P8_TA(2019)0062

Raportul anual privind politica în domeniul concurenței

Rezoluția Parlamentului European din 31 ianuarie 2019 referitoare la raportul anual privind politica în domeniul concurenței (2018/2102(INI))

(2020/C 411/27)

Parlamentul European,

— având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolele 7, 8, 9, 11,12, 39, 42, 101- 109 și 174,

— având în vedere Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene, în special articolele 35, 37 și 38,

— având în vedere Raportul Comisiei din 18 iunie 2018 privind politica în domeniul concurenței pentru anul 2017 (COM(2018)0482), precum și documentul de lucru însoțitor al serviciilor Comisiei din aceeași dată,

— având în vedere Regulamentul (UE) nr. 651/2014 al Comisiei din 17 iunie 2014 de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața internă în aplicarea articolelor 107 și 108 din tratat (1),

— având în vedere Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (2) (Regulamentul CE privind concentrările economice),

— având în vedere Cartea albă a Comisiei din 9 iulie 2014 intitulată „Către un control mai eficace al concentrărilor economice în UE” (COM(2014)0449),

— având în vedere propunerea Comisiei de directivă a Parlamentului European și a Consiliului din 22 martie 2017 privind oferirea de mijloace autorităților de concurență din statele membre astfel încât să fie organisme mai eficace de asigurare a respectării normelor și privind garantarea funcționării corespunzătoare a pieței interne (COM(2017)0142) (Directiva REC+),

— având în vedere Comunicarea Comisiei din 19 iulie 2016 privind noțiunea de ajutor de stat astfel cum este menționată la articolul 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (C(2016)2946),

— având în vedere Rezoluția sa din 5 februarie 2014 referitoare la acordurile de cooperare ale Uniunii Europene în ceea ce privește punerea în aplicare a politicii în domeniul concurenței – calea de urmat (3),

— având în vedere normele, orientările, deciziile, rezoluțiile, comunicările și documentele pertinente ale Comisiei pe tema concurenței,

— având în vedere rezoluțiile sale din 19 aprilie 2018 (4) și din 14 februarie 2017 (5) referitoare la rapoartele anuale privind politica în domeniul concurenței pentru 2017 și, respectiv, 2016,

— având în vedere studiul său din iulie 2018 intitulat „Aspecte legate de concurență în domeniul tehnologiei financiare (Fin Tech)”, efectuat la cererea grupului de lucru pentru concurență al Comisiei pentru afaceri economice și monetare,

— având în vedere răspunsurile Comisiei la întrebările cu solicitare de răspuns scris E-000344-16, E-002666-16 și E-002112-16,

— având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European din 12 decembrie 2018 referitor la raportul Comisiei din 18 iunie 2018 privind politica în domeniul concurenței în 2017,

— având în vedere Raportul final al Comisiei cu privire la ancheta sectorială privind comerțul electronic, publicat la 10 mai 2017 (COM(2017)0229),

— având în vedere articolul 52 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri economice și monetare și avizul Comisiei pentru bugete, precum și cel al Comisiei pentru agricultură și dezvoltare rurală (A8-0474/2018),

A. întrucât politica în domeniul concurenței funcționează de mai bine de 60 de ani iar o politică UE în domeniul concurenței hotărâtă și eficientă a fost dintotdeauna considerată o piatră de temelie a proiectului european;

B. întrucât evaziunea fiscală și eludarea obligațiilor fiscale creează concurență neloială, afectând în special întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri);

C. întrucât spălarea de bani, evitarea obligațiilor fiscale și evaziunea fiscală periclitează repartizarea corectă a veniturilor fiscale în statele membre și, prin urmare, denaturează concurența pe piața internă;

D. întrucât eludarea masivă a obligațiilor fiscale de către persoanele fizice și întreprinderile cu venituri și averi considerabile pe lângă faptul că penalizează contribuabilii de rând, finanțele publice și investițiile sociale, amenință și buna guvernare, stabilitatea macroeconomică, coeziunea socială și încrederea populației în instituțiile Uniunii și ale statelor membre;

E. întrucât unele guverne și jurisdicții, unele chiar din UE, s-au specializat ori s-au implicat în crearea unor regimuri fiscale preferențiale care denaturează concurența în favoarea întreprinderilor multinaționale și a persoanelor fizice cu averi considerabile, care nu au o prezență economică efectivă în aceste jurisdicții, ci sunt doar reprezentate de întreprinderi fictive,

1. consideră că o politică de concurență care vizează asigurarea unor condiții de concurență echitabile în toate sectoarele constituie unul dintre fundamentele economiei sociale de piață din Europa și un factor-cheie pentru a garanta funcționarea corespunzătoare a pieței interne; salută raportul Comisiei privind politica în domeniul concurenței pe 2017, precum și activitățile și eforturile depuse de Comisie pentru a asigura aplicarea eficace a normelor în materie de concurență în Uniune în beneficiul tuturor cetățenilor UE, în special al celor aflați într-o poziție de consumatori vulnerabilă; invită, de asemenea, Comisia să asigure în continuare aplicarea deplină a normelor UE în materie de concurență, acordând o atenție deosebită dificultăților cu care se confruntă IMM-urile, și să evite aplicarea neuniformă a acestora în statele membre;

2. salută și încurajează în continuare dialogul structurat cu comisarul pentru concurență și eforturile Comisiei de a menține o cooperare strânsă cu membrii comisiei competente a Parlamentului și grupul său de lucru privind politica în domeniul concurenței; consideră că raportul anual al Comisiei privind politica în domeniul concurenței este un exercițiu indispensabil pentru controlul democratic; reamintește că, în ultimii ani, Parlamentul a fost implicat prin procedura legislativă ordinară în definirea cadrului normelor de concurență, de exemplu în propunerea de directivă REC +; ia act de faptul că Parlamentului ar trebui să i se confere competențe de codecizie pentru a defini cadrul pentru normele de concurență și regretă că dimensiunea democratică a acestui domeniu al politicii Uniunii nu a fost amplificată prin modificările recente aduse tratatelor;

3. salută și sprijină agenda și prioritățile ambițioase ale DG Concurență din cadrul Comisiei, observând în același timp că există în continuare provocări importante, de exemplu în domeniul controlului fuziunilor economice, în care numărul mare de fuziuni constituie în sine o provocare; ia act de faptul că deciziile Comisiei privind fuziunile, procedurile antitrust și ajutoarele de stat fac adesea obiectul unor dezbateri politice și subliniază că, deși în acest raport sunt ilustrate unele exemple de decizii recente, imaginea de ansamblu este mai amplă și că intenția Parlamentului nu este de a adopta o poziție cu privire la cazuri individuale, deoarece este rolul Comisiei să decidă cu privire la cazurile în care dreptul concurenței nu este respectat;

4. solicită Comisiei să analizeze impactul potențial negativ al fuziunii propuse dintre Siemens și Alstom asupra competitivității pieței feroviare europene și efectele negative ale acesteia asupra utilizatorilor transportului feroviar;

5. ia act de faptul că, în acest an, Comisia a făcut o propunere legislativă de creare a unui produs paneuropean de pensii personale, care va fi un fond de pensii privat;;

