Bruxelles, 12.5.2010

COM(2010) 207 final

COMUNICARE A COMISIEICĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

Bilanțul politicii europene de vecinătate

{SEC(2010) 513 final}{SEC(2010) 514 final}{SEC(2010) 515 final}{SEC(2010) 516 final}{SEC(2010) 517 final}{SEC(2010) 518 final}{SEC(2010) 519 final}{SEC(2010) 520 final}{SEC(2010) 521 final}{SEC(2010) 522 final}{SEC(2010) 523 final}{SEC(2010) 524 final}{SEC(2010) 525 final}

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

Bilanțul politicii europene de vecinătate

INTRODUCERE

Politica europeană de vecinătate (PEV) a transformat relațiile dintre UE și vecinii săi[1]. De la lansarea sa în 2004, profilul și intensitatea contactelor politice au sporit. Comerțul a crescut cu rate de două zecimale, ajutat de un proces continuu de liberalizare și convergență în materie de reglementare. Asistența UE a fost dimensionată în funcție de nevoile de reformă ale partenerilor și volumul său în actualul cadru financiar a crescut cu 32%.

Cu toate acestea, mai rămân multe de făcut pentru a îndeplini obiectivele PEV în materie de stabilitate, securitate și prosperitate comună. Tratatul de la Lisabona recunoaște acest lucru, angajând UE să dezvolte o relație specială cu țările învecinate în scopul creării unei zone de prosperitate și bună vecinătate (articolul 8 TUE). Politica va profita, de asemenea, de pe urma unei mai mari uniformități, coerențe și coordonări a politicii externe a Uniunii, produse de numirea unui Înalt Reprezentant/vicepreședinte și de înființarea Serviciului pentru acțiune externă, precum și de numirea unui comisar cu un mandat regional specific care îi permite să acorde o atenție specială PEV și țărilor acoperite de aceasta.

În acest context, Comisia a considerat util, la începutul actualului mandat, să facă un bilanț al progreselor înregistrate de la lansarea politicii. Analiza prezentată aici va servi orientării viitoarei dezvoltări a PEV, utilizării cât mai bune a noilor posibilități deschise de Tratatul de la Lisabona și optimizării contribuției PEV la obiectivele pe termen lung ale UE, inclusiv la Agenda 2020.

Documentele de lucru ale serviciilor Comisiei, anexate prezentei comunicări, raportează mai detaliat despre punerea în aplicare a PEV cu fiecare partener în 2009.

COOPERAREA BILATERALă ÎN CADRUL PEV ÎN 2004-2009

PEV urmărește aprofundarea dialogului politic și a cooperării cu fiecare dintre vecini și atingerea unui grad substanțial de integrare economică cu aceștia, reprezentând un parteneriat pentru reformă care oferă „mai mult pentru mai mult”: cu cât un partener angajează relații mai profunde cu Uniunea, cu atât mai deplin poate aceasta răspunde.

Reflectând această dinamică, s-a înregistrat o întărire continuă a relațiilor contractuale . Au fost încheiate acorduri de asociere (AA) cu majoritatea partenerilor sudici până în 2004. Un AA cu Siria este gata de a fi semnat. În est, în conformitate cu obiectivele Parteneriatului estic[2], care a creat o dimensiune estică specifică a PEV, Acordurile de parteneriat și cooperare din anii '90 sunt înlocuite de AA-uri mult mai ambițioase.

Până la începutul lui 2007, doisprezece parteneri au adoptat planuri de acțiune în cadrul PEV împreună cu UE, cu scopul de a-i ajuta să își coordoneze reformele. Pe măsură ce prima generație a planurilor de acțiune ale PEV expiră, se iau măsuri pentru pregătirea planurilor care vor succeda acestora, pe baza experienței acumulate.

Prin acest cadru, UE construiește treptat o relație mai profundă cu vecinii săi decât s-a încercat vreodată înainte. O rețea densă de aproape 100 de subcomitete permite schimburi regulate și intense cu privire la toate chestiunile de interes comun, de la guvernanță și democrație până la transport și reforma sectorului sănătății, contribuind la încrederea sporită și la cunoașterea reciprocă. Succesul acestei abordări a determinat, de asemenea, mai mulți parteneri din sud ( Maroc, Israel, Iordania, Egipt, Tunisia și Autoritatea Palestiniană ) să dorească o îmbunătățire suplimentară a relațiilor bilaterale.

Îmbunătățirea guvernanței și abordarea conflictelor prelungite

PEV exprimă angajamentul comun al UE și al partenerilor săi față de valorile împărtășite ale democrației, statului de drept și drepturilor omului, precum și sprijinul deplin al UE față de eforturile de democratizare întreprinse de vecinii săi. Cooperarea PEV are loc într-un context politic dificil, care include conflicte prelungite, iar realizările sunt diferite de la o țară la alta. Progresele în acest domeniu rămân esențiale pentru stabilitatea și prosperitatea pe termen lung ale țărilor partenere.

În timp ce s-au înregistrat progrese cu privire la adoptarea convențiilor și protocoalelor privind drepturile omului și libertățile fundamentale , punerea lor în aplicare este un motiv de preocupare. Au existat progrese de exemplu cu privire la protecția drepturilor femeilor, în ceea ce privește criminalizarea mutilării genitale a femeilor în Egipt , participarea sporită a femeilor la viața politică în Maroc și Iordania și s-au luat unele măsuri în premieră cu privire la „crimele de onoare”, în special în Liban și Iordania . În Ucraina , un important pas înainte către o libertate sporită a presei l-a reprezentat abolirea practicii așa-numitelor „temniki” (instrucțiuni emise de către autorități cu privire la ceea ce se raportează). Cu toate acestea, progresele în lupta împotriva torturii sunt insuficiente. În multe țări, persistă, de asemenea, probleme serioase în ceea ce privește respectarea libertății de expresie, în special în mass-media, a libertății de asociere și a libertății de întrunire. Spațiul pentru actorii societății civile și apărătorii dreptului omului rămâne restrâns în mod nejustificat. Pedeapsa cu moartea există încă în Algeria, Belarus, Egipt, Israel, Iordania, Libia, Liban, Maroc, Teritoriile Palestiniene Ocupate, Siria și Tunisia , fiind aplicată regulat în Belarus, Egipt, Libia și Siria . În ceea ce privește solicitanții de azil și refugiații, cele mai multe țări PEV nu oferă asistență și protecție adecvate[3]. Unele dintre ele nu au aderat încă la Convenția privind refugiații din 1951 și nici la Protocolul la aceasta din 1967, iar altele încă nu au creat cadrul juridic necesar pentru aplicarea sa.

