RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 4.5.2007 
COM(2007) 234 final 
  
RAPORT AL COMISIEI C ĂTRE CONSILIU ŞI CĂTRE PARLAMENTUL 
EUROPEAN 
În conformitate cu articolul 16 din Regu lamentul (CE) nr. 648/2004 al Parlamentului 
European şi al Consiliului din 31 martie 2004 privind detergen ţii, referitor la utilizarea 
fosfaţilor. 
 
 
RO 2   RO RAPORT AL COMISIEI C ĂTRE CONSILIU ŞI CĂTRE PARLAMENTUL 
EUROPEAN 
În conformitate cu articolul 16 din Regu lamentul (CE) nr. 648/2004 al Parlamentului 
European şi al Consiliului din 31 martie 2004 privind detergen ţii, referitor la utilizarea 
fosfaţilor. 
 
(Text cu relevan ţă pentru SEE) 
1. INTRODUCERE 
Articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 648/2004 privind detergen ţii1 prevede c ă „până la 8 
aprilie 2007, Comisia procedeaz ă la evaluare şi prezintă un raport cu privire la aceasta şi, 
după caz, prezint ă o propunere legislativ ă privind utilizarea fosfa ţilor în vederea unei 
retrageri treptate sau a unei restric ţii care se impune la aplica ţiile specifice.” 
1.1. Fosfa ţii din detergen ţi 
Fosfaţii reprezint ă unul dintre cele mai folosite ingrediente şi care se reg ăsesc în propor ţie 
mare în detergen ţii de uz casnic şi cei industriali. Rolul lor este s ă combată duritatea apei 
pentru a permite detergen ţilor o curăţare mai eficient ă. Tipul de fosfat cel mai des utilizat este 
STPP (tripolifosfat de sodiu, Na 5P3O10, CAS Nr. 7758-29-4, EINE CS Nr. 231-838-7). În 
ansamblu, STPP este un ingredient eficient în detergen ţii cu următoarele func ţiuni: 
• Separarea eficient ă a durităţii sărurilor (şi păstrarea lor în solu ţie) ; 
• Înlăturarea şi prevenirea încrust ării lor în fibre; 
• îmbunătăţirea procesului de sp ălare; 
• transportator pentru alte ingrediente ale detergen ţilor. 
Consumul anual de detergen ţi care con ţin fosfaţi este de aproximativ 1,8 milioane de tone în 
UE 25, valoare echivalent ă cu conţinutul de fosfor de apro ximativ 110 000 de tone. 90-95% 
dintre acestea sunt consumate în detergen ţi de rufe de uz casnic şi detergen ţi pentru ma şini de 
spălat vase. Pentru compara ţie, utilizarea fosfa ţilor în îngr ăşăminte este echivalent ă cu 
aproximativ 1,25 milioane de tone de fosfor pe an.  
Nu există motive de îngrijorare în ceea ce prive şte efectele adverse asupra s ănătăţii care pot 
rezulta din utilizarea STPP în compozi ţia detergen ţilor. Recentele dovezi ştiinţifice2 indică o 
toxicitate acut ă foarte scăzută a STPP prin ingestie sau aplicare cutanat ă, în timp ce nu au fost 
observate niciun fel de efecte mutagene sau genotoxice. 
                                                 
1 Regulamentul (CE) Nr. 648/2004  al Parlamentului European şi al Consiliului privind detergen ţii, JO L 
104, 8.4.2004, p.1. 
2 Tripolifosfat de sodiu (STPP) CAS: 7758-29-4 Evaluarea riscurilor umane şi de mediu cu privire la 
ingredientele din produsele menajere europene de uz casnic, HERA (2003) 
 
