RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU privind evaluarea finanțelor Uniunii pe baza rezultatelor obținute /* COM/2014/0383 final */





Cuprins RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU privind evaluarea finanțelor Uniunii pe baza rezultatelor obținute 1. Introducere. 3 2. Prezentare generală a rezultatelor obținute. 4 2.1 Politicile interne ale Uniunii 4 2.1.1. COMPETITIVITATE PENTRU CREȘTERE ECONOMICĂ ȘI OCUPAREA FORȚEI DE MUNCĂ (rubrica bugetară 1A) 4 2.1.2. COEZIUNE PENTRU CREȘTERE ECONOMICĂ ȘI OCUPAREA FORȚEI DE MUNCĂ (rubrica bugetară 1B) 14 2.1.3. CONSERVAREA ȘI GESTIONAREA RESURSELOR NATURALE (rubrica bugetară 2) 20 2.1.4. LIBERTATE, SECURITATE ȘI JUSTIȚIE (rubrica bugetară 3A) 26 2.1.5. CETĂȚENIE (rubrica bugetară 3B) 28 2.2. Politicile externe ale Uniunii (rubrica bugetară 4) 31 3. CADRUL DE MONITORIZARE, RAPORTARE ȘI EVALUARE - CFM 2014–2020. 36 4. CONCLUZII 37 1. Introducere Articolul 318 din TFUE prevede obligația Comisiei de a prezenta Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare a finanțelor Uniunii pe baza rezultatelor obținute. Acest al patrulea raport de evaluare în temeiul articolului 318 (denumit în continuare „raportul de evaluare” sau „raportul”) dă curs solicitărilor formulate de autoritatea care acordă descărcarea de gestiune, cel mai recent în rezoluția sa privind descărcarea de gestiune pentru 2012 și în rezoluția sa din 26 februarie 2014[1], cu privire la conținutul și structura raportului. Eforturi suplimentare au fost depuse pentru a îmbunătăți accentul raportului pe performanța principalelor programe financiare, astfel cum au fost raportate și evaluate în 2013. S-a făcut distincție între politica internă și cea externă, iar raportul se concentrează, în secțiunea referitoare la politicile interne, pe informațiile privind performanța care sunt relevante pentru Strategia Europa 2020. Astfel cum s-a prevăzut în analiza recentă a Strategiei Europa 2020 efectuată de către Comisie, în contextul crizei și al altor tendințe pe termen lung care afectează creșterea economică, progresele în direcția atingerii obiectivelor Strategiei Europa 2020 au fost mixte[2]. Deși nu este posibilă identificarea contribuției exacte a fiecăruia dintre programele financiare la realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020[3] și deși Strategia Europa 2020 nu era adoptată atunci când au fost concepute programele aferente cadrului financiar multianual pentru perioada 2007-2013, prezentul raport furnizează informațiile disponibile privind performanța referitoare la modul în care programele financiare au contribuit la Strategia Europa 2020. Anul 2013 este ultimul an al cadrului financiar multianual pentru perioada 2007-2013, însă este încă prea devreme pentru a se cuantifica pe deplin rezultatele și impacturile programelor. Acest lucru din cauza faptului că evaluările finale și ex-post care abordează aceste aspecte sunt planificate în perioada 2014-2016. Cu toate acestea, sunt disponibile date privind indicatorii care reflectă măsura în care punerea în aplicare a programelor este pe drumul cel bun și au fost finalizate o serie de evaluări care oferă feedback privind performanța. Raportul examinează rezultatele obținute pentru principalele programe financiare (secțiunea 2). Privind în perspectivă, raportul rezumă cadrul de monitorizare, raportare și evaluare pentru cadrul financiar multianual (CFM) pentru perioada 2014-2020 (secțiunea 3). Raportul este însoțit de două documente de lucru ale serviciilor Comisiei. Primul document de lucru (SWD1) oferă o analiză și o descriere a cadrelor de monitorizare, raportare și evaluare pentru programele financiare din perioada 2014-2020, îndeplinind angajamentul asumat în raportul de evaluare de anul trecut. Dând curs unei cereri din partea Curții de Conturi, al doilea document (SWD2) face bilanțul progreselor realizate până în prezent privind planul de acțiune pentru dezvoltarea raportului de evaluare în temeiul articolului 318, anexat la raportul de anul trecut. 2. Prezentare generală a rezultatelor obținute Următoarea secțiune oferă o prezentare generală a rezultatelor obținute în 2013 pentru principalele programe financiare. Aceasta este structurată în funcție de rubricile bugetare. Pentru rubricile bugetare legate de politicile interne ale UE, aceasta prezintă: 1. principalele programe financiare și legătura acestora cu Strategia Europa 2020; 2. o evaluare a rezultatelor disponibile privind performanța; 3. o prezentare a aspectelor operaționale ale performanței. Pentru politicile externe ale UE, raportul se concentrează asupra principalelor realizări ale programelor financiare legate de obiectivele de politică externă. În conformitate cu orientările autorității de descărcare de gestiune, prezentul raport oferă o imagine de ansamblu și, prin urmare, acesta nu furnizează o prezentare exhaustivă și detaliată a progreselor anuale înregistrate în vederea realizării obiectivelor pentru fiecare dintre programele financiare ale cadrului financiar multianual pentru perioada 2007-2013. Astfel de informații detaliate, inclusiv sinteze ale evaluărilor din 2013, sunt disponibile în rapoartele anuale de activitate ale serviciilor Comisiei. 2.1 Politicile interne ale Uniunii 2.1.1. COMPETITIVITATE PENTRU CREȘTERE ECONOMICĂ ȘI OCUPAREA FORȚEI DE MUNCĂ (rubrica bugetară 1A) Obiectivele programului și Strategia Europa 2020 Principalele programe din cadrul rubricii bugetare „Competitivitate pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă” (91 % din cheltuielile exercițiului 2013 în valoare de 15,7 miliarde EUR prevăzute la această rubrică bugetară) sunt „Al șaptelea program cadru pentru cercetare, dezvoltare tehnologică și activități demonstrative” (PC7); „Programul-cadru pentru competitivitate și inovare” (PCI); „Rețele transeuropene” (RTE); „Programul de învățare pe tot parcursul vieții”; și „Programul energetic european pentru redresare” (PEER). Aceste programe financiare contribuie la prioritățile Strategiei Europa 2020 de creștere inteligentă și durabilă. De asemenea, în cadrul acestor priorități, programele financiare răspund nevoilor comune identificate în Strategia Europa 2020: necesitatea de a mobiliza mijloacele financiare ale UE [de exemplu, PC7, prin parteneriate public-privat (PPP) și programe comune cu statele membre] și necesitatea de a proiecta noi instrumente financiare pentru a atrage capital pentru întreprinderile inovatoare și IMM-uri (de exemplu, instrumentele financiare din cadrul PC7, Programul pentru competitivitate și inovare și Programul energetic european pentru redresare oferă garanții, capital de risc și credite pentru IMM-uri și întreprinderile inovatoare). În ceea ce privește prioritatea de creștere inteligentă a Strategiei Europa 2020, programele contribuie la diferite obiective principale și la inițiativele emblematice „O Uniune a inovării” (prin sprijinirea cercetării și inovării prin intermediul PC7 și al Programului pentru competitivitate și inovare), „Tineretul în mișcare” (prin programele de mobilitate a cercetătorilor și a studenților, acțiunile Marie Skłodowska-Curie și Programul de învățare pe tot parcursul vieții). Politica de cercetare a UE, prin intermediul PC7, contribuie la obiectivul principal al Strategiei Europa 2020 de creștere a investițiilor în cercetare și dezvoltare (C-D) la 3 % din PIB. Atingerea obiectivului de 3 % de finanțare a cercetării ca procent din PIB este puțin probabilă. În special, cheltuielile întreprinderilor pentru C-D au scăzut ușor de-a lungul anilor. În acest context, Comisia a continuat să promoveze consolidarea cercetării și dezvoltării tehnologice a Uniunii, inclusiv prin finanțare prin intermediul PC7. PC7 a urmărit să mobilizeze bugetul UE cu ajutorul efectului de levier al mijloacelor sale financiare prin noi combinații ale finanțării publice și private. În cadrul PC7, au fost stabilite o serie de parteneriate public-privat (PPP) pe termen lung. „Inițiativa privind medicamentele inovatoare” (IMI) are scopul de a promova Europa ca locul cel mai atractiv pentru cercetarea și dezvoltarea în domeniul farmaceutic, consolidând astfel accesul la medicamente inovatoare pentru pacienți; inițiativa „Aeronautică și transport aerian” (Clean Sky) își propune să dezvolte aeronave ecologice și rentabile; iar inițiativa „Pile de combustie și hidrogen” (FCH) vizează accelerarea dezvoltării tehnologiilor pilelor de combustie și de hidrogen în Europa, pentru a permite comercializarea acestora între 2010 și 2020. ARTEMIS și ENIAC pentru sisteme informatice integrate și nanoelectronică sprijină activitățile multinaționale de cercetare pe scară largă. De asemenea, au fost instituite o serie de PPP-uri care mobilizează în comun finanțarea statelor membre și cea a UE. Informațiile privind performanța au devenit disponibile pentru programul comun „Asistență pentru autonomie la domiciliu”, cu accent pe tehnologiile informației și comunicațiilor (TIC) și inovare pentru îmbătrânirea demografică. Mecanismul de finanțare cu partajarea riscului în cadrul PC7 este un instrument financiar comun UE/BEI care vizează proiecte de mari dimensiuni (întreprinderi cu capitalizare medie[4] și întreprinderi mari, PPP-uri, infrastructuri de cercetare etc.), precum și instrumentul-pilot de partajare a riscurilor pus în aplicare în comun de către UE și Fondul european de investiții, dedicat IMM-urilor și întreprinderilor mici cu capitalizare medie. Instrumentul sprijină investițiile în cercetare, dezvoltare și inovare prin acordarea de împrumuturi sau garanții. PC7 contribuie, de asemenea, la efortul de cercetare din Europa prin consolidarea resurselor umane. Finanțarea este asigurată de către Consiliul European pentru Cercetare (CEC), în funcție de unicul criteriu al excelenței științifice. În cadrul sub-programului „Oameni” din cadrul PC7, finanțarea posturilor de cercetare prin acțiuni Marie Skłodowska-Curie a totalizat 854,9 milioane EUR în plăți în 2013 (+21 % față de 2012). De asemenea, programul „Învățare pe tot parcursul vieții” (1,34 miliarde EUR cheltuieli angajate în 2013) contribuie la inițiativa emblematică „Tineretul în mișcare” și la obiectivul principal al Strategiei Europa 2020 de creștere a proporției persoanelor cu vârsta între 30 și 34 de ani care au absolvit studii superioare la cel puțin 40 % și reducerea ratelor de abandon școlar la un nivel sub 10 %. S-au înregistrat unele progrese în ceea ce privește realizarea acestui obiectiv UE 2020, deși alți indicatori arată că participarea adulților la învățare, capacitatea de inserție profesională și situația economică a tineretului s-au deteriorat toate în ultimii ani. În ceea ce privește prioritatea de creștere durabilă a Strategiei Europa 2020, programele financiare din cadrul acestei rubrici bugetare au contribuit la inițiativa emblematică „O Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor”, cu scopul de a reduce emisiile cu efect de seră și de a asigura aprovizionarea cu energie (Programul pentru competitivitate și inovare – Energie inteligentă – Europa și Programul energetic european pentru redresare), abordând blocajele critice în materie de transport și urmărind decarbonizarea sectorului transporturilor și (TEN-T și Marco Polo). Programele spațiale Galileo și Copernicus au contribuit la inițiativa emblematică „O politică industrială pentru era globalizării”. În cadrul Programului pentru competitivitate și inovare, programul „Energie inteligentă - Europa” contribuie la obiectivul principal privind clima și energia al Strategiei Europa 2020, îmbunătățind în același timp competitivitatea UE și ridicând nivelul de calificare a personalului din sectorul energetic. Programul energetic european pentru redresare (PEER; plăți în valoare de 201,6 milioane EUR în 2013) este conceput pentru a asigura aprovizionarea mai fiabilă cu energie și pentru a contribui la reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră. PEER oferă granturi de mari dimensiuni unor proiecte deosebit de strategice în trei domenii din sectorul energetic: conexiuni între rețelele de gaz și electrice (43 proiecte), energia eoliană offshore (9 proiecte) și captarea și stocarea dioxidului de carbon (6 proiecte). De asemenea, în cadrul acestui program a fost creat un instrument financiar (Fondul european pentru eficiență energetică) în anul 2011 prin realocarea a 146 de milioane EUR din cadrul programului pentru a facilita accesul la finanțare în sectorul eficienței energetice. Programul Rețele transeuropene