Tonului din Oceanul Atlantic (ICCAT) a menținut același nivel al TAC-urilor pentru tonul alb din Atlanticul de Sud și tonul cu aripioare galbene. ICCAT a adoptat, de asemenea, creșteri ale TAC-urilor pentru tonul roșu din est și din Marea Mediterană și pentru tonul alb din zone nordice. TAC pentru 2018 privind tonul alb din zone nordice pentru Spania prezintă deja o scădere de 945,56 tone pentru pescuitul excesiv care a avut loc în 2016. Acest pescuit excesiv a fost compensat la nivelul ICCAT cu posibilități de pescuit de la alte state membre (Franța, Irlanda, Portugalia și Regatul Unit). Prin urmare, va fi necesară o rambursare suplimentară din partea Spaniei pentru a compensa în totalitate respectivele state membre. [Considerentul, articolele pertinente și anexele vor fi actualizate după reuniunea anuală] (28)În 2018, TAC pentru peștele-spadă din Marea Mediterană este în scădere, în conformitate cu recomandarea ICCAT 1605. După cum este deja cazul stocului de ton roșu din est și din Marea Mediterană, este oportun ca, în cazul pescuitului recreativ din toate celelalte stocuri ICCAT, capturile să respecte limitele privind capturile adoptate de ICCAT. De asemenea, navele de pescuit ale Uniunii de cel puțin 20 de metri lungime care pescuiesc ton obez în zona Convenției ICCAT ar trebui să respecte limitările capacității adoptate de ICCAT în recomandarea sa 1501. Toate măsurile menționate ar trebui să fie transpuse în legislația Uniunii. [Considerentul, articolele pertinente și anexele vor fi actualizate după reuniunea anuală] (29)În cadrul celei de a 36-a reuniuni anuale din 2017, părțile la Comisia pentru conservarea faunei și florei marine din Antarctica (CCAMLR) au adoptat limite de captură atât pentru speciile vizate, cât și pentru speciile capturate accidental pentru perioada 1 decembrie 2017-30 noiembrie 2018. Exploatarea cotelor în cursul anului 2017 ar trebui luată în considerare la stabilirea posibilităților de pescuit pentru 2018.

[Considerentul, articolele pertinente și anexele vor fi actualizate după reuniunea anuală] (30)În cadrul reuniunii sale anuale din 2017, Comisia Tonului din Oceanul Indian (IOTC) a adoptat noi limite de captură pentru tonul cu aripioare galbene (Thunnus albacares) care nu afectează limitele de captură ale Uniunii în cadrul IOTC. De asemenea, IOTC a redus posibilitățile de utilizare a dispozitivelor de concentrare a peștilor (FAD-uri) și a navelor de aprovizionare. Aceste dispoziții nu au fost revizuite în cadrul reuniunii sale anuale din 2018 și, prin urmare, ar trebui să fie în continuare transpuse în legislația Uniunii. (31)Reuniunea anuală a Organizației regionale de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud (SPRFMO) va avea loc în perioada 23-27 ianuarie 2019. Este oportun ca măsurile actuale pentru zona Convenției SPRFMO să fie menținute provizoriu, până la încheierea reuniunii anuale menționate. (32)În cadrul reuniunii anuale din 2017, Comisia interamericană pentru tonul tropical (CITT) a adoptat o măsură de conservare pentru tonul cu aripioare galbene, tonul obez și tonul dungat pentru perioada 2018-2020. Măsura nu a fost revizuită în cadrul reuniunii sale anuale din 2018 și, prin urmare, ar trebui să fie în continuare transpusă în legislația Uniunii. (33)În cadrul reuniunii anuale din 2017, Comisia din cadrul Convenției pentru conservarea tonului roșu din sud (CCSBT) a confirmat TAC pentru tonul roșu din sud pentru perioada 2018-2020 adoptată cu ocazia reuniunii anuale din 2016. Măsurile aplicabile în prezent pentru repartizarea posibilităților de pescuit adoptate de CCSBT ar trebui să fie transpuse în legislația Uniunii. [Considerentul, articolele pertinente și anexele vor fi actualizate după reuniunea anuală] (34)În cadrul reuniunii sale anuale din 2017, Organizația de Pescuit în Atlanticul de Sud-Est (SEAFO) a păstrat nemodificată măsura de conservare adoptată în 2016 pentru TAC-urile bienale pentru bacalao, crabul roșu, beryx și Pseudopentaceros spp. Măsura de conservare pentru TAC bienală pentru pionul portocaliu din diviziunea B1 nu a fost revizuită și rămâne în vigoare în 2018. Măsurile aplicabile în prezent pentru repartizarea posibilităților de pescuit adoptate de CCSBT ar trebui să fie transpuse în legislația Uniunii. [Considerentul, articolele pertinente și anexele vor fi actualizate după reuniunea anuală] (35)În cadrul celei de a 14-a reuniuni anuale, Comisia pentru pescuitul în Oceanul Pacific de Vest și Central (WCPFC) a adoptat măsuri de conservare și gestionare pentru tonul tropical. Măsurile respective ar trebui să fie transpuse în legislația Uniunii. [Considerentul, articolele pertinente și anexele vor fi actualizate după reuniunea anuală] (36)În cadrul celei de a 40-a reuniuni anuale, care a avut loc în 2018, Organizația de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (NAFO) a adoptat o serie de posibilități de pescuit pentru 2019 pentru anumite stocuri din subzonele 1-4 ale zonei Convenției NAFO. Măsurile respective ar trebui să fie transpuse în legislația Uniunii. (37)În cadrul celei de a 40-a reuniuni anuale din 2016, Comisia Generală pentru Pescuit în Marea Mediterană (GFCM) a adoptat limite ale capturilor și ale efortului pentru anumite stocuri de pești pelagici mici, pentru anii 2017 și 2018, în subzonele geografice 17 și 18 (Marea Adriatică) din zona Acordului GFCM. Măsurile respective ar trebui să fie transpuse în legislația Uniunii. Limitele maxime de captură stabilite în anexa IL se fixează exclusiv pentru un an și fără a se aduce atingere niciunei alte măsuri adoptate pe viitor și niciunui alt eventual sistem de repartizare între statele membre. [Considerentul, articolele pertinente și anexele vor fi actualizate după reuniunea anuală] (38)Ținând cont de particularitățile flotei slovene și de impactul său marginal asupra stocurilor de specii de pești pelagici mici, este adecvat să se păstreze modelele de pescuit existente și să se asigure accesul flotei slovene la o cantitate minimă de specii de pești pelagici mici. (39)Cea de a 5-a reuniune a părților la Acordul privind pescuitul în sudul Oceanului Indian (SIOFA), în 2018, a adoptat măsuri de conservare și gestionare pentru stocurile care intră în domeniul de aplicare al acordului. Măsurile respective ar trebui să fie transpuse în legislația Uniunii. (40)Anumite măsuri internaționale care creează sau restricționează posibilitățile de pescuit pentru Uniune sunt adoptate de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) relevante la sfârșitul anului și devin aplicabile înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament. Prin urmare, este necesar ca dispozițiile care transpun aceste măsuri în legislația Uniunii să se aplice retroactiv. În special, deoarece sezonul de pescuit în zona Convenției CCAMLR se derulează de la 1 decembrie la 30 noiembrie și, prin urmare, anumite posibilități sau interdicții de pescuit în zona convenției CCAMLR se stabilesc pentru o perioadă care începe la 1 decembrie 2017, este oportun ca dispozițiile corespunzătoare din prezentul regulament să se aplice de la respectiva dată. Această aplicare retroactivă nu aduce atingere principiului așteptărilor legitime, deoarece membrilor CCAMLR le este interzis să pescuiască fără autorizație în zona convenției CCAMLR. [Considerentul, articolele pertinente și anexele vor fi actualizate după reuniunea anuală] (41)În ceea ce privește posibilitățile de pescuit pentru Chionoecetes opilio în zona Svalbard, Tratatul de la Paris din 1920 acordă acces egal și nediscriminatoriu la resurse pentru toate părțile la tratatul respectiv, inclusiv în materie de pescuit. Punctul de vedere al Uniunii în ceea ce privește acest acces la pescuitul de Chionoecetes opilio pe platoul continental din zona Svalbard este expus în două note verbale adresate Norvegiei din datele de 25 octombrie 2016 și 24 februarie 2017. Pentru a se asigura că exploatarea Chionoecetes opilio în zona Svalbard este coerentă cu normele de gestionare nediscriminatorie pe care le-ar putea stabili Norvegia, care se bucură de suveranitate și jurisdicție în zonă în limitele tratatului respectiv, este adecvat să se precizeze numărul navelor autorizate să efectueze astfel de activități de pescuit. Repartizarea acestor posibilități de pescuit între statele membre se limitează la anul 2019. Se reamintește că în Uniune principala responsabilitate pentru asigurarea respectării legislației aplicabile aparține statelor membre de pavilion. (42)În conformitate cu declarația Uniunii adresată Republicii Bolivariene a Venezuelei privind acordarea de posibilități de pescuit în apele Uniunii navelor de pescuit aflate sub pavilionul Republicii Bolivariene a Venezuelei în zona economică exclusivă din largul coastei Guyanei Franceze, este necesară stabilirea posibilităților de pescuit pentru specii de lutianide disponibile pentru Venezuela în apele Uniunii. (43)Având în vedere că anumite prevederi sunt aplicate în mod continuu, și pentru a se evita insecuritatea juridică în perioada cuprinsă între sfârșitul anului 2019 și data intrării în vigoare a regulamentului de stabilire a posibilităților de pescuit pentru 2020, dispozițiile privind interzicerea și perioadele de interzicere stabilite în prezentul regulament ar trebui să continue să se aplice la începutul anului 2020, până la intrarea în vigoare a regulamentului de stabilire a posibilităților de pescuit pentru 2020.

