RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 340/6

Publicarea unei cereri în temeiul articolului 50 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare

2014/C 340/06

Prezenta publicare conferă dreptul de opoziție la cererea de înregistrare în temeiul articolului 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 (1).

CERERE DE ÎNREGISTRARE A UNEI STG

REGULAMENTUL (CE) NR. 509/2006 AL CONSILIULUI

privind specialitățile tradiționale garantate din produse agricole și alimentare (2)

„HEUMILCH”/„HAYMILK”/„LATTE FIENO”/„LAIT DE FOIN”/„LECHE DE HENO”

NR. CE: AT-TSG-0007-01035 – 27.8.2012

1. Denumirea și adresa grupului solicitant

Denumire: ARGE Heumilch Österreich Adresă: Grabenweg 68, 6020 Innsbruck, Austria Tel. +43 512345245 E-mail: office@heumilch.at

2. Statul membru sau țara terță

Austria

3. Descrierea produsului

3.1. Denumirile propuse pentru înregistrare

„Heumilch” (de); „Haymilk” (en); „Latte fieno” (it); „Lait de foin” (fr); „Leche de heno” (es)

3.2. Denumirea

☐ este specifică în sine

☒ exprimă caracterul specific al produsului agricol sau alimentar

Laptele de fân reprezintă cea mai naturală formă de producție a laptelui. Laptele provine de la animale crescute în exploatații tradiționale durabile. Diferența evidentă față de laptele normal și caracterul tradițional constau în faptul că nu este permisă utilizarea furajelor însilozate, astfel cum se efectua producția laptelui în trecut. Începând cu anii 1960, ca urmare a mecanizării și a industrializării agriculturii, a început să se producă pe scară din ce în ce mai largă furaje însilozate, înlocuindu-se treptat producția de fân. Reglementările interzic utilizarea animalelor și furajelor identificate ca fiind modificate genetic în conformitate cu legislația în vigoare. Alimentația animalelor este diferită în funcție de sezon: în perioada pășunatului, animalele se hrănesc cu iarbă proaspătă și parțial cu fân și furaje admise în conformitate cu punctul 3.6, iar în sezonul de iarnă – cu fân și parțial cu furaje admise în conformitate cu punctul 3.6.

3.3. A se indica dacă s-a solicitat rezervarea denumirii în temeiul articolului 13 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 509/2006

☒ Înregistrare cu rezervarea denumirii

☐ Înregistrare fără rezervarea denumirii

3.4. Tip de produs

Clasa 1.4. Alte produse de origine animală (ouă, miere, produse lactate cu excepția untului etc.)

3.5. Descrierea produsului agricol sau alimentar căruia i se aplică denumirea de la punctul 3.1

Lapte de vacă în conformitate cu legislația în vigoare.

3.6. Descrierea metodei de producție a produsului agricol sau alimentar căruia i se aplică denumirea de la punctul 3.1

Laptele de fân este produs prin metode tradiționale în conformitate cu „Heumilchregulativ” (normele referitoare la producția laptelui de fân) și se caracterizează prin interzicerea furajelor însilozate și interzicerea animalelor și furajelor care, în conformitate cu legislația în vigoare, sunt identificate ca fiind modificate genetic.

„Heumilchregulativ”

— Laptele de fân este lapte de vacă produs de producătorii de lapte care se angajează să respecte următoarele criterii: nu pot fi utilizate animale și furaje care, în conformitate cu legislația în vigoare, sunt identificate ca fiind modificate genetic.

Furaje admise

— Hrana este compusă în principal din iarbă proaspătă în perioada pășunatului și din fân în perioada de iarnă. Proporția furajelor grosiere în rația zilnică trebuie să fie de minimum 75 % din furajul uscat.

— Ca furaje suplimentare pot fi utilizate rapiță furajeră, porumb furajer, secară furajeră și sfeclă furajeră, precum și pelete de fân, lucernă și porumb.

— Cerealele autorizate sunt grâu, orz, ovăz, triticală, secară și porumb, fie în forme comerciale comune, fie ca amestecuri cu substanțe minerale, de exemplu sub formă de tărâțe, pelete etc.

— Rația furajeră poate conține bob, mazăre furajeră, fructe oleaginoase și reziduuri din semințe oleaginoase (făină, turte).

Furaje interzise

— Sunt interzise furajele însilozate, fânul umed sau fânul fermentat.