RO 3   RO Fosfaţii sunt elemente nutritive esen ţiale, astfel cum o demonstreaz ă şi utilizarea lor în 
îngrăşăminte. Principala preocupare a utiliz ării fosfatului în detergen ţi este aceea c ă poate 
conduce la un exces de nutrien ţi în mediul acvatic care, la rândul s ău, poate conduce la 
probleme de eutrofizare.  
Eutrofizarea este definit ă drept: „îmbogăţirea apei în nutrien ţi, în special prin compu şii din 
azot şi fosfor care provoac ă proliferarea rapid ă a algelor şi a formelor superioare de via ţă 
vegetală producând o perturbare nedorit ă a echilibrului organism elor prezente în ap ă şi a 
calităţii apelor respective.3” 
Eutrofizarea este un fenomen complex în  care frecvent, dar nu întotdeauna, fosfa ţii joacă un 
rol major. Preocup ările sporite cu privire la contribu ţia STPP la eutrofizare au condus în multe 
ţări la o schimbare, respectiv utilizarea de detergen ţi de rufe f ără fosfaţi. Tabelul 1 (anex ă) 
arată cota actual ă de piaţă a detergen ţilor fără fosfaţi în UE-25. Detergen ţii sunt deversa ţi în 
principal în mediul acvatic prin  tratarea apelor reziduale. Propor ţia de STPP din detergen ţi 
care pătrunde în mediul acvatic variaz ă considerabil la nivelul statelor membre UE, în func ţie 
de gradul tratamentului ter ţiar al apelor reziduale. Tratamentul ter ţiar este costisitor şi nu este 
necesar pentru toate devers ările de ape reziduale (în special localit ăţile mici nu dispun de 
facilităţi pentru un tratament adecvat). Fosfa ţii din îngr ăşăminte utiliza ţi pentru terenurile 
agricole sunt în principal absorbi ţi de recolte, iar o parte din ace ştia sunt transporta ţi în apele 
de suprafa ţă. A treia surs ă principal ă de fosfor o reprezint ă deşeurile provenite din 
metabolismul uman.  
Principalele alternative pentru STPP în detergen ţii de rufe, cu o cot ă de piaţă de peste 60%, o 
reprezintă zeoliţii (în principal zeolitul A) care, cu to ate acestea, sunt utiliza ţi în combina ţie 
cu cantităţi însemnate de alte ingrediente, cum ar fi coadjuvan ţi şi înălbitor.  
Detergenţii pentru ma şini de spălat se bazeaz ă în continuare pe fosfa ţi. Odată cu introducerea 
detergenţilor de rufe f ără fosfaţi, contribu ţia detergen ţilor pentru ma şini de sp ălat vase la 
totalul fosfa ţilor din detergen ţi eliberaţi în mediu se ridic ă la aproximativ 25%.  
1.2. Legisla ţia UE cu privire la eutrofizare 
Câteva directive comunitare au ca scop limitarea concentra ţiei de nutrien ţi în apele de 
suprafaţă, ajutând astfel la combaterea eutrofiz ării: 
Directiva 91/271/CEE privind tratarea apelor urbane reziduale (UWWTD) în cadrul c ăreia 
este necesar tratamentul ter ţiar (care elimin ă fosfaţii) la staţiile de tratare a apelor urbane 
reziduale ce deservesc aglomera ţiile urbane cu peste 10 000 de locuitori şi care deverseaz ă în 
zone sensibile la eutrofizare; 
Directiva 91/676/CEE4 privind protec ţia apelor împotriva polu ării cu nitra ţi proveni ţi din 
surse agricole (directiva nitra ţilor) în conformitate cu care statele membre sunt obligate s ă 
identifice regiunile vulnerabile şi să stabileasc ă şi să aplice programe de ac ţiune pentru 
reducerea polu ării apei cu compu şi de azot.  
                                                 
