IMI a fost instituit în temeiul Regulamentului IMI și dezvoltat de Comisie în strânsă cooperare cu statele membre (sistemul este utilizat și de țările SEE: Norvegia, Islanda și Liechtenstein). Acesta este un instrument informatic securizat, multilingv și flexibil. Acesta este, de asemenea, ușor de utilizat și respectă normele în materie de protecție a datelor. IMI reprezintă, de asemenea, alegerea implicită pentru numeroase inițiative de pe piața internă care implică un sistem de cooperare administrativă. IMI ajută autoritățile să își îndeplinească obligațiile de cooperare administrativă transfrontalieră în numeroase domenii de politică privind piața unică, iar, în prezent, sprijină procedurile de cooperare administrativă în 17 domenii de politică diferite. În ianuarie 2021, erau înregistrate în sistem peste 12 000 de autorități publice care cooperează între ele. IMI poate fi adaptat, cu un efort minim sau fără niciun fel de efort în ceea ce privește dezvoltarea, pentru a sprijini alte domenii de politică. Acesta a reușit să modernizeze cooperarea administrativă transfrontalieră și să asigure funcționarea efectivă a pieței unice. Cu toate că utilizatorii finali ai sistemului sunt autorități publice naționale, beneficiarii acestei cooperări îmbunătățite sunt întreprinderile și cetățenii.

Prezentul raport include rezultatele proiectului-pilot referitor la utilizarea Sistemului de informare al pieței interne (IMI) în scopul sprijinirii cooperării administrative, în conformitate cu articolul 3 din Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului (Directiva privind comerțul electronic). Raportul se fundamentează pe articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 1024/2012 al Parlamentului European și al Consiliului („Regulamentul IMI”). Conform articolului menționat, Comisia trebuie să transmită Parlamentului European și Consiliului o evaluare a rezultatelor proiectului-pilot, inclusiv a aspectelor privind protecția datelor și a funcționalităților efective de traducere. Prin urmare, prezentul raport vizează evaluarea rezultatelor proiectului-pilot privind utilizarea IMI pentru punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a schimbului de informații între autoritățile naționale și Comisie. Raportul are ca scop efectuarea acestei evaluări în cadrul mecanismului de cooperare administrativă prevăzut la articolul 3 din Directiva privind comerțul electronic. Prezentul raport nu evaluează funcționarea în general a sistemului de cooperare administrativă, astfel cum este prevăzut la articolul menționat, aceasta făcând obiectul unei evaluări specifice în contextul raportului de evaluare a Directivei privind comerțul electronic. În mod similar, prezentul raport nu vizează mecanismul specific de cooperare administrativă aplicabil intermediarilor, astfel cum este propus în cadrul Actului legislativ privind serviciile digitale, care - după adoptare - ar trebui să se aplice în mod specific asigurării respectării acestor norme armonizate privind furnizarea de servicii intermediare în cadrul pieței interne.

IMI poate fi utilizat în toate limbile UE: conținutul standardizat, întrebările, răspunsurile, mesajele și câmpurile formularelor sunt toate pretraduse. În plus, traducerea automată este pusă la dispoziție pentru informațiile furnizate în câmpurile pentru „text liber” (unde utilizatorii pot introduce text în mod direct, fără să trebuiască să aleagă dintr-un număr stabilit de opțiuni). Sistemul este flexibil și poate găzdui orice structură administrativă națională: centralizată, complet descentralizată sau de altă natură. Schimbul de informații prin intermediul IMI este complet securizat și respectă toate normele în materie de protecție a datelor. În plus, toți utilizatorii pot beneficia de rețeaua existentă de coordonatori IMI naționali pentru instruire și asistență. Utilizarea sistemului nu generează costuri legate de tehnologia informației pentru statele membre și țările SEE. Toate proiectele-pilot din IMI, inclusiv proiectul-pilot privind comerțul electronic, fac obiectul unei evaluări.

3.Domeniul de aplicare al proiectului-pilot - Dispoziții legislative sprijinite de IMI

Ca dispoziție generală, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul IMI, Comisia poate derula proiecte-pilot pentru a evalua eficacitatea IMI pentru punerea în aplicare a dispozițiilor privind cooperarea administrativă ale actelor UE care nu figurează în anexa la regulamentul menționat.

Directiva privind comerțul electronic constituie cadrul juridic pentru furnizarea de servicii ale societății informaționale pe piața internă. Scopul directivei este de a elimina barierele din calea furnizării transfrontaliere a acestor servicii în UE și de a oferi securitate juridică întreprinderilor și cetățenilor. Directiva stabilește norme armonizate cu privire la aspecte precum: (i) cerințele în materie de transparență și de informare pentru furnizorii de servicii ale societății informaționale; (ii) comunicările comerciale; (iii) contractele electronice; și (iv) limitările răspunderii furnizorilor de servicii intermediare. Aceasta îmbunătățește, de asemenea, cooperarea administrativă între statele membre și facilitează autoreglementarea.

În ceea ce privește cooperarea administrativă, articolul 3 din Directiva privind comerțul electronic stabilește un mecanism de cooperare între autoritățile naționale competente atunci când iau în considerare restrângerea liberei circulații a serviciilor societății informaționale transfrontaliere. Acest mecanism de cooperare funcționează împreună cu alte instrumente aplicabile cerințelor și măsurilor naționale privind serviciile societății informaționale (care implică adesea diferiți actori din statele membre), cum ar fi TRIS (Sistemul de informații al reglementărilor tehnice) sau CPC (rețeaua de cooperare în materie de protecție a consumatorului), ambele înființate și/sau dezvoltate ulterior adoptării Directivei privind comerțul electronic.

