Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, care fac obiectul cadrului strategic comun, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 /* COM/2011/0615 final - 2011/0276 (COD) */





{SEC(2011)1141 final} {SEC(2011)1142 final} EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII La 29 iunie 2011, Comisia a adoptat o propunere referitoare la următorul cadru financiar multianual pentru perioada 2014-2020: Un buget pentru Europa 2020[1]. Printre principalele elemente definitorii ale următorului set de programe se află simplificarea realizării politicilor, orientarea către rezultate și utilizarea crescută a condiționalității. Simplificarea a fost definită un obiectiv esențial în cadrul comunicării privind revizuirea bugetului UE[2], al agendei privind reglementarea inteligentă[3] și al comunicării privind următorul cadru financiar multianual, menționată anterior. Experiențele arată că în actuala perioadă de programare, diversitatea și fragmentarea normelor care reglementează programele de cheltuieli sunt frecvent percepute ca fiind inutil de complicate și greu de aplicat și controlat. Acestea impun o sarcină administrativă considerabilă asupra beneficiarilor, precum și asupra Comisiei și a statelor membre, care poate avea efectul nedorit de a descuraja participarea, de a mări ratele de eroare și de a întârzia punerea în aplicare. Aceasta înseamnă că beneficiile potențiale ale programelor UE nu sunt realizate pe deplin. Fondul european de dezvoltare regională (FEDER), Fondul social european (FSE), Fondul de coeziune (FC), Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și viitorul Fond european pentru pescuit și afaceri maritime (EMFF) (denumite în continuare „fondurile CSC”) urmăresc obiective politice complementare, iar gestionarea lor este partajată între statele membre și Comisie. Prin urmare, este important să se maximizeze eficacitatea tuturor instrumentelor structurale în ceea ce privește realizarea obiectivelor și țintelor stabilite în programe și să se optimizeze sinergia și eficiența diferitelor instrumente. Acest lucru se va obține prin crearea unui cadru politic, de reglementare și instituțional solid pentru fonduri, prin orientarea către rezultate și prin monitorizarea progreselor către obiectivele și țintele stabilite în programe, precum și prin armonizarea, cât mai mult posibil, a normelor privind punerea în aplicare și a cerințelor privind controlul. În acest context, prezentul regulament stabilește un set comun de norme de bază. El este organizat în două părți. Prima parte stabilește o serie de dispoziții comune care reglementează toate instrumentele structurale acoperite de cadrul strategic comun. Aceste dispoziții se referă la principiile de asistență generale, precum parteneriatul, guvernanța pe mai multe niveluri, egalitatea între femei și bărbați, caracterul durabil și respectarea legislației UE și naționale aplicabile. De asemenea, propunerea conține elemente comune privind planificarea strategică și programarea, inclusiv o listă de obiective tematice comune derivate din strategia Europa 2020, dispoziții privind cadrul strategic comun la nivelul Uniunii și contractele de parteneriat care urmează să se încheie cu fiecare stat membru. Ea stabilește o abordare comună pentru a consolida orientarea către performanță a politicii de coeziune, a politicii de dezvoltare rurală și a politicii privind afacerile maritime și pescuitul și, prin urmare, include dispoziții privind condiționalitățile și analiza performanței, dar și modalitățile de monitorizare, raportare și evaluare. Se stabilesc, de asemenea, dispoziții comune privind punerea în aplicare a fondurilor cadrului strategic comun (CSC) în ceea ce privește normele de eligibilitate, și sunt definite modalități specifice pentru instrumentele financiare și dezvoltarea locală plasată sub responsabilitatea comunității. Unele modalități de gestiune și control sunt, de asemenea, comune tuturor fondurilor CSC. A doua parte include dispoziții specifice privind FEDER, FSE și FC. Printre acestea se numără dispoziții în legătură cu misiunea și obiectivele politicii de coeziune, cadrul financiar, modalitățile specifice de programare și raportare, proiectele majore și planurile de acțiune comune. A doua parte stabilește cerințele privind sistemele de gestiune și control din cadrul politicii de coeziune și elaborează modalitățile specifice de control și gestiune financiară. În același timp, Comisia se va asigura că sinergia deja obținută prin simplificarea și armonizarea primului pilon (FEGA – Fondul European de Garantare Agricolă) și celui de-al doilea pilon (FEADR) ale politicii agricole comune este menținută. Prin urmare, legătura puternică între FEGA și FEADR va fi menținută iar structurile deja existente în statele membre vor fi susținute. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI 2.1. Consultări și avize furnizate de experți Regulamentul are la bază consultări la scară largă cu părțile interesate, inclusiv statele membre, regiunile, partenerii sociali și economici, experți din mediul academic și instituții internaționale, în contextul pregătirii propunerii pentru fiecare fond structural pentru cadrul financiar 2014-2020. În acest context au fost utilizate rezultatele evaluărilor ex post desfășurate cu privire la programele pentru perioada 2000‑2006 și o gamă largă de studii și de recomandări ale experților. Pentru următorul cadru al politicii de coeziune, recomandările experților au fost furnizate prin intermediul Grupului de reflecție la nivel înalt privind viitoarea politică de coeziune, o platformă informală înființată pentru a sprijini activitatea Comisiei de pregătire a orientărilor viitoare ale politicii de coeziune, care s-a reunit în 10 ședințe între anii 2009 și 2011, precum și prin intermediul unui Grup operativ privind condiționalitatea, care s-a reunit de trei ori la începutul anului 2011. O consultare publică referitoare la concluziile celui de Al cincilea raport privind coeziunea a avut loc între 12 noiembrie 2010 și 31 ianuarie 2011. În total, s-au primit 444 de contribuții. Un rezumat al rezultatelor a fost publicat la 13 mai 2011[4]. În ceea ce privește viitorul dezvoltării rurale, între 23 noiembrie 2010 și 25 ianuarie 2011 a avut loc o consultare publică, iar la 12 ianuarie 2011 a fost organizat un comitet consultativ cu participarea părților interesate[5]. În total, Comisia a primit 517 contribuții. Dintre contribuțiile din partea organizațiilor, 44% proveneau de la reprezentanți ai sectorului agricol și de prelucrare, 40% de la autorități naționale, regionale și locale, organizații de mediu, grupuri de reflecție și institute de cercetare, precum și de la organizații de dezvoltare, reprezentanți ai sectorului comerțului și organizații de consumatori. Printre celelalte organizații (12%) care au participat la consultare s-au numărat organizații de protecție a consumatorilor, organisme de gospodărire a apelor și reprezentanți ai societății civile. În ceea ce privește reforma politicii comune în domeniul pescuitului, în aprilie 2009 a fost adoptată o carte verde[6], urmată de o consultare publică. În plus față de consultarea publică, au fost organizate în jur de 200 de reuniuni cu statele membre, cu Comitetul consultativ pentru pescuit și acvacultură (CCPA) și cu consiliile consultative regionale (CCR), cu industria pescuitului, sectorul de prelucrare și comercializare, sindicatele, ONG-urile și comunitatea cercetătorilor. În special: (i) două reuniuni cu statele membre, în cadrul cărora s-a discutat finanțarea viitoare, au avut loc la Gent (12-14 septembrie 2010) și la Noordwijk (9-11 martie 2011); (ii) un seminar dedicat viitorului Fond european pentru pescuit, cu participarea părților interesate din industrie, a sindicatelor și a statelor membre a fost organizat la 13 aprilie 2010 la Bruxelles; (iii) o conferință privind viitorul dezvoltării locale în zonele de pescuit a avut loc la Bruxelles (12-13 aprilie 2011). Din rezultatele diferitelor consultări publice se pot desprinde o serie de concluzii comune, care au confirmat următoarele: – majoritatea părților interesate a susținut continuarea sprijinului financiar pentru aceste politici; – sprijinul UE ar trebui să se concentreze asupra unei serii de priorități, iar diferitele politici ar trebui aliniate cu strategia Europa 2020; – în special în privința politicii de coeziune, părțile interesate au susținut necesitatea unei abordări mai puternic orientate către rezultate, existând un sprijin puternic pentru stabilirea unui set mai transparent și simplificat de proceduri de gestiune financiară. Majoritatea părților interesate au susținut necesitatea unei abordări mai integrate sau a unor strategii coordonate cu alte politici și instrumente financiare ale UE. 2.2. Evaluarea impactului Propunerea se bazează pe trei evaluări ale impactului: una realizată pentru FEDER, FC și FSE, una pentru FEADR și una pentru EMFF. Printre aspectele analizate de evaluările impactului se numără valoarea adăugată UE, performanța și realizarea politicilor, precum și simplificarea și armonizarea normelor. Opțiunile evaluate în cadrul evaluărilor impactului s-au referit la (i) îmbunătățirea capacității politicilor de a crea valoare adăugată europeană, (ii) creșterea performanței politicilor și (iii) simplificarea – reducerea costurilor administrative și minimizarea riscului de eroare. 2.2.1. Crearea valorii adăugate europene Pentru a fi în măsură să furnizeze o mai mare valoare adăugată europeană, este necesar ca programele structurale: a) să-și concentreze contribuțiile asupra priorităților UE și b) să asigure coordonarea cu alte politici ale UE și instrumente financiare. Strategia Europa 2020 oferă un set clar de obiective comune, inclusiv ținte principale și inițiative emblematice, ca un cadru clar pentru identificarea priorităților de finanțare. Există un consens larg în rândul părților interesate în ceea ce privește rolul diferitelor politici (politica de coeziune, politica de dezvoltare rurală și politica pentru afaceri maritime și pescuit) în ceea ce privește contribuția la realizarea strategiei Europa 2020[7]. În privința concentrării asupra priorităților UE, opțiunile evaluate au inclus: o abordare flexibilă a concentrării prin dispoziții referitoare la alocare; o legătură mai vizibilă și cuprinzătoare cu țintele principale ale strategiei Europa 2020 și Orientările integrate, asigurarea unei mase critice pentru FSE și, în al treilea rând, concentrarea asupra priorităților UE exclusiv în statele membre mai puțin dezvoltate. Opțiunea preferată este cea a stabilirii unei legături puternice cu țintele stabilite de strategia Europa 2020, ceea ce ar contribui în cea mai mare măsură la îndeplinirea țintelor principale. În privința coordonării cu alte politici și instrumente financiare ale UE, opțiunile examinate au inclus o aliniere în sens larg pe baza unor Orientări strategice UE neobligatorii, o aliniere mai cuprinzătoare la obiectivele strategiei Europa 2020 prin intermediul cadrului strategic comun și al contractului de parteneriat și lipsa oricărei alinieri cu alte politici și instrumente financiare ale UE, cu excepția unei conformități formale. Modalitățile de planificare strategică incluzând cadrul strategic comun la nivelul Uniunii și contracte de parteneriat la nivel național sunt luate în considerare pentru a asigura o coordonare eficientă între politicile și instrumentele Uniunii. 2.2.2. Creșterea performanței politicii Eficacitatea diferitelor instrumente structurale depinde de existența unor cadre politice, de reglementare și instituționale solide. În multe sectoare este necesară o combinație de condiții strategice și de reglementare, precum și investiții publice, pentru a aborda în mod eficient obstacolele în calea creșterii economice. Opțiunile examinate în acest context au fost: a) statu-quo-ul (condiționalitate macrofiscală în cadrul FC, conformitate procedurală, conformitate cu legislația sectorială a UE și cu cadrele strategice, chiar și în condițiile unei aplicări nesistematice, lipsa dispozițiilor privind performanța); b) condiții ex ante, de îndeplinit anterior adoptării programelor; c) condiții ex post, inclusiv un cadru de performanță și rezerva de performanță; d) o condiționalitate macrofiscală consolidată; e) o opțiune combinată. Opțiunea preferată a fost opțiunea combinată, deoarece această opțiune ar permite abordarea condițiilor prealabile necesare pentru utilizarea eficientă a fondurilor CSC și ar oferi stimulente în vederea atingerii obiectivelor și țintelor prestabilite și alinierea punerii în aplicare a programelor la guvernanța economică a Uniunii. 