3 Directiva 271/91/CEE, JO L 135, 30.5.1991, p. 40. 
4 Directiva 91/676/CEE, JO L 375, 31.12. 1991, p.1 
 
RO 4   RO Directiva 96/61/CE5 privind prevenirea şi controlul integrat al polu ării în conformitate cu care 
statele membre sunt obligate s ă elibereze permise pentru anumite instala ţii industriale 
conform celor mai bune tehnici disponibile (BAT). Anexa III la directiv ă, lista indicativ ă a 
principalelor substan ţe poluante care trebuie avute în ve dere pentru stabilirea valorilor 
limitelor emisiilor, include substan ţe care contribuie la eutrof izare, în special nitra ţi şi fosfaţi. 
Directiva 2000/60/CE6, directiva cadru în domeniul apei (W FD) a condus la un accent sporit 
asupra eutrofiz ării şi la o abordare mai general ă a gestion ării în domeniul apei7. Statele 
membre trebuie s ă adopte programe de m ăsuri pentru a se asigura c ă organismele competente 
din domeniul apei ob ţin „o stare bun ă” la nivelul UE pân ă în 2015. În ca zul în care controlul 
şi evaluarea cadrului pentru o politic ă comunitar ă în domeniul apei demonstreaz ă că 
contribuţiile în fosfor particip ă în mod semnificativ la eutrof izare, statele membre trebuie s ă 
pună în aplicare m ăsuri pentru a solu ţiona acest aspect. 
1.3. Legisla ţia european ă privind fosfa ţii din detergen ţi 
În aşteptarea armoniz ării la nivel european, regulamentul privind detergen ţii permite statelor 
membre men ţinerea măsurilor na ţionale actuale sau introducerea unora noi pentru a limita 
conţinutul în fosfat al detergen ţilor. Cu toate acestea, la fel ca în cazul oric ăror altor m ăsuri 
naţionale în afara zonei armonizat e, statele membre trebuie s ă notifice proiectele de m ăsuri în 
conformitate cu prevederile Directivei 98/34/CE8 şi să demonstreze c ă acestea sunt atât 
justificate, cât şi proporţionale.  Directiva privind un cadru de politic ă comunitar ă în domeniul 
apei poate furniza un mecanism prin intermediul c ăruia statele membre pot demonstra, printr-
o analiză a riscului (articolul 5) şi prin stabilirea unui program de m ăsuri rentabil (articolul 
11), că restricţiile sunt justificate şi proporţionate.  
Italia, Belgia, Republica Ceh ă, Germania şi Ţările de Jos au adoptat deja legisla ţia referitoare 
la reducerea sau eliminarea fosfa ţilor din detergen ţi, în scopul reducerii eutrofiz ării. Suedia şi 
Franţa şi-au anun ţat recent inten ţia de a proceda de aceea şi manieră. Austria, Irlanda, 
Danemarca şi Finlanda se bazeaz ă pe angajamentele voluntare din partea formulatorilor de 
detergenţi, respectiv de a elimina treptat detergen ţii pe bază de fosfaţi. Şapte state membre au 
numai detergen ţi de rufe f ără fosfaţi – vezi tabelul 1 din anex ă. Prin acest raport, Comisia nu 
intenţionează să pună sub semnul întreb ării măsurile actuale.   
2. AC ŢIUNEA  COMISIEI  PENTRU  EVALUAREA  UTILIZĂRII  FOSFAŢILOR  
ÎN DETERGEN ŢI 
2.1. Ac ţiuni întreprinse anterior adopt ării Regulamentului (CE) nr. 648/2004 
Ca o prim ă activitate cu privire la fosfa ţii din detergen ţi, Comisia a îns ărcinat consultantul 
WRc cu evaluarea costurilor şi a avantajelor referitoar e la înlocuirea fosfatului9 din 
detergenţii de uz casnic cu alte substan ţe, precum şi cu formularea unor recomand ări cu 
                                                 
5 Directiva 96/61/CE, JO L 257, 10.10.1996, p. 26. 
6 Directiva 2000/60/CE, JO L 327, 22.12.2000, p.1. 
7 Directivele 91/271/CEE, 91/767/CEE şi 96/61/CE reprezint ă „măsuri de baz ă” în cadrul WFD şi trebuie 
coordonate şi, după caz, îmbun ătăţite pentru a atinge obiectivele impuse. 
8 Directiva 98/34/CE, JO L 204, 21.7.1998, p. 37. 
9 În rapoartele de mediu, te rmenul „fosfor” se refer ă la compu şii fosforului în general. 
 
RO 5   RO privire la cele mai bune metode de reducere a concentra ţiilor de fosfor în apele de suprafa ţă. 
Studiul, publicat în iunie 200210, a concluzionat urm ătoarele: 
• O serie de state au reu şit să reducă eutrofizarea prin aplicarea de m ăsuri privind 
reducerea procentului de fosfat cu 70-90%; 
• Interzicerea utiliz ării detergen ţilor pe baz ă de fosfaţi poate conduce la o reducere 
a procentului de fosfat de pân ă la 40%, procent care, cu toate acestea, este 
insuficient în cazul în care nu este  asociat cu o ameliorare substan ţială în ceea ce 
priveşte eutrofizarea; 
• Zeolitul A a fost considerat ca o variant ă adecvată pentru STPP. Au fost 
constatate numai câteva diferen ţe minore cu STPP în costurile de produc ţie 
generale în ceea ce prive şte energia utilizat ă şi nămolul produs în sta ţiile de 
epurare, în timp ce s-a descoperit c ă zeolitul A nu este toxi c pentru fauna acvatic ă 
şi oameni, iar fabricarea produce subproduse de de şeuri mai pu ţin toxice. 
Comitetul ştiinţific al toxicit ăţii, ecotoxicit ăţii şi mediului (SCTEE) al Comisiei a avizat11 în 
martie 2003 raportul WRc, care identifica o serie de deficien ţe, şi a descoperit c ă concluziile 
raportului nu erau fondate în mod corespunz ător şi a sugerat o analiz ă mai profund ă a 
documentelor, care s ă permită soluţionarea corespunz ătoare a deficien ţelor identificate. 
Deficienţele priveau atât evaluarea impactului STPP asupra eutrofiz ării, cât şi lipsa 
cunoştinţelor privind riscurile de mediu asociate cu variante la STPP, nu numai cu privire la 
zeolit A, ci şi la alte substan ţe cum ar fi acizii policarboxilici utiliza ţi în combina ţie cu acesta. 
Serviciile Comisiei au urmat sugestia SCTEE şi au colectat datele suplimentare, inclusiv 
evaluările de risc HERA asupra STPP şi zeolit A şi au solicitat SCTEE reanalizarea aspectelor 
care nu au fost abordate în mod corespunz ător în raportul WRc. 
În opinia sa din noiembrie 2003, SCTEE a concluzionat urm ătoarele:  
• În lipsa m ăsurilor de reducere a con ţinutului STPP din detergen ţi, contribu ţia 
acestei surse de fosfat la totalul cantit ăţii de fosfat în apa de suprafa ţă poate varia 
foarte mult (aproximativ între 10 şi 40%) în func ţie de diferitele activit ăţi umane 
şi utilizarea terenului. Prin urmare, STPP în detergen ţi ar produce o cre ştere 
semnificativ ă a cantităţii de fosfor în apa de suprafa ţă şi un risc ridicat pentru 
eutrofizare în unele regiuni ale UE extinse; 
• Situaţia actuală din Europa s-a schimbat considerabil în compara ţie cu anii 1980, 
deoarece multe state euro pene au întreprins m ăsuri de reducere a STPP astfel încât 
fosfatul din detergen ţi nu mai este un factor esen ţial, alte surse contribuind cu un 
procentaj mai ridicat la cantitatea general ă de fosfor;  
• Contribuţia detergen ţilor pe baz ă de fosfor la eutrofizare este extrem de variabil ă 
de la un stat la altul, precum şi în diferite bazine hidrografice în func ţie de 
activităţile umane şi utilizarea solului.  
                                                 