În multe țări, nici cadrul legislativ pentru alegeri , nici desfășurarea acestora nu sunt conforme standardelor internaționale. În schimb, recentele alegeri prezidențiale din Ucraina și cel de-al doilea tur al alegerilor parlamentare din Moldova au fost libere și echitabile. O parte din legislația electorală adoptată în ultimii ani a îmbunătățit calitatea alegerilor, în special în Maroc și Liban . Libanul , împreună cu Teritoriile Palestiniene Ocupate au beneficiat, de asemenea, de asistența electorală a UE și de misiuni UE de observare a alegerilor – fiind singurele astfel de cazuri printre vecinii din sud.

Au fost realizate investiții semnificative pentru a îmbunătăți capacitatea și eficiența sistemului judiciar , dar independența, eficiența și imparțialitatea justiției constituie încă un motiv de preocupare în cele mai multe țări. Reforma administrației publice rămâne una dintre provocările semnificative nerezolvate pentru țările partenere.

Toți partenerii implicați în planuri de acțiune au încheiat ratificarea Convenției ONU împotriva corupției din 2005, dar indicatorii privind percepția corupției arată o schimbare în rău pe ansamblu în perioada respectivă.

( Rămâne stringentă nevoia de a încuraja buna guvernanță, ca un obiectiv în sine, dar și pentru că în cele din urmă aceasta se află la baza stabilității politice și a creșterii economice. Progresele în materie de reformă politică rămân un element central al dezvoltării unor relații îmbunătățite cu partenerii.

Misiunea UE de asistență la frontieră în Moldova și Ucraina (EUBAM), înființată în 2005, ilustrează potențialul PEV de a contribui la prevenirea și rezolvarea conflictelor . EUBAM urmărește să asigure transparența la frontiera dintre Ucraina și Moldova și să promoveze un mediu de afaceri care demonstrează operatorilor economici, inclusiv celor din Transnistria, avantajele desfășurării activității lor pe baza legislației moldovenești, pentru a beneficia de preferințele comerciale internaționale (și ale UE). Această misiune operează astfel într-un mod care eludează conflictul, pentru a genera încredere și înțelegere reciprocă.

Pentru Georgia , UE a oferit un sprijin politic, tehnic și financiar puternic în scopul atenuării nevoilor rezultate din conflictul din 2008 și al rezolvării pașnice a conflictelor în cadrul frontierelor Georgiei. UE a oferit un sprijin post-conflict substanțial Georgiei, inclusiv un pachet de asistență post-conflict de până la 500 de milioane EUR. UE a jucat, de asemenea, un rol activ în calitate de co-președinte, împreună cu ONU și OSCE, la „convorbirile de la Geneva”, care sunt singura platformă ce permite un proces politic în desfășurare de rezolvare a conflictului. A fost înființată o misiune civilă a UE de monitorizare (EUMM) pentru a monitoriza și analiza procesul de stabilizare.

( Conflictele nerezolvate din vecinătate continuă să împiedice dezvoltarea țărilor partenere și pot crea riscuri pentru securitatea proprie a UE. Tratatul de la Lisabona oferă noi posibilități pentru ca UE să desfășoare eforturi mai bine integrate de prevenire și de rezolvare a conflictelor, făcând uz de toate instrumentele relevante.

Promovarea mobilității

Contactele transfrontaliere între oameni promovează înțelegerea reciprocă, precum și legăturile culturale și de afaceri. Acestea sunt cruciale pentru orice angajament util al UE față de vecinii săi. Comisia se angajează să îmbunătățească mobilitatea și contactele între oameni în vecinătatea sa. Acest lucru poate și trebuie să se facă în moduri care sporesc, de asemenea, securitatea, îmbunătățind mobilitatea legală și regulată a călătorilor bona fide și asigurând un control mai strict al celor care ar putea exploata mobilitatea în scopul comiterii de infracțiuni.

În 2008, au fost eliberate în vecinătatea noastră în total 2,09 milioane de vize Schengen UE. Dacă se iau în considerare doar cele 13 state membre UE care făceau parte din Schengen în 2004, numărul vizelor a fost de 1,3 milioane, cu 13% mai mult față de 1,15 milioane în 2004, în conformitate cu tendința mondială. Cu toate acestea, vizitatorii din statele învecinate din est nu au avut nevoie de viză pentru a intra în statele membre estice înainte de aderarea acestora în 2004, respectiv în 2007. Numărul vizitatorilor din țările vecine din est ale UE a descrescut de fapt după acest an.

UE a întreprins deja acțiuni concrete pentru a permite vecinilor noștri să intre în UE mai ușor, mai ieftin și mai rapid. Acordurile privind facilitarea eliberării vizelor cu Ucraina și Moldova au avut drept rezultat reducerea sau eliminarea taxelor de viză pentru mai mult de o treime din solicitanți, în timp ce acordurile de readmisie au contribuit la abordarea migrației ilegale și la asigurarea deplină a securității UE și a partenerilor săi. Au fost încheiate negocierile pentru un astfel de acord cu Georgia . Au fost convenite, de asemenea, alte măsuri ( parteneriate pentru mobilitate ) cu Georgia și Moldova pentru a promova migrația legală, a facilita călătoriile transfrontaliere legitime, a combate migrația ilegală și a canaliza impactul pozitiv al migrației în scopul dezvoltării economice a partenerilor UE.

