RO    RO  
 COMISIA  
EUROPEAN Ă 
Bruxelles, 4.4.2014  
COM(2014) 215 final 
  
COMUNICARE A COMISIEI 
privind sistemele de s ănătate eficace, accesibile și reziliente 
 
 
2 1. Introducere  
În societățile moderne, sistemele de s ănătate1 joacă un rol central în a sprijini cet ățenii să își mențină 
și să își îmbunătățească sănătatea. Sistemele de s ănătate ar trebui s ă aibă capacitatea de a prelungi 
viața, dar și de a-i aduce mai mult ă culoare.  
Sistemele de s ănătate din statele membre ale UE sunt variate, reflectând diferite alegeri societale. 
Totuși, în ciuda diferen țelor organiza ționale și financiare, acestea se bazeaz ă pe valorile comune 
recunoscute de Consiliul mini ștrilor sănătății în 20062: universalitatea, accesul la asisten ță medicală 
de bună calitate, echitatea și solidaritatea. 
Sistemele de s ănătate ale UE interac ționează din ce în ce mai mult unele cu altele. Intrarea în vigoare 
a Directivei 2011/243 a constituit un pas important în intensificarea acestei interac țiuni. Consolidarea 
cooperării dintre sistemele de s ănătate ar trebui s ă le ajute pe acestea s ă funcționeze mai bine atunci 
când se confrunt ă cu mobilitatea tot mai mare a pacien ților și a speciali știlor din domeniul s ănătății. 
Pe parcursul ultimului deceniu, sistemele de s ănătate europene au întâmpinat provoc ări comune tot 
mai mari: cre șterea costului asisten ței medicale, îmb ătrânirea popula ției asociat ă cu recrudescen ța 
bolilor cronice și a comorbidit ății, având ca rezultat o cerere sporit ă de asisten ță medicală, lipsuri și o 
distribuție inegală a speciali știlor din domeniul s ănătății, inegalit ăți în materie de s ănătate și 
inechități cu privire la accesul la asisten ță medicală. 
În plus, în ultimii ani, criza economic ă a limitat resursele financiare disponibile și a agravat astfel 
dificultățile întâmpinate de statele membre în a as igura durabilitatea propriilor sisteme de s ănătate4. 
La rândul s ău, acest aspect pune în pericol capacitatea statelor membre de a asigura un acces 
universal la asisten ță medicală de bună calitate. Sistemele de s ănătate trebuie s ă fie reziliente: 
acestea trebuie s ă se poată adapta eficient la medii în continu ă schimbare, abordând provoc ări 
semnificative cu resurse limitate.  
Interdependen ța în creștere și provocările comune necesit ă o cooperare mai strâns ă. În 2006, statele 
membre au convenit asupra unor obiective comune privind accesibilitatea, calitatea și viabilitatea 
financiară a asisten ței medicale în contextul metodei deschise de coordonare pentru protec ție și 
incluziune social ă5. În 2011, Consiliul mini ștrilor sănătății a stabilit un proces de reflec ție la nivelul UE 
având ca scop sprijinirea statelor membre în demersul de a asigura sisteme de s ănătate moderne, 
                                                            
1 În prezenta Comunicare, sistemele de s ănătate sunt definite ca acele sisteme menite s ă asigure servicii de 
asistență medicală pentru pacien ți - indiferent dac ă sunt de prevenire, de diagnostic, curative sau paliative - al 
căror scop principal este îmbun ătățirea sănătății. 
2 Concluziile Consiliului privind valorile și principiile în sistemele de s ănătate ale Uniunii Europene, JO C 146, 
22.6.2006. 
3 Directiva 2011/24/UE, JO L 88, 4.4.2011. 
4 Acest aspect este, de asemenea, eviden țiat în concluziile Consiliului cu privire la raportul comun al Comitetului 
pentru politic ă economic ă (CPE) și al Comisiei Europene privind sistemele de îngrijire medical ă din UE 
(7 decembrie 2010). 
5 Avizul comun al Comitetului pentru protec ție socială și al Comitetului pentru politic ă economic ă privind 
comunicarea Comisiei „Muncim împreun ă, muncim mai bine: propuneri pentru un nou cadru pentru o 
coordonare deschis ă a politicilor de protec ție socială și incluziune social ă” aprobat de Consiliul Ocuparea For ței 
de Muncă, Politică Socială, Sănătate și Consumatori la 10 martie 2006. 
 
