COMISIA EUROPEANĂ Bruxelles, 1.2.2018 COM(2017) 753 final 2017/0332(COD) Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI privind calitatea apei destinate consumului uman (reformare) (Text cu relevanță pentru SEE) {SWD(2017) 448 final}

{SWD(2017) 449 final}

{SWD(2017) 451 final}



EXPUNERE DE MOTIVE 1.CONTEXTUL PROPUNERII •Temeiurile și obiectivele propunerii Majoritatea persoanelor care trăiesc în UE se bucură de un acces la apă potabilă de foarte bună calitate, în special prin comparație cu alte regiuni din lume. Acesta este rezultatul unei lungi tradiții de gestionare a apei potabile în numeroase state membre ale UE, însă este, de asemenea, în mare măsură o consecință pozitivă a legislației europene în domeniul mediului și a finanțării din partea UE. Începând cu anii 1980, UE a aplicat norme care prevăd controale stricte privind siguranța apei. Aceasta înseamnă că apele reziduale urbane sunt colectate și tratate, emisiile industriale sunt gestionate în condiții de siguranță, utilizarea substanțelor chimice este aprobată în condiții stricte și se recurge la o abordare holistică a gestionării corpurilor de apă transfrontaliere. Deși în anumite cazuri nevoia unor investiții inițiale ridicate sau concurența dintre priorități au făcut ca aceste norme să nu poată fi puse în practică în termenele convenite, gestionarea resurselor de apă a continuat să se îmbunătățească, iar Comisia și statele membre depun în prezent eforturi comune și concertate pentru a aplica pe deplin normele cât mai curând posibil. Există un act legislativ, Directiva 98/83/CE a Consiliului privind calitatea apei destinate consumului uman, care joacă un rol important în acest sens, întrucât este conceput în mod specific pentru a proteja cetățenii împotriva efectelor negative ale apei potabile contaminate, prin asigurarea salubrității și a purității acesteia. În general, directiva a fost relativ bine pusă în aplicare de către statele membre, dar abordarea sa cu privire la controlul calității la punctul de consum utilizează parametri stabiliți cu peste 20 de ani în urmă. Această situație impune să se examineze dacă directiva abordează în mod eficace presiunile existente și emergente și dacă garantează că persoanele care locuiesc în țările Uniunii Europene și cele aflate în vizită în aceste țări pot beneficia în continuare de apă potabilă de calitate în următoarele decenii. Apa potabilă reprezintă în mod clar un subiect important pentru mulți europeni. Apa potabilă a reprezentat punctul central al primei inițiative cetățenești europene „Right2Water” (Dreptul la apă), care a adunat peste 1,8 milioane de semnături și la care Comisia a răspuns pozitiv. Inițiativa a fost transmisă Comisiei în decembrie 2013 și în cadrul ei s-a făcut apel, în special, ca „instituțiile UE și statele membre să fie obligate să se asigure că toți locuitorii se bucură de dreptul la apă și la salubritate” și ca „UE să-și sporească eforturile pentru a asigura accesul universal la apă și salubritate.” În răspunsul său, Comisia a invitat statele membre să depună toate eforturile pentru a asigura accesul universal la un nivel minim de alimentare cu apă. Acest lucru este în deplin acord cu Agenda 2030, în special cu obiectivul de dezvoltare durabilă nr. 6 și cu obiectivul aferent al „accesului universal și echitabil la apă potabilă sigură și accesibilă pentru toți”, care au fost adoptate în 2015. Comisia s-a angajat, de asemenea, să revizuiască directiva, care a fost prin urmare inclusă în Programul privind o reglementare adecvată și funcțională (REFIT) al Comisiei. Prin urmare, propunerea este o urmare directă a inițiativei cetățenești europene „Right2Water” (Dreptul la apă). Revizuirea face, de asemenea, parte din planul de tranziție către o economie circulară. Propunerea revizuită va ajuta statele membre să gestioneze apa potabilă într-o manieră sustenabilă și eficientă, contribuind astfel la reducerea consumului energetic și a pierderilor de apă inutile. Aceasta va contribui, de asemenea, la reducerea numărului de sticle din plastic pe care le utilizăm, prin îmbunătățirea încrederii oamenilor în apa de la robinet. Comisia a început acest proces prin evaluarea directivei, în conformitate cu principiile unei mai bune legiferări. Rezultatele evaluării au fost publicate la 1 decembrie 2016 și au contribuit la identificarea punctelor forte și a punctelor slabe ale directivei. Aceste rezultate au confirmat că directiva constituie un instrument relevant pentru a garanta calitatea ridicată a apei consumate în UE, deoarece scopul său principal este de a asigura controlului apei potabile și restabilirea de către statele membre a nivelurilor necesare de calitate a apei în cazul apariției unor probleme. Cu toate acestea, evaluarea a identificat patru domenii unde ar fi posibile îmbunătățiri: –lista parametrilor; –utilizarea abordării bazate pe riscuri; –o transparență sporită privind aspectele legate de apă și garantarea faptului că toți consumatorii au acces la informații actualizate; și –materialele care intră în contact cu apa potabilă. Documentul însoțitor de evaluare a impactului a analizat, de asemenea, aspectul semnalat în inițiativa cetățenească europeană și în consultațiile aferente, potrivit căruia părți ale populației, de exemplu grupurile vulnerabile și marginalizate, cum ar fi în special romii, nu au acces la apă potabilă. Pe baza rezultatelor evaluării impactului, prezenta propunere legislativă oferă răspunsuri proporționale cu privire la aceste aspecte. •Coerența cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat Propunerea este o reformare a Directivei 98/83/CE, care a fost modificată în 2003, 2009 și 2015. În interesul clarității, se consideră că o reformare este cel mai adecvat instrument. Aceasta este în conformitate cu angajamentul asumat în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare, de a utiliza tehnica legislativă de reformare mai frecvent pentru modificarea legislației existente. În ansamblu, propunerea este conformă cu legislația UE existentă din domeniul apei, în special cu Directiva-cadru privind apa, Directiva-cadru privind strategia pentru mediul marin, Directiva privind tratarea apelor urbane reziduale și Directiva privind nitrații. În particular, propunerea completează articolele 6, 7 și 8 din Directiva-cadru privind apa, care se referă la cerințele de identificare și de monitorizare a corpurilor de apă utilizate pentru captarea apei potabile și de desemnare a zonelor protejate care includ acele corpuri de apă. În plus, propunerea completează articolul 11 din directiva respectivă, prin care se solicită statelor membre să instituie programe de măsuri, inclusiv măsuri destinate să protejeze zonele de captare a apei potabile. După punctul de conformitate, apa este considerată „aliment” în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare. Prin urmare, se propune ca dispozițiile referitoare la „apa îmbuteliată în sticle și recipiente destinate comercializării” să fie eliminate din domeniul de aplicare al Directivei 98/83/CE, întrucât apa potabilă îmbuteliată va intra în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 178/2002 după punctul de conformitate. În ceea ce privește categoriile specifice ale apei îmbuteliate în sticle, apele minerale naturale sunt excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive, în conformitate cu Directiva 2009/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului. Cu toate acestea, în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) al treilea paragraf din Directiva 2009/54/CE, apele de izvor trebuie să respecte dispozițiile prezentei directive. Prin urmare, apele de izvor ar trebui să rămână în domeniul de aplicare al prezentei directive.

•Coerența cu alte domenii de politică ale Uniunii Revizuirea Directivei 98/83/CE a fost inclusă în programul de lucru al Comisiei pentru 2017 ca o nouă inițiativă care va contribui la punerea în aplicare a Planului de acțiune privind economia circulară. Propunerea conține elemente care sprijină gestionarea durabilă a apei potabile într-un mod eficient din punctul de vedere al resurselor și care vor contribui la reducerea consumului de apă îmbuteliată. Acest aspect este în concordanță cu eforturile UE de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră și deșeurile marine și cu strategia europeană privind materialele plastice. Propunerea contribuie, de asemenea, la efortul de a reduce sarcina administrativă și de a concepe politici care sunt cât mai eficace și eficiente cu putință, în conformitate cu Comunicarea Comisiei privind o mai bună legiferare. Actualizarea standardelor și adoptarea unei abordări mai holistice de gestionare a riscurilor ar trebui, de asemenea, să contribuie la menținerea competitivității UE în sectorul apei și la stimularea inovării. Propunerea vizează, de asemenea, să simplifice procesele de control și de raportare, cu un accent deosebit pe automatizare, reducerea frecvenței rapoartelor și date mai relevante. Acest lucru este în conformitate cu programul UE pentru „O mai bună legiferare” și cu verificarea adecvării privind raportarea și monitorizarea. Dispozițiile destinate să amelioreze accesul cetățenilor la informații privind apa potabilă care le este furnizată sunt, de asemenea, în acord cu Strategia Comisiei privind piața digitală. Propunerea va contribui, de asemenea, la atingerea obiectivul prioritar nr. 3 din cel de al 7-lea Program de acțiune pentru mediu până în 2020: „Protejarea cetățenilor Uniunii împotriva presiunilor legate de mediu și împotriva riscurilor la adresa sănătății și a bunăstării”. De asemenea, propunerea se înscrie în obiectivul prioritar nr. 4, care prevede că publicul trebuie să aibă acces la informații de mediu clare la nivel național. În acest scop, propunerea face trimiteri încrucișate și garantează coerența cu cerințele Directiva 2003/4/CE și ale Directivei INSPIRE. Prin eliminarea normelor privind materialele care intră în contact cu apa potabilă (articolul 10 din Directiva 98/83/CE) se va asigura o mai mare coerență cu legislația privind piața internă și, în special, cu Regulamentul privind produsele pentru construcții. Evaluarea impactului a concluzionat că articolul respectiv în forma sa actuală, care implică recunoașterea reciprocă între statele membre și conduce la lipsa securității juridice, reprezintă un posibil obstacol în calea pieței interne. Se propune ca un nou articol privind evaluarea riscurilor de distribuție casnică să preia unele dintre obligațiile conținute anterior în articolul 10 din Directiva 98/83/CE și ca, în paralel, să fie prevăzut un mandat de standardizare în cadrul Regulamentului privind produsele pentru construcții, care să stabilească cerințele aplicabile materialelor și produselor pentru construcții care vin în contact cu apa potabilă. Înlăturarea barierelor tehnice din calea produselor pentru construcții poate fi obținută numai prin stabilirea unor specificații tehnice armonizate în scopul de a evalua performanța produselor pentru construcții, de unde necesitatea de a stabili și publica standardele armonizate necesare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 305/2011. Aspectele legate de securitate sunt reglementate în cadrul altor politici ale Uniunii, în special al Directivei (UE) 2016/1148 a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2016 privind măsuri pentru un nivel comun ridicat de securitate a rețelelor și a sistemelor informatice în Uniune („Directiva NIS”). În octombrie 2017, Comisia a adoptat, de asemenea, un Plan de acțiune menit să asigure o mai bună pregătire împotriva atacurilor implicând substanțe chimice, biologice, radiologice și nucleare. În fine, propunerea reprezintă, de asemenea, un răspuns la inițiativa cetățenească europeană prin faptul că impune statelor membre obligația de a asigura accesul la apă pentru grupurile vulnerabile și marginalizate. Acest lucru va contribui, de asemenea, la punerea în aplicare a politicii UE în materie de integrare a romilor în contextul cadrului UE pentru strategiile naționale de integrare a romilor și a Recomandării Consiliului cu privire la măsurile de integrare efectivă a romilor în statele membre. 2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE •Temei juridic Propunerea este întemeiată pe articolul 192 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (fostul articol 130s din Tratatul de instituire a Comunității Europene). Este vorba despre același temei juridic ca și al directivei în curs de reformare. •Subsidiaritate (în cazul competențelor neexclusive) UE are competențe comune cu statele membre în ceea ce privește adoptarea de reglementări privind mediul și sănătatea în sectorul apei. Aceasta înseamnă că UE poate legifera doar în măsura în care tratatele permit acest lucru și trebuie să respecte principiile necesității, subsidiarității și proporționalității. Obiectivele directivei, și anume de a proteja sănătatea umană de efectele nefaste ale oricărei contaminări a apei destinate consumului uman, se vor realiza prin stabilirea unor standarde de calitate minime la nivelul UE, precum și prin stabilirea unor cerințe minime în materie de control, raportare, acces la apă, transparență și măsuri de remediere în momentul în care aceste standarde nu sunt respectate. Statele membre pot stabili care sunt acțiunile concrete (de exemplu tipul de măsuri de remediere sau programele de control efective) pe care doresc să le întreprindă. Ideea revizuirii directivei a pornit de la inițiativa cetățenească europeană „Right2Water”, susținută de peste 1,8 milion de semnături. O acțiune la nivelul UE pentru a asigura accesul la apă potabilă a fost, de asemenea, solicitată de Parlamentul European în răspunsul său la inițiativă și ca răspuns la angajamentul UE față de obiectivele de dezvoltare durabilă ale ONU. Prin urmare, prezenta propunere stabilește norme generale la nivelul UE, în limitele competențelor UE și cu respectarea deplină a subsidiarității, dar acordă statelor membre o marjă de apreciere pentru a decide modul în care își onorează obligația de a îmbunătăți accesul la apa potabilă sigură. În fine, evaluarea REFIT a confirmat, de asemenea, valoarea adăugată a legislației la nivelul UE privind apa potabilă, întrucât, în timp, aceasta poate contribui semnificativ la armonizarea calității apei în Europa. Acest lucru a fost demonstrat, de exemplu, de statele membre, în special cele mai mici, care nu dispun întotdeauna de resursele și expertiza specifică și care se așteaptă ca UE să continue să stabilească parametrii chimici și microbiologici esențiali pentru apa potabilă, precum și valorile aferente. Numeroase părți interesate au insistat, de asemenea, că măsurile UE reprezintă cea mai bună modalitate de a aborda riscurile emergente pentru sănătate provocate de apă. Amploarea și efectelor acțiunii prevăzute în directivă înseamnă că obiectivele acesteia sunt realizate mai bine la nivelul UE decât la nivel național. •Proporționalitate Evaluarea impactului care însoțește prezentul document oferă mai multe detalii privind proporționalitatea și raportul cost-eficacitate al opțiunilor avute în vedere în această propunere legislativă. În general, evaluarea impactului a demonstrat că măsurile cele mai adecvate și mai eficiente din punctul de vedere al costurilor care ar putea fi luate la nivelul UE cu ocazia revizuirii directivei au fost următoarele: (a)revizuirea și actualizarea listei parametrilor din directivă în conformitate cu cele mai noi descoperiri științifice, introducând totodată abordarea bazată pe riscuri pentru micii și marii furnizori de apă; (b)îmbunătățirea reglementărilor privind transparența și accesul la informații actualizate pentru consumatori;