2.2.3. Simplificare – reducerea costurilor administrative și reducerea la minimum a riscului de erori O gestionare solidă, eficace și eficientă a instrumentelor structurale necesită sisteme adecvate, eficace și transparente care să implice toate administrațiile vizate. Aceste sisteme trebuie să asigure selecția unor operațiuni de înaltă calitate și punerea în aplicare eficientă a acestor operațiuni pentru atingerea obiectivelor politicii. Sistemele de gestiune și control trebuie să asigure și prevenirea și detectarea neregulilor, inclusiv a fraudelor și, prin urmare, să ofere o asigurare rezonabilă privind corectitudinea cheltuielilor. În același timp, sistemul de realizare ar trebui să fie cât mai simplu și mai fluid, pentru a asigura o punere în aplicare eficientă și reducerea sarcinii administrative pentru beneficiari. Opțiunile examinate pentru politica de coeziune au inclus diferite opțiuni de rambursare (pe baza costurilor reale și a costurilor simplificate), e‑guvernanța și asigurarea. Principalele diferențe între opțiuni sunt legate de nivelul implicării Comisiei în evaluarea sistemelor de gestiune și control, de disponibilitatea unor opțiuni de rambursare în funcție de rezultate și de mecanismele de promovare a e-guvernanței în gestionarea zilnică a fondurilor UE. O abordare proporțională incluzând un regim de control bazat pe risc, disponibilitatea unei game largi de opțiuni de rambursare și e‑guvernanța la nivelul statelor membre și al regiunilor este opțiunea preferată, deoarece aceasta ar putea determina o reducere potențială semnificativă a costurilor aferente controalelor și o scădere a volumului de muncă și, de asemenea, ar respecta mai mult principiul subsidiarității. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Acțiunea UE este justificată atât în temeiul obiectivelor stabilite la articolul 174 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), cât și în temeiul principiului subsidiarității. Dreptul de a acționa este consacrat de articolul 175 din TFUE, care solicită în mod explicit Uniunii să pună în aplicare această politică prin intermediul fondurilor structurale, precum și de articolul 177, care definește rolul FC. Obiectivele FSE, FEDER și FC sunt definite la articolele 162, 176 și, respectiv, 177 din TFUE. Acțiunile legate de agricultură și pescuit sunt justificate de articolele 38 și 39 din TFUE. Articolul 174 din TFUE prevede că se va acorda o atenție deosebită zonelor rurale, zonelor afectate de tranziția industrială și regiunilor afectate de dezavantaje naturale și demografice grave și permanente, cum ar fi regiunile cele mai nordice, cu densitate foarte scăzută a populației, precum și regiunile insulare, transfrontaliere și muntoase. Articolul 349 din TFUE stabilește că se vor adopta măsuri specifice prin care se va avea în vedere situația economică și socială structurală a regiunilor ultraperiferice, caracterizate de anumite trăsături specifice care conduc la o limitare severă a dezvoltării acestora. 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE Propunerea Comisiei privind un cadru financiar multianual prevede o sumă de 376 de miliarde EUR pentru coeziunea economică, socială și teritorială în perioada 2014-2020. Bugetul propus pentru perioada 2014-2020 || Miliarde EUR Regiunile mai puțin dezvoltate Regiunile de tranziție Regiunile mai dezvoltate Cooperare teritorială Fondul de coeziune Alocare suplimentară pentru regiunile ultraperiferice și cu densitate redusă a populației || 162,6 38,9 53,1 11,7 68,7 0,926 Facilitatea „Conectarea Europei” în domeniul transporturilor, al energiei și al TIC || 40 (și 10 miliarde EUR suplimentare destinate unei utilizări specifice în cadrul Fondului de coeziune) *Toate cifrele sunt exprimate în prețurile constante din 2011 Urmărind creșterea rolului fondurilor CSC în îndeplinirea țintelor principale ale strategiei Europa 2020, propunerea Comisiei a stabilit, de asemenea, cote minime pentru FSE pentru fiecare categorie de regiuni. Aplicarea acestor cote duce la o cotă minimă globală pentru FSE de 25% din bugetul alocat politicii de coeziune, adică 84 de miliarde EUR. Este important de reținut că alocarea minimă din FSE indicată include bugetul pentru o propunere viitoare a Comisiei privind sprijinul alimentar pentru persoanele cele mai defavorizate. Propunerea Comisiei privind finanțarea din FEADR și EMFF va fi inclusă în reglementările specifice fondurilor pentru fiecare fond. 5. REZUMATUL CONȚINUTULUI REGULAMENTULUI 5.1. Dispoziții comune care reglementează toate fondurile cadrului strategic comun 5.1.1. Principii generale Principiile generale care reglementează contribuția tuturor fondurilor CSC vor include parteneriatul și guvernanța pe mai multe niveluri, respectarea legislației UE și naționale aplicabile, promovarea egalității între bărbați și femei, precum și dezvoltarea durabilă. În acest context, pentru FSE, Comisia va continua să fie asistată de comitetul prevăzut la articolul 163 din tratat și compus dintr-un reprezentant al guvernului, un reprezentant al organizațiilor de lucrători și un reprezentat al organizațiilor de angajatori pentru fiecare stat membru. 5.1.2. Abordarea strategică Pentru a maximiza impactul politicii în ceea ce privește realizarea priorităților europene, Comisia propune consolidarea procesului de programare strategică. Aceasta implică alcătuirea, în cadrul regulamentului, a unei liste de obiective tematice conforme cu strategia Europa 2020: (1) consolidarea cercetării, dezvoltării tehnologice și inovării; (2) sporirea utilizării și a calității și accesului la tehnologiile informației și comunicațiilor; (3) îmbunătățirea competitivității întreprinderilor mici și mijlocii, a sectorului agricol (în cazul FEADR) și a sectorului pescuitului și acvaculturii (pentru EMFF); (4) sprijinirea tranziției către o economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon în toate sectoarele; (5) promovarea adaptării la schimbările climatice, a prevenirii și a gestionării riscurilor; (6) protecția mediului și promovarea utilizării eficiente a resurselor; (7) promovarea sistemelor de transport durabile și eliminarea blocajelor din cadrul infrastructurilor rețelelor majore; (8) promovarea ocupării forței de muncă și sprijinirea mobilității forței de muncă; (9) promovarea incluziunii sociale și combaterea sărăciei; (10) investițiile în educație, competențe și învățare pe tot parcursul vieții; (11) consolidarea capacității instituționale și o administrație publică eficientă. Cadrul strategic comun va traduce obiectivele și țintele din cadrul priorităților Uniunii privind o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii în acțiuni-cheie pentru FEDER, FC, FSE, FEADR și EMFF, ceea ce va asigura o utilizare integrată a fondurilor CSC în vederea atingerii obiectivelor comune. Contractele de parteneriat dintre Comisie și fiecare stat membru vor defini angajamentele partenerilor la nivel național și regional și ale Comisiei. Aceste contracte vor fi corelate cu obiectivele strategiei Europa 2020 și cu programele naționale de reformă. Ele vor prezenta o abordare integrată de dezvoltare teritorială cu sprijinul tuturor fondurilor CSC și vor include obiective bazate pe indicatori stabiliți de comun acord, pe investiții strategice și pe o serie de condiționalități. Ele vor conține angajamente legate de comunicarea anuală a progreselor înregistrate în rapoartele anuale privind politica de coeziune și în alte rapoarte publice. 5.1.3. Condiționalități și performanțe Pentru a consolida performanța, vor fi introduse noi dispoziții privind condiționalitatea pentru a se asigura că finanțarea UE creează stimulente puternice pentru statele membre în vederea îndeplinirii obiectivelor și țintelor Europa 2020. Condiționalitatea va îmbrăca atât forma condițiilor „ex ante”, care trebuie să fie îndeplinite înainte de plata fondurilor, cât și a condițiilor „ex post”, care vor lega eliberarea fondurilor suplimentare de performanță. Motivul consolidării condiționalității „ex ante” pentru aceste fonduri este garantarea îndeplinirii condițiilor necesare pentru un sprijin eficient. Experiențele anterioare sugerează că eficacitatea investițiilor finanțate din fonduri a fost compromisă în unele cazuri de blocaje ale cadrelor politice, de reglementare și instituționale. Conceptul de condiționalitate nu este un concept nou în cadrul politicii de coeziune. În perioade de programare succesive, o serie de mecanisme au fost introduse pentru a maximiza eficiența intervențiilor. Unele sunt legate de disciplinele de gestiune și control, iar altele de cadrele strategice și de reglementare, precum și de capacitatea administrativă. Experiența acumulată în aplicarea condiționalității indică totuși variații între programe. O aplicare mai transparentă și sistematică este, prin urmare, justificată. Condiționalitatea „ex post” va determina acordarea unei atenții mai mari performanței și atingerii obiectivelor strategiei Europa 2020. Ea va fi bazată pe realizarea obiectivelor de etapă în legătură cu țintele pentru realizări și rezultate legate de obiectivele Europa 2020 stabilite pentru programele din cadrul contractului de parteneriat. 5% din bugetul fondurilor relevante va fi retras și alocat, în cadrul evaluării intermediare a performanței, statelor membre ale căror programe au îndeplinit integral obiectivele lor de etapă. În afară de rezerva de performanță, neîndeplinirea obiectivelor de etapă poate duce la suspendarea fondurilor, iar rezultatele slabe grave în ceea ce privește atingerea țintelor unui program pot conduce la anularea unor fonduri. Pentru a se garanta că eficacitatea fondurilor nu este subminată de politici macrofiscale neviabile, Comisia își propune să consolideze normele care guvernează fondurile privind condiționalitatea macrofiscală și de a le alinia cu noile măsuri de punere în aplicare a pactului de stabilitate și de creștere, care urmează a fi adoptate în cadrul celui de-al șaselea pachet privind guvernanța economică. În același timp, o rată a cofinanțării mai ridicată (cu 10 puncte procentuale) se poate aplica în cazul în care un stat membru beneficiază de asistență financiară în conformitate cu articolele 136 și 143 din TFUE, reducând astfel eforturile cerute din partea bugetelor naționale într-un moment de consolidare fiscală, menținând, în același timp, același nivel global al finanțării UE. 5.1.4. Modalități de gestiune comune Propunerea prevede un sistem de gestiune și control care este similar pentru instrumentele de gestiune partajată și se bazează pe principii comune. Un sistem de acreditare națională este instituit pentru a pune în evidență angajamentul statelor membre de a realiza o bună gestiune financiară. Modalitățile pe care se bazează asigurarea Comisiei cu privire la corectitudinea cheltuielilor au fost armonizate și noi elemente comune, cum ar fi o declarație de asigurare de gestiune și de verificare și închidere anuală a conturilor, au fost introduse pentru a consolida asigurarea. 5.1.5. Dezvoltarea locală plasată sub responsabilitatea comunității Statele membre vor avea posibilitatea de a utiliza procese comune pentru pregătire, negociere, gestionare și punerea în aplicare și vor fi încurajate să facă acest lucru, în special în domeniile în care este cel mai mult nevoie de o mai bună coordonare a investițiilor în capital uman și în infrastructură. Fondurile CSC trebuie să abordeze necesități de dezvoltare multiple la nivel subregional și local. Pentru a facilita punerea în aplicare a intervențiilor multidimensionale și intersectoriale, Comisia propune consolidarea inițiativelor plasate sub responsabilitatea comunităților, stimularea punerii în aplicare a strategiilor integrate de dezvoltare locală și formarea de grupuri de acțiune locală, pe baza experienței abordării LEADER. 