6. subliniază că principalul beneficiar într-un mediu de concurență funcțională pe piața unică europeană este consumatorul;

7. salută ancheta privind cartelul camioanelor; apreciază că Comisia nu numai că a analizat impactul cartelului marilor producători de camioane asupra prețurilor camioanelor, dar i-a și sancționat pentru că au conlucrat pentru a întârzia introducerea de camioane mai ecologice;

8. scoate în evidență că dispozițiile în materie de concurență se întemeiază pe tratate și, după cum este consacrat de articolul 7 din TFUE, ar trebui interpretate în contextul valorilor europene mai largi care stau la baza problemelor sociale, economiei sociale de piață, standardelor de mediu, politicii în domeniul climei și protecției consumatorilor; consideră că aplicarea legislației UE în domeniul concurenței ar trebui să trateze toate situațiile de denaturare a pieței, inclusiv pe cele create prin externalități sociale și de mediu negative;

9. consideră că, în conformitate cu capacitățile sale de inițiativă, politica în domeniul concurenței trebuie să contribuie la favorizarea tranziției energetice în ansamblul UE, la stimularea integrării economice și sociale în Europa, la favorizarea activităților agricole durabile din punct de vedere ecologic și la limitarea capacității marilor întreprinderi energetice de majorare a prețurilor aprovizionării cu energie;

10. subliniază că chiar și atunci când produsele sau serviciile sunt furnizate gratuit, în special în economia digitală, este posibil ca consumatorii să aibă de suportat un comportament necuvenit, cum ar fi o degradare a calității, o limitare a opțiunilor și inovării sau practici de extorcare; consideră că normele UE în materie de concurență și măsurile de impunere a acestora ar trebui să acopere o gamă de aspecte care să nu se limiteze la abordările axate pe prețuri și să țină seama de considerente mai generale, cum ar fi calitatea produselor și serviciilor și să aibă în vizor, de asemenea, viața privată a cetățenilor;

11. subliniază schimbările enorme de pe piețe, ca urmare a dezvoltării tehnologice continue, care atrag după ele și oportunități, și provocări; subliniază în acest context rolul esențial al politicii în domeniul concurenței în dezvoltarea în continuare a pieței unice digitale; subliniază că se impune urgent un cadru care să promoveze inovarea în materie de date și noile modele de afaceri dar să și trateze cu succes provocările economiei bazate pe date și ale algoritmilor; subliniază, în special, că mai multe platforme digitale, cu capacitatea lor de a accesa și de a controla fluxuri din ce în ce mai mari de date, pot genera economii de scară și externalități de rețea considerabile, ceea ce poate duce la disfuncționalități ale pieței prin concentrarea excesivă și efecte de extorcare prin abuzul de poziție dominantă pe piață; salută, în acest context, numirea unor consilieri speciali pe lângă comisar, care se concentrează asupra viitoarelor provocări pe care le prezintă digitalizarea pentru politica în domeniul concurenței, și așteaptă cu interes constatările și recomandările lor legate de măsurile viitoare; subliniază că este nevoie de o abordare comună la nivelul UE în jurul acestor aspecte;

12. subliniază că adesea utilizatorii nu sunt conștienți de măsura în care datele le sunt utilizate și transmise unor terți în scopuri comerciale sau de marketing; invită Comisia, în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice ( 6 ) (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice), să se asigure că întreprinderile digitale exploatează datele cu caracter personal numai după ce abonatul sau utilizatorul în cauză și-a dat consimțământul explicit, și că, fără acest consimțământ, datele nu pot fi transferate către părți terțe cu care societatea sau platforma are un acord; de aceea, consideră că piețele digitale ar trebui evaluate dintr-o perspectivă multidisciplinară, întrucât un comportament anticoncurențial poate duce la încălcarea altor domenii de drept, ca legile privind protecția datelor și protecția consumatorilor; subliniază că un răspuns adecvat în materie de impunere a respectării normelor ar presupune colaborarea dintre diferitele autorități competente, în special autoritățile din domeniul concurenței, autoritățile de protecție a consumatorilor și autoritățile pentru protecția datelor, astfel cum s-a sugerat în inițiativa Autorității Europene pentru Protecția Datelor privind stabilirea unui mecanism gen „casă de compensație” ( 7 )

13. solicită Comisiei să organizeze o audiere cu întreprinderile din domeniul tehnologiei la care să invite directorii generali ai Google, Facebook și Apple să discute în special modul în care țările terțe recoltează și utilizează datele cu caracter personal. se arată îngrijorat de faptul că utilizatorii, autoritățile de reglementare și, uneori, chiar dezvoltatorii de aplicații și agenții de publicitate nu sunt conștienți de amploarea fluxurilor de date care circulă de la telefoanele inteligente la grupurile de publicitate digitală și alte părți terțe. constată că datele colectate de terți prin intermediul aplicațiilor pentru telefoanele inteligente pot include orice fel de informații, de la profil, cum ar fi vârsta și sexul, până la detalii de localizare, inclusiv date despre turnurile de telefonie mobilă sau despre routerele Wi-Fi din apropiere și informații despre oricare altă aplicație de pe telefon. crede că UE ar trebui să le ofere cetățenilor posibilitatea să înțeleagă aspectele legate de monopol și de concentrare asociate acestor întreprinderi de urmărire;

14. solicită Comisiei, în această privință, să considere controlul asupra datelor necesare pentru crearea și furnizarea de servicii ca indicator al puterii de piață, inclusiv atunci când dă îndrumări cu privire la articolul 102 din TFUE, și-i mai cere Comisiei să impună interoperabilitatea între platformele online și furnizorii de rețele sociale; mai subliniază, în acest context, evoluția algoritmilor de auto-învățare și a inteligenței artificiale, în special atunci când sunt furnizate întreprinderilor de către terți, și impactul lor asupra naturii activității cartelurilor; roagă Comisia să trateze în amănunt aceste chestiuni în următorul său raport anual privind politica în domeniul concurenței;

15. consideră că este important să se garanteze buna funcționare a mecanismelor de acțiune colectivă în despăgubire ale Uniunii, care au drept scop să asigure faptul că consumatorii afectați de practicile anticoncurențiale primesc o despăgubire adecvată;

16. consideră că trebuie garantat dreptul la portabilitate transfrontalieră, astfel încât limitările existente ale acestui drept, să nu se pietrifice dacă sunt considerate practici legitime de piață; consideră important, pe de altă parte, să se pună capăt restricțiilor abuzive și nejustificate impuse din motive geografice, care oferă un nivel îndoielnic de așa-zisă protecție a drepturilor de proprietate intelectuală;

17. consideră că pragurile de competență care stabilesc punctul de plecare pentru o revizuire la nivel UE a fuziunilor între societăți, care sunt bazate pe cifrele de afaceri ale entităților țintă și ale celor achizitoare, nu sunt adecvate întotdeauna pentru economia digitală, în care valoarea este adesea reprezentată, din punct de vedere publicitar, de numărul de vizitatori ai unui site internet; sugerează ca aceste praguri să fie revizuite și adaptate, incluzând, printre altele, factori precum numărul de consumatori afectați de fuziuni și de valoarea tranzacțiilor aferente;

