Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru perioada 2012-2016 /* COM/2013/0351 final - 2013/ () */





. Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru perioada 2012-2016 CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4), având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[1], în special articolul 5 alineatul (2), având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6 alineatul (1), având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3], având în vedere rezoluțiile Parlamentului European[4], având în vedere concluziile Consiliului European, având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă, după consultarea Comitetului economic și financiar, întrucât: (1) La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei. (2) La 13 iulie 2010, pe baza propunerilor Comisiei, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre[5], care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național. (3) La 29 iunie 2012, șefii de stat și de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național și la nivelul UE și al zonei euro și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări. (4) La 6 iulie 2012, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2012 și a emis un aviz cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Belgiei pentru perioada 2011-2015. (5) La 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii[6], marcând începutul semestrului european 2013 pentru coordonarea politicilor economice. Tot la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă[7], în care a identificat Belgia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. (6) La 14 martie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a subliniat că este necesar să se continue consolidarea fiscală într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică. (7) La 10 aprilie 2013, Comisia a publicat rezultatele bilanțului său aprofundat[8] pentru Belgia, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice. În baza analizei efectuate, Comisia concluzionează că Belgia se confruntă cu dezechilibre macroeconomice care necesită monitorizare și acțiuni la nivel de politici. În special, evoluțiile macroeconomice în domeniul competitivității externe a mărfurilor și îndatorarea, cu precădere în ceea ce privește implicațiile nivelului ridicat al datoriei publice pentru economia reală, merită atenție în continuare. (8) La 29 aprilie 2013, Belgia și-a prezentat Programul de stabilitate pentru perioada 2013-2016 și Programul național de reformă pentru 2013. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. (9) Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului de stabilitate pentru 2013, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din program este plauzibil. În comparație cu previziunile Comisiei din primăvara anului 2013, care preconizează că în 2013 PIB-ul nu va înregistra nicio creștere, iar în 2014 va crește cu 1,2 %, Programul de stabilitate este ceva mai optimist (preconizând creșteri de 0,2 % și, respectiv, de 1,5 %). Începând din 2010 Belgia a pus în aplicare măsuri de consolidare, în special în 2012, și, tot în 2012, a întreprins reforme structurale în ceea ce privește sistemul de pensii, sistemul de indemnizații de șomaj și piețele produselor. Cu toate acestea, efortul bugetar nu a fost suficient pentru a permite încetarea situației de deficit excesiv, conform recomandărilor Consiliului din 2 decembrie 2009 . De asemenea, în contextul recapitalizării grupului bancar Dexia, care a avut un impact negativ de 0,8 % din PIB asupra deficitului, precum și al evoluțiilor economice mai slabe decât se preconizase din a doua jumătate a anului 2012, termenul pentru corectarea deficitului excesiv nu a fost respectat. Întrucât nu a fost realizată corectarea deficitului excesiv până în 2012, în prezent se prevede ca deficitul să fie adus sub pragul de 3 % din PIB începând din 2013. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în program este de a se obține, până în 2015, un buget echilibrat din punct de vedere structural și de a se atinge obiectivul pe termen mediu (OTM) în anul următor. Programul a modificat OTM de la un excedent de 0,5 % din PIB la un excedent de 0,75 % din PIB. Noul OTM este în conformitate cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Programul este compatibil cu noul termen pentru procedura aplicabilă deficitelor excesive, care este 2013, dar, potrivit previziunilor de primăvară, marja de siguranță prevăzută pentru evitarea încălcării valorii de referință din tratat este îngustă, deficitul fiind prevăzut a fi de 2,9 % din PIB în 2013. Progresele anuale planificate