RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 10.1.2007 
COM(2006) 847 final 
COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE CONSILIU, PARL AMENTUL EUROPEAN, 
COMITETUL ECONOMIC ŞI SOCIAL EUROPEAN ŞI COMITETUL 
REGIUNILOR 
Către un Plan european strategic privi nd tehnologia din do meniul energetic 
  
{SEC (2007) 12 } 
 
RO 2   RO SUMAR 
1. INTRODUCERE – PROVOCAREA ENERGETIC Ă ÎN EUROPA .......................... 3 
2. O VIZIUNE ASUPRA VIITORUL UI ENERGIEI ÎN EUROPA ............................... 3 
3. ROLUL VITAL AL TEHNOLOGIEI ÎN DOMENIUL ENERGETIC ...................... 4 4. CE S-A REALIZAT PÂN Ă ÎN PREZENT................................................................. 5 
5. EFORTURILE ACTUALE NU SUNT SUFICIENT DE EXTINSE.......................... 7 6. TRANSFORMAREA INOV ĂRII TEHNOLOGIILOR DIN DOMENIUL 
ENERGETIC: UN PLAN EUROPEAN STRATEGIC PRIVIND TEHNOLOGIA DIN DOMENIUL ENERGETIC (PLANUL SET)...................................................... 8 
7. PROCESUL DE STABILIRE A PLANULUI SET................................................... 10 8. CONCLUZII .............................................................................................................. 11 
ANEXĂ............................................................................................................................... ..... 12 
 
RO 3   RO COMUNICAREA COMISIEI C ĂTRE CONSILIU, PARL AMENTUL EUROPEAN, 
COMITETUL ECONOMIC ŞI SOCIAL EUROPEAN ŞI COMITETUL 
REGIUNILOR  
Către un Plan european strategic privi nd tehnologia din do meniul energetic 
 
(Text cu relevan ţă pentru SEE ) 
1. INTRODUCERE  – PROVOCAREA  ENERGETIC Ă ÎN EUROPA 
Europa a intrat într-o nou ă eră a energiei, a şa cum s-a men ţionat în Cartea Verde a Energiei 
„O strategie european ă pentru energie durabil ă, competitiv ă şi sigură”1. Cererea global ă de 
energie cre şte pe fondul unor pre ţuri mari şi instabile la energie. Emisiile de gaze cu efect de 
seră sunt în continu ă creştere. Rezervele de petrol şi gaze sunt concentrate în câteva ţări. În 
acest context, este evident c ă Uniunea European ă şi restul lumii nu au reac ţionat suficient de 
repede pentru a spori utilizar ea tehnologiilor de producere a en ergiei cu un nivel redus de 
carbon şi pentru a îmbun ătăţi eficienţa energetic ă. Ca rezultat, schimb ările climaterice au 
devenit o real ă ameninţare, iar siguran ţa aprovizion ării cu energie scade. Emisiile de gaze cu 
efect de ser ă din UE vor dep ăşi nivelul înregistrat în 1990 cu 2% în 2010 şi cu 5% în 20302. 
Dependen ţa UE de energia importat ă va creşte de la procentul actual de 50% la 65% pân ă în 
2030. 
Având în vedere gravitatea amenin ţărilor cu care se confrunt ă Uniunea European ă, Comisia, 
în Comunicarea „O politic ă energetic ă pentru Europa”3 propune stabilire a unei politici 
strategice a energiei: pân ă în 2020, UE î şi va reduce emisiile de gaze cu efect de ser ă 
provenite din utilizarea energiei cu cel pu ţin 20% fa ţă de nivelul din 1990, într-o manier ă 
compatibil ă cu obiectivele sale privind competitivitatea. În plus, în conformitate cu 
Comunicarea Comisiei „Limitarea schimb ărilor climaterice la 2 ˚- Opţiuni politice pentru UE 
şi pentru întreaga lume începând cu anul 2020”4, până în 2050 emisiile globale de gaze cu 
efect de ser ă trebuie reduse cu 50% fa ţă de nivelul înregistra t în 1990, ceea ce implic ă 
reducerea acestuia cu 60-80% în ţările industrializate. 
2. O VIZIUNE  ASUPRA  VIITORULUI  ENERGIEI  ÎN EUROPA 
Pentru a evolua c ătre siguran ţă şi durabilitate, sistemul energetic european trebuie s ă facă 
progrese rapide în urm ătoarele patru domenii: 
– Conversia şi folosirea eficient ă a energiei în toate sectoarele economice, odat ă cu scăderea 
intensităţii energiei; 
                                                 
1 COM (2006) 105, martie 2006 
2 Conform scenariului de referin ţă al modelului PRIMES, care ţine seama de politica aprobat ă şi de 
scenariul „business as usual”.  
3 COM(2007) 1, din 10 ianuarie 2007 
4 COM(2007) 2, din 10 ianuarie 2007 
 
