RO    RO RO 
RO    RO  COMISIA EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 8.12.2010 
SEC(2010) 1491 final 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
de însoțire pentru 
 
COMUNICAREA COMISIEI  
CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CO NSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI 
SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR 
   
Strategia Uniunii Europe ne pentru regiunea Dun ării 
  
Rezumatul evalu ării impactului  
 
  
{SEC(2010) 1490 final} {SEC(2010) 1489 final} 
{COM(2010) 715 final} 
 
RO 2   RO 1. INTRODUCERE  
Statele membre i-au cerut Comisiei Europene s ă elaboreze o strategie a Uniunii Europene 
pentru regiunea Dun ării1. Această cerere are loc în urma elabor ării unei strategii a UE pentru 
regiunea M ării Baltice, coordonat ă de Comisie în 2008-2009 și aflată în prezent în curs de 
aplicare. Noua cerere subliniaz ă în mod specific importan ța unei dezvolt ări durabile, care ar 
trebui să fie urmărită prin intermediul unei abord ări integrate. În cadrul Comisiei, strategia 
Uniunii Europene pentru regiunea Dun ării este coordonat ă de Direc ția General ă Politica 
Regională, care a preg ătit, prin urmare, și prezenta evaluare a impactului.  
2. DEFINIREA PROBLEMELOR  
Definirea problemelor se bazeaz ă pe o analiz ă socioeconomic ă și pe o consultare ampl ă. La 
această consultare au participat state membre și țări terțe din regiunea Dun ării, organiza ții 
interguvernamentale și neguvernamentale, precum și părți interesate, inclusiv cet ățeni și 
experți din regiune. Banca European ă de Investi ții și cele 22 de direc ții generale ale Comisiei2 
au participat, de asemenea, la aceste lucr ări. Provoc ările identificate sunt de natur ă clar 
transfrontalier ă și pun în eviden ță numeroase efecte ex terne transfrontaliere3. Este din ce în ce 
mai evident faptul c ă, la nivelul elabor ării politicilor și al luării deciziilor, fragmentarea nu 
mai este adaptat ă regiunii Dun ării.  
• Definirea problemelor de guvernan ță 
Guvernan ța constituie o problem ă-cheie în regiunea Dun ării. Există, în special, o lips ă de 
guvernanță transnațională adecvată, ceea ce conduce la o cooperare insuficient ă (lipsa unor 
interese comune, și chiar existen ța unor aspecte conflictuale). De exemplu, exist ă perspective 
diferite privind aspectel e referitoare la mediu și alte aspecte, legate de  utilizarea cursurilor de 
apă de către țări, care ar putea fi abordate cu mai mult ă ușurință într-un context mai larg sau 
cu ajutorul unor tehnologii inovatoare care ar putea fi propuse în cadrul strategiei. 
UE furnizeaz ă baze (prin instru mente legislative și financiare) care ar trebui s ă abordeze unele 
provocări și oportunit ăți majore și există deja anumite cadre interguvernamentale. Cu toate 
acestea, exist ă o lipsă de capacitate institu țională, precum și lacune grave în ceea ce prive ște 
punerea în aplicare (de exemplu, anumite directive ale UE sunt transpuse în legisla ție, dar nu 
sunt aplicate în realitate). Aceasta conduce la o abordare fragmentat ă a numeroase provoc ări 
ale regiunii, precum și la o subutilizare a poten țialului său. Interac țiunile trebuie s ă fie înțelese 
și gestionate mai bine; trebuie s ă fie concepute instrumente comune sau de cooperare; 
                                                 
1 Consiliul European i-a cerut în mod oficial Comisiei Europene s ă coordoneze o strategie a UE pentru 
regiunea Dun ării, declarând în concluziile sale di n 19 iunie 2009: „Dezvoltarea durabil ă ar trebui s ă fie 
urmărită, de asemenea, printr-o abordare integrat ă a provoc ărilor specifice cu care se confrunt ă anumite 
regiuni […]. El invit ă […] Comisia s ă prezinte o strategie a UE pentru regiunea dun ăreană până la 
sfârșitul anului 2010.”  
2 Urm ătoarele direc ții generale particip ă la grupul de lucru interser vicii: AGRI, EAC, ECFIN, ELARG, 
RELEX, AIDCO, ECHO, EMPL, ENTR, ENV, CLIM , INFSO, JLS, MARE, MOVE, ENER, MARKT, 
RTD, SANCO, TAXUD, TRADE și SG. 