de transport (TEN-T) a contribuit la „accelerarea punerii în aplicare a unor proiecte strategice cu o valoare adăugată ridicată pentru Europa, în vederea eliminării principalelor blocaje, în special în secțiunile transfrontaliere și nodurile intermodale (orașe, porturi, platforme logistice)”[5]. Cu plăți în valoare de 759,3 milioane EUR în 2013, TEN-T își propune să finalizeze 30 de așa-numite proiecte, sau axe, prioritare, facilitând mobilitatea mărfurilor și a pasagerilor. Programul Marco Polo II (plăți în valoare de 17,5 milioane EUR în 2013) vizează reducerea unei părți semnificative a creșterii anuale preconizate a transportului internațional rutier de mărfuri prin finanțarea costurilor legate de transferul modal de la transportul rutier la alte moduri de transport. În sfârșit, în cadrul inițiativei emblematice a Strategiei Europa 2020 „O politică industrială adaptată erei globalizării”, Comisia lucrează la dezvoltarea „unei politici spațiale eficace care să pună la dispoziție instrumentele necesare depășirii unor provocări-cheie la nivel mondial și care să obțină rezultate, în special în ceea ce privește programele Galileo și GMES”[6]. Se acordă finanțare pentru sistemele de navigație prin satelit și de observare a Pământului ale UE (GALILEO, GMES-COPERNICUS). Cota de piață în UE la nivelul pieței mondiale din aval a sistemelor globale de navigație prin satelit a crescut în mod constant, începând din 2010, de la 24 % la 30 %. Este foarte probabil ca obiectivul pentru 2020 (33 %) să fie realizat. În general, industria europeană spațială de fabricare și de lansare a avut rezultate bune pe piețele comerciale mondiale în decursul ultimilor ani, cu o creștere a cotei de piață pentru sateliți și o cotă de piață stabilă de aproximativ 50 % pentru lansările comerciale. Performanța programului PC7, Programul de învățare pe tot parcursul vieții și Programul pentru competitivitate și inovare: contribuția la creștere inteligentă În temeiul PC7, pentru perioada 2007-2013, 130 007 de solicitanți au fost reținuți pentru finanțare pentru o contribuție financiară totală solicitată UE de 41,26 miliarde EUR. 98 % din proiectele finalizate își realizează obiectivele inițiale și, în medie, fiecare proiect finalizat produce 5,7 publicații. Cele aproape 6 000 de proiecte finalizate au produs împreună 1 261 de drepturi de proprietate intelectuală. În cadrul PC7, s-a acordat o atenție deosebită participării industriei și a IMM-urilor, pentru a se asigura că cercetarea răspunde nevoilor întreprinderilor și este urmată de comercializarea rezultatelor. Participarea industriei la proiectele de cercetare colaborativă a fost deosebit de ridicată pentru temele energie și transport, cu rate de finanțare de aproape 50 % în fiecare domeniu. În cercetarea colaborativă, procentul de proiecte care au generat cereri de brevet sau alte tipuri de proprietate intelectuală a depășit obiectivele (cu excepția temei Alimentație, agricultură/pescuit și biotehnologie). În cadrul PC7, IMM-urile au fost active, în principal, în programul specific „Cooperare” (16 492 de IMM-uri participante au primit 4,7 miliarde EUR sub formă de contribuție financiară a UE) și în programul specific „Capacități” (6 502 de IMM-uri participante au primit 1,3 miliarde EUR sub formă de contribuție financiară a UE). În ansamblu, 17 % din bugetul programului specific „Cooperare” a fost alocat pentru IMM-uri, depășind obiectivul de 15 %. PPP-urile instituite în temeiul PC7 au produs efecte de levier semnificative. În cazul Inițiativei privind medicamentele inovatoare, contribuția UE de 1 miliard EUR a fost corelată, în principal, prin contribuții în natură în valoare de cel puțin încă 1 miliard EUR de la membri ai Federației Europene a Industriei și Asociațiilor Farmaceutice (EFPIA). La bugetul de 1,6 miliarde EUR al inițiativei tehnologice comune Clean Sky au contribuit, în raport de 50/50, Comisia (în numerar) și industria aeronautică (contribuție în natură). În cazul inițiativei „Pile de combustie și hidrogen”, o contribuție a UE de 470 de milioane EUR a fost corelată de o contribuție din partea sectorului privat și a altor participanți în valoare de încă 470 de milioane EUR. De asemenea, în perioada 2008-2013, UE și statele membre implicate au angajat peste 1,547 de miliarde EUR pentru PPP-urile ARTEMIS și ENIAC, la această sumă adăugându-se peste 2,529 de miliarde EUR din partea C-D private. PPP-urile respective au fost evaluate pozitiv în ceea ce privește operațiunile și realizările. De exemplu, a doua evaluare intermediară a Inițiativei privind medicamentele inovatoare din 2013 a concluzionat că Inițiativa privind medicamentele inovatoare a demonstrat cu succes fezabilitatea PPP-urilor mari cu mai multe părți interesate în domeniul cercetării și dezvoltării în biomedicină și a fost percepută, la nivel global, ca principalul parteneriat public-privat (PPP) în domeniul asistenței medicale. A doua evaluare intermediară a inițiativei „Pile de combustie și hidrogen” din 2013 a ajuns la concluzia că inițiativa în cauză a realizat o structură de guvernanță adecvată, a creat un dialog eficient între industrie și cercetare în jurul unei agende strategice comune și a pus în aplicare cu succes agenda respectivă. De asemenea, evaluările intermediare cu privire la ARTEMIS și ENIAC au concluzionat că relevanța acestora, calitatea proiectelor și eficiența sunt în continuare ridicate. Cu toate acestea, evaluarea a recomandat ca programele să fie ancorate mai clar într-o strategie europeană pentru componente și sisteme electronice și că era necesar un efort mai mare pentru creșterea coerenței și a coordonării între proiecte și în cadrul proiectelor, pentru îmbunătățirea gestionării proiectelor și pentru o mai bună măsurare a impactului și succesului proiectelor. Recomandările au fost luate în considerare la elaborarea mecanismului de monitorizare. Programul comun „Asistență pentru autonomie la domiciliu” a creat o masă critică de activități de cercetare și inovare cu peste 120 de proiecte lansate, mobilizând în total peste 650 de milioane EUR[7]. De asemenea, acesta a reușit să atragă o implicare industrială puternică, în special o implicare de peste 40 % a IMM-urilor. Evaluarea din 2013 a programului a concluzionat, de asemenea, că există dovezi promițătoare privind potențialul de piață al produselor și serviciilor care decurg din proiecte. Recomandările-cheie, cum ar fi îmbunătățirea măsurării și monitorizării programului pentru o mai bună evaluare a impactului și pentru o aliniere în continuare a instrumentului succesor cu alte inițiative relevante, au fost luate în considerare în cadrul propunerii privind programul succesor. A doua evaluare intermediară a constatat că mecanismul de finanțare cu partajarea riscurilor (MFPR) în cadrul PC7 a permis o creștere substanțială a investițiilor întreprinderilor în proiecte de inovare și C-D. Investițiile private suplimentare în cercetare și inovare (și anume, efectul multiplicator) s-au ridicat la 34,1 miliarde EUR, peste nivelul preconizat de 30 de miliarde EUR. Acesta s-a dovedit a fi atractiv pentru întreprinderile de cercetare, dezvoltare și inovare și și-a atins sau depășit volumul-țintă de împrumuturi, și-a îmbunătățit acoperirea geografică și a permis BEI să își sporească capacitatea de a acorda împrumuturi cu grad mai ridicat de risc. Abordarea axată pe cerere adoptată pentru aplicarea MFPR a fost evaluată pozitiv. Evaluarea a inclus o serie de recomandări, inclusiv o mai bună direcționare a produselor specifice de finanțare către întreprinderile inovatoare cu capitalizare medie și consolidarea activității pilot de consiliere și a sistemului de guvernanță. În ceea ce privește întreprinderile cu capitalizare medie, Comisia a răspuns prin plasarea unui accent mai puternic atât asupra întreprinderilor mici cu capitalizare medie, cât și asupra întreprinderilor mai mari cu capitalizare medie în instrumentele de finanțare în cadrul inițiativei Orizont 2020. De asemenea, activitatea-pilot de consiliere se intensifică în mod considerabil în cadrul Orizont 2020, iar sistemul de guvernanță este consolidat. Începând cu anul 2007, Consiliul European pentru Cercetare a finanțat peste 4 300 de cercetători de 64 de naționalități și echipele acestora care desfășoară activități la aproape 600 de instituții gazdă în 29 de state membre ale UE și țări asociate în cadrul PC7. Printre beneficiarii de granturi din partea Consiliului European pentru Cercetare se numără opt laureați ai Premiului Nobel și trei deținători ai medaliei Fields. Un total de 134 de beneficiarii de granturi acordate de Consiliul European pentru Cercetare au primit alte distincții și premii științifice internaționale prestigioase. În perioada 2008–2013 au fost publicate peste 20 000 de articole care au menționat finanțarea acordată de Consiliul European pentru Cercetare în reviste de mare impact evaluate inter pares. Analiza a arătat că în jur de 10 % din articolele care menționează finanțarea acordată de Consiliul European pentru Cercetare se numără printre publicațiile științifice cele mai influente din lume (printre primele 1 % cele mai citate), comparativ cu mai puțin de 1 % pentru toate articolele din UE. Fiecare deținător de grant acordat de Consiliul European pentru Cercetare angajează, în medie, alți șase cercetători, contribuind în acest mod la formarea unei noi generații de cercetători excelenți. Aceste indicii confirmă nivelul înalt al calității științifice a rezultatelor acestui program și valoarea sa adăugată ridicată în comparație cu programe similare. În perioada 2007-2013, acțiunile Marie Skłodowska-Curie au sprijinit, astfel cum a fost planificat, aproximativ 50 000 de cercetători (din care 10 000 doctoranzi) de 136 de naționalități diferite și care își desfășoară activitatea în peste 81 de țări, prin intermediul burselor și al altor măsuri. Indicatorii de impact confirmă tendința vizată de creștere a numărului de cercetători care lucrează în UE. Peste 50 % din proiectele finanțate abordează direct provocările societale majore definite în Strategia Europa 2020 (de exemplu, schimbările climatice). Toți indicatorii au arătat progrese înregistrate în atingerea obiectivelor programului și toate obiectivele, cu excepția unuia (participarea femeilor), au fost atinse, dacă nu chiar depășite. O evaluare intermediară a confirmat valoarea adăugată ridicată a acțiunilor Marie Skłodowska-Curie în crearea de rețele internaționale care stabilesc legături între sectorul cercetării, mediul academic și întreprinderi, oferind cercetătorilor beneficiari o mai bună evoluție a carierei și mărind volumul, domeniul de aplicare și excelența cercetării[8]. Într-adevăr, în 2013, la doi ani de la acordarea bursei, aproximativ 95 % dintre bursieri au locuri de muncă, nivel care depășește obiectivul stabilit, iar bursierii participanți au raportat îmbunătățiri în ceea ce privește carierele acestora. Programul a fost atrăgător atât pentru cele mai bune universități, cât și pentru lideri în domeniul inovării din sectorul privat. Participarea la activități de mobilitate individuală în cadrul programului Învățare pe tot parcursul vieții este în conformitate cu obiectivele sau le depășește, cu excepția subprogramului pentru cursanți adulți (Grundtvig). Subprogramul Erasmus care încurajează mobilitatea și cooperarea între instituțiile de învățământ superior și-a îndeplinit obiectivul de trei milioane de studenți în anul universitar 2012/2013, cu peste 250 000 de studenți (+9 %), inclusiv peste 48 000 de stagii în întreprinderi (+18 %), doar în 2013. Acesta reprezintă 5 % din numărul total anual de absolvenți europeni. Din punct de vedere calitativ, 97 % din foștii studenți Erasmus consideră că studiile în străinătate reprezintă un avantaj pe piața forței de muncă. În 2013, cooperarea internațională în cadrul Erasmus Mundus cu țări din afara UE a contribuit la promovarea atractivității sistemelor de educație și de cercetare din UE la nivel mondial. Dintre cele 100 de universități din UE care sunt cel mai bine clasate în clasamentul Shanghai, 96 (depășind obiectivul de 93) au participat la programe comune Erasmus Mundus. Cu toate acestea, participarea globală în perioada 2009-2013 este sub obiectivele estimate, parțial din cauza reducerii programelor cu SUA și Canada în urma crizei economice. Evaluarea finală a Programului pentru competitivitate și inovare (PCI) a estimat că programul a devenit un vehicul important pentru promovarea inovării, fiind în special