(44)În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei în ceea ce privește autorizarea individuală a statelor membre de a gestiona repartizările efortului de pescuit conform unui sistem bazat pe kilowați-zi. Aceste competențe ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului. (45)În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei în ceea ce privește acordarea de zile suplimentare pe mare pentru încetarea permanentă a activităților de pescuit și pentru sporirea prezenței observatorilor științifici, precum și în ceea ce privește stabilirea formatelor foilor de calcul pentru culegerea și transmiterea informațiilor privind transferul de zile pe mare între navele de pescuit care arborează pavilionul unui stat membru. Competențele respective ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011. (46)Pentru a se evita întreruperea activităților de pescuit și a se asigura subzistența pescarilor din Uniune, prezentul regulament ar trebui să se aplice de la 1 ianuarie 2019, cu excepția dispozițiilor referitoare la limitele efortului de pescuit, care ar trebui să se aplice de la 1 februarie 2019, și a anumitor dispoziții privind anumite regiuni, care ar trebui să aibă o dată de aplicare specifică. Din motive de urgență, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare imediat după publicarea sa. (47)Posibilitățile de pescuit ar trebui utilizate în deplină conformitate cu legislația Uniunii, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: TITLUL I

DISPOZIȚII GENERALE Articolul 1

Obiect 1.Prezentul regulament stabilește posibilitățile de pescuit disponibile în apele Uniunii și, pentru navele de pescuit ale Uniunii, în anumite ape din afara Uniunii pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește. 2.Posibilitățile de pescuit menționate la alineatul (1) includ: (a)limitele capturilor pentru anul 2019 și, în situațiile precizate în prezentul regulament, pentru anul 2020; (b)limitele efortului de pescuit pentru perioada 1 februarie 2019-31 ianuarie 2019, cu excepția cazului în care alte perioade pentru limitele efortului sunt stabilite la articolele 26, 27 și 40, precum și în ceea ce privește dispozițiile privind dispozitivele de concentrare a peștilor (FAD-uri); (c)posibilitățile de pescuit pentru perioada 1 decembrie 2018 - 30 noiembrie 2019 pentru anumite stocuri din zona Convenției CCAMLR; (d)posibilitățile de pescuit pentru anumite stocuri din zona Convenției CITT stabilite la articolul 28 pentru perioadele din 2019 și 2020 menționate în articolul respectiv. Articolul 2

Domeniu de aplicare 1.Prezentul regulament se aplică următoarelor nave: (a)navelor de pescuit ale Uniunii; (b)navelor țărilor terțe aflate în apele Uniunii. 2.De asemenea, prezentul regulament se aplică pescuitului de agrement, în cazul în care acesta este menționat în mod explicit în dispozițiile relevante. Articolul 3

Definiții În sensul prezentului regulament, se aplică definițiile de la articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. În plus, se aplică următoarele definiții:

(a)„navă a unei țări terțe” înseamnă o navă de pescuit care arborează pavilionul unei țări terțe și este înmatriculată în respectiva țară terță; (b)„pescuit recreativ” înseamnă activități de pescuit necomerciale care exploatează resursele biologice marine, cum ar fi în scop recreativ, turistic sau sportiv. (c)„ape internaționale” înseamnă apele care se găsesc în afara suveranității sau jurisdicției vreunui stat; (d)„captură totală admisibilă” (TAC) înseamnă: (i)în cadrul activităților de pescuit care fac obiectul excepției de la obligația de debarcare menționată la articolul 15 alineatele (4)-(7) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, cantitatea de pește care poate fi debarcată anual din fiecare stoc; (ii)în toate celelalte activități de pescuit, cantitatea de pește care poate fi capturată anual din fiecare stoc; (e)„cotă” înseamnă o proporție din TAC repartizată Uniunii, unui stat membru sau unei țări terțe; (f)„evaluare analitică” înseamnă o evaluare cantitativă a tendințelor unui anumit stoc, bazată pe date privind biologia și exploatarea stocului și despre care s-a stabilit, printr-o analiză științifică, că are o calitate suficientă pentru a servi drept bază pentru avize științifice privind opțiunile viitoare în materie de capturi; (g)„dimensiunea ochiului de plasă” înseamnă dimensiunea ochiului plaselor de pescuit determinată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 517/2008 al Comisiei; (h)„registrul flotei de pescuit a Uniunii” înseamnă registrul creat de Comisie în conformitate cu articolul 24 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013; (i)„jurnal de pescuit” înseamnă jurnalul menționat la articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009. Articolul 4

Zone de pescuit În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții ale zonelor: (a)zonele ICES (Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime) sunt zonele geografice precizate în anexa III la Regulamentul (CE) nr. 218/2009; (b)„Skagerrak” înseamnă zona geografică delimitată la vest de o linie trasată de la farul Hanstholm la farul Lindesnes, iar la sud de o linie trasată de la farul Skagen la farul Tistlarna și de la respectivul punct la cel mai apropiat punct de pe coasta suedeză; (c)„Kattegat” înseamnă zona geografică delimitată la nord de o linie trasată de la farul Skagen la farul Tistlarna și de la respectivul punct la punctul cel mai apropiat pe coasta suedeză, iar la sud de o linie trasată de la Hasenøre la Gnibens Spids, de la Korshage la Spodsbjerg și de la Gilbjerg Hoved la Kullen; (d)„unitatea funcțională 16 din subzona ICES 7” înseamnă zona geografică delimitată de loxodromele care unesc secvențial următoarele poziții: –53° 30' N 15° 00' V, –53° 30' N 11 ° 00' V, –51 ° 30' N 11 ° 00' V,