10 „Fosfa ţii şi alte substan ţe alternative de detergent” disponibile pe site-ul: 
http://ec.europa.eu/enviro nment/water/water-urban waste/info/docs_en.htm  
11 disponibil pe site-ul: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm  
 
RO 6   RO În ansamblu, SCTEE a observat c ă evaluarea de risc HERA  asupra STPP nu abordase 
aspectul eutrofiziei şi a înaintat o propunere în acest sens: „…o evaluare cantitativ ă a 
dimensiunii eutrofiz ării în apele UE cu privire la cant itatea de fosfor din diferite surse şi în 
special fa ţă de contribu ţia STPP, poate fi efectuat ă pe baza informa ţiilor experimentale şi de 
modelare existente”  şi a fost solicitat ă „o evaluare a terenului cu rezultate probabile pentru 
fiecare scenariu”.  
2.2. Ac ţiuni întreprinse anterior adopt ării Regulamentului (CE) nr. 648/2004 
Un studiu aprofundat a fost efectuat în conf ormitate cu opinia SCTEE din noiembrie 2003 în 
vederea ob ţinerii unor estim ări cantitative ale efectelor asupra eutrofiz ării în cazul înlocuirii 
detergenţilor pe baz ă de fosfaţi cu detergen ţi fără fosfaţi. Studiul a fost finan ţat de Centrul 
european de studiu al polifosfa ţilor (CEEP) şi realizat de un consultant, Green Planet 
Research, în colaborare cu Institutul na ţional spaniol de cercetare şi tehnologie agricol ă şi 
alimentar ă (INIA).  
Metodologia pentru o evaluare probabil ă a riscului a fost realizat ă de INIA pân ă în septembrie 
2005 şi rafinată în lumina dezbaterilor cu un grup de 17 exper ţi în cadrul unui atelier privind 
eutrofizarea, organizat în noiembrie 2005 la Ma drid. Raportul final int itulat „Dezvoltarea unei 
evaluări europene cantitative asupra riscului eutrofiz ării polifosfa ţilor în detergen ţi”12 a fost 
publicat în octombrie 2006 şi a avut urm ătoarele concluzii:  
• Riscurile suplimentare ale eutrofiz ării cu privire la fosfa ţii din detergen ţi variază 
foarte mult în diferitele regiuni ale UE  ca rezultat al unor factori precum 
caracteristicile hidrol ogice, densitatea popula ţiei şi intensitatea agricol ă; 
• în ambele tipuri de ecoregiuni analizat e, respectiv (i) Atlantic, lacuri pu ţin adânci 
din Europa Central ă şi de Nord şi (ii) corpuri de ap ă mediteraneene, riscul 
eutrofizării nu a crescut liniar la concentra ţii ridicate în fosfor; 
• diferenţa dintre riscul total al eutrofiz ării şi riscul fără detergenţi pe bază de fosfaţi 
este în general de aproxi mativ 2-8%, conform evalu ării în zona Mediteranei, 
respectiv de 0,4-2%, conform evalu ării în zona Atlanticul ui, a Europei Centrale şi 
de Nord.  
Un studiu aprofundat condus de RPA (Risk & Polic y Analysts Ltd) s-a referit la completarea 
datelor lips ă cu privire la utilizarea, propriet ăţile şi impactul asupra mediului pentru o serie 
reprezentativ ă de compu şi organici care nu au caracter tensioactiv ai detergen ţilor şi evaluarea 
impactului socio-economic al trecerii de la detergen ţi pe bază de fosfaţi la detergen ţi pe bază 
de zeoliţi.  
Studiul a concluzionat c ă o parte din substan ţele suplimentare necesare detergen ţilor pe baz ă 
de zeoliţi sunt utilizate, de asemenea, în detergen ţii pe bază de STPP, dar în concentra ţii mai 
reduse. Prin urmare, trecerea la detergen ţii pe bază de zeoliţi nu ar introduce neap ărat un 
număr ridicat de substan ţe în mediu, dar concentra ţiile acestora ar putea cre şte.  
Policarboxila ţii şi fosfaţii au fost identifica ţi ca două grupe de substan ţe care nu sunt u şor 
biodegradabile în mediu. Toxicitatea şi ecotoxicitatea policarboxila ţilor este sc ăzută, iar 
                                                 