RO 4   RO – Diversificarea mixului de energie în  favoarea surselor regenerabile şi utilizarea de 
tehnologii de conversie cu nivel redus de carbon pentru producerea de electricitate, pentru 
încălzire şi răcire; 
– Decarbonizarea sistemului de transport prin  folosirea de com bustibili alternativi; 
– Liberalizarea complet ă şi interconectarea sistemelor energetice, folosind tehnologii 
„inteligente” de informare şi comunicare pentru  a ajunge la o re ţea de servicii solid ă şi 
interactiv ă (clienţi/operatori). 
Anexa la aceast ă comunicare con ţine o trecere în revist ă independent ă5 a tehnologiilor 
energetice care contribuie la realizarea acestor obiective, precum şi viziunea Platformelor 
Tehnologice Europene în domeniul energetic. Împreun ă, ele permit realizar ea unor previziuni 
în ceea ce prive şte modul în care ar putea evolua peisajul te hnologiei din dome niul energetic: 
– Până în 2020, aceste progrese tehnologice vor permite îndeplinirea obiectivului privind 
pătrunderea pe pia ţă în propor ţie de 20% a energiei din surs e regenerabile. Vom asista la 
creşterea semnificativ ă a ponderii energiilor produse din su rse regenerabile cu costuri mai 
mici (inclusiv exploatarea for ţei eoliene în larg şi biocombustibilii din a doua genera ţie) şi 
la dezvoltarea de tehnologii pe baz ă de cărbune curat în sistemul energetic. Eficien ţa 
energetică va ajunge la un nivel mai înalt, atingându-se ţinta de reducere cu 20% a 
consumului de energie şi la folosirea pe scar ă largă a vehiculelor hibride eficiente; 
– În anii 2030, producerea de electricitate şi de căldură va înregistra progrese remarcabile în 
ceea ce prive şte decarbonizarea, cu tehnologii pe deplin competitive de producere a 
energiei din surse regenerabile, cu intrarea în mas ă pe piaţă a energiei eoliene produs ă în 
larg şi cu centrale energetice extinse, pe baz ă de combustibili fosili cu emisii aproape de 
zero. Ar trebui, de asemenea, s ă asistăm la diversificarea carburan ţilor din sectorul 
transporturilor, cu folosirea în mas ă a biocombustibililor din a doua genera ţie şi cu 
pătrunderea pe pia ţă a pilelor de combustibili pe baz ă de hidrogen; 
– În 2050 şi în perioada urm ătoare, se va încheia schimbarea de paradigm ă privind modul în 
care producem, distribuim şi folosim energia, cu un mix de  energie care va include în 
proporţii ridicate energie regenerabil ă, resurse durabile de c ărbune, gaz şi hidrogen, 
energie de fisiune din a IV-a genera ţie şi energie de fuziune. 
Această viziune corespunde unei Uniuni Eu ropene cu o economie înfloritoare şi durabilă, 
lider mondial în ceea ce prive şte portofoliul de tehnol ogii curate, eficiente şi cu un nivel redus 
de carbon în domeniul energetic, care  vor duce la prosperitate, la cre ştere economic ă şi la 
crearea de noi locuri de munc ă. O Uniune European ă care a profitat de oportunit ăţile derivate 
din amenin ţările schimb ărilor climaterice şi ale globaliz ării şi care este preg ătită să contribuie 
la soluţionarea provoc ării mondiale a energiei, inclus iv prin sporirea accesului ţărilor în curs 
de dezvoltare la servic iile energetice moderne. 
3. ROLUL  VITAL  AL TEHNOLOGIEI  ÎN DOMENIUL  ENERGETIC 
Inovaţiile privind tehnologia din do meniul energetic modeleaz ă societatea. Motorul cu aburi a 
determinat revolu ţia industrial ă. Motorul cu combustie intern ă a făcut posibil transportul în 
comun. Turbinele de gaz din avia ţie au mic şorat lumea. Îns ă explozia cererii determinat ă de 
                                                 
5 Grupul Consultativ privind Energia al celui de-al VI-lea Program-cadru.  
 
RO 5   RO succesul tehnologiei din domeniul energetic are un pre ţ. Energia st ă la baza mecanismului 
social şi economic al societ ăţii, făcându-l vulnerabil la întrerup erile de aprovizionare. De 
asemenea, energia afecteaz ă planeta. Schimb ările climaterice, provocate de emisiile de gaze 
cu efect de ser ă din sectorul energetic, sunt cons iderate ca fiind „cel mai mare şi mai de 
amploare e şec de pia ţă din toate timpurile”6 şi o amenin ţare major ă pentru economia 
mondială. 
În secolul XXI, tehnologia joac ă un rol vital în ruperea definitiv ă a legăturii dintre dezvoltarea 
economic ă şi degradarea mediului, prin asigurarea unei cantit ăţi suficiente de energie curat ă, 
sigură şi la un pre ţ convenabil. Adoptarea de politici puternice menite s ă sporeasc ă eficienţa 
energetică, acordarea de stimulente pentru introdu cerea de tehnologii cu  un nivel redus de 
carbon, al ături de o pia ţă stabilă pentru emisiile de carbon vor contribui la realizarea acestui 
obiectiv, îns ă doar tehnologia, împreun ă cu schimb ările de comportament, vor putea asigura 
îndeplinirea lui. 
Progresul tehnologic poate crea în prezent noi posibilit ăţi de a valorifica sursele regenerabile 
de energie, care sunt vaste, îns ă în mare parte înc ă neexploatate. Acesta va duce, de asemenea, 
la creşterea eficien ţei energetice în ansamblul sistemului energetic, de la surs ă la utilizator, la 
decarbonizarea progresiv ă a transporturilor şi la conversia combustibililor fosili şi la crearea 
de alternative avansate în ceea ce prive şte energia nuclear ă. Tehnologiile informatice şi de 
comunicare vor contribui la reducerea cererii şi la interconectarea inteligent ă a reţelelor 
energetice europene. 
Investiţiile mai mari şi mai eficiente în producerea de no i tehnologii în domeniul energetic 
trebuie să reprezinte o prioritate strategic ă pentru Uniunea European ă. Caracterul mondial al 
provocării energetice şi investiţiile majore necesare în întreaga lume reprezint ă o oportunitate 
în ceea ce prive şte dezvoltarea şi creşterea num ărului de locuri de munc ă. Agenţia 
Internaţională pentru Energie estimeaz ă că vor fi necesare investi ţii de 16 trilioane de euro în 
infrastructura de furnizare din lumea întreag ă până în 20307. O mare parte din aceast ă sumă 
reprezintă un poten ţial de export pentru afaceril e europene. Uniunea European ă trebuie s ă se 
afle în avangarda acestor eforturi mondiale. 
4. CE S-A  REALIZAT  PÂNĂ ÎN PREZENT 
Cercetarea în domeniul energetic a început în UE în anii 1960, mai întâi în l Tratatului de 
instituire a Comunit ăţii Europene a C ărbunelui şi Oţelului şi în cadrul Tratatului Euratom, 
apoi prin multiple programe-cadru de cercetare. Aceste ac ţiuni ale Comunit ăţii Europene au o 
valoare ad ăugată demonstrat ă în ceea ce prive şte constituirea unei mase critice, c ăutarea 
excelenţei şi exercitarea unui efect catalizator asupra activit ăţilor întreprinse la nivel na ţional. 
În completarea programelor na ţionale, m ăsurile luate la nivel european în ceea ce prive şte 
inovarea şi reglementarea au dus la rezultate substan ţiale, de exemplu în domeniul folosirii 
cărbunelui curat şi eficient, al energiilor regenerabile, în domeniul eficien ţei energetice, al 
cogenerării şi al energiei nucleare. Aceste rezultate pot fi ilustrate prin câteva exemple: 
                                                 