conceput ca un proces relativ deschis, care nu se axează doar pe dezvoltarea tehnologică, ci pe o perspectivă mai echilibrată care include evoluțiile din sectorul serviciilor, precum și din cel al producției și se referă la procese și modele de afaceri, precum și la produse. Criza economică actuală a subliniat importanța obiectivelor centrale ale PCI și relevanța continuă a multora dintre aspectele pe care PCI a fost conceput să le abordeze, de unde urgența de a pleca de la idei care s-au dovedit de succes și și-au demonstrat eficiența, cum ar fi instrumentele financiare. Cererea de instrumente financiare în temeiul PCI a fost semnificativă încă de la începutul programului, iar bugetul alocat a fost utilizat integral. Până în septembrie 2013, fondul de garantare pentru IMM-uri („SMEG”) a acordat împrumuturi unui număr de 275 113 de întreprinderi, iar 340 de IMM-uri au utilizat Instrumentul financiar destinat IMM-urilor cu o rată mare de creștere și capacitate de inovare („GIF”). Este probabil că numărul-țintă de beneficiari va fi depășit și obiectivul de facilitare a accesului la finanțare pentru lansarea și creșterea IMM-urilor va fi îndeplinit. Fondul GIF și secțiunile de creditare și micro-creditare ale SMEG se dovedesc a fi relevante pentru nevoile IMM-urilor europene deoarece răspund la o cerere de finanțare care, în caz contrar, nu ar fi fost satisfăcută și contribuie la lansarea și dezvoltarea IMM-urilor. Acestea au un puternic efect de pârghie. Pentru SMEG, 1 EUR de la bugetul Uniunii a condus la o finanțare de 32 EUR, iar pentru GIF, 1 EUR a condus la investiții de capital de 6,7 EUR. Programul pentru competitivitate și inovare – Energie inteligentă – Europa (PCI-EIE), Programul energetic european pentru redresare (PEER), Rețele transeuropene de transport (TEN-T); Marco Polo: Contribuția la creșterea economică durabilă (O Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor) Un important efect de pârghie a fost declanșat, de asemenea, în cadrul PCI prin Programul Energie inteligentă – Europa (PCI-EIE). În 2013, proiectele „Energie inteligentă – Europa” care urmăreau un impact pe termen scurt au primit 42 de milioane EUR în cadrul programului. Ca urmare, în fiecare an se vor economisi 165 000 de tone de combustibil fosil, împreună cu aproape 500 000 de tone de CO2, generându-se investiții de aproape 500 de milioane EUR. Acest efect de pârghie confirmă rezultatele evaluării finale a programului „Energie inteligentă – Europa” care a constatat că programul a fost relevant și util, că a răspuns la nevoile, problemele și barierele în continuă evoluție legate de aspectele privind energia durabilă în Europa și că, în general, acțiunile sale au fost de bună calitate. Evaluarea a concluzionat că programul a fost un instrument util care ar trebui să fie continuat. Inițiativa „BUILD UP Skills” – Competențe în domeniul energiei pentru lucrătorii din domeniul construcțiilor Datorită inițiativei „BUILD UP Skills” (dezvoltarea competențelor) sprijinită de programul PCI „Energie inteligentă – Europa”, 30 de echipe de proiect de la nivel național (UE 28 + Norvegia și fosta Republică iugoslavă a Macedoniei) au reunit peste 1 600 de organizații din întreaga Europă pentru a defini strategii pentru formarea profesională a lucrătorilor din domeniul construcțiilor. Conform rezultatelor inițiale, peste 3 milioane de meșteșugari ar avea nevoie de perfecționare profesională în domeniul energiei regenerabile sau eficienței energetice în Europa pentru a atinge obiectivele energetice 20-20-20 ale UE. Fiecare proiect național a identificat principalele bariere pentru formarea forței de muncă și măsurile-cheie pentru depășirea barierelor respective. În prezent, a doua fază a început să sprijine instituirea sau modernizarea programelor de formare profesională în 21 de țări.[9] În 2013, în cadrul Programului energetic european pentru redresare (PEER), s-a finalizat o serie importantă de proiecte, în principal în sectorul gazului și energiei electrice. Finanțarea în cadrul PEER a interconexiunilor rețelelor de gaze și de energie electrică a contribuit la integrarea pieței interne a gazelor și energiei electrice, iar capacitățile de interconectare au crescut. Programul este foarte relevant, Consiliul European din martie 2014 lansând apelul de îmbunătățire suplimentară a interconexiunilor cu părți mai îndepărtate și/sau mai puțin bine conectate ale pieței unice[10]. PEER a contribuit la primul mare parc eolian situat departe de țărm în ape adânci. Punerea în aplicare a programului se confruntă cu provocări legate de complexitatea tehnologiilor implicate (în special în ceea ce privește integrarea energiei eoliane offshore în rețea și captarea și stocarea dioxidului de carbon), lipsa acceptării de către public, aspecte legate de achizițiile publice și accesul la finanțarea pe termen lung. Subprogramul Captarea și stocarea dioxidului de carbon se confruntă cu incertitudini majore, care riscă să compromită punerea sa în aplicare cu succes. Învățămintele desprinse din punerea în aplicare a PEER au fost luate în considerare de către Comisie în elaborarea noului regulament privind infrastructurile energetice transeuropene. Evaluarea intermediară a Fondului european pentru eficiență energetică (mecanismul financiar în cadrul PEER) a constatat că instrumentul a adăugat valoare, prin furnizarea de finanțare pe termen lung, prin sprijinirea unor investiții de calitate bazate pe piață și promovarea unei mai bune înțelegeri a dinamicii pieței energetice eficiente[11]. De asemenea, acesta are un important efect de pârghie. Pentru fiecare 100 EUR de finanțare a UE, peste 110 EUR sunt furnizați de alți investitori. Obiectivul intermediar pentru 2013 aferent programului TEN-T ca șapte proiecte prioritare să devină operaționale a fost îndeplinit în mare măsură. Pe lângă cinci proiecte prioritare care sunt deja funcționale, în 2013 axa feroviară de mare viteză Paris-Bruxelles-Köln-Amsterdam-Londra a devenit pe deplin operațională și s-au înregistrat progrese semnificative cu privire la proiectul rămas, axa feroviară Berlin-Verona/Milano-Bologna-Napoli-Messina-Palermo. Finalizarea proiectului prioritar 2 TEN-T Axa prioritară 2 este primul proiect transfrontalier al Europei de transport feroviar de călători de mare viteză, care leagă marile orașe din Franța, Belgia, Germania, Țările de Jos și Regatul Unit. Rețeaua „Paris-Bruxelles-Köln-Amsterdam-Londra” oferă reduceri semnificative ale timpului de călătorie între cele cinci țări și, prin urmare, oferă călătorilor o alternativă reală la transportul rutier și aerian. De asemenea, aceasta permite legături mai bune între anumite aeroporturi importante din Europa — Bruxelles, Frankfurt, Köln/Bonn, Paris Charles de Gaulle și Amsterdam Schiphol. Rețeaua a fost finalizată fără probleme financiare sau de mediu nesoluționate. Linia de mare viteză a îmbunătățit foarte mult legătura dintre Regatul Unit și Europa continentală și a redus în mod semnificativ timpul de călătorie între orașele din zona cea mai dens populată din Europa. De asemenea, aceasta contribuie la promovarea călătoriilor feroviare-aeriene intermodale, sprijinind astfel realizarea obiectivelor politicii UE în domeniul transporturilor.[12] În schimb, deși s-a realizat un transfer modal semnificativ exprimat în miliarde de tone-kilometri, eficacitatea și gradul de utilizare a programului Marco Polo nu au fost pe deplin satisfăcătoare. Marco Polo I a realizat 46 % din transferul planificat[13] și, chiar dacă proiectele Marco Polo II sunt încă în curs de desfășurare, este posibil ca rezultatele finale ale programului să urmeze un model similar. Există mai multe motive pentru această situație, inclusiv conceptul specific al programului, precum și condițiile de piață dificile. Programul a fost conceput într-un manieră menită să protejeze fondurile publice și, prin urmare, întreprinderile europene trebuiau să suporte ele însele principalele riscuri operaționale ale investiției. De asemenea, acestea au considerat că programul este mult prea complex. În plus, deoarece soluțiile de transport multimodal implică, în general, riscuri mai mari și necesită investiții mai mari decât transportul rutier simplu, programul s-a dovedit a fi deosebit de sensibil la efectele crizei economice și la scăderea volumelor de transport care a decurs din aceasta. Totuși, întrucât plățile sunt efectuate pe baza rezultatelor obținute, programul reprezintă în continuare o utilizare eficientă a fondurilor publice, beneficiile de mediu fiind estimate la 13 EUR pentru 1 EUR investit (rezultat final al programului Marco Polo I). Cu toate acestea, în final, având în vedere rezultatele programului și contextul politicii în domeniul transporturilor în continuă evoluție, această abordare a finanțării UE pentru serviciile de transport de marfă va fi întreruptă. Galileo și GMES-Copernicus: Contribuția la creșterea economică durabilă: „O politică industrială adaptată erei globalizării” Prin contribuția la inițiativa emblematică „O politică industrială adaptată erei globalizării”, în 2013, sistemul european de navigație prin satelit Galileo și sistemul european de observare a Pământului GMES-​​Copernicus au evoluat de la faza de dezvoltare la faza operațională. Aceasta este o etapă foarte importantă deoarece va oferi Uniunii Europene infrastructura strategică pentru exploatarea potențialului economic imens estimat al serviciilor și aplicațiilor din aval. Cei patru sateliți Galileo au realizat prima lor fixare autonomă. La nivel mondial, au fost implementate mai multe stații terestre. Faza de validare a programului Galileo s-a încheiat cu succes în 2013. În timp ce segmentul terestru al programului Galileo a continuat să fie implementat conform planului, producția de sateliți a înregistrat dificultăți. Constructorul privat a întâmpinat dificultăți tehnice, iar cele două lansări prevăzute în 2013 (însemnând în total patru sateliți) au trebuit să fie amânate. Această situație subliniază importanța unei bune gestionări a riscului și a unei mai bune guvernanțe a tuturor părților implicate. Programul viitoarelor lansări este consolidat, în urma soluționării problemelor tehnice specifice sateliților. În ceea ce privește programul GMES-Copernicus, două dintre cele șase servicii GMES-Copernicus au devenit pe deplin operaționale pentru monitorizarea Pământului (gestionarea situațiilor de urgență și monitorizarea teritoriului). Datele pentru serviciile de urgență și de monitorizare a teritoriului sunt acum disponibile gratuit pentru utilizatorii GMES. O evaluare intermediară din 2013 care a analizat exploatarea inițială a GMES (GIO) a constatat că, deși numai două servicii au putut fi dezvoltate din cauza limitărilor bugetare, GIO pare să fie un mecanism eficient pentru dezvoltarea de servicii pe deplin operaționale[14], GMES demonstrând valoare adăugată a UE prin furnizarea de rezultate care nu ar putea fi obținute la nivel exclusiv național. În 2013, GMES a furnizat servicii valoroase echipelor de salvare implicate în inundațiile din Germania, Republica Cehă și Ungaria și în incendiile forestiere din Portugalia. Aspecte operaționale ale performanței S-au examinat diferite aspecte ale punerii în aplicare a programului PC7. Beneficiile externalizării către agenții a punerii în aplicare a PC7 au fost constatate în două evaluări. Evaluarea privind funcționarea Agenției Executive a Consiliului European pentru Cercetare (AECEC) a estimat economiile care decurg din delegarea sarcinilor către AECEC la 45 de milioane EUR în perioada 2009-2012. Evaluarea Agenției Executive pentru Cercetare a confirmat economii în valoare de 106,4 milioane EUR pentru perioada 2009­2012. De asemenea, feedbackul privind performanța legat de asigurarea de către Comisie a punerii eficiente în aplicare a PC7 este disponibil ca urmare a unui raport special al Curții de Conturi Europene[15]. Curtea a concluzionat că o serie de măsuri pentru a simplifica normele au fost întreprinse de către Comisie, dar că se poate face mai mult, iar anumite aspecte legate de punerea în aplicare a PC7 sunt afectate de o lipsă de coerență. Aceasta a constatat că s-a pus accent mai ales pe asigurarea calității cheltuielilor și mai puțin pe eficiență. Curtea a remarcat că durata proceselor ar trebui scurtată în continuare și, chiar dacă durata procedurii de acordare a grantului (și anume, până la semnarea contractelor) este în scădere, au existat diferențe între servicii în primii cinci ani de punere în aplicare a PC7. Comisia a acceptat toate recomandările Curții și majoritatea acestora au fost luate în considerare în pregătirea programului care succede PC7. De exemplu, în scopul de a asigura consecvența realizărilor în temeiul PC7 și pentru a contribui la coordonarea și aplicarea programului Orizont 2020, s-a creat un centru comun de sprijin, care își propune să ofere servicii de înaltă calitate în ceea ce privește asistența juridică, auditul ex-post, operațiunile și sistemele de tehnologia informației, procesele de business, informațiile despre program și datele furnizate tuturor direcțiilor generale de cercetare, agențiilor executive și întreprinderilor comune care pun în aplicare programul Orizont 2020. S-a pus în aplicare un eșantion reprezentativ comun de controale ex-post, care acoperă toate părțile PC7. 