12 disponibil pe site-ul: http://ec.europa.eu/enterp rise/chemicals/legislation/detergents/index_en.htm . 
 
RO 7   RO aceştia nu sunt considera ţi periculo şi. Dimpotriv ă, toxicitatea acvatic ă a unor fosfona ţi, de 
exemplu 1-hidroxietan-1,1- acid difosfonic (HEDP) şi a sărurilor acestora poate ridica unele 
probleme. Cu toate acestea, pentru aceast ă substanţă au lipsit date de monitorizare a mediului, 
iar riscul asupra mediului nu a putut fi evaluat. 
A doua parte a studiului şi-a propus suplimentarea studiului eutrofiz ării derulat de 
INIA/CEEP, prin evaluarea costurilor şi avantajelor generale ale trecerii de la STPP la zeoli ţi 
în detergen ţi, inclusiv riscurile asupra s ănătăţii şi mediului, economiile realizate de autorit ăţi 
la nivelul sta ţiilor de epurare ter ţiare, precum şi creşterea costurilor pentru produc ători în ceea 
ce priveşte reformularea detergen ţilor.  
Raportul13 intitulat „Ingrediente organice f ără caracter tensioactiv şi detergen ţi pe bază de 
zeoliţi”, realizat în iuni e 2006, a formulat urm ătoarele recomand ări: 
• Industria de detergen ţi trebuie încurajat ă în dezvoltarea detergen ţilor fără fosfaţi 
pentru ma şinile de sp ălat vase; 
• Discuţiile trebuie purtate  cu reprezentan ţi din industria detergen ţilor pentru a 
conveni asupra unui set de date (propriet ăţi, efecte asupra s ănătăţii şi mediului) 
care ar putea fi utilizate şi publicate pentru diversele ingrediente de polimer; 
• Utilizarea detergen ţilor fără fosfaţi nu trebuie încurajat ă decât în cazul în care se 
demonstreaz ă că niciun ingredient nu prezint ă vreun risc pentru s ănătatea uman ă 
sau mediu.  
Avantajul major al trecerii la detergen ţii fără fosfaţi va consta în reducerea cantit ăţii de fosfor 
din mediu care, la rândul s ău, poate reduce problemele de eutrofizare. În termeni calitativi, 
cele mai mari avantaje vor ap ărea în ţările cu:  
• o utilizare crescut ă a detergen ţilor pe baz ă de fosfaţi;  
• o capacitate redus ă a tratamentului ter ţiar al apelor reziduale şi 
• probleme de eutrofizare. 
Prin aplicarea de fact ori ponderali acestor trei cr iterii, pentru fiecare ţară a reieşit un singur 
indicator pentru avantajele poten ţiale ale trecerii la detergen ţii fără fosfaţi - vezi tabelul 2 
(anexă). Aceast ă analiză destul de simpl ă arată că avantajele poten ţiale ale trecerii la 
detergenţii fără fosfaţi variază semnificativ de la o ţară la alta.  
Costurile asociate trecerii la detergen ţii pe bază de zeoliţi includ: 
• Întreruperea lan ţului de aprovizionare cu fosfa ţi. Astfel, şase produc ători de STPP 
din UE ar fi afecta ţi în mod considerabil.  
• Nevoia de formulatori de detergen ţi pentru a reformula/redenumi detergen ţii (mai 
complex şi mai dificil pentru formulatorii ma i mici) cu un cost mediu de 20 000 
de euro pe formulare. 
                                                 
13 disponibil pe site-ul: http://ec.europa.eu/enterp rise/chemicals/legislation/detergents/index_en.htm . 
 