3 În economie, un efect extern este un efect de contagiune (un cost sau un profit) asupra unei p ărți care nu 
a participat la decizia care a provocat efectul respectiv și pentru a c ărui compensare nu este efectuat ă 
nicio plat ă. Un efect extern transfrontalier este constatat atunci când o ac țiune întreprins ă de o țară are 
impacturi pozitive sau negative asupra altor țări. 
RO 3   RO sinergiile trebuie s ă fie identificate și exploatate atât din punct de  vedere transfrontalier, cât și 
transsectorial, iar conflictele trebuie evitate sau rezolvate. 
• Definirea problemelor în func ție de tem ă 
Există mai multe aspecte pentru care cooperarea este deosebit de necesar ă: mobilitatea și 
accesibilitatea, energia, mediul și gestionarea riscurilor. În prin cipiu, aceste chestiuni trebuie 
să fie luate în considerare în orice strategie. În plus, în cadrul consult ării publice – în special 
prin contribu țiile statelor membre –, a devenit clar faptul c ă ar trebui sau ar  putea fi abordate 
și alte aspecte, fie ca o consecin ță a efectelor externe transfrontaliere (inovare și 
competitivitate, punerea în aplicare a pie ței unice, capital uman, securitate, turism) și/sau 
întrucât schimbul de experien țe ar fi, în mod clar, benefic (societatea informa țională, 
capacitatea institu țională sau comunit ăți marginalizate). Includerea acestor aspecte ar permite, 
de asemenea, partenerilor/p ărților interesate s ă contrabalanseze ac țiuni pe care le consider ă 
mai puțin prioritare cu altele care sunt esen țiale: din punct de vedere po litic, este important s ă 
se includă o serie de alte chestiuni pentru a asigura existen ța unui acord asupra întregului 
„pachet”. În plus, aceste aspecte socioeconomice și de altă natură vor consolida integrarea 
țărilor care au aderat recent la Uniunea European ă.  
2.1.1.  Aspecte pentru care cooperarea este ob ligatorie, întrucât ele nu pot fi abordate 
separat 
– Mobilitate și accesibilitate: în ceea ce prive ște naviga ția interioar ă, este evident c ă 
potențialul fluviului Dun ărea nu este pe deplin exploatat. O mai bun ă exploatare ar fi 
posibilă printr-o serie de m ăsuri precum o mai mare intermodalitate, o gestionare 
îmbunătățită, investiții mai bune în infrastructuri și în echipamente și punerea la dispozi ție 
a unui personal calificat. La insuficien ța cererii se adaug ă cea a ofertei. Canalele Dun ării 
nu sunt întotdeauna navigabile, porturile sunt  adesea ineficiente, vapoarele nu sunt în 
număr suficient și se află adesea într-o stare tehnic ă precară și nu exist ă suficienți membri 
ai echipajului, din cauza insuficien ței posibilit ăților de formare. În cazul drumurilor și al 
căilor ferate, infrastructurile sunt adesea ineficiente sau pur și simplu inexistente, în special 
în ceea ce prive ște conexiunile transfrontaliere (c ărora autorit ățile naționale nu le acord ă 
prioritate).  
– Energie: securitatea și eficiența energetic ă constituie adesea o problem ă î n  r e g i u n e .  S e  
importă o cantitate mare de energie, iar transportul s ău este costisitor. În plus, pie țele sunt 
fragmentate, iar interconexiunile lipsesc. Regiunea Dun ării este vulnerabil ă în special în 
materie de siguran ță a aprovizion ării, astfel cum s-a întâmplat în ianuarie 2009, când a fost 
oprită alimentarea cu gaze. În acela și timp, produc ția și consumul de energie constituie 
surse de poluare. Provocarea const ă în necesitatea de a îmbun ătăți eficiența energetic ă (și 
de a face economii) și de a crește producția pornind de la surse de  energie regenerabile.  
– Mediu: în numeroase state din regiunea Dun ării, calitatea apelor fluviale și terestre este 
adesea precar ă. Există numeroși poluanți, în special substan țe nutritive. Calitatea solurilor, 
în special în zonele industriale transfrontaliere și a aerului în zonele urbane este similar ă. 