6 Raportul Stern privind economia schimb ărilor climaterice-Marea Brita nie, Ministerul de Finan ţe: 
http://www.hm-
treasury.gov.uk/independent_reviews/stern_review_economics_climate_change/sternreview_index.cfm 
7 AIE, Pespective privind investi ţiile mondiale în energie, 2003 
 
RO 6   RO – Energia eolian ă8: progresul tehnologic a permis, în 20 de ani, atingerea unei puteri de 100 
ori mai mari a turbinelor eoliene, de la unit ăţi de 50kW la unit ăţi de 5MW, şi o reducere a 
costurilor cu mai mult de 50%. În consecin ţă, puterea instalat ă a crescut de 24 de ori în 
ultimii zece ani, ajungând la 40 GW în Europa, ceea ce reprezint ă 75% din capacitatea 
mondială. 
– Energia fotovoltaic ă9: în 2005, produc ţia mondial ă de module fotovoltaice era de 1760 
MW, faţă de 90 MW în 1996. În aceea şi perioadă, preţul mediu per modul a sc ăzut de la 
aproximativ 5 euro/W pân ă la aproximativ 3 euro/W. (În Europa, puterea instalat ă a crescut 
de 35 de ori în zece ani, ajungând la 1 800 MW în 2005), iar rata de cre ştere anual ă medie 
de 35%, înregistrat ă în ultimele decenii, face  ca energia fotovoltaic ă să reprezinte domeniul 
industrial energetic cu cea mai rapid ă dezvoltare. 
– Cărbune curat10: centralele electrice pe baz ă de cărbune şi-au îmbun ătăţit eficienţa cu 33% 
în ultimii treizeci de ani. Instala ţiile moderne func ţionează în prezent cu o eficien ţă de 40-
45%, însă există încă loc de dezvoltare în acest dome niu. S-a înregistrat deja o reducere 
semnificativ ă a emisiilor „clasice” (SO 2, NO x şi praf) în multe dintre statele membre ale 
UE. 
– Programul european de cercetare pr ivind fuziunea, prin proiectul s ău ITER (Reactorul 
Termonuclear Experimental Interna ţional) de ultim ă oră, oferă un exemplu de cooperare 
internaţională pe scară largă în cercetare şi dezvoltare, ce implic ă şapte ţări partenere 
reprezentând mai mult de jum ătate din popula ţia mondial ă. 
Programele-cadru de cercetare ale UE vor continua s ă reprezinte o component ă cheie în 
puzzle-ul dezvolt ării tehnologiei din domeni ul energetic. Cel de-al VII-lea Program-cadru va 
susţine cercetarea şi demonstrarea performan ţelor tehnologiei nu numai pe tema energiei şi în 
cadrul programului Euratom, ci şi pentru anumite elemente implicate în celelalte teme, în 
special tehnologiile informatice şi de comunicare, biotehnologiile, materialele şi transportul. 
Programele vor finan ţa de asemenea cercet ări socio-economice şi de politic ă, privind 
schimbările necesare la nivelul sistemul ui pentru a trece la o „economie şi o societate cu un 
nivel redus de carbon” în Uniunea European ă şi dincolo de grani ţele ei, în timp ce Centrul 
Comun de Cercetare va oferi asisten ţă ştiinţifică şi tehnică în procesul de elaborare a 
politicilor privind energia. Programul privind competitivitatea şi inovarea şi, în special, 
pilonul „Intelligent Energy- Europe”, va completa aceast ă activitate prin abordarea problemei 
barierelor care nu au leg ătură cu tehnologia şi prin oferirea de sprijin pentru accelerarea 
investiţiilor şi stimularea p ătrunderii pe pia ţă a tehnologiilor inovatoare în cadrul Comunit ăţii 
Europene. 
În ultimii ani, Platformele tehnologice europene  stabilite în domeniul energetic (vezi anexa) 
au demonstrat c ă industria şi cercetătorii, precum şi alte părţi interesate importante, cum ar fi 
organizaţiile societ ăţii civile, sunt gata s ă elaboreze o viziune comun ă şi foi de parcurs 
specifice pentru realizarea acesteia. Platformele tehnol ogice au deja o influen ţă asupra 
programelor na ţionale şi europene, îns ă nu suficient ă pentru a rezolva problema fragment ării 
şi a suprapunerii activit ăţilor. Platformele europene, prin ele însele, cer ac ţiuni la nivel 
european şi, pentru aceasta, este necesar ă crearea unui cadru pent ru elaborarea de ini ţiative 
                                                 