3 reactive și durabile6. Consiliul mini ștrilor sănătății a recunoscut c ă „deși asigurarea unui acces 
echitabil la servicii de asisten ță medicală de înaltă calitate în contextul unor resurse limitate, atât 
economice, cât și de alte tipuri, a reprezentat întotdeauna o chestiune-cheie, în prezent, ceea ce se 
schimbă sunt dimensiunea și caracterul urgent al situa ției, acestea putând deveni, dac ă nu sunt 
soluționate, un factor capital în peisajul economic și social viitor al UE ”. 
În decembrie 2013, Consiliul mini ștrilor sănătății a avizat progresele înregistrate și a solicitat mai 
multe activit ăți în acest domeniu în concluziile sale privind „procesul de reflec ție asupra sistemelor 
de sănătate moderne, reactive și durabile”7. 
Analiza anual ă a creșterii8 (AAC) pentru 2014 indic ă faptul că, pentru asigurarea unei redres ări 
durabile, „principala prioritate actual ă este dezvoltarea cre șterii și a competitivit ății”. În acest 
context, AAC subliniaz ă nevoia de a îmbun ătăți eficacitatea și viabilitatea financiar ă a sistemelor de 
sănătate, sporindu-le în acela și timp eficien ța și capacitatea de a satisface nevoile sociale și de a 
asigura re țele de securitate social ă esențiale. De asemenea, aceasta recunoa ște importan ța 
sectorului asisten ței medicale în abordarea consecin țelor sociale ale crizei economice, subliniind 
faptul că serviciile de asisten ță medicală reprezint ă un domeniu care va genera oportunit ăți de 
angajare semnificative în anii urm ători. În plus, AAC a recomandat elaborarea de strategii active de 
incluziune social ă, inclusiv în favoarea accesului pe scar ă largă la servicii de asisten ță medicală de 
înaltă calitate și la tarife convenabile. 
Acest lucru fusese deja subliniat în 2013, atunci câ nd, în cadrul semestrului european, unsprezece 
state membre9 au primit recomandarea de a- și reforma sistemele de s ănătate. Majoritatea 
recomand ărilor s-au axat pe durabilitatea și pe raportul cost-eficacitate al sistemelor de s ănătate, 
făcând apel la reforme în sectorul spitalicesc, în  stabilirea tarifelor pentru serviciile de asisten ță 
medicală, asistența medical ă în sistem ambulatoriu și asistența medical ă primară. Trei recomand ări 
au solicitat, de asemenea, men ținerea sau îmbun ătățirea accesului la asisten ță medicală. 
În afară de valoarea sa intrinsec ă, sănătatea constituie și o condiție prealabil ă pentru prosperitatea 
economic ă, după cum se recunoa ște în documentul de lucru al serviciilor Comisiei „Investind în 
sănătate”, care face parte din Pachetul privind investi țiile sociale10. Sănătatea popula ției influen țează 
rezultatele economice din punctul de vedere al productivit ății, al ofertei de for ță de munc ă, al 
capitalului uman și al cheltuielilor publice. Sectorul asisten ței medicale este puternic stimulat de 
inovație și are o importan ță economic ă majoră: acesta reprezint ă 10 % din PIB-ul UE. În plus, el 
constituie o activitate cu un grad ridicat de utilizare intensiv ă a forței de munc ă și unul dintre cele 
mai largi sectoare din UE: în 2010, for ța de munc ă din domeniul asisten ței medicale reprezenta 8 % 
din totalul locurilor de munc ă din UE11. 
                                                            
6 Concluziile Consiliului: C ătre sisteme de s ănătate moderne, reactive și durabile (6 iunie 2011).  
7 Concluziile Consiliului privind procesul de reflec ție referitor la sisteme de s ănătate moderne, reactive și 
durabile (10 decembrie 2013). 
8 COM(2013) 800. 
9 Austria, Bulgaria, Republica Ceh ă, Germania, Finlanda, Fran ța, Malta, Polonia, România, Slovacia și Spania. 
10 COM(2013) 83.  
11 SWD(2012) 93, care înso țește COM(2012) 173. 
 
4 Valorificând experien ța și activitatea desf ășurată în ultimii ani și având în vedere strategii de 
dezvoltare la nivelul UE, prezenta comunicare se axeaz ă pe acțiuni de:  
1. Consolidare a eficacit ății sistemelor de s ănătate; 
2. Creștere a accesibilit ății sistemelor de s ănătate; 
3. Îmbunătățire a rezilien ței sistemelor de s ănătate. 
2. Consolidarea eficacit ății sistemel or d e s ănăta te   
Eficacitatea, siguran ța și experien ța pe care o ofer ă pacienților reprezint ă componentele principale 
ale calității asistenței medicale, un element important al performan ței sistemelor de s ănătate. Dacă 
la nivelul UE sunt în curs de desf ășurare acțiuni în domeniul siguran ței pacien ților12, experien ța 
pacienților reprezint ă un domeniu fundamental care va necesita aten ție sporită în viitor. 
Prezenta comunicare se axeaz ă pe eficacitate: capacitatea sistemelor de s ănătate de a produce 
rezultate pozitive în domeniul s ănătății, adică de a îmbun ătăți sănătatea popula ției. 
Măsurarea eficacit ății sistemelor de s ănătate va deveni din ce în ce mai important ă, în special, 
deoarece sistemele de s ănătate nu sunt singurul factor al îmbun ătățirii sănătății noastre. De și între 
statele membre exist ă în continuare diferen țe mari în ceea ce prive ște speran ța de viață, în general, 
avem o durat ă de viață mai lungă și o stare de s ănătate mai bun ă decât genera țiile precedente. Acest 
lucru se datoreaz ă nu în ultimul rând realiz ărilor semnificative din domeniul s ănătății publice și din 
afara sistemelor de s ănătate. Se a șteaptă, de asemenea, îmbun ătățiri viitoare, de exemplu datorit ă 
numărului mai mic de fum ători, consumului mai redus de alcool, alimenta ției mai bune și nivelului 
mai ridicat de activitate fizic ă. Există un consens general potrivit c ăruia contribu ția sectorului 
asistenței medicale la s ănătatea popula ției a crescut în mod dramatic în ultimii cincizeci- șaizeci de 
ani.  
Colectarea de informa ții cu privire la eficacitatea comparat ă a sistemelor de s ănătate se afl ă încă 
într-un stadiu incipient. Exemplele prezentate mai jos ilustreaz ă domeniile în care contribu ția 
sistemelor de s ănătate la îmbun ătățirea sănătății este cea mai evident ă, acestea fiind sus ținute de 
indicatorii disponibili la nivelul UE ( și anume mortalitatea perinatal ă, mortalitatea evitabil ă, incidența 
bolilor care pot fi prevenite prin vaccinare și screeningul pentru cancer). Aceast ă compara ție indică 
diferențe mari între statele membre ale UE. 
Mortalitatea perinatal ă 
Mortalitatea perinatal ă este calculat ă ca suma mortalit ății fetale tardive (peste 28 de s ăptămâni de 
gestație) și mortalitatea neonatal ă precoce (în șapte zile de la na ștere). În raport cu mortalitatea 
infantilă13, aceasta este mai pu țin asociat ă cu factori socioeconomici, fiind, prin urmare, un indicator 
mai fiabil al eficacit ății sistemelor de s ănătate. 
                                                            