–51 ° 30' N 13 ° 00' V, –51 ° 00' N 13 ° 00' V, –51 ° 00' N 15° 00' V, –53° 30' N 15° 00' V; (e)„unitatea funcțională 26 din diviziunea ICES 9a” înseamnă zona geografică delimitată de loxodromele care unesc secvențial următoarele poziții: –43 ° 00' N 8 ° 00' V, –43 ° 00' N 10 ° 00' V, –42 ° 00' N 10 ° 00' V, –42 ° 00' N 8 ° 00' V; (f)„unitatea funcțională 27 din diviziunea ICES 9a” înseamnă zona geografică delimitată de loxodromele care unesc secvențial următoarele poziții: –42 ° 00' N 8 ° 00' V, –42 ° 00' N 10 ° 00' V, –38 ° 30' N 10 ° 00' V, –38 ° 30' N 9 ° 00' V, –40 ° 00' N 9 ° 00' V, –40 ° 00' N 8 ° 00' V; (g)„unitatea funcțională 30 din diviziunea ICES 9a” înseamnă zona geografică aflată sub jurisdicția Spaniei în Golful Cádiz și în apele adiacente ale 9a; (h)„Golful Cádiz” înseamnă zona geografică a diviziunii ICES 9a la est de longitudinea 7° 23′ 48″ V; (i)„zona Convenției CCAMLR (Comisia pentru conservarea faunei și florei marine din Antarctica)” înseamnă zona geografică definită la articolul 2 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 601/2004 al Consiliului; (j)„zonele CECAF (Comitetul pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului)” înseamnă zonele geografice indicate în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 216/2009 al Parlamentului European și al Consiliului;

(k)„subzonele geografice ale Acordului GFCM (Comisia Generală pentru Pescuit în Marea Mediterană)” înseamnă zonele definite în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1343/2011 al Parlamentului European și al Consiliului. (l)„zona Convenției CITT (Comisia interamericană pentru tonul tropical)” este zona geografică definită în Convenția pentru întărirea Comisiei interamericane pentru tonul tropical instituite prin Convenția din 1949 între Statele Unite ale Americii și Republica Costa Rica; (m)„zona Convenției ICCAT (Comisia Internațională pentru Conservarea Tonului din Oceanul Atlantic)” înseamnă zona geografică definită în Convenția internațională pentru conservarea tonului din Oceanul Atlantic; (n)„zona Convenției IOTC (Comisia Tonului din Oceanul Indian)” înseamnă zona geografică definită în Acordul de instituire a Comisiei Tonului din Oceanul Indian; (o)„zonele NAFO (Organizația de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest)” înseamnă zonele geografice indicate în anexa III la Regulamentul (CE) nr. 217/2009 al Parlamentului European și al Consiliului; (p)„zona Convenției SEAFO (Organizația de Pescuit în Atlanticul de Sud-Est)” înseamnă zona geografică definită în Convenția privind conservarea și gestionarea resurselor piscicole din sud-estul Oceanului Atlantic; (q)„zona acordului SIOFA” este zona geografică definită în Acordul privind pescuitul în sudul Oceanului Indian; (r)„zona Convenției SPRFMO (Organizația regională de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud)” înseamnă zona geografică definită în Convenția privind conservarea și gestionarea resurselor piscicole în marea liberă a Pacificului de Sud; (s)„zona Convenției WCPFC (Comisia pentru pescuitul în Oceanul Pacific de Vest și Central)” înseamnă zona geografică definită în Convenția privind conservarea și gestionarea rezervelor de pești mari migratori din Oceanul Pacific de Vest și Central; (t)„zona de mare liberă din Marea Bering” înseamnă zona geografică de mare liberă din Marea Bering dincolo de 200 de mile marine de la liniile de bază de la care este măsurată lățimea mării teritoriale a statelor costiere la Marea Bering; (u)„zona de suprapunere dintre CITT și WCPFC” înseamnă zona geografică definită prin următoarele limite: –longitudine 150º V, –longitudine 130º V, –latitudine 4º S; –latitudine 50° S. TITLUL II

POSIBILITĂȚI DE PESCUIT

PENTRU NAVELE DE PESCUIT ALE UNIUNII Capitolul I

Dispoziții generale Articolul 5

TAC-uri și repartizări 1.TAC-urile pentru navele de pescuit ale Uniunii aflate în apele Uniunii sau în anumite ape din afara Uniunii, precum și repartizarea acestor TAC-uri între statele membre și, după caz, condițiile legate funcțional de acestea sunt stabilite în anexa I. 2.Navele de pescuit ale Uniunii sunt autorizate să efectueze capturi, în limitele TAC-urilor stabilite în anexa I la prezentul regulament, în apele care se află sub jurisdicția de pescuit a Insulelor Feroe, a Groenlandei și a Norvegiei, precum și în zona de pescuit din jurul insulei Jan Mayen, sub rezerva condițiilor stabilite la articolul 15 și în anexa III la prezentul regulament, precum și în Regulamentul (CE) nr. 2017/2403 al Consiliului și în dispozițiile de punere în aplicare a acestuia.

Articolul 6

TAC-uri care sunt stabilite de statele membre 1.TAC-urile pentru anumite stocuri de pește se stabilesc de statul membru în cauză. Aceste stocuri sunt identificate în anexa I. 2.TAC-urile care sunt stabilite de un stat membru trebuie: (a)să respecte principiile și normele PCP, în special principiul exploatării durabile a stocului; și (b)să conducă: (i)dacă sunt disponibile evaluări analitice, la exploatarea stocului în conformitate cu producția maximă durabilă începând cu 2019, cu o probabilitate cât mai ridicată cu putință; sau (ii)dacă nu sunt disponibile evaluări analitice sau dacă acestea sunt incomplete, la exploatarea stocului în conformitate cu abordarea precauționară a gestionării pescuitului. 3.Până la 15 martie 2019, fiecare stat membru vizat transmite Comisiei următoarele informații: (a)TAC-urile adoptate; (b)datele colectate și evaluate de statul membru respectiv pe care se bazează TAC-urile adoptate; (c)detaliile privind modul în care TAC-urile adoptate respectă alineatul (2). Articolul 7

Condiții referitoare la debarcarea capturilor și a capturilor accidentale 1.Capturile care nu fac obiectul obligației de debarcare instituite prin articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 sunt reținute la bord sau debarcate numai dacă: (a)au fost efectuate de nave care navighează sub pavilionul unui stat membru care deține o cotă, iar această cotă nu este epuizată; sau (b)constau într-o fracțiune a unei cote a Uniunii care nu a fost repartizată sub formă de cote între statele membre, iar această cotă a Uniunii nu a fost epuizată. 2.Stocurile de specii nevizate, aflate în limitele biologice de siguranță menționate la articolul 15 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, sunt identificate în anexa I la prezentul regulament în scopul derogării de la obligația de a scădea capturile din cotele relevante, prevăzută la articolul respectiv. Articolul 8

Limite ale efortului de pescuit Pentru perioadele menționate la articolul 1 alineatul (2) litera (b), se aplică următoarele măsuri privind efortul de pescuit: (a)anexa IIA pentru refacerea stocurilor de merluciu și de langustină din diviziunile ICES 8c și 9a, cu excepția Golfului Cádiz; (b)anexa IIB pentru gestionarea stocurilor de limbă-de-mare din diviziunea ICES 7e.