18. subliniază că barierele la intrare în unele domenii ale pieței digitale devin din ce în ce mai dificil de depășit, dat fiind că, cu cât comportamentele neloiale se perpetuează, cu atât devine mai greu să se contracareze efecte lor anticoncurențiale; consideră că măsurile provizorii pot fi un instrument util pentru ca garanta că concurența nu este afectată în cursul desfășurării unei anchete; afirmă, în această privință, că Comisia ar trebui să utilizeze în mod eficace măsuri provizorii, asigurând, în același timp, respectarea garanțiilor procedurale și dreptul la apărare al întreprinderilor care fac obiectul anchetei; salută temeinicia cu care Comisia analizează dacă se poate simplifica adoptarea măsurilor provizorii în termen de doi ani de la data transpunerii Directivei REC+; îi recomandă, în această privință, Comisiei să se inspire din cele mai bune practici ale altor jurisdicții;

19. invită Comisia să ia măsuri mai ambițioase ca să elimine obstacolele ilegale din calea concurenței online pentru a le oamenilor în UE posibilitatea de a face cumpărături online fără bariere, pentru a monitoriza plafoanele de prețuri în sectoare cum ar fi platformele online de cazare și turism și pentru a le asigura consumatorilor acces transfrontalier la o gamă largă de bunuri și servicii online la prețuri competitive; îi cere Comisiei Europene să efectueze o anchetă sectorială privind piața de publicitate pentru a înțelege mai bine dinamica pieței de publicitate online și a identifica practicile anticoncurențiale care trebuie combătute în cadrul eforturilor de a impune respectarea legii concurenței, astfel cum au făcut unele autorități naționale;

20. subliniază că digitalizarea economiei moderne conduce la schimbări ale logicii economice tradiționale; de aceea, subliniază că orice sistem de impozitare trebuie țină cont de faptul că digitalizarea este noua normalitate pentru toate segmentele economiei noastre; consideră binevenită propunerea Comisiei de stabilire a unor norme privind impozitarea economiei digitale ( 8 ) ; subliniază că impozitarea digitală trebuie să abordeze asimetriile dintre economia tradițională și noile practici economice digitale și să evite frânarea digitalizării și a inovării sau crearea de frontiere artificiale în economie; relevă că este important să se ajungă la soluții internaționale și la abordări comune asupra impozitării în economia digitală; invită Comisia să depună în continuare eforturi în forurile internaționale, mai precis în cadrul OCDE, pentru a ajunge la un astfel de acord;

21. salută propunerea Comisiei privind impozitul pe serviciile digitale (COM(2018)0148) ca o măsură crucială pentru a garanta că sectorul digital își achită în mod cinstit partea cuvenită de impozite până la adoptarea unei soluții permanente care să permită impozitarea profiturilor acolo unde se creează valoare;

22. afirmă încă o dată că concurența în sectorul telecomunicațiilor este esențială pentru stimularea inovației și a investițiilor în rețele și ar trebui încurajată pentru că are ca efect prețuri accesibile și lărgirea paletei de opțiuni de servicii pentru consumatori; consideră că apelurile intra-UE reprezintă încă o mare piatră de moară pentru întreprinderi și clienți și că măsurile pentru eliminarea taxelor de roaming plătite de consumatori în UE nu sunt suficiente dacă se dorește să se dezvolte și mai mult piața unică; recunoaște că trebuie create stimulente pentru a alinia apelurile din interiorul UE cu cele locale prin facilitarea investițiilor într-o rețea pe deplin europeană sau partajată; consideră că politicile ar trebui să favorizeze investiții eficiente în rețele noi și să țină seama de impactul asupra consumatorilor și, prin urmare, să împiedice apariția de noi prăpăstii digitale între gospodăriile cu venituri mari și cele cu venituri mici; solicită Comisiei să încurajeze introducerea rețelelor în bandă largă prin promovarea unui nivel ridicat de concurență și să asigure un nivel înalt de conectivitate în UE și dezvoltarea rapidă a rețelelor 5G în întreaga Uniune, pentru a asigura competitivitatea la nivel mondial a Uniunii și a atrage investiții; consideră că la introducerea rețelelor în bandă largă este important ca politica în domeniul concurenței să țină seama de particularitățile zonelor rurale, astfel încât să se urmărească interesul superior și să se inverseze tendința de adâncire a prăpastiei între zonele rurale și zonele urbane în materie de acces la tehnologie;

23. consideră că nu ar trebui să se pretindă comisioane de la utilizatori pentru conturile curente și de economii, decât dacă sunt corelate cu servicii specifice;

24. salută decizia antitrust a Comisiei de a amenda Google cu 4,34 de miliarde EUR pentru practicile ilegale pe dispozitivele mobile Android menite să întărească poziția dominantă a motorului de căutare Google; roagă Comisia să finalizeze în 2019 cazul antitrust „Google Shopping”, lansat în noiembrie 2010, cu opt ani în urmă. reamintește Comisiei să finalizeze ancheta privind tratamentul oferit de Google rezultatelor de căutare ale altor servicii de căutare Google specializate, inclusiv problemele legate de căutarea locală pe care le-a semnalat Yelp în recenta sa plângere penală; recomandă DG Concurență să reflecteze asupra duratei cazurilor antitrust în materie digitală și asupra celui mai adecvat instrument de rezolvare a acestora; mai cu seamă, invită Comisia să se gândească la posibilitatea de a stabili termene pentru cazurile antitrust, așa cum procedează în cazurile de fuziune;

25. îi mai reamintește Comisiei că trebuie să aibă în vedere separarea structurală completă a monopolurilor tehnologice digitale ca posibilă soluție pentru restabilirea concurenței și a condițiilor de concurență echitabile pe piața digitală europeană;

26. subliniază faptul că impunerea cu succes a dispozițiilor dreptului concurenței depinde de conceperea și testarea adecvată a măsurilor reparatorii; subliniază că măsurile reparatorii gândite în beneficiul consumatorilor sunt importante pentru a restabili competitivitatea pe piață, ajutând consumatorii să ia decizii în cunoștință de cauză și să depășească tendința de acceptare pasivă a situației actuale; este de părere că Comisia Europeană, atunci când elaborează măsuri reparatorii comportamentale, trebuie să includă economia comportamentală ca disciplină de sprijin, așa cum au făcut-o în ultimii ani unele autorități naționale;

27. remarcă că președintele Comisiei s-a angajat să înainteze propuneri menite să intensifice cooperarea fiscală între statele membre, prin introducerea obligației de a răspunde cererilor de grup privind chestiuni fiscale, astfel încât un stat membru să furnizeze toate informațiile necesare celorlalte țări pentru a-i urmări în justiție pe evazioniștii transfrontalieri; ia act de faptul că, atunci când acțiunile unui stat membru denaturează concurența pe piața internă, Parlamentul și Consiliul, în anumite circumstanțe și astfel cum se menționează la articolul 116 din TFUE, pot emite directive pentru a elimina denaturarea;;