12 Recomandarea Consiliului din 9 iunie 2009 privind siguran ța pacienților, inclusiv prevenirea și controlul 
infecțiilor asociate asisten ței medicale, JO C 151, 3.7.2009.  
13 Mortalitatea infantil ă este num ărul de decese survenite la copii în primul an de via ță per 1  000 de nou-n ăscuți 
vii. 
 
5 Figura 1: Ratele de mortalitate perinatal ă per 1  000 de na șteri totale (2011 sa u cele mai recente date) 
 
Sursele datelor: baza de date Eurostat, proiectul Europeristat (elaborat de personalul Comisiei) 
Rata mortalit ății perinatale a sc ăzut în ultimii cinci ani în majoritatea statelor membre, de și unele țări 
au înregistrat o cre ștere a ratei în aceast ă perioadă.  
Mortalitatea evitabil ă 
Mortalitatea evitabil ă se define ște ca decesele premature care nu ar trebui s ă aibă loc în condi țiile 
asigurării unei asisten țe medicale prompte și eficace. Ea este un indicator fundamental utilizat pentru 
explorarea contribu ției sistemelor de s ănătate la rezultatele din domeniul s ănătății14. Mortalitatea 
evitabilă combină ratele de mortalitate standardizat e pentru un ansamblu de boli asupra c ărora se 
estimează că asistența medical ă are un impact direct.  
Figura 2: Mortalitatea evitabil ă, ratele de deces standardizate per 100  000 de locuitori – 2010 
 
Sursa datelor: Eurostat (datele pentru Grecia nu sunt disponibile) 
                                                            
14 În mod discutabil, compara țiile privind „mortalitatea evitabil ă” trebuie s ă ia în considerare inciden ța bolilor și 
nu doar decesele legate de bolile relevant e. Cu toate acestea, nu este asigurat ă disponibilitatea unor date 
comparabile. 
 
6 În perioada 2000-2010, aproape toate statele membre au reu șit să își reducă rata de mortalitate 
evitabilă, deși ratele de sc ădere variaz ă în mod considerabil între acestea. 
Bolile transmisibile 
Incidența anumitor boli transmisibile este afectat ă în mod direct de asigurarea de servicii medicale 
corespunz ătoare: campaniile de imunizare au redus în mod dramatic inciden ța bolilor care pot fi 
prevenite prin vaccinare (de și în unele țări există semne îngrijor ătoare de sc ădere a ratelor de 
vaccinare). 
Figura 3: Inciden ța bolilor care pot fi prevenite prin vaccinare – cazuri confirmate per 100  000 de 
locuitori – 2011 
 
Sursa datelor: Raportul epidemiologic anual al ECDC 2012  
Chiar dac ă accentul este plasat pe un ansamblu redus de boli care pot fi prevenite prin vaccinare 
(boala meningococic ă, hepatita B, oreionul și rujeola), ratele de inciden ță de la nivelul statelor 
membre indic ă diferențe semnificative. 
Screeningul pentru cancer 
Diagnosticarea timpurie a cancerului colorectal, cervical și mamar prin programe de screening bazate 
pe parametri demografici constituie un indicator util al eficacit ății unui sistem de s ănătate în ceea ce 
privește abordarea sectoarelor expuse riscului. Consiliu l a recomandat punerea în aplicare a acestui 
tip de programe în conformitate cu orient ările europene de asigurare a calit ății15.  
Cancerul mamar este domeniul în care s-au realizat cele mai mari progrese. Programele na ționale de 
screening respect ă în general orient ările UE privind definirea grupelor de vârst ă vizate (femei cu 
vârsta între 50 și 69 de ani) și intervalele de timp recomandate între screeningurile pentru cancerul 
mamar. Cu toate acestea, de și orientările europene identific ă o rată-țintă de screening de cel pu țin 
75 % din femeile eligibile ( și un nivel acceptabil de 70  %), doar câteva state membre au atins aceast ă 
rată în 2010. 
                                                            
15 Recomandarea Consiliului din 2 decembrie 2003 privind sc reeningul pentru cancer, JO L 327, 16 .12.2003. A 
se vedea, de asemenea, orient ările europene pentru asigurarea calit ății în screeningul și diagnosticarea cancerului 
colorectal, în screeningul pentru cancerul cervical și în screeningul și diagnosticarea cancerului mamar. 
 