Articolul 9

Măsuri privind pescuitul de biban-de-mare european 1.Se interzice navelor de pescuit ale Uniunii, precum și oricăror activități comerciale de pescuit de la țărm, să vizeze bibanul-de-mare european în diviziunile ICES 4b și 4c, precum și în subzona ICES 7. Se interzice reținerea la bord, transbordarea, relocalizarea sau debarcarea de biban-de-mare european capturat în zona respectivă. 2.Prin derogare de la alineatul (1), în ianuarie 2019 și în perioada 1 aprilie-31 decembrie 2019, în diviziunile ICES 4b, 4c, 7d, 7e, 7f și 7h și în apele situate pe o rază de 12 mile marine de la liniile de bază aflate sub suveranitatea Regatului Unit în diviziunile ICES 7a și 7g, navele de pescuit ale Uniunii pot să pescuiască biban-de-mare european și să rețină la bord, să transbordeze, să relocalizeze sau să debarce biban-de-mare european capturat în zona respectivă cu următoarele unelte de pescuit și în următoarele limite: (a)utilizând traule de fund, pentru capturi accidentale inevitabile, nu mai mult de 100 de kilograme pe lună și 1 % din greutatea capturilor totale de organisme marine aflate la bord capturate de nava respectivă în orice zi; (b)utilizând seine, pentru capturi accidentale inevitabile, nu mai mult de 180 de kilograme pe lună și 1 % din greutatea capturilor totale de organisme marine aflate la bord capturate de nava respectivă în orice zi; (c)utilizând cârlige și paragate: nu mai mult de 7 tone pe navă pe an; (d)utilizând setci fixe, pentru capturi accidentale inevitabile, nu mai mult de 1,2 tone pe navă pe an și 1 % din greutatea capturilor totale de organisme marine aflate la bord capturate de nava respectivă în orice zi. Derogările prevăzute la primul paragraf se aplică navelor de pescuit din Uniune care au înregistrat capturi de biban-de-mare european în perioada 1 iulie 2015-30 septembrie 2016: la litera (c), capturile sunt înregistrate de nave care utilizează cârlige și paragate și la litera (d), capturile sunt înregistrate de nave care utilizează setci fixe. În cazul înlocuirii unei nave de pescuit a Uniunii, statele membre pot permite aplicarea derogării la o altă navă de pescuit, cu condiția ca numărul de nave de pescuit ale Uniunii care fac obiectul derogării și capacitatea globală de pescuit a acestora să nu crească. 3.Limitele de captură stabilite la alineatul (2) nu sunt transferabile între nave și, în cazul în care se aplică o limită lunară, de la o lună la alta. Pentru navele de pescuit ale Uniunii care utilizează mai multe unelte de pescuit într-o singură lună calendaristică, se aplică cea mai joasă limită de captură stabilită la alineatul (2) pentru oricare dintre uneltele de pescuit utilizate. Statele membre raportează Comisiei, în termen de 15 zile de la sfârșitul fiecărei luni, toate capturile de biban-de-mare european în funcție de tipul de unelte utilizate. 4. În cadrul pescuitului recreativ, inclusiv de la țărm, în diviziunile ICES 4b, 4c, 6a, 7a -7k: (a)de la 1 ianuarie la 31 martie și de la 1 noiembrie și la 31 decembrie 2019, se permite doar pescuitul bibanului-de-mare european cu capturare urmată de eliberare care asigură rate ridicate de supraviețuire. În perioada menționată, se interzice reținerea la bord, relocalizarea, transbordarea sau debarcarea de biban-de-mare european capturat în zona respectivă; (b)între 1 aprilie și 31 octombrie 2019, poate fi păstrat un singur exemplar de biban-de-mare european per pescar pe zi. 5.În cadrul pescuitului recreativ în diviziunile ICES 8a și 8b, pot fi păstrate maximum trei exemplare de biban-de-mare european per pescar pe zi. Articolul 10

Măsuri privind pescuitul de anghilă europeană [Măsurile pentru anghila europeană vor fi stabilite în urma avizului științific al ICES, după ce s-a făcut analiza completă a acestui aviz. Avizele științifice referitoare la stocul sud-european de biban-de-mare vor fi publicate la 7 noiembrie 2018.] Articolul 11

Dispoziții speciale privind repartizarea posibilităților de pescuit 1.Repartizarea posibilităților de pescuit între statele membre conform prezentului regulament nu aduce atingere: (a)schimburilor efectuate în conformitate cu articolul 16 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013; (b)deducerilor și realocărilor efectuate în temeiul articolului 37 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009;

(c)realocărilor efectuate în temeiul articolului 10 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1006/2008; (d)debarcărilor suplimentare autorizate în temeiul articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 și al articolului 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013; (e)cantităților retrase în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 și cu articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013; (f)deducerilor efectuate în conformitate cu articolele 105, 106 și 107 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009; (g)transferurilor sau schimburilor de cote în temeiul articolului 16 din prezentul regulament. 2.Stocurile care fac obiectul TAC-urilor de precauție sau analitice sunt identificate în anexa I la prezentul regulament în scopul gestionării de la an la an a TAC-urilor și a cotelor de pescuit prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 847/96. 3.Cu excepția cazurilor în care există dispoziții contrare în anexa I la prezentul regulament, articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 se aplică stocurilor care fac obiectul unor TAC-uri de precauție, iar articolul 3 alineatele (2) și (3) și articolul 4 din regulamentul respectiv se aplică stocurilor care fac obiectul unor TAC-uri analitice. 4.Articolele 3 și 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 nu se aplică în cazul în care un stat membru utilizează flexibilitatea de la an la an prevăzută la articolul 15 alineatul (9) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013. Articolul 12

Perioade de interdicție a pescuitului 1.Se interzice pescuitul sau reținerea la bord a oricăreia dintre următoarele specii din Porcupine Bank în perioada 1 mai - 31 mai 2019: cod, specii de cardină, pește-pescar, eglefin, merlan, merluciu, langustină, cambulă de Baltica, polac, cod saithe, vulpi și pisici de mare, limbă-de-mare comună, brosme, mihalț-de-mare albastru, mihalț-de-mare și câine de mare. În sensul prezentului alineat, Porcupine Bank cuprinde zona geografică delimitată de loxodromele care unesc secvențial următoarele poziții: Punct Latitudine Longitudine 1 52° 27' N 12° 19' V 2 52° 40' N 12° 30' V 3 52° 47' N 12° 39.600' V 4 52° 47' N 12° 56' V 5 52° 13,5' N 13 ° 53.830' V 6 51 ° 22' N 14 ° 24' V 7 51 ° 22' N 14 ° 03' V 8 52° 10' N 13 ° 25' V 9 52° 32' N 13 ° 07.500' V 10 52° 43' N 12° 55' V 11 52° 43' N 12° 43' V 12 52° 38.800' N 12° 37' V 13 52° 27' N 12° 23' V 14 52° 27' N 12° 19' V Prin derogare de la primul paragraf, tranzitul prin Porcupine Bank, transportând la bord speciile menționate la paragraful respectiv, este autorizat în conformitate cu articolul 50 alineatele (3), (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009. 2.Pescuitul comercial de uvă cu traule de fund, cu seine sau cu unelte tractate similare, cu dimensiunea ochiului de plasă mai mică de 16 mm, este interzis în diviziunile ICES 2a, 3a și în subzona ICES 4, de la 1 ianuarie la 31 martie 2019 și de la 1 august la 31 decembrie 2019. Interdicția prevăzută la primul paragraf se aplică și navelor țărilor terțe autorizate să pescuiască uvă și capturile accidentale asociate în apele Uniunii din subzona ICES 4. Articolul 13

Interdicții 1.Se interzice navelor de pescuit ale Uniunii pescuitul, reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea următoarelor specii: (a)vatos spinos (Amblyraja radiata) în apele Uniunii din diviziunile ICES 2a, 3a și 7d și din subzona ICES 4; (b)rechin alb (Carcharodon carcharías) în toate apele; (c)rechin catifelat (Centrophorus squamosus) în apele Uniunii din diviziunea ICES 2a și din subzona ICES 4, precum și în apele Uniunii și apele internaționale din subzonele ICES 1 și 14;