(c)îmbunătățirea și simplificarea raportării; (d)eliminarea obstacolelor care împiedică schimburile comerciale libere cu materialele care intră în contact cu apa potabilă; (e)îmbunătățirea accesului la surse sigure de apă potabilă. •Alegerea instrumentului Prezenta propunere modifică în mod substanțial Directiva 98/83/CE și adaugă multe dispoziții noi. Din motive de claritate, se propune să se utilizeze metoda reformării. Având în vedere că instrumentul care face obiectul reformării este o directivă, din motive de consecvență a redactării juridice și pentru a facilita transpunerea actului de către statele membre, propunerea se prezintă, la rândul său, sub forma unei directive. 3.REZULTATE ALE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR PĂRȚILOR INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI •Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente Comisia a evaluat performanța Directivei 98/83/CE pe baza a cinci criterii: –eficacitate; –eficiență; –coerență; –relevanță și –valoarea adăugată a UE. Evaluarea a fost realizată în paralel cu studiul de evaluare a impactului, iar domeniile problematice identificate în evaluare sunt reflectate în definirea problemei și în opțiunile de politică avute în vedere în evaluarea impactului. Concluzia evaluării a fost că directiva este eficace în ceea ce privește atingerea obiectivelor sale și contribuția la protejarea sănătății oamenilor împotriva efectelor adverse ale contaminării, prin asigurarea unui nivel ridicat de conformitate cu parametrii valorici. Cu toate acestea, relevanța nivelurilor de conformitate măsurate prin raportare la parametri parțial depășiți este într-o oarecare măsură limitată. S-a constatat, de asemenea, că articolul 10 din directivă, referitor la „materialele care intră în contact cu apa potabilă”, acordă statelor membre prea multă flexibilitate în ceea ce privește stabilirea a ceea ce constituie „măsuri necesare”. Aceasta a dus la necesitatea efectuării de teste și controale suplimentare în momentul introducerii unui produs pe piața unui alt stat membru, ceea ce a făcut ca această dispoziție să fie ineficace. Potrivit analizei eficienței, costul total al furnizării de apă potabilă în UE în 2014 s-a ridicat la circa 46,5 miliarde EUR. Din această sumă, 8,3 miliarde EUR pot fi puse pe seama punerii în aplicare a directivei. Deși beneficiile aduse sănătății care rezultă din directivă nu au putut fi cuantificate, în urma evaluării s-a constatat că totalul acestor beneficii depășește în mod semnificativ costurile atribuibile. Analiza nu a identificat niciun fel de dispoziții care creează costuri administrative excesive legate de control, informare și raportare. Singurul element care s-a constatat că reprezintă o povară inutilă pentru sectorul de profil a fost flexibilitatea prevăzută la articolul 10 din Directiva 98/83/CE (după cum s-a explicat anterior). Coerența Directivei 98/83/CE cu Directiva-cadru privind apa este deosebit de importantă, întrucât protejarea resurselor de apă potabilă este un element indispensabil al planurilor și al măsurilor adoptate în temeiul Directivei-cadru privind apa. Directiva 98/83/CE nu se referă la protecția resurselor de apă utilizate pentru captarea apei potabile în principal pentru că a fost adoptată anterior Directivei-cadru privind apa. Această conexiune lipsă este însă necesară pentru a asigura aplicarea principiului „poluatorul plătește” și al principiului precauției. Prin urmare, propunerea va contribui la îmbunătățirea coerenței dintre cele două directive prin introducerea abordării bazate pe risc de la captare până la robinet și prin îmbunătățirea schimburilor și a comunicării dintre autoritățile statelor membre și furnizorii de apă, pentru a garanta că există un ciclu de guvernanță complet pentru apă. În ceea ce privește relevanța, evaluarea a constatat că parametrii valorici stabiliți în Directiva 98/83/CE nu mai sunt adecvați, întrucât aceștia nu reflectă progresul științific, ameliorările intervenite în materie de evaluare a riscurilor, modificarea comportamentului consumatorilor și noile presiuni asupra mediului. Valoarea adăugată la nivelul UE a Directivei 98/83/CE constă în faptul că aceasta asigură același nivel de protecție pentru sănătatea umană împotriva efectelor nefaste ale oricărei contaminări în întreaga UE. La nivel anecdotic, în UE au fost observate mai puține incidente majore legate de apa potabilă decât în alte regiuni ale lumii, dar nu se poate demonstra că acest fapt are o legătură cu Directiva 98/83/CE. Prin urmare, principalele domenii de îmbunătățire identificate în evaluare au fost următoarele:

–lista parametrilor; –lipsa unei abordări bazate pe riscuri; –lipsa transparenței și a accesului la informații actualizate pentru consumatori și –materialele care intră în contact cu apa potabilă. •Consultări cu părțile interesate În conformitate cu Orientările privind o mai bună legiferare, au avut loc mai multe activități de consultare. ·Consultare publică deschisă pe bază de chestionar online În urma inițiativei cetățenești europene privind dreptul la apă (Right2Water), între iunie și septembrie 2014, Comisia a desfășurat o consultare publică deschisă în toate limbile UE privind calitatea apei potabile. În cadrul consultării au fost primite 5 908 răspunsuri și 138 de avize și documente de poziție din partea principalelor părți interesate. În plus, în septembrie 2014 și în octombrie 2015 Comisia a organizat reuniuni cu părțile interesate pentru a dezbate transparența și analiza comparativă. ·Consultări publice specifice Comisia a organizat trei conferințe publice specifice de consultare a părților interesate: în mai 2015 pentru evaluarea REFIT, în decembrie 2015 pentru evaluarea impactului, iar în septembrie 2016 pentru revizuirea standardelor privind apa potabilă. Acestea au implicat o gamă largă de părți interesate, inclusiv autorități regionale și naționale, reprezentanți ai industriei, asociații economice sau comerciale și întreprinderi, precum și experți. Conferințele au adunat o gamă largă de opinii și au permis Comisiei să poarte discuții cu părțile interesate în mod direct. Au fost publicate documente de lucru sau chestionare specifice pentru toate conferințele, iar toate prezentările și procesele-verbale, inclusiv listele participanților, au fost puse la dispoziția publicului. ·Mecanismul de feedback din cadrul REFIT După ce „evaluarea inițială a impactului” a fost publicată pe site-ul web „O mai bună legiferare” la 28 februarie 2017, părților interesate li s-a dat termenul de 28 martie 2017 ca să își prezinte observațiile cu privire la acest document. ·Consultări suplimentare Cu câteva alte ocazii, Comisia a informat părțile interesate de revizuire și le-a invitat să prezinte observații, de exemplu în luna ianuarie 2016 în cadrul unui seminar Paramount privind protecția apei potabile care a beneficiat de o largă participare sau cu ocazia unor discuții desfășurate în cadrul diferitelor reuniuni ale unor grupuri de experți. Pentru a se asigura că procesul este cât mai transparent cu putință, au fost puse la dispoziția publicului toate documentele relevante care au contribuit la revizuire, cum ar fi studiul justificativ aferent evaluării impactului. Rezultatele consultării au sprijinit în mod clar ideea actualizării și a revizuirii listei parametrilor. Din consultarea publică a reieșit că există un sprijin covârșitor pentru includerea în listă a perturbatorilor endocrini - substanțe utilizate în produsele de consum și în produsele farmaceutice, în timp ce mulți experți tehnici nu au fost de acord cu această poziție. Majoritatea părților interesate s-au exprimat în favoarea introducerii la nivelul UE a unei abordări bazate pe risc. Acestea au dorit însă să se ofere garanții că statele membre vor avea o flexibilitate suficientă în această privință. Necesitatea armonizării în ceea ce privește materialele și produsele care intră în contact cu apa potabilă a fost subliniată permanent de mai multe părți interesate. Un mesaj puternic reieșit din consultarea publică, în special din partea cetățenilor, a fost dorința să existe mai multe informații online actualizate privind calitatea apei potabile. Consumatorii se simt nesiguri cu privire la calitatea apei de la robinet atunci când călătoresc într-o altă țară din UE și, deși ratele de conformitate sunt ridicate, aceștia sunt, în general, destul de reticenți să aibă încredere în această apă. Au existat păreri diferite privind întrebarea dacă directiva ar trebui să includă norme privind accesul la apă. Cei care s-au împotrivit acestei idei au susținut că accesul la apă nu ar intra în domeniul de aplicare al directivei și ar trebui reglementat în cadrul altor acte legislative ale UE sau prin alte modalități. •Obținerea și utilizarea expertizei Propunerea legislativă și evaluarea impactului se bazează pe un volum vast de materiale și studii, astfel cum sunt menționate în documentul de lucru al serviciilor Comisiei privind evaluarea impactului. În decembrie 2015 a fost lansat un proiect de cooperare cu Biroul regional pentru Europa al OMS pentru a sprijini revizuirea anexei I la Directiva 98/83/CE (lista parametrilor care trebuie incluși în directivă). Proiectul s-a încheiat la jumătatea anului 2017. Mai multe detalii privind recomandările formulate în cadrul acestui proiect și modul în care au fost preluate în prezenta propunere a Comisiei sunt incluse în secțiunea 5, „Alte elemente”. Au fost efectuate mai multe studii de către părți externe, care au avut mandatul de a evalua revizuirea directivei. Printre aceste studii s-au numărat:

–Material Guidance for Users and Plumbers (Orientări privind materialele pentru utilizatori și instalatori); –Study Report on Products and Materials in contact with Drinking Water (Raport de studiu privind produsele și materialele care vin în contact cu apa potabilă); și –Studiul de evaluare a impactului. Studiul de evaluare a impactului efectuat de părți externe independente a utilizat, de asemenea, un instrument de modelare pentru a evalua opțiunile de politică și pachetele de politici preferate. •Evaluarea impactului Propunerea s-a bazat pe o evaluare a impactului, care a primit un aviz pozitiv cu rezerve din partea Comitetului de analiză a reglementării din cadrul Comisiei, la 23 iunie 2017. Observațiile formulate de Comitetul de analiză a reglementării au primit răspuns în versiunea revizuită a documentului de lucru al serviciilor Comisiei privind evaluarea impactului, în care un capitol distinct detaliază modificările operate în urma avizului Comitetului de analiză a reglementării. Pe baza acestei evaluări, a consultărilor cu părțile interesate și a inițiativei cetățenești europene „Right2Water”, au fost elaborate o serie de opțiuni de politică pentru a aborda fiecare dintre domeniile problematice identificate. Evaluarea impactului a examinat opțiunile pentru a determina în ce măsură acestea ar putea contribui la îndeplinirea obiectivului global al directivei de protejare a sănătății consumatorilor, precum și implicațiile financiare ale opțiunilor și impactul acestora asupra mediului în orizontul anului 2050. Concluziile sunt comunicate în cadrul studiului de evaluare a impactului și al documentului de lucru al serviciilor Comisiei privind evaluarea impactului. Cele cinci opțiuni de politică conțin: –opțiuni pentru a adapta lista parametrilor din directivă la cele mai noi standarde prin extinderea sau limitarea listei; –adoptarea abordării bazate pe risc pentru furnizorii de apă mari (și mici); –armonizarea standardelor privind materialele care intră în contact cu apa potabilă; –ameliorarea accesului consumatorilor la informații actualizate și un mai bun control al punerii în aplicare și –opțiuni de asigurare a accesului la apă. Analizele și clasamentul opțiunilor rezultat au condus la concluzia că o combinație a diferitelor opțiuni ar fi cea mai bună modalitate de a aborda, pe termen lung, toate domeniile problematice identificate în cursul evaluării. O combinație între opțiuni ar asigura: –o apă potabilă de foarte bună calitate pentru toți locuitorii UE. Actualizarea și îmbunătățirea listei parametrilor pe baza recomandărilor OMS îi va proteja, de asemenea, pe cetățeni de riscurile emergente pentru sănătatea umană; –o abordare mai modernă în materie de control, recurgând la abordarea bazată pe riscuri atât pentru furnizorii mari, cât și pentru cei mici; –modernizarea și în consecință simplificarea dispozițiilor privind raportarea; –furnizarea de informații actualizate și relevante consumatorilor; –ameliorarea accesului la apă și furnizarea de acces la apă grupurilor vulnerabile și marginalizate. Opțiunile au făcut obiectul unei ierarhizări și au fost elaborate trei pachete de politică. Două dintre ele (pachetele 2 și 3) au fost pachetele preferate din punctul de vedere al sănătății și din cel al mediului. Ușoara creștere a costurilor în cazul ambelor pachete este legitimă și este contrabalansată de beneficiile pentru sănătate. Ambele pachete de politici oferă răspunsuri pentru toate cele patru domenii în care evaluarea a identificat posibilitatea unor îmbunătățiri. În plus, pachetul de politică nr. 3 ameliorează în mod semnificativ situația pentru cetățenii UE care nu sunt conectați la rețelele la distribuție a apei, întrucât abordează – printr-o opțiune separată – problema accesului la apă identificată în inițiativa cetățenească europeană „Right2Water” și în ODD 6. Această opțiune separată se referă la o serie de măsuri de ameliorare a accesului la apă, dar costurile suplimentare de punere în practică sunt cel mai probabil supraestimate, întrucât – în absența unor date suplimentare – acestea se bazează pe ipoteza că jumătate din cetățenii care nu sunt conectați la rețeaua de distribuție ar primi sisteme de tratare individuale.

În consecință, s-a decis că această propunere legislativă ar trebui să mențină beneficiile aduse de pachetul de politici 3 prin introducerea unei obligații generale de îmbunătățire a accesului la apă potabilă pentru toți și de a asigura accesul grupurilor vulnerabile și marginalizate, lăsând la latitudinea statelor membre să decidă modalitatea optimă de îmbunătățire a accesului la apă, luând în considerare situațiile locale specifice. Se presupune că punerea în aplicare a acestor măsuri specifice ar costa semnificativ mai puțin decât furnizarea de sisteme alternative către jumătate din cetățenii neconectați la rețeaua de distribuție (conform ipotezei utilizate pentru pachetul de politici 3). Acest lucru este în conformitate cu principiile proporționalității și subsidiarității, întrucât principiul general este stabilit la nivelul UE, dar statele membre își păstrează o marjă largă de apreciere în ceea ce privește modul de îmbunătățire a asigurării accesului la apă. În practică, aceasta înseamnă că costurile și impactul propunerii se vor situa între 5,9 miliarde EUR (pachetul de politici 2) și 7,3 miliarde EUR (pachetul de politici 3). Aceste costuri vor fi suportate în principal de operatorii din domeniul alimentării cu apă. Consumatorii s-ar confrunta cu o creștere minimă a costurilor suportate de gospodării. Acest lucru nu riscă însă să scumpească apa potabilă până la un nivel neabordabil și ar putea fi compensat de faptul că lumea ar bea mai multă apă de la robinet în locul apei îmbuteliate. S-a estimat că costurile administrative pentru autoritățile naționale sunt neglijabile sau negative. De exemplu, cerințele de raportare simplificate vor conduce la o scădere cu 0,35 milioane EUR a costurilor anuale de exploatare. Ambele pachete de politică au un impact pozitiv asupra mediului, deoarece se presupune că pe măsură ce încrederea consumatorilor în apă de la robinet va crește, va scădea consumul de apă îmbuteliată. Acest proces va fi stimulat și mai mult prin oferirea de informații actualizate tuturor consumatorilor. Prin urmare, impunerea obligației ca furnizorii mari și mici de apă să recurgă la abordarea bazată pe riscuri va conduce la scăderea nevoii de tratare a apei, ceea ce se traduce în economii de energie și în mai puține substanțe chimice eliberate în mediul înconjurător. Abordarea bazată pe riscuri ar trebui să îmbunătățească, de asemenea, tratarea poluării la sursă și aplicarea principiului „poluatorul plătește”. Impunerea obligației ca statele membre să amelioreze accesul la apă și să asigure un anumit nivel al acestui acces va reprezenta un pas pozitiv către îndeplinirea obiectivului de dezvoltare durabilă 6 și va avea efectul secundar pozitiv de a crea locuri de muncă. •Adecvarea reglementărilor și simplificarea Toate opțiunile examinate în evaluarea impactului au un impact neglijabil asupra sarcinii administrative sau chiar duc la reducerea acesteia, în principal deoarece majoritatea costurilor sunt suportate de operatorii din domeniul alimentării cu apă și nu de către autoritățile naționale. Pentru a reduce sarcina administrativă și pentru a simplifica procedurile, prezenta propunere duce mai departe ideile din evaluarea impactului, prin reducerea în mod substanțial a obligațiilor naționale de raportare către Comisie. În loc să aibă obligația de a prezenta un raport, statele membre vor trebui să întocmească seturi de date cu rezultatele controalelor pe care le-au desfășurat numai atunci când sunt depășiți parametrii prevăzuți în directivă. Acestea vor trebuie să furnizeze, de asemenea, informații suplimentare, cum ar fi evaluări ale riscurilor. Se preconizează că acest lucru va duce la economii de până la 0,35 milioane EUR pe an. Pentru a se respecta principiul proporționalității, furnizorii de apă mici vor beneficia de termene mai lungi decât cei mari și foarte mari pentru punerea în aplicare a abordării bazate pe riscuri. Pentru a se evita impunerea unei poveri excesive asupra micilor furnizori de apă, aceștia vor trebui să actualizeze informațiile online mai rar decât furnizorii mari și foarte mari. În fine, propunerile de dispoziții referitoare la informarea consumatorilor și transparența fac ca propunerea să fie „în pas cu epoca internetului”, prin faptul că furnizorii de apă au obligația de a folosi pe scară largă mijloacele digitale pentru a informa consumatorii în privința calității apei potabile și a riscurilor legate de aceasta. •Drepturile fundamentale După cum s-a menționat în Comunicarea Comisiei europene, „Apa și salubritatea sunt un drept al omului! Apa este un bun public, nu o marfă!”, accesul la apă potabilă sigură și la salubritate este indisociabil legat de dreptul la viață și la demnitate umană, astfel cum sunt acestea recunoscute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și de necesitatea de a beneficia de un nivel de trai adecvat. Comisia a subliniat, de asemenea, importanța dimensiunii legate de drepturile omului a accesului la apă potabilă sigură și s-a angajat să garanteze că aceasta rămâne în centrul politicilor sale. În ultimul deceniu, dreptul internațional a recunoscut dreptul la apă potabilă sigură și la salubritate, în special la nivelul Organizației Națiunilor Unite. Rezoluția nr. 64/292 a Adunării Generale a ONU recunoaște faptul că „dreptul la apă potabilă sigură și curată și la salubritate este un drept al omului esențial pentru o viață normală și pentru exercitarea tuturor drepturilor omului”. În plus, în documentul final al Conferinței ONU privind dezvoltarea durabilă (Rio+20) din 2012, șefii de stat și de guvern și reprezentanții la nivel înalt și-au reafirmat „angajamentele referitoare la dreptul omului la apă potabilă sigură și la salubrizare, care urmează să fie puse în practică progresiv pentru populații[le lor] cu respectarea deplină a suveranității naționale”. Aceste angajamente au fost reafirmate în 2015, când șefii de stat și-au luat un angajament privind obiectivul de dezvoltare durabilă 6 și obiectivul aferent al „realizării accesului universal și echitabil la apă potabilă sigură și accesibilă pentru toți”, până în 2030. La nivel european, Adunarea Parlamentară a Consiliului Europei a declarat că „accesul la apă trebuie să fie recunoscut ca un drept fundamental al omului, întrucât apa este esențială pentru viața pe pământ și constituie o resursă comună a omenirii”. UE a reafirmat, de asemenea, că „toate statele își asumă obligațiile în materie de drepturile omului cu privire la accesul la apă potabilă sigură, care trebuie să fie disponibilă, accesibilă fizic și din punctul de vedere al costului și acceptabilă”. Comisia a luat în considerare toate aceste elemente la elaborarea răspunsului său la inițiativa cetățenească europeană „Right2Water” și a prezentei propuneri legislative. 4.IMPLICAȚIILE BUGETARE Prezenta propunere nu are implicații bugetare pentru Comisie. Se preconizează că poate fi pusă în aplicare în cadrul alocărilor existente pentru Comisie și Agenția Europeană de Mediu și că nu este nevoie de resurse suplimentare. 5.ALTE ELEMENTE •Planuri de punere în aplicare și modalități de control, evaluare și raportare Marii furnizori vor trebui să pună în aplicare abordarea bazată pe riscuri în termen de trei ani, în timp ce furnizorii mici vor avea la dispoziție un interval de șase ani.

