RO    RO  
 COMISIA  
EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 17.3.2015  
COM(2015) 130 final 
  
ANALIZA ANUAL Ă EFECTUAT Ă DE COMISIE 
a rapoartelor anuale de activitate ale statel or membre privind creditele la export în 
conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1233/2011 
 
 
 1. Introducere 
Regulamentul (UE) nr. 1233/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 
16 noiembrie 2011 privind aplicarea anumitor orient ări în domeniul creditelor la export 
care beneficiaz ă de susținere oficial ă și de abrogare a Deciziilor 2001/76/CE și 
2001/77/CE1 prevede, în anexa I, c ă statele membre pun la dispozi ția Comisiei un raport 
anual de activitate pentru a spori transparen ța la nivelul Uniunii. Pe baza informa țiilor 
respective, Comisia redacteaz ă o analiză anuală pentru Parlamentul European.  
Prezenta analiz ă anuală vizează anul calendaristic 2013. În ceea ce prive ște domeniul de 
aplicare a prezentului exerci țiu, acesta vizeaz ă activitățile de credit la export în sensul 
Regulamentului (UE) nr. 1233/2011, și anume, tranzac țiile „pe termen mediu și lung” cu 
o perioad ă de rambursare mai mare sau egal ă cu 2 ani. Prezenta analiz ă nu acoper ă nici 
tranzacțiile de credit la export pe termen scurt2, nici activit ățile desfășurate de anumite 
agenții de creditare a exportului (A CE) în afara domeniului credit elor la export (cum ar fi 
asigurarea investi țiilor). De asemenea, trebuie men ționat că, în cazul unor state membre, 
funcția agenției de creditare a exportului este îndeplinit ă de către o companie de asigur ări 
care își desfășoară activitatea în temeiul unui manda t public. În astfel de cazuri, 
gestionarea programului public de cred it la export este strict separat ă de activit ățile din 
sectorul privat (bineîn țeles, acestea din urm ă nu fac obiectul prezentei analize).  
Comisia a luat la cuno ștință rezoluția adoptat ă la 2 iulie 2013 de Parlamentul European 
cu privire la primul exerci țiu de raportare în temeiul Regulamentului (UE) 
nr.1233/20113. 
Având în vedere recomand ările conținute în prezenta rezolu ție, cum ar fi recomandarea 
către Grupul de lucru al Consiliului privind creditele la export și către Comisie de a se 
consulta cu Serviciul European de Ac țiune Extern ă cu privire la dezvoltarea în continuare 
a metodologiei de raportare, Comi sia a atras în mod deosebit aten ția statelor membre 
asupra rezolu ției în vederea viitoarelor exerci ții de raportare. 
2. Rapoarte anuale de activitate primite în anul calendaristic 2013 
S-au primit rapoarte anuale de activitate de la urm ătoarele state membre: Austria, Belgia, 
Bulgaria, Croa ția, Republica Ceh ă, Danemarca, Finlanda, Fran ța, Germania, Ungaria, 
Italia, Luxemburg, Țările de Jos, Polonia, Portugali a, România, Slovenia, Republica 
Slovacă, Spania, Suedia și Regatul Unit. 
Cipru, Estonia, Grecia, Irlanda, Letonia, Lituania și Malta nu au derulat în decursul 
anului de raportare programe active de cred ite la export în sensul Regulamentului (UE) 
nr. 1233/2011. 
La fel precum în cazul exerci țiului de raportare anterior, statele membre au utilizat un 
model de raportare similar (sub form ă de „listă de verificare”). În timp ce unele state 
                                                 
1 JO L 326, 8.12.2011, p. 45. 
2 În cazul tranzac țiilor respective se aplic ă Comunicarea Comisiei în temeiu l articolului 93 alineatul (1) 
din Tratatul CE de aplicare a articolelor 92 și 93 din Tratat privind asigurarea pe termen scurt a 
creditelor la export.  
3 Rezolu ția Parlamentului European din 2 iulie 2013 referitoare la primul raport anual al Comisiei 
adresat Parlamentului European cu privire la activit ățile agențiilor de credit la export ale statelor 
membre [2012/2320(INI)] 
 
3 membre au ales s ă-și alinieze raportul anual de activita te la rapoartele anuale la nivel 
național, publicate pentru aceea și perioadă, altele au ales s ă-și descrie, pe larg, activit ățile 
direct în modelul de raportare. 
 
