În pofida unor îmbunătățiri semnificative în ceea ce privește reducerea presiunii exercitate de activitățile de pescuit în Atlanticul de Nord-Est și creșterea biomasei, continuă să existe unele provocări. Unele stocuri continuă să fie supraexploatate și/sau în afara limitelor biologice de siguranță și este clar că sunt necesare eforturi suplimentare pentru a aduce aceste stocuri la niveluri sustenabile. În ceea ce privește Marea Mediterană și Marea Neagră, trebuie, de asemenea, să se depună în continuare eforturi susținute pentru conservare, în special prin punerea în aplicare a planului multianual privind Mediterana de Vest și a numeroaselor acțiuni întreprinse pentru a obține rezultate în ceea ce privește declarația MedFish4Ever și declarația de la Sofia, cum ar fi planul multianual al CGPM pentru Marea Adriatică aplicabil pescuitului de specii demersale, adoptat în 2019.

2.2.Situația flotei UE

Numărul de nave din flota UE a continuat să scadă. În decembrie 2019, registrul flotei de pescuit a UE (inclusiv regiunile ultraperiferice) număra 81 279 de nave, cu 365 de nave mai puțin față de anul precedent. Capacitatea globală exprimată în tonaj brut (TB) era de 1 521 189, ceea ce înseamnă cu 11 991 TB mai puțin față de anul precedent. Puterea totală în kW a fost de 6 047 356 (kW), cu 428 278 kW mai puțin față de decembrie 2018. Deși capacitatea flotei UE în ansamblu rămâne sub plafoanele fixate pentru capacitatea de pescuit, acest lucru trebuie pus în perspectivă, deoarece există încă un număr semnificativ de segmente de flotă care probabil nu sunt în echilibru cu posibilitățile de pescuit disponibile. Cele mai recente constatări arată că, în 2017, din cele 247 de segmente de flotă evaluate, 182 nu erau în echilibru, potrivit unuia dintre principalii indicatori biologici (indicatorul de exploatare durabilă).

Performanța economică a flotei UE a continuat să fie foarte bună, cu un profit net de aproximativ 1,4 miliarde EUR și cu o marjă medie de profit net de 18 % în 2018. Acest nivel de rentabilitate reprezintă o îmbunătățire semnificativă, având în vedere că flota UE a fost doar marginal rentabilă în 2008. Îmbunătățirea continuă a performanței a fost, în principal, rezultatul îmbunătățirii unor stocurilor importante, prețurile medii ale peștelui fiind ridicate (o valoare mai mare pentru un număr mai mic de pești debarcați), iar prețurile combustibililor rămânând scăzute.

Deși nu sunt încă disponibile cifre pentru anul 2019, se preconizează un nivel foarte bun de rentabilitate globală, cu un profit net și o marjă medie de profit net similare celor din 2018. Cu toate acestea, persistă diferențe semnificative între diferitele regiuni de pescuit ale UE, Marea Baltică, Marea Mediterană și Marea Neagră fiind cele cu niveluri de rentabilitate mai scăzute. S-a observat o tendință economică pozitivă la mai multe flote care vizează stocurile exploatate în mod sustenabil (cum ar fi peștele-pescar și cardina albă în Marea Irlandei; limba-de-mare în Canalul Mânecii de Vest și cardina albă în Marea Nordului), care au avut tendința de a-și îmbunătăți rentabilitatea și salariile. În schimb, flotele care vizează stocurile supraexploatate (cod în estul Mării Baltice și cod în Marea Celtică) au avut tendința de a înregistra rezultate economice mai slabe.

Totalul ocupării forței de muncă în cadrul flotei UE în echivalent normă întreagă (ENI) a fost în scădere în medie cu 1,2 % pe an începând din 2008, parțial din cauza scăderii capacității flotei. Cu toate acestea, salariul mediu per ENI a crescut cu 2,5 % pe an. Salariul mediu anual per ENI este de 25 000 EUR. Ocuparea forței de muncă a crescut pentru o serie de flote din Marea Nordului și din Oceanul Atlantic, tendință care, spre deosebire de alte regiuni, pare să se consolideze în prezent.