28. ia la cunoștință concluzia Comisiei potrivit căreia statul luxemburghez i-a acordat societății Engie avantaje fiscale necuvenite de aproximativ 120 de milioane EUR și faptul că procedura de recuperare este încă în curs de desfășurare; regretă că guvernul luxemburghez a decis să atace decizia Comisiei;

29. ia act de decizia comisarului pentru concurență, Margrethe Vestager, în ancheta privind ajutorul de stat acordat McDonald’s, în care se precizează că neimpozitarea anumitor profituri ale McDonald’s în Luxemburg nu constituie un ajutor de stat ilegal; consideră că actuala reglementare a UE nu este în măsură să combată în mod eficient dubla neimpozitare și să pună capăt cursei spre nivelurile cele mai scăzute ale impozitului pe profit;

30. subliniază că în două cazuri recente, în ciuda concluziilor la care ajunsese Comitetul unic de rezoluție (SRB) că rezoluția nu putea fi justificată din motive de interes public, Comisia a aprobat ajutoare de stat pe baza considerentului că ar atenua perturbările economice la nivel regional, ilustrând astfel faptul că interesul public este interpretat în două moduri diferite; invită Comisia să examineze discrepanțele dintre normele privind ajutoarele de stat în domeniul lichidării și regimul rezoluției stabilit în temeiul Directivei privind redresarea și rezoluția instituțiilor bancare (BRRD) și ulterior să își revizuiască în consecință Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar;

31. constată că o serie de studii ( 9 ) au demonstrat că o concentrare orizontală mai mare a proprietății are ca efect costuri sociale ascunse și concurență redusă între produse; solicită, prin urmare, Comisiei Europene să se gândească la posibilitatea de a revizui Regulamentul privind fuziunile în acest sens și să ofere orientări privind utilizarea articolelor 101 și 102 din TFUE în astfel de cazuri;

32. subliniază că ajutoarele de stat temporare acordate sectorului financiar pentru stabilizarea sistemului financiar mondial au fost necesare în lipsa instrumentelor de rezoluție, dar că acum ele trebuie reanalizate și eliminate; regretă că nu au fost reanalizate suficient de temeinic; își reiterează așadar solicitarea adresată Comisiei de a examina dacă instituțiile bancare au beneficiat, de la începutul crizei, de subvenții implicite și de ajutoare de stat sub forma injectării de lichidități din partea băncilor centrale; reamintește angajamentul asumat de comisarul Vestager în cadrul dialogului structurat cu Comisia pentru afaceri economice și monetare a Parlamentului în noiembrie 2017 de a reflecta asupra posibilelor denaturări ale concurenței provocate de programul Băncii Centrale Europene privind achiziționarea de obligațiuni emise de sectorul corporativ și de a prezenta un raport care să includă un răspuns calitativ; subliniază, în acest sens, că noțiunea de selectivitate în ajutoarele de stat este un criteriu esențial care trebuie studiat temeinic și face trimitere la articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană, care cuprinde așa numitul principiu al loialității;

33. consideră că asigurarea respectării stricte și imparțiale a normelor privind ajutoarele de stat în gestionarea viitoarelor crize din sectorul bancar este o prioritate, astfel încât povara de a salva băncile să nu mai cadă în sarcina contribuabililor;

34. felicită Comisia pentru introducerea unui instrument de avertizare anonimă a neregulilor, care permite raportarea cartelurilor sau a altor tipuri de practici anticoncurențiale ilegale, mărind astfel probabilitatea de a le identifica și a le urmări în justiție; remarcă cifrele pozitive înregistrate după primele luni de utilizare;

35. se arată preocupat că concentrarea tot mai mare din sectorul financiar ar putea reduce nivelul de concurență și de faptul că nu există o piață bancară internă veritabilă, menținându-se fragmentarea pe piețe naționale;

36. subliniază că Europa are nevoie de un cadru armonizat solid pentru raportarea și impozitarea profitului întreprinderilor multinaționale, cu raportare publică țară cu țară și o bază consolidată comună de impozitare a societăților (CCCTB); reamintește că, în plus față de reducerea costurilor pentru întreprinderi și pentru administrațiile fiscale din statele membre, adoptarea acestor măsuri ar soluționa problema prețurilor de transfer și ar asigura o concurență mai loială pe piața unică;

37. invită Comisia să evalueze și pe mai departe măsurile fiscale dăunătoare din statele membre în cadrul semestrului european și să evalueze sub toate aspectele denaturările concurenței și efectele de propagare în alte jurisdicții;

38. invită Comisia să-și continue și chiar să-și intensifice eforturile de a investiga cazurile de abuz de poziție dominantă pe piață care au impact negativ asupra consumatorilor din UE; solicită Comisiei să monitorizeze simultan actualele monopoluri de stat și legalitatea licitațiilor pentru concesiuni, pentru a preveni orice denaturare excesivă a concurenței;

39. subliniază efectul de denaturare pe care îl pot avea ajutoarele de stat asupra funcționării pieței interne; reamintește cerințele stricte legate de aplicarea articolului 107 alineatul (3) litera (b) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE); constată că majoritatea deciziilor legate de aspectele politicii antitrust și privitoare la ajutoarele de stat se iau la nivel național; consideră, prin urmare, că Comisia ar trebui să monitorizeze și să ia măsuri pentru a asigura coerența măsurilor politice pe piața internă; invită Comisia să lanseze o foaie de parcurs pentru o mai bună direcționare a ajutoarelor de stat; felicită Comisia, care în încercarea de a clarifica diferitele aspecte ale definiției ajutoarelor de stat, a depus eforturi constante, după cum se vede din comunicarea sa privind noțiunea de ajutor de stat, menționată la articolul 107 alineatul (1) din TFUE; remarcă, în special, eforturile de clarificare a noțiunilor de „întreprindere” și „activitate economică”; observă, însă, că este în continuare greu de tras o linie de demarcație între activitățile economice și cele fără caracter economic; subliniază în plus că rolul Curții de Justiție a Uniunii Europene este de a asigura interpretarea corectă a tratatului; invită Comisia să acorde în continuare o atenție deosebită furnizării de servicii de interes economic general (SIEG), inclusiv în domeniul energiei, transporturilor și telecomunicațiilor, când aplică normele UE privind ajutoarele de stat, în special în contextul ajutoarelor de stat acordate regiunilor izolate, îndepărtate sau periferice din Uniune; subliniază că, atunci când se acordă ajutoare de stat pentru a promova servicii de interes general, obiectivul ar trebui să fie de a aduce beneficii consumatorilor și cetățenilor, mai degrabă decât slujirea unor interese oculte;

