Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Letoniei pentru perioada 2012-2016 /* COM/2013/0364 final - 2013/ () */





. Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Letoniei pentru perioada 2012-2016 CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4), având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[1], în special articolul 9 alineatul (2), având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2], având în vedere rezoluțiile Parlamentului European[3], având în vedere concluziile Consiliului European, având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă, după consultarea Comitetului economic și financiar, întrucât: (1) La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei. (2) La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) iar, la 21 octombrie 2010, a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre[4], care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național. (3) La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, dar și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări. (4) La 6 iulie 2012, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2012 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de convergență al Letoniei pentru perioada 2011-2015. (5) La 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii[5], marcând începutul semestrului european 2013 pentru coordonarea politicilor economice. Tot la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă[6], în care nu a identificat Letonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. (6) La 14 martie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a subliniat că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică. (7) La 29 aprilie 2013, Letonia și-a prezentat Programul de convergență pentru 2013, care acoperă perioada 2012-2016, iar la 2 mai 2013 și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2013. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. (8) Pe baza evaluării Programului de convergență pentru 2013, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, opinia Consiliului este că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare ale programului este plauzibil. Se estimează că ritmul creșterii economice va încetini, la aproximativ 4 % pe an, pe durata programului, în timp ce se preconizează creșteri de preț moderate. Deficitul public general a scăzut în 2012 la un nivel cu mult sub nivelul de 3 % din PIB, iar obiectivul pe termen mediu (OTM) a fost atins în anul respectiv, cu mult mai repede decât s-a prevăzut în programul anterior. Programul confirmă obiectivul pe termen mediu anterior, de -0,5 %, care reflectă în mod corespunzător obiectivele pactului. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în program este de a menține o poziție bugetară structurală care se bazează pe OTM, orice abatere limitându-se la impactul marginal al reformei sistemice a pensiilor; această reformă presupune o creștere treptată a cotei contribuțiilor la asigurările sociale care este direcționată către un regim de pensii finanțat prin capitalizare și este pusă în aplicare în 2013, 2015 și 2016. Cu toate acestea, în urma evaluării globale, având soldul structural recalculat ca referință, incluzând o analiză a cheltuielilor fără măsurile discreționare, se pare că soldul structural se va abate de la OTM cu 1,0 puncte procentuale din PIB în 2013, adică cu mult mai mult decât impactul marginal al reformei sistemice a pensiilor, și cu încă 0,2 puncte procentuale în 2014. Se estimează că datoria publică va rămâne cu mult sub nivelul de 60% pe întreaga perioadă a programului, înregistrând o creștere de la 40,7 % din PIB în 2012, la 44,5 % în 2013, pe măsură ce guvernul acumulează active pentru rambursarea datoriilor, urmând să scadă începând din 2014, pe măsura efectuării rambursărilor, atingând nivelul de 34,6 % până la sfârșitul perioadei de programare. Legea privind disciplina fiscală a fost aprobată de către Parlamentul Letoniei în ianuarie 2013 și a intrat în vigoare în martie 2013. În cazul în care este aplicată eficient, noua lege ar consolida în mod semnificativ cadrul bugetar din Letonia, punând la dispoziție un mecanism eficace de limitare a creșterii cheltuielilor în perioadele economice prielnice și servind ca bază pentru planificarea bugetară multianuală bazată pe norme. (9) Letonia a redus taxele și impozitele pe veniturile salariale și intenționează să ia măsuri suplimentare în acest sens în 2014 și 2015. Cu toate acestea, sarcina fiscală pentru persoanele cu venituri reduse este în continuare printre cele mai ridicate din UE, ceea ce indică necesitatea unei calibrări adecvate a politicii taxelor și impozitelor pentru a stimula ocuparea forței de muncă pentru lucrătorii slab calificați. În plus, prin transferarea impozitării dinspre forța de muncă spre taxele și impozitele recurente pentru bunuri și spre taxele și impozitele pentru utilizarea resurselor naturale și a altor resurse ar trebui să se îmbunătățească soldul structural. Taxele și impozitele în materie de mediu sunt în continuare relativ slab elaborate, fiind puternic dominate de taxele și impozitele pe carburanți, în timp ce impozitarea altor surse de energie, a poluării și a utilizării resurselor naturale se situează sub media UE. Lărgirea ulterioară a bazei de impozitare pentru a include și alte surse de