În afară de aceasta, Parteneriatul estic a deschis perspectiva liberalizării vizelor pentru șederile scurte ca un obiectiv pe termen lung pentru partenerii estici, cu condiția creării condițiilor unei mobilități sigure și bine gestionate. Un dialog structurat specific cu privire la liberalizarea vizelor este deja în curs cu Ucraina , iar un altul urmează să înceapă cu Moldova .

În raporturile sale, Comisia a evidențiat în repetate rânduri nevoia ca UE să faciliteze călătoriile pe termen scut legitime și cu partenerii UE din sud. Din păcate nu s-au înregistrat progrese semnificative în acest sens.

Comisia acordă o importanță deosebită mobilității studenților, cercetătorilor și cadrelor universitare. Programul Erasmus Mundus sprijină reformele învățământului superior și extinderea legăturilor instituționale cu UE și se bucură de o acceptare excelentă în regiunea PEV. Între 2007 și 2009, datorită burselor Erasmus Mundus, mai mult de 3 250 de studenți și cadre academice din țările partenere au putut studia în universități din UE pe perioade de până la trei ani. 474 de studenți și cadre academice din UE au beneficiat de perioade similare de studiu în universități din țările partenere. Mai mult, acțiunile Marie Curie oferă oportunități de mobilitate și de dezvoltare profesională pentru cercetătorii din Europa și din țările învecinate.

La un nivel mai general, dat fiind faptul că mobilitatea este, de asemenea, împiedicată de alți factori decât regimul vizelor, poate exista loc de mai mult dialog și cooperare cu privire la alte măsuri, cum ar fi recunoașterea calificărilor academice și profesionale sau portabilitatea drepturilor.

( Mobilitatea persoanelor progresează, dar ar putea fi îmbunătățită/intensificată. Vizitatorii din vecinătatea noastră trec prin proceduri dificile și lungi atunci când aplică pentru vize pentru a vizita UE. Acestea vor fi abordate de noul Cod al vizelor aplicabil din aprilie 2010. Mai mult, Comisia dorește să îmbunătățească în continuare mobilitatea oamenilor de afaceri, a turiștilor, a studenților și a cadrelor didactice bona fide și intenționează să propună următoarele măsuri:

- foi de parcurs pentru un regim fără vize pentru șederi scurte cu Ucraina , cu care UE poartă deja un dialog privind vizele, și cu Moldova , cu care un astfel de dialog urmează să înceapă în curând. Progresul va depinde de îndeplinirea tuturor condițiilor necesare;

- acorduri de facilitare a eliberării vizelor și de readmisie cu partenerii estici cu care nu există încă astfel de acorduri, și anume Armenia , Azerbaidjan și Belarus ;

- acorduri de facilitate a eliberării vizelor și cu partenerii noștri din sud, cu condiția să se realizeze progrese în gestionarea migrației, inclusiv acorduri de readmisie;

- măsuri practice bazate pe Codul UE al vizelor pentru a îmbunătăți eliberarea vizelor de către UE și acoperirea consulară în zona parteneriatului estic. Dacă au succes, aceste măsuri ar urma să fie extinse la întreaga vecinătate;

- continuarea dialogului cu privire la măsurile de facilitare a accesului pe piața forței de muncă din UE al resortisanților țărilor PEV, inclusiv îmbunătățirea informării despre canalele legale existente de migrație și mobilitate, precum și despre oportunitățile existente de muncă și calificările necesare pe piața forței de muncă.

Promovarea integrării economice

Prin piața sa internă, UE oferă integrare economică, reflectând o viziune strategică pe termen lung privind produsele și serviciile comercializate ușor, înființarea simplă a întreprinderilor, investiții străine directe sporite în țările partenere și un nivel înalt de protecție socială, de protecție a consumatorilor și a mediului.

Această ofertă este încorporată în strategia Comisiei de stabilire a unor zone de liber schimb consolidate și globale . Acestea depășesc simpla eliminare a tarifelor vamale, acoperind și accesul pe piață în domeniul serviciilor, investițiilor, achizițiilor publice și în multe alte sectoare, alegând aproprierea de legislația comunitară în domeniile în care aceasta poate duce la creșterea comerțului. Toți partenerii cu planuri de acțiune au subscris la această abordare.

PEV nu urmărește să exporte acquis -ul UE la pachet. Cu toate acestea, dat fiind că există doar puține modele de reglementare într-o lume globalizată, modelul UE tinde să fie atractiv pentru parteneri, reducând „costurile de invenție” ale reformelor economice și politice. Astfel mulți parteneri au adoptat o abordare diversă în ceea ce privește convergența cu politicile și standardele de reglementare ale UE.

Comerț, acces pe piață și alinierea în materie de reglementare

Comerțul UE cu regiunea PEV a crescut în perioada 2004-08, exporturile UE sporind cu 63% și importurile cu 91%. Produsele energetice reprezintă o componentă importantă a acestora din urmă. Totuși, chiar dacă le excludem pe acestea, importurile din regiunea PEV au crescut cu 31%. Ca pondere în comerțul mondial al UE, exporturile către regiunea PEV au crescut de la 5,7% la 6,7%, iar importurile din regiune au crescut de la 5,4% la 6,9%, reflectând o integrare economică aflată într-o creștere continuă.

Comerțul cu partenerii estici a evoluat într-o manieră extrem de dinamică, deși s-a pornit de la un nivel relativ scăzut: ponderea regiunii în cadrul exporturilor UE aproape că s-a dublat de la 1,26% la 2,1%, iar ponderea sa în cadrul importurilor UE a crescut de la 0,8% la 1,4%. Recesiunea economică a afectat foarte puternic partenerii estici, ducând, de asemenea, la o diminuare a comerțului cu acești parteneri în 2009.