Anexele vor fi revizuite periodic în funcție de progresele științifice și tehnice. Pentru a dispune de două cicluri complete de date de șase ani, o evaluare integrală a directivei se va realiza la 12 ani după transpunere. Pentru a se asigura că directiva își atinge obiectivul de a proteja sănătatea umană de efectele negative ale apei potabile contaminate și pentru a îmbunătăți alte domenii în care directiva a fost considerată suboptimă, au fost sugerați mai mulți indicatori de succes. Aceștia vor fi utilizați pentru viitoarele evaluări și vor fi elaborați în cooperare cu Agenția Europeană de Mediu, ținând seama de constatările privind verificarea adecvării în domeniul monitorizării mediului și al raportării. Indicatorii de succes sunt următorii: –numărul de „incidente” (cu alte cuvinte, cazurile de pericol potențial pentru sănătatea umană) și cazurile în care valorile-limită au fost depășite în UE. În noul sistem de raportare, statele membre vor fi invitate să comunice într-un mod mai eficient cu privire la astfel de incidente și la soluțiile prevăzute; –numărul de persoane din UE care au acces la apă destinată consumului uman; –efectele pe termen lung asupra sănătății cauzate de calitatea apei potabile – acest lucru va necesita studii epidemiologice suplimentare efectuate în cooperare cu o organizație specializată, precum OMS; –disponibilitatea online a noilor cerințe în materie de transparență și a informațiilor minime, de exemplu a ratelor pierderilor rezultate ca urmare a scurgerilor în rețele. Acest lucru va permite o analiză sistematică a punerii în aplicare și a realizărilor. •Documentele explicative (în cazul directivelor) Având în vedere domeniul de aplicare al propunerii și faptul că aceasta este o reformare a unei directive existente (Directiva 98/83/CE), pe care toate statele membre au transpus-o integral, nu este nici justificat, nici proporțional să se solicite documente explicative privind transpunerea. •Explicarea detaliată a modului în care s-a ținut cont de recomandările OMS privind parametrii și parametrii valorici aferenți propunerii Parametrii valorici actuali stabiliți în anexa I la Directiva 98/83/CE se bazează în general pe Orientările Organizației Mondiale a Sănătății privind apa potabilă. Aceste orientări sunt actualizate periodic și au fost modificate ultima dată la începutul anului 2017 prin primul act adițional la cea de-a patra ediție. Atunci când Directiva 98/83/CE a fost adoptată în 1998, existau deja anumite diferențe între aceasta și Orientările OMS în ceea ce privește stabilirea parametrilor și nivelurile acestora. De exemplu: –orientările OMS nu includ standarde pentru grupul de pesticide, în timp ce directiva cuprinde toate tipurile de pesticide și produsele de degradare ale acestora; –valorile din orientările OMS se bazează pe un risc de a dezvolta cancer pe parcursul vieții de 10-5, în timp ce opțiunea de politică a UE a fost să adopte o abordare mai precaută, considerând ca acceptabilă valoarea de 10-6. În decembrie 2015, Comisia și Biroul regional pentru Europa al OMS au încheiat Drinking Water Parameter Cooperation Project (Proiectul de cooperare privind parametrii aplicabili apei potabile, denumit în continuare „raportul OMS”), al cărui raport final a fost publicat în 2018. Obiectivul proiectului a fost de a furniza consiliere care este relevantă pentru politici și care are o bază științifică, pentru a contribui la revizuirea anexei I la directivă. Există un grad ridicat de consens între recomandările cuprinse în raportul OMS și propunere. În particular, recomandările confirmă necesitatea de a reglementa o listă de parametri selectați, aleși dintre sutele de parametri pentru care există valori orientative stabilite de OMS. Comisia a preluat din această listă marea majoritate a parametrilor și a parametrilor valorici recomandați, dar pentru câțiva parametri a sugerat o abordare diferită. Prezenta secțiune expune motivele pentru care propunerea Comisiei nu urmează recomandările OMS în câteva cazuri. 1. Parametrii în privința cărora OMS a recomandat să fie eliminați din anexa I Din cauza ocurenței scăzute în apa potabilă a unui număr de cinci parametri, care apar de obicei în urma unor incidente de poluare, raportul OMS a recomandat eliminarea acestora din directivă: –benzen, –cianură, –1,2-dicloretan,

–mercur și –hidrocarburi aromatice policiclice (HAP). OMS a justificat eliminarea acestor parametri prin faptul că aceștia ar putea fi monitorizați în continuare de statele membre prin raportare la valorile orientative ale OMS. Părțile interesate, în special autoritățile statelor membre, au susținut ferm că parametrii nu ar trebui eliminați, din motive medicale și, de asemenea, din cauza necesității de a avea o valoare obligatorie la nivelul UE. Prin urmare, s-a decis menținerea acestora în anexa I. Cu toate acestea, abordarea bazată pe riscuri prevăzută în directivă permite furnizorilor de apă să elimine un parametru din lista de substanțe, urmând ca acesta să fie monitorizat în anumite condiții. Prin urmare, furnizorii de apă au dreptul să nu controleze acești parametri dacă nu sunt relevanți într-o zonă de distribuție. Nu în ultimul rând, stațiile de tratare a apei necesare pentru conformarea la aceste valori-limită au fost deja construite. 2. Parametrii valorici în privința cărora OMS a recomandată să fie majorați Raportul OMS a recomandat actualizarea valorilor pentru antimoniu (de la 5 la 20 μg/l), bor (de la 1 la 2,4 mg/l) și seleniu (de la 10 la 40 μg/l), pe baza celor mai recente valori orientative disponibile bazate pe criterii de sănătate , publicate în primul addendum la cea de-a patra ediție a Orientărilor OMS. Cu toate acestea, întrucât valorile actuale sunt în vigoare de decenii, se presupune că nu vor exista costuri suplimentare, întrucât se aplică deja tehnicile de tratare necesare pentru conformarea la aceste limite. În orice caz, abordarea bazată pe riscuri permite furnizorilor de apă să elimine un parametru din listă, urmând ca acesta să fie monitorizat în anumite condiții. Prin urmare, în anexa I la directivă au fost menținute valorile inițiale, mai stricte. În ceea ce privește borul, au fost acordate anumite derogări naționale în regiuni cu roci având un conținut ridicat de bor, în care există în mod natural o concentrație mare de bor în apele subterane. Cereri de revizuire a valorii pentru bor au fost formulate, de asemenea, de la Parlamentul European (E-9146/2016, P-0848/2016, E-10 109/2014). Deși nu există un aviz oficial recent, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară a recomandat în trecut, pentru protejarea tuturor grupelor de vârstă, ca apa minerală naturală să nu conțină mai mult de 1,5 mg de bor. 3. Noi parametri a căror includere a fost recomandată de OMS 3.1 Clorat și clorit Raportul OMS a recomandată includerea cloratului(ClO3) și a cloritului (ClO2) ca noi parametri și a stabilit valoarea de 0,7 mg/l pentru ambii. Ambele substanțe sunt în mod predominant produse secundare ale dezinfectării cu ajutorul hipocloritului. OMS a recunoscut că este posibil ca această valoare să fie prea ridicată și a precizat că dacă este fezabilă conformarea la valori mai mici, atunci aceste valori mai mici ar fi adecvate. A fost identificată una dintre cauzele problemei, și anume faptul că cloratul este generat în soluțiile de hipoclorit care nu sunt proaspete și sunt stocate pentru perioade lungi de timp, în special la temperaturi mari. Potrivit unui aviz din 2015 al Agenției Europene pentru Siguranța Alimentară, concentrațiile de clorat în apa potabilă de 0,7 mg/kg (valoarea propusă de OMS) ar putea conduce la supraexpunerea la clorat a sugarilor și a copiilor de vârstă mică. În plus, agenția a constatat că cloratul poate inhiba asimilarea iodului, deși sunt necesare date suplimentare privind impactul asupra sănătății umane al inhibării asimilării iodului de către clorat. EFSA a făcut trimitere, de asemenea, la Comitetul mixt FAO/OMS de experți pentru aditivi alimentari, care a evaluat cloratul și a determinată că valoarea toxicologică de referință bazată pe considerente legate de sănătate pentru evaluarea cronică a riscurilor este de 0,01 mg/kg de greutate corporală, ceea ce s-ar traduce într-o valoare de 0,24 mg/l pentru apa potabilă. Prin urmare, Comisia consideră că este justificat să se stabilească valoarea pentru clorat și clorit la nivelul mai strict de 0,25 mg/l, un nivel de aproximativ trei ori mai mic decât cel propus de către OMS. 3.2 Compuși perfluorurați Raportul OMS a recomandat adoptarea parametrilor valorici pentru două substanțe perfluorurate: acidul perfluoroctan sulfonic (PFOS) ar trebui să aibă o valoare de 0,4 µg/l, iar acidul perfluorooctanoic (PFOA) - o valoare de 4 µg/l. PFOS și PFOA au fost inițial compușii perfluorurați cel mai frecvent întâlniți. Aceștia se găsesc în apele subterane, în primul rând ca urmare a contaminării solului cu spumele pentru stingerea incendiilor, care se descompun în aceste substanțe, precum și în alte câteva substanțe perfluorurate. Cu toate acestea, substanțele respective pot rezulta și din poluarea din surse industriale sau pot proveni din produse care conțin materiale rezistente la grăsime sau apă, cum ar fi cratițele acoperite cu Teflon, hârtia rezistentă la grăsimi, grătarele pentru pizza sau echipamentele de sport impermeabile sau rezistente la murdărie. PFOS și PFOA sunt substanțe persistente, bioacumulative și toxice. PFOS a fost inițial inclus pe lista substanțelor care fac obiectul restricțiilor din anexa XVII la Regulamentul REACH, dar este în prezent reglementat ca poluant organic persistent în cadrul Regulamentului (CE) nr. 850/2004. PFOA, sărurile acestuia și substanțele având legătură cu PFOA au fost adăugate pe lista substanțelor care fac obiectul restricțiilor din anexa XVII la Regulamentul REACH la 14 iunie 2017, întrucât Comisia a considerat că fabricarea, utilizarea sau vânzarea acestora conduce la un risc inacceptabil pentru sănătatea umană și mediu. Acidul 1-perfluorohexansulfonic și sărurile sale (PFHxS) au fost adăugate la 7 iulie 2017 la lista substanțelor candidate care prezintă motive de îngrijorare deosebită din cadrul REACH , în calitate de „substanță persistentă și foarte bioacumulativă”, în conformitate cu articolul 57 litera (e) din Regulamentul REACH. Cu toate acestea, există o gamă mai largă de substanțe cu lanțuri de lungimi diferite, printre care se pot număra acizii carboxilici perfluoroalchilați (inclusiv PFOA), acizii perfluoroalcan sulfonici (inclusiv PFOS), acizii perfluoroalcan sulfinici, alcoolii fluorotelomerici și sulfonamidele perfluoroalcanice. PFOS și PFOA sunt substanțele cel mai des întâlnite, dar, întrucât ele au fost înlocuite cu substanțe similare perfluoroalchilate și polifluoroalchilate (PFAS), adesea cu lanțuri mai scurte, este probabil ca PFOS și PFOA să nu mai fie reprezentative pentru acest grup de substanțe chimice persistente antropice. În prezent nu există nici o abordare legislativă care să reglementeze întregul grup de substanțe de acest fel, nici o listă concludentă a tuturor substanțelor. În Suedia s-au efectuat cercetări intensive privind substanțele PFAS. Agenția națională pentru Alimente din Suedia a recomandat limite pentru apa de băut pe baza prezenței a 11 substanțe PFAS (PFBS, PFHxS, PFOS, 6:2 FTSA, PFBA, PFPeA, PFHxA, PFHpA, PFOA, PFNA și PFDA). Dacă aceste 11 PFAS totalizează o concentrație mai mare de 0,09 μg/l, agenția recomandă luarea de măsuri cât mai curând posibil pentru a se reduce poluarea. În Statele Unite, nivelul recomandat pentru sănătate pentru PFOA/PFOS este de 0,07 µg/l. Lista substanțelor prioritare stabilite în cadrul Directivei 2008/105/CE include PFOS cu o valoare de 0,00065 µg/l Aceasta arată că pot fi atinse parametri valorici mai mici decât cei recomandați de OMS. Deoarece aceste substanțe nu își au locul în mediul înconjurător, se sugerează o abordare precauționară similară celei utilizate pentru pesticide în Directiva 98/83/CE. Prin urmare, Comisia propune o abatere de la recomandările OMS, de 4 µg/l (PFOA) și 0,4 µg/l (PFOS) pentru cele două substanțe luate separat, reglementându-se în schimb întregul grup de substanțe. Propunerea este să se reglementeze grupul de PFAS, astfel cum sunt aceste substanțe definite de OECD, și să se sugereze valori de 0,1 μg/l pentru fiecare PFAS și 0,5 μg/l în total pentru PFAS, la fel cum se procedează în cazul pesticidelor. Întrucât aceste valori sunt mai mari decât cele prevăzute în Suedia și Statele Unite, conformarea la ele ar trebui să fie posibilă. 4. Perturbatorii endocrini