8 Platforma tehnologic ă european ă pentru energie eolian ă (http://www.windplatform.eu/ ) 
9 Platforma tehnologic ă european ă pentru energie 
fotovoltaic ă(http://ec.europa.eu/research/energy/nn/nn_rt/nn_rt_pv/article_1933_en.htm) 
10 Euracoal (Asocia ţia European ă a Cărbunelui şi Lignitului): http://euracoal.be/newsite/overview.php 
 
RO 7   RO integrate la scar ă largă. O strategie clar ă privind tehnologia din dom eniul energetic ar ajuta 
acestor platforme s ă conlucreze mai strâns şi nu să concureze pentru resurse reduse de 
investiţii. 
5. EFORTURILE  ACTUALE  NU SUNT  SUFICIENT  DE EXTINSE 
Abordarea „business as usual” nu reprezint ă o opţiune. Tendin ţele actuale şi proiectarea lor în 
viitor arat ă că, pur şi simplu, nu se fac suficiente ef orturi. Pentru a orienta sistemele 
energetice ale Uniunii Europene şi ale lumii pe calea dezvolt ării durabile, pentru a beneficia 
de oportunit ăţile de pe pia ţă şi pentru a atinge viziunea ambi ţioasă prezentat ă anterior, este 
nevoie de o schimbare capital ă în inovarea tehnologic ă din domeniul energetic la nivel 
european – de la nivelul fundamental al cercet ării până la pătrunderea pe pia ţă.  
Procesul de inovare a tehnologiei  din domeniul energetic prezint ă defecte structurale care pot 
fi remediate doar prin ac ţiuni concertate, întreprinse simultan pe mai multe fronturi diferite. 
Complexitatea procesului de  inovare este caracterizat ă de timpul îndelungat (adesea decenii) 
necesar p ătrunderii în mas ă pe piaţă a tehnologiei, din cauza iner ţiei inerente din sistemele 
energetice existente, din cauza bloc ării investi ţiilor în infrastructur ă, a actorilor dominan ţi (în 
unele cazuri este vorba despre  un monopol natural), a diverselor stimulente de pe pia ţă şi a 
provocărilor privind interconectarea re ţelelor. 
La acestea se adaug ă un progres sub a şteptări în Spaţiul european de Cercetare şi Inovare şi 
scăderea istoric ă a bugetului alocat cercet ării în sectorul energetic. Din motive legate în 
principal de specificul aces tui sector, bugetele (publice şi private) ale cercet ării în domeniul 
energetic din ţările membre ale OCDE au sc ăzut la jum ătate în termeni reali fa ţă de anii 
198011 şi este extrem de important ca aceast ă tendinţă să fie inversat ă, bineînţeles în Uniunea 
European ă. Având în vedere nesiguran ţa şi riscurile inerente domeniului inov ării tehnologiilor 
cu nivel redus de carbon, investi ţiile publice crescute şi un cadru politic stabil şi previzibil vor 
avea un rol fundamental  în sprijinirea cre şterii investi ţiilor private, care ar trebui s ă constituie 
principalul factor promotor al schimb ării.  
Bugetele crescute ale celui de-al VII-lea Program-cadru al Uniunii Europene, precum şi 
programul „Intelligent Energy-Europe” reprezint ă un pas în direc ţia adecvat ă. În cadrul 
primului program, bugetul anual mediu alocat cercet ării din domeniul energetic (CE şi 
Euratom) va fi de 886 milioane de euro, fa ţă de cele 574 milioane de euro acordate anterior. 
Totuşi, contrastul cu cre şterile masive planificate în programele de cercetare administrate la 
nivel central ale concuren ţilor mondiali este înc ă puternic. De exem plu, Legea energiei 
adoptată în SUA în 2005 propune în cadrul Bugetulu i federal 4,4 miliarde $ pentru cercetarea 
în domeniul energetic în 2007, 5,3 miliarde $ în 2008 şi 5,3 miliarde $ în 2009, ceea ce 
reprezintă o creştere brusc ă de la cele 3,6 miliarde $ alocate în 2005. 
Pentru a putea concura pe pie ţele mondiale, Uniunea European ă şi statele membre trebui s ă-şi 
mărească investiţiile, atât pe cele publice cât şi pe cele private şi să-şi mobilizeze resursele 
într-un mod mult mai eficient pentru a reduce discrepan ţa dintre amploarea provoc ării şi 
eforturile de cercetare şi inovare realizate. Toate statele membre î şi au propriile programe de 
cercetare privind energia, în principal cu obiective similare şi cu acelea şi tehnologii vizate. În 
plus, centrele de cercetare publice şi private, universit ăţile şi agenţiile specializate 
                                                 