Articolul 3 alineatele (4), (5) și (6) din Directiva privind comerțul electronic face obiectul proiectului-pilot. Dispozițiile de la articolul menționat reglementează procedura prin care un stat membru poate lua măsuri restrictive împotriva unui anumit serviciu al societății informaționale care nu este stabilit pe teritoriul său. Adoptarea unor astfel de măsuri restrictive face obiectul unor cerințe de fond și procedurale. Cerințele de fond sunt prevăzute la articolul 3 alineatul (4) litera (a) din Directiva privind comerțul electronic. În ceea ce privește condițiile procedurale, care sunt prevăzute la articolul 3 alineatul (4) litera (b) din Directiva privind comerțul electronic, înainte de a lua măsurile respective și fără a aduce atingere procedurilor judiciare, inclusiv procedurilor preliminare și acțiunilor desfășurate în cadrul unei anchete penale, statul membru trebuie să ceară statului membru de stabilire să ia măsuri împotriva unui anumit serviciu al societății informaționale. În cazul în care măsurile luate sunt inadecvate sau dacă statul membru de stabilire nu ia măsuri, statul membru care intenționează să adopte măsuri restrictive trebuie să notifice atât Comisiei, cât și statului membru de stabilire intenția sa de a lua astfel de măsuri. Articolul 3 alineatul (5) stabilește condițiile pentru procedura de urgență. Cererile de măsuri și notificările prevăzute la articolul 3 din Directiva privind comerțul electronic sunt în prezent integrate în IMI: sistemul sprijină cooperarea administrativă prin mijloace tehnice în cadrul unui modul de cerere și al unui modul de notificare. Modulul de notificare acoperă, de asemenea, notificarea măsurilor în cadrul procedurii de urgență.

Lansarea unui proiect-pilot în domeniul de aplicare al Directivei privind comerțul electronic a fost convenită înainte de adoptarea Regulamentului IMI. Din acest motiv, proiectul-pilot nu a fost lansat în mod obișnuit prin adoptarea unui act de punere în aplicare, astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul IMI. În schimb, în mod excepțional, proiectul-pilot este menționat în mod direct la articolul 29 alineatul (1) din regulament, conform căruia Comisia poate lansa un proiect-pilot pentru a evalua dacă IMI reprezintă un instrument eficace, eficient din punct de vedere al costurilor și ușor de folosit în vederea punerii în aplicare a articolului 3 alineatele (4), (5) și (6) din Directiva privind comerțul electronic.

Prezentul raport se fundamentează pe: (i) informații statistice preluate din IMI; (ii) feedbackul primit de la membrii grupului de experți responsabili cu domeniul comerțului electronic; și (iii) răspunsurile la chestionarele adresate statelor membre de către Comisie în 2017 și 2019 în cadrul a două anchete privind utilizarea sistemului.

4.Pregătirea și lansarea proiectului-pilot

Proiectul-pilot privind utilizarea IMI pentru cooperarea administrativă în domeniul comerțului electronic a fost lansat la sfârșitul lunii noiembrie 2013.

Formularele structurate din IMI privind conținutul schimburilor din sistem (de exemplu, câmpurile pentru informații care trebuie introduse de către expeditorii și destinatarii cererilor și ai notificărilor) au fost elaborate de Comisie. Au fost concepute două formulare pentru schimbul de informații: un formular de cerere pentru măsurile care trebuie luate de statul membru de stabilire și un alt formular pentru notificarea măsurilor (inclusiv în cazul de urgență) de către statul membru de destinație.

Statele membre au fost consultate cu privire la formularele propuse de Comisie. Pe baza feedbackului primit, formularele au fost finalizate, traduse în toate limbile oficiale și integrate în modulele IMI corespunzătoare.

Înainte de lansarea proiectului-pilot, Comisia a organizat, la 14 octombrie 2013, o sesiune de instruire pentru experții implicați în modulul de comerț electronic din statele membre. Începând cu această dată, serviciul de asistență IMI al Comisiei oferă asistență tehnică și asistență pentru utilizatori. Comisia a informat, de asemenea, în mod regulat statele membre cu privire la stadiul proiectului-pilot.

5.Autoritățile competente

În domeniul comerțului electronic, există în prezent 80 de autorități competente înregistrate în IMI cu acces la modulul de cereri, inclusiv coordonatori IMI naționali din mai multe țări. În general, statele membre înregistrează între una și patru autorități competente în acest domeniu. Cu toate acestea, unele țări înregistrează un număr mai mare. De exemplu, Croația a înregistrat cinci autorități competente pentru cereri, în timp ce Cipru a înregistrat 11.

Pentru modulul de notificare, statele membre au înregistrat 68 de autorități competente, inclusiv 17 coordonatori IMI naționali. Majoritatea țărilor au înregistrat între una și patru autorități competente, însă Germania a înregistrat șapte autorități, iar Cipru a înregistrat 11.

Sunt înregistrate mai multe autorități competente pentru ambele module (cerere și notificare). Acest lucru înseamnă că sunt înregistrate, în total, 85 de autorități competente diferite pentru acest domeniu de politică, inclusiv 27 de coordonatori IMI naționali.

6.Utilizarea IMI pe parcursul derulării proiectului-pilot

Datele statistice extrase din sistem arată că utilizarea IMI pe parcursul derulării proiectului-pilot a fost destul de limitată, ceea ce înseamnă că s-a înregistrat un volum redus de schimburi.

În perioada 2013-2019, numărul total de schimburi efectuate de statele membre a fost de 255, dintre care 149 au fost cereri și 106 au fost notificări. Anexa la prezentul raport include statistici detaliate cu privire la numărul de schimburi efectuate până la sfârșitul anului 2019.