(d)rechin portughez (Centroscymnus coelolepis) în apele Uniunii din diviziunea ICES 2a și din subzona ICES 4, precum și în apele Uniunii și apele internaționale din subzonele ICES 1 și 14; (e)rechin pelerin (Cetorhinus maximus) în toate apele; (f)rechin focă (Dalatias licha) în apele Uniunii din diviziunea ICES 2a și din subzona ICES 4, precum și în apele Uniunii și în apele internaționale din subzonele ICES 1 și 14; (g)câine de mare abisal (Deania calcea) în apele Uniunii din diviziunea ICES 2a și din subzona ICES 4, precum și în apele Uniunii și în apele internaționale din subzonele ICES 1 și 14; (h)complexul de specii (Dipturus cf. flossada și Dipturus cf. intermedia) de vulpe neagră (Dipturus batis) în apele Uniunii din diviziunea ICES 2a și din subzonele ICES 3, 4, 6, 7, 8, 9 și 10; (i)marele rechin lanternă (Etmopterus princeps) în apele Uniunii din diviziunea ICES 2a și din subzona ICES 4, precum și în apele Uniunii și în apele internaționale din subzonele ICES 1 și 14; (j)micul rechin lanternă (Etmopterus pusillus) în apele Uniunii din diviziunea ICES 2a și din subzona ICES 4, precum și în apele Uniunii și în apele internaționale din subzonele ICES 1, 5, 6, 7, 8, 12 și 14; (k)rechin neted (Galeorhinus galeus) capturat cu paragate în apele Uniunii din diviziunea ICES 2a, în subzona ICES 4 și în apele Uniunii și apele internaționale din subzonele ICES 1, 5, 6, 7, 8, 12 și 14; (l)rechinul scrumbiilor (Lamna nasus) în toate apele; (m)următoarele specii de Mobula în toate apele: (i)Mobula mobular, (ii)Mobula rochebrunei, (iii)Mobula japanica, (iv)Mobula thurstoni, (v)Mobula eregoodootenkee, (vi)Mobula munkiana, (vii)Mobula tarapacana, (viii)Mobula kuhlii, (ix)Mobula hypostoma; (x) pisica de recif (Mobula alfredi),

(xi) diavol de mare (Mobula birostris); (n)următoarele specii de pește-fierăstrău (Pristidae) în toate apele: (i)Anoxypristis cuspidata, (ii)pește-fierăstrău pitic (Pristis clavata), (iii)pește-fierăstrău cu dinți mici (Pristis pectinata), (iv)pește-fierăstrău cu dinți mari (Pristis pristis), (v)pește-fierăstrău verde (Pristis zijsron); (o)vulpe de mare (Raja clavata) în apele Uniunii din diviziunea ICES 3a; (p)Dipturus nidarosiensis în apele Uniunii din diviziunile ICES 6a, 6b, 7a, 7b, 7c, 7e, 7f, 7g, 7h și 7k; (q)pisică de mare marmorată (Raja undulata) în apele Uniunii din subzonele ICES 6 și 10; (r)rechin balenă (Rhincodon typus) în toate apele; (s)Rhinobatos rhinobatos în Marea Mediterană; (t)vulpe-de-mare albă (Rostroraja alba) în apele Uniunii din subzonele ICES 6, 7, 8, 9 și 10; (u)Rhinobatidae în apele Uniunii din subzonele ICES 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 și 12; (v)câine de mare (Squalus acanthias) în apele Uniunii din subzonele ICES 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 și 10, cu excepția programelor de evitare care figurează în anexa IA; (x)rechin călugăr (Squatina squatina) în apele Uniunii. 2.Atunci când sunt capturate accidental, speciile menționate la alineatul (1) nu trebuie vătămate. Exemplarele capturate se eliberează imediat. Articolul 14

Transmiterea datelor Atunci când, în conformitate cu articolele 33 și 34 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009, statele membre transmit Comisiei date privind debarcările de stocuri capturate, acestea utilizează codurile stocurilor prevăzute în anexa I la prezentul regulament.

Capitolul II

Autorizații de pescuit în apele țărilor terțe Articolul 15

Autorizații de pescuit 1.Numărul maxim de autorizații de pescuit pentru navele de pescuit ale Uniunii care pescuiesc în apele unei țări terțe este stabilit în anexa III. 2.În cazul în care un stat membru transferă o cotă altui stat membru („schimb de cote”) în zonele de pescuit stabilite în anexa III la prezentul regulament, în baza articolului 16 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, transferul include un transfer corespunzător de autorizații de pescuit și este notificat Comisiei. Cu toate acestea, nu trebuie depășit numărul total de autorizații de pescuit pentru fiecare zonă de pescuit, astfel cum este stabilit în anexa III la prezentul regulament. Capitolul III

Posibilități de pescuit în apele organizațiilor regionale

de gestionare a pescuitului [secțiunile 2-3 și 5, 7-10 din prezentul capitol vor fi actualizate în urma reuniunilor anuale ale organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului] Secțiunea 1

Dispoziții generale Articolul 16

Transferuri și schimburi de cote 1.În cazul în care, în temeiul normelor unei organizații regionale de gestionare a pescuitului (ORGP), sunt permise transferuri și schimburi de cote între părțile contractante la ORGP, un stat membru (denumit în continuare „statul membru în cauză”) poate discuta cu o parte contractantă la ORGP și, după caz, poate elabora o eventuală propunere privind transferul sau schimbul de cote avut în vedere. 2.Atunci când este notificată de statul membru în cauză, Comisia poate aproba propunerea privind transferul sau schimbul de cote avut în vedere, discutat de statul membru cu o parte contractantă relevantă la ORGP. În continuare, Comisia își exprimă fără întârziere acordul de a-și asuma obligații în temeiul unui astfel de transfer sau schimb de cote cu partea contractantă relevantă la ORGP. Comisia notifică secretariatului ORGP respectivul transfer sau schimb de cote convenit, în conformitate cu normele organizației respective. 3.Comisia informează statele membre cu privire la transferul sau schimbul de cote convenit. 4.Posibilitățile de pescuit primite sau transferate de la sau către partea contractantă relevantă la ORGP în cadrul transferului sau al schimbului de cote sunt considerate drept cote repartizate sau scăzute din cotele repartizate statului membru în cauză, începând cu momentul intrării în vigoare a transferului sau a schimbului de cote, în conformitate cu termenii acordului convenit cu partea contractantă relevantă la ORGP sau în conformitate cu normele ORGP respective, după caz. O astfel de repartizare nu modifică metoda de distribuție existentă în vederea repartizării posibilităților de pescuit statelor membre în conformitate cu principiul stabilității relative a activităților de pescuit. 5.Prezentul articol se aplică până la 31 ianuarie 2020 pentru transferurile de cote de la o parte contractantă la o ORGP către Uniune și pentru repartizarea ulterioară a acestora către statele membre. Secțiunea 2

Zona Convenției ICCAT Articolul 17

Limitări ale capacității de pescuit, de creștere și de îngrășare 1.Numărul navelor cu momeală și al navelor cu undițe tractate ale Uniunii autorizate să pescuiască activ, în Oceanul Atlantic de Est, ton roșu cu o greutate/lungime cuprinse între 8 kg/75 cm și 30 kg/115 cm este limitat conform anexei IV punctul 1. 2.Numărul navelor de pescuit artizanal de coastă din Uniune autorizate să pescuiască activ în Marea Mediterană ton roșu cu o greutate/lungime cuprinse între 8 kg/75 cm și 30 kg/115 cm este limitat conform anexei IV punctul 2. 3.Numărul navelor de pescuit din Uniune autorizate să pescuiască activ în Marea Adriatică, în scopul creșterii, ton roșu cu o greutate/lungime cuprinse între 8 kg/75 cm și 30 kg/115 cm este limitat conform anexei IV punctul 3. 4.Numărul și capacitatea totală, ca tonaj brut, ale navelor de pescuit autorizate să pescuiască, să rețină la bord, să transbordeze, să transporte sau să debarce ton roșu în Atlanticul de Est și în Marea Mediterană sunt limitate conform anexei IV punctul 4. 5.Numărul de capcane utilizate pentru pescuitul de ton roșu în Atlanticul de Est și în Marea Mediterană este limitat conform anexei IV punctul 5.