4  
3. Analiza rapoartelor anuale de activitate 
(a) Informa ții generale și financiare 
Cadrul de reglementare aplicabil [Regul amentul (UE) nr. 1233/2011] se concentreaz ă pe 
normele privind programele și tranzacțiile de credit la export, îns ă conferă în întregime 
statului membru libertatea de a decide derularea unui program de credit la export . În 
cazul în care statul membru alege s ă deruleze un astfel de pr ogram, acesta are libertatea 
de a-și organiza agen ția de creditare a exportului respectiv ă (denumit ă în continuare 
„ACE”).  
În unele state membre, ACE este un departament guvernamental sau o agen ție. În altele, 
o companie de asigur ări îndepline ște această funcție în temeiul unui mandat public și sub 
supravegherea guvernului. Nu este neobi șnuit pentru statele membre care ofer ă diferite 
categorii de sus ținere a creditelor la export s ă dețină mai mult de o ACE (de exemplu, o 
agenție care acord ă susținere oficial ă sub form ă de garan ție sau asigurare a creditului la 
export de tip „garan ție pură” și o alta care s ă sigure sus ținerea ratei de dobând ă). În 2013, 
21 de state membre ale UE au derulat pr ograme de credit la export în sensul 
Regulamentului (UE) nr. 1233/2011. Programele au fost gestionate de un total de 29 de agenții și departamente guvernamentale diferite. 
În ceea ce prive ște categoriile de sus ținere a creditelor la export  oferite de ACE europene, 
cea mai des întâlnit ă categorie de sus ținere rămâne „garan ția pură” (aceasta înseamn ă că 
tranzacția de export în cauz ă este, în realitate, finan țată printr-un credit oferit de o banc ă 
comercial ă, pentru care ACE acord ă o garanție sau acoperire de tip asigurare). În cursul 
perioadei de raportare, toate cele  21 de state membre care acord ă credite la export în 
sensul Regulamentului (UE) nr. 1233/2011 au oferit aceast ă categorie de sus ținere. 14 
state membre ofer ă, de asemenea, și alte forme de sprijin incluse în Regulamentul (UE) 
nr. 1233/2011 și în Acordul OCDE privind credite le la export care beneficiaz ă de sprijin 
public
4, cum ar fi creditarea sau finan țarea direct ă (situație în care finan țarea este 
furnizată în mod direct de ACE și nu de o banc ă comercial ă)5 , refinanțarea6 sau schemele 
de susținere a ratei de dobând ă7. De asemenea, mai multe rapoarte anuale de activitate 
menționează în mod explicit programe de finan țare a proiectelor8 sau de ajutor 
condiționat9.  
Întotdeauna este dificil ă compararea între diferitele program e de credite la export la nivel 
național: în primul rând, statele membre au dez voltat, în cadrul ca tegoriilor generale de 
credite la export men ționate la alineatul anterior, o mare diversitate de produse 
financiare, iar în al doilea rând, impactul unu i program de credit la export depinde în 
mod evident și de caracteristicile economiei na ționale și capacitățile sectorului financiar 
privat. Sub aceast ă rezervă, o compara ție a expunerilor la risc  nominale globale la 31 
                                                 
4 Acordul OCDE privind creditele la export care beneficiaz ă de sprijin public formeaz ă o anexă la 
regulament. 
5 Bulgaria, Republica Ceh ă, Danemarca, Finlanda, Ungaria, Polonia, Slovacia, Spania și Regatul Unit. 
6 Slovacia și Suedia.  
7 Finlanda, Fran ța, Germania, Italia, Polonia, Slovacia și Spania. 
8 Danemarca, Germania, Țările de Jos și Slovenia. 
9 Austria, Danemarca, Ungaria, Polonia și Spania.  
 
