(Text cu relevanță pentru SEE)

EXPUNERE DE MOTIVE

1.CONTEXTUL PROPUNERII

•Motivele și obiectivele propunerii

În octombrie 2014, Consiliul European a convenit asupra cadrului pentru politica privind clima și energia pentru 2030. Cadrul stabilește angajamentul Uniunii Europene (UE) pentru un obiectiv obligatoriu de reducere la nivel intern cu cel puțin 40 % a emisiilor de gaze (GES) cu efect de seră la nivelul întregii economii până în 2030 față de anul 1990. Toate sectoarele ar trebui să contribuie la realizarea acestor reduceri ale emisiilor. Consiliul European a confirmat faptul că obiectivul va fi îndeplinit în mod colectiv de către Uniunea Europeană în cel mai eficient mod posibil din punctul de vedere al costurilor, cu reduceri în sectoarele care fac obiectul schemei de comercializare a certificatelor de emisii (ETS) și în sectoarele din afara schemei ETS care se ridică la 43 % și, respectiv, 30 % până în 2030 față de anul 2005.

Cu politicile puse în aplicare în prezent, nu se prevede o scădere suficientă a emisiilor de gaze cu efect de seră pentru atingerea obiectivului Uniunii Europene de realizare a unor reduceri cu cel puțin 40 % față de 1990 până în 2030 și, mai precis, o reducere a GES cu 30 % în sectoarele care nu fac obiectul ETS față de 2005. În contextul tendințelor actuale și odată cu punerea pe deplin în aplicare a obiectivelor obligatorii existente și a politicilor adoptate privind, printre altele, eficiența energetică, performanța energetică a clădirilor, reducerile CO2 generate de autovehicule, sursele regenerabile, depozitele de deșeuri, economia circulară sau gazele cu efect de seră fluorurate, emisiile care intră sub incidența „Deciziei privind partajarea eforturilor” (ESD) sunt prevăzute a scădea în 2030 doar cu aproximativ 24 % sub nivelurile din 2005. Prin urmare, se impun obiective naționale de reducere care să stimuleze dezvoltarea de politici suplimentare prin care să se obțină reduceri mai mari. Prezenta propunere definește obiective naționale în concordanță cu o reducere echitabilă de 30 % până în 2030 la nivelul UE în sectoarele care nu fac obiectul ETS, față de 2005 și totodată prevede eficiența din punctul de vedere al costurilor, astfel cum s-a aprobat de către Consiliul European. Statele membre contribuie la reducerea globală la nivelul UE în 2030, obiectivele variind de la 0 % la -40 % sub nivelurile din 2005. Reducerile prevăzute prin prezentul regulament promovează îmbunătățirile, în special în ceea ce privește clădirile, agricultura, gestionarea deșeurilor și transportul.

De asemenea, prezenta propunere pune în aplicare angajamentele asumate de UE în temeiul Acordului de la Paris privind schimbările climatice. La data de 10 iunie 2016, Comisia a prezentat o propunere privind ratificarea de către Uniunea Europeană a Acordului de la Paris. Această propunere a urmat după evaluarea de către Comisie a Acordului de la Paris.

În cadrul celei de a 21-a Conferințe a părților la Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC) a fost adoptat Acordul de la Paris în decembrie 2015. Acesta include obiectivul pe termen lung de a menține creșterea temperaturii globale cu mult sub 2 °C peste nivelurile preindustriale și de continuare a eforturilor de menținere a acestei creșteri la mai puțin de 1,5 °C. În conformitate cu descoperirile științifice ale Comitetului interguvernamental privind schimbările climatice, obiectivul UE privind clima este de a reduce emisiile de GES cu 80-95 % până în 2050, față de nivelurile din 1990, în contextul reducerilor necesare realizate în grup de către țările dezvoltate.

Uniunea Europeană și toate celelalte părți sunt obligate să comunice contribuțiile stabilite la nivel național o dată la 5 ani pe baza bilanțului la nivel mondial care se va realiza în 2023 în temeiul Acordului și, în continuare, o dată la cinci ani.