în vederea îndeplinirii OTM, care se preconizează că va fi atins până în 2016, sunt de peste 0,5 % din PIB (în termeni structurali). Pentru perioada de după 2013 nu este precizată nicio măsură de consolidare. Conform informațiilor furnizate în program, se preconizează că în perioada 2014-2016 rata de creștere a cheltuielilor publice, fără măsurile discreționare privind veniturile, va contribui la o ajustare structurală anuală cu 0,5 % din PIB în vederea atingerii OTM. Conform programului, ponderea datoriei va atinge un nivel maxim de 100,0 % din PIB în 2013 și va scădea treptat la 93,0 % din PIB până în 2016. Se poate preconiza că, între 2014 și 2016, Belgia se va afla într-o perioadă de tranziție în ceea ce privește respectarea criteriului stabilit în materie de datorie. Potrivit previziunilor, criteriul de referință privind datoria va fi atins la sfârșitul perioadei de tranziție. Pe baza previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013, în care se preconizează că ponderea datoriei va atinge un nivel de 101,4 % din PIB în 2013 și va continua să crească până la 102,1 % din PIB în 2014, în ipoteza menținerii acelorași politici, tranziția către aplicarea regulii privind reducerea datoriei nu va fi respectată în 2014, ceea ce indică faptul că progresele realizate în vederea atingerii OTM nu sunt suficiente. Programul nu explică modul în care ajustarea planificată va fi împărțită între diferitele niveluri ale guvernării, o problemă abordată și în recomandarea specifică fiecărei țări de anul trecut. Pe lângă un cadru multianual bazat pe norme pentru administrația publică, este necesar să se dezvolte mecanisme explicite de coordonare și să se convină asupra acestora, pentru a se garanta asumarea unor angajamente automate mai solide din partea regiunilor, a comunităților și a autorităților locale și a se veghea la aplicarea acestora, în vederea îndeplinirii obiectivelor bugetare. (10) Belgia se confruntă cu o creștere semnificativă prevăzută a cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației (+2,0 puncte procentuale din PIB) deja din perioada 2010­2020, în special în domeniul sistemului de pensii și de îngrijire pe termen lung. Reforma sistemului de securitate socială pentru persoanele în vârstă, care a fost demarată, va avea un impact pozitiv asupra ratei de ocupare a persoanelor în vârstă. Cu toate acestea, previziunile indică faptul că Belgia nu va putea atinge obiectivul pe care și l-a propus în acest domeniu pentru 2020. Având în vedere anvergura provocării, vor fi necesare eforturi suplimentare pentru reducerea decalajului dintre vârsta de pensionare efectivă și cea prevăzută de lege. Adoptarea de măsuri prin care vârsta de pensionare prevăzută de lege să fie corelată cu evoluțiile în ceea ce privește speranța de viață ar face posibilă garantarea sustenabilității pe termen lung a sistemului de pensii. Va trebui să existe un echilibru între necesitatea asigurării sustenabilității financiare și cea a menținerii caracterului adecvat al sistemelor de securitate socială pentru persoanele în vârstă. Având în vedere costul relativ ridicat al îngrijirii instituționalizate din Belgia, în sectorul îngrijirii pe termen lung ar trebui să fie explorate modalitățile prin care ar putea fi îmbunătățită eficiența din punctul de vedere al costurilor a cheltuielilor publice pentru serviciile de îngrijire pe termen lung și ar trebui avute în vedere măsuri de prevenire și reabilitare în domeniul sănătății care generează economii, precum și măsuri pentru crearea unor condiții mai bune de trai pentru păstrarea autonomiei persoanelor vârstnice. (11) Pierderea competitivității pe termen lung a Belgiei este cauzată de mai mulți factori, printre care sistemul de stabilire a salariilor, deficiențele de pe piețele factorilor de producție, precum și de factori nebazați pe costuri, care sunt legați de capacitatea de inovare a economiei. Norma salarială din 1996, menită să mențină competitivitatea în raport cu principalii parteneri comerciali, nu și-a îndeplinit întotdeauna rolul. Măsurile imediate întreprinse până în prezent pentru a corela mai bine evoluțiile salariilor cu nivelurile productivității reprezintă pași în direcția cea bună, dar nu sunt suficiente pentru a asigura compatibilitatea pe termen lung a salariilor cu evoluția productivității. Sunt necesare încă îmbunătățiri structurale ale cadrului de negociere a salariilor: printre acestea se numără corecții automate în cazul în care nu este respectată norma salarială sau în care creșterea indicelui de sănătate depășește creșterile salariale ale principalilor parteneri comerciali. Sistemul de negociere