11 Masa Rotund ă a OCDE pe tema dezvolt ării durabile, 30 iunie 2006 
 
RO 8   RO completeaz ă imaginea unor posibilit ăţi împrăştiate, fragmentate şi critice. Conlucrarea va fi în 
beneficiul tuturor, exploatând rolu l federativ pe care Uniunea European ă îl poate juca în 
domeniul energiei. 
Potenţialul unei cooper ări interna ţionale sporite trebuie exploa tat într-un mod mai eficient. 
Siguranţa energiei şi schimbările climaterice sunt probleme mondiale, ale c ăror soluţii se pot 
găsi la nivel global – ce ea ce va duce la pie ţe imense, dar şi la o concuren ţă acută. Găsirea 
unui echilibru între cooperare şi concuren ţă este de o importan ţă fundamental ă. Proiectul 
ITER şi cel privind fuziunea au oferit un exemplu de cooperare interna ţională la scară largă în 
căutarea de solu ţii la provoc ările globale, care poate fi aplicat şi în alte domenii. Uniunea 
European ă şi multe din statele membre particip ă, de asemenea, la ini ţiative de cooperare 
multilaterale, cum ar fi Parteneriatul Interna ţional pentru Economia de HidrogenIPHE), 
Forumul Coordonatorilor pentru Captarea Carbonului (CSLF) şi Forumul Interna ţional 
privind Energia din Genera ţia a IV-a (GIF), al c ăror potenţial trebuie înc ă exploatat. Sinergiile 
în dezvoltarea unor tehnologii eficiente şi cu emisii sc ăzute de carbon trebuie continuate şi pe 
viitor printr-o cooperare mai strâns ă, orientat ă pe obţinerea de rezultate, cu parteneri 
internaţionali, ca de exemplu Statele Unite. 
6. TRANSFORMAREA INOV ĂRII TEHNOLOGIILOR DIN DOMENIUL 
ENERGETIC: UN PLAN EUROPEAN STRATEGIC PRIVIND TEHNOLOGIA DIN 
DOMENIUL ENERGETIC (PLANUL SET) 
Uniunea European ă trebuie s ă acţioneze concertat şi urgent. Vor fi necesare decenii întregi 
pentru a transforma progresiv  sistemul energetic, îns ă trebuie s ă începem acum . Este un 
proces care necesit ă acţiuni strategice la nivel eu ropean, o planificare proactiv ă şi o politic ă-
cadru cuprinz ătoare. Pentru a r ăspunde provoc ării, trebuie s ă dezvoltăm un portofoliu de talie 
mondială de tehnologii competitive, curate, eficiente, cu pre ţuri accesibile şi cu un nivel redus 
de carbon în domeniul energetic şi să creăm condiţii stabile şi previzibile pentru industrie, în 
special pentru întreprinderile mici şi mijlocii, în scopul de a asigura r ăspândirea acestora în 
toate sectoarele economiei. 
Adoptarea unui portofoliu l ărgit de tehnologii îndep ărtează riscurile şi evită fixarea pe 
anumite tehnologii, care ar putea s ă nu ofere cea mai bun ă soluţie pe termen lung. Acest 
portofoliu include tehnologiile existente care po t fi aplicate imediat, tehnologii care mai au 
încă nevoie de îmbun ătăţiri, tehnologii care trebuie s ă progreseze, tehnologii de tranzi ţie şi 
tehnologii care necesit ă schimbări majore în infrastructurile şi lanţurile de furnizare existente. 
Toate aceste tehnologii întâmpin ă diferite probleme şi bariere şi au perspectiva de a fi 
comercializate în diferite intervale de timp. 
Crearea condi ţiilor cadru şi introducerea stimulentelor pentru dezvoltarea şi introducerea 
tehnologiilor în domeniul energetic este o chestiune de politic ă publică. Sunt disponibile 
diferite instrumente,  atât la nivel na ţional cât şi la nivel european, pentru a sprijini accelerarea 
dezvoltării tehnologice (sprijinirea tehnologiei) şi procesul de introducere pe pia ţă (creşterea 
cererii). Iat ă un inventar al acestor  instrumente, care nu se vrea exhaustiv :  
– Instrumente de sprijinire a tehnologiei : Programul-cadru de cercetare al UE şi iniţiativele 
asociate acestuia (de exemplu, Pr ogramul de Cercetare European ă privind Re ţelele - ERA-
Net), Sistemul financiar de împ ărţire a riscurilor al B ăncii Europene de Investi ţii, 
infrastructura pentru cercetare, Ini ţiativele Tehnologice Comune şi alte posibilit ăţi expuse 
în cadrul articolelor 168, 169 şi 171 din Tratatul CE şi în Titlul II din Tratatul Euratom), 
 
