RO    RO  COMISIA COMUNIT ĂŢILOR EUROPENE 
Bruxelles, 5.2.2007 
COM(2007) 39 final 
  
COMUNICARE A COMISIEI C ĂTRE CONSILIU ŞI CĂTRE PARLAMENTUL 
EUROPEAN 
privind îmbun ătăţirea capacit ăţii de pescuit şi a indicatorilor de efort în cadrul politicii 
comune în domeniul pescuitului 
 
RO 2   RO COMUNICARE A COMISIEI C ĂTRE CONSILIU ŞI CĂTRE PARLAMENTUL 
EUROPEAN 
privind îmbun ătăţirea capacit ăţii de pescuit şi a indicatorilor de efort în cadrul politicii 
comune în domeniul pescuitului 
Cuprins 
1. Obiectivul prezentei Comunic ări ................................................................................. 3 
2. Definirea capacit ăţii de pescuit şi a efortului de pescuit.............................................. 3 
2.1. Capacitatea de pescuit.................................................................................................. 3 2.2. Efortul de pescuit ........................................................................................................ .3  
3. Cuantificarea capacit ăţii de pescuit.............................................................................. 4 
3.1. Indicatorii capacit ăţii de pescuit pe baza pe caracteristicilor navei ............................. 4 
3.1.1. Tonajul unei nave de pescuit........................................................................................ 4 3.1.2. Puterea unei nave de pescuit ........................................................................................ 5 3.1.3. Al ţi indicatori ai capacit ăţii de pescuit pe baza caracteristicilor navei ........................ 6 
3.2. Indicatorii capacit ăţii de pescuit pe baza echipamentului de pescuit........................... 6 
3.2.1. Tipul şi dimensiunile echipamentul ui de pescuit. Eficien ţă şi selectivitate................. 6 
3.2.2. Indicatorii capacit ăţii de pescuit pentru traule ............................................................. 7 
3.2.3. Indicatorii capacit ăţii de pescuit pentru paragate......................................................... 7 
3.2.4. Indicatorii capacit ăţii de pescuit pentru plase tip pung ă.............................................. 7 
3.2.5. Indicatorii capacit ăţii de pescuit pentru vâr şe.............................................................. 7 
3.2.6. Indicatorii capacit ăţii de pescuit pentru setci şi setci cu sirec...................................... 8 
3.2.7. Control şi punere în aplicare ........................................................................................ 8 
4. PROGRESUL TEHNOLOGIC.................................................................................... 8 5. ACTIVITATEA DE PESCUIT.................................................................................... 9 5.1. Definirea activit ăţii de pescuit ..................................................................................... 9 
5.2. Înregistrarea şi monitorizarea activit ăţii; jurnalul de bord......................................... 10 
6. AC ŢIUNI VIITOARE ............................................................................................... 10 
7. CONCLUZII .............................................................................................................. 12 
 
RO 3   RO 1. OBIECTIVUL PREZENTEI COMUNIC ĂRI 
Ajustarea capacit ăţii flotelor la posibilit ăţile de pescuit disponibile şi limitarea efortului de 
pescuit necesare pentru c onservarea stocurilor de pe şte reprezint ă instrumente cheie de 
management ale politicii com une în domeniul pescuitului. 
Scopul prezentei comunic ări constă în a deschide o dezbatere privind metoda cea mai 
eficientă de cuantificare a capacit ăţii şi efortului de pescuit în cadrul politicii comune în 
domeniul pescuitului. 
2. DEFINIREA CAPACITATII DE PESCUIT SI A EFORTULUI DE PESCUIT  
2.1. Capacitatea de pescuit 
Capacitatea de pescuit este definit ă ca fiind abilitatea unei nave sa u a unui grup de nave de a 
prinde pe şte1. Cuantificarea capacit ăţii prezintă două tipuri de abord ări. 
Conform abord ării economice, capacitatea unei nave ori a unui grup de  nave echivaleaz ă cu 
producţia lor maxim ă sau cantitatea maxim ă de peşte care poate fi prins într-o perioad ă de 
timp determinat ă, cu condi ţia ca navele s ă fie utilizate la capacitatea lor maxim ă, iar stocurile 
să se menţină într-o stare bun ă de sănătate.  
Conform celeilalte abord ări,, adoptat ă în general pentru manageme ntul piscicol, cuantificarea 
capacităţii piscicole se bazeaz ă pe “poten ţialul” flotelor de a contribui la fondul  piscicol în 
cauză, evaluat în termeni de mortalitate piscicol ă. Această cuantificare a poten ţialului maxim 
de contribuţie se poate baza pe caracteristic ile navei sau ale echipamentului de pescuit. Aceste 
caracteristici ale navei sau al e echipamentului se mai numesc şi parametri ai capacit ăţii de 
pescuit.  
În cadrul politicii comune în domeniul pescuitului, pân ă în momentul de fa ţă, capacitatea de 
pescuit a fost cuantificat ă pe baza caracteristicilor nave i. Acest tip de abordare dateaz ă încă 
din perioada primelor programe multianuale de orientare, adoptate la începutul anilor 1980. 
Indicatorii capacit ăţii de pescuit selecta ţi la acel moment erau tonajul navei şi puterea 
motorului; ace ştia au fost inclu şi în regulamentul de baz ă al politicii com une în domeniul 
pescuitului 2, care ofer ă, de asemenea, posibilitatea de a defini capacitatea de pescuit în 
funcţie de num ărul şi/sau dimensiunile echipamentelor de pescuit. 
2.2. Efortul de pescuit 
Legislaţia comunitar ă defineşte efortul de pescuit pentru o nav ă ca fiind produsul capacit ăţii şi 
activităţii acesteia. În cazul unui grup de nave, efortul de pescuit reprezint ă suma efortului 
fiecărei nave.  
                                                 