40. subliniază că, având în vedere regula unanimității în cadrul Consiliului, impozitarea rămâne în principal o competență națională și că alegerea măsurilor de politică depinde astfel de viziunea politică și de orientarea guvernelor și a parlamentelor naționale ale statelor membre; constată, cu toate acestea, că instrumentul de impozitare poate fi utilizat pentru a acorda ajutoare de stat implicite întreprinderilor, ceea ce poate crea condiții de concurență inechitabile pe piața internă; subliniază astfel că este nevoie să se asigure că politicile fiscale naționale nu denaturează concurența loială și, prin urmare, că politica fiscală și cea în domeniul concurenței sunt aplicate în mod consecvent în cadrul pieței interne; salută faptul că Grupul operativ privind ajutoarele de stat sub formă de avantaje fiscale a devenit organism permanent; insistă ca grupul operativ să dispună de resurse umane și instrumente de investigare suficiente; solicită o situație clară a anchetelor privind ajutoarele de stat în ceea ce privește chestiuni precum numărul de cazuri investigate; subliniază că, pe piața internă, participanții și întreprinderile noi, inclusiv IMM-urile, care nu utilizează practici fiscale agresive sunt penalizate; salută anchetele aprofundate ale Comisiei în domeniul practicilor anticoncurențiale, precum avantajele fiscale selective și sistemele de decizii fiscale anticipate privind profitul excedentar; salută în special orientările specificate în comunicarea Comisiei privind noțiunea de ajutor de stat care reglementează soluțiile fiscale; solicită statelor membre să renunțe la practicile concurențiale neloiale bazate pe stimulente fiscale nejustificate; solicită Consiliului să adopte propunerea privind CCCTB; regretă că, potrivit normelor UE privind ajutoarele de stat, impozitele neplătite și recuperate de la beneficiarii unor ajutoare fiscale ilegale se întorc în țara care a acordat ajutoarele; solicită Comisiei să găsească o soluție la această problemă; subliniază că negocierile ulterioare cu Regatul Unit ar trebui să includă respectarea unei concurențe loiale și garantarea faptului că Regatul Unit nu ar trebui să poată acorda ajutoare de stat sub formă de acorduri fiscale oneroase;

41. subliniază marea concentrare din lanțul de aprovizionare cu alimente, în care câteva întreprinderi formează un oligopol pe piața mondială a semințelor și a pesticidelor, în detrimentul consumatorilor, al agricultorilor, al mediului și al biodiversității; atrage atenția asupra faptului că o astfel de structură va face fermierii și mai dependenți din punct de vedere tehnologic și economic de câteva platforme mondiale de tip „ghișeu unic”, va conduce la o diversitate limitată a semințelor, va devia tendințele în domeniul inovării de la adoptarea unui model de producție care respectă mediul și biodiversitatea și, în cele din urmă, ca urmare a reducerii concurenței, va genera mai puțină inovare și o calitate mai scăzută a produselor finite; invită Comisia ca, având în vedere scăderea veniturilor din agricultură, în special în cazul micilor fermieri, să-și orienteze intervenția astfel încât să asigure venituri decente producătorilor agricoli, în special celor cu întreprinderi mici și mijlocii;

42. consideră că un control mai cuprinzător din partea Comisiei cu privire la utilizarea brevetelor în domeniul agricol este indispensabil;;

43. salută inițiative precum cadrul privind satele inteligente, care stimulează așezările să devină mai agile, să își utilizeze mai bine resursele și să participe mai activ la concurența pieței unice, precum și să își îmbunătățească atractivitatea și calitatea vieții locuitorilor din mediul rural;

44. recunoaște potențialul tehnologiei blockchain pentru serviciile financiare; avertizează totuși că utilizarea acestei tehnologii pentru strângerea de fonduri trebuie reglementată pentru a evita dumpingul excesiv în raport cu piețele financiare reglementate, riscurile pentru investitori și riscurile de spălare a banilor; invită Comisia, în acest sens, să propună un cadru de reglementare pentru ofertele inițiale de monede (ICO);

45. își exprimă îngrijorarea cu privire la aprobarea recentă a fuziunii dintre Bayer și Monsanto de către Comisia Europeană și recunoaște faptul că aceasta nu a respectat, în cadrul deciziei sale, obiectivele consacrate în TFUE, în special în ceea ce privește siguranța alimentară, protecția consumatorilor, mediul și clima;

46. consideră că este important să se ia măsuri împotriva întreprinderilor implicate în fazele de comercializare și de distribuție ale lanțului agricol și care produc o denaturare a piețelor agricole, în detrimentul veniturilor din agricultură și al prețurilor de consum;

47. salută abordarea adoptată de Comisie atunci când evaluează concentrările orizontale, prin care pune accentul din ce în ce mai mult pe concurența în domeniul inovării, în special în cazul fuziunilor care implică piețe cu o intensitate ridicată a activității de cercetare și dezvoltare (C&D), și ia act de faptul că fuziunile ar trebui evaluate din perspectiva întregii piețe interne; solicită Comisiei, de asemenea, să prezinte o revizuire a Regulamentului CE privind concentrările economice și să analizeze în ce măsură ar trebui să i se acorde competențele pe care, în prezent, le dețin mai multe state membre, de a adopta măsuri de protecție a ordinii publice europene și a drepturilor și principiilor din TFUE și Carta drepturilor fundamentale a UE, printre care protecția mediului;

48. reiterează concluzia preliminară a Comisiei potrivit căreia Google a abuzat de poziția sa dominantă pe piață ca motor de căutare prin acordarea unui avantaj ilegal produselor sale; subliniază că este necesară o separare structurală completă între serviciile generale și cele specializate de căutare ale întreprinderii pentru a pune capăt acestui abuz;

49. constată că Curtea de Justiție a Uniunii Europene interpretează articolul 101 din TFUE ca ținând cont de obiectivele diferite ale tratatelor; subliniază, cu toate acestea, că interpretarea strictă a articolului 101 din TFUE de către orientările orizontale ale Comisiei este considerată din ce în ce mai mult un obstacol în calea colaborării actorilor mai mici de pe piață pentru adoptarea unor standarde sociale și de mediu mai ridicate; consideră că Comisia ar trebui să asigure securitate juridică în ceea ce privește condițiile în care acordurile colective ale organizațiilor de producători, inclusiv ale cooperativelor, asociațiilor lor și organizațiilor interprofesionale, care sunt încheiate de-a lungul lanțului de aprovizionare cu alimente în scopul sustenabilității și al unor standarde de muncă echitabile, ar fi evaluate în conformitate cu legislația în materie de concurență și ar trebui să încurajeze astfel de inițiative în cadrul politicii în domeniul concurenței; subliniază că o astfel de abordare nu ar trebui să împiedice producerea de bunuri la prețuri mai scăzute, în special în sectoarele în care consumatorii sunt mai sensibili la prețuri; subliniază, de asemenea, importanța principiului proporționalității, ceea ce înseamnă că restrângerea concurenței nu poate depăși ceea ce este necesar pentru atingerea interesului general;

