în al doilea trimestru al anului 2021, dar valoarea adăugată în aceste sectoare a rămas cu mult sub nivelurile anterioare pandemiei. În schimb, sectorul de producție se redresează rapid, dar este frânat de blocaje și perturbări apărute în lanțurile de aprovizionare mondiale, cum ar fi deficitul de materii prime și de componente intermediare, în special de semiconductori. Pentru 2021, proiecțiile macroeconomice din proiectele de planuri bugetare sunt mai optimiste la nivel agregat decât cele din previziunile Comisiei din toamna anului 2021, întrucât creșterea PIB-ului agregat în zona euro este preconizată a fi de 5,4 % în proiectele de planuri bugetare, comparativ cu 5 % în previziunile Comisiei (graficul 2.1 și tabelul IV.1 din anexă). În 2022, se preconizează că activitatea economică va continua să crească rapid, cu 4,3 %. Nu există nicio diferență în ceea ce privește proiecțiile agregate de creștere a PIB-ului în 2022 în zona euro. Atât previziunile Comisiei din toamna anului 2021, cât și proiectele de planuri bugetare preconizează o creștere semnificativ mai mare în 2021 (de 5 % și, respectiv, 5,4 %) în comparație cu programele de stabilitate din 2021 (în care creșterea a fost estimată la 4 %) și o creștere puțin mai mare în 2022.

Redeschiderea economiilor din zona euro alimentează o redresare puternică în toate statele membre și în toate sectoarele. Îmbunătățirea situației sanitare și relaxarea măsurilor de limitare a mișcării persoanelor au condus la o revigorare puternică a activității economice în zona euro în trimestrul al doilea din 2021, care s-a accelerat și mai mult în trimestrul al treilea. Previziunile Comisiei din toamna anului 2021 estimează o creștere a PIB-ului real cu 5,0 % pentru întregul an (după o contracție de 6,4 % în 2020). Economia zonei euro va atinge nivelul de dinainte de pandemie în termeni trimestriali până la sfârșitul anului, dar va rămâne sub nivelul de dinainte de criză, care se preconizează că va fi atins în 2023. Redresarea este alimentată de relansarea consumului privat și a investițiilor. Accelerarea consumului privat se datorează creșterii venitului disponibil al gospodăriilor și scăderii ratei de economisire către nivelurile istorice, în timp ce creșterea investițiilor este determinată de condițiile favorabile de finanțare pentru sectorul corporativ, de impulsul oferit de MRR și de activitatea intensă din sectorul construcțiilor. Accelerarea semnificativă a exporturilor stimulează activitatea economică, în special industria prelucrătoare. Totuși, se preconizează că redresarea va fi inegală de la o țară la alta și de la un sector la altul. Se preconizează că douăsprezece state membre din zona euro vor reveni la nivelurile trimestriale de producție înregistrate înainte de pandemie până la sfârșitul anului 2021, în cinci state membre se va reduce decalajul în cursul anului 2022, iar în unul la începutul anului 2023. În ceea ce privește activitatea sectorială, sectoarele de servicii cu un grad ridicat de contact au beneficiat în mare măsură de relaxarea restricțiilor sanitare

Surse: Proiectele de planuri bugetare pentru 2022 (PPB), previziunile Comisiei Europene din toamna anului 2021 (COM) și programele de stabilitate din 2021 (PS).

Prezenta comunicare are două obiective. În primul rând, comunicarea oferă o imagine globală a politicii bugetare la nivelul zonei euro, pornind de la o evaluare transnațională a proiectelor de planuri bugetare. Acest exercițiu reflectă evaluarea transnațională a programelor de stabilitate efectuată în primăvară. În al doilea rând, exercițiul oferă o imagine de ansamblu a proiectelor de planuri bugetare la nivel de țară și explică abordarea Comisiei în ceea ce privește evaluarea acestora, în special măsurile bugetare adoptate pentru a sprijini redresarea durabilă a Uniunii în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19.

Pentru 2022, recomandările s-au axat pe direcția generală și pe structura orientării bugetare, inclusiv pe cheltuielile finanțate de MRR și de alte fonduri ale UE. Măsurile de urgență temporare au fost eliminate. Consiliul a recomandat ca statele membre cu un nivel scăzut/mediu al datoriei să urmărească sau să mențină o orientare bugetară expansionistă, iar statele membre cu un nivel ridicat al datoriei ar trebui să urmărească o politică bugetară prudentă și să utilizeze MRR pentru a finanța investiții suplimentare în sprijinul redresării. Tuturor statelor membre li s-a recomandat să mențină investițiile finanțate la nivel național. În vederea maximizării sprijinului pentru redresare fără a anticipa traiectoriile bugetare viitoare și a crea o povară permanentă asupra finanțelor publice pentru asigurarea sustenabilității bugetare, creșterea cheltuielilor curente finanțate la nivel național ar trebui să fie ținută sub control și să fie limitată în cazul statelor membre cu un nivel ridicat al datoriei.