Peisajele și biodiversitatea sunt, de asemenea, amenin țate prin pierderea de zone naturale, 
în special de zone de munte r ămase intacte, cee a ce conduce la o sc ădere a num ărului de 
specii. Distrugerea biodiversit ății și a ecosistemelor poate conduce la schimb ări ireversibile 
și la incapacitatea de a asigura bunuri și servicii precum protec ția împotriva inunda țiilor, 
purificarea apei, produc ția de hran ă și de lemn sau atenuarea schimb ărilor climatice și 
adaptarea la acestea. În râuri,  pescuitul este practicat la niveluri excesive, iar migra ția este 
RO 4   RO împiedicat ă de schimb ările hidromorfologice. Existen ța sturionului, un pe ște migrator 
important pentru întregul bazin al Dun ării, este deosebit de amenin țată.  
– Gestionarea riscur ilor: regiunea Dun ării este expus ă la trei riscuri principale: inunda ții, 
secete și poluare industrial ă. Niciunul dintre aceste fenomene nu se opre ște la grani țe. 
Scopul este de a gestiona atât prevenirea (a ev ita ca riscul s ă se materializeze), cât și 
reacția (a furniza asisten ță în momentul materializ ării riscului). Principala cauz ă a 
inundațiilor este aceea c ă fluviul Dun ărea și afluenții săi sunt, în mare m ăsură, cursuri de 
apă cu maluri artificiale, care nu permit apei suplimentare s ă se scurgă liber pe suprafe țe 
mai largi (astfel încât nivelul apei cre ște). Principala cauz ă a secetelor este clima 
semicontinental ă, vulnerabil ă la schimb ările climatice. Riscurile industriale sunt atribuite 
în principal întreprinder ilor învechite, care provoac ă accidente și pot polua în mod 
semnificativ țările vecine.  
2.1.2.  Aspecte pentru care cooperarea ar trebui s ă fie încurajat ă, întrucât exist ă efecte 
externe transfrontaliere 
– Inovare și competitivitate:  regiunea Dun ării este marcat ă de diferen țe pronunțate, existând 
disparități importante în ceea ce prive ște intensitatea cooper ării (între sectorul cercet ării, 
întreprinderi și sectorul public sau în interiorul acestor sectoare), spiritul antreprenorial, 
capitalizarea inova țiilor, investi țiile în cercetare și dezvoltare și competitivitatea global ă. 
Regiunea ar avea mult de câ știgat de pe urma unor leg ături mai bune, în special în sensul 
est-vest. 
– Punerea în aplicare a pie ței unice:  în ceea ce prive ște piața unică, din cauza diferen țelor 
existente între reglement ările naționale, tendin ța prestatorilor de servicii de a se instala în 
alte state din regiunea Dun ării sau de a presta servicii transfrontaliere este mai slab ă decât 
ar trebui. Numeroase întreprinderi mici și mijlocii nu dispun de resursele necesare pentru a 
depăși obstacolele administrative și de altă natură și a avea acces la pie țele țărilor vecine, 
limitându- și astfel poten țialul în mod substan țial.  
– Capital uman: în regiunea Dun ării, procentajul de persoa ne cu un nivel de educa ție ridicat 
este inferior mediei din UE-27 și prezintă din nou diferen țe pronunțate. Mobilitatea, în 
special cea a cercet ătorilor și a studen ților, a lucr ătorilor înalt califica ți și calificați rămâne 
limitată. În prezent, regiunea nu beneficiaz ă nici de întregul poten țial al acestor lucr ători, 
acesta fiind un atu important care r ămâne încă insuficient exploatat.  
– Securitate: accelerarea integr ării economice și creșterea comer țului transfrontalier prezint ă 
riscul unei cre șteri a criminalit ății organizate în regiune (c ontrabanda, traficul de fiin țe 
umane, pia ța neagră…). Pe lâng ă daunele directe pe care le provoac ă, criminalitatea 
organizată conduce și la creșterea costurilor de tranzac ționare pentru în treprinderile din 
întreaga regiune și limiteaz ă, în consecin ță, posibilitatea unei mai mari cre șteri economice. 
Căutarea unei solu ții presupune în mod clar o abordare tran sfrontalier ă.  
– Turism:  regiunea Dun ării prezint ă o remarcabil ă diversitate cultural ă, etnică și biologic ă. 