5.1.6. Instrumente financiare În afară de finanțarea nerambursabilă, se propune ca sprijinul pentru întreprinderile și proiectele care se așteaptă să genereze câștiguri financiare substanțiale să fie acordat în primul rând prin instrumente financiare inovatoare. Deși instrumentele financiare vor rămâne similare cu cele utilizate în perioada 2007‑2013, ar trebui subliniate anumite elemente de simplificare. În primul rând, Comisia va oferi soluții gata făcute prin accesul la instrumentele financiare instituite la nivelul UE și modele pentru fondurile naționale și regionale bazate pe termeni și condiții standard stabilite de Comisie. În al doilea rând, propunerea reprezintă un cadru clar pentru punerea în aplicare a acestor instrumente și abordează ambiguitățile care au apărut în contextul cadrului legislativ 2007‑2013, consolidând certitudinea juridică pentru toate părțile. În al treilea rând, în viitor instrumentele financiare vor putea fi utilizate pentru toate tipurile de investiții și beneficiari, ceea ce reprezintă o extindere semnificativă a posibilităților de utilizare a acestor instrumente inovatoare. 5.1.7. Monitorizare și evaluare Dispozițiile comune pentru toate fondurile CSC în ceea ce privește monitorizarea și evaluarea includ rolul și componența comitetului de monitorizare, rapoartele anuale de implementare, reuniunile anuale de reexaminare, rapoartele privind progresele înregistrate în punerea în aplicare a contractului de parteneriat, evaluările ex ante și ex post. 5.1.8. Reguli de eligibilitate simplificate și raționalizate În perioada curentă, mulți dintre beneficiarii care utilizează fonduri oferite de diferite instrumente de finanțare ale Uniunii se confruntă cu diferențe în ceea ce privește normele de eligibilitate, care măresc complexitatea gestionării și, prin urmare, riscul de eroare. Prin urmare, accentul a fost pus pe măsurile menite să garanteze că costurile administrative sunt proporționale și că sarcina administrativă legată de gestionarea fondurilor UE de către beneficiari este redusă. Scopul este de a armoniza, în măsura posibilului, aceste norme de bază privind instrumentele puse în aplicare prin gestiune partajată, pentru a reduce multitudinea normelor aplicate pe teren. Opțiunile privind costurile simplificate, precum ratele forfetare și sumele forfetare, oferă statelor membre modalități pentru a introduce o gestionare bazată pe performanță la nivelul operațiunilor individuale. Dispozițiile comune privind punerea în aplicare includ norme comune privind cheltuielile eligibile, diferitele forme de asistență financiară, costurile simplificate și caracterul durabil al operațiunilor. De asemenea, propunerea prevede principii comune pentru sistemele de gestiune și control. În contextul PAC, normele actuale privind costurile administrative și sistemele de control vor fi menținute și susținute. 5.2. Dispoziții generale aplicabile FEDR, FSE și FC Partea a treia a regulamentului definește misiunea și obiectivele politicii de coeziune, acoperirea geografică a sprijinului acordat, resursele financiare și principiile de intervenție, programarea, proiectele majore, planurile de acțiune comune, dezvoltarea teritorială, monitorizarea și evaluarea, informarea și comunicarea, eligibilitatea cheltuielilor și sistemele de gestiune și control. 5.2.1. Acoperirea geografică a contribuțiilor Aceasta include o distincție în ceea ce privește regiunile mai puțin dezvoltate, regiunile de tranziție și regiunile mai dezvoltate. Regiunile mai puțin dezvoltate: în conformitate cu TFUE, sprijinirea regiunilor mai puțin dezvoltate va rămâne o prioritate importantă a politicii de coeziune. Procesul de recuperare a decalajului în cazul regiunilor mai puțin dezvoltate din punct de vedere economic și social va necesita eforturi susținute pe termen lung într-o lume din ce în ce mai nesigură. Această categorie se referă la acele regiuni al căror PIB pe cap de locuitor este mai mic de 75% din PIB-ul mediu al UE-27. Regiunile de tranziție: Va fi introdusă o nouă categorie de regiune – „regiunile de tranziție” – pentru a înlocui sistemul actual de eliminare progresivă și de introducere progresivă a asistenței. Această categorie va cuprinde toate regiunile cu un PIB pe cap de locuitor între 75% și 90% din media UE-27. Regiunile mai dezvoltate: În timp ce intervențiile în regiunile mai puțin dezvoltate vor rămâne prioritatea politicii de coeziune, există provocări importante care privesc toate statele membre, cum ar fi concurența globală în economia bazată pe cunoaștere, trecerea la economia cu emisii scăzute de dioxid de carbon și polarizarea socială agravată de contextul economic actual. Această categorie se referă la acele regiuni al căror PIB pe cap de locuitor este mai mare de 90% din PIB-ul mediu din UE-27. Toate regiunile ale căror PIB pe cap de locuitor pentru perioada 2007-2013 era mai mic de 75% din media UE-25 pentru perioada de referință dar al căror PIB pe cap de locuitor a devenit mai mare de 75% din media UE‑27 vor primi două treimi din alocarea lor pentru 2007-13. Cote minime pentru FSE vor fi stabilite pentru fiecare categorie de regiuni (25% pentru regiunile de convergență, 40% pentru regiunile de tranziție și 52% pentru regiunile de competitivitate). FC va sprijini statele membre al căror VNB pe cap de locuitor este mai mic de 90% din media UE-27 pentru realizarea de investiții în rețelele de transport TEN‑T și în domeniul mediului. O parte din bugetul Fondului de coeziune (10 miliarde EUR) va fi rezervată pentru finanțarea rețelelor de transport de bază în cadrul facilității „Conectarea Europei”. Experiența cadrului financiar actual arată că multe state membre au dificultăți în a absorbi volume mari de fonduri UE într-o perioadă limitată de timp. Mai mult, situația fiscală din unele state membre a îngreunat și mai mult eliberarea fondurilor pentru a asigura cofinanțarea națională. În vederea creșterii absorbției fondurilor, Comisia propune o serie de măsuri: – stabilirea la 2,5% din PIB a plafonului ratelor pentru alocările în domeniul coeziunii; – reducerea ratelor de cofinanțare la nivelul fiecărei axe prioritare din cadrul programelor operaționale la 85% în regiunile mai puțin dezvoltate (sau, în unele cazuri, 80% și 75%) și în regiunile ultraperiferice, 60% în regiunile de tranziție și 50% în regiunile mai dezvoltate; – includerea în contractele de parteneriat a anumitor condiții cu privire la îmbunătățirea capacității administrative. 5.2.2. Programare strategică consolidată orientată spre rezultate Comisia propune un proces de programare mai orientat către rezultate pentru a garanta că programele politicii de coeziune au o logică de intervenție clară, sunt orientate către rezultate și includ dispoziții adecvate pentru o abordare integrată în ceea ce privește elaborarea și punerea în aplicare eficace a fondurilor. În special, Comisia propune introducerea unor planuri de acțiune comune, care sunt operațiuni care cuprind un grup de proiecte din cadrul unui program operațional, cu obiective specifice, indicatori de rezultat și realizări stabilite de comun acord de statul membru și de Comisie. Ele oferă un sistem simplificat de gestiune și control, orientat către performanță. 5.2.3. Raționalizarea gestiunii și controlului financiar Este necesar ca sistemul de gestiune și control să găsească un echilibru între costurile de gestionare și control, pe de o parte și riscurile implicate, pe de altă parte. Rolul Comisiei în revizuirea ex ante a sistemelor naționale de gestiune și control va fi proporțional, revizuirea obligatorie de către Comisie fiind înlocuită cu o abordare bazată pe risc. Programele de mici dimensiuni vor fi scutite de o reexaminare a Comisiei. Abordarea bazată pe risc reduce costurile administrative asociate programelor de mici dimensiuni și administrării solide. Totodată, se consolidează asigurarea, întrucât resursele Comisiei pot fi folosite mai eficient și direcționate către zonele în care riscurile sunt mai ridicate. Gestionarea datelor electronice poate fi o sursă majoră de reducere a sarcinii administrative și, în același timp, îmbunătățește capacitatea de control a proiectelor și cheltuielilor. Prin urmare, se propune să se solicite ca statele membre să instituie, până la sfârșitul anului 2014, sisteme care să permită beneficiarilor să transmită toate informațiile prin intermediul schimbului electronic de date. Unul dintre aspectele complexe asociate cu sistemul de gestiune financiară pentru perioada de programare 2007-2013 este reprezentat de regula generală conform căreia toate documentele justificative pentru operațiunile individuale trebuie să fie păstrate timp de trei ani de la încheierea programului. Prin urmare, propunerea prevede o închidere anuală obligatorie a operațiunilor finalizate sau a cheltuielilor în cadrul verificării și închiderii anuale a conturilor. Aceasta urmărește să reducă sarcina asociată unei perioade îndelungate de păstrare a documentelor pentru beneficiarii individuali, precum și riscurile asociate cu pierderea pistei de audit. 2011/0276 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, care fac obiectul cadrului strategic comun, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 177, având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European[8], având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[9], având în vedere avizul Curții de Conturi[10], hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Articolul 174 din tratat prevede că, în vederea consolidării coeziunii economice, sociale și teritoriale, Uniunea urmărește reducerea decalajelor dintre nivelurile de dezvoltare a diferitelor regiuni și a rămânerii în urmă a regiunilor sau insulelor defavorizate, a anumitor zone rurale, a zonelor afectate de tranziția industrială, precum și a regiunilor defavorizate puternic și permanent din punct de vedere natural sau demografic. Articolul 175 din tratat prevede că Uniunea susține realizarea acestor obiective prin acțiunea pe care o întreprinde prin intermediul Fondului European de Orientare și Garantare Agricolă secțiunea „Orientare”, al Fondului social european, al Fondului european de dezvoltare regională, al Băncii Europene de Investiții și al altor instrumente. (2) În conformitate cu concluziile Consiliului European din 17 iunie 2010, în cadrul căruia a fost adoptată strategia Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, este necesar ca Uniunea și statele membre să realizeze o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, promovând în același timp dezvoltarea armonioasă a Uniunii și reducerea decalajelor regionale. (3) Pentru a îmbunătăți coordonarea și armonizarea punerii în aplicare a fondurilor care furnizează contribuții în temeiul politicii de coeziune – și anume Fondul european de dezvoltare regională (FEDER), Fondul social european (FSE) și Fondul de coeziune (FC) – , cu punerea în aplicare a fondurilor pentru dezvoltarea rurală – și anume Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) – , și cea a fondului pentru sectorul maritim și al pescuitului – și anume Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime (EMFF) – , ar trebui să fie stabilite dispoziții comune pentru toate aceste fonduri (denumite în continuare „fondurile CSC”). În plus, prezentul regulament conține dispoziții comune pentru FEDER, FSE și FC, dar nu se aplică FEADR și EMFF. Având în vedere particularitățile fiecărui fond CSC, este necesar ca norme specifice aplicabile fiecărui fond CSC și obiectivului de cooperare teritorială europeană în cadrul FEDER să fie specificate în regulamente separate. (4) În ceea ce privește politica agricolă comună (PAC), s-a obținut deja o sinergie semnificativă prin armonizarea și alinierea normelor privind gestiunea și controlul pentru primul pilon (FEGA – Fondul European de Garantare Agricolă) și pentru al doilea pilon (FEADR) al PAC. Prin urmare, este necesar să se mențină legătura puternică între FEGA și FEADR și să se susțină structurile deja existente în statele membre. (5) Regiunile ultraperiferice ar trebui să beneficieze de măsuri specifice și de o finanțare