[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 2.10.2008

COM(2008) 609 final

Propunere de

DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

privind mobilizarea Fondului european pentru adaptare la globalizare

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

Acordul interinstituțional din 17 mai 2006[1] permite mobilizarea Fondului european pentru adaptare la globalizare prin intermediul unui mecanism de flexibilitate, în limita unui plafon anual de 500 milioane EUR, în mod suplimentar față de rubricile bugetare corespunzătoare ale cadrului financiar. Regulile de eligibilitate aplicabile contribuțiilor din acest fond sunt prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1927/2006 al Parlamentului European și al Consiliului[2].

Serviciile Comisiei au examinat în detaliu cele patru solicitări prezentate de Italia în conformitate cu Regulamentul (CE) 1927/2006, în special cu articolele 2, 3, 4, 5 și 6.

Cele mai importante elemente ale evaluărilor sunt rezumate după cum urmează:

Cazurile EGF/2007/05/IT/Sardinia, EGF/2007/06/IT/Piemont, EGF/2007/07/IT/ Lombardia și EGF/2008/01/IT/Toscana

1. Autoritățile italiene au prezentat Comisiei cererile la următoarele date: la 9 august 2007 pentru Sardinia, la 10 august 2007 pentru Piemont, la 17 august 2007 pentru Lombardia și la 12 februarie 2008 pentru Toscana. Toate cele patru solicitări, bazate pe criteriile specifice de intervenție prevăzute la articolul 2 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006 al Parlamentului European și al Consiliului, au fost prezentate în termenul stabilit de 10 săptămâni, prevăzut la articolul 5 din regulamentul în cauză.

2. Italia a înaintat cele patru solicitări în temeiul criteriului de intervenție menționat la articolul 2 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006, care prevede concedierea într-o perioadă de 9 luni a cel puțin 1 000 de salariați, într-un sector NACE 2 (nomenclatorul statistic al activităților economice)[3] dintr-o regiune sau două regiuni învecinate (întreprinderi din sectorul 13 „Industria textilă” din cadrul NACE 2, situate în regiunile Sardinia, Piemont, Lombardia și Toscana).

3. Cele patru cereri prezintă următoarele cifre privind concedierile definitive:

- Sardinia: 1 044 concedieri în cursul perioadei de referință de nouă luni (27 octombrie 2006 – 26 iulie 2007) în sectorul 13 (industria textilă) din cadrul NACE 2[4], în regiunea NUTS II ITG2-Sardinia;

- Piemont: 1 537 concedieri în cursul perioadei de referință de nouă luni (1 septembrie 2006 – 31 mai 2007) în sectorul 13 (industria textilă) din cadrul NACE 2, în regiunea NUTS II ITC4-Piemont;

- Lombardia: 1 816 concedieri în cursul perioadei de referință de nouă luni (1 septembrie 2006 – 31 mai 2007) în sectorul 13 (industria textilă) din cadrul NACE 2, în regiunea NUTS II ITC4-Lombardia;

- Toscana: 1 558 concedieri în cursul perioadei de referință de nouă luni (1 martie 2007 – 30 noiembrie 2007) în sectorul 13 (industria textilă) din cadrul NACE 2, în regiunea NUTS II ITE15-Toscana.

4. Analiza legăturii dintre concedieri și modificările majore din structura comerțului mondial se bazează pe informațiile care urmează. Cererile prezintă concedierile în cele patru regiuni pe fondul schimbărilor radicale în repartiția geografică a fabricării produselor textile. Țările terțe (în special China și India) domină din ce în ce mai mult comerțul mondial cu produse textile și de îmbrăcăminte iar cota din producția mondială a unor țări precum Turcia și Bangladesh continuă să crească. Restructurările masive din industria îmbrăcămintei și cea textilă din Europa, începând cu anii 1990, au condus deja la o creștere a productivității și o reorientare a producției către produsele de înaltă calitate, combinate cu o reducere a forței de muncă cu aproximativ o treime între 1990 și 2004[5].