Aceste atuuri ar putea fi de mare  interes pentru vizitatori. Totu și, acest poten țial turistic 
este departe de a fi ut ilizat pe deplin. Ini țiativele existente nu sunt legate între ele și nu 
dispun de o strategie comun ă de armonizare a eforturilor.  
RO 5   RO 2.1.3.  Aspecte pentru care cooperarea poate fi încurajat ă, întrucât schimbul de experien țe 
este benefic 
– Societatea informa țională: societatea informa țională nu este bine dezvoltat ă în regiunea 
Dunării, comparativ cu restul UE-27. Locuitorii s ăi au un acces sc ăzut la calculatoare, la 
conexiuni de internet și la conținut electronic. În consecin ță, țările vizate nu beneficiaz ă 
din plin de o surs ă de creștere, de coeziune și de durabilitate. Accesul la experien țe 
pozitive și la cele mai recente evolu ții din părțile cele mai performante ale regiunii ar fi 
foarte benefic. 
– Capacitatea institu țională: sistemele de guvernan ță transnațională, națională, regional ă și 
locală din regiune se afl ă uneori înc ă în evoluție și în curs de dezvoltare și continuă adesea 
să absoarbă schimbările profunde din ultimii ani. Acest lucru se refer ă la modul în care 
sunt luate deciziile (stabilitatea pers onalului din sectorul  public, transparen ță, consultare, 
planificare, inginerie financiar ă, elaborarea proiectelor, amenajarea teritoriului…) și în care 
sunt aplicate m ăsurile (în termenele prev ăzute, în mod eficient , eficace, economic, f ără 
corupție…). Având în vedere faptul c ă anumite p ărți ale regiunii sunt ad ministrate în mod 
remarcabil, transferul de experien țe ar contribui la realiz area unor progrese reale. 
– Comunități marginalizate: în regiunea Dun ării trăiesc mai multe comunit ăți marginalizate, 
precum minorit ățile sau romii (10 milioane de romi locuiesc în regiunea Dun ării și ei 
reprezintă 80% din romii din Europa). Aceste comunit ăți au adesea condi ții de viață 
precare și nu au acces la infrastructurile de baz ă. Ele sunt victime ale discrimin ării, ale 
excluziunii sociale și ale segreg ării spațiale, precum și ale tensiunilor sociale. Cu toate 
acestea, autorit ățile publice din anumite zone ale regiunii nu dispun adesea nici de 
resursele și nici de experien ța necesară pentru a aborda aceste provoc ări în mod global și ar 
avea mult de câ știgat de pe urma unor practici mai bune și a unei organiz ări disponibile în 
apropiere.  
3. ANALIZA SUBSIDIARIT ĂțII 
În general, este preferabil ca deciziile s ă fie luate la nivelul adecvat și ca măsurile să fie puse 
în aplicare de c ătre cei care dispun de cuno ștințele și de competen țele relevante. Pentru 
aspectele de amploare european ă este posibil s ă se facă apel la institu țiile Uniunii Europene, 
pentru aspectele na ționale – la guvernele na ționale –, iar pentru aspectele regionale și locale – 
la regiuni și la orașe. Cu toate acestea, pentru asp ectele macroregionale (care vizeaz ă mai 
multe țări, dar nu întreaga Uniune European ă și care implic ă, uneori, țări terțe), este necesar s ă 
se stabileasc ă un cadru de cooperare specifi c la nivelul macroregiunii. 
Există deja un anumit grad de cooperare între țări, fie prin intermediul organiza țiilor 
interguvernamentale sau prin cooperarea cu privire la aspecte specifice. Totu și, aceste eforturi 
nu sunt întotdeauna atât de efic iente pe cât ar trebui, nu vizeaz ă toate aspectele pentru care ar 
fi necesar ă o cooperare și nu sunt luate în considerare în tr-un context strategic, care s ă implice 
cel mai înalt nivel politic. Acesta este motivul  pentru care statele memb re însele i-au cerut 
Comisiei, prin intermediul Consiliului, s ă pregătească o strategie macroregional ă pentru 
regiunea Dun ării.  