S-au luat anumite măsuri preliminare adaptate nevoilor diferiților parteneri, în direcția unei mai profunde integrări economice. Acestea includ introducerea preferințelor comerciale autonome ( Moldova ), care oferă acces fără taxe vamale și cote pe piețele UE pentru toate produsele (cu excepția anumitor produse agricole pentru care se oferă totuși anumite concesii) și negocierea unei serii de acorduri sectoriale, cum ar fi acordurile privind comerțul de produse agricole, produse agricole procesate și pescărești ( Egipt, Israel, Maroc ) sau a unor Acorduri privind evaluarea conformității și acceptarea produselor industriale, care urmăresc recunoașterea echivalenței reglementărilor tehnice, a standardizării și a evaluării conformității în anumite sectoare (un acord a fost încheiat cu Israel , în timp ce Egiptul și Tunisia se pregătesc activ pentru negocieri). De exemplu, nivelul atins de liberalizare deplină a produselor agricole procesate în comerțul bilateral dintre UE și Israel este de 95%, iar pentru restul de 5% s-a realizat un schimb de câteva preferințe suplimentare. De asemenea, sunt în derulare negocieri privind liberalizarea serviciilor și dreptul de stabilire ( Maroc , Tunisia , Israel și Egipt ). Din 2008, a fost introdus un regim de liber schimb complet pentru produsele industriale cu Tunisia .

Negocieri privind primele zone de liber schimb consolidate și globale sunt deja în curs cu Ucraina și au loc pregătiri pentru a permite deschiderea negocierilor cu Moldova , Georgia și Armenia .

Rezultatele acestui proces de integrare includ:

- administrațiile vamale ale țărilor partenere au făcut eforturi de consolidare a capacităților lor operaționale prin planuri de introducere a unor tehnologii vamale moderne, cum ar fi gestionarea riscului, controale ulterioare autorizării, conceptul „operatorilor economici autorizați” (OEA) și abordarea de tipul „interfață unică”;

- țările partenere au adoptat rapid modelul de reglementare al UE pentru comunicațiile electronice în scopul stimulării creșterii și al dezvoltării unor economii bazate pe cunoaștere. PEV a sprijinit guvernele partenere care au dorit să își deschidă piața și care au promovat un comportament orientat spre piață al operatorilor existenți; au fost luate măsuri ca, de exemplu, deschiderea pieței de telefonie fixă și de servicii avansate cum ar fi internetul, precum și licitarea licențelor suplimentare de telefonie mobilă, în vederea alinierii cu UE, una dintre cele mai competitive piețe din lume. În cazul Egiptului , se așteaptă ca sectorul TIC să contribuie la creșterea exporturilor de la 175 de milioane EUR în 2005 la 770 de milioane EUR în 2010 și, de asemenea, să contribuie în mod semnificativ la crearea de locuri de muncă. Utilizarea din ce în ce mai extinsă a tehnologiilor informației și comunicațiilor reprezintă un factor important care contribuie la democratizarea societăților;

- punerea în aplicare a unui spațiu aerian comun cu țările învecinate reprezintă o dimensiune esențială a politicii externe a UE în domeniul aviației, având drept obiectiv final crearea unei piețe unice a transportului aerian, care să acopere până la 60 de țări și 1 miliard de persoane. În 2006, a fost încheiat un acord euro-mediteraneean privind aviația cu Maroc . În anul următor, numărul pasagerilor aerieni transportați între Maroc și UE a crescut cu 17% (în comparație cu o creștere a traficului aerian la nivel mondial de 6%), apărând 52 de noi rute și intrând pe piață 12 noi companii aeriene. Acorduri similare au fost inițiate cu Georgia și Iordania , în timp ce negocierile sunt în desfășurare cu Israel , Liban , Tunisia și Ucraina și s-a acordat mandat pentru negocieri cu Algeria . Astfel de acorduri nu au doar un impact pozitiv asupra traficului și creșterii economice, dar reprezintă și instrumente esențiale pentru promovarea celor mai înalte standarde aplicate de UE în materie de siguranță, securitate și gestionarea traficului aerian. Abordarea Comisiei va fi prezentată în detaliu într-o inițiativă privind politica externă a UE în domeniul transportului aerian până la sfârșitul lui 2010.

( Deschiderea pieței a fost benefică atât pentru UE, cât și pentru partenerii săi. Deschiderea piețelor în sectoare în care partenerii au un avantaj concurențial este esențială pentru economiile acestora. Se va continua liberalizarea comerțului și înființarea unor zone de liber schimb consolidate și globale.

( UE și partenerii săi pot profita de atractivitatea unui cadru de reglementare comun. Pe măsură ce se extinde spațiul economic în care sunt utilizate normele și standardele UE, este promovată acceptarea la nivel mondial a modelului de reglementare al UE. Aceasta poate oferi UE și operatorilor economici din țările partenere un avantaj concurențial: aceștia produc deja pentru piața mai vastă a UE și cu cât normele și standardele UE sunt mai mult acceptate, cu atât este facilitat accesul lor pe piețele străine. Faptul că în urma crizei nu s-a ajuns la o inversare a reformelor economice reflectă rezistența procesului de tranziție prin care clădim prosperitatea vecinilor noștri, precum și prosperitatea noastră.

Sprijinirea mediului de afaceri

PEV sprijină reformele economice în vederea realizării unui climat mai bun pentru afaceri și investiții. În sud, instrumentul principal pentru reforme în domeniul afacerilor este Carta euro-mediteraneeană pentru întreprinderi, adoptată în 2004. Carta este inspirată din cele mai bune practici din UE și a fost adoptată de țările partenere ca o referință pentru programele lor de reformă. Având în vedere succesul acestei abordări, este prevăzută integrarea unor elemente esențiale ale Small Business Act (SBA) al Uniunii Europene în cartă. Există, de asemenea, planuri de inițiere a unui proces similar în contextul Parteneriatului estic.