7 Figura 4: Screeningul pentru cancerul ma mar – % din femeile cu vârsta între 50 și 69 de ani care au 
urmat programul de screening 
 
Sursele datelor: Raportul „S ănătatea pe scurt: Europa 2012" al OCDE, statistici na ționale  
Principalele constat ări  
În legătură cu acești indicatori, cu toate c ă nu sunt suficient de reprezentativi pentru a sus ține o 
evaluare pe scar ă largă a sistemelor de s ănătate, pot fi formulate câteva observa ții inițiale. Ei 
ilustrează diferențe mari între statele membre ale UE și, totodat ă, arată că rezultatele din domeniul 
sănătății sunt multidimensionale și dificil de definit. În general, evaluarea eficacit ății sistemelor de 
sănătate este un proces complex: efectele m ăsurilor luate în domeniul asisten ței medicale se pot 
vedea numai dup ă perioade lungi, iar gradul de comparabilitate și de fiabilitate a datelor constituie o 
provocare. Cu toate acestea, se desf ășoară în prezent activit ăți de îmbun ătățire a acestui aspect. 
Comisia a sprijinit dezvoltarea indicatorilor de s ănătate la nivelul Comunit ății Europene (ISCE), un set 
de indicatori pentru monitorizarea s ănătății populației și a performan ței sistemelor de s ănătate. Au 
fost emise, de asemenea, mai multe rapoarte, care evalueaz ă sistemele de s ănătate europene. 
Raportul comun al CPE și al Comisiei Europene privind sistemele de îngrijire medical ă, publicat în 
2010, și seria „S ănătatea pe scurt: Europa”, publicat ă de către OCDE și de Comisie, constituie 
exemple de o deosebit ă valoare. 
Un alt pas important a fost realizat în anul 2013: Comitetul pentru protec ție socială a dezvoltat un 
cadru comun de evaluare a s ănătății, dorit a fi un instrument de monitorizare ini țială pentru 
detectarea posibilelor probleme din sistemele de s ănătate ale statelor membre. Acesta constituie o 
contribuție important ă la evaluarea comparativ ă a performan ței sistemelor de s ănătate, luând în 
considerare disponibilitatea datelor la nivelul UE. În cele din urm ă, programele-cadru pentru 
cercetare și pentru dezvoltare tehnologic ă au finan țat mai multe proiecte de dezvoltare a unor 
indicatori și metodologii de evaluare a performan ței sistemelor de s ănătate16. 
                                                            
16 A se vedea de exem plu proiectele ECHO ( http://www.echo-health.eu ), Eurohope ( http://www.eurohope.info ) 
și EuroREACH ( http://www.euroreach.net ). 
 
8 3. Creșterea accesibilit ății sistemel or d e s ănătate  
Sistemele de s ănătate trebuie s ă fie accesibile. Acesta este  unul dintre principiile enun țate în Carta 
socială european ă17, care eviden țiază importan ța criteriilor transparente de acces la tratament 
medical și obligația statelor de a avea un sistem de asisten ță medicală adecvat, care s ă nu exclud ă 
părți ale popula ției de la primirea de servicii de asisten ță medicală. 
Cu toate acestea, accesul la asisten ță medicală este dificil de m ăsurat și nu exist ă o metodologie 
detaliată la nivelul UE pentru monitorizarea acestuia și pentru promovarea celor mai bune practici. 
Acesta ar fi un pas impo rtant în reducerea inegalit ăților în materie de s ănătate18.  
Un indicator des utilizat este varia ția, în cadrul UE, a propor ției de reziden ți care raporteaz ă dificultăți 
în accesarea serviciilor de asisten ță medicală din motive legate19 de accesibilitatea sistemelor de 
sănătate: timpul de a șteptare, distan ța parcurs ă și contribu ția la costuri. Totu și, aceste constat ări 
derivă din nevoi autoraportate și pot, prin urmare, s ă fie influen țate de diferen țele culturale atunci 
când se face compara ția între țări. 
Figura 5: Nevoi nesatisf ăcute autodeclarate privind controlul medical în func ție de motiv, procent din 
populație (%) 
 
Sursa: Eurostat, Statistici referitoare la venit și la condițiile de via ță 2012 (date din 2011 pentru AT și IE) 
Accesul la asisten ța medical ă este rezultatul interac țiunii dintre factori diferi ți, inclusiv acoperirea 
oferită de sistemul de s ănătate (cine are dreptul la asisten ță medicală), gradul de acoperire (la ce 
anume au dreptul cet ățenii), accesibilitatea din punctul de vedere al costurilor și disponibilitatea 
serviciilor de asisten ță medicală. Accesul la servicii de asisten ță medicală este, de asemenea, afectat 
în mod direct de modelele de organizare și de management utilizate în cadrul sistemelor de s ănătate. 
Pacienții pot considera asisten ța medical ă mai greu de accesat dac ă sistemele de s ănătate sunt 
complexe și lipsite de transparen ță. 
                                                            
17 Carta social ă european ă revizuită, Strasbourg, 3 mai 1996. 
18 COM(2009) 567. 
19 A se avea în vedere faptul c ă, în aceast ă analiză, clasificarea „Altele” se refer ă la motivele care nu sunt legate 
de sistemele de s ănătate locale, de exemplu „lipsa timpului”, „frica de doctor” etc. 
 