RO 8   RO • O potenţială creştere a riscului pentru oameni şi/sau mediu. Costurile testelor 
suplimentare, având în vedere nevoia unor noi evalu ări ale riscului. 
Grupul de lucru asupra detergen ţilor a dezb ătut cele dou ă rapoarte în noiembrie 2006 şi a 
concluzionat c ă raportul RPA a furnizat informa ţii utile asupra costurilor şi avantajelor 
privind trecerea la detergen ţii fără fosfaţi. 
În ceea ce prive şte raportul INIA, s-a cons tatat în mod deosebit c ă:  
• datele utilizate pentru modela re au fost destul de limitate, iar rezultatele au fost 
disponibile numai pentru dou ă scenarii geografice generice; 
• Modelarea s-a limitat la bazinele riverane ( şi lacuri), în timp ce eutrofizarea în UE 
este, de asemenea, o problem ă pentru mediul de coast ă şi cel marin, de exemplu în 
Marea Baltic ă, Nordului, Neagr ă şi Adriatic ă.  
• Proiectul în derulare MARE /HELCOM pentru Marea Baltic ă şi proiectul 
PNUD/GEF pentru bazinul Dun ării ar trebui luate, de asemenea, în considerare 
înainte de formularea concluziilor finale privind efectele detergen ţilor pe baz ă de 
fosfaţi asupra eutrofiz ării în UE. 
Proiectul regional PNUD-GEF privind Dun ărea şi finanţat de Biroul Na ţiunilor Unite pentru 
serviciile de asisten ţă în cadrul proiectelor (UNOPS) , are drept obiectiv aplicarea 
recomand ărilor pentru reducerea fosforului din detergen ţi în bazinul riveran al Dun ării şi a 
furnizat date detaliate privind concentra ţia de fosfat şi eutrofizarea în Dun ăre. Raportul final14 
concluzioneaz ă:  
„în timp ce este recunoscut faptul c ă alte acţiuni, cum ar fi îmbun ătăţirea colect ării şi tratării 
apelor reziduale urbane, precum şi «bunele practici agricole» sunt ac ţiuni complementare 
necesare, studiul a ar ătat în mod clar c ă există încă multe de f ăcut pentru a contribui la 
rezolvarea cu succes a eutrofiz ării prin înlocuirea detergen ţilor pe baz ă de fosfa ţi cu 
detergenţi fără fosfaţi, reducând astfel totalul cantit ăţii de fosfat. ”  
Recomandarea adresat ă ţărilor din bazinul Dun ării este a şadar, de aplicare a legisla ţiei 
naţionale şi/sau de adoptare a unor acorduri de voluntariat pentru înlocuirea detergen ţilor pe 
bază de fosfaţi pentru a proteja Dun ărea şi Marea Neagr ă de eutrofizie în perioada în care 
Comisia evalueaz ă necesitatea m ăsurilor la nivelul UE. Acest aspe ct a fost reiterat în cadrul 
recentei întâlniri la vârf a celor 16 ţări dunărene şi de la Marea Neagr ă şi Comisia European ă 
în declara ţia privind protec ţia apei15. În lipsa unei ac ţiuni comunitare armonizate, aceast ă 
abordare pare justificat ă şi proporţională. 
2.3. Ac ţiuni încă în derulare în aprilie 2007 
2.3.1. alte evalu ări efectuate de SCHER 
Ultimele rapoarte RPA şi INIA au fost înaintate spre avizare Comitetului ştiinţific pentru 
riscuri sanitare şi de mediu (SCHER) în noiembrie 2006.  
                                                 
14 Raportul PNUD/GEF privind Dun ărea este disponibil pe site-ul: http://www.undp-
drp.org/drp/activities_1-8_detergents.html  
15 http://www.icpdr.org/icpdr-pages/w ater_protection_declaration.htm 
 