suplimentară pentru a se compensa handicapurile provocate de factorii menționați la articolul 349 din tratat. (6) Pentru a asigura interpretarea corectă și coerentă a dispozițiilor și pentru a contribui la securitatea juridică pentru statele membre și beneficiari, este necesară definirea anumitor termeni care sunt utilizați în regulament. (7) Se stabilește că prezentul regulament este organizat în trei părți, prima parte conținând considerentele și definițiile, a doua parte conținând normele aplicabile tuturor fondurilor CSC iar a treia parte incluzând dispozițiile care se aplică numai FEDER, FSE și FC (denumite în continuare „fondurile”). (8) În temeiul articolului 317 din tratat și în contextul gestiunii partajate, ar trebui stabilite condiții care să permită Comisiei să își asume competențele de executare a bugetului general al Uniunii Europene și să se precizeze responsabilitățile legate de cooperarea cu statele membre. Aceste condiții ar trebui să permită Comisiei să obțină asigurări în legătură cu faptul că statele membre utilizează fondurile CSC în conformitate cu legislația, reglementările și cu principiul bunei gestiuni financiare în sensul Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene[11]. Statele membre și organismele desemnate de ele în acest sens ar trebui să fie responsabile pentru punerea în aplicare a programelor la nivelul teritorial corespunzător, în conformitate cu cadrul instituțional, juridic și financiar al statului membru. Aceste dispoziții garantează, de asemenea, că se acordă atenție necesității de a asigura complementaritatea și coerența intervenției Uniunii, proporționalitatea măsurilor administrative și reducerea sarcinii administrative a beneficiarilor fondurilor CSC. (9) Pentru contractul de parteneriat și, respectiv, pentru fiecare program, un stat membru ar trebui să organizeze un parteneriat cu reprezentanții autorităților competente regionale, locale, urbane și alte autorități publice, cu partenerii economici și sociali și cu organisme care reprezintă societatea civilă, inclusiv partenerii în domeniul protecției mediului, organizațiile neguvernamentale și organismele responsabile pentru promovarea egalității și a nediscriminării. Scopul acestor parteneriate ar trebui să fie respectarea principiului guvernanței pe mai multe niveluri, asigurarea asumării intervențiilor programate de către părțile interesate și valorificarea experienței și know-how-ului actorilor relevanți. Comisia ar trebui împuternicită să adopte acte delegate care să prevadă un cod de conduită pentru a garanta că partenerii sunt implicați în pregătirea, punerea în aplicare, monitorizarea și evaluarea contractelor de parteneriat și a programelor, în mod consecvent. (10) Activitățile fondurilor CSC și operațiunile pe care acestea le sprijină ar trebui să fie conforme cu legislația Uniunii și cu legislația națională aplicabile care sunt direct sau indirect legate de punerea în aplicare a operațiunii. (11) În contextul efortului său de mărire a coeziunii economice, teritoriale și sociale, Uniunea ar trebui, în toate etapele de punere în aplicare a fondurilor CSC, să urmărească eliminarea inegalităților și promovarea egalității între bărbați și femei, precum și combaterea discriminării pe criterii de sex, origine etnică sau rasială, religie sau credință, handicap, vârstă sau orientare sexuală. (12) Obiectivele fondurilor CSC ar trebui urmărite în cadrul dezvoltării durabile și al promovării de către Uniune a obiectivului de protecție și îmbunătățire a mediului, în conformitate cu articolele 11 și 19 din tratat, având în vedere principiul „poluatorul plătește”. Statele membre ar trebui să furnizeze informații cu privire la sprijinul acordat obiectivelor legate de schimbările climatice, în conformitate cu ambiția de a aloca cel puțin 20% din bugetul Uniunii acestor obiective, utilizând o metodologie adoptată de Comisie printr-un act de punere în aplicare. (13) Pentru a îndeplini țintele și obiectivele strategiei Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, fondurile CSC ar trebui să își direcționeze sprijinul către un număr limitat de obiective tematice comune. Domeniul de aplicare precis al fiecăruia dintre fondurile CSC se stabilește în norme specifice fondurilor și poate fi limitat la unele dintre obiectivele tematice definite în prezentul regulament. (14) Comisia ar trebui să adopte printr-un act delegat un cadru strategic comun, care să transpună obiectivele Uniunii în acțiuni-cheie pentru fondurile CSC, pentru a prevedea o direcție strategică mai clară pentru procesul de programare la nivelul statelor membre și al regiunilor. Cadrul strategic comun ar trebui să faciliteze coordonarea sectorială și teritorială a intervenției Uniunii în temeiul fondurilor CSC și coordonarea cu celelalte politici și instrumente relevante ale Uniunii. (15) Prin urmare, cadrul strategic comun ar trebui să stabilească domeniile-cheie de sprijin, provocările teritoriale care trebuie abordate, obiectivele politice, domeniile de prioritate pentru activitățile de cooperare, mecanismele de coordonare și mecanismele de asigurare a coerenței și compatibilității cu politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii. (16) Pe baza cadrului strategic comun adoptat de Comisie, fiecare stat membru ar trebui să pregătească, în cooperare cu partenerii săi și în dialog cu Comisia, un contract de parteneriat. Contractul de parteneriat ar trebui să traducă elementele prevăzute de cadrul strategic comun în contextul național și să prevadă angajamente ferme privind îndeplinirea obiectivelor Uniunii prin programarea fondurilor CSC. (17) Statele membre ar trebui să-și concentreze sprijinul pentru a asigura o contribuție semnificativă la obiectivele Uniunii, în conformitate cu necesitățile lor specifice de dezvoltare la nivel național și regional. Ar trebui definite condiții ex ante, pentru a garanta existența condițiilor‑cadru necesare pentru utilizarea eficace a sprijinului Uniunii. Îndeplinirea condițiilor ex ante respective ar trebui să fie evaluată de către Comisie în cadrul evaluării contractului de parteneriat și programelor. Dacă o condiție ex ante nu este îndeplinită, Comisia ar trebui să aibă competența de a suspenda plățile pentru programul respectiv. (18) Ar trebui definit un cadru de performanță pentru fiecare program, pentru a monitoriza progresele către obiectivele și țintele stabilite pentru fiecare program în cursul perioadei de programare. Comisia ar trebui să realizeze o examinare a performanțelor, în cooperare cu statele membre, în 2017 și 2019. O rezervă de performanță ar trebui prevăzută și alocată în 2019 în cazurile în care obiectivele de etapă stabilite în cadrul de performanță au fost atinse. Având în vedere diversitatea și caracterul lor plurinațional, nu ar trebui să existe nicio rezervă de performanță pentru programele de cooperare teritorială europeană. În cazurile în care neîndeplinirea obiectivelor de etapă sau a țintelor este semnificativă, Comisia ar trebui să poată suspenda plățile pentru program sau, la sfârșitul perioadei de programare, poate să aplice corecții financiare, pentru a se asigura că bugetul Uniunii nu este risipit sau folosit în mod ineficient. (19) Consolidarea legăturii dintre politica de coeziune și guvernanța economică a Uniunii va garanta că eficacitatea cheltuielilor în temeiul fondurilor CSC este susținută de politici economice solide și că fondurile CSC pot, dacă este necesar, să fie redirecționate pentru abordarea problemelor economice cu care se confruntă o țară. Acest proces trebuie să fie progresiv, începând cu modificările contractului de parteneriat și ale programelor în sprijinul recomandărilor Consiliului privind abordarea dezechilibrelor macroeconomice și a dificultăților sociale și economice. În cazul în care, în ciuda utilizării sporite a fondurilor CSC, un stat membru nu reușește să ia măsuri eficace în contextul procesului de guvernanță economică, Comisia ar trebui să aibă dreptul de a suspenda parțial sau total plățile și angajamentele. Deciziile privind suspendarea ar trebui să fie proporționale și eficace, ținând cont de impactul programelor individuale în ceea ce privește abordarea situației economice și sociale din statul membru relevant și de modificările precedente ale contractului de parteneriat. Atunci când ia decizii privind suspendarea, Comisia ar trebui să respecte, de asemenea, egalitatea de tratament între statele membre, ținând cont în special de impactul suspendării asupra economiei statului membru în cauză. Suspendările ar trebui încetate și fondurile ar trebui puse din nou la dispoziția statului membru în cauză de îndată ce acesta ia măsurile necesare. (20) Pentru a garanta că se pune accentul pe realizarea strategiei Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, este necesar să se definească elemente comune tuturor programelor. Pentru a asigura coerența modalităților de programare pentru fondurile CSC, procedurile de adoptare și modificare a programelor ar trebui aliniate. Programarea ar trebui să asigure coerența cu cadrul strategic comun și cu contractul de parteneriat, coordonarea fondurilor CSC între ele, cu celelalte instrumente financiare existente și cu Banca Europeană de Investiții. (21) Coeziunea teritorială a fost adăugată alături de obiectivele privind coeziunea economică și socială din tratat, și este necesar să se abordeze rolul orașelor, delimitările geografice funcționale și zonele subregionale care se confruntă cu probleme geografice sau demografice specifice. În acest scop, pentru a mobiliza mai bine potențialul la nivel local, este necesar să se consolideze și să se faciliteze dezvoltarea locală plasată sub responsabilitatea comunității prin stabilirea unor norme comune și a unei coordonări strânse între toate fondurile CSC. Responsabilitatea pentru punerea în aplicare a strategiilor de dezvoltare locală ar trebui să revină grupurilor de acțiune locală care reprezintă interesele comunității, acesta reprezentând un principiu esențial. (22) Instrumentele financiare sunt tot mai importante ca urmare a efectului lor de pârghie asupra fondurilor CSC, a capacității lor de a combina diferite forme de resurse publice și private pentru a sprijini obiectivele în materie de politici publice și a faptului că formele de finanțare reînnoibile măresc viabilitatea pe termen lung a acestei asistențe. (23) Instrumentele financiare sprijinite de fondurile CSC ar trebui să fie utilizate pentru a răspunde anumitor nevoi ale pieței într-o manieră eficientă din punct de vedere al costurilor, în conformitate cu obiectivele programelor, și nu ar trebui să excludă finanțarea privată. Prin urmare, decizia de a finanța măsurile de sprijin prin intermediul instrumentelor financiare ar trebui să fie stabilită pe baza unei analize ex ante. (24) Instrumentele financiare ar trebui concepute și puse în aplicare astfel încât să promoveze participarea substanțială a investitorilor din sectorul privat și a instituțiilor financiare pe o bază adecvată în ceea ce privește partajarea riscurilor. Pentru a fi suficient de atractive pentru sectorul privat, instrumentele financiare trebuie să fie concepute și puse în aplicare în mod flexibil. Prin urmare, autoritățile de management trebuie să decidă cu privire la cele mai adecvate forme de punere în aplicare a instrumentelor financiare, pentru a aborda nevoile specifice ale regiunilor țintă, în conformitate cu obiectivele programului relevant. (25) Autoritățile de management ar trebui să aibă posibilitatea de a contribui cu resurse din programe la instrumentele financiare instituite la nivelul Uniunii sau la instrumentele create la nivel regional. Autoritățile de management ar trebui, de asemenea, să aibă posibilitatea de a pune în aplicare instrumentele financiare în mod direct, prin intermediul unor fonduri specifice sau prin fonduri ale fondurilor. (26) Cuantumul resurselor transferate în orice moment de la fondurile CSC către instrumentele financiare ar trebui să corespundă cuantumului necesar efectuării investițiilor planificate și plăților către beneficiarii finali, incluzând costurile și comisioanele de gestionare, calculate pe baza unor planuri de afaceri