50. subliniază scopurile și obiectivele convenite de comun acord ale uniunii energetice și subliniază în mod specific dimensiunea securității, a decarbonizării economiei, a solidarității și a încrederii; subliniază importanța asigurării faptului că piețele europene ale energiei se bazează pe statul de drept, pe concurență, pe diversitatea surselor și a furnizorilor de energie, pe previzibilitate și pe transparență, precum și a împiedicării oricărui operator de piață stabilit în Uniune sau într-o țară terță de a abuza de o poziție dominantă în detrimentul concurenților și consumatorilor; solicită, în acest sens, un control sporit și, dacă este necesar, măsuri și obligații impuse împotriva unor astfel de operatori de pe piață; constată, în special, că strategia de fragmentare a pieței europene a gazelor, utilizată de anumite societăți energetice, și, prin extensie, eventuala încălcare a normelor antitrust ale UE trebuie abordate în mod adecvat; recunoaște totodată că angajamentele cu caracter juridic obligatoriu asumate de statele membre prin Acordul de la Paris privind clima nu se pot materializa fără măsuri de stat concrete de promovare și creare a stimulentelor pentru producția și utilizarea energiei regenerabile și de facilitare a acestei producții și utilizări; ia act de viitoarea revizuire a orientărilor privind ajutoarele de stat și energia, care nu va mai exclude două din sectoarele care beneficiază cel mai mult de subvențiile de stat, și anume energia nucleară și extracția combustibililor fosili, și care prevede o mai mare flexibilitate pentru energia din surse regenerabile generată de consumatori; subliniază importanța finalizării uniunii energetice prin integrarea piețelor, în special prin investiții în interconexiuni, acolo unde este necesar, pe baza condițiilor pieței și a potențialului comercial și prin creșterea capacității de tranzacționare a interconexiunilor existente; subliniază, prin urmare, că orice aprobare a unui ajutor de stat pentru mecanismele de asigurare a capacității trebuie să facă obiectul unui test strict privind necesitatea, inclusiv al unei examinări a măsurilor alternative, în special utilizarea mai eficientă a interconexiunilor existente; subliniază că mecanismele de asigurare a capacității presupun adesea costuri considerabile pentru consumatori și funcționează ca o „subvenție ascunsă”, sprijinind centralele electrice neprofitabile și poluante, ceea ce impune asigurarea faptului că aceste sisteme nu sunt deschise celor mai poluante active atunci când se aprobă ajutoarele de stat care li se acordă;

51. subliniază necesitatea unei mai bune transparențe atunci când se au în vedere parteneriate public-privat, pentru a se reduce posibilitatea de a fi utilizate de către partenerii din sectorul privat pentru a obține avantaje competitive în detrimentul concurenților lor;

52. salută ancheta Comisiei Europene privind practicile de stabilire a prețurilor pentru medicamentele vitale, în special în cazul Aspen;

53. subliniază că este important să se acorde aceleași drepturi tuturor operatorilor de transport aerian atunci când zboară către sau dinspre UE; recunoaște cu părere de rău că acest lucru nu se aplică întotdeauna companiilor aeriene din UE care își desfășoară activitatea în afara UE și care sunt supuse unor practici neloiale care afectează concurența; solicită Comisiei să combată practicile anticoncurențiale care subminează, de asemenea, legislația privind protecția consumatorilor; subliniază din nou că este important să se asigure o concurență loială între transportatorii aerieni din UE și transportatorii aerieni din țări terțe;

54. subliniază importanța unui sector de transport competitiv; constată că piața unică în domeniul transporturilor este încă incompletă, sectorul feroviar fiind cel mai fragmentat; salută măsurile pe care Comisia le-a adoptat pentru a promova finalizarea și îmbunătățirea funcționării pieței interne a transportului rutier de călători;

55. reafirmă că noile proiecte de infrastructură, inclusiv cele care leagă un stat membru de o țară terță, trebuie să facă obiectul legislației Uniunii, în special în ceea ce privește normele privind separarea și formarea prețurilor pe piață;

56. subliniază importanța și necesitatea unor resurse financiare și umane adecvate în cadrul Direcției Generale Concurență a Comisiei și al autorităților naționale competente, precum și a unei expertize informatice și digitale pentru a răspunde provocărilor reprezentate de o economie bazată pe date și pe algoritmi; sprijină, în acest sens, componenta propusă pentru concurență a programului privind piața unică din cadrul financiar multianual 2021-2027 (CFM);

57. subliniază că, atunci când ia decizii în domeniul concurenței, Comisia trebuie să perceapă piața internă ca pe o singură piață unică, nu ca pe o sumă de piețe locale sau naționale independente;

58. subliniază că, pentru o aplicare eficientă a principiilor dreptului concurenței și pentru prevenirea inconsecvențelor în ceea ce privește remediile și rezultatele acțiunilor de punere în aplicare, cooperarea internațională este esențială; consideră, în acest sens, că cel mai bun mod de a îmbunătăți normele și practicile în domeniul concurenței la nivel mondial este de a participa la discuții echitabile și transparente; sprijină o participare activă din partea Comisiei, a autorităților naționale de concurență și, după caz, a celor regionale în cadrul Rețelei Internaționale a Concurenței;

59. salută Directiva REC+, care va îmbunătăți în mod semnificativ aplicarea eficientă și consecventă a legislației UE în materie de concurență în întreaga Uniune, garantând că autoritățile naționale de concurență dispun de instrumentele, resursele și garanțiile adecvate pentru a-și păstra independența, inclusiv de un proces transparent pentru alegerea sau desemnarea conducerii lor, și acordându-le competența de a impune amenzi disuasive pentru încălcările normelor din domeniul concurenței; apreciază asistența timpurie acordată de Comisie statelor membre în ceea ce privește punerea în aplicare a acestei directive;

60. invită Comisia să se asigure că viitoarele acorduri comerciale vor asigura condiții echitabile, în special în ceea ce privește concurența și ajutoarele de stat; subliniază că ajutorul de stat ar trebui să fie permis doar în cazuri excepționale și justificate, reglementate prin lege, pentru a nu denatura concurența pe piață, oferind totodată posibilitatea unor excepții și justificări necesare pentru atingerea obiectivelor Acordului de la Paris privind schimbările climatice; reamintește că „pe măsură ce societățile comerciale pătrund pe piața globală, autoritățile responsabile cu asigurarea respectării normelor din domeniul concurenței trebuie să facă același lucru”, nu în ultimul rând pentru că răspândirea tehnologiilor informației și comunicațiilor (TIC) și apariția economiei digitale a dus la o concentrare excesivă a pieței și a puterii în anumite sectoare; consideră că normele globale în materie de concurență și un înalt nivel de coordonare între autoritățile din domeniul concurenței, inclusiv în ceea ce privește schimbul de informații în cursul procedurilor din domeniul concurenței, reprezintă condiții prealabile pentru dezvoltarea unui comerț mondial echitabil;

61. reamintește că acordurile internaționale comerciale și de investiții ar trebui să cuprindă o secțiune dedicată și solidă referitoare la concurență;

62. invită Comisia să își intensifice eforturile înspre o mai mare deschidere a piețelor internaționale de achiziții publice și pentru a lărgi accesul întreprinderilor europene la parteneriatele public-privat din țările terțe; consideră necesară limitarea asimetriilor dintre Uniune și țările terțe, îndeosebi SUA și China, în ceea ce privește accesul la achizițiile publice; solicită tuturor partenerilor comerciali ai UE să permită un acces nediscriminatoriu întreprinderilor și lucrătorilor din UE la piețele lor de achiziții publice; salută discuția reactualizată cu privire la Instrumentul pentru achizițiile publice internaționale (IPI), care prevede reciprocitatea în cazurile în care partenerii comerciali restricționează accesul la piețele lor de achiziții și invită Consiliul European să adopte rapid acest instrument; susține eforturile Comisiei de a liberaliza piețele de achiziții publice ale unor țări terțe prin acorduri comerciale bilaterale; reamintește că întreprinderile care nu respectă principiile economiei de piață și funcționează pe considerente geopolitice ar putea să înfrângă practic orice concurent în procedurile de achiziții publice la nivel european; solicită Comisiei să monitorizeze licitațiile de achiziții publice și să nu permită prejudicierea intereselor companiilor europene și ale lucrătorilor lor prin practici de concurență neloială ale unor companii controlate de alte state;