RO 9   RO SCHER a fost îns ărcinat cu evaluarea calit ăţii ştiinţifice generale a rapoartelor şi cu 
formularea observa ţiilor privind metodologia şi ipotezele utilizate, în special: 
• calitatea modelului conceptual;  
• precizia şi valabilitatea estim ărilor, a rezultatelor şi a concluziilor; 
• dacă utilizarea fosfa ţilor în detergen ţi contribuie în mod semnificativ la 
eutrofizarea la nivelul UE.  
În ceea ce prive şte raportul RPA, SCHER a fost îns ărcinat cu formularea unui punct de vedere 
asupra urm ătoarelor aspecte: 
• trecerea la detergen ţii fără fosfaţi ar mări riscurile pentru s ănătate şi mediu? 
• care sunt riscurile asociate substan ţelor, inclusiv policarboxila ţilor şi fosfonaţilor? 
Au fost organizate dou ă grupuri de lucru, opinia acestora urmând s ă fie prezentat ă până la 
sfârşitul lui mai 2007.  
2.3.2. Activit ăţile Comisiei în cadrul Dire ctivei cadru în domeniul apei 
Directiva cadru în domeniul apei (DCA) solicit ă statelor membre realizarea unei st ări 
ecologice şi chimice bune a apelor de suprafa ţă până în 2015. Un document orientativ16 oferă 
o metodologie armonizat ă pentru evaluarea riscului eutrofiz ării în contextul politicii UE. 
Toate statele membre au revizuit impactul de mediu al activit ăţii umane asupra situa ţiei apelor 
de suprafa ţă şi subterane şi au informat Comisia cu pr ivire la acest aspect în 200517. 
Rapoartele arat ă că eutrofizarea este înc ă o problem ă majoră şi că în multe bazine riverane 
poluarea rezultat ă din fosfor provine din diferite surse. Statele membre trebuie s ă pregătească 
un program de m ăsuri până în decembrie 2009 pentru a realiza obiectivele DCA care pot 
include, dup ă caz, acorduri obligatorii sau voluntare privind reducerea fosfa ţilor în detergen ţi. 
În conformitate cu DCA, astfel de m ăsuri trebuie s ă fie benefice şi proporţionate. 
Procesul intercalibr ării este în derulare în toate statele membre pentru a apropia conceptul de 
„stare ecologic ă bună” de defini ţiile DCA şi astfel să armonizeze procedurile de evaluare 
pentru stabilirea riscului eutrofiz ării. Activitatea este în derulare pentru a stabili limitele 
„stării ecologice bune” aplicabile  tuturor sistemelor na ţionale de clasificare.  
Exerciţiul intercalibr ării va utiliza mai multe mii de seturi de date din cel pu ţin 1 500 de site-
uri reprezentative de monitorizare (Decizia 2005/646/CE18 a Comisiei) în întreaga Europ ă. 
În prezent, Comisia preg ăteşte o decizie privind publicarea rezultatelor exerci ţiului 
intercalibr ării care ar trebui adoptat ă spre sfârşitul anului 2007 în conformitate cu articolul 21 
din Directiva 2000/60/CE. 
                                                 
16 disponibil pe site-ul: 
http://forum.europa.eu.int/Public/irc/env/wfd/library ?l=/framework_directive/thematic_documents/13_e
utrophication  
17 Rapoartele DCA disponibile pe site-ul: 
http://forum.europa.eu.int/Public/irc/env/wfd/library ?l=/framework_directive/implementation_documen
ts_1&vm=detailed&sb=Title  
18 Decizia 2005/646/CE a Comisiei, JO L 243, 17.9.2005, p.1. 
 
