RO    RO RO 
RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂȚILOR EUROPENE 
Bruxelles, 13.10.2008 
SEC(2008) 2599 
  
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI 
Document de înso țire pentru 
 
propunerea de Regulament al Parlamentului European și al Consiliului 
privind pl ățile transfrontaliere în Comunitate 
  
REZUMAT EXECUTIV AL EVALU ĂRII IMPACTULUI 
{COM(2008) 640} 
{SEC(2008) 2598} 
RO 2   RO 1. INTRODUCERE  
Funcționarea uniform ă și eficient ă a sistemelor de plat ă este indispensabil ă pentru pia ța 
internă. Sistemele de plat ă eficiente prezint ă o importan ță sistemică pentru competitivitatea 
Europei, facilitarea tranzac țiilor economice și realizarea politicii monetare. Integrarea pie țelor 
de plăți din Uniunea European ă a fost identificat ă în 2000 drept una dintre m ăsurile cheie 
pentru îndeplinirea obiectivel or Agendei de la Lisabona. 
Odată cu lansarea Uniunii Economice și Monetare (UEM), a devenit evident ă nevoia unei 
infrastructuri de plat ă moderne, stabile și eficiente care s ă asiste pl ățile electronice 
transfrontaliere pe teritoriul  Uniunii Europene. În absen ța unor ini țiative din partea industriei 
de plăți prin care s ă se dezvolte infrastructurile de procesare paneuropene necesare și să se 
micșoreze comisioanele aferente pl ăților transfrontaliere Comisia a decis s ă acționeze.  
Regulamentul (CE) nr. 2560/2001 al Parlamentului European și al Consiliului privind pl ățile 
transfrontaliere în euro ("Regulamentul 2560" ) a intrat în vigoare la 31 decembrie 2001. 
Regulamentul se aplic ă transferurilor de credit, retragerilor de numerar de la bancomate și 
plăților prin card efectuate în euro pân ă la suma maxim ă de 50 000 Euro. Acesta garanteaz ă 
că, în momentul în care consumatorul efectueaz ă o plată electronic ă transfrontalier ă în euro, 
costul este acela și cu cel pentru o plat ă corespunz ătoare în euro efectuat ă pe teritoriul 
propriului s ău stat membru. Regulamentul 2560 poa te fi considerat punctul ini țial de formare 
a unei pie țe integrate pentru pl ățile în euro. 
Prezenta evaluare a impactului se bazeaz ă pe un volum important de lucr ări pregătitoare și 
consultări realizate de Comisie și este urmarea concluziilor raportului din februarie 2008 c ătre 
Parlamentul European și Consiliu referitor la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 2560/2001 
privind pl ățile transfrontaliere în euro. Raportul a id entificat trei probleme principale în ceea 
ce privește regulamentul, care sunt discutate în deta liu în evaluarea impactului. Acestea sunt: 
– riscul de comisioane ridicate, fragmentarea pie ței și regimul juridic inconsecvent pentru 
debitările directe transfrontaliere;   
– eficiența scăzută a plăților transfrontaliere, condi țiile de inegalitate și costurile mai mari 
pentru plăți rezultate din obligațiile de raportare statistic ă pe bază de decont ări; 
– lipsa autorităților competente naționale responsabile cu aplicarea regulamentului și 
absența organismelor extrajudiciare de repara ție pentru litigiile legate de acesta. 
În plus, prezenta evaluare a impactului are în vedere evolu țiile recente ale pie țelor financiare 
de retail, inclusiv apari ția treptat ă a spațiului unic de pl ăți în euro (SEPA), precum și 
angajamentul Comisiei de a armoniza textul regu lamentului cu Directiva privind serviciile de 
plată (Directiva 2007/64/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind serviciile de 
plată în cadrul pie ței interne – DSP ). 
RO 3   RO 2. DEFINIREA PROBLEMEI  
2.1. Riscul de comisioane ridicate, fragmentarea pie ței și regimul juridic 
inconsecvent pentru debit ările directe transfrontaliere 
În momentul adopt ării Regulamentului 2560, debitele direct e transfrontaliere nu existau. Prin 
urmare, acestea nu erau incluse în domeniul de  aplicare a regulamentului. Cu toate acestea, 
DSP asigur ă cadrul juridic necesar, f ăcând posibil ă stabilirea debit ărilor directe 
transfrontaliere. Dac ă debitările directe ar fi l ăsate în afara domeniului de aplicare a 
regulamentului revizuit, atunci în cadrul pie ței interne ar exista o inconsecven ță gravă, 
deoarece s-ar permite unui instrument de plat ă electronic ă important s ă aibă costuri diferite 
pentru opera țiunile transfrontaliere și operațiunile naționale, în timp ce altor instrumente nu li 
s-ar permite acest lucru. 