și previziuni ale fluxurilor de numerar pe o perioadă predeterminată care nu ar trebui să depășească doi ani. (27) Este necesară stabilirea de norme specifice privind sumele care urmează a fi acceptate drept cheltuieli eligibile la închidere, pentru a se asigura că sumele, inclusiv costurile și comisioanele de gestionare plătite din fondurile CSC către instrumentele financiare, sunt utilizate efectiv pentru investiții și plăți către beneficiarii finali. În plus, este necesară stabilirea unor norme specifice privind reutilizarea resurselor puse la dispoziție din fondurile CSC, inclusiv utilizarea resurselor rămase după încheierea programelor. (28) Statele membre ar trebui să monitorizeze programele pentru a evalua punerea lor în aplicare și progresele înregistrate în direcția realizării obiectivelor programului. În acest scop ar trebui să se instituie comitete de monitorizare și să se definească structura și funcțiile acestora în ceea ce privește fondurile CSC. Comitete de monitorizare mixte ar putea fi instituite pentru a facilita coordonarea între fondurile CSC. Pentru asigurarea eficacității, comitetele de monitorizare ar trebui să aibă competența de a adresa recomandări autorităților de management în ceea ce privește punerea în aplicare a programului și ar trebui să monitorizeze acțiunile adoptate ca urmare a recomandărilor lor. (29) Este necesară alinierea modalităților de monitorizare și raportare pentru fondurile CSC pentru a simplifica modalitățile de gestiune la toate nivelurile. Este important să se asigure cerințe de raportare proporționale, dar și disponibilitatea unor informații cuprinzătoare privind progresele înregistrate în punctele-cheie de reexaminare. Prin urmare, este necesar ca cerințele privind raportarea să reflecte necesitățile în materie de informații din anumiți ani și să fie aliniate cu programarea examinării performanțelor. (30) În vederea monitorizării evoluției programelor, ar trebui să aibă loc o reuniune anuală de examinare între statul membru și Comisie. Statul membru și Comisia ar trebui să aibă posibilitatea de a renunța la organizarea reuniunii, pentru a evita o sarcină administrativă inutilă. (31) Pentru a permite Comisiei să monitorizeze progresele realizate în vederea îndeplinirii obiectivelor Uniunii, statele membre ar trebui să prezinte rapoarte privind progresele în ceea ce privește punerea în aplicare a contractelor lor de parteneriat. Pe baza acestor rapoarte, Comisia ar trebui să pregătească un raport de strategie privind progresele înregistrate, în 2017 și în 2019. (32) Este necesar să se evalueze eficacitatea, eficiența și impactul asistenței din fondurile CSC, pentru a îmbunătăți calitatea punerii în aplicare și a elaborării programelor și pentru a determina impactul programelor în ceea ce privește țintele strategiei Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, precum și în ceea ce privește PIB-ul și șomajul, după caz. Ar trebui precizate responsabilitățile statelor membre și ale Comisiei în acest sens. (33) Pentru a îmbunătăți calitatea și elaborarea fiecărui program și pentru a verifica dacă obiectivele și țintele pot fi atinse, ar trebui efectuată o evaluare ex ante a fiecărui program. (34) Un plan de evaluare ar trebui elaborat de către autoritatea responsabilă pentru pregătirea programului. În timpul perioadei de programare, autoritățile de management ar trebui să efectueze evaluări pentru a examina eficacitatea și impactul unui program. Ar trebui să se informeze comitetul de monitorizare și Comisia în legătură cu rezultatele evaluărilor, pentru a facilita deciziile în materie de gestionare. (35) Ar trebui să desfășoare evaluări ex post pentru a examina eficacitatea și eficiența fondurilor CSC și impactul lor asupra obiectivelor generale ale fondurilor CSC și ale strategiei Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. (36) Este util să se specifice tipurile de acțiuni care ar putea fi adoptate la inițiativa Comisiei și a statelor membre ca asistență tehnică din fondurile CSC. (37) Pentru a asigura o utilizare eficientă a resurselor Uniunii și pentru a evita finanțarea excesivă a operațiunilor generatoare de venituri, este necesară stabilirea unor norme privind calcularea contribuțiilor din partea fondurilor CSC la operațiunile generatoare de venituri. (38) Ar trebui să se specifice datele inițiale și finale de eligibilitate a cheltuielilor, astfel încât să existe o normă uniformă și echitabilă aplicabilă utilizării fondurilor CSC în întreaga Uniune. Pentru a se facilita execuția programelor, ar trebui să se stabilească faptul că data începând cu care cheltuielile devin eligibile poate fi o dată anterioară datei de 1 ianuarie 2014, în cazul în care statul membru în cauză prezintă un program înaintea acestei date. Pentru a asigura o utilizare eficientă a fondurilor UE și pentru a reduce riscul pentru bugetul UE, este necesar să se instituie restricții privind contribuțiile pentru operațiunile finalizate. (39) În conformitate cu principiul subsidiarității și sub rezerva anumitor excepții prevăzute de Regulamentul (Regulamentele) (UE) nr. [...] [regulamentele privind FEDER, FSE, FC, cooperarea teritorială europeană, FEADR, EMFF], statele membre ar trebui să adopte norme la nivel național privind eligibilitatea cheltuielilor. (40) În vederea simplificării utilizării fondurilor CSC și a reducerii riscului de erori, concomitent cu asigurarea unei diferențieri atunci când este necesar pentru a reflecta elementele specifice politicilor, se recomandă definirea formelor de contribuție, a condițiilor armonizate de rambursare a granturilor și a finanțărilor prin sume forfetare, a normelor specifice de eligibilitate pentru granturi și a condițiilor specifice privind eligibilitatea operațiunilor, în funcție de zonă. (41) Pentru a garanta eficacitatea, corectitudinea și impactul durabil al intervențiilor din partea fondurilor CSC, ar trebui să se prevadă dispoziții care să garanteze că investițiile în întreprinderi și infrastructură sunt de durată și să se prevină utilizarea fondurilor CSC pentru avantaje necuvenite. Experiența a arătat că o perioadă de cinci ani reprezintă o perioadă minimă adecvată care se poate aplica, cu excepția cazurilor în care normele privind ajutoarele de stat prevăd o perioadă diferită. Este adecvat să se excludă acțiunile sprijinite de FSE și cele care nu implică investiții productive sau investiți în infrastructură de la cerința generală privind caracterul durabil, cu excepția cazurilor în care aceste cerințe sunt derivate din normele aplicabile privind ajutoarele de stat, și să se excludă contribuțiile la sau din instrumentele financiare. (42) Statele membre ar trebui să adopte măsuri adecvate pentru a garanta realizarea și funcționarea corectă a sistemelor lor de gestiune și control, pentru a oferi asigurare în ceea ce privește utilizarea conformă legislației și reglementară a fondurilor CSC. Ar trebui să se specifice obligațiile statelor membre în ceea ce privește sistemele de gestiune și control, precum și de prevenire, detectare și corectare a neregulilor și a încălcărilor dreptului Uniunii. (43) În conformitate cu principiile gestionării partajate, aplicarea și controlul operațiunilor din cadrul programelor ar trebui să revină în principal statelor membre, prin sistemele lor de gestiune și control. Pentru a consolida eficiența controlului asupra selecției și realizării operațiunilor și a funcționării sistemului de gestiune și control, ar trebui specificate funcțiile autorității de management. (44) Pentru a oferi o asigurare corespunzătoare ex ante cu privire la configurarea și elaborarea principalelor sisteme de gestiune și control, statele membre ar trebui să desemneze un organism de acreditare responsabil pentru acreditarea și retragerea acreditării organismelor de gestiune și control. (45) Ar trebui să fie stabilite competențele și responsabilitățile Comisiei de a verifica funcționarea eficientă a sistemelor de gestiune și control și de a solicita acțiunea statelor membre. De asemenea, Comisia ar trebui să aibă competența de a realiza audituri vizând aspecte legate de buna gestiune financiară, pentru a formula concluzii privind funcționarea fondurilor. (46) Angajamentele bugetare ale Uniunii ar trebui efectuate o dată pe an. Pentru a asigura o gestiune eficace a programelor, este necesar să se stabilească norme comune pentru cererile de plăți intermediare, plata soldului anual, după caz, și a soldului final, fără a aduce atingere normelor specifice pentru fiecare dintre fondurile CSC. (47) Plata de prefinanțare la începutul programelor garantează că statul membru are mijloacele necesare pentru a oferi sprijin beneficiarilor pentru punerea în aplicare a programului începând cu adoptarea acestuia. Prin urmare, ar trebui stabilite dispoziții privind sumele inițiale de prefinanțare din fondurile CSC. Prefinanțarea inițială ar trebui lichidată în totalitate la închiderea programului. (48) Pentru a proteja interesele financiare ale Uniunii, ar trebui să fie prevăzute măsuri limitate în timp care să permită ordonatorului delegat să întrerupă plățile în cazul în care există probe care sugerează o deficiență semnificativă care afectează buna funcționare a sistemelor de gestiune și control, probe privind nereguli legate de o cerere de plată sau nu au fost prezentate documente necesare pentru verificarea și închiderea conturilor. (49) Pentru a garanta că cheltuielile cofinanțate din bugetul Uniunii în orice an financiar sunt folosite în conformitate cu normele aplicabile, ar trebui creat un cadru corespunzător pentru verificarea și închiderea anuală a conturilor. În acest context, organismele acreditate ar trebui să prezinte Comisiei, pentru fiecare program, o declarație de asigurare de gestiune însoțită de conturile anuale certificate, un raport de sinteză privind controalele, precum și o opinie independentă de audit și un raport de control. (50) Pentru a proteja bugetul Uniunii, Comisia poate fi nevoită să aplice corecții financiare. Pentru a asigura certitudinea juridică pentru statele membre, este important să se definească circumstanțele în care nerespectarea legislației Uniunii și a legislației naționale poate determina corecții financiare din partea Comisiei. Pentru a se asigura că corecțiile financiare pe care Comisia poate să le impună asupra statelor membre sunt legate de protecția intereselor financiare ale UE, acestea ar trebui să se limiteze la cazurile în care încălcarea legislației Uniunii sau a legislației naționale privește, direct sau indirect, eligibilitatea, regularitatea, gestiunea sau controlul operațiunilor și cheltuielilor corespunzătoare. Pentru a garanta proporționalitatea, este important ca natura și gravitatea nerespectării să fie luate în considerare de Comisie pentru a decide cuantumul corecției financiare. (51) Pentru a încuraja disciplina financiară, ar trebui definite modalitățile de dezangajare pentru oricare parte a angajamentului bugetar pentru un program, în special dacă o sumă poate fi exclusă din dezangajare și dacă întârzierile de punere în aplicare rezultă din circumstanțe independente de partea în cauză, excepționale sau neprevăzute și ale căror consecințe nu pot fi evitate în ciuda eforturilor făcute. (52) Sunt necesare dispoziții generale suplimentare în legătură cu funcționarea specifică a fondurilor. În special, pentru a spori valoarea lor adăugată și pentru a susține contribuția lor la prioritățile strategiei Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, funcționarea acestor fonduri ar trebui simplificată și concentrată asupra obiectivelor „investiții pentru creștere și locuri de muncă” și „cooperare teritorială europeană”. (53) Dispoziții suplimentare privind funcționarea specifică a FEADR și a EMFF sunt prevăzute în legislația specifică sectoarelor relevante. (54) Promovarea obiectivelor de coeziune economică, socială și teritorială, prevăzute în tratat, presupune că obiectivul „investiții pentru creștere și locuri de muncă” ar trebui să includă toate regiunile. Pentru a oferi o asistență echilibrată și nuanțată și pentru a reflecta nivelul de dezvoltare economică și socială, resursele pentru acest obiectiv ar trebui alocate