5. În paralel cu schimbările globale de pe piață, producătorii de textile din cadrul Comunității s-au confruntat cu o concurență specifică tot mai acerbă ca urmare a expirării acordului multifibre (AMF); acordul impunea țărilor în curs de dezvoltare cote la exporturile de produse textile și de îmbrăcăminte către țările dezvoltate. În 2005, expirarea AMF [și cea a Acordului privind produsele textile și confecțiile (ATC) care i-a urmat], a deschis piețele produselor textile și de îmbrăcăminte din Comunitate către libera concurență din partea țărilor în curs de dezvoltare. În perioada 2004 - 2006, volumul articolelor de îmbrăcăminte importate în Comunitate a înregistrat o creștere anuală de aproximativ 10%. Aceasta se datorează, în special, creșterii importurilor din China în urma expirării AMF.

Concedierile din Italia sunt rezultatul unei tendințe generale în industria îmbrăcămintei și accesoriilor din Comunitate de delocalizare a producției în țări cu costuri mai reduse, care nu sunt membre UE, fapt deja demonstrat într-o cerere anterioară referitoare la Malta[6]. În cererile înaintate, autoritățile italiene au furnizat dovezi statistice care arată că aceste concedieri sunt rezultatul direct al evoluției situației în industria textilă pe plan global.

6. Autoritățile italiene au folosit aceleași explicații în toate cele patru cereri și anume că, deși era prevăzută expirarea acordurilor AMF și ATC, consecințele economice pentru industria textilă din Italia în general și, în special, în cele patru regiuni, au fost mult mai dure decât se preconizase. Conform autorităților italiene, expirarea AMF trebuia să aibă, în ansamblu, repercusiuni minore asupra producției industriale și locurilor de muncă. Realitatea a fost diferită. Ca urmare a expirării AMF și a scăderii cererii pentru articolele de îmbrăcăminte italiene care a urmat, multe din întreprinderile unde au avut loc concedieri au investit într-o serie de tehnologii de modernizare a procesului de producție, în încercarea de a reduce costurile și de a-și diversifica gama de produse. Cu toate acestea, măsurile menționate nu au reușit să contrabalanseze reducerea drastică a comenzilor și concurența sporită din partea producătorilor de textile din țările terțe.

7. Repercusiunile la nivel local și regional sunt prezentate în cele patru cereri după cum urmează:

- Sardinia: Provincia Nuoro, unde au avut loc concedierile, reprezintă centrul principal al industriei textile din Sardinia. Aceasta are o rată a șomajului ridicată (10,8 % în 2006, în raport cu media națională a aceluiași an de 6,8 %), cei mai afectați fiind tinerii și persoanele vârstnice. În 2005, rata șomajului în Nuoro a fost de 51,6 %, în raport cu media națională de 57,5 %. Autoritățile italiene au menționat că impactul acestor concedieri este resimțit puternic de către o forță de muncă deja fragilă și izolată.

- Competitivitatea economică a regiunii Piemont provine din industria construcțiilor și cea a serviciilor și mai puțin din industria textilă. Cu toate acestea, jumătate din forța de muncă din regiunea Biellese („bazinul” tradițional al industriei textile piemonteze și zona geografică în care au avut loc aproximativ 35% din concedieri) este angajată în sectorul manufacturier iar o treime din aceasta lucrează în industria textilă. Consecințele concedierilor din Piemont se reflectă în creșterea numărului de cereri de asistență către Fondul special de garantare a salariilor (CIGS).

- Lombardia: Autoritățile italiene au prezentat o imagine comparativă a situației, punând în contrast competitivitatea generală a sectoarelor non-textile din regiune cu competitivitatea scăzută a producătorilor de textile. Cea mai mare concentrare de întreprinderi din acest sector este în Milano, Brescia, Varese, Bergamo și Como, acestea fiind în declin de mai mulți ani. Autoritățile italiene folosesc datele furnizate de INAIL[7] pentru a ilustra înrăutățirea situației în sectorul textilelor din aceste zone: numărul de persoane angajate în acest sector în Lombardia a scăzut de la 22 426 în 2000 la 17 267 în 2004, ceea ce reprezintă o scădere de aproximativ 23% în 4 ani.