RO 10   RO 2.3.3. Proiectul MARE/HELCOM în zona M ării Baltice 
Acest proiect evalueaz ă diferitele op ţiuni în domeniu (inclusiv utilizarea de „detergen ţi fără 
fosfaţi”) pentru îmbun ătăţirea calităţii apei în zona M ării Baltice. Un scenariu potrivit c ăruia 
detergenţii fără fosfaţi sunt utiliza ţi în toate ţările baltice în timp ce tratarea apelor reziduale se 
menţine la acela şi nivel cu anul 2000, arat ă o ameliorare mai redus ă decât în cazul unui 
scenariu în care utilizarea detergen ţilor pe baz ă de fosfaţi este men ţinută iar tratarea apelor 
reziduale este îmbun ătăţită în conformitate cu Directiva privind tratarea apelor reziduale 
urbane. O combina ţie între tratarea îmbun ătăţită a apelor reziduale şi utilizarea detergen ţilor 
fără fosfaţi ar reduce cantit ăţile de nutrien ţi şi astfel ar ameliora mediul marin într-o m ăsură 
mai mare decât fiecare dintre aceste m ăsuri în parte.  
3. REZUMAT  ŞI CONCLUZII 
Comisia a întreprins o serie de m ăsuri importante pentru a stabili necesarul de cuno ştinţe de 
bază în evaluarea impactului utiliz ării fosfaţilor în detergen ţi asupra eutrofiz ării, astfel cum 
este prevăzut de articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul 648/2004. 
Pe baza rezultatelor unui studiu anterior privind impactul fosfa ţilor prezen ţi în detergen ţi 
asupra eutrofiz ării, realizat de WRc în 2002 şi pe baza opiniilor Comitetului ştiinţific al 
Comisiei din martie şi noiembrie 2003, au fost realizate înc ă două studii pentru a completa 
datele identificate în observa ţiile Comitetului. Rezultatele acestor dou ă studii au fost 
dezbătute cu delega ţi din statele membre şi industrie în cadrul unei  întâlniri a grupului de 
lucru privind detergen ţii din noiembrie 2006 şi înaintate Comitetului ştiinţific al Comisiei 
pentru avizare, în prezent fiind în curs de avizare.  
Conform rapoartelor înaintate în contextual DCA, eutrofizarea r ămâne una din cele mai mari 
ameninţări pentru apele proaspete şi cele marine. În ultimii ani, au fost realizate îmbun ătăţiri 
vizibile în ceea ce prive şte înţelegerea conceptului. Cu to ate acestea, în aprilie 2007, 
cunoaşterea conceptului de eu trofizare se dezvolt ă rapid în continuare, date suplimentare 
privind evaluarea calit ăţii apei la nivelul UE fiind a şteptate în curând prin intermediul 
exerciţiului de intercalibrare al DCA. 
O decizie cu privire la justificarea sau nu a restric ţiilor privind fosfa ţii din detergen ţi la nivelul 
UE va fi luat ă în momentul în care vor  exista dovezi suficiente şi vor fi evaluate mai multe 
variante, în consultare cu Gr upul de lucru privind detergen ţii. Justificarea pentru m ăsurile 
armonizate ar trebui s ă aştepte, în special, rezultatul opiniei Comitetului ştiinţific al Comisiei 
cu privire la studiile deja completate. Comisia va ini ţia o evaluare a impactului în 2007, în 
scopul finaliz ării acesteia în 2008, dac ă este posibil, în func ţie de opinia Comitetului ştiinţific 
şi dimensiunea aspectelor abordate identificat e. . Comisia va prezenta o propunere legislativ ă 
fără întârziere, în momentul în care se ia decizia potrivit c ăreia restric ţiile sunt justificate. 
În aşteptarea unei decizii, Comisia reaminte şte că statele membre pot aplica m ăsuri de 
înlocuire a detergen ţilor pe baz ă de fosfaţi, în cazurile în care se justific ă, pe baza dovezilor 
de mediu (de exemplu pe baza DCA).  Statele membre care doresc s ă introducă „reglement ări 
tehnice” în conformitate cu Directiva 98/34/CE trebuie s ă informeze Comisia şi să 
demonstreze c ă aceste măsuri sunt în conformitate cu prevederile directivei. 
 
RO 11   RO ANEXĂ 
Tabelul-1 Gradul atins de cele 25 de state membre ale UE pentru 
detergenţii de rufe f ără fosfaţi* 
Stat membru  Populaţie (milioane)  % fără fosfaţi 
Belgia 10.4 100 
Republica Ceh ă 10.2 35 
Danemarca 5.4 80 
Germania 82.5 100 
Estonia 1.3 20 
Grecia 11.0 50 
Franţa 59.9 50 
Irlanda 4.0 100 
Italia 57.8 100 
Cipru 0.7 20 
Letonia 2.3 20 
Lituania 3.4 20 
Luxemburg 0.4 100 
Ungaria 10.1 30 
Malta 0.4 20 
Ţările de Jos 16.2 100 
Austria 8.1 100 
Polonia 38.2 15 
Portugalia 10.4 30 
Slovenia 2.0 95 
Slovacia 5.4 20 
Spania 42.2 40 
Finlanda 5.2 90 
Suedia 9.0 85 
Regatul Unit 59.5 55 
UE-25  456.0 66 
* Termenul “f ără fosfaţi” arată conformitatea cu legisla ţia naţională care limiteaz ă 
conţinutul de fo sfat (nu neap ărat zero).  
(Raportul RPA 2006, http://ec.europa.eu/ent erprise/chemicals/leg islation/detergents ) 
 
RO 12   RO Tabelul-2 Avantajele trecerii la detergen ţi fără fosfaţi 
Punctaj  Descriere  State membre  
>10 Avantaje maxime  Republica Ceh ă, Polonia, 
Spania, Letonia, Lituania, 
Portugalia, Slovacia 
5-10 Unele avantaje  Grecia, Cipru, Estonia, 
Regatul Unit, Luxemburg, 
Ungaria, Belgia, Fran ţa 
1-5 Puţine avantaje  Danemarca, Finlanda, 
Austria, Suedia, Irlanda, 
Slovenia, Italia, Ţările de 
Jos, Germania 
0 Niciun avantaj  Malta 
Un indicator al „punctajului” din care statele UE ar beneficia cel mai mult, în urma trecerii la 
detergenţii fără fosfaţi, pe baza a trei factori: (1) co nsumul anual per capita al detergen ţilor pe 
bază de fosfaţi (2) procentajul popula ţiei care beneficiaz ă de tratament ter ţiar al apei (3) propor ţia 
preocupării în ceea ce prive şte eutrofizarea 
(Raportul RPA 2006, http://ec.europa.eu/en terprise/chemicals/legislation/detergents )