Debitările directe constituie aproximativ 25 % din toate opera țiunile de plat ă care nu se 
efectueaz ă în numerar din UE. Conform estim ărilor Comisiei, valoarea debitelor directe 
transfrontaliere ar putea a tinge relativ repede aproximativ 250 miliarde EUR anual. 
Faptul că, spre deosebire de alte mijloace de plat ă electronice, debit ările directe nu sunt în 
prezent acoperite de Regulamentul 2560 prezint ă un risc clar de existen ță a unor pre țuri 
diferite pentru debit ările directe na ționale și debitările directe transfrontaliere. În contextul 
SEPA și DSP, institu țiile financiare individuale au libertatea s ă diferențieze prețurile pe o 
bază transfrontalier ă. Perspectiva unui profit ridicat poate conduce foarte bine aceste institu ții 
la aplicarea unei astfel de strategii. Diferen ța de prețuri poate perturba func ționarea unei p ărți 
importante a pie ței de plăți din UE, perpetuând fragmentarea sa curent ă pe țări. Dacă prețurile 
aferente debit ărilor directe transfrontaliere și naționale nu sunt egalizate, nu ar mai exista 
niciun stimulent pentru prestatorii serviciilor de plat ă de a trece rapid la infrastructuri SEPA 
moderne și eficiente, deoarece toat e costurile ar putea fi recuperate de la consumatori și 
întreprinderi. 
2.2. Eficiența scăzută a plăților transfrontaliere, condi țiile de inegalitate și costurile 
mai mari pentru pl ăți rezultate din obliga țiile de raportare statistic ă pe bază de 
decontări 
Legislația comunitar ă și normele B ăncii Centrale Europene cer statelor membre s ă strângă 
statistici referitoare la balan țele de pl ăți (BP). Cu toate acestea, metodologia adoptat ă de 
statele membre variaz ă. Metodele utilizate pot  fi clasificate în dou ă mari categorii: 
– sisteme bazate pe raportare și sondaje directe, care colecteaz ă informațiile direct de la 
întreprinderile și gospodăriile rezidente implicate în activit ăți economice; 
– sisteme bazate pe decontări (plăți), care colecteaz ă informațiile prin intermediari, adic ă 
băncile care execut ă ordinele de plat ă. 
Regulamentul 2560 a introdus o scutir e de la raportarea statistic ă a BP pe baza decont ărilor 
bancare pân ă la pragul de 12 500 EURO. Aceasta a ac celerat trecerea la sisteme bazate pe 
raportarea direct ă, deoarece la utilizarea acestei metode nu se aplic ă niciun prag. 
La începutul anului 2008, 14 state membre utili zau raportarea/sondajele directe în realizarea 
statisticii balan țelor de pl ăți, în timp ce 13 state membre se axau pe raportarea BP pe baza 
decontărilor. Șase țări din cel de-al doilea grup au decis s ă ridice pragul la 50 000 EURO pe o 
bază voluntar ă, în timp ce celelalte șapte au continuat s ă aplice pragul de 12 500 EURO. 
RO 4   RO Șapte din cele 13 țări care aplic ă raportarea pe baz ă de decont ări sunt în prezent în curs de 
migrare sau concepere a trecerii c ătre metoda de colectare pe baz ă de reportare/sondaj directe.  
Procedurile de ra portare statistic ă sunt diferite în cele 13 state membre. Aceasta afecteaz ă în 
mod serios eficien ța sistemelor de plat ă din UE, deoarece înseamn ă că, în multe cazuri este 
posibil s ă nu se poat ă realiza procesarea complet automatizat ă, directă a plăților 
transfrontaliere care dep ășesc pragul de scutire. În conformitate cu estim ările asocia țiilor 
bancare na ționale, aproximativ 50% dintre pl ățile supuse raport ării necesit ă interven ție 
manuală, ceea ce cre ște semnificativ costurile și timpul necesar proces ării. 