·Conform recomandării Consiliului, toate statele membre, cu excepția Slovaciei și a Maltei, urmăresc o orientare bugetară expansionistă, inclusiv prin impulsul oferit de MRR. Orientarea bugetară restrictivă a Slovaciei are loc pe fondul unei creșteri ridicate a producției și al unor constrângeri emergente în materie de capacitate. Poziția neutră a Maltei reflectă în principal o creștere potențială estimată foarte ridicată, în timp ce investițiile publice ating un maxim istoric. Acest lucru este, în linii mari, în conformitate cu recomandările Consiliului.

3.Statele membre se reorientează de la măsuri legate de criză către măsuri de sprijinire a redresării. Statele membre au adoptat numeroase măsuri bugetare ca răspuns la pandemie și în sprijinul redresării (5,2 % din PIB în 2021 și 2,8 % din PIB în 2022). Se preconizează că cea mai mare parte a măsurilor de urgență temporare vor fi eliminate treptat în 2022 (3,7 % din PIB în 2021, 0,4 % din PIB în 2022). În schimb, măsurile de sprijinire a redresării urmează să crească (1,5 % din PIB în 2021, 2,3 % din PIB în 2022), lucru legat din ce în ce mai mult de măsurile finanțate de UE. În 2022, sprijinul financiar nerambursabil sau „granturile” din cadrul MRR vor finanța 24 % din totalul măsurilor de sprijinire a redresării. Statele membre au furnizat, de asemenea, un sprijin de lichiditate considerabil pentru gospodării și întreprinderi, sub formă de garanții sau de suspendări ale impozitelor și ale contribuțiilor la asigurările sociale. Astfel de măsuri nu au, în general, un impact asupra deficitului total, cu excepția garanțiilor standard.

Evaluarea Comisiei ia în considerare redresarea economică actuală în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19 și aplicarea în continuare a clauzei derogatorii generale din Pactul de stabilitate și de creștere în 2022, deși se preconizează că aceasta va fi dezactivată începând din 2023. Evaluarea se bazează pe recomandările de politică bugetară adoptate de Consiliu la 18 iunie 2021. Aceste orientări pot fi sintetizate după cum urmează. Pentru 2022, statele membre cu un nivel scăzut/mediu al datoriei ar trebui să urmărească sau să mențină o orientare bugetară expansionistă, în timp ce statele membre cu un nivel ridicat al datoriei ar trebui să utilizeze Mecanismul de redresare și reziliență (MRR) pentru a finanța investiții suplimentare în sprijinul redresării, aplicând, în același timp, o politică bugetară prudentă. Toate statele membre ar trebui să mențină investițiile finanțate la nivel național. În vederea maximizării sprijinului pentru redresare fără a anticipa traiectoriile bugetare viitoare și a crea o povară permanentă asupra finanțelor publice, creșterea cheltuielilor curente finanțate la nivel național ar trebui să fie ținută sub control și să fie limitată de statele membre cu un nivel ridicat al datoriei.

Graficul 2.2Zona euro: deficitul total, 2016-2022 (% din PIB) Surse: Proiectele de planuri bugetare pentru 2021 (PPB), previziunile Comisiei Europene din toamna anului 2021 și programele de stabilitate din 2021 (PS).

deficit agregat de 6,8 % din PIB în 2022 (în scădere de la 8,7 % din PIB în 2021). Îmbunătățirea preconizată a deficitului agregat în 2022 este determinată în principal de relaxarea măsurilor de sprijin de urgență și de funcționarea stabilizatorilor automați, pe măsură ce redresarea economică continuă. Toate statele membre din zona euro estimează un deficit semnificativ mai scăzut în 2022 față de 2021. Cele mai mari scăderi, de peste 4 puncte procentuale din PIB, sunt estimate în Grecia (la 3,7 % din PIB în 2022), Letonia (la 4,8 %) și Malta (la 5,6 %). În total, unsprezece state membre estimează un deficit de peste 3 % din PIB în 2022.