din FEDER și FSE între regiunile mai puțin dezvoltate, regiunile de tranziție și regiunile mai dezvoltate în funcție de produsul lor intern brut (PIB) pe cap de locuitor raportat la media Uniunii. Pentru a garanta caracterul durabil pe termen lung al investițiilor din fondurile structurale, regiunile ale căror PIB pe cap de locuitor pentru perioada 2007-2013 era mai mic de 75% din media UE-25 pentru perioada de referință dar al căror PIB pe cap de locuitor a devenit mai mare de 75% din media UE‑27 ar trebui să primească cel puțin două treimi din alocarea lor pentru 2007-2013. Statele membre al căror venit național brut (VNB) pe cap de locuitor este mai mic de 90% din cel al mediei Uniunii ar trebui să beneficieze de asistență pentru obiectivul „investiții pentru creștere și locuri de muncă” din FC. (55) Ar trebui stabilite criterii obiective de definire a regiunilor și zonelor eligibile pentru sprijin din partea fondurilor. În acest scop, identificarea regiunilor și a zonelor la nivelul Uniunii ar trebui să se bazeze pe sistemul comun de clasificare a regiunilor stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 1059/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 mai 2003 privind instituirea unui nomenclator comun al unităților teritoriale de statistică (NUTS)[12]. (56) În scopul stabilirii unui cadru financiar adecvat, Comisia ar trebui să stabilească, prin acte de punere în aplicare, defalcarea anuală orientativă a creditelor de angajament disponibile în conformitate cu o metodă obiectivă și transparentă, în vederea orientării către regiunile a căror dezvoltare a rămas în urmă, inclusiv cele care primesc sprijin tranzitoriu. (57) Este necesară stabilirea limitelor acestor resurse pentru investițiile pentru creștere și locuri de muncă și adoptarea de criterii obiective de alocare către regiuni și state membre. Pentru a încuraja accelerarea necesară a dezvoltării infrastructurii în transport și energie, precum și a tehnologiilor informației și comunicațiilor în Uniune, se recomandă crearea unei facilități de „Conectare a Europei”. Alocarea de credite anuale din fonduri și sumele transferate din Fondul de coeziune către facilitatea „Conectarea Europei” și către un stat membru ar trebui limitate la un plafon care urmează să fie stabilit în funcție de capacitatea respectivului stat membru de a absorbi aceste credite. În plus, în conformitate cu ținta principală privind reducerea sărăciei, este necesară reorientarea sistemului de sprijin alimentar pentru persoanele cele mai defavorizate pentru a promova incluziunea socială și dezvoltarea armonioasă a Uniunii. Se preconizează un mecanism care să transfere resurse către acest instrument și să garanteze că acestea vor fi constituite din alocări FSE printr-o scădere implicită corespunzătoare a procentului minim din fondurile structurale de alocat FSE în fiecare țară. (58) Pentru a consolida orientarea către rezultate și către atingerea obiectivelor și țintelor Europa 2020, un procent de cinci la sută din resursele alocate obiectivului „investiții pentru creștere și locuri de muncă” ar trebui păstrat sub forma unei rezerve de performanță pentru fiecare fond și fiecare categorie de regiune din fiecare stat membru. (59) În ceea ce privește fondurile și pentru a asigura alocarea adecvată către fiecare categorie de regiuni, resursele nu ar trebui să fie transferate între regiunile mai puțin dezvoltate, regiunile de tranziție și regiunile mai dezvoltate, cu excepția cazurilor justificate în mod corespunzător, legate de îndeplinirea a unuia sau mai multor obiective tematice și fără să se depășească 2% din creditele totale pentru respectiva categorie de regiune. (60) Pentru a asigura un impact economic real, contribuția din partea fondurilor nu ar trebui să se substituie cheltuielilor publice sau cheltuielilor structurale asimilabile ale statelor membre în temeiul prezentului regulament. În plus, pentru a se asigura că sprijinul din partea fondurilor ia în considerare contextul economic general, nivelul cheltuielilor publice ar trebui să fie stabilit în funcție de condițiile macroeconomice generale în care se acordă finanțarea, pe baza indicatorilor prevăzuți de programele de stabilitate și de convergență prezentate anual de către statele membre în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/1997 din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[13]. Verificarea de către Comisie a principiului adiționalității ar trebui să se concentreze asupra statelor membre în care regiunile mai puțin dezvoltate și regiunile de tranziție acoperă cel puțin 15% din populație, din cauza nivelului resurselor financiare alocate acestora. (61) Este necesară stabilirea unor dispoziții suplimentare privind programarea, gestiunea, monitorizarea și controlul programelor operaționale care beneficiază de contribuții din partea fondurilor. Programele operaționale ar trebui să stabilească axe prioritare care să corespundă unor obiective tematice, să elaboreze o logică de intervenție consecventă pentru a aborda necesitățile de dezvoltare identificate și să stabilească cadrul pentru evaluarea performanțelor. De asemenea, ele ar trebui să conțină alte elemente necesare pentru a sprijini punerea în aplicare eficace și eficientă acestor fonduri. (62) În vederea îmbunătățirii complementarității și simplificării executării, ar trebui să fie posibil să se combine sprijinul din FC și din FEDER cu sprijinul din FSE în cadrul programelor operaționale comune în temeiul obiectivului „creștere și locuri de muncă”. (63) Proiectele majore reprezintă o parte substanțială din cheltuielile Uniunii și au frecvent o importanță strategică în ceea ce privește realizarea strategiei Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Prin urmare, este justificat ca operațiunile cu dimensiuni substanțiale să continue să facă obiectul aprobării Comisiei în temeiul prezentului regulament. Pentru a se asigura claritatea, este oportun să se precizeze conținutul unui proiect major în acest scop. De asemenea, Comisia ar trebui să aibă posibilitatea de a refuza să acorde sprijin unui proiect major dacă acordarea acestui sprijin nu este justificată. (64) Pentru a oferi statelor membre posibilitatea de a pune în aplicare o parte a unui program operațional utilizând o abordare bazată pe rezultate, este util să se prevadă un plan de acțiune comun care să cuprindă un set de acțiuni de realizat de către un beneficiar pentru a contribui la obiectivele programului operațional. Pentru a simplifica și consolida orientarea către rezultate a fondurilor, gestionarea planului de acțiune comun ar trebui să se bazeze exclusiv pe obiective de etapă, realizări și rezultate stabilite de comun acord, astfel cum este definit în decizia Comisiei de adoptare a planului de acțiune comun. Controlul și auditul unui plan de acțiune comun ar trebui să fie, de asemenea, limitate la realizarea acestor obiective de etapă, realizări și rezultate. Prin urmare, este necesar să se stabilească dispoziții privind elaborarea sa, conținutul, adoptarea, gestiunea și controlul financiar al planurilor de acțiune comune. (65) Dacă o strategie de dezvoltare urbană sau teritorială necesită o abordare integrată pentru că implică investiții în cadrul mai multor axe prioritare aferente unuia sau mai multor programe operaționale, acțiunile sprijinite de fonduri ar trebui desfășurate sub forma unei investiții teritoriale integrate într-un program operațional. (66) Este necesară adoptarea unor norme specifice în legătură cu funcțiile comitetului de monitorizare și rapoartele anuale privind punerea în aplicare a programelor operaționale sprijinite de fonduri. Dispoziții suplimentare privind funcționarea specifică a FEADR sunt prevăzute în legislația specifică sectoarelor relevante. (67) Pentru a asigura disponibilitatea informațiilor esențiale și actualizate privind punerea în aplicare a programelor, este necesar ca statele membre să furnizeze Comisiei datele-cheie în mod regulat. Pentru a evita impunerea unei sarcini administrative suplimentare asupra statelor membre, acest lucru ar trebui să se limiteze la datele colectate în mod continuu, iar transmisia ar trebui efectuată prin schimb electronic de date. (68) În conformitate cu articolul 175 din tratat, Comisia prezintă o dată la trei ani Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor rapoarte privind coeziunea, în legătură cu progresele înregistrate în ceea ce privește coeziunea economică, socială și teritorială a Uniunii. Este necesar să se determine conținutul raportului menționat. (69) Se consideră adecvat ca, în cooperare cu statele membre, Comisia să realizeze evaluarea ex post a fondurilor, pentru a obține informații la nivelul adecvat privind rezultatele și impactul intervențiilor finanțate. De asemenea, sunt necesare dispoziții specifice pentru a stabili o procedură pentru aprobarea planurilor de evaluare pentru fonduri. (70) Este important ca realizările fondurilor Uniunii să fie aduse în atenția publicului larg. Cetățenii au dreptul să cunoască modul în care resursele financiare ale Uniunii sunt investite. Responsabilitatea privind comunicarea informațiilor corespunzătoare către public ar trebui să revină atât autorităților de management, cât și beneficiarilor. Pentru a îmbunătăți eficiența comunicării către public și pentru a asigura o sinergie mai amplă și mai puternică între activitățile de comunicare întreprinse la inițiativa Comisiei, bugetul alocat acțiunilor de comunicare în temeiul prezentului regulament contribuie, de asemenea, la acoperirea comunicării instituționale a priorităților politice ale Uniunii Europene, dacă acestea sunt legate de obiectivele generale ale prezentului regulament. (71) În vederea asigurării unei difuzări la scară largă a informațiilor privind realizările fondurilor și contribuția Uniunii la aceste realizări, precum și a informării potențialilor beneficiari în privința oportunităților de finanțare, prezentul regulament ar trebui să definească norme detaliate privind măsurile de informare și comunicare, precum și anumite caracteristici tehnice ale unor astfel de măsuri. (72) În vederea consolidării accesibilității și transparenței informațiilor privind oportunitățile de finanțare și beneficiarii proiectelor, în fiecare stat membru ar trebui să fie disponibil un site sau portal unic conținând informații privind toate programele operaționale, inclusiv listele de operațiuni susținute în cadrul fiecărui program operațional. (73) Ar trebui să se determine elementele care permit modularea ratei de cofinanțare din fonduri a programele operaționale, în special pentru a se consolida efectul de pârghie al resurselor Uniunii. Este, de asemenea, necesar să se stabilească rate maxime de cofinanțare pentru fiecare categorie de regiune, pentru a garanta respectarea principiului cofinanțării printr-un nivel adecvat al contribuțiilor naționale. (74) Este necesar ca statele membre să desemneze o autoritate de management, o autoritate de certificare și o autoritate de audit independentă din punct de vedere funcțional pentru fiecare program operațional. Pentru a asigura flexibilitate statelor membre în ceea ce privește instituirea sistemelor de control, este adecvat să se prevadă posibilitatea ca funcțiile autorității de certificare să fie îndeplinite de autoritatea de management. Ar trebui, de asemenea, să se permită ca statul membru să poată desemna organisme intermediare care să efectueze anumite sarcini ale autorității de management sau ale autorității de certificare. Statul membru ar trebui în acest caz să precizeze responsabilitățile și funcțiile organismelor respective. (75) Autoritatea de management are principala responsabilitate pentru punerea în aplicare eficace și eficientă a fondurilor și, prin urmare, deține un număr substanțial de funcții legate de gestionarea și monitorizarea programului, de gestiunea și de controalele financiare, precum și de selectarea proiectelor. Este necesar să se stabilească responsabilitățile și funcțiile acesteia. (76) Autoritatea de certificare ar trebui să întocmească și să prezinte Comisiei cererile de plată. Ea ar trebui să întocmească conturile anuale, atestând integralitatea, acuratețea