5 decembrie 2013 ofer ă cel puțin o idee general ă cu privire la dimensiunea celor mai mari 
scheme de credit la export de tip „garan ție pură”:  
Cele mai mari scheme de credit la export de tip „garan ție pură” în 2013 (în miliarde EUR)  
Germania 87,7 
Franța 61,2 
Suedia 34,9 
Italia 21,6 
Regatul Unit10 20,6 
Finlanda 11,0 
Țările de Jos 9,4 
Spania 8,5 
Ținând seama c ă există condiții de finan țare specifice preponderente în anumite sectoare 
industriale — de exemplu, în sectorul aeronautic și sectorul construc țiilor navale — 
numeroase state membre au dezvoltat și produse de credit la export specifice fiec ărui 
sector. Așa cum s-a men ționat deja mai sus, agen țiile europene de cr editare a exportului 
sunt active într-o gam ă largă de domenii din afara sferei  de aplicabilitate a raport ării în 
temeiul Regulamentului (UE) nr. 1233/2011. Regulamentul vizeaz ă în special activit ățile 
de credit la export pe termen mediu și lung (astfel cum sunt definite în Acordul OCDE 
privind creditele la export care beneficiaz ă de sprijin public). Cu toate acestea, multe 
ACE europene ofer ă, de asemenea, și produse precum creditele la export pe termen scurt 
și garanțiile de credit la export sub form ă de acreditive, garan țiile pentru riscul de 
fabricare sau asigurarea investi țiilor. Este util de avut în vedere acest aspect atunci când 
se evalueaz ă rolul economic mai mare al ACE. 
Informații detaliate se reg ăsesc în sec țiunile II și IV din modelul de raportare utilizat 
pentru redactarea rapoartelor anuale de activitate, precum și în rapoartele anuale generale 
la care mai multe state membre fac referire în mod explicit.  
Ca o concluzie general ă, rapoartele anuale de activitate ofer ă informații financiare 
pertinente cu privire la programele de cred it la export în 2013. Cu toate acestea, trebuie 
subliniat faptul c ă, în conformitate cu Regulam entul (UE) nr.1233/2011, raportarea 
respectivă se efectueaz ă în temeiul cadrului legislativ na țional al statului membru în 
cauză. Acest fapt are ca rezultat o serie de diferen țe în ceea ce prive ște prezentarea. 
Acestea fiind spuse, Comisia nu are nicio observa ție specific ă cu privire la aspectele 
financiare ale rapoartelor  anuale de activitate11.  
Rapoartele anuale de activitate ale Republic ii Cehe, Finlandei,  Republicii Slovace și 
Regatului Unit men ționează pasivele contingente cu referire la punctul 1 ultima tez ă din 
anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1233/2011..  
                                                 
10 Evaluate începând cu 31 martie 2014 
11 În conformitate cu punctul 1 din anexa I, prezentul proces de raportare nu aduce atingere 
prerogativelor institu țiilor din statele membre care supravegheaz ă programele na ționale de credite la 
export. 
 
6 (b) Abordarea „riscurilor legate de mediu, care pot atrage dup ă sine alte riscuri 
importante” 
Conform punctului 2 din anexa I la Regul amentul (UE) nr. 1233/2011, în rapoartele lor 
anuale de activitate, statele membre „descriu modul în care riscurile legate de mediu, 
care pot atrage dup ă sine alte riscuri importante, sunt abordate în cadrul activit ăților de 
credite la export care beneficiaz ă de susținere oficial ă din partea ACE de pe teritoriul 
lor.”   
19 rapoarte anuale de activitate fac referire în mod explicit la aceast ă dispoziție. În timp 
ce punctul 2 din anexa I men ționează doar riscurile legate de  mediu, mai multe state 
membre12 fac referire în mod explicit și la impactul social. Unele state membre, atunci 
când aplic ă punctul 2 din anexa I, men ționează, de asemenea, drepturile omului13, 
standardele fundamentale de munc ă14, combaterea corup ției15 sau impactul general 
asupra dezvolt ării16. Procesele de evaluare a riscurilor în cauz ă au în mod caracteristic 
drept obiectiv adoptarea unei decizii clare cu privire la eligibilitate a sau neeligibilitatea 
unui anumit proiect pentru sus ținere prin credit la  export (practic, dac ă riscurile implicate 
sunt dispropor ționate, nu se ofer ă nicio garan ție). În cazul riscurilor care sunt considerate 
acceptabile, sus ținerea pentru creditul la export este legat ă în mod special de condi țiile 
specifice, de regul ă, în scopul consolid ării măsurilor de atenuare și al respect ării 
standardelor. Sus ținerea condi ționată este men ționată în mod explicit în rapoartele 
redactate de Belgia, Danemarca, Ungaria,  Italia, Luxemburg, Polonia, Portugalia, 
România, Slovenia și Spania. 
Multe state membre fac referire la proce durile cuprinse în Recomandarea OCDE cu 
privire la abord ările comune privind creditele  la export care beneficiaz ă de susținere 
oficială, îndatoririle de diligen ță socială și în domeniul mediului („abord ările comune”)17. 
Cu privire la statele membre cu mai mu lte ACE, unele dintre ele (precum Italia18 și 
Republica Ceh ă19) au stabilit o complementaritate între procesele de evaluare ale 
respectivelor agen ții de pe teritoriul lor. 
(c) Alte informa ții conținute în rapoartele anuale de activitate   
                                                 