impozitare în domeniul mediului ar contribui la îndeplinirea obiectivelor de mediu. Guvernul și-a intensificat eforturile de combatere a economiei informale, iar aceste eforturi ar trebui menținute. (10) În timp ce ajustarea structurală în perioada de după criză a reprezentat un succes, experiența unui ciclu pronunțat de avânt economic rapid urmat de recesiune face necesară monitorizarea ulterioară a creșterii creditelor și a stabilității bazei de finanțare bancare legate de intrările de depozite străine, prin politici micro și macroprudențiale adecvate. (11) Letonia a luat o serie de măsuri pentru a combate nivelul ridicat al șomajului de lungă durată și al șomajului în rândul tinerilor. Finanțarea și sfera de aplicare a politicilor active în domeniul forței de muncă au fost extinse în 2013, comparativ cu 2012, noi măsuri sunt puse în aplicare, inclusiv stabilirea profilului șomerilor și îmbunătățirea asistenței pentru căutarea unui loc de muncă. Cu toate acestea, nivelul șomajului în rândul șomerilor de lungă durată și al tinerilor este încă ridicat, gradul de activare a șomerilor și a beneficiarilor de prestații este redus, iar accesul la servicii sociale este nesatisfăcător. Există preocupări legate de faptul că educația și formarea profesională nu oferă competențe de o calitate suficientă pentru forța de muncă și că acțiunile de formare la locul de muncă, de bună calitate, sunt limitate. Este necesar să se stabilească un cadru amplu de orientare profesională și să se aplice în continuare reformele în domeniul educației și formării profesionale, inclusiv îmbunătățirea calității și a accesibilității la componentele legate de formarea la locul de muncă și de ucenicie. (12) O parte importantă a populației Letoniei este expusă riscului de sărăcie sau de excluziune socială (40 %), iar în cazul copiilor această pondere este chiar mai ridicată (43,6 %). În ansamblu, rata persoanelor expuse riscului de sărăcie a crescut ușor în 2012, ceea ce sugerează că creșterea economică nu implică automat mai puțină sărăcie, fiind deci necesare politici bine definite. Letonia a luat unele măsuri pentru a aborda problema sărăciei în rândul șomerilor și al copiilor. Cu toate acestea, s-au întreprins acțiuni mai puțin directe de abordare a problemelor din sistemul de asistență socială în special în ceea ce privește transparența, caracterul adecvat și sfera de aplicare a prestațiilor, precum și în ceea ce privește măsurile insuficiente de reactivare pentru beneficiarii prestațiilor. Lipsa spațiului fiscal a dus la acțiuni ale Letoniei de reducere a nivelului venitului minim garantat și la eliminarea finanțării de la bugetul de stat a prestației pe care o reprezintă venitul minim garantat. Efectul cel mai probabil al acestor decizii va fi agravarea sărăciei extreme și exacerbarea inegalităților existente în ceea ce privește accesul la asistență socială prin intermediul administrațiilor locale, reducând, în același timp, stimulentele administrației centrale de a investi în dezvoltarea politicii și controlul asistenței sociale. Este important să se monitorizeze efectele acestor decizii pentru a preveni deteriorarea situației. (13) Letonia a propus o reformă ambițioasă care ar putea avea un impact pozitiv semnificativ asupra calității sistemului de învățământ superior. Planurile de reformă vizează revizuirea procesului de acreditare, separarea funcțiilor academice și de conducere din cadrul universităților, dezvoltarea unui nou model de finanțare și consolidarea instituțiilor de învățământ superior. Cu toate acestea, planurile sunt încă într-un stadiu incipient și trebuie să fie puse în aplicare în mod corect pentru a garanta transpunerea în rezultate concrete a efectelor pozitive. De asemenea, în 2013, se va desfășura o evaluare a eficacității instituțiilor științifice și a strategiilor de dezvoltare a acestora. Această evaluare importantă ar trebui să contribuie la reforma și finanțarea viitoare a instituțiilor științifice, în sprijinul unei activități de inovare consolidate în Letonia. (14) Letonia a prezentat măsurile de politică care vizează economiile de energie pentru principalele sectoare ale economiei. Se estimează că în următorii ani, peste 70 % din economiile de energie vor fi generate în sectorul construcțiilor. Cu toate acestea, punerea în aplicare a proiectelor de izolare a locuințelor a fost lentă, iar numărul proiectelor finalizate este în continuare scăzut în raport cu numărul imobilelor, înregistrându-se mari pierderi de energie. Potențialul de randament energetic în acest domeniu este semnificativ, deoarece intensitatea energetică a gospodăriilor letone a fost cea mai ridicată din UE în 2010. În 2012, Letonia a înregistrat progrese în ceea ce privește deschiderea pieței energiei electrice către concurență și participarea la piețele regionale. Contractarea directă cu furnizorii de energie electrică este pe deplin pusă în aplicare în sectorul întreprinderilor și a fost introdusă pe bază voluntară pentru gospodării. Letonia se pregătește să adere la platforma de tranzacționare Nord Pool Spot, în iunie 2013. Cu toate acestea, nu s-au înregistrat progrese în deschiderea pieței gazelor naturale și se menține dependența de o singură sursă. Autoritățile desfășoară, de asemenea, negocieri dificile cu privire la regimul de proprietate și de gestionare a unei