Graficul 2.3 Zona euro: datoria publică, 2016-2022 (% din PIB) Surse: Proiectele de planuri bugetare pentru 2021 (PPB), previziunile Comisiei Europene din toamna anului 2021 și programele de stabilitate din 2021 (PS).

Se preconizează că ponderea agregată a datoriei în PIB în zona euro va scădea ușor în 2022 datorită unei diferențe favorabile între creștere și rata dobânzii (graficul 2.3 și tabelul IV.3 din anexă). Proiectele de planuri bugetare estimează că ponderea datoriei va ajunge la 98 % din PIB în 2021 (în scădere de la 99 % în 2020) și va scădea din nou în 2022 la aproximativ 96 %. Această proiecție este mai scăzută decât previziunile Comisiei din toamna anului 2021 (100,0 % din PIB în 2021 și 97,9 % din PIB în 2022). În ansamblu, deficitul primar va continua să afecteze dinamica datoriei în 2022, dar diferența dintre rata dobânzii și creștere va sprijini reducerea ponderii datoriei (graficul 2.4).

Proiecțiile privind datoria pentru anii următori prezintă un grad considerabil de incertitudine. Simulările stocastice, care aplică o gamă largă de șocuri macroeconomice în jurul scenariului central, sugerează că ponderea datoriei în PIB în zona euro se va situa probabil între 89 % și 107 % din PIB în 2022 și între 79 % și 112 % din PIB în 2026 (anexa III). Pe termen mediu, este probabil ca ponderea să scadă lent, pe măsură ce impactul crizei provocate de pandemia de pandemia de COVID-19 asupra finanțelor publice se va estompa treptat. Datoriile contingente care decurg din furnizarea de garanții publice pentru susținerea activității economice și a sectoarelor afectate în mod deosebit de pandemie s-ar reflecta, în general, în datoria publică și în deficitele publice numai în cazul în care ar fi executate, cu excepția garanțiilor standard. Datoriile contingente acumulate în timpul crizei provocate de pandemia de COVID-19 prezintă diferențe mari între statele membre

Graficul 2.4 Zona euro: defalcarea variației ponderii datoriei, 2021-2022 (puncte procentuale din PIB) Notă: Efectul „bulgărelui de zăpadă” se referă la impactul net al ratelor dobânzilor, al inflației și al creșterii PIB-ului real (adică diferența dintre rata dobânzii și creștere) asupra dinamicii datoriei. Sursă: previziunile Comisiei Europene din toamna anului 2021.

State (caseta 1). Ponderile datoriei vor crește, de asemenea, dacă ratele dobânzilor cresc. Pe de altă parte, mai mulți factori atenuează riscurile legate de sustenabilitatea finanțelor publice. Printre acești factori se numără prelungirea scadențelor datoriei în ultimii ani, surse de finanțare stabile, costuri ale îndatorării care ating un minim istoric și inițiative ale UE, cum ar fi Instrumentul european de sprijin temporar pentru atenuarea riscurilor de șomaj într-o situație de urgență (SURE) și, mai important, instrumentul Next Generation EU și Mecanismul de redresare și reziliență (MRR). În plus, o mare parte din datoria publică, cuprinsă între 15 % și 30 % în majoritatea țărilor din zona euro, este deținută de Sistemul European al Băncilor Centrale.

Caseta 1. Garanții în proiectele de planuri bugetare pentru 2022 Pe lângă măsurile cu impact bugetar direct, statele membre au furnizat un sprijin amplu de lichiditate economiei ca răspuns la criza provocată de pandemia de COVID-19, în principal sub formă de garanții publice. Aceste măsuri au facilitat continuarea acordării de credite economiei de către sectorul bancar și transmiterea eficientă a unor condiții de finanțare favorabile tuturor sectoarelor economice, precum și reducerea constrângerilor temporare de lichiditate. Unele state membre au subliniat în proiectele de planuri bugetare eficiența unor astfel de măsuri pentru menținerea încrederii și, prin urmare, pentru limitarea impactului crizei asupra ocupării forței de muncă. Odată cu relaxarea măsurilor de limitare a răspândirii virusului și redresarea ulterioară, se preconizează că utilizarea garanțiilor publice legate de criza provocată de pandemia de COVID-19 a atins nivelul maxim, întrucât multe scheme de garantare au expirat deja sau expiră până la sfârșitul anului 2021. Acest lucru este confirmat de informațiile furnizate în proiectele de planuri bugetare, care estimează adesea că nivelul datoriilor contingente va începe să scadă din 2022, reflectând, de asemenea, redresarea economică preconizată. Informațiile furnizate în proiectele de planuri bugetare evidențiază, totodată, faptul că, în cazul unor scheme, absorbția efectivă, reflectată în datoriile contingente reale ale guvernului, a rămas modestă în comparație cu dimensiunea lor maximă anunțată inițial. Pe baza dovezilor existente, creșterea stocului de garanții guvernamentale a rămas până în prezent moderată în majoritatea cazurilor (a se vedea graficul B1.1) și, în general, mai mică decât în timpul Marii crize financiare. Trebuie remarcat faptul că simpla valoare a garanțiilor care au fost utilizate nu este corelată cu probabilitatea de a fi executate, deoarece acest lucru este determinat de alte aspecte, în special de solvabilitatea firmelor care au beneficiat de garanțiile respective. Graficul B1.1 Zona euro: stocul de garanții guvernamentale, 2019 și 2020 (% din PIB) Sursă: Eurostat (gov_10dd_guar și gov_cl_guar); nu sunt disponibile date pentru 2020 pentru Germania, Grecia și Țările de Jos.