1 Gréboval D. (ed.) Managing fishing capacity: selected papers on underlying concepts and issues. FAO 
Fisheries Technical Paper No. 386. Rome, FAO. 1999. 
2 Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2371/ 2002 al Consiliului din 20  decembrie 2002 privind 
conservarea şi exploatarea durabil ă a resurselor piscicole, în conformitate cu politica comun ă în 
domeniul pescuitului. 
 
RO 4   RO Efortul de pescuit poate fi considerat un apor t energetic, în care capacitatea reprezint ă energia, 
iar activitatea reprezint ă perioada de timp în care se utilizeaz ă energia. Acest aspect este 
adevărat mai ales atunci câ nd capacitatea se define şte ca putere a navei (vezi 3.1.2). 
3. CUANTIFICAREA CAPACIT ĂŢII DE PESCUIT  
3.1. Indicatorii capacit ăţii de pescuit pe baza pe caracteristicilor navei 
De regulă, capacitatea se cuantific ă pe baza caracteristi cilor navei. Acest tip  de abordare este 
simplu şi relativ u şor de pus în aplicare, cel pu ţin în ceea ce prive şte tonajul. Tonajul şi 
puterea reprezint ă indicatorii cei mai des utiliza ţi, cu toate c ă există alternative.  
3.1.1.  Tonajul unei nave de pescuit 
Tonajul navei este o func ţie de întregul volum sau de  o parte din acesta. Exist ă mai multe 
sisteme de calcul pentru tonajul unei nave, iar acestea difer ă mai ales în ceea ce prive şte 
volumele care sunt incluse în calcul. 
La începutul PCP (politica comun ă în domeniul pescuitului), statele membre aplicau 
standarde diferite pentru a m ăsura tonajul. Doar navele de peste 24 m lungime, care realizau 
călătorii interna ţionale, erau m ăsurate prin intermediul unui  sistem comun în cadrul 
Comunităţii, întrucât se aflau sub inciden ţa Conven ţiei de la Londra3. 
În 1994, Consiliul a adoptat defini ţia actuală a tonajului, care se aplic ă la toate navele de 
pescuit din cadrul Comunit ăţii4. În ceea ce prive şte navele cu o lungime total ă egală sau mai 
mare de 15 m, tonajul se calculeaz ă ca o func ţie a volumului total anexat, a şa cum este definit 
de Conven ţia de la Londra, ia r, în ceea ce prive şte navele sub 15 m, volumul total anexat este 
înlocuit de o estimare a volumului cocii (o func ţie a lungimii, l ăţimii şi adâncimii). 
De la sfâr şitul anului 2003, toate navele de pescuit din cadrul Comunit ăţii au început s ă fie 
măsurate conform unei defini ţii comune a tonajului. Aceast ă realizare este deosebit de 
important ă pentru PCP. Cu toate acestea,  din când în când, pescarii solicit ă ca anumite spa ţii 
din cadrul navei s ă nu fie incluse în calculul tonajului, sau nici chiar în regimul intrare-ie şire5. 
În opinia Comisiei, acest fapt ar putea re prezenta un pas înapoi ce ar submina m ăsurile actuale 
de management al capacit ăţii. În trecut, tonajul era m ăsurat în mod diferit în statele membre, 
însă aveau în comun faptul c ă anumite suprafe ţe nu erau incluse în calcul. Aceasta complica 
sistemul şi încuraja declara ţiile false cu privire la utilizarea suprafe ţelor, pentru a putea 
înlocui o nav ă veche cu alta mai mare. 
Se observ ă, din experien ţă, că definiţia actuală dată tonajului este satisf ăcătoare şi nu este 
planificat ă nici o modificare fundamental ă a acesteia. 
                                                 
3 Conven ţia internaţională privind m ăsurarea tonajului navelor semnat ă la Londra în 1969.  
4 Regulamentul (CEE) nr. 2930/86 al Consiliului de definire a caracteristicilor vaselor de pescuit. 
Regulamentul (CE) nr. 3259/94 al Consiliului din 22 decembrie 1994 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2930/86 de definire a caracteristicilor vaselor de pescuit. Decizia Comisiei din 20 martie 
1995 privind punerea în aplicare a anexei la Regulamentul (CEE) nr. 2930/86 al Consiliului de definire 
a caracteristicilor vaselor de pescuit. 
5 În conformitate cu regimul de intrare-ie şire stabilit de Articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 
2371/2002 al Consiliului, orice intrare a unei capacit ăţi în flota unui stat membru trebuie compensat ă de 
ieşirea unei capacit ăţi cel puţin egale, exprimat ă atât termeni de tonaj, cât şi de putere.  
 