2.1.2. COEZIUNE PENTRU CREȘTERE ECONOMICĂ ȘI OCUPAREA FORȚEI DE MUNCĂ (rubrica bugetară 1B) Obiectivele programului și Strategia Europa 2020 „Coeziune pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă” cuprinde fondurile structurale: Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) și Fondul social european (FSE), precum și Fondul de coeziune (FC). Având alocată suma de 349 de miliarde EUR, politica de coeziune reprezintă 36 % din bugetul Uniunii pentru perioada 2007-2013 și constituie unul dintre cele mai vizibile instrumente de finanțare ale UE, destinat să aducă o contribuție semnificativă la ocuparea forței de muncă și creșterea economică în Europa. Cu peste 270 de miliarde EUR, FEDER și FC reprezintă aproape 80 % din bugetul total din cadrul acestei rubrici bugetare, în timp ce alocarea FSE este de aproximativ 75 de miliarde EUR. Cele trei fonduri, toate în cadrul gestiunii partajate, sunt furnizate prin intermediul programelor gestionate la nivel național sau regional. Aceste fonduri contribuie la toate obiectivele Strategiei Europa 2020. Unul dintre obiectivele cheie ale asistenței FEDER a fost îmbunătățirea eficienței întreprinderilor prin acordarea de sprijin pentru a investi în utilaje și echipamente noi sau pentru a dezvolta noi produse. De asemenea, FEDER a fost utilizat în multe părți ale UE pentru a sprijini utilizarea tehnologiei informației și comunicațiilor (TIC) de către IMM-uri, introducerea mijloacelor digitale de accesare a serviciilor publice și investițiile în bandă largă pentru a îmbunătăți accesul la internet sau, în unele cazuri, pentru a oferi acces acolo unde acesta nu exista înainte. De asemenea, FEDER și FC au continuat să ofere sprijin pentru domeniile majore de investiții, cum ar fi dezvoltarea infrastructurii de transport și de mediu, precum și pentru promovarea eficienței energetice și a resurselor. Printre principalele domenii de asistență FSE se numără integrarea pe piața forței de muncă, în cazul căreia statele membre s-au bazat pe FSE pentru susținerea politicilor active privind piața forței de muncă. În UE-12, unde bugetele pentru politicile active privind piața forței de muncă sunt reduse (sub 0,5 % din PIB), cheltuielile FSE destinate politicilor active privind piața forței de muncă reprezintă mai mult de jumătate din totalul finanțării politicilor active privind piața forței de muncă (54,1 % în perioada 2007-2010). De asemenea, multe state membre și-au concentrat activitățile FSE asupra înființării de întreprinderi de către șomeri și persoane din grupuri dezavantajate, precum și asupra durabilității și calității activității antreprenorilor independenți și a micro-antreprenorilor. 17 state membre au inclus antreprenoriatul drept o prioritate în programele lor operaționale în perioada de programare 2007-2013. În conformitate cu angajamentul său de a direcționa sprijinul din fondurile structurale către inițiativa emblematică a Strategiei Europa 2020 „Platforma europeană de combatere a sărăciei și a excluziunii sociale”, Comisia a alocat 20 % din FSE pentru obiectivul de reducere a sărăciei și a excluziunii sociale cu cel puțin 20 de milioane de persoane până în 2020. Cu toate acestea, astfel cum a confirmat analiza Comisiei privind progresele înregistrate în ceea ce privește Strategia Europa 2020, atingerea acestui obiectiv va fi dificilă, dat fiind că numărul persoanelor din UE care sunt amenințate de sărăcie și excluziune socială (cuprinzând persoanele expuse riscului de sărăcie financiară, care se confruntă cu lipsuri materiale sau care trăiesc în gospodării ai căror membri sunt șomeri) a crescut de la 114 milioane în 2009 la 124 milioane în 2012[16]. Performanța programului Conform rapoartelor naționale privind punerea în aplicare a programelor din cadrul politicii de coeziune, fondurile structurale au constituit un instrument cheie pentru menținerea ocupării forței de muncă și limitarea șomajului. Intervențiile FEDER au contribuit la crearea de locuri de muncă, în principal prin sprijinul acordat pentru cercetare, inovare și IMM-uri. Datele de monitorizare arată că, între 2007 și 2012, s-au creat aproximativ 594 000 de noi locuri de muncă. Cel mai mare număr de noi locuri de muncă a fost raportat în Germania, Regatul Unit, Ungaria, Spania, Italia și Polonia[17]. O gamă largă de măsuri FEDER au fost puse în aplicare la nivelul UE pentru a sprijini întreprinderile și capacitățile lor de inovare. Rezultatele evaluării sugerează că sprijinul pentru întreprinderi este principala sursă de creare de locuri de muncă dintre toate intervențiile cofinanțate din FEDER[18]. Conform celor mai recente rapoarte anuale naționale de punere în aplicare, aproape 200 000 de întreprinderi, dintre care aproape 80 000 de întreprinderi noi, au primit sprijin FEDER până la sfârșitul anului 2012, peste 260 000 de locuri de muncă fiind create în IMM-uri[19]. Până la sfârșitul anului 2012, investițiile FEDER în domeniul tehnologiei informației și comunicațiilor (TIC) au condus la peste 5 milioane de persoane în plus care obțin acces la serviciile de bandă largă, aproximativ jumătate dintre acestea în regiunile mai puțin dezvoltate. Acest lucru contribuie la reducerea decalajului digital, care este încă destul de mare în anumite țări, în special în UE-12 și statele membre sudice UE-15. Statele membre raportează progrese în ceea ce privește punerea în aplicare a investițiilor în infrastructură din Fondul de coeziune și FEDER, însă realizările sunt inferioare obiectivelor în majoritatea proiectelor de infrastructură de transport și de mediu, în special pentru țările UE-12. Exemplu de realizare în Estonia: Îmbunătățirile aduse rețelei feroviare, cofinanțate de UE, au condus la o reducere cu 31 % a timpului de călătorie pe porțiuni de rețea până la sfârșitul anului 2012, obiectivul fiind de a-l reduce în continuare la 45 % până la sfârșitul anului 2015[20]. În sectorul transporturilor, în perioada 2007-2013 s-au programat aproximativ 42 de miliarde EUR pentru infrastructura rutieră, inclusiv TEN-T și drumuri locale, regionale și naționale. Pentru infrastructura feroviară, s-au programat aproximativ 23 de miliarde EUR, inclusiv proiectele TEN-T. Ca urmare a finanțării considerabile puse la dispoziție, s-au obținut rezultate importante, în special în ceea ce privește îmbunătățiri ale căilor feroviare existente, cu peste 2 300 de km de linie de cale ferată care a fost renovată sau modernizată. De asemenea, s-au reconstruit mai mult de 30 000 km de drumuri. Cu toate acestea, construirea de noi linii de cale ferată a rămas mult în urmă în țările care participă la Fondul de coeziune, doar 59 km din 253 km fiind finalizați până în prezent. Au fost identificate dificultăți în ceea ce privește dezvoltarea defectuoasă a proiectelor, capacitatea administrativă limitată, dificultăți de punere în aplicare și întârzieri în Polonia, probleme privind achizițiile publice în România și Slovenia, precum și proceduri de planificare teritorială de lungă durată în Slovenia. În sectorul mediului, unde alocările programului pentru perioada 2007-2013 sunt de aproape 50 de miliarde EUR, s-au înregistrat întârzieri în punerea în aplicare a proiectelor în multe state membre, în special în cazul în care investițiile sunt gestionate la nivel local. Cele mai comune probleme sunt legate de achizițiile publice, procedurile de planificare și capacitatea limitată de gestionare a proiectelor, precum și, în anumite cazuri, de lipsa cofinanțării din cauza recesiunii economice care se resimte în continuare. S-au constatat dificultăți în special în Bulgaria, unde rata de rambursare în sectorul apei a atins doar 11 %, ceea ce înseamnă că, în mare măsură, obiectivele nu vor fi atinse, precum și în România. Pentru a remedia aceste deficiențe, Comisia a solicitat reforme importante la nivel sectorial și organizatoric, încurajând utilizarea tuturor resurselor de asistență tehnică disponibile de la diversele instituții financiare internaționale. Exemple de realizări: Italia: Proiectele cofinanțate din FEDER au avut ca rezultat îmbunătățirea tratării apei reziduale pentru peste 1 milion de persoane sau aproximativ 13 % din totalul populației din regiunile de convergență și pentru aproape 40 % din populația din Sicilia și Basilicata, unde a avut loc cea mai mare parte a investiției. Malta: Instalația de tratare a apelor uzate din sud, construită cu ajutorul fondurilor UE și care poate trata 80 % din apele uzate generate pe insulă, a condus la îmbunătățirea stării apelor de coastă din sudul țării de la clasa 3 la clasa 1, iar Malta a devenit prima țară mediteraneeană care tratează toate apele uzate înainte de a fi deversate în mare. În sectorul energetic, unde pentru perioada 2007-2013 s-au alocat aproximativ 4,5 miliarde EUR pentru programele FEDER-FC pentru proiecte în domeniul energiilor regenerabile (eoliană, solară, biomasă, hidroelectrică și geotermală), capacitatea suplimentară de producere de electricitate din surse regenerabile a crescut deja cu 2 400 MW până la sfârșitul anului 2012. De asemenea, sunt programate investiții în materie de eficiență energetică de aproximativ 6 miliarde EUR în blocurile de apartamente și clădirile publice, iar dovezile furnizate prin evaluare cu privire la eficiența acestora urmează a fi disponibile până la sfârșitul anului 2015. Exemplu de realizare în Austria: Proiectele care au beneficiat de sprijin au condus la creșterea capacității de producție pentru 55 de instalații care folosesc biocarburanți cu 89 MW sau 20 %, reprezentând o potențială reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră echivalentă cu CO2 produs de aproximativ 33 000 de automobile. De asemenea, FEDER realizează investiții în infrastructura socială, în domenii precum educația, sănătatea, îngrijirea copiilor și accesul la locuințe, care completează măsurile fără caracter normativ finanțate de FSE. În noile state membre, investițiile FEDER în infrastructura socială sunt în multe cazuri singura resursă pentru modernizarea și reformarea serviciilor publice, în timp ce în UE-15 aceasta este, în general, o resursă suplimentară. O mare parte a investițiilor FSE din perioada 2007-2013 vizează promovarea accesului la locuri de muncă – s-au programat aproape de 23 de miliarde EUR pentru acest scop. Constatările evaluării[21] din evaluările solide disponibile demonstrează că diferențe nete semnificative în ceea ce privește ocuparea forței de muncă și șomajul sunt asociate cu intervențiile derulate în cadrul FSE. De exemplu, s-a constatat că persoanele implicate în intervențiile FSE au mai multe șanse de a găsi un loc de muncă decât grupurile de control — există date conform cărora acest efect este mai pronunțat în cazul grupurilor de persoane mai dezavantajate. Rapoartele naționale privind punerea în aplicare indică faptul că 2,4 milioane de persoane care au participat la operațiunile sprijinite de FSE au găsit un loc de muncă în termen de 6 luni de la finalizarea intervenției. Se estimează că, până la sfârșitul lunii decembrie 2012, în total, peste 5,7 milioane de locuri de muncă au fost legate de sprijinul FSE. O serie de evaluări subliniază, de asemenea, rezultatele aferente măsurilor fără caracter normativ asociate cu accesul FSE la intervențiile în materie de ocuparea forței de muncă, inclusiv emanciparea persoanelor în ceea ce privește căutarea unui loc de muncă și motivația de a intra pe piața muncii. Raportul final elaborat de rețeaua de experți în materie de evaluare a FSE cu privire la realizările FSE în perioada 2007-2013 raportează că s-au obținut rezultate semnificative în ceea ce privește întreprinderile nou constituite și persoanele care încep să desfășoare activități