În vederea realizării obiectivului pe termen lung al Uniunii Europene de reducere a emisiilor interne cu cel puțin 80 % până în 2050, trebuie să se realizeze în continuare progrese pentru tranziția către o economie cu emisii reduse de dioxid de carbon. Tranziția necesită schimbări în conduita de afaceri și de investiții, precum și stimulente la nivelul întregului spectru politic. Este important faptul că tranziția va oferi Uniunii Europene oportunități pentru locuri de muncă și creștere economică. Acest lucru va stimula investițiile și inovația în domeniul energiei din surse regenerabile, contribuind astfel la ambiția Uniunii Europene de a deveni lider mondial și determinând creșterea economică pe piață pentru bunurile și serviciile produse în UE, de exemplu, în domeniul eficienței energetice. În contextul tranziției către o energie curată, ar trebui să se pună în aplicare politici și măsuri suplimentare în vederea reducerii emisiilor de către statele membre. Ar trebui să se încurajeze insistent luarea de măsuri la nivelul autorităților locale și regionale, al orașelor și al organizațiilor locale și regionale. Statele membre ar trebui să asigure cooperarea între autoritățile centrale și cele locale la diferite niveluri. Punerea în aplicare a unui cadru solid de politici privind clima este esențială pentru dezvoltarea unei uniuni energetice reziliente cu o politică prospectivă în domeniul schimbărilor climatice. Îndeplinirea acestui obiectiv necesită continuarea politicilor climatice ambițioase și în sectoarele care nu fac obiectul ETS și totodată înregistrarea de progrese cu privire la toate aspectele uniunii energetice pentru a furniza energie sigură, durabilă, competitivă și convenabilă pentru cetățeni.

Norvegia și Islanda și-au exprimat intenția de a participa la acțiunea comună a Uniunii și a statelor sale membre. Condițiile care reglementează eventuala participare a Norvegiei și a Islandei vor fi stipulate în legislația de însoțire. Pentru perioada cuprinsă între 2021 și 2030, Norvegia și-a exprimat în mod clar intenția de a participa pe deplin la efortul de reducere pentru sectoarele care nu fac obiectul ETS. Deoarece obiectivele statelor membre variază între 0 % și -40 %, în funcție de produsul intern brut (PIB) pe cap de locuitor, pentru Norvegia s-ar atribui un obiectiv numeric estimat de reducere cu 40 % sub nivelurile din 2005, iar mecanismele de flexibilitate ar fi disponibile în aceeași măsură pentru Norvegia și Islanda, ca și pentru statele membre. Obiectivele finale vor fi stabilite doar atunci când se adoptă propunerea. Prezenta propunere nu aduce atingere modului în care Norvegia și Islanda vor participa la acțiunea comună.

•Coerența cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat

Prezenta propunere continuă, în general, abordarea dispozițiilor existente în domeniul de politică pentru sectoarele care nu fac obiectul ETS specificate în actuala Decizie privind partajarea eforturilor. Consiliul European a solicitat în mod explicit continuarea arhitecturii politicii actuale și a oferit orientări privind chestiunile specifice care trebuie abordate pentru perioada 2021 - 2030, inclusiv pentru stabilirea unor obiective de reducere la nivel național. Abordarea generală privind stabilirea obiectivelor de reducere la nivel național, în concordanță cu abordarea adoptată prin actuala Decizie de partajare a eforturilor și orientările Consiliului European din octombrie 2014, are la bază PIB-ul relativ pe cap de locuitor. Pentru statele membre al căror PIB pe cap de locuitor depășește media UE, obiectivele sunt adaptate într-o măsură mai mare pentru a reflecta eficiența din punctul de vedere al costurilor în cadrul acestui grup. O astfel de abordare echilibrează considerațiile privind corectitudinea și eficiența din punctul de vedere al costurilor, astfel cum a afirmat Consiliul European.

Pentru a stimula luarea de măsuri suplimentare efective în sectorul de exploatare a mediului terestru, inclusiv agricultura, asigurând totodată o contabilizare solidă și integritatea de mediu în ansamblu, prezenta propunere include un nou tip de flexibilitate care permite o utilizare limitată a absorbțiilor nete rezultate din anumite categorii de contabilizare a emisiilor provenite din exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultură (LULUCF) asigurându-se, în același timp, faptul că nu se produc debite în sectoarele LULUCF, pentru justificarea conformității statelor membre în ceea ce privește obiectivele din sectoarele care fac obiectul ETS, dacă este necesar.

Acest lucru este în conformitate cu orientările furnizate de Consiliul European prin care acesta ia act de potențialul scăzut de atenuare al sectorului agricol și al sectorului exploatării terenurilor, precum și de importanța examinării celor mai bune mijloace de optimizare a contribuției acestui sector la reducerea și sechestrarea gazelor cu efect de seră, inclusiv prin împădurire.

S-a inclus, de asemenea, o altă flexibilitate nouă, care este în concordanță cu orientările Consiliului European, pentru statele membre cu obiective de reducere a emisiilor la nivel național cu mult peste obiectivul mediu al UE și potențialul de reducere al acestora într-un mod eficient din punctul de vedere al costurilor, precum și pentru statele membre care nu au beneficiat de cote gratuite pentru instalații industriale în 2013. Flexibilitatea permite statelor membre eligibile să faciliteze îndeplinirea propriilor obligații care fac obiectul ETS prin anularea cotelor EU ETS.

•Coerența cu alte domenii de politică ale Uniunii