RO 5   RO Acestea fiind spuse, se pot realiza u şoare îmbun ătăţiri privind aplicarea normelor de m ăsurare 
a tonajului în cadrul Comunit ăţii, cum ar fi definirea preciziei solicitate pentru calcularea GT 
(tonajul brut) sau modul de calculare a volumului în situa ţii speciale, ca în cazul navelor 
catamaran sub 15 m lungime. 
Dispoziţiile actuale sunt organizate  în trei texte juridice: Re gulamentul (CEE) nr. 2930/86 al 
Consiliului, Regulamentul (CEE) nr. 3259/ 94 al Consiliului, care modific ă regulamentul 
precedent şi Decizia 95/84/CE de punere în aplicare a Comisiei. Pentru a simplifica legisla ţia 
comunitar ă, Comisia va propune un nou regulament consolidat al Consiliului, care s ă 
defineasc ă caracteristicile navelor de pescuit,  pentru a înlocui textele actuale.  
3.1.2.  Puterea unei nave de pescuit 
Legislaţia comunitar ă6 defineşte puterea unei nave de pescuit ca fiind totalul puterii maxime 
continue ob ţinute la volantul fiec ărui motor şi care poate fi aplicat ă la propulsarea navei. Prin 
urmare, în conformitate cu legisla ţia comunitar ă, puterea unei nave de pescuit se refer ă la 
puterea de propulsie a acesteia. 
De asemenea, navele utilizeaz ă ceea ce se nume şte, în general, “energie auxiliar ă”. Energia 
auxiliară poate fi definit ă ca fiind întreaga putere instalat ă la bord, care nu este inclus ă în 
definiţia puterii de propulsie. Energia auxiliar ă acoperă următoarele nevoi: echipament asociat 
cu propulsia (pompe, cârm ă etc.), echipament pentru opera ţiunile de pescuit, echipament 
pentru procesarea şi conservarea pe ştelui, facilit ăţi (iluminare, înc ălzire, gătit) şi echipament 
electronic privind pescuit sau navigare. 
Contribuţia energiei auxili are la puterea total ă a navelor de pescuit devine tot mai 
semnificativ ă, mai ales în cazul traulerelor de dimensiuni mari. Cre şterea energiei  auxiliare a 
permis utilizarea unor plase mai mari şi oferă posibilitatea de a pescui  la adâncimi mai mari. 
Din aceste motive, Comisia va propune statelor  membre includerea energiei auxiliare în 
cadrul defini ţiei capacit ăţii piscicole. 
Sistemul actual de m ăsurare şi certificare a puterii motorului prezint ă neajunsuri grave. Un 
motor poate fi certificat cu o putere mult mai sc ăzută faţă de puterea maxim ă continuă. 
Randamentul sc ăzut al puterii (randamentul redus) se ob ţine, în general, prin ajustarea 
setărilor parametrilor de injec ţie în momentul certific ării acestuia. Aceste ajust ări sunt uşor 
reversibile şi, prin urmare, puterea real ă generată de motor la instalarea acestuia la bord este 
aproape imposibil de monitorizat sau verificat. 
Comisia încearc ă să găsească un sistem nou de certificare a puterii motorului, astfel încât 
puterea certificat ă să corespund ă puterii maxime continue reale; prin urmare, motoarelor 
asemănătoare ar trebui s ă li se atribuie un randament asem ănător. 
Acest aspect este deosebit de complex din punct de vedere tehnic şi nu poate fi solu ţionat fără 
cooperarea produc ătorilor de motoare, a societ ăţilor de clasificare şi a administra ţiilor 
responsabile cu procedurile de certif icare din cadrul statelor membre. 
Implementarea unui nou sistem de certificare a puterii va necesita noi dispozi ţii legale care s ă 
înlocuiasc ă Articolul 5 din Regulamentul (CEE) nr . 2930/86 al Consiliului. De asemenea, 
                                                 