Prin urmare, raportarea BP pe baz ă de decont ări are o clar ă dimensiune strategic ă în UE, 
deoarece aceast ă metodă de colectare constituie un obstacol în calea cre ării pieței interne a 
plăților și perpetueaz ă distincția impusă în mod administrativ între pl ățile naționale și plățile 
transfrontaliere. Din perspectiva concuren ței, distinc ția între pl ățile efectuate în interiorul 
statelor membre și între statele membre creeaz ă condiții de inegalitate pentru prestatorii 
serviciilor de plat ă aflați în state membre diferite. Ea limiteaz ă și mai mult concuren ța prin 
crearea de obstacole la intrarea pe pia ță, care ar putea fi prea mari pentru anumite categorii de 
prestatori de servicii de plat ă. 
Sarcina raport ării și a menținerii infrastructurii de raportare are un impact semnificativ asupra 
costurilor transferurilor de credit. Spre exemplu, în conf ormitate cu evaluarea Asocia ției 
bancare italiene, cost ul direct ale raport ării BP este de aproxima tiv 3,40 EUR pentru fiecare 
transfer de credit individual transfrontalie r. Calculele efectuate de industria bancar ă din 
Spania indic ă valori similare (aproximativ 3 EUR per transfer de credit). 
În plus, utilitatea și precizia raport ării pe baz ă de decont ări pot scădea treptat. În momentul 
implement ării integrale a proiectului  SEPA, datele privind pl ățile nu vor mai reflecta 
întotdeauna tranzac țiile economice subiacente, deoarece agen ții economici vor avea 
posibilitatea s ă efectueze toate pl ățile printr-un cont, care nu este  în mod necesar situat în 
statul membru în care se acestea se afl ă fizic. Aceasta poate avea, la rândul s ău, un impact 
asupra fiabilit ății datelor BP furnizate prin metoda raport ării pe baz ă de decont ări și utilizate 
în diverse scopuri la nivelul UE, spre exemplu la preg ătirea negocierilor comerciale sau 
inițierea procedurilor pent ru deficite excesive. 
2.3. Lipsa trimiterilor explicite la autorit ățile competente na ționale responsabile cu 
aplicarea regulamentului și la organismele extrajudiciare de repara ție pentru 
litigiile legate de regulament  
În toate statele membre exist ă organisme extrajudiciare de repara ție pentru reclama țiile 
consumatorilor. Cu toate acestea, în anumite state membre, ele refuz ă să se ocupe de 
reclamațiile legate de Regulamentul 2560, motivând c ă sistemul juridic na țional nu le-a 
acordat competen țele necesare. Drept urmare, pentru solicitarea de repara ții, în anumite țări 
reclamantul trebuie s ă se adreseze tot instan țelor judec ătorești. Pentru un client care are 
domiciliul în alt stat, aceasta provoac ă dificultăți și există un semn de întrebare din punctul de 
vedere al costuril or/avantajelor.  
În ceea ce prive ște autoritățile competente, majoritatea statel or membre au comunicat oficial 
Comisiei identitatea autorit ății competente responsabile. Cu toate acestea, în anumite situa ții, 
s-a identificat o problem ă generală de aplicare incorect ă a regulamentului, unele state membre 
au refuzat s ă abordeze problema, argumentând c ă nu au obliga ția legală de a proceda astfel.  
RO 5   RO 3. OBIECTIVE  
Obiectivul general  al revizuirii regulamentului este crearea unei pie țe interne pentru servicii 
de plată în euro, supuse unei concuren țe efective și în care s ă nu existe diferen țe de regim 
între plățile transfrontaliere și plățile naționale, prin aceasta ob ținându-se economii și avantaje 
semnificative pentru economia european ă în general. Pentru î ndeplinirea acestui obiectiv 
general, au fost identificate trei obiective opera ționale:  (1) eliminarea obstacolelor 
administrative care împiedic ă funcționarea eficient ă a pieței interne de pl ăți (2) extinderea 
garantării prețurilor egale pentru pl ățile naționale și plățile transfrontaliere  pentru a include 
debitările directe și (3) asigurarea consecven ței legisla ției europene privind pl ățile și a 
aplicabilit ății sale în statele membre. Pe termen  mediu aceasta ar conduce la realizarea 
obiectivelor specifice  care urm ăresc încurajarea și facilitarea utiliz ării serviciilor 
transfrontaliere de plat ă electronic ă de către consumatori și întreprinderi, asigurarea 
condițiilor de egalitate din perspectiv ă concuren țială, creșterea certitudinii juridice în ceea ce 
privește plățile în euro care nu sunt efectuate în numerar și reducerea costurilor aferente 
plăților pentru consumatorii, întreprinderile și prestatorii serviciilor de plat ă din Europa. 