RO 6   RO 4. OBIECTIVELE INI țIATIVEI UE 
Obiectivul general („viziunea”) este de a dezvolta o abordare bazat ă pe cooperare și integrată 
pe termen lung între țările, orașele și regiunile din regiunea Dun ării, pentru a face fa ță 
provocărilor și a exploata și a împărtăși oportunit ățile comune. În mod concret, țările pot 
beneficia de o baz ă mai bună pentru a examina, a decide și a aplica în mod colectiv m ăsurile 
destinate s ă abordeze provoc ările și oportunit ățile comune. Este posibil s ă se adopte o 
abordare mai coordonat ă în cadrul fiec ărui domeniu de interven ție, luând în considerare 
legăturile existente cu alte aspecte economice (d e exemplu, transportul, mediul, dezvoltarea 
economic ă). 
Pentru a realiza acest lucru, trebuie s ă se pună accentul pe trei obiective specifice: 
îmbunătățirea coordon ării și a coeren ței (pentru a spori eficacita tea), consolidarea capacit ății 
instituționale (pentru a spori eficien ța) și procesul de cooperare pe termen lung (pentru a spori 
acceptarea politic ă). 
5. OPțIUNI DE POLITIC Ă 
Provocările identificate mai sus subliniaz ă nevoia de a îmbun ătăți elaborarea politicilor, 
luarea deciziilor și aplicarea lor, pe baza unei consolid ări a coordon ării, a cooper ării și a 
integrării între diferitele sectoare și între țările, orașele și regiunile Dun ării. Pentru a 
armoniza, a pune în aplicare și a consolida politicile existente este nevoie de o capacitate 
sporită. Având în vedere aceast ă analiză, opțiunile și mecanismele descrise mai jos trebuie 
comparate din punctul de vedere al capacit ății lor de a realiza obiectivele definite. Aceste 
opțiuni vizeaz ă cadrele de cooperare posibile în regiunea Dun ării, precum și zona geografic ă 
acoperită.  
• Cadre de cooperare posibile 
– Opțiunea 1: Comisia nu este implicat ă (scenariu de referin ță); Comisia nu elaboreaz ă o 
strategie pentru regiunea Dun ării. În cadrul acestei op țiuni pot fi prev ăzute două scenarii: 
1.1) nu exist ă nicio strategie pe ntru regiunea Dun ării și 1.2) exist ă o strategie, dar ea nu 
este elaborat ă de către Comisie. 
– Opțiunea 2: rolul Comisiei este limitat la elaborarea unei strategii; Comisia elaboreaz ă o 
strategie, dar punerea ei în  aplicare are loc doar la ni vel interguvernamental, f ără 
implicarea UE.  
– Opțiunea 3: Comisia coordoneaz ă acțiunile la nivelul UE (utilizând structurile UE); este 
elaborată o strategie coordonat ă utilizând structurile existe nte ale UE, Comisia având un 
rol de facilitare. Strategia este elaborat ă de Comisie, dar viitoarele  decizii vor fi luate în 
parteneriat de c ătre institu ții.  
– Opțiunea 4: Comisia sus ține crearea unui nou organism dotat cu puteri financiare și 
legislative; este creat ă o nouă organizație interna țională, având competen ța de a adopta noi 
legi pentru regiunea Dun ării și de a gestiona fondurile destinate finan țării proiectelor 
transnaționale.  
• Opțiuni geografice 
RO 7   RO – Opțiunea a: op țiune limitat ă la fluviul Dun ărea; aceast ă abordare vizeaz ă teritoriile situate 
de-a lungul fluviului (state membre și țări terțe) și se concentreaz ă astfel doar pe aspectele 
legate de acesta din urm ă, precum navigabilitatea și mediul. 
– Opțiunea b: op țiune extins ă la zona geografic ă funcțională; această abordare vizeaz ă toată 
regiunea Dun ării (state membre și țări terțe) și poate aborda astfel o serie de provoc ări 
legate de regiune ( și nu exclusiv de fluviu). Aceast ă opțiune ia în considerare „regiunea 
Dunării” ca fiind o zon ă funcțională și include actorii necesari unei cooper ări privind 
diferite aspecte,  indiferent dac ă este vorba despre state membre ale UE sau despre țări 
terțe4.  
– Opțiunea c: op țiune extins ă dincolo de fluviu, dar limitat ă doar la statele membre din 
regiunea Dun ării; aceast ă abordare se bazeaz ă pe opțiunea b, dar este limitat ă la statele 
membre ale UE.  
6. EVALUAREA IMPACTURILOR  
• Cadre de cooperare posibile 
Tabelul urm ător rezum ă eventuala capacitate a fiec ăreia dintre op țiuni de a realiza obiectivele 
prezentate la alineatu l 4: (eficacitate), u șurința realizării lor (eficien ță) și probabilitatea de a 
obține un angajament (acceptare politic ă).  