6 Articolul 5 din Regulamentul (CEE) nr. 2930/86 al Consiliului de definire a caracteristicilor vaselor de 
pescuit. 
 
RO 6   RO noile dispozi ţii ar trebui s ă includă definirea energiei auxiliare ca f ăcând parte din defini ţia 
capacităţii. Comisia a propus ca certificarea puterii motorului s ă se bazeze pe autoriza ţia de 
emisie a oxizilor de nitrogen existent ă, emisă conform dispozi ţiilor anexei IV la Conven ţia 
MARPOL7, însă această soluţie trebuie evaluat ă în continuare din punc t de vedere tehnic. 
3.1.3.  Alţi indicatori ai capacit ăţii de pescuit pe baza caracteristicilor navei 
Se pot utiliza şi alţi indicatori ai capacit ăţii pe baza caracteristicilor navei, de şi aceştia nu par 
să aducă un plus de valoare fa ţă de tonaj şi putere: 
Volumul calelor pentru pe şte este utilizat uneori ca indicator privind portan ţa navei de 
pescuit. În cazul navelor care pescuiesc la ap ă adâncă, acest indicator se dovede şte irelevant, 
întrucât calele pentru pe şti se umplu foarte ra r. Traulerele pelagice şi navele cu plase tip 
pungă, dimpotriv ă, îşi scurteaz ă deseori durata c ălătoriilor de pescuit din cauza dimensiunii 
calelor. Totu şi, acest indicator se afl ă în strânsă legătură cu volumul navei (adic ă, tonajul GT) 
şi este greu de monitorizat 
De asemenea, capacitatea de congelare  poate fi considerat ă un indicator potrivit al capacit ăţii. 
Capacitatea de congelare reprezint ă cantitatea de pe şte care poate fi congelat ă pe unitate de 
timp şi constituie un factor de limitare în cazul anumitor nave. Totu şi, capacitatea de 
congelare este foarte greu de certificat şi monitorizat. Energia auxiliar ă ar putea fi utilizat ă 
drept echivalent al capacit ăţii de congelare, întrucât procesele de congelare şi refrigerare 
necesită o cantitate mare de energie; acest fapt ar constitui un alt argument în favoarea 
includerii energiei auxi liare în calculul capacit ăţii navei. 
S-a propus ca trac ţiunea bolardului  să fie considerat ă un indicator pentru traulere. Aceasta se 
defineşte ca fiind puterea maxim ă exercitat ă de navă în momentul trac ţiunii faţă de un punct 
fix. Tracţiunea bolardului a reprezentat dint otdeauna o valoare contractual ă pentru navele de 
tip remorcher ( şi uneori pentru traulere) şi există metode standard de m ăsurare a acesteia. 
Totuşi, măsurarea este costisitoare şi ar putea prezenta aceea şi problem ă a declara ţiilor false 
ca şi în cazul puterii motorului; dac ă motorul are un randamen t redus, puterea de trac ţiune 
trebuie să fie, de asemenea, mai mic ă. 
3.2. Indicatorii capacit ăţii de pescuit pe baza echipamentului de pescuit 
3.2.1.  Tipul şi dimensiunile echipamentului de pescuit. Eficien ţă şi selectivitate 
Caracteristicile, şi mai ales dimensiunile echipamentulu i de pescuit pot fi considerate ca 
reprezentând poten ţialul navei de a genera mortalitate piscicol ă. Dacă se definesc clar tipul şi 
dimensiunile echipamentului de pe scuit pe care pescarii au voie s ă îl utilizeze pentru pescuit, 
capacitatea de pescuit se  poate cuantifica mai u şor pe baza unor astfel de informa ţii. 
Eficienţă şi selectivitate  
Nu există o distinc ţie clară între caracteristici le unui echipament de  pescuit care afecteaz ă 
eficienţa acestuia (capacitatea general ă de a pescui) şi cele care îi afecteaz ă selectivitatea 
(capacitatea de a deosebi speciile sau dimensiunile pe ştilor). Comisia dore şte să propună ca 
tipul şi dimensiunile echipamentului de pescuit s ă fie considerate factori care determin ă 
                                                 
7 Conven ţia interna ţională privind prevenirea polu ării de către nave, 1973, astfel cum a fost modificat ă de 
Protocolul din1978 (MARPOL 73/78) 
 