RO 9   RO Fondul de cercetare entru c ărbune şi oţel, programele na ţionale de cercetare şi inovare, 
capitalul de risc şi mecanismele financiare inovatoare12, Banca European ă de Investi ţii, 
Fondurile Structurale pentru  inovare, programele COST, EUREKA, Platformele 
tehnologice europene.  
– Instrumente pentru cre şterea cererii : Directivele UE care stabilesc obiective şi cerinţe 
minime, reglement ările de func ţionare, politicile de stabilire a pre ţurilor (Sistemul de 
comercializare a emisiilor şi instrumente fiscale cum ar fi taxele pe energie), etichetarea 
energiei, politica privind stan dardele, acordurile voluntare  din cadrul industriei, pre ţurile 
fixe, cotele, obliga ţiile, certificatele verzi şi albe, reglement ările privind planificarea/ 
construirea, subven ţii pentru noii intra ţi în sistem, stimulentele fiscale, politica privind 
concurenţa, politicile de achizi ţii publice, acordurile comerciale. 
– Instrumente integrate de inovare : Propunerea de înfiin ţare a unui Institut European pentru 
Tehnologie (IET) va juca un rol important în sporirea rela ţiilor şi sinergiilor dintre inovare, 
cercetare şi educaţie. Se va analiza cu aten ţie propunerea de creare a unei Comunit ăţi 
pentru ştiinţă şi inovare în domeniul energetic de c ătre Consiliul de conducere autonom al 
acestuia. Programul Comunit ăţii privind Competitivitatea şi Inovarea (în special programul 
„Intelligent Energy-Europe”) inten ţionează să îndepărteze barierele care împiedic ă 
integrarea pe pia ţă şi care nu ţin de sectorul tehnologic. În  plus, abordarea principal ă a 
pieţei anunţată în strategia de i novare recent elaborat ă13 ar putea contribui la lansarea unor 
acţiuni strategice pe scar ă largă menite să faciliteze crearea unor pie ţe ale energiei fondate 
pe noile cuno ştinţe dobândite. 
Rolul fundamental al Planului  european strategic privind tehnologia din domeniul energetic 
(Planul SET) va fi identificarea instrume ntelor strategice cele mai adecvate nevoilor 
diferitelor tehnologii în dive rse stadii de dezvoltare şi cicluri de desf ăşurare. Planul SET 
trebuie, de aceea, s ă cuprindă toate aspectele inov ării tehnologice, precum şi cadrul politic 
necesar pentru încurajarea comunit ăţilor de afaceri şi financiare de a crea şi de a sus ţine 
tehnologiile eficiente cu nivel re dus de carbon care vor influen ţa viitorul nostru comun. În 
concordan ţă cu Comunicarea „O politic ă energetic ă pentru Europa”14, planul SET va viza 
intervale de timp diferite şi puncte de referin ţă importante ce vor trebui atinse pentru a orienta 
sistemul nostru energetic pe o cale durabil ă. Se va ţine seama de dimensiunea socio-
economic ă, inclusiv de schimb ările comportamentale şi atitudinile sociale care influen ţează 
folosirea energiei. 
Planul SET trebuie s ă provină dintr-o viziune european ă împărtăşită şi atotcuprinz ătoare, cu 
implicarea tuturor actorilor relevan ţi: industria, comunitatea de cercetare, comunitatea 
financiară, organismele publice, util izatorii, societatea civil ă, cetăţenii, sindicatele. El trebuie 
să fie ambi ţios în ceea ce prive şte obiectivele stabilite, îns ă realist şi pragmatic în ceea ce 
priveşte resursele. Trebuie s ă se evite perceperea acestui  plan ca o „alegere a câ ştigătorilor” 
pe plan european; totu şi, planul SET va trebui s ă fie selectiv, asigurâ ndu-se de stabilirea unui 
portofoliu adecvat de tehnologii, pentru a permite statelor membre s ă identifice şi să aleagă 
cea mai adecvat ă combinaţie pentru mixul propriu de energie, pentru resursele locale şi pentru 
potenţialul de exploatare specific. 
                                                 
12 De exemplu, Fondul Global pentru Energii Regenerabile şi Eficienţă Energetic ă al Uniunii Europee 
(FGEREE) 
13 COM(2006)502, 13 septembrie 2006 
14 COM(2007) 1 
 
RO 10   RO Elementul strategic al planului va consta în identificarea tehnologiilor adecvate, pentru 
dezvoltarea şi desfăşurarea cărora Uniunea European ă în ansamblul s ău trebuie s ă găsească 
posibilităţi mai bune de mobilizare a resurselor în cadrul unor ac ţiuni ambi ţioase, orientate 
spre obţinerea de rezultate. Pentru aceste tehnologii, trebuie s ă lucrăm în colaborare şi în 
parteneriate, identificând obiectivele precise şi măsurabile şi urmărindu-le apoi în mod 
profund şi coordonat, împ ărţind riscurile şi implicând resurse dintr-o mare varietate de surse. 
Iată câteva posibile exemple de astfel de ini ţiative la scar ă largă, care dep ăşesc capacit ăţile 
unei singure ţări: biorafin ăriile, tehnologiile durabile pentru c ărbune şi gaz, pilele de 
combustie şi hidrogenul şi fisiunea nuclear ă din a IV-a Genera ţie. 
Planul SET nu va fi o ini ţiativă izolată, ci se va fonda pe ini ţiativele existente, completându-
le, cum ar fi strategiile şi bilanţurile naţionale în domeni ul energiei, dar şi Planul de Ac ţiune 
pentru Tehnologiile de Mediu (ETAP) şi iniţiativa remarcabil ă privind Tehnologiile 
informatice şi de comunicare pentru  dezvoltare durabil ă, în cadrul c ărora exist ă un poten ţial 
de optimizare a sinergiilor. 
7. PROCESUL  DE STABILIRE  A PLANULUI  SET 
Comisia inten ţionează să înainteze un prim Plan european  strategic privind tehnologia din 
domeniul energetic spre aprobare Consiliului din prim ăvara anului 2008. 
Pentru a ajunge la o viziune comun ă asupra rolului pe care îl poate juca tehnologia în 
contextul unei politici europene a energiei şi pentru a elabora un Plan SET credibil şi cu o 
largă susţinere, este necesar ă consultarea şi implicarea activ ă a tuturor p ărţilor interesate 
relevante. Trebuie s ă fie o iniţiativă largă, participativ ă, aducătoare de consens, fondat ă pe o 
analiză detaliată a punctelor tari şi a punctelor slabe ale sistemului actual de inovare şi pe o 
evaluare obiectiv ă a potenţialului real al tehnologiilor care  vor contribui la  îndeplinirea 
obiectivelor politicii refe ritoare la energie.  
Se are în vedere o abordare format ă din două etape. În faza ini ţială, până în mai 2007, 
Comisia se va consulta cu gr upurile consultative stabilite şi cu grupuri formate din p ărţile 
interesate, cum ar fi Gr upul la nivel înalt privin d competitivitatea, energia şi mediul, 
Grupurile Consultative ale FP7, Platform ele tehnologice europene relevante şi grupurile 
statelor membre. Se vor organi za ateliere de lucru cu exper ţi şi este posibil ă organizarea unei 
conferinţe europene la nivel înalt în prima jum ătate a anului 2007. 
În cea de-a doua etap ă, probabil în luna iulie, se va realiza o consultare public ă asupra 
proiectul preliminar al Planul ui SET. Rezultatele consult ării vor fi apoi incluse în plan şi se va 
organiza o rund ă finală de consult ări cu exper ţii şi grupurile consultative  pentru validare, 
astfel încât s ă se asigure robuste ţea acestui plan. 
Stabilirea primului Plan SET pân ă la sfârşitul anului 2007 nu va fi un exerci ţiu unic, ci va 
reprezenta începutul un ui proces dinamic, care va fi revizuit şi modificat cu regularitate 
pentru a se adapta necesit ăţilor şi priorităţilor în schimbare. În a cest scop, planul va propune, 
de asemenea, un sistem de monitorizare şi evaluare, inclusiv supravegherea şi evaluarea 
tehnologiilor. „Tabela de punctaj a investi ţiilor în cercetare şi dezvoltare din industrie a UE”15 
va fi extins ă pentru a include şi cercetările din domeniul energetic. 
                                                 