OMS nu a propus valori orientative pentru compuși care perturbă sistemul endocrin (perturbatorii endocrini), dar a sugerat că, având în vedere faptul că mediul acvatic este mult mai sensibil la efectele perturbatorilor endocrini estrogenici decât mamiferele, inclusiv oamenii, ar fi posibil să se utilizeze, pentru protecția mediului acvatic, valorile de referință precauționare existente, care sunt aproape de standardele de calitate a mediului existente sau de posibilele standarde viitoare. OMS a propus următorii trei perturbatori endocrini reprezentativi și valorile de referință aferente: –beta-estradiol: 0,001 µg/l; –nonilfenol: 0,3 µg/l; și –bisfenol-A: 0,01 µg/l; Deși OMS a indicat că în prezent nu există dovezi că ar exista riscuri pentru sănătate asociate apei potabile, care este o sursă minoră de expunere, iar astfel de riscuri sunt improbabile, s-a decis includerea acestor parametri în directivă, pe baza principiului precauției. OMS nu recomandă includerea întregii game de perturbatori endocrini în lista parametrilor din anexa I la directivă, considerând că controlul de rutină al întregii game a acestor compuși ar fi în prezent dificil, costisitor și ineficace pentru prevenirea contaminării apei potabile. Cele trei substanțe au fost alese drept indici de referință pentru că se știe că sunt prezente în sursele de apă de suprafață afectate de efluenți de ape reziduale tratați și de alte deversări. Beta-estradiolul este un estrogen natural. Avizul Comitetului științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului (CSRSM) și dosarul aferent identifică perturbatorii endocrini ca fiind un mecanism de acțiune esențial pentru derivarea standardului de calitate a mediului pentru acest compus. CSRSM a susținut stabilirea standardului de calitate a mediului la 0,4 ng/l, care este aproape de parametrul valoric de 1 ng/l propus pentru apa potabilă. Bisfenolul A este utilizat pe scară largă la fabricarea unor materiale plastice și rășini epoxi. În prezent este clasificat ca fiind toxic pentru reproducere, categoria 1B, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1272/2008. În urma propunerilor formulate de autoritățile franceze, utilizarea bisfenolului A în UE a fost mai întâi restricționată în hârtia termică (decembrie 2016), apoi substanța a fost adăugată la lista substanțelor candidate care prezintă motive de îngrijorare deosebită pe baza clasificării sale armonizate ca toxic pentru reproducere 1B (ianuarie 2017) și ulterior inclusiv pe baza proprietăților sale de perturbare a sistemului endocrin (iunie 2017). Nonilfenolul este un element esențial al alchilfenolilor etoxilați utilizați în agenții tensioactivi, deși aceștia sunt în prezent interziși în UE. Nonilfenolul face, de asemenea, obiectul unor restricții (anexa XVII la REACH) și a fost inclus în lista substanțelor candidate care prezintă motive de îngrijorare deosebită pe baza proprietăților sale de perturbare a sistemului endocrin (iunie 2013), precum și în lista de substanțe stabilită în temeiul directivei 2008/105/CE. Prin urmare, se propune ca în cazul acestor trei perturbatori endocrini să se respecte valorile sugerate de OMS. Întrucât abordarea adoptată de directivă nu prevede „valori de referință” și nu precizează scopul parametrilor și al valorilor, se propune includerea acestora în lista parametrilor din anexa I. În plus, acești compuși sunt relativ insolubili în apă și sunt eliminați în mod eficace prin metodele convenționale de tratare prin adsorbție (de exemplu filtrarea prin mal, coagulare, ozonare, cărbune activ granulat). Prin urmare, compușii vor beneficia de același statut ca orice alt parametru chimic din cadrul directivei, ceea ce înseamnă, după cum s-a menționat mai sus, că furnizorii de apă au posibilitatea de a elimina acești parametri din lista care urmează să fie monitorizată, în anumite condiții, dacă în urma unei evaluări a riscurilor se concluzionează că aceștia sunt irelevanți. Comisia consideră că includerea în directivă a acestor trei compuși care perturbă sistemul endocrin se justifică prin principiul precauției. Includerea este susținută de părțile interesate și va contribui, de asemenea, la protejarea sănătății umane, ca parte a listei extinse de parametri propuse în cadrul opțiunii 1.2 în evaluarea impactului. 5. Crom și plumb Raportul OMS recomandă menținerea actualilor parametri valorici de 10 µg/l pentru plumb și de 50 μg/l pentru crom în total. OMS atrage atenția asupra faptului că plumbul este una dintre puținele substanțe despre care se știe că au un impact direct asupra sănătății prin intermediul apei potabile, prin urmare concentrațiile trebuie să fie cât mai mici posibil din punct de vedere practic. În acest sens, Comisia propune prin urmare scăderea valorii până la 5 µg/l într-un orizont de timp de 10 ani de la intrarea în vigoare a directivei. În această perioadă de tranziție de 10 ani, va fi menținută valoarea de 10 µg/l. OMS remarcă faptul că valoarea pentru crom rămâne în curs de examinare. Discuțiile în curs purtate cu numeroși toxicologi sugerează introducerea unei valori mai mici pentru crom, în special pentru cromul VI, care este mai toxic. Prin urmare, Comisia va aplica în cazul cromului abordarea adoptată pentru plumb. Se propune reducerea valorii cu 50 %, până la 25 µg/l, după o perioadă de tranziție de 10 ani de la intrarea în vigoare a directivei. Propunerea prevede, de asemenea, revizuirea periodică a anexei I (în care sunt stabilite acești parametri valorici) și posibilitatea modificării anexei I în lumina progreselor științifice. Prin urmare, există posibilitatea de a stabili valori mai stricte pentru ambii parametri înainte de sfârșitul perioadei de tranziție de 10 ani, în cazul în care viitoarele evoluții științifice vor justifica acest lucru. • Explicații detaliate cu privire la prevederile specifice ale propunerii Articolul 1 — Obiectivul Acest articol rămâne neschimbat.

Articolul 2 - Definiții Definițiile existente au fost ușor clarificate și au fost adăugate noi definiții („furnizori de apă”, „spații prioritare”, și „grupuri vulnerabile și marginalizate”), în conformitate cu noile dispoziții ale textului reformat. OMS a recomandat introducerea unei definiții a spațiilor prioritare, pentru a facilita aplicarea noilor dispoziții referitoare la evaluarea riscurilor de distribuție casnică. Articolul 3 – Exceptări Dispozițiile rămân neschimbate, trimiterile la directivă fiind doar actualizate. Articolul 4 – Obligații generale Articolul rămâne în cea mai mare parte neschimbat, modificările fiind de natură formală sau reprezentând clarificări. Articolul 5 – Standardele de calitate Articolul rămâne în cea mai mare parte neschimbat, modificările fiind de natură formală sau reprezentând clarificări. Articolul 6 – Punctul de conformitate Alineatele (2) și (3) au fost eliminate, dar au fost în mare parte preluate în cadrul noilor dispoziții privind evaluările riscului de distribuție casnică (noul articol 10). Articolul 7 – Siguranța apei din perspectiva abordării bazate pe riscuri (articol nou) Acest articol nou prezintă abordarea generală bazată pe riscuri, servește drept introducere noilor articole 8, 9 și 10 și introduce, de asemenea, obligații generale având legătură cu evaluările riscurilor (actualizările și revizuirile periodice și termenele pentru întocmirea evaluărilor riscurilor). Articolul 8 – Evaluarea pericolelor corpurilor de apă utilizate pentru captarea apei destinate consumului uman (articol nou)

Acest nou articol introduce obligații legate de efectuarea de evaluări ale pericolelor, în special: –identificarea punctelor de captare; –identificarea pericolelor și a surselor de poluare; –controlul parametrilor relevanți pentru pericole și pentru sursele de poluare identificate. Trebuie monitorizați numai parametrii sau poluanții relevanți. Printre aceștia se pot număra parametrii care trebuie respectați pentru apa de la robinet în conformitate cu prezenta directivă, dar și poluanții sau substanțele deja monitorizate în corpurile de apă în conformitate cu Directiva-cadru privind apa sau microplasticele. Microplasticele sunt substanțe care prezintă un motiv de îngrijorare deosebită din cauza efectelor negative asupra mediilor marin și de apă dulce, a mediului acvatic, a biodiversității și posibil asupra sănătății umane, întrucât dimensiunea lor mică facilitează absorbția și bioacumularea în organisme, precum și din cauza efectelor toxice generate de amestecul complex de substanțe chimice din care sunt formate aceste particule. Pe baza identificării și a monitorizării pericolelor, statele membre pot lua următoarele măsuri: –exceptarea furnizorilor de apă de la obligația de a efectua operațiuni suplimentare de tratare și/sau de control sau impunerea obligației ca furnizorii de apă să efectueze astfel de operațiuni; –măsuri de prevenire pentru a proteja zona de captare; –măsuri de atenuare pentru a aborda sursa de poluare, inclusiv desfășurarea de cercetări pentru a înțelege impactul microplasticelor, de exemplu, asupra ecosistemelor acvatice și a sănătății umane, și pentru a găsi soluții de atenuare a eventualelor riscuri. Articolul 9 – Evaluarea riscului de furnizare (articol nou) Acest articol introduce obligații legate de efectuarea de către furnizorul de apă a unei evaluări a riscului de furnizare. Aceste dispoziții nu sunt noi, întrucât respectivele obligații fuseseră deja introduse în 2015 prin modificarea anexei II la directivă. Prin urmare, o parte din anexa II la Directiva 98/83/CE a fost mutată în acest articol 9. Anexa II partea C conține în prezent numai specificațiile tehnice pentru ajustarea frecvenței de control a parametrilor care fac obiectul unei evaluări a riscului de furnizare. Articolul 10 – Evaluarea riscului de distribuție casnică (articol nou) Acest nou articol introduce obligații legate de efectuarea unor evaluări ale riscului de distribuție casnică, în special: –Evaluarea riscurilor legate de sistemul de distribuție casnică, inclusiv a riscurilor legate de produsele și materialele care intră în contact cu apa potabilă –Controlul următorilor parametri: plumb și Legionella. În privința celei din urmă, OMS a constatat că aceasta prezintă cel mai mare pericol pentru sănătatea publică din Uniune dintre toți patogenii cu transmisie acvatică. În plus, Centrul European pentru Prevenirea și Controlul Bolilor recomandă, de asemenea, efectuarea unor verificări periodice și a unor măsuri de control adecvate asupra sistemelor acvatice create de om, ca mijloc de prevenire a cazurilor de legioneloză în locurile de cazare pentru turiști, în spitale, în infrastructurile de îngrijire medicală pe termen lung sau în alte locuri în care ar putea fi expuse populații de dimensiuni mari aflate în situație de risc sporit. Pe baza evaluării și a monitorizării riscurilor, statele membre pot lua măsuri, cum ar fi formarea instalatorilor, furnizarea de informații și consiliere proprietarilor de locuințe, tehnici adecvate de tratare în cooperare cu furnizorii de apă etc. În plus, acest articol abordează parțial aspectele vizate în fostul articol 10 (produsele care intră în contact cu apa potabilă) și asigură coerența cu Regulamentul (UE) nr. 305/2011, conform căruia trebuie stabilite standarde pentru produsele pentru construcții care vin în contact cu apa potabilă. Articolul 11 – Controlul (fostul articol 7) Trebuie instituite programe de control care să includă toate obligațiile de control care decurg din prezenta directivă. Rămâne la latitudinea statelor membre să decidă dacă programele de control ar trebui să fie instituite de către autoritățile naționale sau să fie delegate, de exemplu, furnizorilor de apă. Cu toate acestea, este probabil ca cea mai mare parte a operațiunilor de control să fie efectuată de furnizorii de apă, pentru a asigura calitatea apei la robinet. Întrucât au fost introduse noi obligații de control având legătură cu evaluările pericolelor (articolul 8) și cu evaluarea riscului de distribuție casnică (articolul 10), este necesară clarificarea acestui articol și a legăturii sale cu anexa II.