Opțiunea 1 – Comisia nu este implicat ă (scenariu de referin ță)  
Scenariul 1.1: Nu exist ă nicio strategie pentru regiunea Dun ării 
 -- - 0 + ++ 
Eficacitate    9   
Eficiență   9   
Acceptare politic ă 9     
Opțiunea 1 – Comisia nu este implicat ă (scenariu de referin ță)  
Scenariul 1.2: Exist ă o strategie, dar ea nu este elaborat ă de către Comisie  
 -- - 0 + ++ 
Eficacitate     9  
Eficiență   9   
Acceptare politic ă  9    
Opțiunea 2:  
Rolul Comisiei este limitat la elaborarea strategiei  
 -- - 0 + ++ 
Eficacitate     9  
Eficiență   9   
Acceptare politic ă  9    
Opțiunea 3:  
Comisia coordoneaz ă acțiunile la nivelul UE (utilizând structurile UE)  
 -- - 0 + ++ 
Eficacitate      9 
                                                 
4 Pentru a avea o idee despre teritoriul vizat, se poate folosi, ca aproximare pentru regiunea Dun ării, lista 
țărilor din bazinul Dun ării (prin urmare, regiunea nu se limiteaz ă la fluviu) utilizat ă în Procesul de 
Cooperare Dun ăreană, lucru acceptat pe scar ă largă în regiune. Teritoriul vizat este compus din: 
Germania (în special Baden-Württemberg și Bavaria), Austria, Republica Slovac ă, Republica Ceh ă, 
Ungaria, Slovenia, România și Bulgaria în calitate de state membre și Croația, Bosnia și Herțegovina, 
Muntenegru, Republica Moldova și Ucraina (regiunile situate de-a lungul Dun ării) în calitate de țări 
terțe. Nu este exclus ă participarea țărilor vecine (sau a zonelor maritime vecine) la anumite teme. 
Trebuie subliniat faptul c ă regiunea Dun ării nu este limitat ă la fluviul Dun ărea. 
RO 8   RO Eficiență    9  
Acceptare politic ă     9 
Opțiunea 4:  
Comisia sus ține crearea unui nou organism dotat cu puteri financiare și legislative  
 -- - 0 + ++ 
Eficacitate      9 
Eficiență  9    
Acceptare politic ă  9    
 
• Opțiuni geografice 
– Opțiunea a: op țiune limitat ă la fluviul Dun ărea; deși ar putea permite o îmbun ătățire a stării 
fluviului, aceast ă opțiune nu abordeaz ă celelalte domenii de interven ție relevante pentru 
regiunea Dun ării. În special, ea neglijeaz ă potențialul de consolidare a dezvolt ării 
socioeconomice a regiunii dup ă extindere. 
– Opțiunea b: op țiune extins ă la zona geografic ă funcțională; această opțiune permite 
abordarea unei game mai largi de teme legate de provoc ările pe care le prezint ă regiunea 
Dunării, și nu doar fluviul. Astfel cum a ar ătat procesul de consultare, o abordare mai larg ă 
poate facilita rezolvarea aspectelor  care, în caz contrar, ar risca s ă ajungă într-un impas 
(navigabilitate versus mediu) și permite tuturor p ărților să identifice avantajele pe care 
le-ar putea ob ține pentru ele însele; cu alte cuvint e, este vorba despre o abordare care 
încurajeaz ă compromisurile politice. Adoptând-o, este posibil s ă se obțină un rezultat 
superior celui mai mic numitor comun. În plus, ea con ține avantajul de a permite abordarea 
domeniilor de interven ție în mod integrat, ținând cont de interac țiunile dintre ele și evitând 
fragmentarea. Este posibil s ă se consolideze integrarea regiunii în UE, atât din punct de 
vedere administrativ/judiciar, cât și în ceea ce prive ște dezvoltarea socioeconomic ă. În 
consecință, această opțiune poate beneficia de o mai mare acceptare politic ă și poate 
favoriza progrese în domenii caracterizate prin divergen țe politice. 
