—

Se reformulează punctul referitor la dovada originii, care figurează în fișa rezumat, dar nu în versiunea actuală a caietului de sarcini al produsului. În plus, o parte din punctul 4.4 din fișa rezumat (Dovada originii) cuprindea informații cu privire la istoricul denumirii, care, prin urmare, se transferă acum la secțiunea privind legătura. Normele specifice privind ambalarea se adaugă la punctul 3.5 din documentul unic. În ceea ce privește textul privind dovada originii, ar trebui, prin urmare, să fie realizată o comparație între ultimele 10 rânduri de la punctul 4.4 din fișa rezumat publicată și noul articol propus din caietul de sarcini al produsului. Textul existent are următorul cuprins: „Cultivarea măslinilor a fost introdusă în estul Siciliei de către fenicieni în primul mileniu î.Hr. și de către greci din secolul al VIII-lea î.Hr. Prezența unui vulcan activ în regiune a alimentat mitul referitor la cultivarea măslinilor: ciclopul Polifem, personificarea vulcanului, cu singurul său ochi incandescent, a fost orbit de Ulise și de tovarășii săi cu ajutorul unui trunchi de măslin. De-a lungul secolelor, cultivarea măslinilor a căpătat o mare importanță pentru economia regiunii. Încă din secolul al III-lea î.Hr., romanii au impus o taxă foarte mare pe uleiul de pe insulă, pentru a-l împiedica să facă concurență uleiurilor din Campania și Lazio. Ulterior, în cursul domniei arabilor asupra Siciliei, cultura a fost îmbunătățită și raționalizată grație ingeniozității acestora. Referirile la importanța producției de ulei de măsline «de la Etna» datează încă din perioada operei «De Aetna», al cărei autor este Pietro Bembo și care menționează calitatea și importanța cultivării măslinilor în jurul muntelui Etna. Această producție locală a fost menționată ulterior în operele naturalistului Lazzaro Spallanzani, ale scriitorilor Antonio Stoppani, Johann Wolfgang von Goethe și Guy de Maupassant, precum și ale multor altora. Într-o călătorie în Sicilia în martie 1827, Alexis de Tocqueville a scris foarte entuziasmat despre aceasta, menționând prosperitatea și abundența din zona muntelui Etna datorită prezenței acestei culturi și faptului că terenul de cultivare a măslinilor era deosebit de fertil, date fiind proprietățile specifice conferite de vulcan. De-a lungul secolului al XIX-lea și la începutul secolului al XX-lea, uleiul de măsline de la Etna era cunoscut și foarte apreciat de mulți consumatori italieni și europeni. Se comercializau cantități considerabile la Riposto, portul cel mai apropiat de muntele Etna. Operațiunile de cultivare, de extracție a uleiului și de îmbuteliere se desfășoară în aria delimitată. Îmbutelierea trebuie efectuată în aria geografică delimitată, pentru a păstra caracteristicile specifice și calitatea uleiului «Monte Etna», asigurându-se că organismul extern de control își efectuează controalele sub supravegherea producătorilor. Pentru producători, denumirea de origine protejată are o importanță vitală. În conformitate cu obiectivele și cu orientarea generală urmate de normele care reglementează sistemul, aceasta le oferă producătorilor posibilitatea de a-și crește veniturile. În plus, acest proces a fost întotdeauna realizat cu metode tradiționale în aria geografică delimitată. Măslinele sunt cultivate în aria de producție. Cultivatorii își înscriu plantațiile de măslini într-un registru întocmit în acest scop, care este ținut la zi. Procesele de extracție, ambalare și îmbuteliere a uleiului se realizează în aceeași arie delimitată, în unități autorizate înscrise într-un registru specific. Organismul de control verifică cerințele tehnice stabilite într-o listă de verificare specifică. Organismul de control verifică dacă sunt îndeplinite cerințele tehnice stabilite în caietul de sarcini al produsului pentru includerea în diferitele registre și dacă diferitele părți din lanțul de producție au îndeplinit toate sarcinile de care sunt responsabile pentru a asigura trasabilitatea produsului.” Acest text se înlocuiește cu textul următor: „Articolul 8 Dovada originii Fiecare etapă a procesului de producție trebuie să fie monitorizată prin înregistrarea, în fiecare etapă, a produselor la intrare și la ieșire. Trasabilitatea este asigurată prin înregistrarea parcelelor cadastrale pe care se cultivă produsul și a datelor de contact ale producătorilor, deținătorilor de prese de ulei și ambalatorilor, pe listele gestionate de un singur organism de control, precum și prin ținerea unor evidențe privind producția și ambalarea. Toate persoanele fizice și juridice ale căror nume figurează pe aceste liste vor face obiectul controalelor realizate de organismul de control în conformitate cu caietul de sarcini al produsului și cu planul de control.” Această modificare permite ca dovada originii să includă numai informații relevante, iar caietul de sarcini al produsului să fie aliniat la regulament.