Alineatele (1), (5) și (6) rămân neschimbate. Alineatul (2) este modificat pentru a se referi la controlul care trebuie efectuat în temeiul noilor articole 8 și 9 (evaluările pericolelor și evaluările riscului de distribuție casnică) și la controlul „periodic” al parametrilor enumerați în anexa I părțile A și B, în conformitate cu anexa II. În acest din urmă caz, controlul poate fi ajustat, de către furnizorii de apă, pe baza unei evaluări a riscului de furnizare. Fostul alineat (4) (privind posibilitatea adoptării de orientări privind controlul) se elimină, fiind considerat inutil. Posibilitatea de a modifica anexa II (referitoare la specificațiile controalelor) este însă menținută în cadrul articolului 18 alineatul (2) (prin intermediul actelor delegate). Articolul 12 – Măsurile de remediere și restricțiile de utilizare (fostul articol 8) Alineatul (1) rămâne neschimbat. Alineatul (2) este modificat pentru a se referi la noua listă de parametri pentru evaluarea riscului de distribuție casnică, prevăzută în anexa I partea C. Alineatul (3) este modificat pentru a clarifica faptul că depășirea valorilor stabilite în anexa I părțile A și B este considerată în mod automat un pericol potențial la adresa sănătății umane. Această clarificare este considerată necesară având în vedere mai multe proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor aflate în curs de desfășurare în temeiul Directivei 98/83/CE. Este adăugat un nou alineat (4), pentru a clarifica obligațiile în materie de informare a consumatorilor în caz de depășire a parametrilor valorici și/sau de pericolul potențial pentru sănătatea umană. Majoritatea acestor obligații existau deja în Directiva 98/83/CE, dar s-a considerat necesar să fie clarificate și să fie grupate într-un singur alineat, pentru a facilita punerea lor în aplicare, având în vedere și cele câteva proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor aflate în curs de desfășurare în temeiul Directivei 98/83/CE. Alineatul (5) rămâne neschimbat. Fostul alineat (6) este eliminat, fiind considerat inutil. Fostul alineat (7) este eliminat, întrucât fosta anexă I partea C, referitoare la „parametrii indicatori”, a fost eliminată. Obligațiile prevăzute la fostul alineat (8) sunt încorporate în noul alineat (4). Fostul articol 9 – Derogări Fostul articol 9 este eliminat. Procesul complex de acordare a trei derogări de câte trei ani nu mai este justificat. Acesta fusese inițial introdus în directivă pentru a permite statelor membre să se conformeze parametrilor valorici nou-stabiliți în 1998. Sistemul a fost simplificat acum, dar logica a rămas aceeași ca în Directiva 98/83/CE: în cazul în care un stat membru depășește un parametru valoric, ar trebui să se aplice articolul 11, referitor la acțiunile de remediere (interzicerea sau restricționarea apei, informarea consumatorilor, consiliere în materie de sănătate etc.). Nu ar trebui să fie nevoie de adoptarea oficială, printr-o decizie, a parametrului valoric care depășește nivelul stabilit în directivă. Fostul articol 10 – Asigurarea calității tratării, a echipamentului și a materialelor (eliminat) Fostul articol 10 este eliminat: s-a considerat că acest articol nu mai este necesar în cadrul Directivei 98/83/CE, fiind parțial înlocuit de noul articol 10, referitor la evaluarea riscurilor de distribuție casnică. Armonizarea necesară se va desfășura, în schimb, în cadrul legislației privind piața internă, prin emiterea de mandate de standardizare în temeiul Regulamentului privind produsele pentru construcții. Până când aceste mandate de standardizare vor fi executate, iar standardele armonizate vor fi publicate în Jurnalul Oficial, vor continua să se aplice normele actuale.

Articolul 13 – Accesul la apa destinată consumului uman (articol nou) Acesta este un articol nou, determinat în principal de apelurile lansate în cadrul inițiativei cetățenești europene „Right2Water” (Dreptul la apă) și de răspunsul Comisiei la această inițiativă. Articolul prevede două obligații principale: –în primul rând, obligația ca statele membre să îmbunătățească accesul și să promoveze utilizarea apei potabile printr-o serie de măsuri, dintre care unele sunt incluse în articol (evaluarea procentului de persoane care nu au acces la apă potabilă, informarea acestora cu privire la posibilitățile de conectare, încurajarea utilizării apei de la robinet în clădirile publice și restaurante, asigurarea disponibilității în majoritatea orașelor a echipamentelor prin care se poate avea acces în mod gratuit la apa de la robinet etc.); –în al doilea rând, obligația statelor membre de a lua toate măsurile necesare pentru a asigura accesul la apă potabilă al grupurilor vulnerabile și marginalizate. Atunci când aceste grupuri nu au acces la apa destinată consumului uman în sensul prezentei directive, statele membre ar trebui să le informeze cu rapiditate în privința calității apei pe care o au la dispoziție și să le furnizeze consilierea de sănătate necesară. Acest lucru ar trebui să contribuie la îndeplinirea angajamentelor luate în cadrul obiectivului de dezvoltare durabilă 6 și a obiectivului aferent al „accesului universal și echitabil la apă potabilă sigură și accesibilă pentru toți”. Conceptul de acces echitabil la apă este de obicei tridimensional, incluzând: diferențele geografice la nivelul serviciilor furnizate (provocate, de exemplu, de lipsa infrastructurii), dificultățile cu care se confruntă grupurile vulnerabile și marginalizate (de exemplu refugiații, comunitățile nomade, persoanele fără adăpost și culturile minoritare precum romii, sinti, nomazii, kalé, gens du voyage etc., indiferent dacă sunt sedentari sau nu) atunci când încearcă să aibă acces la serviciile de alimentare cu apă, și caracterul accesibil din punct de vedere financiar. În ceea ce privește accesibilitatea din punct de vedere financiar, orice politică de tarifare a apei în UE trebuie să țină cont de principiul recuperării costurilor și de principiul „poluatorul plătește”. Atunci când instituie tarife diferențiate pentru furnizarea apei, statele membre pot, de asemenea, să țină cont de variațiile condițiilor economice și sociale în rândul populației. Prin urmare, principiul recuperării costurilor nu împiedică statele membre să adopte tarife sociale sau măsuri prin care sunt protejate grupurile sociale dezavantajate din punct de vedere socio-economic, în plus față de măsurile prevăzute la noul articolul articol 13 din prezenta directivă. Articolul 14 – Informații pentru public (articol nou) Articolul înlocuiește parțial fostul articol 13 din Directiva 98/83/CE. Dispozițiile referitoare la accesul la informații sunt mai detaliate, deoarece se preconizează că o transparență sporită va face să crească încrederea consumatorilor în apa potabilă, inclusiv în ceea ce privește calitatea, producția și gestionarea sa. Obligațiile sunt de două tipuri: –Mai întâi, asigurarea disponibilității online a unei serii de informații, specificate în anexa IV. Informațiile la care are acces un consumator ar trebui să fie relevante pentru domeniul său de interes. –În al doilea rând, furnizarea în plus a unor informații specifice direct către consumatori (spre exemplu în facturile acestora), cum ar fi volumul consumat și detalii privind tarifele și structura de costuri. Articolul 15 – Informații referitoare la monitorizarea punerii în aplicare (articol nou) Articolul înlocuiește parțial fostul articol 13 din Directiva 98/83/CE. Dispozițiile referitoare la raportare sunt simplificate în comparație cu vechile dispoziții și sunt înlocuite cu un nou sistem, care nu presupune activități efective de raportare. Se asigură astfel că sistemul este mai eficace, prin evitarea unui decalaj de timp mare între data de referință a datelor raportate și data efectivă de raportare. Articolul prevede că statele membre ar trebui să elaboreze un set de date care să colecteze numai date care sunt relevante pentru apa potabilă în temeiul prezentei directive: incidente, depășiri ale valorilor stabilite în anexă, evaluări ale pericolelor și ale riscului de distribuție casnică, precum și măsuri adoptate pentru a asigura accesul la apa destinată consumului uman. Seturile de date ar trebui stabilite în conformitate cu Directiva INSPIRE. În acest scop, este prevăzut sprijinul Agenției Europene de Mediu, al cărei rol va include și consultarea periodică a datelor și transmiterea către Comisie a unor prezentări generale ale punerii în aplicare a directivei la nivelul Uniunii, menite să fie utilizate inclusiv în contextul evaluărilor viitoare ale directivei (articolul 17). Articolul 16 – Accesul la justiție (articol nou) Acesta este un articol nou, care este în concordanță cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și pune în aplicare Convenția de la Aarhus în ceea ce privește accesul la justiție. Ar trebui să fie posibil pentru cetățeni și ONG-uri să exercite căi de atac împotriva deciziilor luate de statele membre în temeiul prezentei directive. Articolul 17 – Evaluare (articol nou)

Acest articol stabilește cadrul pentru evaluările viitoare ale directivei (în sensul orientărilor Comisiei privind o mai bună legiferare). Prima evaluare este prevăzută la 12 ani după punerea în aplicare a directivei, pentru a beneficia de date provenite în urma a cel puțin două cicluri de evaluări ale riscului de furnizare. Articolul 18 – Revizuirea anexelor (fostul articol 11) Articolul înlocuiește articolul 11 din Directiva 98/83/CE. Articolul 11 prevedea revizuirea anexelor I, II și III din directivă prin intermediul fostei proceduri de reglementare cu control. Se propune înlocuirea acestei proceduri cu procedura actelor delegate (pentru modificarea tuturor anexelor), ceea ce este, de asemenea, în conformitate cu angajamentul asumat de către instituții în cadrul Acordului interinstituțional din 13 aprilie 2016, potrivit căruia este necesar „ca toate actele de bază care se referă în continuare la procedura de reglementare cu control să fie aliniate rapid”. Revizuirea periodică a anexei I este menținută, pentru a se asigura faptul că aceasta rămâne aliniată la cele mai recente progrese științifice. Articolul 19 – Exercitarea delegării (articol nou) Acesta este un articol nou standard pentru adoptarea actelor delegate. Articolul 20 – Procedura comitetului (fostul articol 12) Acesta este un articol nou standard pentru adoptarea actelor de punere în aplicare. Fostul articolul 13 — Informare și raportare (eliminat) Articol eliminat și înlocuit în cea mai mare parte de noul articol 15. Fostul articolul 14 – Termenul limită pentru conformare (eliminat) Acest articol a fost eliminat deoarece acorda un timp suplimentar (cinci ani) pentru punerea în aplicare a Directivei 98/83/CE, din 1998 până în 2003. Acest articol a devenit caduc și ar trebui, prin urmare, eliminat. Fostul articol 15 – Situații excepționale (eliminat) Acest articol din Directiva 98/83/CE acorda statelor membre posibilitatea de a solicita Comisiei un interval de timp suplimentar (de până la șase ani, pe lângă cei cinci ani prevăzuți la fostul articol 14) pentru a asigura conformitatea cu Directiva 98/83/CE. Acest articol a devenit caduc și ar trebui, prin urmare, eliminat.