Răspunsul bugetar la pandemia de COVID-19: de la urgență la redresare

Graficul 2.5Zona euro: măsuri de urgență temporare și măsuri de sprijinire a redresării, 2020-2022 (% din PIB) Notă: Graficul prezintă costul în 2022 al măsurilor adoptate începând cu 2020. Pentru definiția măsurilor de urgență temporare, a se vedea caseta 2. Pentru definiția măsurilor de sprijinire a redresării, a se vedea nota de subsol 12. Surse: proiectele de planuri bugetare pentru 2022 și previziunile Comisiei Europene din toamna anului 2021.

Statele membre au menținut măsuri bugetare considerabile ca răspuns la înrăutățirea evoluției pandemiei la începutul anului 2021. Potrivit estimărilor Comisiei, măsurile de urgență temporare s-au ridicat la 3,4 % din PIB în 2020, aproximativ 85 % din totalul măsurilor bugetare discreționare luate în anul respectiv (graficul 2.5). Se estimează că alte măsuri cu caracter mai general de sprijinire a redresării (temporare sau permanente), cum ar fi lucrările publice suplimentare sau reducerile impozitelor indirecte, s-au ridicat la 0,5 % din PIB în 2020. Costul măsurilor de urgență temporare urmează să crească în 2021 la 3,7 % din PIB. Creșterea numărului de măsuri de urgență temporare se datorează în principal adoptării unor măsuri noi sau prelungite ca răspuns la necesitatea unor noi restricții cu impact asupra activității economice în prima parte a anului. Se preconizează că costul măsurilor de sprijinire a redresării (finanțate atât din surse naționale, cât și de către UE) va crește în 2021 la 1,5 % din PIB, incluzând măsurile finanțate de UE, echivalente cu 0,4 % din PIB.

Se preconizează că cea mai mare parte a măsurilor de urgență temporare vor fi eliminate treptat în 2022, pe măsură ce statele membre se reorientează către măsuri de sprijinire a redresării. Conform previziunilor Comisiei, în 2022, măsurile de urgență temporare s-ar ridica la mai puțin de 0,5 % din PIB, în timp ce măsurile de sprijinire a redresării sunt estimate la 2,3 % din PIB. Aceste măsuri de sprijinire a redresării ar reprezenta aproximativ 85 % din totalul măsurilor bugetare discreționare în 2022, ceea ce reprezintă o inversare a situației din 2020. Acest lucru confirmă faptul că se concretizează reorientarea către sprijinirea redresării. O parte din ce în ce mai mare a acestui sprijin pentru redresare este legată de măsurile finanțate de UE, în special de granturile acordate MRR, care, în 2022, vor finanța 24 % din totalul măsurilor de sprijin pentru redresare sau 0,5 % din PIB. Totuși, unele măsuri de urgență pot fi prelungite în cazul unei înrăutățiri a evoluției pandemiei. În plus, statele membre pot adopta sau prelungi măsuri pentru a contracara impactul economic și social al recentei creșteri bruște a prețurilor la energie.

Tendințe în ceea ce privește cheltuielile finanțate prin MRR

Absorbția granturilor MRR (sprijin financiar nerambursabil) este prevăzută în previziunile Comisiei din toamna anului 2021, iar proiectele de planuri bugetare pentru 2022 vor fi concentrate la începutul perioadei cu majoritatea granturilor destinate finanțării investițiilor private și publice.