RO 7   RO eficienţa, şi, prin urmare, poten ţialul sau capacitatea de pescuit, în timp ce alte caracteristici 
ale echipamentului, cum ar fi m ărimea ochiului de plas ă sau anumite mecanisme de sortare s ă 
fie folosite pentru a influen ţa selectivitatea. De şi această abordare reprezint ă o simplificare, ea 
este utilă pentru a face de osebirea între m ăsurile de gestionare destinate s ă limiteze 
capacitatea şi măsurile destinate s ă perfecţioneze selectivitatea. 
Comisia va ţine seama de acest aspect în momentul realiz ării proiectelor viitoarelor propuneri 
legislative în materie de gestionare a capacit ăţii şi de măsuri tehnice de conservare. 
Tipuri de echipamente de pescuit  
În momentul în care se urm ăreşte cuantificarea capacit ăţii de pescuit în func ţie de 
echipamentul de pescuit, e mai util s ă se clasifice echipamentele în dou ă grupe, în func ţie de 
posibilitatea de a le deta şa de navă sau nu. Dac ă echipamentele piscicole r ămân ataşate de 
navă, perioada de pescuit a a cestora poate fi estimat ă în funcţie de perioada în care nava se 
află pe mare. Un astfel de caz este cel al traulelor şi al plaselor tip pung ă, precum şi al unor 
tipuri de paragate. Dac ă echipamentul de pescuit este l ăsat în zonele de pescuit, dup ă care 
nava monteaz ă alte echipamente şi se întoarce în port, m ăsurarea perioadei sau a activit ăţii de 
pescuit nu mai depinde de timpul petrecut pe mare de nav ă şi este mai dificil de estimat. Un 
astfel de caz este cel al setcil or, setcilor cu sirec sau al vâr şelor. 
3.2.2.  Indicatorii capacit ăţii de pescuit pentru traule 
Pescuitul cu ajutorul traulelor constă, în principal, în filtrar ea apei. Presupunând o vitez ă 
optimă pentru traule, în func ţie de speciile vizate, suprafa ţa de deschidere a plasei, care se 
măsoară în metri p ătraţi (m2), oferă o cuantificare potrivit ă a capacit ăţii de pescuit. 
Pescuitul cu ajutorul traulelor de ap ă adâncă sau pelagice poate fi caracterizat prin aceea şi 
suprafaţă de deschidere men ţionată mai sus. Traulele laterale pot  fi caracterizate de lungimea 
traversei, care determin ă suprafaţa de deschidere la acest tip de traul. 
3.2.3.  Indicatorii capacit ăţii de pescuit pentru paragate 
Capacitatea piscicol ă a paragatelor poate fi cuantificat ă în funcţie de num ărul de cârlige sau, 
dacă distanţa dintre cârlige este constant ă, în funcţie de lungimea paragatei. 
3.2.4.  Indicatorii capacit ăţii de pescuit pentru plase tip pung ă 
Capacitatea plaselor tip pung ă poate fi caracterizat ă de lungimea total ă a plasei, întrucât 
adâncimea plasei este caracteristic ă tipului de specie pescuit ă. Se cere aten ţie sporită privind 
dispozitivele de concentrare a pe ştilor (FAD), care pot cre şte capacitatea la un grad dificil de 
cuantificat. Plasele tip pung ă sunt întotdeauna ata şate navei.  
3.2.5.  Indicatorii capacit ăţii de pescuit pentru vâr şe 
Capacitatea unei vâr şe poate fi cuantificat ă în funcţie de num ărul şi dimensiunea vâr şelor. 
Celelalte caracter istici ale vâr şelor, cum ar fi forma, dimensiunea gurii de deschidere şi 
anumite men ţiuni cu privire la materialele utilizate , depind foarte mult de zona de pescuit şi ar 
putea fi definite ca m ăsuri tehnice. 
 
RO 8   RO 3.2.6.  Indicatorii capacit ăţii de pescuit pentru setci şi setci cu sirec 
Capacitatea de pescuit a acestor plase este direct propor ţională cu dimensiunea acestora, de 
aceea, num ărul de plase, lungimea şi adâncimea lor sunt indicatorii cei mai potrivi ţi ai 
capacităţii. De asemenea, în locul acestora, se poate utiliza şi suprafa ţa fiecărei plase. 
Dimensiunea ochiurilor şi alte caracteristici sunt considerate m ăsuri tehnice.  
3.2.7.  Control şi punere în aplicare 
În general, s-a convenit c ă orice sistem care gestioneaz ă capacitatea sau efortul şi care 
foloseşte indicatori ai echipamentului de pescuit este mult mai dificil de monitorizat şi de pus 
în aplicare, decât un sistem bazat pe caracteristic ile navei. Pentru a fi eficient, un astfel de 
sistem trebuie s ă se bazeze pe hot ărârea autorit ăţilor şi a părţilor implicate de a-l pune în 
aplicare. Acest lucru ar fi posibil într-o zon ă de pescuit bine delimitat ă şi pentru un grup de 
nave bine definit, care, dac ă se poate, s ă aibă acces exclusiv la zona respectiv ă. 
4. PROGRESUL TEHNOLOGIC  
Unul dintre principalele neajunsuri pr ivind utilizarea indicatorilor capacit ăţii de pescuit pe 
baza caracteristicilo r navei îl reprezint ă faptul că aceştia nu pot ţine seama cu u şurinţă de 
efectul progresu lui tehnologic. 
În general, se accept ă faptul că, în prezent, o nav ă medie cu tehnologie încorporat ă pescuieşte 
o cantitate mult mai mare decât o nav ă cu un tonaj echivalent în urm ă cu 30 de ani. Totu şi, 
acest fenomen este greu de cuantificat. Datorit ă progreselor tehnologice, unele studii indic ă 
creşteri anuale ale productivit ăţii cuprinse între 1 şi 3 %8 sau chiar mai mari în cazul anumitor 
zone de pescuit. Iat ă câteva exemple de progrese tehnologice care au contribuit la aceast ă 
creştere a capacit ăţii de pescuit reale: 
– Utilizarea elicelor portante controlabile sau a duzelor nu spore şte puterea navei, 
conform defini ţiei din legisla ţia comunitar ă, însă creşte gradul de eficien ţă cu care 
este folosit ă această putere. Acela şi randament motorului poate produce o putere 
mai mare de trac ţiune a traulelor sau o vitez ă mai mare de navigare.  
– Echipamentele electronice sub forma unei instala ţii de detectare a pe ştilor sau a 
unei instala ţii care să controleze pozi ţia echipamentului sunt câteva exemple de 
progrese privind eficien ţa navelor ce nu pot fi reprezentate de un parametru 
măsurabil. Acela şi lucru este valabil şi pentru dispozitivele electronice care 
controleaz ă poziţia traulului şi îl determin ă să fie utilizat cu mai mult ă eficienţă.  
– Un alt exemplu îl reprezint ă utilizarea datelor transm ise prin satelit pentru a 
determina loca ţia probabil ă a stocurilor de ton. Aceast ă tehnică le permite navelor 
de ton să reducă perioada de c ăutare în favoarea perioadei de pescuit, sporind, 
astfel, captura la fiecare c ălătorie de pescuit.  
– Echipamentul mai puternic de pe punte îi permite navei s ă arunce şi să tragă plasa 
de mai multe ori pe zi, sporind efec tiv captura, în timp ce dimensiunea 
                                                 