4. IMPLICA țIILE 
4.1. Implicațiile legate de extinderea domeniului de aplicare la debit ările directe 
În ceea ce prive ște extinderea domeniului de aplicar e a regulamentului pentru a include 
debitările directe, op țiunile sunt: (1) a nu se extinde domen iul de aplicare a regulamentului la 
debitările directe; (2) a se încura ja autoreglementarea industriei și/sau a se recomanda 
elaborarea de acte normative de c ătre statele membre și (3) a se extinde domeniul de aplicare 
a regulamentului prin legisla ție, pentru acoperirea pl ăților prin debit ări directe.  
În cadrul op țiunii 1, prestatorii serviciilor de plat ă au posibilitatea s ă stabileasc ă prețuri 
diferite pentru pl ățile prin debitare direct ă naționale și cele transfrontaliere. Probabil c ă mulți 
procedeaz ă astfel. Drept urmare, debit ările directe nu și-ar atinge poten țialul lor integral 
transfrontalier (ar fi utili zate alte instrumente de plat ă reglementate), iar avantajele sociale ale 
pieței interne a pl ăților (prețuri reduse pentru pl ăți) ar fi mic șorate. 
În cadrul op țiunii 2, industria de pl ăți este încurajat ă să adopte, prin autoreglementare, 
aceleași prețuri pentru opera țiunile de debitare direct ă naționale și transfrontaliere. Ca 
alternativ ă, sau în paralel, Comisia ar emite o recomandare adresat ă statelor membre, prin 
care le invit ă să egalizeze comisioanele. Egalizarea comisioanelor s-ar extinde cel mai 
probabil doar la unele state membre și/sau bănci, ceea ce ar avea drep t rezultat continuarea 
fragmentării pieței de plăți din UE. Avantajele sociale ale pie ței interne ar fi în continuare mai 
reduse decât ar putea fi. 
În cadrul op țiunii 3, pre țurile facturate pentru  o debitare direct ă națională și o debitare direct ă 
transfrontalier ă ar fi identice în fiecare stat me mbru. Consumatorii ar fi proteja ți împotriva 
unor prețuri potențial discriminatorii pentru debit ările directe transfrontaliere. Întreprinderile 
europene ar avea și mai multe avantaje, deoarece întreprinderile ac ționează de asemenea în 
calitate de beneficiar al pl ății. Ca rezultat al egaliz ării prețurilor, costurile pentru opera țiunile 
de plată vor fi acelea și pentru întreprinderi, indiferent de loca ția plătitorului.  
RO 6   RO 4.2. Implicațiile legate de raportarea BP 
Opțiunile legate de raportarea BP sunt (1) men ținerea pragului de scutire existent de 
12 500 EUR; (2) crearea unei Comunit ăți de servicii op ționale suplimentare (AOS) voluntare 
în cadrul SEPA care ar permite continuarea colect ării datelor statistice din decont ări; 
(3) încurajarea ajust ărilor voluntare de c ătre statele membre; și (4) abordarea problemelor de 
raportate a BP prin intermediul legisla ției, cu trei sub-op țiuni: (4a) ridicar ea pragului de 
scutire la 50 000 EURO; (4b) eliminarea obliga țiilor de raportare a BP impuse prestatorilor de 
servicii de plat ă; și (4c) ridicarea pragului de scutire la 50 000 EURO și, într-o a doua faz ă, 
până la ianuarie 2012, eliminarea raport ării BP pe baza decont ărilor. 
În cadrul op țiunii 1, ar continua s ă existe condi ții de inegalitate a concuren ței între prestatorii 
serviciilor de plat ă, iar eficien ța pieței interne a pl ăților este îngreunat ă de raportarea pl ăților 
transfrontaliere. Consumatorii și întreprinderile din cele 13 state membre în care se men ține 
raportarea se confrunt ă în continuare cu comisioane ma i ridicate (fie direct, prin pre țurile 
serviciilor de plat ă, fie indirect, prin tarife mai ma ri pentru gestionarea conturilor și/sau alte 
comisioane conexe). 