- Toscana: Numărul de întreprinderi textile din provincia Prato a scăzut cu aproximativ 20% între 2002 (5 508) și 2006 (4 429). Numărul de persoane angajate de întreprinderile textile din provincia Prato a scăzut de asemenea, pe parcursul aceleiași perioade, cu 25% (28 600 în 2002, comparativ cu 21 436 în 2006). Statisticile regionale cele mai recente arată că, în timp ce, în ansamblu, numărul de locuri de muncă rămâne stabil în regiune, scade numărul de angajați în industria textilă (-5,7 % în al treilea trimestru din 2007, comparativ cu anul anterior).

În concluzie, în aceste circumstanțe, concedierile pot fi interpretate ca având un puternic efect negativ asupra economiei locale din cele patru regiuni în cauză.

8. În ceea ce privește îndeplinirea criteriilor stabilite la articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006, solicitarea a furnizat următoarele elemente: Italia a confirmat faptul că această contribuție financiară din partea FEG (Fondul european pentru adaptare la globalizare) nu se substituie măsurilor care țin de responsabilitatea întreprinderilor în virtutea dreptului intern sau a acordurilor colective și a dat asigurări că acțiunile respective oferă sprijin pentru lucrătorii individuali și nu vor fi folosite pentru a restructura societăți sau sectoare de activitate. Autoritățile italiene au confirmat faptul că acțiunile eligibile nu primesc asistență din partea altor instrumente financiare comunitare.

În concluzie, pentru motivele enumerate mai sus, se propune aprobarea cererilor EGF/2007/05/IT/Sardinia , EGF/2007/06/IT/Piemont , EGF/2007/07/IT/Lombardia și EGF/2008/01/IT/Toscana depuse de Italia privind industria textilă deoarece au fost furnizate dovezi care atestă că aceste concedieri sunt rezultatul unor schimbări majore în structura comerțului mondial, care au dus la o gravă perturbare economică, afectând economia locală. În cazul celor patru regiuni, au fost propuse pachete coordonate de servicii personalizate eligibile în valoare de 70 316 150 EUR, din care contribuția solicitată de la FEG este de 35 158 075 EUR.

Finanțare

Cuantumul total al bugetului anual disponibil pentru Fondul european pentru adaptare la globalizare este de 500 milioane EUR. Suma de 3 106 882 EUR a fost deja alocată pentru doua cereri și au fost propuse alte două cazuri cărora li s-a alocat suma de 10 770 772 EUR, ceea ce reprezintă un total de fonduri alocate de 13 877 654 EUR, rămânând disponibilă suma de 486 122 346 EUR.

Ajutoarele propuse de Comisie în cadrul acestui fond se bazează pe informațiile furnizate de solicitanți.

Pe baza celor patru cereri de sprijin din partea fondului prezentate de Italia, al cărei sector textil a fost afectat, valorile totale estimate ale pachetelor coordonate de servicii personalizate care vor trebui finanțate sunt următoarele:

Servicii personalizate care trebuie finanțate (în EUR) |

Italia /Sardinia 2007/005 | 10 971 000 |

Italia /Piemont 2007/006 | 7 798 750 |

Italia /Lombardia 2007/007 | 12 534 125 |

Italia /Toscana 2008/001 | 3 854 200 |

Total | 35 158 075 |

După examinarea acestor patru cereri[8] și ținând cont de valoarea maximă care poate fi acordată din partea fondului, stabilită în conformitate cu articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006, precum și de marja existentă pentru realocarea creditelor, Comisia propune mobilizarea Fondului european pentru adaptare la globalizare pentru o sumă totală de 35 158 075 EUR , care să fie acordată la rubrica 1a din cadrul financiar.

În urma acordării sprijinului, o cotă de peste 25 % din suma maximă anuală afectată Fondului european pentru adaptare la globalizare va rămâne disponibilă pentru alocare în ultimele patru luni ale anului 2008, astfel cum prevede articolul 12 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006.