instalații de depozitare a gazului, care este de mare importanță pentru buna funcționare a pieței regionale a gazelor naturale. (15) Sistemul judiciar leton este caracterizat de ineficiențe în domeniul justiției civile. Sistemul combină mai mulți factori nefavorabili, cum ar fi proceduri îndelungate pentru soluționarea cauzelor civile și comerciale în primă instanță și rate scăzute de arhivare, ceea ce duce la o serie de cauze pendinte. Termenele de judecată sunt deosebit de îndelungate pentru procedurile de insolvență. De asemenea, multe cauze nu sunt soluționate în primă instanță, ceea ce generează întârzieri la toate nivelurile, până la Curtea Supremă. Recent, au fost luate măsuri pozitive de îmbunătățire a eficienței și a calității sistemului, însă este prematur să se evalueze impactul acestora. Este deosebit de important să se acorde suficientă atenție politicilor de gestionare a resurselor umane în cadrul sistemului judiciar. Implicarea mai fermă a Consiliului Judiciar, regândirea rolului funcțiilor de conducere în cadrul sistemului judiciar și mai multe cursuri de formare a judecătorilor ar putea contribui la o calitate mai ridicată a sistemului judiciar. Modificările aduse legii privind insolvența au fost propuse la sfârșitul anului 2012. Cu toate acestea, domeniul de aplicare a modificărilor este limitat și nu abordează deficiențele legii în mod cuprinzător. De exemplu, au fost identificate probleme în ceea ce privește aplicarea practică a legii, în special în ceea ce privește rolul practicienilor din domeniul insolvenței, responsabilitățile acestora cu privire la judecători și lichidarea efectivă a activelor, precum și aspecte cu privire la insolvența persoanelor fizice, care trebuie să fie, de asemenea, abordate. (16) În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Letoniei și a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Letonia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea contribuției UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările de la punctele 1-6 de mai jos. (17) În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență al Letoniei, iar avizul său[7] se regăsește în special în recomandarea de la punctul 1 de mai jos, RECOMANDĂ ca, în perioada 2013-2014, Letonia să întreprindă acțiuni astfel încât: 1. Să consolideze strategia bugetară pentru a asigura că abaterea de la OTM reflectă doar impactul marginal al reformei sistemice a pensiilor. În cadrul acestei strategii, să reducă impozitarea lucrătorilor cu salarii mici prin transferarea impozitelor către domenii precum accizele, impozitele și taxele recurente pe bunuri și/sau impozitele și taxele de mediu. Să mențină eforturile de îmbunătățire a respectării normelor fiscale și de combatere a economiei subterane. Să continue consolidarea cadrului bugetar prin punerea în aplicare eficientă a legii privind disciplina fiscală și a planificării bugetare multianuale. 2. Să abordeze șomajul de lungă durată și șomajul în rândul tinerilor prin creșterea sferei de aplicare și a eficienței politicilor active în domeniul pieței forței de muncă și a serviciilor sociale specifice. Să îmbunătățească capacitatea de inserție profesională a tinerilor, de exemplu prin stabilirea unei „garanții pentru tineret”, să stabilească orientări profesionale ample, să pună în aplicare reformele în domeniul educației și formării profesionale, precum și să amelioreze calitatea și accesul la stagii de ucenicie. 3. Să abordeze ratele ridicate ale sărăciei prin reformarea asistenței sociale pentru o mai bună acoperire, prin îmbunătățirea caracterului adecvat al prestațiilor și prin consolidarea măsurilor de activare pentru beneficiarii prestațiilor. Să consolideze mecanismele de punere în aplicare pentru reducerea efectivă a sărăciei în rândul copiilor. 4. Să pună în aplicare reformele planificate în învățământul superior privind, în special, instituirea unui model de finanțare pe criterii de calitate, reforma sistemului de acreditare, consolidarea instituțiilor și promovarea internaționalizării. Să ia măsuri suplimentare pentru a moderniza instituțiile de cercetare, pe baza evaluării independente în curs. 5. Să continue îmbunătățirea eficienței energetice, în special a clădirilor rezidențiale și a rețelelor de termoficare, să ofere stimulente pentru reducerea costurilor energetice și să transfere consumul către produse eficiente din punct de vedere energetic. Să îmbunătățească conectivitatea la rețelele energetice ale UE și să ia măsuri de liberalizare a pieței gazelor naturale, inclusiv prezentarea de norme clare privind accesul terților la capacitățile de depozitare. 6. Să finalizeze reformele în curs pentru a îmbunătăți eficiența și calitatea sistemului judiciar și să reducă numărul de cauze nesoluționate și durata procedurilor, inclusiv în materie de insolvență. Să instituie o politică cuprinzătoare în materie de resurse umane și să ia măsuri de punere în aplicare a legislației în materie de mediere și să raționalizeze sistemul de instanțe de arbitraj. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele [1] JO L 209, 2.8.1997, p. 1. [2] COM (2013) 364 final. [3] P7_TA(2013)0052 și P7_TA(2013)0053. [4] Decizia 2013/208/UE a Consiliului din 22 aprilie 2013. [5] COM (2012) 750 final. [6] COM (2012) 751 final. [7] Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.