6.Capacitatea de creștere a tonului roșu, capacitatea de îngrășare a acestuia și volumul maxim al intrărilor de ton roșu sălbatic capturat repartizate fermelor piscicole din Oceanul Atlantic de Est și din Marea Mediterană sunt limitate conform anexei IV punctul 6. 7.Numărul maxim de nave de pescuit din Uniune autorizate să pescuiască ton alb din zone nordice ca specie vizată în conformitate cu articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 520/2007 este limitat conform anexei IV punctul 7 din prezentul regulament. 8.Numărul maxim de nave de pescuit ale Uniunii cu o lungime de cel puțin 20 de metri care pescuiesc ton obez în zona Convenției ICCAT este limitat conform anexei IV punctul 8. Articolul 18

Pescuitul recreativ După caz, statele membre repartizează o cotă specifică pescuitului recreativ din cotele care le-au fost repartizate astfel cum se prevede în anexa ID. Articolul 19

Rechini 1.Se interzice reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de rechin-vulpe (Alopias superciliosus) în cadrul oricărei activități de pescuit. 2.Se interzice pescuitul direcționat de specii de rechin-vulpe din genul Alopias. 3.Se interzice reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de rechin-ciocan din familia Sphyrnidae (cu excepția Sphyrna tiburo) în cadrul activităților de pescuit desfășurate în zona Convenției ICCAT. 4.Se interzice reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de rechin cu înotătoare albe (Carcharhinus longimanus) capturat în cadrul oricărei activități de pescuit. 5.Se interzice reținerea la bord a rechinilor catifelați (Carcharhinus falciformis) capturați în cadrul oricărei activități de pescuit. Secțiunea 3

Zona Convenției CCAMLR Articolul 20

Interdicții și limite de captură 1.Se interzice pescuitul direcționat al speciilor enumerate în anexa V partea A în zonele și în perioadele prevăzute în respectiva anexă. 2.În ceea ce privește pescuitul de explorare, TAC-urile și limitele capturilor accidentale stabilite în anexa V partea B se aplică în subzonele stabilite în respectiva anexă. Articolul 21

Pescuitul de explorare 1.În 2019, statele membre pot participa la pescuitul de explorare cu paragate de pește dințos (Dissostichus spp.) în subzonele FAO 88.1 și 88.2, precum și în diviziunile 58.4.1, 58.4.2 și 58.4.3a, în afara zonelor de jurisdicție națională. Dacă un stat membru intenționează să participe la astfel de activități de pescuit, acesta informează Secretariatul CCAMLR în conformitate cu articolele 7 și 7a din Regulamentul (CE) nr. 601/2004 și în orice caz până la 1 iunie 2019, cel târziu. 2.În ceea ce privește subzonele FAO 88.1 și 88.2 și diviziunile 58.4.1, 58.4.2 și 58.4.3a, TAC-urile și limitele capturilor accidentale pe subzonă și pe diviziune, precum și distribuția acestora între unitățile de cercetare la scară mică (SSRU) din fiecare dintre acestea, sunt stabilite în anexa V partea B. Pescuitul în orice SSRU încetează atunci când captura raportată atinge TAC specificată, iar SSRU respectivă se închide pentru pescuit pentru restul sezonului. 3.Pescuitul are loc într-o zonă geografică și batimetrică cât se poate de întinsă pentru a se obține informațiile necesare în vederea determinării potențialului de pescuit și a se evita concentrarea excesivă a capturilor și a efortului de pescuit. Cu toate acestea, pescuitul în subzonele FAO 88.1 și 88.2, precum și în diviziunile 58.4.1, 58.4.2 și 58.4.3a este interzis la adâncimi mai mici de 550 metri. Articolul 22

Pescuitul de krill antarctic în sezonul de pescuit 2019/2020

1.Dacă intenționează să pescuiască krill antarctic(Euphausia superba) în zona Convenției CCAMLR pe parcursul sezonului de pescuit 2019/2020, statele membre notifică Comisiei intenția de a pescui krill antarctic, cel târziu până la 1 mai 2019, utilizând în acest scop modelul prevăzut în anexa V partea C la prezentul regulament. Pe baza informațiilor furnizate de statele membre, Comisia transmite notificările Secretariatului CCAMLR până cel târziu la 30 mai 2019. 2.Notificarea menționată la alineatul (1) din prezentul articol include informațiile prevăzute la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 601/2004 pentru fiecare navă care urmează să fie autorizată de statul membru să participe la pescuitul de krill antarctic. 3.Un stat membru care intenționează să pescuiască krill antarctic în zona Convenției CCAMLR își notifică intenția de a face acest lucru numai în ceea ce privește navele autorizate care navighează sub pavilionul său în momentul notificării sau care navighează sub pavilionul altui membru CCAMLR și despre care se presupune că, la momentul desfășurării pescuitului, vor naviga sub pavilionul respectivului stat membru. 4.Statele membre pot autoriza participarea la pescuitul de krill antarctic a altor nave decât cele notificate secretariatului CCAMLR în conformitate cu alineatele (1), (2) și (3) de la prezentul articol, dacă o navă autorizată nu poate participa la pescuit din motive operaționale întemeiate sau în caz de forță majoră. În această situație, statele membre în cauză informează de îndată secretariatul CCAMLR și Comisia, furnizând: (a)toate detaliile legate de nava/navele înlocuitoare, inclusiv informațiile prevăzute la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 601/2004; (b)o relatare completă a motivelor care justifică înlocuirea și orice dovadă sau referințe justificative pertinente. 5.Statele membre nu autorizează participarea la pescuitul de krill antarctic a navelor care se află pe oricare dintre listele CCAMLR de nave care practică pescuitul ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN). Secțiunea 4

Zona de competență a IOTC Articolul 23

Limitarea capacității de pescuit a navelor care pescuiesc în zona de competență a IOTC 1.Numărul maxim de nave de pescuit ale Uniunii care pescuiesc specii de ton tropical în zona de competență a IOTC și capacitatea corespondentă, exprimată ca tonaj brut, sunt stabilite în anexa VI punctul 1. 2.Numărul maxim de nave de pescuit ale Uniunii care pescuiesc pește-spadă (Xiphias gladius) și ton alb (Thunnus alalunga) în zona de competență a IOTC și capacitatea corespondentă, exprimată ca tonaj brut, sunt stabilite în anexa VI punctul 2. 3.Statele membre pot reafecta navele autorizate să desfășoare una dintre cele două activități de pescuit menționate la alineatele (1) și (2) celeilalte activități de pescuit, cu condiția să poată demonstra Comisiei că schimbarea nu duce la o creștere a efortului de pescuit în ceea ce privește stocurile de pește în cauză. 4.Statele membre se asigură că, în cazul unei propuneri de transfer de capacitate către flota lor, navele care urmează să fie transferate sunt incluse în registrul IOTC al navelor sau în registrul navelor altor ORGP pentru pescuitul de ton. Mai mult, nicio navă care figurează pe lista navelor care desfășoară activități de pescuit INN a oricărei ORGP nu poate fi transferată. 5.Statele membre își pot majora capacitatea de pescuit peste plafoanele menționate la alineatele (1) și (2) numai în limitele stabilite în planurile de dezvoltare înaintate către IOTC. Articolul 24

FAD-uri flotante și nave de aprovizionare 1.O navă cu plasă-pungă nu poate utiliza, în orice moment, mai mult de 350 de FAD-uri flotante active. 2.Numărul de nave de aprovizionare nu este mai mare de o navă de aprovizionare în sprijinul a nu mai puțin de două nave cu plasă-pungă, toate arborând pavilionul aceluiași stat membru. Această dispoziție nu se aplică statelor membre care utilizează o singură navă de aprovizionare. 3.În niciun moment o navă cu plasă-pungă nu este sprijinită de mai mult de o singură navă de aprovizionare care arborează pavilionul aceluiași stat membru. 4.Începând cu 1 ianuarie 2018, Uniunea nu trebuie să înregistreze nave de aprovizionare noi sau suplimentare în registrul IOTC al navelor autorizate. Articolul 25