– Opțiunea c: op țiune extins ă dincolo de fluviu, dar limitat ă doar la statele membre din 
regiunea Dun ării; deși această opțiune ar facilita punerea în aplicare a numeroase ac țiuni, 
întrucât întregul teritoriu vizat dispune de un cadru juridic comun (directivele UE) și de 
instrumente de finan țare comune (în special fondurile stru cturale), ea nu ar  putea aborda în 
totalitate provoc ările și oportunit ățile regiunii Dun ării în ansamblul s ău. De exemplu, 
îmbunătățirea navigabilit ății ar fi limitat ă, deoarece Dun ărea traverseaz ă Croația și Serbia. 
Majoritatea celorlalte politici ar r ămâne, de asemenea, incomplete din punct de vedere al 
formulării și al aplic ării lor, întrucât temele vizeaz ă adesea și teritoriile țărilor vecine 
candidate, precandidate și terțe. 
7. ANALIZA COMPARATIV Ă A OPțIUNILOR  
Având în vedere analiza impacturilor diferitelor op țiuni de politic ă, concluzion ăm că cele mai 
bune opțiuni sunt urm ătoarele: 
• Cadre de cooperare posibile 
Opțiunea preferat ă este opțiunea 3, în cadrul c ăreia Comisia coordoneaz ă acțiunile la nivelul 
UE, utilizând structurile UE. Aceast ă opțiune presupune participarea activ ă a Comisiei în 
calitate de facilitator al  procesului, sprijinind țările din regiunea Dun ării în dezvoltarea unei 
strategii coerente pentru re giune. Elaborarea acestei strate gii a UE are loc în strâns ă cooperare 
RO 9   RO cu țările implicate și cu toate serviciile relevante ale Co misiei Europene. Procesul se bazeaz ă 
pe o consultare ampl ă și deschisă a tuturor p ărților interesate din regiune și pe un proces de 
consultare cu exper ți regionali. Aceast ă opțiune ar putea bene ficia de experien ța strategiei UE 
pentru regiunea M ării Baltice, elaborat ă în cursul anului 2009 și aflată în prezent în faza de 
punere în aplicare.  
Această opțiune este preferat ă celorlalte op țiuni prezentate, având în vedere obiectivele 
următoare: 
– eficiența, întrucât ea permite o mai bun ă armonizare a politicilor și a fondurilor destinate 
regiunii; 
– eficacitatea, într ucât faciliteaz ă aplicarea unor m ăsuri concrete prin rolul coordonator al 
Comisiei, prin larga adeziune priv ind strategia pe teren, precum și prin fezabilitatea 
acțiunilor; 
– acceptarea politic ă, deoarece utilizând fondurile, institu țiile și legislația deja existente și 
abordând o adoptare global ă, ea permite tuturor p ărților să se identifice cu strategia.  
În ceea ce prive ște costurile administrative, aceast ă opțiune necesit ă un angajament mai 
important decât scenariul de referin ță, dar consum ă mai puține resurse decât alte op țiuni care 
prevăd crearea unor noi institu ții. Rolul coordonator central al Comisiei permite o punere în 
aplicare mai eficace a politicilor și a fondurilor, ceea ce poa te conduce la o mai bun ă utilizare 
globală a resurselor. 
În ceea ce prive ște obiectivele prezentate în capitolul 4, aceast ă opțiune îmbun ătățește 
coordonarea și coerența politicilor și a deciziilor de investi ții, consolideaz ă capacitatea 
instituțională a regiunii (întrucât utilizeaz ă și consolideaz ă structurile și instituțiile existente și 
intensifică cooperarea dintre țări) și sporește vizibilitatea și responsabilitatea (întrucât va fi 
supusă unei monitoriz ări și unei evalu ări continue din partea  Comisiei Europene și a statelor 
membre).  
• Opțiuni geografice 
Opțiunea preferat ă este opțiunea b, în cadrul c ăreia regiunea Dun ării este extins ă la întreaga 
zonă geografic ă funcțională. Această abordare vizeaz ă regiunea Dun ării în ansamblul ei (state 
membre și țări terțe) și, prin urmare, are poten țialul de a aborda toate problematicile 
principale ale întregii regiuni a Dun ării, contribuind la eliminarea barierelor și a lacunelor 
administrative și politice. 