— Nu sunt permise furajele obținute din produse secundare provenite de la fabrici de bere, distilerii, instalații de producere a cidrului și alte produse secundare provenite din industria alimentară, cum ar fi borhotul umed de la fabricile de bere sau pulpa umedă. Excepții: pulpa uscată rezultată din fabricarea zahărului și alimentele bogate în proteine obținute din prelucrarea cerealelor, în stare uscată.

— Este interzisă utilizarea furajelor în stare umedă la animalele în lactație.

— Este interzisă utilizarea furajelor de origine animală (lapte, zer, făină de carne și oase etc.), cu excepția laptelui și a zerului pentru animalele tinere.

— Este interzisă utilizarea deșeurilor de grădină, a deșeurilor de fructe, a cartofilor și a ureei.

Norme privind utilizarea îngrășămintelor

— Pe toate suprafețele agricole ale producătorilor de lapte, este interzisă utilizarea nămolurilor de epurare, a produselor din nămoluri de epurare și a compostului provenit din stațiile de epurare.

— Pentru toate suprafețele agricole ale producătorilor de lapte, trebuie respectat un timp de așteptare de minimum 3 săptămâni între aplicarea de îngrășăminte și utilizarea acestor suprafețe.

Utilizarea substanțelor chimice auxiliare

— Pe toate suprafețele agricole ale producătorilor de lapte, este autorizată doar utilizarea selectivă și țintită a produselor chimice de protecție a plantelor și doar sub supravegherea personalului specializat.

— Substanțele pulverizabile autorizate pentru combaterea muștelor în grajduri pot fi utilizate doar în absența animalelor în lactație.

Termene de așteptare pentru livrare

— Livrarea laptelui de fân poate fi efectuată cel mai devreme la 10 zile de la fătare.

— În cazul vacilor care au fost hrănite cu furaje însilozate, timpul de așteptare este de minimum 14 zile.

— Animalele de pășune care au fost hrănite cu furaje însilozate în exploatația de origine trebuie să fie hrănite timp de 14 zile înainte de pășunat cu furaje care nu conțin furaje însilozate, sau laptele poate fi utilizat ca lapte de fân doar după 14 zile de pășunat (în unitatea de producție a furnizorului de lapte de fân). Pe pășune nu pot fi produse sau utilizate furaje însilozate.

Interzicerea alimentelor și furajelor modificate genetic

— În vederea păstrării caracterului tradițional al laptelui de fân, nu pot fi utilizate animale și furaje care, în conformitate cu legislația în vigoare, sunt identificate ca fiind modificate genetic.

Alte specificații

— Este interzisă producerea furajelor însilozate în toate unitățile unui producător de lapte de fân.

— Este interzisă producția și depozitarea oricăror tipuri de baloți de fân ambalați în folie.

— Este interzisă producerea fânului umed sau fermentat în toate unitățile unui producător de lapte de fân.

3.7. Caracterul specific al produsului agricol sau alimentar

Laptele de fân se deosebește de laptele standard prin condițiile speciale de producție descrise la punctul 3.6 din „Heumilchregulativ”.

Studiile conduse în 1995 și în 2001 de Ginzinger et al. la Bundesanstalt für alpenländische Milchwirtschaft (Oficiul federal pentru laptele alpin) din Rotholz au evidențiat prezența a peste 1 000 de spori de Clostridium pe litru în 65 % din probele de lapte provenit de la vaci hrănite cu furaje însilozate. În cazul laptelui livrat către o unitate de prelucrare a laptelui de mari dimensiuni, s-a constatat că 52 % din probe aveau peste 10 000 de spori pe litru. Prin comparație, 85 % din probele de lapte provenit de la vaci care nu au fost hrănite cu furaje însilozate conțineau sub 200 de spori de Clostridium pe litru, iar 15 % între 200 și 300 de spori pe litru. Datorită alimentației speciale a animalelor, laptele de fân are un conținut de spori de Clostridium semnificativ mai redus. Astfel, la fabricarea brânzei cu pastă tare din lapte crud se produc mai puține anomalii organoleptice sau de formare a găurilor.