63. reamintește că combaterea practicilor comerciale neloiale, inclusiv prin politica în domeniul concurenței, este necesară pentru a asigura condiții de concurență echitabile la nivel global, care să aducă beneficii lucrătorilor, consumatorilor și întreprinderilor, și se numără printre prioritățile strategiei comerciale a UE; subliniază că documentul de reflecție privind valorificarea oportunităților oferite de globalizare prevede că Uniunea trebuie să ia măsuri pentru a restabili condiții de concurență echitabile; salută includerea de dispoziții privind politicile în domeniul concurenței în Acordul de parteneriat economic cu Japonia și în Acordul economic și comercial cuprinzător cu Canada; cu toate acestea, regretă că aceste dispoziții sunt limitate și nu prevăd măsuri eficace de asigurare a respectării legislației și de soluționare a litigiilor; atrage atenția asupra importanței includerii unor dispoziții ambițioase privind concurența în toate acordurile comerciale și a punerii în aplicare a acestora în vederea garantării unor norme echitabile;

64. salută propunerea de instituire a unui cadru european pentru monitorizarea investițiilor străine directe; consideră această propunere un instrument util pentru a proteja activitatea economică europeană de interes strategic față de practicile comerciale neloiale care ar putea dăuna securității și ordinii publice și pentru a proteja respectarea principiilor concurenței loiale în UE;

65. subliniază importanța instrumentului antisubvenții pentru combaterea concurenței globale neloiale și pentru instituirea unor condiții de concurență echivalentă cu normele UE privind ajutoarele de stat; în acest context, regretă că, în 2017, Republica Populară Chineză a înregistrat din nou cel mai mare număr de noi bariere comerciale pentru întreprinderile și lucrătorii europeni și a fost implicată în majoritatea cazurilor intentate de UE împotriva subvențiilor;

66. își exprimă îngrijorarea cu privire la politica vamală a SUA și la impactul acesteia asupra competitivității întreprinderilor europene; subliniază că măsurile luate de Comisie pentru a reechilibra schimburile comerciale cu SUA ar trebui să fie ferme, dar echilibrate, proporționale și în conformitate cu principiile Organizației Mondiale a Comerțului (OMC);

67. invită Comisia să își intensifice eforturile pentru a asigura o concurență loială, inclusiv prin combaterea aplicării nejustificate a barierelor tarifare și a subvențiilor pe piața mondială printr-o cooperare intensificată cu alte țări, printre altele în cadrul OMC, Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE), Conferinței pentru comerț și dezvoltare a ONU (UNCTAD), G20 și al Băncii Mondiale; reamintește activitatea desfășurată la OMC între 1996 și 2004 privind interacțiunea dintre politica comercială și politica din domeniul concurenței și regretă că această chestiune nu a mai făcut parte ulterior din programul de lucru al OMC; subliniază că dispozițiile incluse în acordurile OMC, cum ar fi articolul IX din Acordul General privind Comerțul cu Servicii (GATS), oferă o bază pentru continuarea cooperării în domeniul concurenței între membrii OMC; prin urmare, solicită noi progrese în cadrul celei de-a 12-a Conferințe ministeriale a OMC în vederea garantării concurenței internaționale echitabile;

68. își exprimă îngrijorarea cu privire la incapacitatea OMC de a face față economiilor care nu funcționează după principiile economiei de piață și de a aborda denaturările de concurență provocate prin subvenții și intervenții ale statului, în ciuda faptului că crede cu convingere în rolul fundamental al OMC; salută acțiunile tripartite ale SUA, Japoniei și UE pentru a o reforma în consecință;

69. invită Comisia să crească sprijinul acordat IMM-urilor din UE pentru ca acestea să își poată proteja și exercita drepturile împotriva practicilor comerciale neloiale, și anume dumpingul și subvenționarea din partea țărilor terțe; recunoaște în acest context eforturile depuse de Comisie pentru a combate concurența neloială în cazuri de mare notorietate împotriva unor societăți bine cunoscute, dar subliniază că o concurență loială în cazul IMM-urilor este, de asemenea, deosebit de importantă;

70. subliniază că punerea în aplicare efectivă a dispozițiilor privind dezvoltarea durabilă în cadrul acordurilor comerciale este importantă pentru îmbunătățirea condițiilor de trai în țările partenere și pentru protejarea întreprinderilor europene împotriva concurenței neloiale; salută introducerea de criterii ecologice și de criterii sociale în reforma măsurilor antisubvenții și antidumping;

71. subliniază că politica UE în domeniul concurenței nu are rezultatele dorite deoarece, deși se aplică cu scopul de a apăra concurența loială între toți actorii de pe piața internă, cu un accent deosebit pe interesele consumatorilor, în realitate, din cauza inegalităților din cadrul lanțului de aprovizionare cu alimente, producătorii agricoli se confruntă cu o presiune inacceptabilă; consideră că interesele consumatorilor și ale producătorilor agricoli ar trebui să fie puse pe același plan;

72. consideră că, datorită caracteristicilor specifice ale activităților agricole, organizațiile colective sunt esențiale pentru consolidarea poziției producătorilor primari în lanțul alimentar și pentru realizarea obiectivelor PAC, astfel cum sunt definite la articolul 39 din TFUE, și că activitățile colective desfășurate de organizațiile de producători și de asociațiile acestora – inclusiv planificarea producției, negocierea vânzărilor și acordurile contractuale – trebuie, prin urmare, să fie considerate compatibile cu articolul 101 din TFUE; subliniază că asocierea fermierilor în organizații de producători întărește poziția acestora în cadrul lanțului de aprovizionare;

73. consideră că modelul organizațiilor interprofesionale este o formă de guvernanță de succes în cadrul unui sector, dat fiind că structurează și organizează schimburile dintre toți actorii din sector, reprezentați echitabil în cadrul structurii sale, permițând transmiterea informațiilor economice și tehnice, creșterea transparenței pieței și o mai bună distribuire a riscurilor și beneficiilor; consideră că PAC ar trebui să faciliteze modele de cooperare structurate în mod adecvat, precum cel actual, pentru a facilita crearea organizațiilor interprofesionale la nivel european;

74. consideră că, în conformitate cu tendința actuală, competențele organizațiilor de producători și interprofesionale trebuie să fie consolidate în continuare, astfel încât puterea de negociere a fermierilor să poată fi echilibrată cu puterea de negociere a comercianților cu amănuntul în cadrul lanțului de aprovizionare cu produse alimentare; consideră că ar trebui majorată cofinanțarea UE pentru înființarea și funcționarea acestor organizații;