Monitorizarea aplicării cartei și diferite sondaje, cum ar fi Raportul „Doing Businees” al Băncii Mondiale, indică progrese reale în ceea ce privește îmbunătățirea climatului de afaceri în regiunea PEV. De exemplu, timpul necesar pentru înregistrarea întreprinderilor a scăzut de la 79 de zile în 2004 la 13 zile în 2010 în Iordania .

( Trebuie să se facă mai mult pentru promovarea unui mediu favorabil afacerilor și investițiilor. În special, țările partenere trebuie să continue să îmbunătățească cadrul de reglementare pentru afaceri, să combată corupția, să încurajeze spiritul întreprinzător și inovația, să actualizeze competențele și să îmbunătățească accesul la finanțare pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri), care sunt motoarele creșterii economice.

Către a agendă socială a PEV

Principiul abordării unei game largi de aspecte de politică socială ca parte a PEV a fost sprijinit de parteneri, reflectând înțelegerea faptului că prin coeziunea socială se asigură un mediu de afaceri mai bun, aceasta fiind necesară și pentru a legitima și sprijini reformele. Planurile de acțiune conțin dispoziții în domenii precum politica de ocupare a forței de muncă, dialogul social, drepturile lucrătorilor, incluziunea socială, protecția socială, egalitatea de gen și tratamentul egal pentru toți. Aceasta reprezintă o agendă socială cuprinzătoare cu priorități și calendare bine definite, care trebuie însă să fie pusă în aplicare pe deplin. De exemplu, au existat progrese în domeniul legislației privind promovarea muncii decente și reforma pensiilor, dar evoluțiile în domeniile politicii de ocupare a forței de muncă, al drepturilor sindicale, al dialogului social sau al oportunităților egale sunt inegale.

( Pentru ca aceste reforme social-economice să reușească să configureze o agendă socială a PEV împărtășită pe deplin, este necesar ca partenerii să sprijine acest angajament politic și să aloce suficiente resurse umane și administrative pentru punerea în practică a reformelor necesare.

O responsabilitate comună față de mediu

Protecția mediului reprezintă o responsabilitate comună a UE și a partenerilor săi, fiind necesare eforturi comune pentru a aborda cu succes preocupările existente. Țările partenere sunt conștiente de provocări, dar în ciuda argumentelor economice constrângătoare în favoarea unei acțiuni solide în domeniul mediului pentru a evita costurile viitoare mult mai mari de depoluare, resursele alocate de acestea nu sunt suficiente. În timp ce există numeroase angajamente și procese internaționale, aplicarea lor este de multe ori deficitară. Prin urmare, un obiectiv principal al PEV este de a conlucra cu partenerii pentru a realiza o mai bună planificare strategică, a stabili priorități și a consolida capacitățile administrative.

Progresele au variat de la o țară la alta. Exemple de progrese semnificative includ reforma administrației din domeniul mediului în Iordania , cooperarea cu Centrul Regional de Mediu din Caucaz, inițiativa Orizont 2020 și un proiect de strategie de mediu în Ucraina .

Mulți parteneri arată un interes în creștere față de experiența UE și sunt dornici în prezent să se alinieze directivelor UE privind mediul. Convergența în materie de reglementare ar trebui să rămână în centrul PEV, ca și cooperarea cu privire la guvernanța în domeniul mediului. În contextul strategiei Europa 2020, UE urmărește trecerea la o economie mai durabilă și mai eficientă în utilizarea resurselor, un domeniu în care UE și partenerii săi pot coopera în mod benefic. În plus, este urgent nevoie de o cooperare mai solidă în domeniul conservării biodiversității, inclusiv pentru a crește gradul de sensibilizare cu privire la beneficiile economice rezultate din serviciile ecosistemice, respectiv cu privire la costurile pierderii acestora.

Partenerii și-au exprimat, de asemenea, dorința de a conlucra cu Agenția Europeană de Mediu (AEM), PEV oferind această posibilitate. Utilizând asistența financiară a UE, AEM sprijină partenerii să consolideze colectarea și gestionarea datelor de mediu. PEV a contribuit și la sporirea deschiderii și responsabilității în cadrul politicii de mediu prin implicarea ONG-urilor.

Un alt aspect care ar putea fi dezvoltat mai mult pe viitor este o mai bună coordonare a guvernanței activităților legate de mare. O cooperare intensificată ar fi utilă nu doar în ceea ce privește gestionarea durabilă a resurselor de pescuit, inclusiv controlul eficient al activităților de pescuit, ci și în ceea ce privește chestiuni mai ample referitoare la supravegherea maritimă integrată, planificarea teritoriului maritim și alte aspecte de politică maritimă, inclusiv calificarea profesională a marinarilor. UE va continua, de asemenea, să sprijine partenerii PEV în eforturile lor de ratificare și aplicare a Convenției Organizației Națiunilor Unite privind dreptul mării (UNCLOS).

( Chiar dacă progresele vizibile nu se produc peste noapte în acest domeniu complex, este esențial să se clădească pe baza rezultatelor existente, pentru a se ridica standardele de mediu în întreaga regiune. O mai bună protecție a mediului prin convergența continuă cu elemente-cheie ale legislației UE, guvernanța îmbunătățită în domeniul mediului, sporirea eficienței resurselor și utilizarea adecvată a serviciilor ecosistemice vor sprijini dezvoltarea durabilă pe termen lung.