15 Publicat ă anual de Comisia European ă:http://iri.jrc.es/do/home/portal/inicio 
 
RO 11   RO 8. CONCLUZII 
(1) Lumea a intrat într-o nou ă eră a energiei. Uniunea European ă trebuie s ă se afle în 
avangarda schimb ării de paradigm ă în ceea ce prive şte modul de producere, distribu ţie 
şi folosire a anergiei.  
(2) Tehnologia din domeniul energetic joac ă un rol fundamental în ruperea definitiv ă a 
legăturii dintre dezvoltarea economic ă şi degradarea mediului. 
(3) Pe lângă activităţile naţionale, m ăsurile adecvate luate la  nivel european privind 
inovarea şi reglementarea au dus la ob ţinerea de rezultate substan ţiale.  
(4) Totuşi, continuarea abord ării „business as usual” nu mai reprezint ă o opţiune. 
Tendinţele actuale şi proiectarea lor în viitor arat ă că pur şi simplu nu facem suficiente 
eforturi pentru a r ăspunde provoc ării energetice. 
(5) Comisia este de p ărere că bugetul mai ridicat alocat în cadrul celui de-al 7-lea 
Program-cadru (cu 50%, de la 574 Me uro/an la 886 Meuro/an), precum şi al 
Programului „Intelligent Energy-Europe” (cu 100%, de la 50 Meuro/an la 100 Meuro/an) reprezint ă un pas pe calea cea bun ă 
şi că statele membre şi industria merg 
la unison.  
(6) Uniunea European ă trebuie s ă acţioneze în comun şi de urgen ţă, adoptând şi 
implementând Planul european strategic privind tehnologia din domeniul energetic 
(Planul SET) în 2007, care vizeaz ă întregul proces de i novare, de la cercetarea 
fundamental ă până la introducerea pe pia ţă, şi facilitând cooperarea pentru cercetare şi 
dezvoltare cu parteneri interna ţionali. 
(7) Planul SET trebuie s ă provină dintr-o viziune european ă comună şi atotcuprinz ătoare, 
implicând to ţi actorii relevan ţi. El trebuie s ă fie ambi ţios în ceea ce prive şte 
obiectivele stabilite, îns ă realist şi pragmatic în ceea ce prive şte resursele. Elementul 
strategic al Planului SET va fi identif icarea tehnologiilor adecvate, pentru a c ăror 
introducere pe pia ţă Uniunea European ă trebuie s ă găsească posibilităţi mai bune de 
mobilizare a resurselor în cadrul unor ac ţiuni ambi ţioase, orientate spre ob ţinerea de 
rezultate. 
 
RO 12   RO ANEXĂ 
Trecere în revist ă a tehnologiilor-cheie cu nivel redus de carbon aflate în diferite stadii 
de inovare şi perspectivele privind introducerea lor pe pia ţă 
1. Analiza Grupului Consultativ privind Energia al FP6 
Raportul „Tranziţia către un sistem energetic durabil pentru Europa: Perspectiva Cercet ării 
şi Dezvoltării” (2006, EUR 22394), elaborat de Grupul Co nsultativ privind Energia al FP6, 
identifică opţiunile-cheie viitoare în ceea ce prive şte tehnologia. Analiza efectuat ă oferă un 
punct de referin ţă util şi este sintetizat ă în cele ce urmeaz ă. 
Intervalul de timp 
pentru 
desfăşurarea la 
scară largă Tehnologie de transport Tehnologie pentru producerea de 
electricitate / conversia în c ăldură 
Imediat / Pe termen 
scurt 
   
 
     
 
    
 
     
 
    
 
    