Fostele articole 16 (Abrogarea), 17 (Transpunerea în dreptul intern) și 18 (Intrarea în vigoare) Aceste trei articole au fost eliminate și înlocuite cu textul standard actualizat referitor la abrogare, transpunere și intrarea în vigoare utilizat în directivele reformate (a se vedea noile articole 22, 23 și 24). Articolul 21 – Sancțiuni (articol nou) A fost introdus un nou articol standard privind sancțiunile. Articolul 22 – Transpunerea Acest articol respectă modelul standard. Articolul 23 – Abrogarea Acest articol respectă modelul standard. Articolul 24 – Intrarea în vigoare Acest articol respectă modelul standard. Pentru intrarea în vigoare a directivei sunt prevăzute 20 de zile de la publicarea în Jurnalul Oficial. Articolul 25 – Destinatari (fostul articol 19) Acest articol rămâne neschimbat. Anexa I

Partea A Partea A din anexa I se referă la valorile parametrilor microbiologici. La recomandarea OMS, au fost adăugați la listă noi parametri, și anume sporii de Costridium Perfringens, bacteriile coliforme, turbiditatea (parametru mutat din fosta parte C – „Parametri indicatori”) și colifagii somatici. Partea B Partea B din anexa I se referă la valorile parametrilor chimici. Au fost adăugați, la recomandarea OMS sau pe baza principiului precauției, o serie de noi parametri (împreună cu parametrii valorici aferenți), și anume: bisfenol A, clorat, clorit, beta-estradiol, acizi haloacetici, microcystină, nonilfenol, PFAS (valori individuale și totale) și uraniu. Partea C Partea C din anexa I la Directiva 98/83/CE se referea anterior la parametrii indicatori. Parametrii indicatori au fost eliminați din anexa I (cu excepția câtorva care au fost mutați în partea A, cum fi turbiditatea) și mutați în anexa IV, referitoare la informațiile furnizate consumatorilor. Justificarea este faptul că parametrii indicatori nu furnizează informații privind sănătatea, ci, mai degrabă, informații de interes pentru consumatori (cum ar fi gustul, culoarea, anionii cationii etc.). Noua parte C din anexa I se referă la parametrii care vor fi evaluați în cadrul noii evaluări a riscului de distribuție casnică (prevăzută la noul articol 10), și anume plumbul și Legionella. Anexa II Partea A – Obiective generale și programe de monitorizare pentru apa destinată consumului uman Partea A din anexa II se referă la obligațiile generale legate de programele de monitorizare și rămâne în cea mai mare parte neschimbată, cu excepția adăugării unei noi trimiteri la monitorizarea operațională, cu parametrul aferent privind turbiditatea. Aceasta a fost adăugată la recomandarea OMS, întrucât monitorizarea operațională oferă informații rapide, cu frecvență zilnică, pentru a se asigura că tratarea funcționează corect. Partea B – Frecvențe Partea B din anexa II se referă la frecvența monitorizării. Sunt specificate două categorii de parametri: (2)parametrii esențiali (E. coli, sporii de Clostridium perfringens și colifagii somatici), care trebuie monitorizați întotdeauna cu frecvențele specificate în tabelul din partea B și nu pot face obiectul unei evaluări a riscului de furnizare; și (3)toți ceilalți parametri, care trebuie monitorizați cu frecvențele specificate în tabelul din partea B, până când se efectuează o evaluare a riscului de furnizare, în conformitate cu partea C din anexa menționată. Tabelul din partea B privind frecvențele a fost simplificat, iar nota 3 (din cadrul tabelului) a fost eliminată deoarece a devenit inutilă.

Partea C – Evaluarea riscului de furnizare Primele paragrafe din partea C au fost mutate în noul articol 9, referitor la „evaluarea riscului de furnizare”. Restul părții C (specificații privind abaterea de la frecvența de monitorizare atunci când se efectuează o evaluare a riscului de furnizare), reprezentând dispoziții introduse în Directiva 98/83/CE odată cu modificarea din 2015, rămâne în mare măsură neschimbată, cele câteva modificări referindu-se la alinierea formală a formulărilor la cele din restul directivei. Partea D – Metodele de prelevare a probelor și punctele de prelevare Această parte, introdusă în Directiva 98/83/CE odată cu modificarea din 2015, rămâne în mare măsură neschimbată. Anexa III Partea A – Parametrii microbiologici pentru care se specifică metodele de analiză Primele două paragrafe din partea A au fost eliminate, deoarece se refereau la posibilitatea de a modifica anexa III partea A prin intermediul procedurii de reglementare cu control, iar posibilitatea de a modifica anexa III prin intermediul actelor delegate este deja prevăzută la articolele 18 și 19. Lista metodelor pentru parametrii microbiologici a fost actualizată pentru a reflecta noii parametri microbiologici incluși în anexa I, partea A. Partea B – Parametrii chimici și parametrii indicatori pentru care sunt specificate caracteristicile de performanță Această parte a fost actualizată în 2015, odată cu modificarea Directivei 98/83/CE. La moment respectiv au fost introduse două tabele, inclusiv unul conținând specificațiile care trebuiau utilizate până la sfârșitul lui 2019. Se propune să fie șters acest al doilea tabel cu specificațiile valabile numai până la sfârșitul lui 2019 și să se păstreze numai primul tabel. Tabelul cu lista specificațiilor pentru parametrii chimici a fost, de asemenea, actualizat pentru a reflecta noua listă de parametri chimici indicată în anexa I, partea B. Anexa IV (nouă) Anexa IV este nouă și enumeră informațiile care trebuie puse la dispoziție pe un site web, în scopul informării consumatorilor. Din motive de proporționalitate, furnizorii de apă foarte mari vor trebui să furnizeze anumite informații suplimentare, printre care se numără informații anuale privind performanța generală a sistemului de apă din punctul de vedere al eficienței, inclusiv ratele de scurgere și eficiența energetică. Se presupune că, prin contribuția la o mai bună conștientizare în privința acestui aspect, creșterea transparenței ar putea influența furnizorii de apă și autoritățile din statele membre să abordeze problema pierderilor și a scurgerilor de apă. Fostele anexe IV și V Anexa IV se referea la termenele pentru transpunerea în legislația națională a fostei Directive 80/778/CEE (ținând cont și de datele de aderare ale diferitelor state membre). Anexa V conținea fostul tabel de corespondență dintre Directiva 80/778/CEE și Directiva 98/83/CE. Acestea nu mai sunt relevante și au fost eliminate.

Anexa V (nouă) Anexa V (nouă) este o anexă standard care menționează directiva abrogată și modificările sale succesive, precum și datele de transpunere și aplicare ale acestora. Anexa VI (nouă) Anexa VI este noul tabel de corespondență dintre Directiva 98/83/CE și noua propunere de directivă reformată. ê 1998/83 (adaptat) 2017/0332 (COD) Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI privind calitatea apei destinate consumului uman (reformare) (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul Ö privind funcționarea Uniunii Europene Õ de instituire a Comunității Europene, în special articolul Ö 192(1) Õ 130s(1), având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European, având în vedere avizul Comitetului Regiunilor, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

întrucât: ò nou (1)Directiva 98/83/CE a Consiliului a fost modificată de mai multe ori și în mod substanțial. Din motive de claritate, ar trebui, cu ocazia noilor modificări, să se procedeze la reformarea directivei menționate. ê 1998/83 considerentul 1 (adaptat) întrucât este necesar ca Directiva 80/778/CEE a Consiliului din 15 iulie 1980 privind calitatea apei destinate consumului uman să fie adaptată la progresul științific și tehnologic; întrucât experiența acumulată prin punerea în aplicare a directivei menționate arată că este necesar să se creeze un cadru juridic flexibil și transparent care să le permită statelor membre să reglementeze situațiile de nerespectare a standardelor; întrucât, în plus, directiva în cauză trebuie revizuită în temeiul Tratatului privind Uniunea Europeană și, în special, al principiului subsidiarității; ê 1998/83 considerentul 2 (adaptat) întrucât, în conformitate cu articolul 3b din tratat, în care se prevede că nicio măsură a Comunității nu trebuie să depășească ceea ce este necesar pentru a îndeplini obiectivele tratatului, este necesar să se revizuiască Directiva 80/778/CEE astfel încât accentul să cadă pe respectarea parametrilor esențiali de calitate și de salubritate a apelor, acordându-li-se statelor membre libertatea de a adăuga și alți parametri în cazul în care consideră că este necesar; ê 1998/83 considerentul 3 întrucât, în conformitate cu principiul subsidiarității, acțiunea Comunității trebuie să susțină și să completeze acțiunile întreprinse de autoritățile competente din statele membre; ê 1998/83 considerentul 4 întrucât, în conformitate cu principiul subsidiarității, diferențele naturale și socioeconomice dintre regiunile Uniunii impun ca majoritatea deciziilor privind monitorizarea, analiza și măsurile care urmează să fie luate pentru a remedia situațiile de nerespectare să fie luate la nivel local, regional sau național, în măsura în care diferențele în cauză nu împiedică instituirea cadrului pentru actele cu putere de lege și actele administrative prevăzut de prezenta directivă; ê 1998/83 considerentul 5 întrucât sunt necesare standarde comunitare privind parametrii de calitate esențiali și de prevenire referitori la salubritatea apei destinate consumului uman, în paralel cu alte măsuri comunitare, pentru definirea obiectivelor minime de calitate stabilite în domeniul mediului, astfel încât să se garanteze și să se promoveze exploatarea durabilă a apei destinate consumului uman;

ê 1998/83 considerentul 6 (adaptat) ð nou (2)ð Directiva 98/83/CE a stabilit cadrul juridic pentru a proteja sănătatea umană împotriva efectelor nefaste ale contaminării apei destinate consumului uman, prin asigurarea salubrității și a purității acesteia. Prezenta directivă ar trebui să urmărească același obiectiv. ï având în vedere importanța calității apei destinate consumului uman pentru sănătatea umană, Ö În acest scop, Õ este necesar să se definească la nivelÖ ul Uniunii Õ comunitar ð cerințele minime ï standardele esențiale de calitate pe care trebuie să le îndeplinească apa cu această destinație. ð Statele membre ar trebui să ia măsurile necesare pentru a se asigura că apa destinată consumului uman nu conține microorganisme, paraziți și orice alte substanțe care, în anumite cazuri, constituie un pericol potențial pentru sănătatea umană, precum și că aceasta îndeplinește condițiile minime menționate. ï ê 1998/83 considerentul 7 întrucât este necesar ca apa folosită în industria alimentară să fie inclusă în această categorie, cu excepția cazurilor în care se poate stabili că utilizarea apei vizate nu afectează salubritatea produsului finit; ê 1998/83 considerentul 8 întrucât, pentru a le permite întreprinderilor de furnizare a apei să îndeplinească standardele de calitate pentru apa potabilă, trebuie să se aplice măsuri adecvate de protecție a apei pentru a asigura puritatea apei subterane și de suprafață; întrucât același obiectiv poate fi atins prin măsuri adecvate de tratare a apei care se aplică înainte de furnizarea acesteia; ê 1998/83 considerentul 9 (adaptat) Întrucât, pentru a asigura coerența politicii europene privind apa, este necesar să se adopte o directivă-cadru corespunzătoare privind apa în timp util; ê 1998/83 considerentul 10 (adaptat) ð nou (3)Este necesar să se excludă din domeniul de aplicare al prezentei directive apele minerale naturale și apele medicinale, având în vedere faptul că s-au instituit norme speciale pentru respectivele tipuri de apă; ð aceste tipuri de apă sunt reglementate de Directiva 2009/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului și, respectiv, de Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului. Cu toate acestea, Directiva 2009/54/CE are drept obiect atât apele minerale naturale, cât și apele de izvor, și doar prima dintre aceste două categorii ar trebui exclusă din domeniul de aplicare al prezentei directive. În conformitate cu articolul 9 alineatul (4) al treilea paragraf din Directiva 2009/54/CE, apele de izvor ar trebui să respecte dispozițiile prezentei directive. În cazul apei destinate consumului uman și îmbuteliate în sticle sau recipiente destinate comercializării sau utilizate pentru producerea, prepararea sau tratarea alimentelor, apa trebuie să respecte dispozițiile prezentei directive până la punctul de conformitate (cu alte cuvinte robinetul), după care ar trebui să fie considerată aliment, în conformitate cu articolul 2 al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului. ï ê 1998/83 considerentul 11 întrucât sunt necesare măsuri pentru toți parametrii cu relevanță directă pentru sănătate și pentru alți parametri, dacă survine o deteriorare a calității apei; întrucât, în plus, astfel de măsuri trebuie să fie atent coordonate cu punerea în aplicare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar și a Directivei 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive ;