și veridicitatea conturilor anuale și faptul că cheltuielile înscrise în conturi sunt în conformitate cu normele UE și naționale aplicabile. Este necesar să se stabilească responsabilitățile și funcțiile acesteia. (77) Autoritatea de audit ar trebui să se asigure că se efectuează audituri ale sistemelor de gestiune și control, pe un eșantion adecvat de operațiuni și pe conturile anuale. Este necesar să se stabilească responsabilitățile și funcțiile acesteia. (78) Pentru a ține cont de organizarea specifică a sistemelor de gestiune și de control pentru FEDR, FSE și Fondul de coeziune și de necesitatea de a asigura o abordare proporțională, sunt necesare dispoziții specifice pentru acreditarea și retragerea acreditărilor pentru autoritatea de management și autoritatea de certificare. (79) Fără a aduce atingere competențelor Comisiei în materie de control financiar, ar trebui să se consolideze cooperarea între statele membre și Comisie în acest domeniu și să se precizeze criteriile care permit Comisiei să determine, în cadrul strategiei sale de control al sistemelor naționale, nivelul de asigurare pe care ar trebui să îl obțină de la organismele naționale de audit. (80) Pe lângă normele comune referitoare la gestiunea financiară, sunt necesare dispoziții suplimentare pentru FEDER, FSE și Fondul de coeziune. În special, pentru a garanta o asigurare rezonabilă pentru Comisie înainte de verificarea și închiderea anuală a conturilor, cererile de plăți intermediare ar trebui rambursate la o rată de 90% din suma rezultată prin aplicarea ratei de cofinanțare pentru fiecare axă prioritară, astfel cum s-a stabilit în decizia de adoptare a programului operațional, la cheltuielile eligibile pentru axa prioritară. Sumele restante datorate ar trebui plătite statelor membre după verificarea și închiderea anuală a conturilor, cu condiția de a se fi obținut o asigurare rezonabilă în ceea ce privește eligibilitatea cheltuielilor pentru anul acoperit de procedura de verificare și închidere a conturilor. (81) Pentru a garanta că beneficiarii primesc contribuțiile cât mai curând și pentru a consolida asigurarea pentru Comisie, este adecvat să se solicite ca cererile de plată să includă numai cheltuielile pentru care contribuțiile au fost deja plătite beneficiarilor. În fiecare an ar trebui să se prevadă sume pentru prefinanțare, pentru a garanta că statul membru are mijloace suficiente de a funcționa în temeiul unor astfel de modalități. Prefinanțarea menționată ar trebui lichidată în fiecare an la momentul verificării și închiderii conturilor. (82) Pentru a asigura aplicarea corespunzătoare a normelor generale privind dezangajarea, normele stabilite pentru fonduri ar trebui să prezinte detaliat modul de stabilire a termenelor-limită pentru dezangajare și modul de calcul al sumelor respective. (83) Este necesar să se specifice procedura detaliată pentru verificarea și închiderea anuală a conturilor aplicabilă fondurilor, pentru a garanta existența unui temei clar și securitatea juridică a acestor modalități. Este important să se prevadă o posibilitate limitată ca statul membru să definească prevederea în conturile sale anuale a unei sume care face obiectul unei proceduri în curs cu autoritatea de audit. (84) Procesul de verificare și închidere anuală a conturilor ar trebui însoțit de o închidere anuală a operațiunilor finalizate (pentru FEDER și FC) sau a cheltuielilor încheiate (pentru FSE). Pentru a reduce costurile asociate cu închiderea finală a programelor operaționale, pentru a reduce sarcina administrativă pentru beneficiari și pentru a asigura securitatea juridică, închiderea anuală ar trebui să fie obligatorie, limitându-se prin urmare perioada în care este necesară păstrarea documentelor justificative și în care operațiunile pot fi auditate și se pot impune corecții financiare. (85) În scopul de a proteja interesele financiare ale Uniunii și de a oferi mijloacele de a asigura punerea în aplicare eficace a programelor, ar trebui prevăzute măsuri care să permită suspendarea de către Comisie a plăților la nivelul axei prioritare sau programului operațional. (86) Este necesar să se stabilească modalitățile și procedurile specifice pentru corecțiile financiare de către statele membre și de către Comisie, în ceea ce privește fondurile, pentru a asigura securitatea juridică pentru statele membre. (87) Frecvența auditurilor operațiunilor ar trebui să fie proporțională cu nivelul contribuției Uniunii din fonduri. În special, numărul auditurilor efectuate ar trebui să fie redus în cazul în care totalul cheltuielilor eligibile pentru o operațiune nu depășește 100 000 EUR. Cu toate acestea, ar trebui să fie posibilă efectuarea de audituri oricând există indicii privind o neregulă sau o fraudă sau, în urma închiderii unei operațiuni finalizate, în cadrul unui eșantion de audit. Pentru ca nivelul auditării de către Comisie să fie proporțional cu riscul, Comisia ar trebui să-și poată reduce activitatea de audit în ceea ce privește programele operaționale în cazul cărora nu există deficiențe semnificative sau dacă autoritatea de audit este fiabilă. (88) Pentru a suplimenta sau a modifica anumite elemente neesențiale din prezentul regulament, competența de a adopta acte legislative în conformitate cu articolul 290 din tratat ar trebui să fie delegată Comisiei în ceea ce privește un cod de conduită privind obiectivele și criteriile pentru a sprijini punerea în aplicare a parteneriatului, adoptarea unui cadru strategic comun, norme suplimentare privind alocarea rezervei de creștere și competitivitate, definirea suprafeței și populației care fac obiectul strategiilor de dezvoltare locală, norme detaliate privind instrumentele financiare (evaluare ex ante, eligibilitatea cheltuielilor, tipuri de activități care nu sunt sprijinite, combinarea sprijinului, transferul și gestionarea activelor, cererile de plată și capitalizarea tranșelor anuale), definiția ratei forfetare pentru operațiunile generatoare de venituri, responsabilitățile statelor membre în ceea ce privește procedura de notificare a neregulilor și de recuperare a sumelor plătite în mod necuvenit, modelul de declarație de asigurare de gestiune privind funcționarea sistemului de gestiune și control, condițiile auditurilor naționale, criteriile de acreditare pentru autoritățile de management și autoritățile de certificare, identificarea suporturilor de date comun acceptate, nivelul corecției financiare care trebuie aplicată, modificarea anexelor și măsurile specifice necesare pentru facilitarea tranziției de la Regulamentul (CE) nr.1083/2006. În plus, Comisia ar trebui autorizată să modifice anexele I și IV pentru a răspunde viitoarelor nevoi de adaptare. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. (89) Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia trebuie să asigure transmiterea simultană, la timp și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu. (90) Comisia ar trebui să fie împuternicită să adopte, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, în ceea ce privește fondurile CSC, decizii de aprobare a contractelor de parteneriat, decizii de alocare a rezervei de performanță și decizii de suspendare a plăților legate de politicile economice ale statelor membre; iar în ceea ce privește fondurile, decizii de adoptare a programelor operaționale, decizii de aprobare a unor proiecte majore, decizii de suspendare a plăților și decizii privind corecțiile financiare. (91) Pentru a garanta condiții uniforme de punere în aplicare a prezentului regulament, competențele de punere în aplicare cu privire la metodologia privind obiectivele legate de schimbările climatice, termenii și condițiile standard pentru monitorizarea instrumentelor financiare, metodologia pentru calcularea veniturilor nete pentru proiectele generatoare de venituri, identificarea regiunilor și statelor membre care îndeplinesc criteriile privind investițiile pentru creștere și locuri de muncă, modelul de program operațional pentru fonduri, formatul pentru informațiile privind proiectele majore, formatul standard al planului de acțiune comun, modelul rapoartelor de implementare anuale și finale, caracteristicile tehnice ale măsurilor de informare și publicitate, schimbul de informații de către statele membre și verificările la fața locului, modelul de declarație de gestiune, modelele de strategie de audit, opinia și raportul anual de control, utilizarea datelor colectate în cursul auditurilor, modelul cererilor de plată ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie[14]. (92) Prezentul regulament înlocuiește Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul European de Dezvoltare Regională, Fondul Social European și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999[15]. Prin urmare, regulamentul menționat anterior ar trebui abrogat. (93) Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume reducerea decalajelor dintre nivelurile de dezvoltare a diferitelor regiuni și a rămânerii în urmă a regiunilor sau insulelor defavorizate, a anumitor zone rurale, a zonelor afectate de tranziția industrială, precum și a regiunilor defavorizate puternic și permanent din punct de vedere natural sau demografic, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de statele membre și pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum se prevede la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum se prevede la articolul menționat anterior, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT PARTEA ÎNTÂI OBIECT ȘI DEFINIȚII Articolul 1 Obiect Prezentul regulament stabilește norme comune aplicabile Fondului european de dezvoltare regională (FEDER), Fondului social european (FSE), Fondului de coeziune (FC), Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și Fondului european pentru pescuit și afaceri maritime (EMFF), care funcționează în temeiul cadrului strategic comun („fondurile CSC”). De asemenea, regulamentul stabilește dispozițiile necesare pentru asigurarea eficacității fondurilor CSC și coordonarea între acestea și cu alte instrumente ale Uniunii. De asemenea, prezentul regulament stabilește normele generale privind FEDER, FSE (denumite împreună „fondurile structurale”) și FC. Regulamentul definește sarcinile, obiectivele prioritare și organizarea fondurilor structurale și Fondului de coeziune („fondurile”), criteriile pentru ca statele membre și regiunile să fie eligibile pentru contribuție din partea fondurilor CSC, resursele financiare disponibile și criteriile pentru alocarea lor. Normele prevăzute în prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere dispozițiilor prevăzute în Regulamentul (UE) nr. […]/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune[16] (denumit în continuare „regulamentul PAC”) și a dispozițiilor specifice stabilite în următoarele regulamente: (1) Regulamentul (UE) nr. […]/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul european de dezvoltare regională și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1080/2006[17] („regulamentul FEDER”); (2) Regulamentul (UE) nr. […]/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul social european și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1081/2006[18] („regulamentul FEDER”); (3) Regulamentul (UE) nr. […]/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1084/2006[19] („regulamentul FC”); (4) Regulamentul (UE) nr. […]/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind cooperarea teritorială europeană[20] („regulamentul CTE”); (5) Regulamentul (UE) nr. […]/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 11698/2005[21] („regulamentul FEADR”); și (6) Regulamentul (UE) nr. […]/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1198/2006[22] („regulamentul EMFF”). Articolul 2 Definiții În sensul prezentului regulament, definițiile privind instrumentele financiare, astfel cum sunt prevăzute în regulamentul financiar, se aplică instrumentelor financiare care beneficiază de contribuții din fondurile CSC, cu excepția cazurilor în care prezentul regulament prevede altfel. De asemenea, se aplică următoarele definiții: (1) „Strategia Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii” înseamnă