În cadrul proiectului de cercetare „Einfluss der Silage auf die Milchqualität” (Influența furajelor însilozate asupra calității laptelui), a fost studiat gustul laptelui de la animale care au fost hrănite cu sau fără furaje însilozate (Ginzinger și Tschager, BAM Rotholz 1993). În 77 % din probele de lapte provenit de la animale hrănite cu fân nu s-a identificat niciun gust străin. În cazul probelor de lapte provenit de la animale hrănite cu furaje însilozate (lapte standard), proporția probelor fără gust străin a fost de numai 29 %. O diferență semnificativă a fost observată și în cazul probelor colectate din cisternele de colectare a laptelui. În 94 % din probele de lapte provenit de la animale hrănite cu fân nu s-a identificat niciun gust străin. În cazul laptelui provenit de la animale hrănite du furaje însilozate, procentajul probelor fără gust străin a fost de numai 45 %.

O lucrare de diplomă de la Universitatea din Viena (Schreiner, Seiz, Ginzinger, 2011) a arătat că laptele de fân, datorită alimentației animalelor bazate pe furaj grosier și pășunat, are un conținut aproape dublu de acizi grași omega-3 și de acizi linoleici conjugați în comparație cu laptele standard.

3.8. Caracterul tradițional al produsului agricol sau alimentar

Producția și prelucrarea laptelui de fân este la fel de veche ca și creșterea vacilor de lapte (aproximativ secolul V î.e.n.). În Evul Mediu, se producea deja brânză din lapte de fân în așa-numitele „Schwaighöfen” (ferme de munte) din Prealpi și din munții Tirolului. Cuvântul „Schwaig” provine din Mittelhochdeutsch (germana superioară medie) și descrie o formă de așezare și mai ales de exploatație din regiunea alpină. Fermele „Schwaighöfe” (fermele de munte) erau întemeiate deseori chiar de către proprietarii de pământuri și serveau drept exploatații de vite și în special de vaci cu lapte (mai ales pentru producția de brânză). Acestea sunt atestate în Tirol și Salzburg încă din secolul al XII-lea. La origine, în zonele de munte, laptele de fân a fost legat de producția de brânză cu pastă tare obținută din lapte crud. Încă din jurul anului 1900 au fost adoptate norme (Milchregulative) privind producția laptelui provenit de la animale hrănite fără furaje însilozate, utilizat pentru brânză cu pastă tare. Pe baza acestor norme au fost redactate în Austria, în jurul anului 1950, așa-numitele „Milchregulative” (norme privind laptele) ale landurilor Voralberg, Tirol și Salzburg. În 1975, aceste „Milchregualtive” au fost armonizate și adoptate de către Milchwirtschaftsfonds (fondul pentru producția laptelui) ca norme aplicabile laptelui utilizat pentru producția de brânză cu pastă tare (Bestimmungen über die Übernahme von hartkäsetauglicher Milch, Österreichische Milchwirtschaft Heft 14, Beilage 6 Nr. 23c, vom 21. Juli 1975) (Norme privind recepția laptelui destinat producției de brânză cu pastă tare, sectorul laptelui din Austria, volumul 14, anexa 6 nr. 23c, din 21 iulie 1975). Până în anul 1993, organismul de planificare a producției laptelui de atunci a stabilit anumite zone de producție unde furajele însilozate erau interzise în vederea producerii laptelui de fân (denumit și lapte fără furaje însilozate sau lapte pentru fabricarea brânzei cu pastă tare) ca materie primă pentru fabricile de brânză care utilizează lapte crud. În 1995, a fost stabilită o zonă de interdicție a furajelor însilozate pentru laptele de fân printr-o directivă specială a ministerului federal pentru agricultură, păduri, ape și mediu în vederea promovării unei agriculturi extensive ecologice care respectă mediul natural [Österreichisches Programm für umweltgerechte Landwirtschaft (programul austriac pentru o agricultură ecologică): ÖPUL], măsura privind interzicerea furajelor însilozate.

În mod tradițional, în zona pășunilor alpine animalele au fost dintotdeauna hrănite conform criteriilor aplicabile laptelui de fân. Fabricarea brânzei în zonele de pășunat alpin este atestată în documente care datează din 1544 și care se referă la ferma „Wildschönauer Holzalm” din Tirol.

La începutul anilor 1980 au început să apară și ferme de producție a laptelui de fân care respectă, de asemenea, criteriile agriculturii ecologice.

3.9. Cerințe minime și proceduri pentru verificarea caracterului specific

—

4. Autoritățile sau organismele care verifică respectarea caietului de sarcini

4.1. Denumirea și adresa

—

4.2. Responsabilități specifice ale autorității sau organismului respectiv

—

(1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.

(2) JO L 93, 31.3.2006, p. 1. Înlocuit de Regulamentul (UE) nr. 1151/2012.