12 De exemplu, Belgia, Republica Ceh ă, Danemarca, Fran ța, Germania, Țările de Jos, Republica Slovac ă, 
Slovenia și Suedia. 
13 Finlanda, Germania și Suedia. 
14 Finlanda și Țările de Jos. 
15 Țările de Jos.  
16 Belgia, Finlanda și Germania. 
17 Belgia, Germania, Italia, Țările de Jos, Luxemburg, Polonia, Portugalia, Republica Slovac ă, Slovenia, 
Spania și Regatul Unit. 
18 În cazul Italiei, tranzac țiile de export sunt adeseori garantate prin SACE (garan ția pentru creditul la 
export), dar pot primi și o susținere a ratei de dobând ă din partea SIMEST. În astfel de situa ții, 
SIMEST verific ă dacă operațiunile subiacente satisfac cerin țele din Recomandarea OCDE cu privire la 
obligațiile de diligen ță și cele legate de mediu, în cazul în care este necesar ă o analiză mai aprofundat ă, 
context în care evaluarea respectiv ă de către SACE trebuie s ă se fi finalizat în mod satisf ăcător. 
19 În cadrul sistemului de credite la export al Cehiei, situa ția normal ă este aceea în care opera țiunile 
efectuate de Banca de Export a Cehiei („ CEB”) sunt, de asemenea, asigurate de c ătre Agenția pentru 
asigurarea și garantarea creditelor de export („ EGAP”). Evaluarea riscurilor sociale și legate de mediu 
ale unui proiect se face în mod normal de c ătre EGAP. În cazurile excep ționale în care EGAP nu 
asigură o operațiune a CEB, banca î și asumă responsabilitatea în ceea ce prive ște luarea în considerare 
a tuturor riscurilor sociale și legate de mediu ale proiectului care beneficiaz ă de sprijin.  
 