țintele și obiectivele comune care orientează acțiunea statelor membre și a Uniunii stabilite în comunicarea Comisiei intitulată „Europa 2020: O strategie pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii” și incluse în concluziile adoptate de Consiliul European de la 17 iunie 2010 la anexa I (Noua strategie europeană pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, țintele principale ale UE) și în Decizia Consiliului din 21 octombrie 2010 privind liniile directoare ale politicilor de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, precum și orice revizuire a acestor ținte și obiective comune. (2) „cadru strategic comun” înseamnă documentul care transpune obiectivele și țintele strategiei Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii în acțiuni-cheie ale fondurilor CSC, stabilind, pentru fiecare obiectiv tematic, acțiunile-cheie care urmează să fie sprijinite de fiecare fond CSC și mecanismele de asigurare a coerenței și consecvenței programării fondurilor CSC cu politicile economice și de ocupare a forței de muncă ale statelor membre și ale Uniunii; (3) „norme specifice fondurilor” înseamnă dispozițiile stabilite în partea a treia sau prevăzute pe baza părții menționate din prezentul regulament sau într-un regulament specific sau general care reglementează unul sau mai multe fonduri CSC menționate sau enumerate la articolul 1, al treilea paragraf; (4) „programare” înseamnă procesul de organizare, de luare a deciziilor și de alocare a resurselor financiare în mai multe etape, care vizează punerea în aplicare, pe o bază multianuală, a acțiunii comune a Uniunii și a statelor membre pentru realizarea strategiei Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii; (5) „program” înseamnă „programul operațional” menționat în partea a treia din prezentul regulament și în regulamentul EMFF și „programul de dezvoltare rurală” menționat în regulamentul FEADR; (6) „prioritate” înseamnă „axa prioritară” menționată în partea a treia din prezentul regulament și „prioritatea Uniunii” menționată în regulamentul EMFF și în regulamentul FEADR; (7) „operațiune” înseamnă un proiect, un contract, o acțiune sau un grup de proiecte selectate de autoritatea de management a programului în cauză sau sub responsabilitatea acesteia, care contribuie la realizarea obiectivelor priorității sau priorităților aferente; în contextul instrumentelor financiare, operațiunea este constituită de contribuțiile financiare dintr-un program la instrumentele financiare și la sprijinul financiar ulterior oferit de aceste instrumente financiare; (8) „beneficiar” înseamnă un organism public sau privat responsabil pentru inițierea sau care inițiază și pune în aplicare operațiunile; în contextul ajutorului de stat, termenul „beneficiar” înseamnă organismul care primește ajutorul; în contextul instrumentelor financiare, termenul „beneficiar” înseamnă organismul care pune în aplicare instrumentul financiar; (9) „destinatar final” înseamnă orice persoană fizică sau juridică ce beneficiază de sprijin financiar de la un instrument financiar; (10) „ajutor de stat” înseamnă ajutorul care intră sub incidența articolului 107 alineatul (1) din tratat; în scopul prezentului regulament, se consideră că acesta include ajutorul de minimis în sensul Regulamentului (CE) nr. 1998/2006 al Comisiei din 15 decembrie 2006 privind aplicarea articolelor 87 și 88 din tratat ajutoarelor de minimis[23], al Regulamentului (CE) nr. 1535/2007 al Comisiei din 20 decembrie 2007 privind aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE ajutoarelor de minimis în sectorul producției de produse agricole[24] și al Regulamentului (CE) nr. 875/2007 al Comisiei din 24 iulie 2007 privind aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE în cazul ajutorului de minimis în sectorul pescuitului și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1860/2004[25]; (11) „operațiune finalizată” înseamnă o operațiune care a fost încheiată în mod fizic sau pusă în aplicare integral și pentru care toate plățile aferente au fost efectuate de beneficiari, iar contribuția publică relevantă a fost plătită beneficiarilor; (12) „contribuție publică” înseamnă orice contribuție financiară pentru finanțarea unei operațiuni, care provine de la bugetul autorităților naționale, regionale sau locale, bugetul Uniunii alocat fondurilor CSC, bugetul organismelor de drept public sau bugetul asociațiilor de autorități publice sau organisme de drept public; (13) „organism de drept public” înseamnă orice organism guvernat de dreptul public în sensul articolului 1 alineatul (9) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului[26] și orice grupare europeană de cooperare teritorială (GECT) înființată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 al Parlamentului European și al Consiliului[27], indiferent dacă dispozițiile naționale de punere în aplicare relevante consideră GECT ca fiind un organism de drept public sau de drept privat; (14) „document” înseamnă un suport de hârtie sau electronic care conține informații relevante pentru prezentul regulament; (15) „organism intermediar” înseamnă orice organism public sau privat care acționează sub responsabilitatea unei autorități de management sau de certificare sau care îndeplinește sarcini în numele acesteia în raport cu beneficiarii care aplică operațiunile; (16) „strategie de dezvoltare locală” înseamnă un set coerent de operațiuni vizând să răspundă obiectivelor și nevoilor locale, care contribuie la îndeplinirea strategiei Uniunii pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii și care sunt realizate în cadrul unui parteneriat la nivelul corespunzător; (17) „închidere anuală” înseamnă închiderea operațiunilor ca urmare a exercițiului anual de verificare și închidere a conturilor și înainte de închiderea generală a programului; (18) „contract de parteneriat” înseamnă documentul pregătit de statul membru cu implicarea partenerilor, în conformitate cu abordarea bazată pe guvernanța pe mai multe niveluri, care stabilește strategia, prioritățile și modalitățile statului membru în ceea ce privește utilizarea fondurilor CSC într-un mod efectiv și eficient pentru urmărirea strategiei Uniunii privind creșterea inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii; contractul de parteneriat este aprobat de Comisie în urma unei evaluări și a unui dialog cu statul membru; (19) „categorie de regiuni” înseamnă clasificarea regiunilor ca „regiuni mai puțin dezvoltate”, „regiuni de tranziție” sau „regiuni mai dezvoltate”, în conformitate cu articolul 82 alineatul (2); (20) „cerere de plată” înseamnă o cerere de plată sau o declarație de cheltuieli prezentată de statul membru Comisiei; (21) „BEI” înseamnă Banca Europeană de Investiții, Fondul European de Investiții sau oricare filială Băncii Europene de Investiții; (22) „IMM” înseamnă o microîntreprindere sau o întreprindere mică sau mijlocie, în sensul Recomandării 2003/361/CE a Comisiei sau al modificărilor ulterioare ale acesteia; (23) „an contabil” înseamnă, în sensul părții a treia, perioada de la 1 iulie până la 30 iunie, cu excepția primului an contabil, pentru care înseamnă perioada de la începutul datei de eligibilitate a cheltuielilor până la 30 iunie 2015. Ultimul an contabil se desfășoară între 1 iulie 2022 și 1 iunie 2023; (24) „an financiar” înseamnă, în sensul părții a treia, perioada de la 1 ianuarie la 31 decembrie. PARTEA A DOUA Dispoziții comune aplicabile fondurilor CSC TITLUL I Principii privind contribuția Uniunii la fondurile CSC Articolul 3 Domeniu de aplicare Normele stabilite în prezenta parte se aplică fără a aduce atingere dispozițiilor stabilite în partea a treia. Articolul 4 Principii generale 1. Fondurile CSC oferă sprijin, prin programe multianuale, venind în completarea intervențiilor de la nivel național, regional și local, pentru a îndeplini strategia Uniunii pentru creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, ținând seama de orientările integrate, de recomandările specifice adresate fiecărei țări în temeiul articolului 121 alineatul (2) din tratat, precum și de recomandările relevante ale Consiliului adoptate în temeiul articolului 148 alineatul (4) din tratat. 2. Comisia și statele membre se asigură că sprijinul din partea fondurilor CSC este consecvent cu politicile și prioritățile Uniunii și este complementar altor instrumente ale Uniunii. 3. Sprijinul din partea fondurilor CSC este aplicat în strânsă cooperare între Comisie și statele membre. 4 Statele membre și autoritățile desemnate de ele în acest sens sunt responsabile pentru punerea în aplicare a programelor și îndeplinirea atribuțiilor care le revin în temeiul prezentului regulament și al normelor specifice fondurilor, la nivelul teritorial corespunzător, în conformitate cu cadrul instituțional, juridic și financiar al statului membru și sub rezerva conformității cu prezentul regulament și cu normele specifice fiecărui fond. 5. Măsurile pentru punerea în aplicare și utilizarea fondurilor CSC și în special resursele financiare și administrative necesare pentru punerea în aplicare a fondurilor CSC în ceea ce privește raportarea, evaluarea, gestiunea și controlul iau în considerare principiul proporționalității, având în vedere nivelul contribuției alocate. 6. În conformitate cu responsabilitățile lor, Comisia și statele membre asigură coordonarea dintre fondurile CSC, precum și cu alte politici și instrumente ale Uniunii, inclusiv cele din cadrul acțiunii externe a Uniunii. 7. Partea din bugetul Uniunii alocată fondurilor CSC este pusă în aplicare în cadrul gestiunii partajate între statele membre și Comisie, în conformitate cu articolul 53 litera (b) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene[28] (denumit în continuare „regulamentul financiar”), cu excepția sumelor din FC transferate pentru facilitatea „Conectarea Europei” menționată la articolul 84 alineatul (4), acțiunile inovatoare la inițiativa Comisiei în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul FEDER și asistența tehnică la inițiativa Comisiei. 8. Comisia și statele membre aplică principiul bunei gestiuni financiare în conformitate cu articolul 73 din regulamentul financiar. 9. Comisa și statele membre asigură eficacitatea fondurilor CSC, în special prin monitorizare, raportare și evaluare. 10. Comisia și statele membre își îndeplinesc rolurile care le revin în legătură cu fondurile CSC, urmărind reducerea sarcinii administrative a beneficiarilor. Articolul 5 Parteneriat și guvernanță pe mai multe niveluri 1. Pentru contractul de parteneriat și, respectiv, fiecare program, un stat membru încheie un parteneriat cu următorii parteneri: (a) autorități regionale, locale, urbane și alte autorități publice competente; (b) parteneri economici și sociali; și (c) organisme care reprezintă societatea civilă, inclusiv parteneri în domeniul protecției mediului, organizații neguvernamentale și organisme însărcinate cu promovarea egalității și nediscriminării. 2. În conformitate cu abordarea bazată pe guvernanța pe mai multe niveluri, partenerii sunt implicați de către statele membre în pregătirea contractelor de parteneriat și a rapoartelor privind progresele înregistrate și în pregătirea, punerea în aplicare, monitorizarea și evaluarea programelor. Partenerii participă la comitetele de monitorizare pentru programe. 3. Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 140 pentru a prevedea un cod european de conduită care stabilește obiective și criterii pentru a sprijini punerea în aplicare a parteneriatului și pentru a facilita schimbul de informații, experiență, rezultate și bune practici între statele membre. 4. Cel puțin o dată pe an, pentru fiecare fond CSC, Comisia consultă organizațiile care reprezintă partenerii la nivelul Uniunii în ceea ce privește punerea în aplicare a contribuției din partea fondurilor. Articolul 6 Conformitatea cu legislația Uniunii și legislațiile naționale Operațiunile finanțate de fondurile CSC sunt conforme cu legislația Uniunii și legislația națională aplicabile. Articolul 7 Promovarea egalității între bărbați și femei și nediscriminarea Statele membre și Comisia asigură promovarea egalității între bărbați și fe