independente în unele state membre, cu aproximativ 550 000 de realizări în acest sens. În domeniul politicii axate în special pe creșterea capacității de adaptare, s-au înregistrat peste 13,1 milioane de participări, cele legate de angajați reprezentând cel mai important grup, cu peste 8,5 milioane — din care aproximativ 847 000 de participări vizează persoanele care desfășoară o activitate independentă, ceea ce demonstrează importanța sprijinului FSE pentru întreprinderile nou înființate în domeniul de aplicare a politicii de adaptabilitate, în care s-au programat aproximativ 13 miliarde EUR pentru creșterea capacității de adaptare a lucrătorilor, a societăților, a întreprinderilor și a antreprenorilor, în perioada 2007-2013. În majoritatea statelor membre, tinerii beneficiază mai mult decât proporțional de sprijinul FSE — peste 30 % din totalul participărilor FSE; peste 50 % în Germania și aproape 40 % în Ungaria, Franța și Danemarca. În schimb, în Suedia, Portugalia și Cipru, procentul este de 15 % sau mai puțin, reflectând decizii de politică națională. Evaluările arată că beneficiarii FSE au apreciat serviciile sau sprijinul primit și există dovezi că intervențiile FSE de sprijinire a resurselor umane în întreprinderile care se confruntă cu concedieri sau cu reduceri în sens general au contribuit la stabilizarea nivelurilor de ocupare a forței de muncă în cadrul entităților respective. Cu toate acestea, în pofida unor investiții importante pentru perfecționarea și furnizarea de calificări pentru angajații existenți, nu există nicio dovadă în legătură cu efectele acestora asupra productivității în cadrul fiecărei întreprinderi sau cu beneficiile privind veniturile proprii și mobilitatea profesională a angajaților. Intervențiile FSE au sprijinit, de asemenea, politicile de incluziune socială (introducerea unor strategii de incluziune activă, abordări de investiții sociale și o utilizare mai eficientă și mai eficace a bugetelor sociale) în scopul de a sprijini grupurile cu un acces mai puțin facil la piața muncii (de exemplu, tineri, părinți singuri, migranți, persoane în vârstă). De asemenea, FSE a finanțat dezvoltarea de servicii sociale, care vizează o mai bună calitate și accesibilitate pentru grupurile dezavantajate, de exemplu în Letonia, România și Spania. În 2007-2013, aproximativ 13 miliarde EUR din FSE au fost dedicate îmbunătățirii incluziunii sociale a persoanelor defavorizate. Deși majoritatea rapoartelor de țară ale rețelei de experți în materie de evaluare a FSE au evaluat performanța finanțării UE în domeniul politicilor de incluziune socială ca fiind cea mai redusă, numărul de locuri de muncă legate de intervenții de incluziune socială este semnificativ, cu peste 164 000 de locuri de muncă (dintre care cele mai multe în Spania). Acesta este un domeniu de finanțare a UE în care este deosebit de dificil să se identifice în mod clar măsura în care acțiunile finanțate contribuie la obiectivele de politică generale. Domeniile incluziunii sociale și educației sunt, în principal, de competență națională și concentrarea investițiilor în domeniul incluziunii sociale variază de la un stat membru la altul, ceea ce complică identificarea valorii adăugate a intervenției. În ansamblu, se preconizează că programele politicii de coeziune pentru perioada 2007­2013 vor continua să conducă la crearea de locuri de muncă și la o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii cel puțin până la sfârșitul anului 2015. La fel precum în cazul altor programe din cadrul financiar multianual pentru perioada anterioară, evaluarea ex-post a performanței programelor urmează încă a fi realizată, aceasta trebuind să fie finalizată până la sfârșitul anului 2015. Numai atunci va fi posibil să se ofere o imagine mai clară asupra contribuțiilor realizate de programe la obiectivele lor generale. Aspecte operaționale ale performanței De la începutul crizei economice, Comisia a luat o serie de măsuri pentru a accelera punerea în aplicare a politicii de coeziune în scopul de a se asigura că toate resursele sunt pe deplin mobilizate pentru a sprijini eforturile de redresare la nivelul statelor membre și la nivel regional, precum și pentru a alinia intervențiile cofinanțate de UE cu obiectivele Strategiei Europa 2020. În ultimii ani s-au efectuat două tipuri importante de modificări ale planurilor inițiale de programare – reprogramare tematică și reduceri direcționate ale cerințelor naționale de cofinanțare. Peste 45 de miliarde EUR - sau 13 % din fondurile totale - au fost reprogramate de la un domeniu tematic la altul până la sfârșitul anului 2013 pentru a sprijini nevoile cele mai stringente și pentru a consolida anumite intervenții. În ceea ce privește temele de investiții, modificările au condus la creșterea fondurilor pentru inovare și C-D, sprijin generic pentru întreprinderi, energie durabilă, infrastructură socială, drumuri și piața muncii, inclusiv ocuparea forței de muncă în rândul tinerilor. Aceste modificări sunt în concordanță cu Strategia Europa 2020 și răspund nevoii de a acorda o atenție sporită acestor domenii în cadrul instrumentelor financiare ale UE. De asemenea, Comisia a aprobat reduceri ale cerințelor naționale de cofinanțare pentru anumite state membre (ES, GR, IE, IT, LT, PT și într-o mai mică măsură BE, FR și UK) în perioada 2011-2012. Astfel s-a redus cerința națională privind cheltuielile publice de la 143 miliarde EUR la 118 miliarde EUR, însemnând o reducere de 18 %, ca o recunoaștere a situației tensionate în care se află bugetele naționale și a faptului că, prin reducerea sarcinii asupra finanțelor naționale, investițiile deja începute ar putea fi, în mare măsură, finalizate. Pentru a crește în continuare valoarea adăugată a finanțării UE și pentru a demonstra mai multe rezultate vizibile, Comisia a depus eforturi, de asemenea, în scopul de a promova și a facilita utilizarea integrată a investițiilor FSE și FEDER. Mai multe state membre au decis deja să aplice abordarea integrată în principalele domenii de incluziune socială, cum ar fi tranziția de la asistența instituțională la cea comunitară pentru copii, precum și integrarea comunităților marginalizate, cum ar fi romii. De asemenea, Comisia a urmat recomandările-cheie din patru rapoarte tematice speciale ale Curții de Conturi Europene referitoare la domeniile de intervenție ale programelor FEDER/FC, ​​și anume, eficiența energetică, proiecte de infrastructură pentru gestionarea deșeurilor municipale, reabilitarea drumurilor și siturilor industriale și militare dezafectate[22]. Toate cele patru rapoarte au concluzionat că s-au obținut rezultatele scontate și că proiectele au fost puse în aplicare astfel cum a fost prevăzut, dar cu unele întârzieri și depășiri de costuri. Recomandările Curții au identificat necesitatea de a pune un accent mai mare pe eficacitate, eficiență și economie în cadrul proiectelor la stabilirea priorităților în materie de investiții; analiza mai solidă a nevoilor în procesul de selecție a proiectelor; și indicatori de performanță îmbunătățiți și transparenți. Cadrul legislativ pentru perioada 2014-2020 permite Comisiei să aplice unele dintre principalele recomandări ale Curții, și anume: o mai bună abordare axată pe rezultate pentru programele cofinanțate cu o corelare între acțiunile-cheie definite în cadrul strategic comun și recomandările specifice fiecărei țări în cadrul semestrului european; furnizarea de acorduri de parteneriat cu statele membre care vor include o analiză a disparităților și a nevoilor de dezvoltare; condiționalități ex-ante; și raportarea anuală privind indicatorii de realizare la nivelul axei prioritare pe baza definirii comune a indicatorilor. 2.1.3. CONSERVAREA ȘI GESTIONAREA RESURSELOR NATURALE (rubrica bugetară 2) Obiectivele programului și Strategia Europa 2020 A doua rubrică bugetară cuprinde sprijin pentru agricultură, dezvoltare rurală, pescuit și protecția mediului și a reprezentat 43 % din cheltuielile UE în perioada 2007-2013. Majoritatea resurselor (34 % din cheltuielile totale ale UE) sunt alocate sprijinului direct pentru fermieri în cadrul politicii agricole comune (PAC). Fondul european pentru pescuit este principalul instrument de finanțare a politicii comune în domeniul pescuitului. Finanțarea dedicată în materie de protecție a mediului este furnizată prin intermediul instrumentului LIFE+. Politica agricolă comună (PAC) vizează promovarea unei creșteri inteligente, durabile și favorabile incluziunii pentru agricultura și zonele rurale din UE, în concordanță cu Strategia Europa 2020. Aceasta este alcătuită din două componente sau doi „piloni”: 1) cheltuielile legate de piață și plățile directe către fermieri și 2) dezvoltare rurală. Obiectivul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP) este de a asigura că activitățile de pescuit și de acvacultură sunt durabile pe termen lung din punct de vedere al mediului și sunt gestionate într-un mod care este în concordanță cu obiectivele de a obține beneficii economice, sociale și privind ocuparea forței de muncă și de a contribui la disponibilitatea aprovizionării cu alimente. Prin Fondul European pentru Pescuit (FEP), UE oferă sprijin financiar pentru sectorul pescuitului (inclusiv toate activitățile de producție, prelucrare și comercializare a produselor pescărești și de acvacultură) și pentru dezvoltarea durabilă a zonelor dependente de pescuit. Cu un buget de aproximativ 300 de milioane EUR pe an, programul LIFE+ a finanțat proiecte care vizează testarea unor abordări inovatoare sau demonstrarea unor abordări noi sau aplicarea celor mai bune practici pentru soluționarea problemelor legate de schimbările climatice și de mediu. În sprijinul Strategiei Europa 2020, componentele „Natură” și „Biodiversitate” ale programului promovează acțiuni care contribuie la oprirea și, dacă este posibil, inversarea tendinței de pierdere a biodiversității, în timp ce componenta „Mediu” contribuie la o economie eficientă din punct de vedere al resurselor, favorabilă climei, oferind întreprinderilor - în special, IMM-urilor - oportunitatea de a testa noi tehnici și metodologii înainte de a le introduce în lanțul de producție. Componenta „Informare” cofinanțează proiecte legate de comunicare și campaniile de sensibilizare cu privire la aspecte de mediu, protecția naturii și conservarea biodiversității. Performanța programului Datele arată că ajutoarele directe acordate fermierilor (în cadrul primului pilon al PAC) stabilizează veniturile fermelor și contribuie, prin urmare, la viabilitatea economică a fermelor. Plățile directe au reprezentat, în medie, aproape jumătate din veniturile agricole familiale în 2012 (48 %). Cu toate că, în 2013, în UE-28 venitul real din agricultură pe lucrător a scăzut cu 1,3 %, acesta a crescut cu aproximativ 30 % în cursul ultimilor zece ani. Scăderea înregistrată în 2013 este cauzată, în principal, de creșterea mai mare în termeni reali a prețurilor de achiziție a mijloacelor de producție agricolă (+ 0,7 %), în timp ce prețurile obținute din vânzările de produse agricole au rămas stabile. Reformele PAC începând din 1992 au accentuat orientarea spre piață a agriculturii UE și au redus cheltuielile privind restituirile la export și intervenția publică. Ponderea exporturilor subvenționate în exporturile totale a scăzut de la 1,9 % în 2007 la 0,1 % în 2012. Valoarea fluxurilor comerciale cu produse agricole între UE și restul lumii a crescut de la 80 de miliarde EUR în 2008 la peste 120 de miliarde EUR în 2013. În 2013, s-au efectuat o serie de evaluări cu privire la diferitele elemente ale PAC. Evaluările privind impactul Programului european de distribuire a laptelui în școli[23] și privind măsurile PAC în sectorul apicol (apicultura)[24] au confirmat caracterul adecvat al instrumentelor aplicate pentru realizarea obiectivelor de politică, precum și valoarea adăugată a UE, oferind o serie de recomandări pentru îmbunătățiri suplimentare cu privire la complementaritatea cu alte programe și inițiative conexe. Programul de distribuire a laptelui în școli a fost evaluat ca un instrument adecvat pentru creșterea consumului de lapte de către copii și, în acest fel, pentru îmbunătățirea obiceiurilor alimentare ale acestora. Majoritatea statelor membre au indicat că programul în cauză a fost principalul factor pentru lansarea și punerea în aplicare a unui program de distribuire a laptelui în școli în țările lor. În ceea ce privește măsurile în domeniul apiculturii, evaluarea a