8. MONITORIZARE șI EVALUARE  
Monitorizarea și evaluarea ar putea fi ef ectuate la trei niveluri: 
– stabilirea unor etape-cheie pent ru crearea structur ilor necesare (grupuri de lucru tematice, 
actori responsabili de colectarea datelor, modalit ăți de comunicare în interiorul regiunii și 
puncte de contact pentru p ărțile interesate). S-ar institui un cadru și un calendar pentru 
prezentarea rapoartelor; 
RO 10   RO – definirea unor indicatori de monitorizare pe ntru fiecare prioritate din planul de ac țiune, 
însoțită de un cadru detaliat permi țând evaluarea procesului de punere în aplicare. Ace ști 
indicatori ar fi adopta ți împreun ă cu planul de ac țiune; 
– stabilirea unor obiective prior itare pentru a evalua evolu ția general ă a regiunii Dun ării în 
ceea ce prive ște principalele provoc ări. Aceste obiective ar constitui o baz ă pentru 
stabilirea unor niveluri de referin ță destinate evalu ării progreselor în realizarea 
obiectivelor-cheie din domeni ul mediului, al prosperit ății, al accesibilit ății și al securit ății.  
Ar trebui s ă fie stabilite modalit ăți de prezentare a rapoartelor. Comisia ar putea prezenta, în 
mod periodic, rapoarte privind prog resele realizate în ceea ce prive ște indicatorii stabili ți în 
planul de ac țiune. De asemenea, ar putea fi stabilit un calendar pentru evaluare (de exemplu, 
după 3 ani de la punerea în aplicare).  
9. CONCLUZIE  
Prin urmare, prezentul raport de evaluare a impa ctului propune elaborarea unei strategii a UE 
pentru regiunea Dun ării, Comisia European ă urmând s ă coordoneze un cadru durabil de 
cooperare care ar facilita sprijinul pentru  dezvoltare și acțiunea integrat ă într-un context 
transnațional, utilizând structurile existente ale UE. Strategia ar trebui s ă fie însoțită de un 
plan de ac țiune evolutiv, care s ă prezinte în mod concret unde și cum ar trebui s ă fie 
intensificat ă cooperarea. Organizarea propus ă este similar ă celei utilizate ( și testate în 
prezent) pentru strategia UE pentru regiunea M ării Baltice. Având în vedere sus ținerea de 
care beneficiaz ă deja, abordarea definit ă pentru regiunea M ării Baltice poate fi deosebit de 
utilă în calitate de punct de referin ță.  
Strategia UE pentru regiunea Dun ării va forma un cadru durabi l de cooperare care va sus ține 
dezvoltarea și acțiunea integrat ă într-un context transna țional. Ea va fi înso țită de un plan de 
acțiune evolutiv care va prezenta în mod concret unde și cum ar trebui s ă fie intensificat ă 
cooperarea. Fiecare domeniu pr ioritar al planului de ac țiune va fi coordonat de c ătre o țară. În 
plus, statele membre vor fi implicate prin inte rmediul Consiliului, iar monitorizarea strategiei 
va fi efectuat ă de un grup la nivel înalt.  
Comisia ar juca un rol-ch eie, asigurându-se c ă procesul avanseaz ă, asumându- și conducerea 
și, în caz de dezacord, facilitând dialogul, în ca litatea sa de partener relativ independent, 
legitim și credibil. Prin urmare, Comisia va facilita procesul, coordonând lucr ările și 
prezentând rapoarte privind progresele înregistrate. În ceea ce prive ște finanțarea, programele 
fondurilor structurale vor fi incluse în proces înc ă de la început, pentru a asigura capacitatea 
lor de a oferi finan țare planului de ac țiune. 
În concluzie, strategia UE pentru regiunea Dun ării poate aduce rezultate concrete pe baza 
unui sprijin politic clar (Comisie, șefi de stat). Ea poate facilita îmbun ătățiri concrete, întrucât 
a fost elaborat ă cu ajutorul unei ex pertize tehnice (direc ții generale, ministere, p ărți interesate) 
și cu participarea specific ă a Comisiei. Ea se poate baza pe un proces care conduce la ac țiuni 
considerate ca fiind deschise, transparente și legitime. În sfâr șit, ea poate avea un impact 
semnificativ prin armonizarea politicilor și a finanțării, cu ajutorul instrumentelor existente. 
Cu toate acestea, este necesar s ă se continue încurajarea atitudinii cooperante a țărilor și a 
părților interesate din regiunea Dun ării, în cadrul unui parteneria t caracterizat prin obiective și 
responsabilit ăți comune.