Prin prezentarea acestei propuneri de mobilizare a fondului, Comisia inițiază procedura simplificată de discuție trilaterală, astfel cum prevede punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006, în vederea obținerii acordului celor două ramuri ale autorității bugetare cu privire la necesitatea utilizării fondului și cu privire la suma solicitată. Comisia invită prima dintre cele două ramuri ale autorității bugetare care ajunge la un acord cu privire la proiectul de propunere de mobilizare, la nivelul politic corespunzător, să informeze cealaltă ramură și Comisia în legătură cu intențiile sale.

În cazul unui dezacord din partea uneia dintre cele două ramuri ale autorității bugetare, va fi organizată o reuniune formală trilaterală.

De asemenea, Comisia va prezenta o cerere de transfer în vederea înscrierii în bugetul 2008 a unor credite de angajament și de plată specifice, astfel cum prevede punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006.

Propunere de

DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

privind mobilizarea Fondului european pentru adaptare la globalizare

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,

având în vedere Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară[9], în special punctul 28,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1927/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind crearea Fondului european de ajustare la globalizare[10], în special articolul 12 alineatul (3),

având în vedere propunerea Comisiei[11],

întrucât:

(1) Fondul european pentru adaptare la globalizare („fondul”) a fost creat pentru a furniza un sprijin suplimentar pentru lucrătorii concediați care suportă consecințele schimbărilor majore în structura comerțului mondial și a le acorda asistență pentru reintegrarea pe piața muncii.

(2) Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 permite mobilizarea fondului în limita unui plafon anual de 500 milioane de euro.

(3) Italia a prezentat patru cereri de mobilizare a fondului în ceea ce privește concedierile din sectorul textil, la 9 august 2007 pentru Sardinia, la 10 august 2007 pentru Piemont, la 17 august 2007 pentru Lombardia și la 12 februarie 2008 pentru Toscana. Aceste cereri îndeplinesc condițiile pentru fixarea contribuțiilor financiare, astfel cum sunt enunțate în articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006.

(4) În consecință, fondul ar trebui să fie mobilizat pentru a oferi o contribuție financiară în baza cererilor,

DECID:

Articolul 1

În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2008, Fondul european pentru adaptare la globalizare este mobilizat pentru a acorda suma de 35 158 075 EUR în credite de angajament și de plată.

Articolul 2

Prezenta decizie este publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Adoptată la Bruxelles,

Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu

Președintele Președintele

[1] JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

[2] JO L 406, 30.12.2006, p. 1, rectificat în JO L 48, 22.2.2008, p. 82.

[3] Regulamentul (CE) nr. 1893/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 de stabilire a Nomenclatorului statistic al activităților economice NACE a doua revizuire și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 3037/90 al Consiliului, precum și a anumitor regulamente CE privind domenii statistice specifice JO L 393, 30.12.2006, p. 1.

[4] Autoritățile italiene au confirmat că utilizează o clasificare națională a sectoarelor efectuată pe baza clasificării ATECO ISTAT 2002 care, la rândul ei, se bazează pe NACE rev. 1.1 (legislația referitoare la NACE în vigoare până la 1 ianuarie 2008). Toate societățile incluse în aceste liste (în toate cele trei cereri) fac parte din sectorul 17 „Industria textilă” din cadrul celui de-al doilea nivel ATECO (inclusiv NACE). Aceasta corespunde sectorului 13 NACE în noile categorii NACE 2.

[5] Centrul European de Monitorizare a Schimbărilor (EMCC). „Sectors Futures – Textile and Leather in Europe: the end of an era or a new beginning?” (2004).http://www.eurofound.europa.eu/emcc/content/source/tn04004a.htm

[6] SEC(2008) 1657.

[7] INAIL: „Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro” (Institutul național de asigurare împotriva accidentelor de muncă).

[8] Comunicări către Comisie privind patru cereri de mobilizare a Fondului european pentru adaptare la globalizare, prezentate de Italia [SEC(2008) 2414], cuprinzând analiza efectuată de Comisie în privința acestor solicitări.

[9] JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

[10] JO L 406, 30.12.2006, p. 1.

[11] JO C […], […], p. […].