Colaborarea pentru abordarea schimbărilor climatice

Abordarea chestiunii schimbărilor climatice reprezintă o prioritate pentru întreaga comunitate internațională. Țările partenere abordează din ce în ce mai frecvent schimbările climatice în dialogul lor cu UE, ținând seama de Acordul de la Copenhaga, de negocierile în derulare pentru un acord post 2012 și de rolul de lider al UE în acest domeniu. Prin intermediul PEV, UE poate sprijini partenerii să integreze considerațiile legate de climă în politicile lor. În timp ce țările partenere nu se numără printre cei mai mari emitenți de emisii de gaze cu efect de seră, acestea au un potențial important pentru a face eforturi suplimentare de atenuare (de exemplu, prin sporirea eficienței energetice sau promovarea transporturilor durabile), precum și de adaptare (de exemplu, în domeniile agriculturii, gestionării apei sau al pregătirilor pentru înfruntarea pericolelor naturale cum ar fi inundațiile și seceta).

( Comisia va continua să solicite partenerilor care nu au făcut încă acest lucru să se asocieze cât mai curând posibil Acordului de la Copenhaga și să furnizeze informații cu privire la obiectivele și acțiunile pe care le vor pune în aplicare. UE rămâne pe deplin angajată în procesul de negocieri al ONU în vederea încheierii unui acord internațional robust, eficient și care să aibă putere juridică. UE este pregătită să aprofundeze dialogul și activitățile de cooperare cu privire la atenuarea și adaptarea la schimbările climatice.

Energie durabilă pentru cetățeni și industrie

UE și partenerii săi sunt în egală măsură interesați să mențină surse de energie stabile, sigure și curate pentru cetățenii și industria lor și să treacă la resurse energetice sărace în carbon. Pachetul Comisiei privind energia și schimbările climatice din 2007-2008 a stabilit un cadru îndrăzneț pentru abordarea provocărilor energetice, inclusiv elaborarea unei politici externe în domeniu energiei. Disputa privind gazul dintre Ucraina și Rusia din iarna lui 2008-2009 a evidențiat nevoia de a aborda urgent chestiunea securității energetice. A doua revizuire strategică a politicii energetice a Comisiei din 2008[4] solicită intensificarea relațiilor cu țările partenere, care sunt țări producătoare și de tranzit importante pentru UE.

În acest context, partenerii au luat multe măsuri pentru a iniția reforma sectorului și a se alinia treptat la politica UE. UE a semnat memorandumuri de înțelegere sau declarații privind energia cu Azerbaidjan, Belarus, Egipt, Iordania, Maroc și Ucraina .

Mai mulți parteneri au revizuit sau revizuiesc strategiile lor energetice, punând un nou accent pe eficiența energetică și energia regenerabilă. Partenerii au luat măsuri pentru a asigura convergența graduală cu normele pieței interne a energiei, adoptând legislație nouă, consolidând cadrul de reglementare și eliminând treptat denaturările prețurilor. În 2009, Consiliul ministerial al Comunității Energiei a aprobat, în anumite condiții, aderarea Moldovei și Ucrainei la Tratatul de instituire a Comunității Energiei. Georgia a devenit observator în această Comunitate.

UE și partenerii săi au cooperat pentru a dezvolta rețele energetice. În martie 2009, Comisia a organizat o conferință internațională privind modernizarea sistemului de transport al gazelor din Ucraina . UE a cooperat, de asemenea, cu partenerii săi la realizarea Coridorului sudic al gazelor naturale , inclusiv Nabucco și proiectul de transport trans-caspic. UE a sprijinit Moldova și Ucraina în planurile lor de interconectare pe viitor la rețelele de electricitate ale Europei continentale.

În vecinătatea sudică, inițiativele de cooperare s-au axat pe dezvoltarea și integrarea piețelor energetice, inclusiv pe dezvoltarea interconexiunilor sud-sud și nord-sud. Planul solar mediteraneean a luat ființă prin elaborarea unui document strategic și lansarea mai multor inițiative pilot și programe sprijinite de instituțiile financiare internaționale.

În contextul Parteneriatului estic, activitățile platformei 3 „Securitatea energetică” au fost lansate printr-un program de lucru pentru perioada 2009-2011.

UE și partenerii care operează centrale nucleare civile ( Armenia și Ucraina ) au continuat cooperarea în domeniul siguranței și securității nucleare. UE a început, de asemenea, un dialog cu privire la aceste chestiuni cu partenerii care intenționează să construiască astfel de centrale.

( Este necesar să se intensifice cooperarea energetică din ultimii ani pentru a face față nevoilor de energie, în creștere rapidă, din sud și nevoilor de investiții și reforme atât din sud, cât și din est. În special, eficiența energetică și promovarea energiei regenerabile vor fi un obiectiv-cheie al cooperării noastre cu partenerii PEV.

Instrumente financiare pe măsura obiectivelor politice

Aplicarea PEV este sprijinită de Instrumentul european de vecinătate și parteneriat (IEPV) cu un buget de aproximativ 11,5 miliarde EUR pentru perioada 2007-13. După revizuirea intermediară a documentelor de planificare ale IEPV, alocarea pe țări reflectă mai bine nevoile, nivelurile de ambiție și de progrese și capacitatea de absorbție ale partenerilor. Revizuirea a fost realizată în cooperare cu țările partenere, ținând seama de rezultatul unui proces consultativ de o amploare fără precedent, care a implicat societatea civilă, statele membre UE și alți donatori.

A fost consolidată și mai mult axarea politicii pe cooperarea financiară. Apropierea legislativă și convergența în materie de reglementare sunt promovate prin utilizarea pe scară mai largă a TAIEX și a programelor de înfrățire. Până la sfârșitul anului 2009, au fost finanțate peste 1000 de acțiuni TAIEX, au fost încheiate 114 convenții de înfrățire și alte 110 erau în curs de pregătire. Sunt în curs de elaborare programe cuprinzătoare de construcție instituțională pentru a spori capacitățile într-un număr limitat de instituții importante, care sunt esențiale pentru pregătirea terenului viitoarelor acorduri de asociere cu partenerii din cadrul Parteneriatul estic.