Rechini

1.Se interzice reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de rechin-vulpe din orice specie din familia Alopiidae în cadrul oricărei activități de pescuit. 2.Se interzice reținerea la bord, transbordarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de rechin cu înotătoare albe (Carcharhinus longimanus) în cadrul oricărei activități de pescuit, cu excepția navelor cu o lungime totală mai mică de 24 m, angajate exclusiv în operațiuni de pescuit în zona economică exclusivă (ZEE) a statului membru de pavilion și cu condiția ca destinația capturilor efectuate să fie exclusiv consumul local. 3.Atunci când sunt capturate accidental, speciile menționate la alineatele (1) și (2) nu trebuie vătămate. Exemplarele capturate se eliberează imediat. Secțiunea 5

Zona Convenției SPRFMO Articolul 26

Pescuitul pelagic 1.Numai statele membre care au desfășurat în mod activ activități de pescuit de specii pelagice în zona Convenției SPRFMO în 2007, 2008 sau 2009 pot pescui stocuri pelagice în această zonă în conformitate cu TAC-urile stabilite în anexa IJ. 2.Statele membre menționate la alineatul (1) limitează nivelul total al tonajului brut al navelor aflate sub pavilionul lor care pescuiesc stocuri pelagice în 2019 în această zonă la un volum total de 78 600 tonaj brut pentru întreaga Uniune. 3.Posibilitățile de pescuit prevăzute în anexa IJ pot fi utilizate numai cu condiția ca statele membre să transmită Comisiei lista navelor care pescuiesc în mod activ sau care sunt angajate în operațiuni de transbordare în zona Convenției SPRFMO, înregistrări ale sistemelor de monitorizare a navelor, rapoarte lunare privind capturile și, dacă sunt disponibile, date privind escalele, cel târziu până în a cincea zi a lunii următoare, pentru a transmite informațiile respective secretariatului SPRFMO. Articolul 27

Pescuitul de fund 1.Statele membre își limitează în 2019 efortul sau capturile aferente activităților de pescuit de fund în zona Convenției SPRFMO la acele părți din zona convenției în care au avut loc activități de pescuit de fund în perioada 1 ianuarie 2002 - 31 decembrie 2006 și la un nivel care nu depășește nivelurile medii anuale ale parametrilor de captură sau de efort în perioada respectivă. Acestea pot să depășească nivelul istoric numai cu condiția ca SPRFMO să aprobe planul lor de a pescui la un nivel superior nivelului istoric. 2.Statele membre care nu au un istoric în ceea ce privește efortul sau capturile aferente activităților de pescuit de fund în zona Convenției SPRFMO în perioada 1 ianuarie 2002 - 31 decembrie 2006 nu sunt autorizate să pescuiască, cu excepția cazului în care SPRFMO aprobă planul lor de a pescui fără istoric. Secțiunea 6

Zona Convenției CITT Articolul 28

Pescuitul cu plase-pungă 1.Pescuitul de ton cu aripioare galbene (Thunnus albacares), de ton obez (Thunnus obesus) și de ton dungat (Katsuwonus pelamis) de către navele de pescuit cu plasă-pungă este interzis: (a)în perioada 29 iulie ora 00:00 - 8 octombrie 2019 ora 24:00 sau în perioada 9 noiembrie 2019 ora 00:00 - 19 ianuarie 2020 ora 24:00, în zona definită de următoarele limite: –coastele pacifice ale Americilor; –longitudine 150º V, –latitudine 40º N, –latitudine 40° S; (b)în perioada 9 octombrie 2019 ora 00:00 - 8 noiembrie 2019 ora 24:00, în zona definită de următoarele limite:

–longitudine 96º V, –longitudine 110º V, –latitudine 4º N, –latitudine 3° S. 2.Pentru fiecare navă, statele membre în cauză notifică Comisiei perioada de interdicție aleasă dintre cele menționate la alineatul (1), înainte de 1 aprilie 2019. Toate navele de pescuit cu plasă-pungă ale statelor membre în cauză încetează pescuitul cu plasă pungă în zonele definite la alineatul (1) în perioada selectată. 3.Navele de pescuit cu plasă-pungă care pescuiesc ton în zona Convenției CITT rețin la bord și apoi debarcă sau transbordează toate cantitățile de ton cu aripioare galbene, de ton obez și de ton dungat capturate. 4.Alineatul (3) nu se aplică în următoarele cazuri: (a)atunci când peștele este considerat impropriu pentru consumul uman din alte motive decât dimensiunea; sau (b)în ultima parte a unei campanii de pescuit, atunci când spațiul poate fi insuficient pentru stocarea întregii cantități de ton capturate în această parte a campaniei. Articolul 29

FAD-uri flotante 1.O navă de pescuit cu plasă-pungă nu poate să aibă, în niciun moment, mai mult de 450 de FAD-uri active în zona Convenției CITT. Un FAD este considerat activ atunci când este utilizat pe mare, începe să-și transmită poziția și este urmărit de navă, de proprietarul sau de operatorul acesteia. FAD-urile se activează numai la bordul navelor de pescuit cu plasă-pungă. 2.O navă de pescuit cu plasă-pungă nu poate lansa FAD-uri timp de 15 zile înainte de începutul perioadei de interdicție alese în conformitate cu articolul 28 alineatul (1) litera (a), și recuperează același număr de FAD-uri lansate inițial în cele 15 zile care precedă perioada de interdicție. 3.Statele membre transmit Comisiei, lunar, un raport care conține informațiile zilnice despre FAD-uri active, după cum prevede CITT. Rapoartele se transmit între minimum 60 de zile și maximum 75 de zile. Comisia transmite fără întârziere aceste informații secretariatului CITT. Articolul 30

Limite de captură pentru tonul obez în cadrul activităților de pescuit cu paragate Totalul capturilor anuale de ton obez pescuit de nave cu paragate din fiecare stat membru în zona Convenției CITT nu trebuie să depășească 500 de tone metrice sau volumul propriilor capturi anuale de ton obez în 2001. Articolul 31

Interzicerea pescuitului de rechin cu înotătoare albe 1.Se interzice pescuitul de rechin cu înotătoare albe (Carcharhinus longimanus) în zona Convenției CITT și reținerea la bord, transbordarea, stocarea, oferirea spre vânzare, vânzarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de rechin cu înotătoare albe în respectiva zonă. 2.Atunci când sunt capturate accidental, speciile menționate la alineatul (1) nu trebuie vătămate. Exemplarele capturate se eliberează imediat de către operatorii navelor. 3.Operatorii navelor: (a)înregistrează numărul exemplarelor eliberate, indicând starea lor (moarte sau vii);

(b)raportează informațiile menționate la litera (a) statului membru ai cărui resortisanți sunt. Statele membre transmit Comisiei informațiile colectate în cursul anului precedent până la data de 31 ianuarie. Articolul 32

Interzicerea pescuitului de Mobulidae Se interzice navelor de pescuit ale Uniunii din zona Convenției CITT pescuitul, reținerea la bord, transbordarea, debarcarea, stocarea, oferirea spre vânzare sau vânzarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi de Mobulidae (familie care include Manta spp. și Mobula spp.). De îndată ce observă capturarea unor Mobulidae, navele de pescuit ale Uniunii le eliberează, în măsura posibilului, imediat, vii și nevătămate. Secțiunea 7

Zona Convenției SEAFO Articolul 33

Interzicerea pescuitului de rechini de adâncime În zona Convenției SEAFO, se interzice pescuitul direcționat al următorilor rechini de adâncime: –Apristurus manis; –Etmopterus bigelowi; –Etmopterus brachyurus; –Etmopterus princeps; –Etmopterus pusillus; –specii de vulpi-de-mare (Rajidae); –Scymnodon squamulosus; –rechini de adâncime din ordinul superior Selachimorpha; –câine de mare (Squalus acanthias). Secțiunea 8

Zona Convenției WCPFC Articolul 34

Condiții aplicabile activităților de pescuit de ton obez, de ton cu aripioare galbene, de ton dungat și de ton alb din Pacificul de Sud 1.Statele membre se asigură că numărul de zile de pescuit alocat navelor de pescuit cu plasă-pungă care pescuiesc ton obez (Thunnus obesus), ton cu aripioare galbene (Thunnus albacares) și ton dungat (Katsuwonus pelamis) în partea din zona Convenției WCPFC situată în marea liberă, între 20º N și 20º S, nu depășește 403 zile. 2.Navele de pescuit ale Uniunii nu trebuie să vizeze stocuri de ton alb (Thunnus alalunga) din Pacificul de Sud în zona Convenției WCPFC la sud de 20° S. 3.Statele membre se asigură că volumul capturilor de ton obez (Thunnus obesus) realizate de nave de pescuit cu paragate nu depășește 2 000 de tone în 2017.