8 Raportul privind eficien ţa şi productivitatea opera ţiunilor de capturare a pe ştelui; Grupul de lucru ICES 
privind Raportul din 2004 referitor la tehnologia de pescuit şi comportamentul pe ştilor. 
 
RO 9   RO ambarcaţiunii, puterea de propulsie şi numărul de zile petrecute pescuind r ămân 
neschimbate.  
– Modelul traulelor a fost îmbun ătăţit în diferite moduri, cu scopul de a reduce for ţa 
necesară pentru ca acestea s ă fie trase prin ap ă. Un material mai puternic permite 
folosirea unor fibre mai sub ţiri, ceea ce face ca traulul s ă opună mai puţină 
rezistenţă atunci când se afl ă în mişcare în ap ă. De asemenea, forma 
hidrodinamic ă a uşilor şi a traulului au fost perfec ţionate pentru a reduce din 
rezistenţă, fapt ce îi permite ambarca ţiunii să utilizeze un traul mai mare. 
Efectul progresului teh nologic asupra capacit ăţii de pescuit este probabil o problem ă prea 
complexă pentru a putea fi integrat ă în mod explicit în cadrul m ăsurilor de gestionare a 
zonelor de pescuit.  Gestionarea capacit ăţii de pescuit pe baza tipului şi dimensiunii 
echipamentului de pescuit prezint ă avantajul c ă poate evita o parte din dificultate prin 
stabilirea unor limite la nivelul echipamentului de pescuit. 
Standardizarea şi progresul tehnologic  
Cuantificarea şi limitarea capacit ăţii şi a efortului de pescuit pe baza caracteristicilor 
echipamentului de pescuit implic ă un anumit grad de standardizare a tipurilor, dimensiunilor 
şi a altor caracteristici ale echipamentului, cum ar fi m ărimea ochiurilor sau forma cârligului. 
Această standardizare poate limita progresul tehnologic şi, prin urmare, eficien ţa 
echipamentului. 
5. ACTIVITATEA DE PESCUIT  
5.1. Definirea activit ăţii de pescuit 
Activitatea de pescuit se define şte ca fiind perioada în care capacitatea de pescuit a unei nave 
este folosit ă efectiv. În legisla ţia comunitar ă, activitatea de pescuit se refer ă la activitatea 
navei şi se măsoară în zile. Cu toate acestea, ar putea fi definit ă mai exact pentru unele zone 
de pescuit, în func ţie de perioada de timp în car e echipamentul de pescuit func ţionează.  
Activitatea navei  
În prezent, acest concept se aplic ă planurilor de recuperare privind speciile de cod şi 
merlucius, precum şi anexei II la regulamentul privind TAC (captur ă totală admisibil ă) şi 
cotele pentru 2006, unde activitatea navelor se calculeaz ă în funcţie de zilele petrecute în zon ă 
şi în care lipsesc din port. De asemenea, se aplic ă la calcularea efortului de pescuit în regimul 
apelor occidentale9, unde activitatea se define şte ca fiind perioada de timp petrecut ă într-o 
zonă bine definit ă. În cazul navelor amplasate în apr opierea zonelor de pescuit, cele dou ă 
definiţii de mai sus sunt echivalente.  
Pe lângă definiţia precedent ă, normele privind activitat ea de pescuit trebuie s ă precizeze clar 
cum se calculeaz ă numărul de zile. Spre exemplu, trebuie s ă se stabileasc ă dacă se consider ă 
                                                 