Opțiunea 2 ar face posibil ă continuarea raport ării statistice pe baza pl ăților în mediul SEPA și 
ar permite procesarea automatizat ă a plăților. Ea ar reduce cost urile aferente raport ării pe bază 
de decont ări și ar ridica pragul de scu tire la 50 000 EUR pentru statele membre care particip ă 
voluntar. Cu toate acestea, costurile fixe de între ținere a infrastructurii de raportare ar 
constitui în continuare o sarcin ă financiar ă important ă pentru bănci, iar tratamentul diferen țiat 
al plăților naționale și transfrontaliere ar fi men ținut. De asemenea, nu ar fi disponibile date 
privind pl ățile provenite din statele membre neparticip ante (majoritatea statelor membre nu ar 
adera la AOS, deoarece nu este necesar s ă procedeze astfel).  
În cadrul op țiunii 3, evolu țiile negative descrise în op țiunea 1 ar fi într-o oarecare m ăsură 
diminuate, de și gradul în care acestea vor disp ărea depinde de reac ția statelor membre.  
Dacă pragul de scutire se ridic ă la 50 000 EURO (op țiunea 4a), se va ob ține o omogenitate 
mai mare între statele membre ale UE, deoarece se reduc perturb ările concuren ței - cel pu țin 
cele din domeniul pl ăților de mic ă valoare. Cu toate acestea, men ținerea raport ării ar continua 
să constituie un obstaco l important pentru pl ățile transfrontaliere. 
În cadrul op țiunii 4b, costurile aferente pl ăților ar fi reduse în m ăsura maxim posibil ă, și nu ar 
exista nicio diferen ță administrativ ă între plățile naționale și plățile transfrontaliere, iar din 
perspectiv ă concuren țială s-ar obține condi ții de egalitate pentru prestatorii serviciilor de 
plată. S-ar facilita utilizarea serviciilor de plat ă transfrontaliere, în spec ial pentru întreprinderi.  
Opțiunea 4c ar prezenta acelea și avantaje ca și opțiunea 4b, sigura diferen ță fiind că cerințele 
BP ar fi eliminate treptat, dup ă o fază inițială în timpul c ăreia ar fi ridicat pragul de raportare. 
Aceasta ar permite celor care coroboreaz ă BP să adapteze progresiv metodele lor de colectare 
la modific ările necesare, minimalizând astfel impactul asupra calit ății statisticilor BP. 
4.3. Implicațiile legate de autorit ățile competente și reparația extrajudiciar ă 
Opțiunile legate de autorit ățile competente și organismele extrajudiciare de repara ție sunt 
(1) nedesemnarea autorit ăților competente și a organismelor extr ajudiciare de repara ție; și 
(2) desemnarea autorit ăților competente și a organismelor extrajudiciare de repara ție pentru 
tratarea problemelor legate de regulament. 
RO 7   RO În cadrul op țiunii (1), inexisten ța unui mod clar de  asigurare a repara ției rapide și eficiente ar 
fi în detrimentul consumatorului și al eficien ței pieței interne a pl ăților. Aceasta ar crea o 
inconsecven ță juridică între DSP și regulament și ar produce confuzie în cazul pl ăților care 
cad sub inciden ța ambelor acte legislative privind pl ățile. În ceea ce prive ște autorit ățile 
competente, lipsa unui organism administ rativ desemnat în mod clar care s ă supravegheze 
aplicarea regulamentulu i ar face ca solu ționarea de c ătre Comisie a oric ărei interpret ări 
eronate sau a unei disfunc ționări a pieței legate de aplicar ea regulamentului s ă necesite mult 
mai mult timp și să fie mult mai dificil ă. 
În cadrul op țiunii 2, statele membre ar fi solicitate s ă indice care autorit ăți competente ar fi 
responsabile de aplicarea corect ă a regulamentului la nivel na țional. Consumatorii și 
întreprinderile ar avea posibilitatea s ă limiteze costurile juridice ale interven ției judiciare și să 
accelereze solu ționarea litigiilor privind pl ățile prin arbitraj și mediere.  
5. CONCLUZII  
Din punctul de vedere al politicii comunitare, op țiunile preferate sunt urm ătoarele: 
(1) extinderea domeniului de aplicare a Re gulamentului 2560 pentru a include debit ările 
directe; (2) eliminarea treptat ă a obliga țiilor de raportare pe baza pl ăților până în 
ianuarie 2012; și (3) desemnarea autorit ăților competente și a organismelor extrajudiciare de 
reparație. 
Regulamentul modificat propus va  fi armonizat cu formularea și definițiile utilizate în DSP, 
astfel încât s ă se asigure consecven ță juridică și claritate între ambele acte legislative privind 
plățile.