9 
 
Acoperirea popula ției 
Serviciile medicale sunt finan țate în principal din surse publice în aproape toate statele membre ale 
UE. Acoperirea serviciilor de asisten ță medicală are caracter universal sau aproape universal în toate 
statele membre. Cu toate acestea, unele persoane  din medii dezavantajate sunt în continuare 
excluse de la o acoperire adecvat ă a serviciilor medicale. 
Gradul de acoperire Tratamentele medicale finan țate din fonduri publice difer ă între sistemele na ționale de s ănătate. De 
exemplu, serviciile stomatologice, oftalmologice și unele tratamente de ultim ă generație sunt 
acoperite numai în unele state membre. În mai multe state membre nu exist ă o definiție explicit ă a 
tratamentelor finan țate din fonduri publice. Acest lucru complic ă compara ția și analiza care ar 
contribui la un consens privind nivelurile minime sau optime de acordare a asisten ței medicale. 
Accesibilitatea din punctul de vedere al costurilor Cetățenilor li se cere deseori s ă contribuie financiar la serviciul solicitat, fie sub forma contribu ției la 
costuri, fie a copl ății. Acest lucru poate contribui la utilizarea responsabil ă a serviciilor medicale. În 
același timp, totu și, această coplată nu ar trebui s ă împiedice sau s ă descurajeze ob ținerea de c ătre 
cetățeni a asisten ței medicale de care au nevoie. M ăsurile de limitare a costurilor în sistemele de 
sănătate, menite s ă promoveze o utilizare mai ra țională
 a asisten ței medicale, nu ar trebui s ă reducă 
în mod nejustificat accesul la servicii medicale de înalt ă calitate.  
Disponibilitate (for ța de munc ă din domeniul s ănătății, distanța față de punctul de acordare a 
serviciilor medicale, timpul de a șteptare) 
Pacienții ar trebui s ă aibă un acces rezonabil la serviciile de asisten ță medicală: aceștia nu ar trebui s ă 
se deplaseze prea departe sau s ă aștepte prea mult timp pentru a putea beneficia de serviciul de care 
au nevoie. Acest lucru constituie o provocare mai serioas ă în zonele rurale și în cele îndep ărtate. 
Problemele legate de distan ță ar putea fi dep ășite prin modele de asisten ță medicală mai integrate, 
care să îmbunătățească contactul dintre pacien ți și sistemul de s ănătate, precum și printr-o asimilare 
pe scară mai largă a soluțiilor de e-s ănătate. 
 
10 Nu există nicio defini ție la nivelul UE pentru m ăsurarea timpului de a șteptare, de și acesta este un 
concept semnificativ în Regulamentul 883/0420 și în Directiva 2011/24. Acest lucru s-ar putea 
schimba, deoarece Directiva 2011/24 face ca sistemele de s ănătate să fie mai responsabile fa ță de 
accesul la asisten ță medicală, printr-o transparen ță sporită a conceptului de „întârziere nejustificat ă” 
la așteptarea unui tratament. 
Tendința de îmb ătrânire a popula ției și răspândirea bolilor cronice multiple necesit ă diferite 
combinații de abilit ăți, cu implica ții la nivelul con ținutului programelor de preg ătire în domeniul 
medical. Separarea dintre profesii va deveni probabil mult mai pu țin rigidă prin crearea de echipe 
multidisciplinare. Cererea de abilit ăți și competen țe în sectorul asisten ței medicale se modific ă în 
mod constant, iar rolurile și profesiile vor evolua cel mai probabil în sensul satisfacerii nevoilor 
populației. De exemplu, date fiind ratele ridicate de inactivitate fizic ă din UE și factorii de risc pentru 
sănătate asocia ți, profesioni știi din domeniul s ănătății joacă un rol principal în consilierea pacien ților 
cu privire la importan ța activității fizice, colaborând cu alte sectoare, de exemplu cu sectorul 
sportiv21. 
Pentru a fi cu un pas înaintea acestor evolu ții, sistemele de planificare a preg ătirii în domeniul 
medical trebuie s ă fie mai inteligente, s ă răspundă mai repede și să poată atrage studen ții mai mult 
către specializ ările care sunt cele mai necesare. 
În plus, exist ă dovezi care arat ă că ar trebui acordat ă atenție medicamentelor, în m ăsura în care 
cheltuielile private cu medicamentele sunt semnif icativ mai mari decât în cazul altor tipuri de 
asistență medicală compensate din banii publici. 
Deciziile na ționale privind stabilirea tarifelor și rambursarea au impacturi directe și indirecte asupra 
accesibilit ății medicamentelor pe teritoriul UE: produsele inovatoare nu sunt întotdeauna disponibile 
în același timp în toate statele membre, iar în unele țări acestea pot s ă nu fie disponibile deloc. 
Un prim pas în îmbun ătățirea acestui aspect a fost f ăcut prin procesul de responsabilitate a 
întreprinderilor din domeniul farmaceutic, care a încurajat discu țiile dintre autorit ățile competente 
responsabile de stabilirea tarifelor și de rambursare și alte părți interesate și a sprijinit schimbul 
transparent de informa ții referitoare la modul în care se poate ob ține un acces mai bun la 
medicamente. 
4. Îmbun ătățirea rezilien ței sistemel or d e s ănăta te   
Sistemele de s ănătate moderne trebuie s ă rămână accesibile și eficace, vizând în acela și timp 
durabilitatea pe termen lung. Pentru a realiza acest lucru, ele trebuie s ă rămână durabile din punct 
de vedere fiscal. Comisia sprijin ă statele membre în acest demers, oferind analize și previziuni, dar și 
recomandând reforme în cadrul semestrului european. 
Sistemele de s ănătate ar trebui s ă ia în calcul și factorii nefiscali. Acestea trebuie s ă fie capabile s ă se 
adapteze în mod eficace la mediile în schimbare, precum și să identifice și să aplice solu ții inovatoare 
                                                            
20 Regulamentul 883/2004 din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate social ă, JO L 166, 
30.4.2004. 
21 Recomandarea Consiliului din 26 noiembrie 2013 privind promovarea intersectorial ă a activității fizice de 
îmbunătățire a stării de sănătate, JO C 354, 4.12.2013. 
 