- La începutul anului 2009, UE a trimis o echipă de consultanți la înalt nivel în Armenia , pentru a sprijini aplicarea planului de acțiune PEV (2,8 milioane EUR). Consultanții oferă asistență tehnică la nivel înalt pentru proiectarea, coordonarea și aplicarea reformelor care vizează consolidarea capacităților președinției și ale puterilor legislativă, executivă și judiciară, punând un accent special pe democrație, buna guvernanță, statul de drept și economia de piață.

- În urma unui acord încheiat în decembrie 2009, UE a trimis o Misiune de consiliere politică la nivel înalt în Moldova în aprilie 2010. Aceasta va oferi expertiză instituțiilor publice pentru a contribui la accelerarea asocierii politice și la aprofundarea integrării economice între UE și Moldova.

- În Tunisia , progresele către un acord de evaluare a conformității au fost sprijinite printr-o operație amplă de înfrățire (1,3 milioane EUR), care a pus accentul pe armonizarea legislativă și pe consolidarea capacităților administrației publice. Aceasta a fost ulterior completată printr-o operație mai amplă de sprijinire a sectorului (23 de milioane EUR), care s-a axat pe infrastructura de calitate și sprijinul pentru întreprinderi.

- În Ucraina , pentru a sprijini aplicarea Memorandumului de înțelegere privind cooperarea în domeniul energetic, au fost inițiate două operații sectoriale în domeniile politicii energetice și eficienței energetice/energiilor regenerabile (145 de milioane EUR). Acestea au fost completate de acțiuni de înfrățire axate pe reglementarea piețelor electricității și gazelor naturale.

- În zona mediteraneeană , sprijinul Comisiei pentru Orizont 2020 în valoare de peste 13 milioane EUR contribuie la consolidarea capacităților, la dezvoltarea unor sisteme de monitorizare și la pregătirea unor proiecte de investiții ecologice pentru BEI și alte instituții financiare.

Facilitatea de investiții pentru vecinătate (FIV) oferă sprijin nerambursabil pentru a încuraja acordarea de împrumuturi în țările partenere din partea BEI, BERD și a altor instituții financiare europene. Subvențiile acordate de la bugetul UE s-au ridicat la 185 de milioane EUR în 2007-09. Pe deasupra, statele membre au contribuit cu 47 de milioane EUR la „Fondul fiduciar al FIV”. Aceste fonduri au contribuit la mobilizarea de credite în valoare de 4,76 miliarde EUR pentru investiții care vor contribui, de asemenea, la progresul inițiativelor regionale de cooperare și la relansarea economică. În perioada 2004-2009, finanțarea nerambursabilă de aproximativ 90 de milioane EUR acordată prin Facilitatea euro-mediteraneeană pentru investiții și parteneriat (FEMIP) a contribuit la mobilizarea unor împrumuturi BEI de peste 10 miliarde EUR.

Revizuirea intermediară a mandatului extern al BEI pentru perioada 2007-2013 a evidențiat necesitatea de a spori și mai mult coerența politică între politicile UE și finanțarea BEI. În acest scop, Comisia a propus[5] ca finanțarea garantată de BEI să acopere trei obiective orizontale de nivel înalt, și anume schimbările climatice, infrastructura socială și economică și dezvoltarea sectorului privat local, inclusiv a IMM-urilor, precum și să se stabilească orientări operaționale regionale. În zona de vecinătate, propunerea Comisiei extinde domeniul finanțării BEI, în timp ce orientările contribuie la consolidarea liniei politice a activității BEI și la asigurarea complementarității cu măsurile corespunzătoare de asistență ale UE. Comisia a propus, de asemenea, alocarea a 2 miliarde EUR suplimentare în cadrul mandatului său în domeniul schimbărilor climatice, dintre care până la 1 miliard EUR ar putea fi utilizați în țările învecinate.

Pentru a răspunde crizei economice și financiare, Comisia a mobilizat, de asemenea, asistență macro-financiară în favoarea Armeniei, Georgiei, Moldovei și Ucrainei .

( În prezent, alocațiile pentru fiecare țară ale IEPV reflectă într-un mod mai obiectiv și mai transparent gradul în care valorile aflate la baza PEV sunt cu adevărat împărtășite. Dat fiind că obiectivele Facilității pentru guvernanță (de a recompensa progresele în domeniul reformelor legate de guvernanță) au fost integrate, Comisia intenționează să revizuiască modul de operare al facilității în 2011, pentru a oferi un sprijin mai precis pentru îmbunătățirea guvernanței.

( Comisia solicită Consiliului să adopte propunerea sa de modificare a articolului 23 al Regulamentului IEPV. Printre altele, astfel ar fi puse la dispoziție resurse suplimentare (35 de milioane EUR pe an) pentru finanțarea FEMIP

( Pentru ca atât UE, cât și partenerii săi să beneficieze pe deplin de deschiderea piețelor și pentru a asigura caracterul durabil al acesteia, economiile partenerilor trebuie sprijinite să devină mai dinamice. Țările partenere posedă un potențial în mare parte neexplorat de creștere și, în calitatea sa de partener comercial principal și natural – din rațiuni de apropiere geografică –, UE are un interes direct în sprijinirea dezvoltării lor economice. Logica care a conectat dezvoltarea pieței interne de cea a fondurilor structurale se aplică și cu privire la zona noastră de vecinătate și ar trebui luată în considerare în cadrul dezbaterii privind următoarea perspectivă financiară.

INIțIATIVELE MULTILATERALE

În completarea evoluțiilor bilaterale sintetizate în secțiunea precedentă, s-au înregistrat progrese importante legate de cadrele multilaterale relevante pentru zona de vecinătate.