75. solicită Comisiei să faciliteze aplicarea unor instrumente colective de gestionare a pieței în caz de criză, prin intermediul instrumentelor pentru care nu sunt necesare fonduri publice, cum ar fi retragerea produsului prin acorduri între operatorii din lanțul alimentar; subliniază că această măsură ar putea fi aplicată chiar de către organizațiile interprofesionale;

76. consideră că intrarea pe piața europeană a produselor care provin din țări terțe și care nu respectă aceleași standarde sociale, sanitare și de mediu creează o concurență neloială pentru producătorii europeni; solicită, prin urmare, protecția sectoarelor vulnerabile și aplicarea sistematică a principiilor reciprocității și conformității în ceea ce privește produsele agricole în cadrul negocierilor comerciale actuale și viitoare; solicită Comisiei să includă acest aspect în cadrul negocierilor privind Brexit;

77. subliniază că accesul la piața internă a UE ar trebui să depindă de respectarea standardelor sanitare, fitosanitare și de mediu; solicită Comisiei ca, pentru a garanta o concurență loială, să promoveze echivalarea măsurilor și a controalelor între țările terțe și UE în domeniul standardelor de mediu și siguranță alimentară; constată că cele mai înalte standarde de protecție a mediului și de bunăstare a animalelor pot conduce la costuri mai ridicate și, prin urmare, că scăderea standardelor poate duce la comportamente anticoncurențiale;

78. subliniază că dezastrele climatice, care afectează fermierii, au impact asupra pieței și slăbesc poziția acestora în cadrul lanțului de aprovizionare cu produse alimentare; reamintește că, potrivit normelor antidumping ale UE ( 10 ) , care se aplică, printre altele, sectorului agricol, dumpingul ecologic creează o concurență neloială; consideră că ar trebui luate în considerare interesele cetățenilor europeni care solicită o societate durabilă și ecologică; solicită, prin urmare, Comisiei, ținând seama de funcționarea pieței unice și de beneficiile pentru societate în ansamblu, să permită derogări de la normele în materie de concurență, pentru a facilita cooperarea, atât pe orizontală, cât și pe verticală, în contextul inițiativelor în domeniul sustenabilității;

79. insistă ca „prețul echitabil” să nu fie considerat cel mai scăzut preț posibil pentru consumator, ci să fie un preț rezonabil, care să permită remunerarea echitabilă a fiecărui participant la lanțul de aprovizionare cu produse alimentare; subliniază că, pentru consumatori există și alte interese, pe lângă prețurile scăzute, printre care bunăstarea animalelor, durabilitatea mediului, dezvoltarea rurală și inițiativele de reducere a utilizării antibioticelor și prevenirea rezistenței la antimicrobiene etc.;

80. salută faptul că Regulamentul Omnibus ( 11 ) stabilește o procedură prin care un grup de fermieri poate cere Comisiei un aviz fără caracter obligatoriu pentru a stabili dacă anumite acțiuni colective sunt compatibile cu excepția generală de la normele în materie de concurență de la articolul 209 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (Regulamentul privind OCP unică); invită Comisia, având în vedere recomandarea Grupului operativ pentru piețele agricole, să clarifice domeniul de aplicare al derogării generale în domeniul agriculturii și suprapunerea acesteia cu derogările prevăzute la articolele 149 și 152 și să stabilească, prin urmare, cu mai multă precizie excepțiile, astfel încât suspendarea aplicării articolului 101 din TFUE să fie, dacă este cazul, aplicabilă și realizabilă;

81. ia act de faptul că plafonul individual prevăzut pentru ajutoarele de minimis în sectorul agricol s-a dublat în 2013 (de la 7 500 EUR la 15 000 EUR) pentru ca fermierii să poată face față crizelor tot mai intense de natură climatică, sanitară și economică; subliniază că plafonul național de minimis a fost ajustat doar marginal la momentul respectiv (de la 0,75 % la 1 % din valoarea producției agricole naționale), reducându-se astfel marja de manevră de care dispun statele membre pentru a sprijini exploatațiile agricole aflate în dificultate; sprijină, prin urmare, propunerea Comisiei care vizează să se acorde mai multă flexibilitate statelor membre și regiunilor în ceea ce privește normele privind ajutoarele de minimis în sectorul agricol;

82. salută modificările introduse de Regulamentul Omnibus pentru a facilita aplicarea dispozițiilor de la articolul 222 din Regulamentul privind OCP unică, care permit o derogare temporară de la legislația concurenței; solicită, cu toate acestea, Comisiei să clarifice aplicarea articolelor 219 și 222 din Regulamentul privind OCP unică pentru a pune în aplicare măsuri în situația în care apar perturbări ale pieței și dezechilibre grave pe piață, având în vedere că insecuritatea juridică care există în prezent în ceea ce privește ambele dispoziții împiedică pe oricine să le aplice, de teama unor posibile încălcări ale dispozițiilor autorităților din domeniul concurenței din diferitele state membre;

83. reamintește că s-a realizat o restructurare orizontală și verticală semnificativă, care a condus la consolidarea în continuare a sectoarelor, deja concentrate, ale semințelor, produselor agrochimice, îngrășămintelor, geneticii animalelor și mașinilor agricole, precum și a sectorului prelucrării și al vânzării cu amănuntul; invită Comisia ca, în acest context și în urma achiziționării întreprinderii Monsanto de către grupul Bayer, care împreună controlează aproximativ 24 % din piața globală a pesticidelor și 29 % din piața mondială a semințelor, să se asigure că interesele fermierilor și cetățenilor europeni și ale mediului înconjurător din UE sunt protejate;

84. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, autorităților naționale și, după caz, celor regionale în domeniul concurenței ale statelor membre, precum și parlamentelor naționale ale statelor membre.

(1) JO L 187, 26.6.2014, p. 1.

(2) JO L 24, 29.1.2004, p. 1.

(3) JO C 93, 24.3.2017, p. 71.

(4) Texte adoptate, P8_TA(2018)0187.

(5) JO C 252, 18.7.2018, p. 78.

(6) JO L 201, 31.7.2002, p. 37.

(7) „Privacy and competitiveness in the age of big data: The interplay between data protection, competition law and consumer protection in the Digital Economy” (Interacțiunea dintre protecția datelor, dreptul concurenței și protecția consumatorilor în economia digitală), aviz preliminar al Autorității Europene pentru Protecția Datelor, martie 2014, https://edps.europa.eu/sites/edp/files/publication/14-03-26_competitition_law_big_data_en.pdf

(8) COM(2018)0147, COM(2018)0148 și C(2018)1650.

(9) Common Ownership by Institutional Investors and its Impact on Competition (Participațiile deținute în comun de către investitorii instituționali și impactul asupra concurenței), OCDE, 5-6 decembrie 2017.

(10) COM(2013)0192.

(11) Regulamentul (UE) 2017/2393 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 decembrie 2017 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1305/2013 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), (UE) nr. 1306/2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune, (UE) nr. 1307/2013 de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune, (UE) nr. 1308/2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și (UE) nr. 652/2014 de stabilire a unor dispoziții pentru gestionarea cheltuielilor privind lanțul alimentar, sănătatea și bunăstarea animalelor, precum și sănătatea plantelor și materialul de reproducere a plantelor (JO L 350, 29.12.2017, p. 15).