Articolul 35

Gestionarea pescuitului cu FAD-uri 1.În partea din zona Convenției WCPFC situată între 20° N și 20° S, se interzice navelor de pescuit cu plasă-pungă să lanseze, să utilizeze sau să instaleze FAD-uri între 1 iulie 2019 ora 00:00 și 30 septembrie 2019 ora 24:00. 2.În plus față de interdicția impusă la alineatul (1), se interzice instalarea FAD-urilor în marea liberă din zona Convenției WCPFC, între 20º N și 20º S pentru încă două luni: fie de la 1 aprilie 2019 ora 00:00 la 31 mai 2019 ora 24:00, fie de la 1 noiembrie 2019 ora 00:00 la 31 decembrie 2019 ora 24:00. Alegerea celor două luni suplimentare se notifică Comisiei înainte de 31 ianuarie 2019. 3.Statele membre se asigură că fiecare dintre navele lor cu plasă-pungă utilizează pe mare, în orice moment, nu mai mult de 350 de FAD-uri cu balize instrumentate activate. Baliza se activează exclusiv la bordul unei nave. 4.Toate navele cu plasă-pungă care pescuiesc în partea din zona Convenției WCPFC menționată la alineatul (1) rețin la bord și debarcă sau transbordează toate cantitățile de ton obez, de ton cu aripioare galbene și de ton dungat capturate. 5.Alineatul (4) nu se aplică în următoarele cazuri: (a)în ultima parte a unei campanii de pescuit, atunci când spațiul este insuficient pentru stocarea întregii cantități; (b)atunci când peștele este impropriu pentru consumul uman din alte motive decât dimensiunea; sau (c)în cazul unei defecțiuni grave a echipamentului de congelare. Articolul 36

Limitarea numărului de nave de pescuit ale Uniunii autorizate să pescuiască pește-spadă Numărul maxim de nave de pescuit din Uniune autorizate să pescuiască pește-spadă (Xiphias gladius) în zonele situate la sud de paralela de 20° S din zona Convenției WCPFC este indicat în anexa VII. Articolul 37

Limite de captură pentru peștele-spadă în cadrul activităților de pescuit cu paragate la sud de 20° S Statele membre se asigură că volumul capturilor de pește-spadă (Xiphias gladius) la sud de 20° S al navelor de pescuit cu paragate nu depășește în 2018 limita stabilită în anexa IH. Statele membre se asigură, de asemenea, că nu există niciun transfer al efortului de pescuit pentru peștele-spadă în zona de la nord de 20° S, ca urmare a respectivei măsuri. Articolul 38

Rechini catifelați și rechini cu înotătoare albe 1.Se interzice reținerea la bord, transbordarea, depozitarea sau debarcarea oricărei părți dintr-o carcasă sau a unei carcase întregi din următoarele specii în zona Convenției WCPFC: (a)rechini catifelați (Carcharhinus falciformis); (b)rechini cu înotătoare albe (Carcharhinus longimanus). 2.Atunci când sunt capturate accidental, speciile menționate la alineatul (1) nu trebuie vătămate. Exemplarele capturate se eliberează imediat. Articolul 39

Zona de suprapunere dintre CITT și WCPFC 1.Navele înscrise exclusiv în registrul WCPFC aplică măsurile prevăzute în prezenta secțiune atunci când pescuiesc în zona de suprapunere dintre CITT și WCPFC, definită la articolul 4 litera (u).

2.Navele înscrise deopotrivă în registrul WCPFC și în cel al CITT, precum și navele înscrise exclusiv în registrul CITT aplică măsurile stabilite la articolul 28 alineatul (1) litera (a) și alineatele (2), (3) și (4) și la articolele 29, 30 și 31 atunci când pescuiesc în zona de suprapunere dintre CITT și WCPFC, definită la articolul 4 litera (u). Secțiunea 9

Zona Acordului GFCM Articolul 40

Stocurile de pești pelagici mici din subzonele geografice 17 și 18 1.Capturile de stocuri de pești pelagici mici efectuate de navele de pescuit ale Uniunii în subzonele geografice 17 și 18 nu depășesc nivelurile din 2014, raportate în conformitate cu articolul 24 din Regulamentul (UE) nr. 1343/2011, astfel cum sunt stabilite în anexa IL la prezentul regulament. 2.Navele de pescuit ale Uniunii care vizează stocuri de pești pelagici mici în subzonele geografice 17 și 18 nu trebuie să efectueze mai mult de 180 de zile de pescuit pe an. Din acest total de 180 de zile de pescuit, se aplică maximum 144 de zile de pescuit pentru sardină și maximum 144 de zile de pescuit pentru hamsie. Secțiunea 10

Marea Bering Articolul 41

Interdicția de a pescui în zona de mare liberă din Marea Bering Se interzice pescuitul de cod saithe (Theragra chalcogramma) în zona de mare liberă din Marea Bering. Secțiunea 11

SIOFA Articolul 42 Măsuri intermediare referitoare la pescuitul de fund 1. Statele membre ale căror nave au pescuit timp de mai mult de 40 de zile în orice an în zona acordului SIOFA până în 2016 se asigură că navele de pescuit care le arborează pavilionul își limitează efortul de pescuit de fund anual și/sau capturile până la nivelul lor anual mediu și că activitățile de pescuit se desfășoară în interiorul zonei evaluate în evaluarea impactului prezentată SIOFA. 2. Statele membre ale căror nave nu au pescuit timp de mai mult de 40 de zile într-un singur an în zona acordului SIOFA până la 2016 se asigură ca navele care le arborează pavilionul își limitează efortul de pescuit de fund și/sau capturile, și distribuția spațială, în funcție de istoricul capturilor. TITLUL III

POSIBILITĂȚI DE PESCUIT

PENTRU NAVELE DIN ȚĂRI TERȚE CARE PESCUIESC ÎN APELE UNIUNII Articolul 43

Navele de pescuit aflate sub pavilionul Norvegiei și navele de pescuit înmatriculate în Insulele Feroe Navele de pescuit aflate sub pavilionul Norvegiei și navele de pescuit înmatriculate în Insulele Feroe sunt autorizate să efectueze capturi în apele Uniunii, în limitele TAC-urilor stabilite în anexa I la prezentul regulament și sub rezerva condițiilor prevăzute în prezentul regulament și în capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 1006/2008. Articolul 44

Navele de pescuit aflate sub pavilionul Venezuelei Navele de pescuit aflate sub pavilionul Venezuelei se supun condițiilor prevăzute în prezentul regulament și în capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 1006/2008. Articolul 45

Autorizații de pescuit

Numărul maxim de autorizații de pescuit pentru navele țărilor terțe care pescuiesc în apele Uniunii este stabilit în anexa V