În sud, Parteneriatul euro-mediteraneean , lansat în 1995, a contribuit la punerea fundațiilor unei zone de liber-schimb, care va fi finalizată în câțiva ani. A fost inițiată cooperarea într-o gamă largă de domenii, cum ar fi protecția civilă, cultura, schimburile de tineret și chestiunile de gen. Succesorul acestuia, Uniunea pentru Mediterana , a fost lansat în iulie 2008, pentru a da un nou impuls pe trei căi importante: a) prin creșterea nivelului politic al relațiilor UE cu partenerii săi mediteraneeni; b) prin crearea unei responsabilități comune sporite printr-un sistem de copreședinție (un președinte din partea UE și unul din partea partenerilor mediteraneeni), un secretariat specific și un Comitet permanent mixt și c) printr-o mai mare concretizare și prin sporirea vizibilității acestor relații prin proiecte regionale și subregionale pe scară largă, relevante pentru cetățenii regiunii.

În contextul politic dificil care a urmat conflictului din Gaza, s-au realizat progrese în special în ceea ce privește înființarea Secretariatului Uniunii pentru Mediterana, desemnarea secretarului său general în ianuarie 2010 și adoptarea statului său în martie. Aplicarea a patru din cele șase proiecte a făcut progrese, beneficiind de contribuții de la bugetul UE.

Parteneriatul estic a fost lansat în mai 2009 ca răspuns la interesul partenerilor estici de a se apropia de UE și de a crea condițiile necesare pentru accelerarea asocierii politice și a integrării economice suplimentare. Orientarea predominat bilaterală a Parteneriatului estic este completată printr-o dimensiune multilaterală, care promovează cooperarea, dialogul deschis și schimbul de cele mai bune practici și experiențe. Au fost înființate platforme tematice pentru a aborda patru domenii principale de interes: democrația, buna guvernanță și stabilitatea; integrarea economică și convergența cu politicile sectoriale ale UE; securitatea energetică; și contactele interumane. Cele patru platforme tematice au adoptat programe de lucru pentru 2010-11, au înființat mai multe grupuri speciale și au aprobat concepția generală a unei serii de inițiative emblematice[6].

În paralel, Parlamentul European a luat măsuri preliminare pentru a începe activitatea Adunării Parlamentare Euronest , iar Comitetul Regiunilor și-a declarat intenția de a înființa o Adunare a autorităților locale și regionale din Europa de Est și Caucazul de Sud . Forumul societății civile din cadrul Parteneriatului estic a fost organizat la Bruxelles în noiembrie 2009 de către Comisie, Președinția Consiliului și Comitetul Economic și Social European, reunind peste 200 de reprezentanți ai societății civile. Recomandările Forumului au fost prezentate de către reprezentanții săi la reuniunea ministerială a Parteneriatului estic din decembrie 2009.

Sinergia Mării Negre (SMN) , lansată în februarie 2008, reflectă interesul în creștere al UE față de promovarea cooperării regionale în zona Mării Negre, având în vedere că două state riverane sunt în prezent state membre UE. Mai multe programe lansate anterior au ajuns la maturitate, în special programul de cooperare transfrontalieră în bazinul Mării Negre 2007-13 și proiectul privind interconectarea regiunii Mării Negre (societatea informațională).

Au fost pregătite parteneriate sectoriale pentru zona Mării Negre cu statele membre UE din regiune (și anume România, Grecia și Bulgaria) și cu statele partenere. Primul dintre acestea, parteneriatul pentru mediu, a fost lansat în prima jumătate a anului 2010 și lucrările continuă pentru a defini modalitățile sale de lucru.

Comisia a rămas activă în rețeaua de organizații regionale care operează în regiunea Mării Negre, inclusiv Organizația Cooperării Economice a Mării Negre (OCEMN), la care Comisia a fost un observator permanent din 2007, și Comisia pentru protecția Mării Negre împotriva poluării.

Pe lângă Uniunea pentru Mediterana, aplicarea continuă a Strategiei comune Africa-UE și cooperarea strânsă între UE și țările din nordul Africii în cadrul Parteneriatului strategic Africa-UE au contribuit la îndeplinirea obiectivelor generale ale PEV în țările relevante.

CONCLUZII

Imaginea care rezultă pe termen mediu este că, în ciuda unui context dificil, UE a fost capabilă să stabilească un parteneriat pentru reformă cu vecinii săi. Acesta a produs rezultate tangibile de care au profitat atât partenerii noștri, cât și UE, chiar dacă proiectele politice și legislația nu sunt urmate întotdeauna de punerea eficientă în practică.

Provocări importante ne așteaptă în viitor. Ritmul progreselor este determinat de gradul în care partenerii au fost dispuși să realizeze reformele necesare, realizările fiind mai mari în domeniul economic, și anume în ceea ce privește comerțul și apropierea reglementărilor, decât în domeniul guvernanței democratice. Cu toate acestea, ritmul progreselor depinde și de beneficiile pe care partenerii le pot obține într-o perioadă rezonabilă de timp. În acest sens, gradul de disponibilitate a UE de a se angaja în parteneriat a avut și va continua să aibă un impact semnificativ.

[1] Algeria, Armenia, Azerbaidjan, Belarus, Egipt, Georgia, Israel, Iordania, Liban, Libia, Republica Moldova (denumită în continuare „Moldova”), Maroc, Autoritatea Palestiniană, Siria, Tunisia și Ucraina.

[2] Declarația comună a Summitului Parteneriatului estic de la Praga, Praga, 7 mai 2009.

[3] UE a continuat să sprijine capacitățile de azil în țările PEV, inclusiv prin intermediul unor programe de protecție regionale ( Ucraina, Moldova ).

[4] Un plan de acțiune al UE pentru securitate și solidaritate în domeniul energiei, COM(2008) 781 din 13 noiembrie 2008.

[5] COM(2010) 174, 21.4.2010.

[6] În domeniile gestionării integrate a frontierelor, al sprijinului pentru întreprinderile mici și mijlocii, al eficienței energetice, al protecției civile și al guvernanței în domeniul mediului.