a salariilor ar trebui să garanteze faptul că evoluțiile salariilor urmează dinamica productivității la nivel local. Belgia este specializată în produse intermediare pentru care concurența internațională este foarte mare, ceea ce face dificilă includerea în prețul final a fluctuațiilor prețurilor factorilor de producție. Dacă punctele forte ale sistemului de cercetare și inovare belgian au avut un efect de atenuare în ceea ce privește competitivitatea costurilor, activitatea de cercetare și dezvoltare a întreprinderilor este în continuare foarte concentrată, iar comercializarea pe scară mai largă a rezultatelor acesteia de către întreprinderi este la un nivel redus. Condițiile-cadru pentru accelerarea tranziției către o economie bazată într-o mai mare măsură pe cunoaștere ar trebui să fie consolidate, punându-se accentul pe spiritul antreprenorial, pe facilitarea dinamicii firmelor și pe formarea capitalului uman. (12) Prețurile la energie electrică, la gaze și la multe alte bunuri și servicii sunt mai ridicate în Belgia decât în alte state membre, reflectând o concurență slabă și obstacole de ordin structural. Prețurile în sectorul comerțului cu amănuntul se mențin peste media zonei euro, în timp ce restricțiile privind serviciile profesionale împiedică dezvoltarea unor modele de afaceri inovatoare și frânează investițiile. Belgia a înregistrat doar progrese limitate în ceea ce privește îmbunătățirea concurenței în industriile de rețea, iar înființarea unor autorități de reglementare puternice și independente este în continuare incompletă. Rata de penetrare a serviciilor mobile de bandă largă în cazul Belgiei se situează pe penultimul loc din UE, în mare parte din cauza problemelor de reglementare și de coordonare în ceea ce privește disponibilitatea spectrului de frecvențe. Dacă gradul ridicat de migrare către alți furnizori a diminuat poziția dominantă a operatorului tradițional în ceea ce privește generarea de energie electrică , concurența la nivelul pieței cu amănuntul pentru energie electrică și gaze, precum și la nivel angro pentru energia electrică, constituie în continuare o provocare, costurile de distribuție ridicate contribuind în mod disproporționat la nivelurile prețurilor nete pentru utilizatorii industriali, în comparație cu țările vecine. Decizia Belgiei de a controla prețurile cu amănuntul la energie electrică și gaze pentru consumatorul final ar putea descuraja investițiile în capacități și noile intrări pe piață. Condițiile de acordare a licențelor în sectorul poștal suscită în continuare îngrijorare. Transportul național feroviar de călători nu este deschis concurenței, iar legislația privind condițiile de muncă în porturi nu a fost modernizată. Având în vedere importanța pentru competitivitate a tuturor sectoarelor menționate anterior, este nevoie urgentă de aceste măsuri. (13) Sistemul de impozitare belgian se bazează într-o măsură disproporționată pe impozite directe și conține lacune ce diminuează caracterul echitabil al acestuia În timp ce Belgia a depus unele eforturi pentru a reduce presiunea fiscală globală asupra muncii, rata implicită de impozitare este în continuare printre cele mai ridicate din UE, pentru majoritatea categoriilor de lucrători. Belgia continuă să fie una dintre țările cu cea mai mică pondere a taxelor de mediu din totalul veniturilor fiscale. Este necesară în continuare simplificarea sistemului fiscal și îmbunătățirea eficienței acestuia, inclusiv prin reducerea și raționalizarea cheltuielilor fiscale, precum și prin eliminarea cotelor TVA reduse care nu se justifică sau sunt ineficace. (14) Rata stagnantă de participare pe piața muncii, situată sub medie, precum și disparitățile dintre regiuni și subgrupuri de populație în ceea ce privește ocuparea forței de muncă și șomajul afectează în mod negativ Belgia. Printre grupurile de populație cu cea mai mică participare pe piața muncii se numără persoanele care provin din familii de migranți, persoanele în vârstă și tinerii slab calificați din toate regiunile. Aceste grupuri sunt, de asemenea, expuse unui risc mai mare de sărăcie și de excluziune socială. Reforma sistemului de indemnizații de șomaj reprezintă un pas în direcția cea bună, dar nu garantează prin sine o corelare mai eficace între oferta și cererea de pe piața muncii dacă nu este însoțită de servicii eficace de asistență pentru căutarea unui loc de muncă și de oportunități de formare profesională. Interacțiunea dintre reducerile vizate la nivel federal și sistemele de sprijinire a ocupării forței de muncă instituite de regiuni generează o complexitate considerabilă. Deși măsurile destinate