concluzionat că acestea au contribuit în mod pozitiv la productivitatea și câștigurile apicultorilor, precum și la stabilizarea nivelurilor producției de miere în UE, în contextul creșterii costurilor de producție, al pericolelor pentru supraviețuirea albinelor și al concurenței internaționale puternice din partea țărilor terțe. Evaluarea efectelor structurale ale sprijinului direct[25] a analizat modul în care modificările introduse prin reforma din 2003, care implică decuplarea sprijinului de producție, a afectat aspecte precum forța de muncă, capitalul și strategiile comerciale ale exploatațiilor agricole europene. Evaluarea a evidențiat efecte indirecte, cum ar fi creșterea dimensiunii economice a fermelor și gradul mai mare de specializare. De asemenea, decuplarea a stimulat o deplasare a accentului spre producția cu profitabilitate mai mare. Evaluarea a concluzionat că reforma și, în special, decuplarea sprijinului este posibil să fi contribuit, împreună cu alți factori, la reducerea intensității utilizării forței de muncă. Sinteza evaluărilor intermediare naționale și regionale[26] publicată în 2013 a cuantificat progresele și impactul măsurilor de dezvoltare rurală (în cadrul celui de-al doilea pilon al PAC) din perioada 2007-2013. Aceasta s-a bazat pe evaluările efectuate de către statele membre în 2010 și a concluzionat că adoptarea măsurilor de dezvoltare rurală a fost mai lentă decât se anticipase, relativ puține măsuri raportând o aplicare fără probleme. Cel mai rapid au fost puse în aplicare măsurile cu cerințe mai puțin tehnice și cu cea mai mare continuitate față de perioada anterioară. De asemenea, a fost evaluat impactul economic, de mediu, social/asupra calității vieții al măsurilor de dezvoltare rurală, dar a fost dificil să se realizeze o evaluare fiabilă a efectelor globale deoarece punerea în aplicare a programului continuă încă până la sfârșitul anului 2015. În ceea ce privește impactul economic, aproximativ două treimi din rapoarte au identificat un impact pozitiv net asupra creșterii economice și asupra creării de locuri de muncă. Din unele rapoarte a reieșit impactul pozitiv asupra mediului, însă efectele programelor de dezvoltare rurală asupra mediului sunt rareori cuantificate. Acțiunile privind calitatea vieții au fost foarte apreciate în comunitățile rurale, dar s-au dovedit a fi extrem de dificil de cuantificat. Deoarece punerea în aplicare a programului va continua până la sfârșitul anului 2015, va fi posibil să se ofere o imagine de ansamblu clară asupra contribuțiilor aduse de măsurile de dezvoltare rurală numai atunci când se va finaliza sinteza evaluărilor ex-post a măsurilor de dezvoltare rurală la nivel național și regional din perioada 2007-2013 (și anume, în 2017). Evaluările intermediare au fost efectuate prea devreme în ciclul de viață al programelor pentru a permite deja o evaluare globală fiabilă cu privire la impactul și performanța programului de dezvoltare rurală. Acestea oferă însă informații cu privire la punerea în aplicare a programului. În acest stadiu, datele disponibile cu privire la progresele înregistrate de programul de dezvoltare rurală prezintă o imagine incompletă. De exemplu, 83 de milioane de persoane din zonele rurale au beneficiat până în prezent de servicii îmbunătățite sprijinite de program (94 % din obiectivul stabilit). Sprijinul a permis renovarea a 34 000 de sate, depășindu-se obiectivul final de 27 000 de sate pentru sfârșitul perioadei. Pe de altă parte, deși rapoartele disponibile menționează că în cadrul măsurilor de dezvoltare rurală s-au creat 45 000 de locuri de muncă, această cifră reprezintă 19 % din obiectivul final; în mod similar, până acum au fost sprijinite 36 000 din cele 77 000 de microîntreprinderi planificate[27]. În domeniul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP), încetarea permanentă a activităților de pescuit este principalul instrument pentru asigurarea unui echilibru între capacitatea de pescuit și resursele piscicole. Peste 4 000 de nave au fost dezmembrate, cu finanțare de la Fondul European pentru Pescuit (FEP), între ianuarie 2007 și mai 2013[28], ceea ce a contribuit la reducerea semnificativă a flotei. Cu toate acestea, o evaluare retrospectivă a măsurilor de încetare temporară și de dezmembrare în cadrul FEP a evidențiat lipsa de eficacitate și eficiență a programelor actuale de dezmembrare în echilibrarea flotelor și a resurselor de pescuit[29]. În ceea ce privește programele de încetare temporară a activității, evaluarea a concluzionat că finanțarea publică a fost mai utilă pentru asigurarea acceptabilității politice a programelor, decât efectiv pentru reducerea activităților de pescuit. Sprijinul FEP pentru acvacultură și pentru prelucrarea produselor pescărești și de acvacultură este foarte semnificativ. Împreună, acestea reprezintă aproape o treime din angajamentele FEP. Ambele sectoare sunt profitabile, deși, în ceea ce privește volumul, producția acvicolă europeană nu este în creștere. În ceea ce privește prelucrarea, atât volumul, cât și valoarea producției sunt în creștere. Ocuparea forței de muncă în acvacultură este stabilă din punct de vedere al locurilor de muncă echivalente cu normă întreagă. Locurile de muncă cu fracțiune de normă sunt înlocuite cu locuri de muncă cu normă întreagă mai permanente. Acest lucru explică motivul pentru care contribuția FEP la crearea de locuri de muncă pare limitată, deși acestea sunt evoluții importante pentru angajații în cauză. De asemenea, acvacultura UE devine din ce în ce mai intensivă din punct de vedere al capitalului și sprijinul public în cadrul FEP însoțește acest proces. În ceea ce privește prelucrarea, impactul FEP asupra locurilor de muncă este modest – în perioada 2007-2010 s-au creat peste 3 400 de locuri de muncă[30]. Sprijinul financiar FEP pentru comunitățile dependente de pescuit este pus în aplicare de grupurile de acțiune locală din sectorul pescuitului (FLAG). Un studiu recent estimează că acestea au creat cel puțin 7 300 de locuri de muncă în perioada 2010-2013, iar alte 12 500 de locuri de muncă au fost menținute. S-au creat peste 200 de întreprinderi noi. Exemplu: Proiecte FLAG care stimulează creșterea economică a întreprinderilor de pescuit tradiționale ale regiunilor „Fisch vom Kutter” este un proiect inovator la scară mică, care cuprinde 21 de întreprinderi de pescuit din regiunea activă de pe coasta Mării Baltice. Cu sprijinul FEP, acestea au instituit un sistem de vânzare directă pentru peștele din regiune. Prin utilizarea unui site internet dinamic, pescarii aflați în larg transmit site-ului, prin SMS, detalii privind captura și ora de sosire estimată. Site-ul oferă clienților posibilitatea de a vedea unde, când și ce specie de pește proaspăt pot să cumpere direct de pe navă în momentul în care aceasta sosește în port. Pescarii implicați înregistrează prețuri mai mari pentru pește. Unele dintre întreprinderile de pescuit au creat, de asemenea, activități suplimentare prin extinderea gamei de produse (de exemplu, afumarea și gătirea unei părți din captură) și raportează o creștere cu 30-50 % a numărului de clienți. Evaluările ex-post ale instrumentului LIFE la nivel de proiect au arătat că programul LIFE-Natura s-a dovedit a fi foarte relevant pentru sprijinirea politicii UE de conservare a naturii, în special punerea în aplicare a directivelor „Păsări” și „Habitate” și a rețelei Natura 2000. Acțiunile din cadrul proiectelor Natura sunt, în general, eficace, iar impactul și durabilitatea acestora sunt ridicate. Datorită proiectelor LIFE-Natura, populația celei mai amenințate specii de feline din lume, linxul iberic, s-a triplat în Spania și se fac pregătiri pentru reintroducerea acesteia în Portugalia. De asemenea, s-au asigurat 13 000 de hectare de terenuri pentru conservarea naturii. În cadrul componentei „Mediu” a LIFE, proiecte precum „Icarre 95” au demonstrat potențialul veritabilelor metode de producție circulare („cradle to cradle”) prin care stimularea utilizării eficiente a materialelor reciclabile în producția industrială va fi pusă în aplicare în viitor. Alte proiecte, cum ar fi, de exemplu, „From Roof to Road” („de la acoperiș la șosea”), au contribuit la dezvoltarea unei afaceri eficiente din punct de vedere al utilizării resurselor, în acest caz: utilizarea bitumului din acoperișurile vechi pentru pavarea șoselelor. În ceea ce privește componenta „Informare” a programului, evaluarea finală a programului LIFE+ a confirmat faptul că acesta a jucat, de asemenea, un rol semnificativ în creșterea gradului de conștientizare, a bunei guvernanțe și a participării publicului la aspectele de mediu ale UE. Aspecte operaționale ale performanței În domeniile conservării și gestionării resurselor naturale, Curtea de Conturi Europeană a emis o serie de rapoarte speciale privind problemele legate de proiectarea și punerea în aplicare a programului. Constatările și recomandările Curții în ceea ce privește plățile directe cuplate au fost luate în considerare în cadrul programelor pentru perioada 2014-2020. Ca o excepție de la principiul general al PAC privind plățile prin care ajutorul este decuplat de nivelurile de producție agricolă, statele membre pot, într-o măsură limitată și în anumite condiții, să ofere în continuare plăți cuplate. Curtea de Conturi Europeană (RS 10/2013) a criticat faptul că statelor membre li s-a conferit o putere discreționară prea mare în ceea ce privește introducerea plăților directe cuplate. Statele membre nu au furnizat suficiente dovezi pentru a demonstra că măsurile adoptate au fost necesare și relevante, iar cadrul de monitorizare (obiective și indicatori) nu a fost suficient pentru a evalua în mod corespunzător măsurile respective în viitor. Pentru perioada 2014-2020, Comisia prevede crearea unui cadru comun de monitorizare și evaluare pentru ambii piloni ai PAC în vederea unei mai bune măsurări a performanței politicii. În proiectarea propunerilor sale pentru politica de dezvoltare rurală în perioada 2014­2020, Comisia a ținut seama de criticile Curții referitoare la performanța măsurilor de dezvoltare rurală cofinanțate de UE în cadrul celui de-al doilea pilon al PAC[31]. O critică recurentă a fost aceea că selecția proiectelor de către statele membre s-a concentrat adesea mai degrabă pe cheltuirea bugetului alocat decât pe calitatea proiectelor pentru a obține rezultatele. Curtea a constatat, de asemenea, că obiectivele cheltuielilor de dezvoltare rurală nu au fost suficient de clare și că nu există suficiente informații cu privire la rezultatele obținute și o raportare suficientă cu privire la acestea pentru a demonstra măsura în care obiectivele stabilite au fost atinse și că bugetul UE a fost cheltuit în mod eficace și eficient. De asemenea, Curtea a subliniat că informațiile de monitorizare și evaluare disponibile nu au fost utilizate suficient pentru a îmbunătăți eficiența și eficacitatea cheltuielilor pentru dezvoltare rurală. În special, în ceea ce privește sprijinul de dezvoltare rurală pentru creșterea valorii economice a pădurilor, Curtea a constatat deficiențe în conceperea măsurii și a concluzionat că numai câteva dintre proiectele auditate au îmbunătățit în mod semnificativ valoarea economică a pădurilor. Comisia a luat în considerare deficiențele identificate de către Curte, de asemenea, la proiectarea componentei „Mediu” a noului program LIFE[32]. Curtea a constatat că nu s-a conceput și nu s-a pus în aplicare suficient de bine componenta „Mediu” a programului LIFE+. Principalele probleme au fost legate de calitatea procesului de selecție a proiectelor și de lipsa unor indicatori adecvați. Ca răspuns, noul program LIFE urmărește să fie mai bine structurat și mai strategic, mai simplificat și mai flexibil. Acesta va selecta proiecte care demonstrează bune practici și abordări inovatoare sau demonstrative pentru a adăuga valoare la nivel european. Alocările naționale orientative vor fi abandonate în întregime începând din 2018. Pentru a oferi o mai bună informare privind rezultatele și impactul programului în viitor, noul Regulament LIFE include un set de indicatori de performanță, care este completat în programul de lucru multianual LIFE pentru perioada 2014-2017 în funcție de indicatori de rezultat pentru fiecare domeniu prioritar, și, dacă este cazul, în funcție de prioritatea tematică. 