7 În plus fa ță de informa țiile deja men ționate la punctul 3 literele (a) și (b) de mai sus, cele 
21 de rapoarte anuale de activitate mai arat ă că statele membre au, în general, politici 
privind creditele la export și mediul, precum și practici anticorup ție și de creditare 
sustenabil ă referitoare la țările cu venituri reduse. Cele trei Recomand ări ale OCDE 
pertinente20 joacă un rol major, îns ă nu exclusiv. Inclusiv stat ele membre care nu sunt 
membre OCDE aplic ă aceste instrumente sau inten ționează, în principiu, s ă le aplice21. 
Multe state membre declar ă în rapoartele lor c ă, în mod special, „abord ările comune” 
depășesc sfera de aplicabilitate definit ă de OCDE22. În plus, în multe cazuri s-au 
dezvoltat instrumente și practici pertinente legate de domeniile de politic ă în cauză care 
au ca obiectiv s ă depășească conținutul Recomand ărilor OCDE23. În mai multe cazuri, 
ACE în cauz ă și-au dezvoltat propriile instrume nte relevante (de exemplu, o politic ă 
privind responsabilitatea social ă a întreprinderilor sau un cod de etic ă)24.  
La fel precum în cazul exerci țiului de raportare anterior, multe state membre subliniaz ă 
importanța specială a drepturilor omului. Practic, toate rapoartele continu ă să reflecte 
sprijinul cu privire la dezvoltarea dimensiun ii drepturilor omului în temeiul noii versiuni 
a „abordărilor comune”. În cazul mai multor state membre, observa țiile cu privire la 
drepturile omului au un statut distinct în cadrul evalu ărilor proiectelor lor.25 În unele 
cazuri, tema este legat ă în mod direct de drepturile lucr ătorilor/drepturile salaria ților26.  
Câteva state membre au alocat o importan ță specială politicilor de combatere a mitei și 
corupției27. Statele folosesc o gam ă largă de instrumente (de exemplu, legisla ția 
națională, bunele practici interne, instrumentele interna ționale).  
Alte politici ale statelor membre în leg ătură cu activit ățile de credit la export includ 
transparen ța (politica privind deschiderea și confiden țialitatea), dialogul cu societatea 
civilă, contribu ția la dezvoltarea durabil ă, responsabilitatea social ă a întreprinderilor (fie 
sub forma unei politici priv ind responsabilitatea social ă a întreprinderilor pentru îns ăși 
ACE, fie prin promovarea eforturilor expor tatorilor în domeniu l respectiv), precum și 
promovarea respect ării orientărilor OCDE cu privire la întreprinderile multina ționale. 
În cursul acestei perioade de raportare, Germania a hot ărât să înceteze acordarea de 
credite la export în cazul produselor și serviciilor destinate instala țiilor nucleare 
(existente și viitoare). Doar în anumite cazuri excep ționale (de exemplu, produse și 
servicii care sporesc siguran ța instalațiilor existente, scot din uz instala ții nucleare sau 
sunt destinate unit ăților de cercetare și medicale), garantarea cr editelor la export va 
continua s ă fie disponibil ă și în viitor.  
                                                 
20 1. Recomandarea OCDE cu privire la abord ările comune privind creditele la export care beneficiaz ă de 
susținere oficial ă, îndatoririle de diligen ță socială și în domeniul mediului (a șa numitele „abordări 
comune” ) 2. Recomandarea OCDE cu privire la anticorup ție și creditele la export care beneficiaz ă de 
susținere oficial ă. 3. Principii și orientări menite s ă promoveze practici viabile de creditare la 
acordarea creditelor la export oficiale țărilor cu venituri reduse. 
21 Totuși, este evident c ă Principiile și orientările OCDE menite s ă promoveze practici viabile de 
creditare nu pot fi aplicate de c ătre furnizorii de credite  la export care nu crediteaz ă țările cu venituri 
reduse (cum este cazul României). 
22 Danemarca, Fran ța, Italia și Țările de Jos.  
23 Austria, Belgia, Bulgaria, Danemarca, Finlanda, Fran ța, Germania. Țările de Jos și Suedia. 
24 Danemarca, Italia, Luxemburg, Țările de Jos, Slovenia și Suedia.  
25 Germania și Suedia. 
26 Danemarca, Țările de Jos și Suedia.  
27 Bulgaria, Croa ția, Germania, Ungaria, Italia, Luxemburg, Țările de Jos, Suedia și Regatul Unit. 
Rapoartele prezentate de Germania și Suedia acord ă o atenție specială acestei tematici. 
 
8 (d) Respectarea de c ătre ACE a obiectivelor și obligațiilor la nivelul Uniunii  
Conform punctului 3 din anexa I „ Comisia redacteaz ă o analiz ă anuală pentru 
Parlamentul European pe baza acestor informa ții, inclusiv o evaluare cu privire la 
respectarea de c ătre ACE a obiectivelor și obligațiilor la nivelul Uniunii” . 
Tratatul privind Uniunea European ă (TUE) enumer ă obiectivele generale ale Uniunii la 
articolul 3, iar principiile și obiectivele ac țiunii externe ale Uniunii, la articolul 21.  
În ceea ce prive ște politica comercial ă comună a UE, principiile și obiectivele ac țiunii 
externe ale Uniunii sunt men ționate la articolul 206 și la articolul 207 alineatul (1) din 
Tratatul privind func ționarea Uniunii Europene, care prev ăd: 
 