tinerilor cu un nivel scăzut de calificare sunt susceptibile să fie și în beneficiul migranților, este necesară o strategie cuprinzătoare care să vizeze în mod special acest grup-țintă. În plus, s-ar părea că este dificil să se rezolve anumite inadecvări ale pieței muncii în absența unei creșteri semnificative a mobilității interregionale a forței de muncă. Este necesară o evaluare mai aprofundată privind modalitățile prin care furnizarea de educație și de formare să devină mai transparentă și mai eficientă și prin care să se consolideze sinergia dintre diverșii furnizori de formare. (15) Previziunile pentru emisiile de gaze cu efect de seră până în 2020 indică faptul că Belgia nu va reuși să își îndeplinească obiectivul de reducere cu 15 % a acestora. Este în continuare neclar modul în care inițiativele izolate întreprinse de diferitele autorități vor asigura atingerea acestui obiectiv sau modul în care sarcina va fi repartizată între regiuni. Impactul măsurilor combinate pentru reducerea emisiilor, în special a celor din sectorul transporturilor și din construcții, este în continuare neclar. Congestionarea traficului constituie o povară considerabilă asupra economiei belgiene, fiind estimată la chiar 2 % din PIB, respectiv una dintre cele mai mari din Europa, însă punerea în aplicare a noului sistem de impozitare a traficului în cele trei regiuni a fost amânată până în 2016. (16) Problemele de coordonare, inerente unei structuri foarte regionalizate, subliniază importanța unei organizări eficiente a administrației publice, întrucât prezența mai multor rețele, straturi și actori ar putea conduce la suprapunerea structurilor, având drept efect o guvernanță slăbită și costuri administrative mai ridicate. Aceste probleme ies în evidență atunci când este vorba de fiscalitate și de repartizarea eforturilor bugetare, inclusiv pentru educație și securitate socială, care necesită, în general, mai multă cooperare și coordonare. (17) În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză exhaustivă a politicii economice a Belgiei. Aceasta a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de reformă și a prezentat un bilanț aprofundat. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Belgia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene, prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii pentru deciziile viitoare la nivel național. Recomandările sale emise în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1 - 7 de mai jos. (18) În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Belgiei, iar avizul său[9] este reflectat îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos. (19) În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate ale Belgiei. Recomandările sale, emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice, sunt reflectate în recomandările 1, 2, 3, 4 și 5 de mai jos. (20) În contextul semestrului european, Comisia a efectuat, de asemenea, o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe această bază, Consiliul a emis recomandări specifice destinate statelor membre care au drept monedă euro. Belgia ar trebui și ea să asigure punerea în aplicare integrală și la timp a acestor recomandări, RECOMANDĂ ca în perioada 2013-2014 Belgia să întreprindă acțiuni astfel încât: 1. Să adopte măsuri suplimentare în vederea realizării efortului de ajustare structurală precizat în decizia Consiliului de punere în întârziere a Belgiei în vederea corectării deficitului excesiv până în 2013 și în vederea sporirii caracterului durabil și a credibilității consolidării. O corectare durabilă a dezechilibrelor bugetare necesită punerea în aplicare credibilă a unor reforme structurale ambițioase, care ar avea ca efect creșterea capacității de ajustare și ar stimula creșterea economică potențială. După corectarea deficitului excesiv, să continue ajustarea structurală într-un ritm adecvat, în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu până în 2016 și pentru a garanta faptul că ponderea datoriei în PIB se află pe o traiectorie descendentă fermă. În acest scop, să prezinte, până la 15 octombrie 2013, măsuri structurale favorabile creșterii economice pentru 2014, care să asigure o corectare durabilă a deficitului excesiv și progrese suficiente în vederea atingerii obiectivului său pe termen mediu. Să asigure o echilibrare în timp a strategiei de ajustare sau chiar o concentrare a acesteia la începutul perioadei de derulare a programului. Să adopte mecanisme explicite de coordonare pentru a asigura obligativitatea obiectivelor bugetare la nivel federal și subfederal într-o perspectivă de planificare pe termen mediu, inclusiv prin adoptarea cu promptitudine a unei norme privind echilibrul/excedentul bugetar public, care să respecte cerințele Tratatului privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța în cadrul uniunii economice și monetare și să sporească transparența repartizării sarcinilor și a răspunderii între nivelurile guvernării. 