2.1.4. LIBERTATE, SECURITATE ȘI JUSTIȚIE (rubrica bugetară 3A) Obiectivele programului și Strategia Europa 2020 Această rubrică bugetară reprezintă 0,8 % din totalul cadrului financiar multianual pentru perioada 2007-2013. În 2013, sprijinul financiar pentru acest domeniu de politică a fost de 1,45 miliarde EUR în credite de angajament. Rubrica bugetară cuprinde programe financiare pentru sprijinirea diferitelor dimensiuni ale politicii Comisiei în domeniul migrației, azilului și frontierelor, al luptei împotriva criminalității și a terorismului și al politicii în domeniul justiției. În domeniul migrației, azilului și frontierelor, programul general „Solidaritatea și gestionarea fluxurilor migratorii” (SOLID) a alocat aproape 4 miliarde EUR pentru perioada 2007-2013 pentru a asigura împărțirea echitabilă a responsabilităților între statele membre ale UE în ceea ce privește povara financiară care rezultă din gestionarea integrată a frontierelor externe ale Uniunii și din punerea în aplicare a politicilor comune în materie de azil și imigrație. În cadrul acestui program general, Fondul european de integrare a resortisanților țărilor terțe (FEI) este instrumentul cel mai direct legat de obiectivul principal al Strategiei Europei 2020 de creștere a ratei de ocupare a femeilor și bărbaților cu vârsta cuprinsă între 20-64 de ani la 75 %, inclusiv printr-o mai bună integrare a migranților legali. Prin sprijinirea unor activități precum cursurile de limbă și de orientare civică, consolidarea capacităților și schimburile între statele membre, Fondul european de integrare vizează reducerea progresivă a decalajului în ceea ce privește ratele de ocupare a forței de muncă dintre resortisanții din afara UE și resortisanții europeni. Acesta completează Fondul Social European. Programul-cadru „Securitate și protecția libertăților” promovează cooperarea transfrontalieră eficientă la nivel european în lupta împotriva criminalității și a terorismului și îmbunătățirea prevenirii criminalității. Programul „Prevenirea și combaterea criminalității” (ISEC), cu un buget de 600 de milioane EUR pentru perioada 2007-2013, a vizat prevenirea și combaterea criminalității (terorismul, traficul de persoane, abuzul asupra copiilor, criminalitatea informatică, traficul ilicit de droguri și de arme, corupția și frauda). În domeniul justiției, șase programe legate de justiția civilă, justiție penală, drepturi fundamentale și cetățenie, combaterea violenței împotriva copiilor, tinerilor și femeilor (Daphne), antidiscriminare și egalitatea de gen (Progress) și politica în materie de control al drogurilor au urmărit să contribuie, printre altele, la obiectivul principal al Strategiei Europa 2020 de creștere a ratei de ocupare a persoanelor de vârstă activă la 75 %. Exemplele includ finanțarea unor acțiuni specifice pentru abordarea diferenței de remunerare între femei și bărbați și pentru promovarea egalității de gen în procesul de luare a deciziilor economice, precum și finanțare în domeniul nediscriminării și al integrării romilor. Performanța programului În 2013, toate programele din cadrul acestei rubrici bugetare au fost puse în aplicare conform planificării, raportându-se rate de aproape 100 % consum bugetar. În domeniul migrației, azilului și frontierelor, Fondul european de returnare (în cadrul programului SOLID) a sprijinit persoanele care doresc să se întoarcă în țara de origine în mod voluntar. Numărul returnărilor voluntare a crescut. În 2012, erau 41,1 % returnări voluntare (din numărul total de returnări), în comparație cu 38,4 % în 2011. Sprijinul financiar al programului a contribuit la această creștere deoarece în unele țări programul a încurajat introducerea programelor de returnare voluntară, care nu existau până la acel moment. Fondul european pentru refugiați (FER, de asemenea în cadrul programului SOLID) sprijină statele membre în primirea, și în suportarea consecințelor primirii, solicitanților de azil și a beneficiarilor de protecție internațională. Date recente arată că există o utilizare sporită a finanțării UE de către statele membre care doresc să îmbunătățească capacitățile de primire și integrarea cu succes a beneficiarilor de protecție internațională pe teritoriul lor. În plus, Fondul european pentru refugiați este utilizat, de asemenea, pentru a sprijini statele membre în eforturile lor de a reinstala refugiați: în 2013, statele membre s-au angajat să reinstaleze peste 3 900 de persoane în cadrul FER comparativ cu aproape 3 000 de persoane în 2012. Potențialul programului SOLID de a obține rezultate a fost limitat de criza economică. Acest lucru este confirmat de cele mai recente date disponibile, care arată că diferența dintre ratele de ocupare a forței de muncă între resortisanții din afara UE și resortisanții UE a rămas relativ stabilă în ultimii cinci ani și că rata ocupării forței de muncă pentru cetățenii unui alt stat membru al UE rămâne semnificativ mai mare (65,1 %) decât cea pentru resortisanții țărilor terțe (53,9 %)[33]. În domeniul luptei împotriva criminalității și terorismului, finanțarea UE a avut un rol esențial în facilitarea cooperării între agențiile de aplicare a legii și alte organisme. De exemplu, s-a oferit finanțare regulată pentru activitățile rețelei mondiale de experți în materie de recuperare a activelor, inclusiv experți din SUA (rețeaua de specialiști CARIN). Gestionarea activelor confiscate și reutilizarea în scopuri sociale a fostelor active provenite din săvârșirea de infracțiuni se numără printre proiectele inovatoare sprijinite de Comisie. Un exemplu de finanțare în domeniul afacerilor interne: sprijinul acordat de Fondul european pentru refugiați (FER) statelor membre care se confruntă cu sosirea bruscă a unui număr mare de resortisanți ai țărilor terțe care ar putea avea nevoie de protecție internațională. La sfârșitul verii și în toamna anului 2013, Bulgaria s-a confruntat cu un aflux fără precedent de migranți și solicitanți de azil, care a solicitat la maximum și în mod urgent sistemul său de azil. Sistemul de azil din Bulgaria, proiectat cu o capacitate de primire de aproximativ 1 250 de persoane pe an, nu a putut face față celor peste 7 000 de cereri de protecție internațională. Autoritățile bulgare au solicitat în consecință sprijinul UE, sub forma de măsuri de urgență în cadrul FER. Cu finanțarea obținută, în cele 6 luni prevăzute pentru durata sprijinului de urgență în cadrul FER, Bulgaria a crescut și a îmbunătățit în mod semnificativ capacitatea sistemului său de azil pentru a oferi niveluri adecvate de cazare a solicitanților de azil și pentru a mări capacitatea de a procesa cererile pentru protecție internațională. De asemenea, Bulgaria a primit sprijin de la Fondul de returnare și de la Fondul pentru frontierele externe în acest context. În domeniul justiției, activitățile sprijinite prin programele de cheltuieli urmăresc îndeaproape evoluția politicii UE în domeniul justiției, cu scopul de a construi un spațiu european de justiție în beneficiul tuturor. Tot mai mulți profesioniști în domeniul juridic din UE beneficiază de formare privind dreptul UE sau dreptul unui alt stat membru. Rețeaua europeană de formare judiciară joacă un rol esențial în formarea profesională a judecătorilor. Pentru a contribui la crearea condițiilor pentru participarea egală a femeilor pe piața muncii, pentru a îmbunătăți accesul la justiție, pentru a proteja drepturile și pentru a oferi sprijin copiilor, romilor, victimelor violenței, victimelor criminalității, în 2013 Comisia a continuat să sprijine proiecte în statele membre în domeniile respective. În acest sens, rețelele transnaționale, cum ar fi Rețeaua europeană a organismelor de promovare a egalității - EQUINET, Lobby-ul european al femeilor, Missing Children Europe, Victim Support Europe, Notarii din Europa, Drepturile digitale europene, au primit granturi de funcționare. Dovezile pentru evaluarea realizărilor măsurilor finanțate în domeniul justiției sunt în curs de colectare și se preconizează că vor fi disponibile la sfârșitul anului 2014. Un exemplu de finanțare în domeniul justiției: ECRIS (Sistemul european de informații cu privire la cazierele judiciare) - sprijin UE pentru facilitarea schimbului eficient de informații privind condamnările penale între statele membre ECRIS a fost instituit în aprilie 2012 cu ajutorul programului „Justiția penală”. Sistemul oferă judecătorilor și procurorilor acces ușor la informații complete privind cazierul oricărui cetățean UE, indiferent în ce țară UE a fost condamnată persoana respectivă în trecut. Prin eliminarea posibilității ca infractorii să scape de cazier prin simpla deplasare dintr-o țară a UE în alta, sistemul poate să contribuie, de asemenea, la prevenirea criminalității. De exemplu, în 2013, în raportarea cu privire la rezultatele proiectului, poliția națională din Irlanda a confirmat că ECRIS a contribuit la maximizarea acurateței și integrității datelor din caziere judiciare proprii, permițând, de asemenea, acestei țări să asigure o mai bună informare a celorlalte state membre. Nu există aspecte operaționale specifice legate de rapoartele privind punerea în aplicare sau performanța programului prezentate de Curtea de Conturi Europeană în 2013 care trebuie menționate. 2.1.5. CETĂȚENIE (rubrica bugetară 3B) Obiectivele programului și Strategia Europa 2020 Cheltuielile din cadrul rubricii bugetare „Cetățenie” contribuie la prioritatea de creștere inteligentă a Strategiei Europa 2020. Contribuind la inițiativa emblematică „Tineretul în mișcare”, programul „Tineretul în acțiune” (TiA; cheltuieli în valoare de 148 de milioane EUR în 2013) vizează să acorde tinerilor mai multe oportunități prin intermediul experiențelor de învățare non-formală, cu o dimensiune europeană. De asemenea, se acordă finanțare pentru protecția și sănătatea consumatorilor. În domeniul consumatorilor, în 2013, Comisia a sprijinit organizațiile de consumatori de la nivelul UE, astfel ca interesele consumatorilor să fie reprezentate în mod corespunzător la nivelul UE. Programul „Cultura” a reprezentat cheltuieli în valoare de 61 de milioane EUR în 2013, oferind cofinanțare pentru activități culturale la nivel european, inclusiv pentru proiecte de cooperare culturală transnațională, traduceri literare și sprijinirea organismelor culturale de interes european. Programul MEDIA 2007 și Programul MEDIA Mundus (cheltuieli în valoare de 116,5 milioane EUR pentru 2013) sprijină consolidarea competitivității sectorului audiovizual european prin facilitarea accesului la finanțare, promovarea utilizării tehnologiilor digitale și intensificarea cooperării globale dintre profesioniștii din UE și din afara UE. Programul „Europa pentru cetățeni” vizează să încurajeze interacțiunea dintre cetățenii europeni, pentru a spori toleranța și înțelegerea reciprocă între aceștia și pentru a aduce Europa mai aproape de cetățenii săi prin promovarea valorilor și realizărilor europene, păstrând în același timp amintirea trecutului său. Performanța programului Prin contribuția la inițiativa emblematică „Tineretul în mișcare”, în 2013, programul „Tineretul în acțiune” și-a confirmat atractivitatea pentru populația vizată prin sprijinirea unui număr tot mai mare de tineri și lucrători de tineret, cu aproape 1 milion de participanți începând din 2007. Acesta a contribuit la recunoașterea efectivă a învățării non-formale, 265 000 de „youthpasses” — certificatul de oportunități de învățare TiA — fiind acordate din 2007. Conform sondajului din 2013 privind impactul Youthpass, aproximativ 80 % din participanții la programul „Tineretul în acțiune” au fost de acord că Youthpass a sporit utilitatea proiectelor finanțate prin certificarea rezultatelor lor de învățare non-formală. Conform celor mai recente date disponibile în urma sondajului de monitorizare, 67 % din participanți consideră că șansele lor de ocupare a unui loc de muncă au crescut datorită experienței TiA. O evaluare a contribuției financiare a UE pentru perioada 2007-2011 în cadrul programului privind protecția consumatorilor, pentru două organizații de la nivelul UE — „Asociația Europeană pentru Coordonarea Reprezentării Consumatorului în Standardizare” (ANEC) și „Organizația Europeană a Consumatorilor” (BEUC) — a constatat că organizațiile respective au adus contribuții semnificative la reprezentarea intereselor consumatorilor și au asigurat contribuții coerente ale organizațiilor consumatorilor la nivelul UE și un dialog mai bun între diferitele părți interesate. De asemenea, în cadrul programului privind protecția consumatorului s-a acordat sprijin financiar UE pentru efectuarea de