11 pentru a putea aborda, cu  resurse limitate, provoc ările semnificative: lipsa de expertiz ă/de resurse în 
anumite domenii, cre șterile nea șteptate la nivelul cererii (de exemplu, ca urmare a unor epidemii) 
etc. Cu alte cuvinte, sistemele de s ănătate trebuie s ă își consolideze și să își păstreze rezilien ța. 
Sistemele de s ănătate din UE nu au f ăcut față la fel de bine crizei economice, iar unele au trebuit s ă 
pună în aplicare reforme importante și uneori dureroase într-o perioad ă foarte scurt ă de timp. 
Bazându-se pe experien ța reformelor recente, Comisia a identificat urm ătorii factori de rezilien ță 
care au ajutat unele sisteme de s ănătate să asigure popula ției servicii de asisten ță medicală 
accesibile și eficace. 
 
 
Mecanisme de finan țare stabile  
Finanțarea stabil ă permite o planificare eficace a investi țiilor și continuitatea f ără dificultăți a 
serviciilor în ceea ce prive ște organizarea și administrarea prest ării de servicii de asisten ță medicală. 
Sistemele de s ănătate a căror finanțare se bazeaz ă pe surse de venit mai pu țin stabile sunt mai 
vulnerabile la efectele șocurilor externe: de exemplu, sistemele finan țate în principal din contribu țiile 
forței de munc ă sunt mai expuse consecin țelor unei cre șteri a șomajului. Rezervele sau alte formule 
anticiclice de transfer al bugetului guvern amental pot contribui la asigurarea stabilit ății fondurilor.  
Metode solide de ajustare a riscurilor Un sistem consecvent de ajustare și de mutualizare a riscurilor este un instrument-cheie pentru a 
asigura cheltuirea resurselor conform nevoilo r. De exemplu, atunci când mai multe societ ăți de 
asigurări de sănătate colecteaz ă contribuții sociale sau prime de asigurare, este folosit un mecanism 
de ajustare/de egalizare a riscurilor pentru a lua în calcul num ărul, structura vârst ă-sex și un indicator 
al profilurilor de morbiditate ale indivizilor asigura ți în cadrul fiec ărui fond. Acest lucru vizeaz ă 
evitarea selec ției pacien
ților, a discrimin ării și asigurarea faptului c ă finanțarea este ajustat ă în 
funcție de nevoi. 
 
12 Buna guvernan ță 
Guvernan ța înseamn ă responsabilit ăți bine definite în cadrul administr ării sistemului de s ănătate și a 
componentelor principale ale acestuia, al ături de o conducere eficient ă, mecanisme de 
responsabilizare stabile și o structur ă organiza țională clară. Acest lucru permite sistemelor s ă se 
adapteze rapid la noi obiective și priorități și le spore ște capacitatea de a r ăspunde provoc ărilor 
majore prin identificarea și aplicarea m ăsurilor necesare pentru a sprijini deciziile inteligente în 
materie de investi ții. 
Difuzarea informa țiilor în cadrul sistemului  
O cunoaștere temeinic ă a punctelor tari și slabe, precum și capacitatea de a monitoriza informa țiile, 
inclusiv la nivelul fiec ărui pacient sau prestator de servicii de asisten ță medical ă, permit 
administratorilor de sisteme de s ănătate să ia decizii adaptate, bazate pe dovezi, în fiecare subsector. 
Sistemele de informa ții bazate pe e-s ănătate faciliteaz ă și sprijină îmbunătățirea sistemelor de 
cunoaștere a informa țiilor. În plus, e-s ănătatea poate asigura servicii de asisten ță medicală mai 
adaptate, care sunt mai specifice, eficace și eficiente și care ajut ă la reducerea erorilor și la 
minimizarea duratei spitaliz ării. 
Costuri adecvate pentru serviciile de asisten ță medicală 
Este esen țial să se înțeleagă complexitatea proceselor care duc de  la costuri la rezultate: costurile 
corespund unor resurse umane și fizice, resursele contribuie la activit ăți (de exemplu, interven ții 
chirurgicale, teste de diagnostic), activit ățile se grupeaz ă în diferite interven ții medicale și, în cele din 
urmă, interven țiile medicale au impact asupra s ănătății. 
Evaluarea tehnologiei medicale este esen țială pentru a asigura o metod ă comună de evaluare a 
eficacității interven țiilor și de estimare adecvat ă a costului serviciilor și, în consecin ță, pentru a 
permite factorilor de decizie s ă aloce resursele în maniera cea mai eficient ă. 
Abilitatea de a estima cu precizie costul serviciilor de asisten ță medicală nu este necesar ă numai 
pentru controlul cheltuielilor, ci este și o condiție prealabil ă pentru luarea de decizii eficace cu privire 
la investiții și priorități.  
O forță de muncă în domeniul s ănătății cu o capacitate adecvat ă și abilități relevante 
Pentru a putea identifica solu ții inovatoare prin schimbare organiza țională și tehnologic ă, este 
esențial ca sectorul s ănătății să dispună de o for ță de munc ă înalt calificat ă și motivat ă, cu o 
capacitate adecvat ă și cu abilit ăți relevante. O structur ă eficace de stimulente este vital ă pentru a 
îmbunătăți performan ța speciali știlor din domeniul s ănătății și pentru a garanta concentrarea pe 
asigurarea direct ă de servicii de asisten ță medicală. 
5. O agend ă UE pentru sisteme d e s ănătate eficace, accesibil e și 
reziliente 
Responsabilitatea principal ă pentru sistemele de s ănătate revine statelor membre. UE a realizat mai 
multe ac țiuni care pot sprijini statele membre, în special prin furnizarea de orient ări și prin 
instrumente de monitorizare sau de evaluare.  
 