Pe termen mai lung Reducerea cererii (de exemplu, 
motoare mai mici) 
Motoare cu combustie intern ă 
avansate, de înalt ă eficienţă 
Proiectarea unor modele electrice 
hibride îmbun ătăţite cu benzin ă, 
diesel şi biodisel 
Biodiesel, bioetanol  
Co-procesarea biomasei şi a 
combustibililor fosili 
Combustibili sintetici Fischer-
Tropsch pe baz ă de gaz/cărbune 
Biocombustibili din materii prime 
ligno-celulozice 
Vehicule electrice (VE) cu capacitate 
avansată de stocare a electricit ăţii în 
baterie  
Pile de combustie şi hidrogen  
Transport aerian: hidrogen/turbine cu 
gaz
 Aplicaţii termice solare de 
temperatur ă joasă/medie pentru ap ă 
caldă, încălzire, răcire, procese 
industriale 
Turbine de gaz-ciclu combinat 
TGCC) 
Fisiune nuclear ă (Generaţia III/III+) 
Energie eolian ă (inclusiv în larg / 
foarte departe de ţărm) 
Integrare în sistem (probleme de 
reţea) 
Biomasă solidă 
Pile de combustie (SOFC, MCFC) 
Energie geotermal ă (inclusiv la 
adâncime – HDR/HFR) 
Captarea şi stocarea carbonului (CSC) 
Exploatarea mai curat ă a cărbunelui 
(turbina cu vapori/gaz-ciclu 
combinat) prin folosirea CSC 
Centrale avansate pe baz ă de 
combustibili fosili (cu un nivel 
super/ultra-critic al vaporilor); 
Gazeificarea integrat ă CC (IGCC) cu 
CSC 
Energia fotovoltaic ă solară 
Centrale termice solare 
Energia oceanelor (a valurilor şi a 
curenţilor maritimi) 
Fisiunea nuclear ă – Genera ţia a IV-a 
Fuziunea nuclear ă 
 
RO 13   RO  
 
Tehnologiile pentru eficien ţa energetic ă la utilizator sunt, de as emenea, analizate în acest 
raport, îns ă gama lor este atât de variat ă, încât un rezumat concis, a şa cum este cel de mai sus, 
nu este posibil. Raportul complet poate fi desc ărcat de la adresa: 
http://ec.europa.eu/research/e nergy/gp/gp_pu/article_1100_en.htm   
2. Perspective de p ătrundere pe pia ţă – viziunile Platformelor  tehnologice europene 
(PET) în domeniul energetic  
Conform Platformei tehnologice europene (PET)16, privind centralele electrice pe baz ă de 
combustibili fosili cu emisii zero , până în 2020, centralele electrice pe baz ă de combustibili 
fosili vor putea s ă capteze aproape toate emisiile de CO 2 într-o modalitate viabil ă din punct de 
vedere economic sau s ă introducă sisteme de captare a CO 2. Aceasta ar duce pân ă în 2050 la o 
diminuare progresiv ă cu 60% a emisiilor de CO 2 provenite din generare a de electricitate şi ar 
demonstra importan ţa producerii de energie din combus tibili fosili cu zero emisii. 
PET privind biocombustibilii17 consider ă că un sfert din necesit ăţile de carburan ţi pentru 
transportul rutier în UE vor fi acoperite de biocombustibili cura ţi şi eficienţi din punct de 
vedere al emisiilor de CO 2 până în 2030. 
PET privind energia fotovoltaic ă18 confirmă faptul că obiectivul de 3 GW stabilit pentru 2010 
poate fi îndeplinit. Mai mult, pân ă în 2030, costul de generare a energiei fotovoltaice va fi 
competitiv în majoritatea zonelor pie ţei de electricitate. Puterea instalat ă poate cre şte până la 
200 GW în UE şi 1000 GW în lumea întreag ă, furnizând electricitate la mai mult de 100 
milioane de familii, mai ales în zonele rurale. 
Anticipările PET19 privind energia eolian ă pentru 2030 sugereaz ă că 23% din electricitatea 
europeană ar putea fi produs ă cu ajutorul fermelor eo liene, cu o putere instalat ă de 300 GW 
(ce produc 965 TWh, în cre ştere de la produc ţia din 2005, de 83 TWh) 
PET privind pilele de combustie şi hidrogenul 20 anticipeaz ă că în 2020 pilele de combustie 
pentru aparatele portabile şi generarea mobil ă de electricitate vor reprezenta pie ţe bine 
stabilite. În ceea ce prive şte aplicaţiile fixe de cogene rare, puterea instalat ă ar putea cre şte la 
16 GW, iar în domeniul trans porturilor rutiere, tot pân ă în 2020, începerea producerii în mas ă 
a vehiculelor ce func ţionează pe bază de hidrogen ar putea duce la vânz ări anuale de pân ă la 
1,8 milioane de vehicule. 
PET privind energia termic ă solară21 consideră că această tehnologie va acoperi pân ă la 50% 
din toate aplica ţiile pentru înc ălzire care necesit ă temperaturi de pân ă la 250°C în 2030. 
Puterea total ă instalată ar putea ajunge la 200 GW (energie termic ă). 
                                                 
16 http://www.zero-emissionplatform.eu/website/ 
17 http://ec.europa.eu/research/energy/pdf/draft_vision_report_en.pdf 
18 http://ec.europa.eu/research/energy/nn /nn_rt/nn_rt_pv/article_1933_en.htm 
19 http://www.windplatform.eu/ 
20 https://www.hfpeurope.org/ 
21 http://www.esttp.org/cms/front_content.php 
 
RO 14   RO PET privind re ţelele inteligente22 analizeaz ă reţelele electrice care vor fi necesare în viitor 
pentru a permite sistemului energetic s ă răspundă cerinţelor Europei viitoare. Profitând de pe 
urma progreselor realizate în domeniul tehnologiei informatice şi de comunicare, re ţelele 
trebuie s ă devină flexibile, accesibile, solide şi economice, adoptând cele mai recente 
tehnologii pentru a- şi asigura succesul, dar p ăstrându-şi în acelaşi timp flexibilitatea pentru a 
se putea adapta nevoilor în continu ă schimbare.  
                                                 
22 http://www.smartgrids.eu