acțiuni comune de supraveghere a pieței între statele membre, cu accent pe testarea produselor, evaluarea riscurilor, monitorizarea pieței și schimbul de experiență și de cele mai bune practici. În 2013, 19 țări UE au finalizat astfel de proiecte comune de aplicare cu privire la o serie de domenii, cum ar fi, de exemplu, costumele pentru copii și imitațiile de produse alimentare. În ceea ce privește sănătatea publică, evaluarea intermediară din 2011 a programului în domeniul sănătății[34] sugerează că majoritatea acțiunilor finanțate au avut efecte la nivelul întregii Uniuni. Dovezile colectate arată că valoarea adăugată UE a programului apare mai ales în domenii precum schimbul de cunoștințe și crearea de contacte între profesioniștii în domeniul sănătății din diferite țări ale UE, printre altele, FI, IT, LT, NL și DE, privind aspecte precum informații și indicatori ai stării de sănătate, promovarea sănătății (de exemplu, în legătură cu HIV/SIDA și siguranța sângelui, a țesuturilor, a celulelor și a organelor) și securitatea sanitară (de exemplu, Rețeaua europeană de evaluare a riscurilor pentru sănătate ale expunerii la câmpuri electromagnetice). De asemenea, evaluarea a permis validarea a 7 criterii privind valoarea adăugată UE care au fost utilizate pe scară largă pentru a stabili domeniile de acțiune prioritare ale noului program pentru perioada 2014-2020. În consecință, noul program se concentrează mai mult asupra legăturii dintre sănătate și obiectivele Strategiei Europa 2020. La începutul anului 2014, s-a lansat o evaluare finală a programului pentru perioada 2008-2013, iar rezultatele acesteia vor fi disponibile în 2015. Programul „Cultura” a fost pus în aplicare conform planului, inclusiv principalele acțiuni conexe de difuzare și cooperarea cu țările terțe, cu accent pe Australia și Canada. S-a estimat că, în 2012, în urma finanțării, câteva mii de artiști/lucrători din domeniul culturii au făcut experiența mobilității, că au fost difuzate câteva mii de opere culturale și că au fost implicate aproximativ 1 900 de organizații, în calitate de coordonatori sau de co-organizatori, cu un accent puternic pe tema dialogului intercultural. Activitățile programului MEDIA și MEDIA Mundus au fost puse în aplicare în conformitate cu programele de lucru ale acestora în 2013. 1 EUR investit din programul MEDIA 2007 a condus la generarea a 6 EUR din surse de finanțare private, culminând cu un factor de multiplicare de 14 în finanțarea rețelei de cinematografe. Fondul de garantare a producțiilor din cadrul programului MEDIA este operațional în nouă țări. Sprijinul pentru digitizarea operatorilor de cinematografe independenți vizați care proiectează predominant filme europene a continuat cu 200 de ecrane (+44) sprijinite în anul 2013. Astfel cum a fost confirmat de evaluarea sa intermediară, programul MEDIA 2007 și-a atins obiectivul principal de îmbunătățire a competitivității industriei cinematografice europene și contribuie în mod semnificativ la promovarea diversității culturale în Europa. Filmele sprijinite prin programul MEDIA au rate de succes peste medie la festivaluri de renume. În 2013, două filme sprijinite de MEDIA au câștigat premii Oscar în 2013, iar din 13 filme sprijinite de programul MEDIA, la Festivalul internațional de film de la Cannes, 3 filme au fost premiate. În mai 2013, a fost finalizat un studiu[35] de cuantificare a impactului programului „Europa pentru cetățeni”. În general, respondenții au avut reacții foarte pozitive cu privire la efectele participării lor asupra gradului de conștientizare și asupra înțelegerii generale cu privire la viața persoanelor din alte țări europene. 89,1 % consideră că sunt mai bine informați cu privire la cultura, identitatea și moștenirea europeană, 88,2 % au un sentiment sporit de solidaritate cu alți europeni, iar 77,5 % se simt mai europeni. În comparație cu studiul anterior din 2009, în 2013 au fost obținute rezultate mai bune, ceea ce arată o creștere a eficienței programului. Nu există aspecte operaționale specifice legate de rapoartele privind punerea în aplicare sau performanța programului prezentate de Curtea de Conturi Europeană în 2013 care trebuie menționate. 2.2. Politicile externe ale Uniunii (rubrica bugetară 4) Obiectivele programului și obiectivele strategice ale politicii de ajutor extern În 2013, instabilitatea globală, măsurată prin numărul de conflicte (cuprinzând dispute, crize nonviolente, crize violente, războaie restrânse și războaie), a crescut în comparație cu 2012, de la 405 de conflicte în întreaga lume la 414[36], inclusiv 20 de războaie și 25 de războaie restrânse. O serie de factori au contribuit la această creștere, cum ar fi complexitatea situațiilor de conflict, nerespectarea pe scară largă a dreptului umanitar internațional și a dreptului privind refugiații, urbanizarea și presiunea demografică continuă, schimbările climatice, concurența pentru resurse, creșterea și volatilitatea prețurilor la produsele alimentare și la energie, amenințările la adresa securității și proasta guvernanță. Realizările pentru 2013 ale programelor de cheltuieli care sprijină diferitele dimensiuni ale politicilor externe ale Uniunii trebuie să fie privite în acest context. Unele programe financiare (Ajutorul umanitar și Mecanismul de protecție civilă[37]) oferă ajutor și asistență instantanee în perioada imediat următoare dezastrelor și situațiilor de criză. Altele au un obiectiv de lungă durată și sprijină politica Comisiei în domeniul dezvoltării a și politica externă și de securitate a Uniunii. În „Agenda schimbării” din 2011 a politicii UE în domeniul dezvoltării, UE a anunțat un accent sporit al instrumentelor financiare (8,3 miliarde EUR contractate în 2013) asupra obiectivului principal al politicii UE în domeniul dezvoltării: eradicarea sărăciei în contextul dezvoltării durabile, inclusiv realizarea Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului ( „ODM”). De asemenea, în 2011, UE a adoptat o abordare reînnoită de furnizare a sprijinului bugetar țărilor partenere în vederea sporirii eficacității acestei modalități de acordare a ajutorului. În 2013, sprijinul pentru politica UE în domeniul dezvoltării a fost direcționat, în principal, prin Fondul european de dezvoltare pentru țările din Africa, Caraibe și Pacific (45 % din plăți) și Instrumentul de cooperare pentru dezvoltare (ICD; 27 % din plăți). Sprijinul pentru politica europeană de vecinătate a fost furnizat prin intermediul Instrumentului european de vecinătate (IEVP; 23 % din plăți). În domeniul politicii externe și de securitate comune, instrumentele principale sunt operațiunile de politică externă și de securitate comună și Instrumentul de stabilitate. Un alt instrument de ajutor extern (Instrumentul de preaderare) sprijină procesul de aderare a țărilor candidate și a țărilor potențial candidate. Sprijinul pentru politica de extindere a UE prin intermediul instrumentului de asistență pentru preaderare (IPA) s-a ridicat în 2013 la aproximativ 1,95 miliarde EUR. În prezent, agenda extinderii cuprinde țările din Balcanii de Vest și Turcia, întrucât Islanda a decis să suspende negocierile de aderare la UE. Croația a devenit stat membru al UE în 2013. Performanța programului În general, instrumentele de finanțare pentru ajutor umanitar și protecție civilă au fost puse în aplicare conform planului, deși plățile nu au putut fi corelate pe deplin nevoilor identificate. Au fost luate o serie de măsuri ad-hoc care au permis continuitatea operațiunilor pe teren. În 2013, nevoile de ajutor umanitar au dobândit noi proporții și asistența umanitară a UE a depășit suma de 1,3 miliarde EUR, ajungând la 124 de milioane de beneficiari și depășind astfel cu 15 % obiectivul de 107 milioane. 16 % din bugetul ajutorului umanitar (cu 6 % peste obiectivul de 10 %) este alocat crizelor uitate, care scapă atenției comunității internaționale a donatorilor. De exemplu, până de curând, asistența pentru Republica Centrafricană a intrat în această categorie. În 2013, s-au finalizat o serie de evaluări, inclusiv o evaluare privind adăpostirea victimelor dezastrelor, care a concluzionat că intervențiile umanitare ale Uniunii Europene abordează în mod coerent necesitățile de adăpost și furnizează un sprijin operațional direct eficace. Evaluarea recomanda îmbunătățirea abordării bazate pe parteneriat care implică cooperarea cu ONG-urile care pun în aplicare acțiuni umanitare, astfel încât responsabilitățile de stabilire a priorităților, de luare a deciziilor și de coordonare să fie împărtășite în mod transparent cu toate părțile interesate. De asemenea, ar trebui să se realizeze o legătură mai puternică cu soluții pe termen lung sau strategii de ieșire. În sprijinul politicii UE în domeniul dezvoltării, au fost puse în aplicare programe financiare conform planului, cu excepția IEV, în cazul căruia o serie de obiective specifice referitoare la progresele vizate în materie de bună guvernanță, de consolidare a cooperării cu UE și de promovare a democrației, a drepturilor omului și a statului de drept înregistrau întârzieri pentru regiunea țărilor din vecinătatea de sud[38]. Acest lucru a fost cauzat, în principal, de criza din regiunea respectivă. Deși nu este ușor să se atribuie în mod direct progresele privind Obiectivele de Dezvoltare ale Mileniului instrumentelor UE, contribuția fondurilor UE pentru dezvoltare acordate pentru principalele Obiective de Dezvoltare ale Mileniului în perioada 2007-2012 (cele mai recente date) poate fi ilustrată după cum urmează: ODM 1, „eradicarea sărăciei extreme și a foametei” — în care obiectivul de reducere la jumătate, în perioada 1990-2015, a proporției persoanelor care trăiesc cu sub 1,25 dolari pe zi a fost atins în toate regiunile, cu excepția Africii Subsahariene. În sprijinul ODM 1, în perioada 2007-2012, instrumentele de dezvoltare au oferit asistență unui număr de 46,5 milioane de persoane prin transferuri sociale — numerar sau alte prestații în natură, furnizate în mod regulat persoanelor celor mai sărace și mai expuse riscului — pentru securitatea alimentară. Numai în 2012 s-au pus la dispoziție 1,6 miliarde EUR pentru consolidarea rezilienței și îmbunătățirea dezvoltării durabile a agriculturii. Acest sprijin a vizat lupta împotriva subnutriției, creșterea facilității accesului la alimente și îmbunătățirea accesului la persoanele care sunt expuse riscului de foamete. În sprijinul ODM 2, „accesul universal la ciclul primar de învățământ” — în care au fost realizate progrese importante în vederea atingerii obiectivului asigurării finalizării de către copii a învățământului primar, instrumentele de dezvoltare au sprijinit 13,7 milioane de înscrieri ale elevilor în învățământul primar; au contribuit la formarea a 1,2 milioane de profesori și la construirea sau renovarea a 37 000 de școli. În sprijinul ODM 4 „reducerea mortalității infantile” — se observă progrese importante în reducerea ratei mortalității copiilor cu vârsta sub 5 de ani, instrumentele de dezvoltare au asigurat că 18,3 milioane de copii cu vârsta sub 1 an au fost imunizați împotriva pojarului și că s-au construit, renovat sau mobilat peste 8 500 de centre și unități sanitare. Încă nu se poate evalua pe deplin impactul modificărilor aduse politicilor în 2011, anunțate în Agenda schimbării. Cu toate acestea, în 2013, s-au pus la dispoziție unele rezultate ale evaluării, care confirmă mai multe aspecte ale noii orientări[39]. Evaluările finanțării pentru dezvoltarea sectorului privat și pentru asistența în domeniul comerțului au arătat că, în timp ce sprijinul a ajutat numeroase țări terțe să realizeze progrese și să își aprofundeze integrarea în lume, această situație s-a datorat unei varietăți de factori externi legați de preferințele de politică și de prioritățile guvernului din țările în cauză. Cele mai multe progrese s-au înregistrat în țările în care sectoarele public și privat au o orientare solidă către schimburile comerciale (țările din vecinătatea sudică a UE și din Asia). În multe dintre țările cel mai puțin dezvoltate și situațiile de fragilitate, asistența legată de comerț reușește să crească volumul schimburilor comerciale, însă a avut mai puțin succes în diversificarea schimburilor comerciale. Cu toate acestea, s-au obținut rezultate bune în domeniul reformelor instituționale și de reglementare pentru îmbunătățirea mediului de afaceri, în special în țările din vecinătatea de sud în care legătura cu acordul comercial a oferit un stimulent pentru