13 Comisia a creat un comitet independent de exper ți care să ofere consiliere pe tema investi țiilor în 
sănătate22. Acest comitet va oferi Comisiei analize și recomand ări cu privire la mai multe probleme 
discutate. 
Sprijinirea consolid ării eficacit ății sistemelor de s ănătate 
Evaluarea performan ței sistemelor de s ănătate (HSPA) 
Consiliul mini ștrilor sănătății a invitat statele membre s ă utilizeze HSPA pentru elaborarea de politici, 
responsabilizare și transparen ță și a invitat Comisia s ă sprijine statele membre în utilizarea HSPA. 
Ca răspuns la aceast ă invitație, munca în colaborare desf ășurată în domeniul HSPA va oferi statelor 
membre instrumente și metodologii, inclusiv:  
• valorificarea cercet ării finanțate de UE cu privire la m ăsurile și indicatorii de evaluare a 
performan ței;  
• definirea criteriilor și a procedurilor de selectare a domeniilor prioritare pentru HSPA la nivel 
național și la nivelul UE;  
• dezvoltarea unui sistem de raportare adaptat; și  
• intensificarea cooper ării cu organiza țiile interna ționale, în special cu OCDE și cu Organiza ția 
Mondială a Sănătății. 
Această muncă în colaborare poate, de asemenea, s ă permită activități mai specifice la nivelul UE în 
vederea reducerii inegalit ăților prin furnizarea de sprijin în favoarea statelor membre care 
înregistreaz ă performan țe sub media UE, pentru a contribui la îmbun ătățirea situa ției acestora. 
Totodată, ea ar putea contribui la sprijinirea statelor membre în vederea îndeplinirii condi țiilor 
prevăzute în Directiva 2011/24 în ceea ce prive ște informa țiile privind calitatea și siguranța. 
Calitatea asisten ței medicale, inclusiv siguran ța pacienților 
În primăvara anului 2014, Comisia inten ționează să își prezinte al doilea raport cu privire la punerea 
în aplicare a recomand ării Consiliului privind siguran ța pacienților23. Pe baza concluziilor acestui 
raport, Comisia inten ționează să discute ac țiunile necesare pentru continuarea îmbun ătățirii 
siguranței pacien ților și pentru reducerea diferen țelor nejustificate existente atât între statele 
membre, cât și în interiorul lor. 
Constatările consult ării publice recente cu privire la siguran ța pacienților și la calitatea asisten ței 
medicale au indicat faptul c ă există un interes mare pentru elaborarea unei agende UE mai extinse, 
care să abordeze problemele cu impact asupra calit ății asistenței medicale. Comisia inten ționează să 
ia măsurile corespunz ătoare care se impun. 
Integrarea asisten ței medicale  
                                                            
22 Decizia Comisiei  din 5 iulie 2012 de instituire a unui grup de exper ți multisectorial și independent, în vederea 
furnizării de asisten ță de specialitate cu privire la modalit ățile eficiente de a investi în domeniul s ănătății, JO C 
198, 6.7.2012 . 
23 Primul raport a fost publicat în anul 2012: COM(2012) 658. 
 
14 Integrarea asisten ței medicale ar trebui s ă aibă loc atât între diferitele niveluri de asisten ță medicală 
(asistență medicală primară, asistență medicală spitaliceasc ă etc.), cât și între asisten ța medical ă și 
asistența socială, în special în ceea ce prive ște persoanele în vârst ă sau persoanele cu boli cronice. 
Reformele întreprinse de statele membre pentru a reduce gradul de dependen ță a sistemelor lor de 
sănătate față de asisten ța medical ă spitaliceasc ă printr-o mai bun ă integrare a asisten ței medicale 
oferă o șansă de a face schimb de experien țe de învățare în domenii-cheie și de a răspunde la 
următoarele întreb ări:  
• Ce pacien ți pot fi trata ți mai bine sau la fel de bine în afara spitalului?  
• Cum pot fi reduse cu succes spitaliz ările evitabile? 
Comitetul de exper ți pentru investi țiile în sănătate a publicat un raport privind asisten ța medical ă 
primară și integrarea serviciilor de asisten ță medicală, pe baza c ăruia Comisia a lansat un proces de 
consultare public ă pentru identificarea de noi domenii de reflec ție. 
Creșterea accesibilit ății serviciilor de asisten ță medicală  
Forța de munc ă din domeniul s ănătății din UE 
Au fost identificate lacune semnificative la nivelul capacit ății statelor membre de a planifica cererile 
viitoare de for ță de munc ă în domeniul s ănătății, lacune care privesc atât volumul total, cât și 
combinațiile de competen țe necesare pentru a r ăspunde în mod eficient nevoilor estimate în materie 
de asisten ță medicală. 
Rezultatele planului de ac țiune cu privire la for ța de munc ă din domeniul s ănătății24 vor ajuta la o mai 
bună estimare a nevoilor viitoare de competen țe și vor oferi informa ții importante pentru preg ătirea 
generațiilor viitoare de profesioni ști din domeniul asisten ței medicale astfel încât ace știa să dispună 
de competen țele adecvate. Îmbun ătățirea datelor disponibile pentru consolidarea sistemelor 
naționale de planificare poate, de asemenea, s ă contribuie la abordarea provoc ărilor ridicate de 
mobilitatea for ței de munc ă din domeniul s ănătății și la găsirea de solu ții care să ia în calcul dreptul la 
liberă circulație în cadrul UE. 
Eforturile de planificare a for ței de munc ă din domeniul s ănătății ar trebui s ă ducă la dezvoltarea 
unor solu ții durabile la nivelul UE pentru a asigura un num ăr suficient de profesioni ști în domeniul 
sănătății care să fie pregătiți corespunz ător și să aibă competen țele necesare pentru a oferi asisten ță 
medicală tuturor celor ce au nevoie de ea. Pentru a evita pe viitor lipsa și nepotrivirea 
competen țelor, Comisia inten ționează să colaboreze în continuare cu statele membre în ceea ce 
privește elaborarea de recomand ări, instrumente comune, indicatori și orientări și va consolida 
sprijinul UE pentru planificarea statelor membre.  
Utilizarea eficient ă a medicamentelor din punctul de vedere al costurilor  
UE are nevoie de o industrie farmaceutic ă competitiv ă, drept care statele membre și Comisia ar 
trebui să reflecteze mai mult asupra modului în care se pot reconcilia obiectivele strategice de a 
asigura asisten ță medicală accesibil ă tuturor cet ățenilor UE cu nevoia de limitare a costurilor. Ar 
                                                            