ò nou (4)În urma finalizării inițiativei cetățenești europene privind dreptul la apă (Right2Water), a fost lansată o consultare publică la nivelul întregii Uniuni și s-a efectuat o evaluare a Directivei 98/83/CE în cadrul Programului privind o reglementare adecvată și funcțională (REFIT). Din acest exercițiu a rezultat că anumite dispoziții ale Directivei 98/83/CE trebuie să fie actualizate. Au fost identificate patru domenii în care s-ar putea face îmbunătățiri, și anume lista parametrilor valorici bazați pe calitate, recurgerea limitată la o abordare bazată pe riscuri, dispozițiile imprecise privind informarea consumatorilor și disparitățile dintre sistemele de aprobare pentru materialele care intră în contact cu apa destinată consumului uman. În plus, inițiativa cetățenească europeană privind dreptul la apă a identificat drept o problemă distinctă faptul că o parte a populației, în special grupurile marginalizate, nu are acces la apa destinată consumului uman, a cărui asigurare reprezintă, de asemenea, un angajament asumat în cadrul obiectivului de dezvoltare durabilă nr. 6 din Agenda 2030 a ONU. Un ultim aspect identificat este lipsa generalizată a conștientizării în privința problemei scurgerilor de apă, care sunt cauzate de investițiile insuficiente în întreținerea și reînnoirea infrastructurii de alimentare cu apă, după cum se arată și în Raportul special privind infrastructura de alimentare cu apă al Curții de Conturi Europene. (5)Biroul regional pentru Europa al Organizației Mondiale a Sănătății (OMS) a efectuat o examinare detaliată a listei parametrilor și parametrilor valorici prevăzută în Directiva 98/83/CE, pentru a stabili dacă este necesar ca aceasta să fie adaptată în funcție de progresele științifice și tehnice. Potrivit rezultatelor acestei examinări, patogenii intestinali și Legionella ar trebui controlați, ar trebui adăugați șase parametri chimici sau grupuri de parametri și ar trebui luați în considerare trei compuși reprezentativi care perturbă sistemul endocrin , împreună cu valori de referință cu titlu de precauție. Pentru trei dintre parametrii noi ar trebui stabiliți, având în vedere principiul precauției, parametri valorici mai stricți, dar totuși realiști, decât cei propuși de OMS. În cazul plumbului, OMS a indicat că nivelul concentrațiilor ar trebui să fie cât mai scăzut posibil, iar în cazul cromului valoarea este în continuare în curs de examinare de către OMS. Prin urmare, în cazul ambilor parametri, ar trebui să se aplice o perioadă de tranziție de zece ani până când valorile devin mai stricte. (6)OMS a recomandat, de asemenea, ca trei parametri valori să devină mai puțin stricți, iar cinci parametri să fie eliminați din listă. Cu toate acestea, aceste modificări nu au fost considerate necesare, întrucât abordarea bazată pe riscuri introdusă prin Directiva (UE) 2015/1787 a Comisiei permite furnizorilor de apă să elimine un parametru din listă, urmând ca acesta să fie controlat în anumite condiții. Se aplică deja tehnicile de tratare necesare pentru a asigura conformitatea cu acești parametri valorici. ê 1998/83 considerentul 12 întrucât este necesar să se stabilească, pentru substanțele importante la nivelul întregii Comunități, parametri valorici speciali suficient de stricți pentru a garanta că obiectivul prezentei directive poate fi atins; ê 1998/83 considerentul 13 întrucât parametrii valorici se bazează pe cunoștințele științifice disponibile, iar principiul precauției a fost, de asemenea, luat în considerare; întrucât valorile în cauză au fost selectate pentru a garanta că apa destinată consumului uman poate fi consumată în condiții de siguranță pe întreaga durată a vieții și, astfel, asigură un nivel ridicat de protecție a sănătății; ê 1998/83 considerentul 14 întrucât trebuie să se atingă un nivel de echilibru pentru a preveni atât riscurile microbiologice, cât și pe cele chimice; întrucât, în acest scop și având în vedere o viitoare revizuire a parametrilor valorici, stabilirea valorilor aplicabile apei destinate consumului uman trebuie să se bazeze pe considerente de sănătate publică și pe o metodă de evaluare a riscurilor; ê 1998/83 considerentul 15 întrucât în prezent nu există la nivel comunitar dovezi suficiente care să permită, la nivel comunitar, stabilirea parametrilor valorici pentru substanțele chimice care afectează negativ funcția endocrină, dar există o preocupare din ce în ce mai mare privind potențialul impact al efectelor substanțelor nocive asupra sănătății umane și asupra faunei; ê 1998/83 considerentul 16 întrucât, în special, standardele prevăzute la anexa I se bazează, în general, pe „Orientările privind calitatea apei potabile”, elaborate de Organizația Mondială a Sănătății, și pe avizul Comitetul științific consultativ al Comisiei pentru examinarea toxicității și a ecotoxicității compușilor chimici;

ê 1998/83 considerentul 17 (adaptat) (7)Ö În cazurile în care acest lucru este necesar pentru a proteja sănătatea umană pe teritoriile lor, Õ statele membre Ö ar trebui să aibă obligația Õ trebuie să stabilească valori și pentru alți parametri suplimentari, care nu figurează în la anexa I în cazurile în care acest lucru este necesar pentru a proteja sănătatea umană pe teritoriile lor.; ê 1998/83 considerentul 18 (adaptat) întrucât statele membre pot stabili valori și pentru alți parametri suplimentari care nu figurează la anexa I, dacă se consideră că acest lucru este necesar în scopul asigurării calității a producției, a distribuției și controlului apei destinate consumului uman; ê 1998/83 considerentul 19 întrucât, în cazurile în care statele membre consideră că este necesar să adopte standarde mai stricte decât cele prevăzute la anexa I părțile A și B sau parametri suplimentari care nu figurează la anexa I, dar sunt necesari pentru protejarea sănătății umane, statele membre trebuie să notifice Comisiei standardele în cauză; ê 1998/83 considerentul 20 întrucât, la introducerea sau menținerea unor măsuri de protecție mai stricte, statele membre au obligația să respecte principiile și normele prevăzute de tratat, astfel cum au fost interpretate de către Curtea de Justiție; ò nou (8)Planificarea preventivă în domeniul siguranței și elementele bazate pe riscuri au fost avute în vedere numai într-o măsură limitată în Directiva 98/83/CE. Primele elemente ale unei abordări bazate pe riscuri au fost deja introduse în 2015 de Directiva (UE) 2015/1787, care a modificat Directiva 98/83/CE pentru a permite statelor membre să acorde derogări de la programele de monitorizare pe care le-au instituit, cu condiția să fie efectuate evaluări ale riscului credibile, care se pot baza pe Orientările OMS privind calitatea apei potabile. Orientările respective, care instituie așa-numita abordare bazată pe principiul planificării în domeniul siguranței apei, împreună cu standardul EN 15975-2 privind securitatea alimentării cu apă potabilă, sunt principii recunoscute la nivel internațional care stau la baza producției, distribuției, monitorizării și analizei parametrilor apei destinate consumului uman. Acestea ar trebui să fie menținute în prezenta directivă. Pentru a se asigura că aceste principii nu se limitează la aspectele legate de control, pentru a cheltui timp și resurse doar pentru riscurile importante și pentru măsurile care sunt eficiente din punctul de vedere al costurilor și care intervin la sursă și pentru a evita efectuarea de analize și depunerea de eforturi pe subiecte irelevante, este adecvat să se introducă o abordare completă, bazată pe riscuri, de-a lungul întregului lanț de aprovizionare, de la zona de captare, trecând prin distribuție și ajungând până la robinet. Această abordare ar trebui să fie alcătuită din trei componente: în primul rând, o evaluare de către statul membru a pericolelor asociate zonei de captare („evaluarea riscurilor”), efectuată în conformitate cu Orientările OMS și cu Manualul privind planificarea în domeniul siguranței apei; în al doilea rând, posibilitatea ca furnizorul de apă să adapteze controlul la riscurile principale („evaluarea riscului de furnizare”); în al treilea rând, o evaluare de către statul membru a posibilelor riscuri decurgând din sistemele de distribuție casnică (de exemplu Legionella sau plumbul) („evaluarea riscului de distribuție casnică”). Aceste evaluări ar trebui revizuite periodic, printre altele ca reacție la amenințările reprezentate de evenimente meteorologice extreme legate de climă, la modificări cunoscute ale activității umane în zona de captare ori la incidente având legătură cu sursa. Abordarea bazată pe riscuri asigură un schimb continuu de informații între autoritățile competente și furnizorii de apă. (9)Evaluarea riscurilor ar trebui să se concentreze pe reducerea nivelului de tratare necesar pentru producerea de apă destinată consumului uman, de exemplu prin reducerea presiunilor care provoacă poluarea corpurilor de apă utilizate pentru captarea apei destinate consumului uman. În acest scop, statele membre ar trebui să identifice pericolele și posibilele surse de poluare asociate cu aceste corpuri de apă și să controleze nivelul poluanților pe care îi consideră relevanți, de exemplu din cauza pericolelor identificate (cum ar fi microplasticele, nitrații, pesticidele sau medicamentele identificate în conformitate cu Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului), din cauza prezenței lor naturale în zona de captare (de exemplu arsenicul) sau din cauza informațiilor provenite de la furnizorii de apă (de exemplu în cazul creșterii bruște a unui anumit parametru în apa brută). Acești parametri ar trebui utilizați ca repere care să declanșeze luarea de către autoritățile competente a unor măsuri destinate să reducă presiunea asupra corpurilor de apă, cum ar fi măsuri de prevenire sau de atenuare (inclusiv desfășurarea de cercetări pentru a înțelege impactul asupra sănătății, dacă este necesar), să protejeze respectivele corpuri de apă și să abordeze sursa poluării, în cooperare cu furnizorii de apă și cu părțile interesate. (10)În ceea ce privește evaluarea riscurilor, Directiva 2000/60/CE impune statelor membre obligația de a identifica corpurile de apă utilizate pentru captarea apei potabile destinate consumului uman, de a le monitoriza și de a lua măsurile necesare pentru a evita deteriorarea calității acestora, pentru a reduce nivelul tratamentului de purificare necesar pentru producerea de apă care este adecvată consumului uman. Pentru a se evita suprapunerea obligațiilor, statele membre ar trebui, atunci când efectuează evaluarea pericolelor, să valorifice monitorizarea efectuată în conformitate cu articolele 7 și 8 din Directiva 2000/60/CE și cu anexa V la directiva respectivă, precum și măsurile incluse în programele lor de măsuri în temeiul articolului 11 din Directiva 2000/60/CE. ê 1998/83 considerentul 21 (adaptat) ð nou (11)Respectarea parametrilor valorici Ö utilizați pentru a evalua calitatea apei destinate consumului uman Õ trebuie asigurată în punctul în care apa destinată consumului uman este pusă la dispoziția consumatorului în cauză.; ð Cu toate acestea, calitatea apei destinate consumului uman poate fi influențată de sistemul casnic de distribuție. OMS precizează că în Uniune Legionella reprezintă cel mai mare pericol pentru sănătate dintre toți patogenii cu transmisie acvatică. Aceasta este transmisă prin instalațiile de alimentare cu apă caldă prin inhalare, de exemplu în timpul dușului. Prin urmare, acest patogen este în mod clar legat de sistemele de distribuție casnică. Întrucât impunerea unei obligații unilaterale de a controla toate spațiile private și publice pentru a depista prezența acestui agent patogen ar conduce la costuri nerezonabil de ridicate, o evaluare a riscului de distribuție casnică este, prin urmare, o soluție mai adecvată pentru a trata această problemă. În plus, potențialele riscuri generate de produsele și materialele care intră în contact cu apa destinată consumului uman ar trebui, de asemenea, să fie luate în considerare la evaluarea riscurilor de distribuție casnică. Prin urmare, evaluarea riscului de distribuție casnică ar trebui să includă, prin altele, concentrarea controlului asupra spațiilor prioritare, evaluarea riscurilor care decurg din sistemul de distribuție casnică și din produsele și materialele conexe și verificarea performanței produselor pentru construcții care vin în contact cu apa destinată consumului uman pe baza declarației de performanță întocmite în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 305/2011 al Parlamentului European și al Consiliului. Informațiile menționate la articolele 31 și 33 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului trebuie, de asemenea, să fie furnizate împreună cu declarația de performanță. Pe baza acestei evaluări, statele membre ar trebui să ia toate măsurile necesare pentru a se asigura, printre altele, că au fost luate măsuri adecvate de control și gestionare (de exemplu în cazul unor epidemii), în conformitate cu orientările OMS, și că migrarea unor substanțe din produsele pentru construcții nu periclitează sănătatea umană. Cu toate acestea, fără a aduce atingere dispozițiilor Regulamentului (UE) nr. 305/2011, în cazul în care aceste măsuri ar presupune limitarea liberei circulații a produselor și a materialelor în Uniune, aceste limite trebuie să fie justificate în mod corespunzător, să fie strict proporționale și să nu constituie un mijloc de discriminare arbitrară sau o restricție disimulată a comerțului dintre statele membre. ï

ò nou (12)Dispozițiile Directivei 98/83/CE privind asigurarea calității tratării, a echipamentului și a materialelor nu au reușit să abordeze obstacolele din calea pieței interne legate de libera circulație a produselor pen