9 Regulamentul (CE) nr.1954/2003 al Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind gestionarea efortului de 
pescuit referitor la anumite zone şi resurse de pescuit comunitare, de modificare a Regulamentului (CE) 
nr. 2847/93 şi de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 685/95 şi (CE) nr. 2027/95 
 
RO 10   RO că zilele se refer ă la zile calendaristice sau la num ărul de ore împ ărţit la 24 şi să se explice 
cum se calculeaz ă fracţiunile dintr-o zi. 
Activitatea echipamentului de pescuit. Perioada de imersie.  
Un indicator mai exact şi, teoretic, mai bun pentru m ăsurarea activit ăţii l-ar putea constitui 
timpul efectiv petrecut pescuind, adic ă perioada de timp în care echipamentul de pescuit este 
în mod activ în ap ă, sau “perioada de imersie”. Totu şi, perioada de imersie a echipamentului 
fix este, în general, greu sau costisitor de monitorizat în mod corespunz ător, întrucât vâr şele, 
plasele şi alte echipamente fixe pot fi l ăsate în ap ă, în timp ce nava se deplaseaz ă în altă parte 
sau se întoarce în port. De as emenea, pot fi amplasate de c ătre o ambarca ţiune şi recuperate de 
o alta sau pot fi fixate permanent. 
5.2. Înregistrarea şi monitorizarea activit ăţii; jurnalul de bord 
În principiu, jurnalul  de bord ar trebui s ă ofere posibilitatea de a înregistra toate datele 
necesare pentru a calcula activ itatea în diferite moduri. C ăpitanii navei au obliga ţia de a 
completa datele potrivite în func ţie de regimul de pescuit sub care activeaz ă. Există două 
seturi de date relevante referitoare la activitate: 
(a) Datele navei: pozi ţia geografic ă în perioade diferite de timp  
(b) Datele echipamentului: perioada de timp petrecut ă în apă pentru opera ţiunile de 
pescuit. 
Monitorizarea activit ăţii navei trebuie s ă se bazeze pe datele din jurnalul de bord şi din VMS 
(sistemul de monitorizare a navei). În viitor, introducerea unui jurnal de bord electronic ar 
spori posibilit ăţile de monitorizare a activit ăţii cu precizie şi la timpul potrivit.  
6. ACŢIUNI VIITOARE  
În ceea ce prive şte indicatorii actuali ai capacit ăţii, Comisia consider ă că definiţia tonajului 
unei nave de pescuit este exact ă şi pusă în aplicare în mod corect şi, prin urmare, nu necesit ă 
modificări majore. Totu şi, certificarea puterii navelor de pescuit nu este satisf ăcătoare. 
Serviciile Comisiei vor continua discu ţia cu statele membre, produc ătorii de motoare, 
societăţile de clasificare şi reprezentan ţii pescarilor pentru a perfec ţiona sistemul actual de 
certificare stabilit de Regulamentul (CEE) nr. 2930/86 al Consiliului de definire a 
caracteristicilor vaselor de pescuit. 
În privinţa adoptării unor indicatori ai capacit ăţii şi ai efortului pe baza dimensiunii şi 
caracteristicilor echipamentului de pescuit, nu s-a luat nici o m ăsură până în prezent. Acest 
aspect este deosebit de tehnic şi ar necesita o monitorizare şi un control bine puse la punct, 
prin urmare şi o consultare suplimentar ă cu scopul de a evalua corespunz ător aceast ă 
posibilitate.  
Sectoarele de pescuit care, în prezent, sunt id entificate prin zona de pescuit, speciile urm ărite 
şi tipul echipamentului de pesc uit ar putea fi cele mai bune candidate pentru punerea în 
aplicare a limitelor privind capacitatea şi efortul pe baza echipamentului de pescuit. În cazul 
acestor sectoare de pescuit, autoriza ţia de pescuit poate fi considerat ă sub forma unui volum 
de activitate maxim realizat cu un echipament de pescuit bine definit în ceea ce prive şte tipul 
 