9  
Articolul 206: 
 
Prin stabilirea unei uniuni vamale, în conf ormitate cu articolele 28-32, Uniunea 
contribuie, în interesul comun, la dezvoltarea armonioas ă a comerțului mondial, la 
eliminarea treptat ă a restricțiilor în calea schimburilor comerciale interna ționale și a 
investițiilor externe directe și la reducerea barierelor vamale și de altă natură. 
Articolul 207: 
Politica comercial ă comună se întemeiaz ă pe principii uniforme, în special în ceea ce 
privește modific ările tarifare, încheierea de acorduri tarifare și comerciale privind 
schimburile de m ărfuri și servicii și aspectele comerciale ale propriet ății intelectuale, 
investițiile străine directe, uniformizarea m ăsurilor de liberalizare,  politica exporturilor, 
precum și măsurile de protec ție comercial ă, printre care și cele care se adopt ă în caz de 
dumping și de subven ții. Politica comercial ă comună se desfășoară în cadrul principiilor 
și al obiectivelor ac țiunii externe a Uniunii. 
Comisia European ă are în vedere faptul c ă statele membre cu activit ăți de credit la export 
în sensul Regulamentului (UE) nr.1233/2011 au stabilit politici menite s ă însoțească 
gestionarea programelor lor de credit la e xport care sunt în acord cu obiectivele UE. 
Recomand ările cu privire la politicil e specifice creditului la e xport dezvoltate în cadrul 
OCDE, singura organiza ție interna țională care a elaborat norme specializate privind 
creditele la export, sunt utilizate în mod frecvent, îns ă activitățile relevante desf ășurate de 
statele membre dep ășesc acest nivel.  
Lăsând la o parte cazul specific al ie șirii Germaniei din sistemul de acordare de credite la 
export pentru sectorul nuclear, în  general nu au existat modific ări radicale în politicile 
statelor membre menite s ă însoțească programele de credite la export de la ultimul 
exercițiu de raportare, ceea ce nu înseamn ă că nu s-a înregistrat nici un progres. 
Având în vedere o recomandare con ținută în Rezolu ția sus-men ționată a Parlamentului 
European din iulie 2013 privind orient ările în vederea viitoarelor exerci ții de raportare, 
Comisia a emis deja, în analiza anual ă anterioar ă, o recomandare de a se utiliza în special 
activitatea institu țiilor de monitorizare interna ționale (inclusiv ONU) ca orientare în 
dezvoltarea ulterioar ă de politici. Rapoartele statelor membre utilizeaz ă deja în grade 
diferite astfel de instrumente interna ționale ca materiale de referin ță, iar Comisia 
încurajeaz ă continuarea activit ății în aceast ă direcție. Continuarea dialogului cu Serviciul 
European de Ac țiune Extern ă atunci când este vorba despre politicile privind drepturile 
omului ar fi, de asemenea, fundamental ă. 
Parlamentul European a invitat Comisia s ă facă o declara ție cu privire la respectarea sau 
nerespectarea de c ătre statele membre a obiectivelor și obligațiilor la nivelul Uniunii; 
Comisia European ă consider ă că statele membre care au furnizat informa ții pertinente 
privind subiectul au respectat în totalitate articolele 3 și 21 din TUE. Desigur, este posibil 
ca institu țiile europene s ă dorească să-și stabileasc ă în comun obiective politice mai 
ambițioase. Comisia este preg ătită să faciliteze și să promoveze un dialog 
interinstitu țional pertinent în aceast ă privință. 
În privința respectării obligațiilor interna ționale și a obliga țiilor în temeiul legisla ției UE 
în domeniul concuren ței, nu au existat litigii la nivelul Organiza ției Mondiale a 
Comerțului cu privire la programele europene de credite la export în cursul perioadei de 
 
10 raportare. Comisia European ă nu a primit în 2013 nicio plângere referitoare la posibile 
încălcări ale legisla ției UE cu privire la agen țiile de creditare a exportului.