Previziunile privind performanța economică a flotei UE în 2020 rămân extrem de incerte deocamdată din cauza efectelor combinate ale scăderii cererii și ale perturbării lanțurilor de aprovizionare rezultate în urma crizei sanitare provocate de COVID-19. Cu toate acestea, primele indicii sugerează că sectorul pescuitului a fost puternic afectat inițial de o perturbare a pieței cauzată de pandemia de COVID-19, deoarece cererea a înregistrat o scădere bruscă. Declinul cererii și scăderea ulterioară a prețurilor de primă vânzare au făcut ca numeroase nave să își înceteze activitatea. Închiderea canalelor HORECA a afectat segmentele de flotă care vizau specii cu valoare ridicată și pescuitul costier la scară mică. În plus, flotele de pescuit care depind de piețele de export au fost puternic afectate. Pe lângă problemele legate de cerere, măsurile sanitare au împiedicat anumite activități de pescuit.

Începând cu mijlocul lunii aprilie, situația pare să se îmbunătățească atât pentru sectorul pescuitului, cât și pentru sectorul prelucrării peștelui. În 2020, prețurile foarte scăzute ale combustibililor ar putea reduce costurile de funcționare ale flotelor UE.

Pentru a remedia această situație fără precedent, Comisia a propus o serie de măsuri de urgență, pe care legiuitorii UE le-au aprobat. Aceste măsuri vor contribui la protejarea a mii de locuri de muncă în regiunile de coastă ale UE și la menținerea securității alimentare. Acestea extind domeniul de aplicare al Fondului european pentru pescuit și afaceri maritime (FEPAM) pentru a permite compensarea pierderilor economice cauzate de criza din domeniul sănătății publice, o repartizare mai flexibilă a resurselor financiare în cadrul programului operațional al fiecărui stat membru și o procedură simplificată de modificare a programelor operaționale pentru introducerea rapidă a noilor măsuri. Un nou cadru temporar pentru ajutoarele de stat permite statelor membre să acorde sprijin sub formă de ajutoare de stat operatorilor economici care își desfășoară activitatea în sectorul pescuitului și care sunt afectați de criză.

Chiar dacă, în general, capacitatea flotei UE rămâne sub plafoanele legale pentru capacitatea de pescuit, numărul semnificativ de segmente ale flotei care nu se află în echilibru cu posibilitățile de pescuit disponibile rămâne un motiv de îngrijorare și trebuie remediat prin intermediul unor măsuri adecvate în cadrul planurilor de acțiune ale statelor membre.

2.3.Obligația de debarcare

Obligația de a debarca integral capturile a intrat pe deplin în vigoare în 2019. Pentru a evalua progresele înregistrate în ceea ce privește obligația de debarcare, Comisia a primit rapoarte din partea a 18 state membre și cinci consilii consultative. Au fost utilizate și alte surse de informații, de exemplu, un atelier organizat de Comisie cu privire la punerea în aplicare, controlul și executarea obligației de debarcare la 14 iunie 2019.

În general, nivelul de conformitate pare să fie încă scăzut. Statele membre trebuie să se concentreze mai mult asupra controlului și executării. Lipsa unei raportări precise din partea majorității țărilor cu privire la cantitatea de pește aruncat înapoi în mare supusă obligației de debarcare, cantitățile foarte scăzute de pește sub dimensiunile minime debarcate și dificultățile cu care se confruntă statele membre în ceea ce privește monitorizarea acestor capturi rămân preocupări majore. De asemenea, din cauza acestor deficiențe, impactul obligației de debarcare asupra statelor membre și asupra industriei pescuitului rămâne scăzut, în pofida unor preocupări inițiale puternice exprimate de părțile interesate înainte de punerea sa deplină în aplicare în 2019.