2. Să își intensifice eforturile în vederea eliminării decalajului dintre vârsta efectivă de pensionare și cea prevăzută de lege, inclusiv prin eliminarea treptată și rapidă a sistemelor de pensionare anticipată. Să sprijine reformele sistemelor de securitate socială pentru persoanele în vârstă prin măsuri de susținere pentru ocuparea forței de muncă și prin reforme ale pieței muncii care să favorizeze îmbătrânirea activă. Să accelereze adoptarea unei decizii prin care vârsta de pensionare prevăzută de lege să fie corelată cu speranța de viață. Să îmbunătățească în continuare eficiența din punctul de vedere al costurilor a cheltuielilor publice pentru îngrijirea instituționalizată pe termen lung. 3. Să restabilească competitivitatea, să continue eforturile depuse în prezent în vederea reformării sistemului de stabilire a salariilor, inclusiv de indexare a acestora, în special prin adoptarea de măsuri structurale, cu consultarea partenerilor sociali și în conformitate cu practica la nivel național, să se asigure că stabilirea salariilor este corelată cu evoluția productivității, reflectă diferențele locale în ceea ce privește productivitatea și condițiile pieței muncii și permite efectuarea de corecții automate în cazul în care evoluția salariilor subminează competitivitatea costurilor. 4. Să prezinte măsuri structurale concrete, însoțite de un calendar al adoptării lor, pentru a îmbunătăți concurența în sectorul serviciilor, prin eliminarea barierelor în sectorul comerțului cu amănuntul și a restricțiilor excesive în domeniul serviciilor profesionale și să îmbunătățească furnizarea serviciilor mobile de bandă largă. Să continue să îmbunătățească funcționarea sectorului energetic prin reducerea costurilor de distribuție și prin monitorizarea costurilor cu amănuntul, să consolideze independența autorităților de reglementare din sectorul energetic, al telecomunicațiilor și al transporturilor (transport feroviar, aeroporturi, porturi, transport rutier). Să elimine barierele de natură normativă care persistă în sectorul poștal. 5. Să prezinte propuneri concrete, însoțite de un calendar al adoptării lor, în vederea trecerii de la impozitarea veniturilor salariale la baze de impozitare care afectează într-o măsură mai mică creșterea economică, în special prin exploatarea potențialului taxelor de mediu, de exemplu asupra motorinei, asupra combustibilului pentru încălzit și prin impozitarea utilizării în scop privat a mașinilor de serviciu. Să simplifice sistemul fiscal prin reducerea cheltuielilor fiscale în procesul de impozitare a veniturilor, prin creșterea eficienței TVA și prin îmbunătățirea conformității fiscale, remediind lacunele existente. 6. Să reducă în continuare factorii care descurajează munca, prin asigurarea unei aplicări efective a cerințelor pentru căutarea unui loc de muncă, precum și prin acordarea de asistență personalizată în vederea căutării unui loc de muncă pentru toate persoanele aflate în șomaj. Să ia măsuri în vederea sporirii mobilității interregionale a forței de muncă. Să simplifice și să consolideze coerența dintre stimulentele în vederea găsirii unui loc de muncă, politicile de activare , corelarea între cererea și oferta de pe piața forței de muncă, educație, învățarea pe tot parcursul vieții și politicile de formare profesională pentru persoanele în vârstă și pentru tineri. Să elaboreze strategii cuprinzătoare de incluziune socială pentru persoanele care provin din familii de migranți. 7. Să ia măsuri concrete și să convină asupra unei repartizări clare a sarcinilor între autoritățile federale și cele regionale, pentru a asigura realizarea de progrese în vederea atingerii obiectivelor pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră provenite din activitățile care nu fac obiectul schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii, în special a celor provenind din sectorul transporturilor și din construcții. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele [1] JO L 209, 2.8.1997, p. 1. [2] JO L 306, 23.11.2011, p. 25. [3] COM (2013) 351 final. [4] P7_TA(2013)0052 și P7_TA(2013)0053. [5] Decizia 2013/208/CE a Consiliului din 22 aprilie 2013. [6] COM (2012) 750 final. [7] COM (2012) 751 final. [8] SWD (2013) 113 final. [9] Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.