RO 11   RO şi dimensiunea (sta ndardizare). Totu şi, există unele aspecte care necesit ă a fi dezbătute înainte 
de punerea în aplicare a unei astfel de abord ări în cadrul legisla ţiei comunitare: 
• Compatibilitatea cu limitele actuale ale efortului de pescuit şi “denumirea” autoriza ţiilor de 
pescuit eliberate pe baza car acteristicilor navei, adic ă tonajul şi puterea.  
• Posibilitatea de a elimina limitele capacit ăţii stabilite pe baza caracteristicilor navei, dac ă 
se aplică un sistem de gestionare bazat doar pe echi pamentul de pescuit. Cu alte cuvinte, s-
ar putea stabili un sistem bazat pe autoriza ţia de pescuit în mod independent fa ţă de puterea 
şi tonajul navei? 
• În cele din urm ă, are trebui solu ţionată introducerea unui astfel de sistem de gestionare a 
efortului în cadrul sistemului privind toate limitele capacit ăţii stabilite de legisla ţia 
comunitar ă (regimul de intrare-ie şire). 
În timp ce a şteaptă rezultatele acestei discu ţii, Comisia consider ă că situaţia actuală a multor 
zone de pescuit din Europa ar justifica, cel pu ţin, adoptarea m ăsurilor de prevenire a 
creşterilor suplimentare ale efortului de pe scuit determinate de progresul tehnologic şi de 
creşterea dimensiunilor şi a numărului de echipamente de pescuit. 
Planul de ac ţiune  
În ceea ce prive şte certificarea puterii motorului şi măsurarea tonajului, sunt luate în 
considerare urm ătoarele ac ţiuni: 
• Propunerea de consolidarea a dispozi ţiilor privind m ăsurarea tonajului, inclus ă 
acum în Regulamentul (CEE) nr. 2930/86 al Consiliului de definire a 
caracteristicilor vaselor de pescuit.  
• Continuarea consult ărilor cu produc ătorii de motoare şi societăţile de clasificare, 
cu scopul de a identifica solu ţia tehnică cea mai potrivit ă pentru certificarea 
puterii motorului, dup ă care urmeaz ă schimburile cu exper ţii statelor membre. Pe 
baza acestor discu ţii, Comisia ar putea înainta o propunere pentru noile dispozi ţii 
legale privind puterea motorului. 
În ceea ce prive şte utilizarea caracteristic ilor echipamentului de pe scuit ca indicatori pentru 
capacitatea şi efortul de pescuit, Comisia va lua urm ătoarele măsuri: 
• Studii de caz.  Statele membre au stabilit numeroase limite privind tipul şi 
dimensiunea echipamentului de pescuit la nivel na ţional, regional sau local. 
Experienţa câştigată în urma aplic ării acestor m ăsuri ar putea constitui o baz ă 
important ă pentru discutarea posibilit ăţii de a pune în ap licare astfel de m ăsuri la 
nivelul Comunit ăţii. Ca o prim ă sarcină, începând din anul 2007, Comisia va 
strânge informa ţii de la statele membre privind caracteristicile unor astfel de 
sisteme. Ulterior, va urma un studiu care s ă analizeze rezultatele unuia sau mai 
multor astfel de programe de gestionare.  
• Consultarea cu statele membre, p ărţile interesate şi oamenii de ştiinţă. De-a 
lungul anului 2007, Comisia inten ţionează să iniţieze o serie de leg ături şi întâlniri 
cu părţile implicate şi oamenii de ştiinţă, cu scopul de a identifica zonele de 
pescuit potrivite pentru aplicarea no ilor tipuri de limite ale capacit ăţii sau efortului 
 
RO 12   RO menţionate în prezenta Comunicare. Comitetului ştiinţific, tehnic şi economic 
pentru pescuit (CSTEP) i se va solicita s ă furnizeze recomand ări privind aspectele 
specifice ale evalu ării efortului de pescuit pe baza caracteristicilor echipamentului 
de pescuit.  
• Proiecte pilot.  Apoi, Comisia va propune, sub forma unui exerci ţiu tip pilot, ca 
unele zone de pescuit selectate s ă fie gestionate pe baza indicatorilor pentru efort 
şi capacitate men ţionaţi în prezenta Comunicare. Acest proiect s-a putea desf ăşura 
în cursul anului 2008. 
7. CONCLUZII  
Comisia consider ă că tonajul navelor de  pescuit reprezint ă o măsură adecvată privind 
dimensiunea navei şi, în consecin ţă, un indicator potrivit pentru  capacitatea de pescuit. 
Tonajul ar trebui s ă fie utilizat, în continua re, pentru evaluarea capacit ăţii totale a flotelor de 
pescuit din cadrul statelor membre. Comisia inten ţionează să propună câteva îmbun ătăţiri 
minore la defini ţia acesteia, inclusiv un text juridic nou care s ă consolideze dispozi ţiile 
actuale.  
De asemenea, puterea unei nave de pescuit es te un indicator adecvat privind capacitatea de 
pescuit, îns ă eficacitatea regulilor comunitare actuale nu este satisf ăcătoare. Procedura de 
certificare a puterii motorului trebuie îmbun ătăţită substanţial. În ceea ce prive şte utilizarea 
caracteristicilor echipamentului de pescuit drept indicatori ai capacit ăţii de pescuit, Comisia 
va realiza planul de ac ţiune propus care include o evalua re a studiilor de caz, discu ţii cu 
părţile interesate şi implementarea proiectelor pilot. 
Comisia consider ă că măsurile propuse în cadrul planului de ac ţiune pot oferi un fundament 
solid pe care s ă se bazeze deciziile u lterioare cu privire la momentul, metoda şi cazul în care 
caracteristicile echipamentului de pesc uit ar trebui ut ilizate într-o m ăsură mai mare ca 
indicatori ai capacit ăţii de pescuit şi, prin urmare, ca instrumente de gestionare în cadrul 
politicii comune în domeniul pescuitului.