24 SWD(2012) 93, care înso țește COM(2012) 173. 
 
15 trebui să se aibă în vedere o cooperare mai intens ă în privința creării unor mecanisme de cre ștere a 
transparen ței și de asigurare a unei mai bune coordon ări pentru minimizarea tuturor efectelor 
neintenționate pe care le-ar putea avea sistemele na ționale actuale de stabilire a tarifelor în ceea ce 
privește accesibilitatea la nivelul întregii UE. 
Punerea în aplicare optim ă a Directivei 2011/24  
Directiva 2011/24 extinde posibilit ățile de alegere pe care le au pacien ții în privin ța serviciilor 
medicale și îi ajută să evite întârzierile nejustificate în prim irea tratamentelor de care au nevoie. 
Directiva va îmbun ătăți transparen ța, solicitând statelor membre s ă stabileasc ă puncte de contact 
naționale pentru furnizarea de informa ții cetățenilor, inclusiv cu privir e la drepturile acestora, 
siguranța pacienților și calitatea standardelor de asisten ță medicală. De asemenea, directiva face 
apel la o mai bun ă înțelegere a pachetelor de servicii medicale. Statele membre ar trebui s ă se 
asigure c ă toate prevederile directivei sunt puse în aplicare în mod corespunz ător. Comisia va 
monitoriza îndeaproape modul în care este aplic at în statele membre co nceptul de întârziere 
nejustificat ă. 
Rețelele de referin ță vor promova cooperarea între prestatorii foarte specializa ți din statele membre, 
permițând pacien ților cu boli cu prevalen ță redusă, complexe ori rare s ă acceseze servicii medicale 
de înaltă calitate. Comisia inten ționează să lanseze apeluri pentru exprimarea interesului de a deveni 
membri ai re țelei europene de referin ță, ce ar putea oferi, de asemenea, instruire profesioni știlor din 
domeniul s ănătății și sprijin pentru definirea cerin țelor comune de asigurare a calit ății. 
Îmbunătățirea rezilien ței sistemelor de s ănătate 
Există o nevoie urgent ă de investigare mai am ănunțită a factorilor de rezilien ță în cazul sistemelor de 
sănătate, precum și a modurilor de ob ținere a acestora. Statele membre ar trebui s ă elaboreze 
analize mai bune ale acestor factori pe baza experien țelor lor na ționale. Acest demers ar trebui 
însoțit de activit ăți la nivelul UE legate de schimbul celor mai bune practici și conceperea de m ăsuri 
politice. Abord ările următoare vor fi utile pentru îmbun ătățirea rezilien ței sistemelor de s ănătate din 
cadrul Uniunii Europene. 
Evaluarea tehnologiei medicale (ETM) ETM este o abordare științifică de evaluare a efectului relativ pe care o anumit ă tehnologie medical ă 
îl are asupra unei afec țiuni medicale, oferind de r ăspunsuri la întreb ări ca:  
• Este tehnologia eficace?  
• Pentru cine func ționează?  
• Care sunt costurile asociate?  
• Cât de bine func ționează în raport cu tehnologiile alternative?  
ETM s-a dovedit a fi un instrument eficace de îmbun ătățire a accesului la tehnologii inovatoare 
pentru pacien ți și de sprijinire a unei aloc ări de fonduri mai eficiente. 
 
16 Statele membre colaboreaz ă în domeniul ETM în cadrul unei re țele stabilite prin Directiva 2011/24. 
Comisia sprijin ă un obiectiv ambi țios al re țelei ETM, și anume reutilizarea la nivel na țional a 
informațiilor ETM produse împreun ă. Acest lucru va reduce suprapunerea activit ăților desfășurate de 
autoritățile de reglementare, de organismele ETM și de industria ETM și va conduce la o în țelegere 
comună a aspectelor clinice ale tehnologiilor medicale ( și anume siguran ța lor relativ ă și 
eficiența/eficacitatea). 
În anii urm ători, va fi dezvoltat ă o structur ă mai ambi țioasă și mai stabil ă pentru sprijinirea cooper ării 
științifice în domeniul ETM. În colaborare cu re țeaua ETM, Comisia lucreaz ă în prezent la posibile 
propuneri în acest sens. 
Sistemul de informare în materie de s ănătate 
Orice interven ție în vederea cre șterii rezilien ței sistemului de s ănătate trebuie s ă ia în calcul sistemul 
însuși. Deciziile privitoare la investi țiile în anumite sectoare sau la retragerea respectivelor investi ții 
trebuie să se fondeze pe o în țelegere a proceselor pe baza c ărora func ționează sectoarele în cauz ă și 
pe impactul interven țiilor asupra s ănătății și a parametrilor economici. 
Prin urmare, statele membre ar trebui s ă investeasc ă în dezvoltarea fluxurilor lor de informa ții 
pentru a se asigura, de exemplu, c ă informa țiile la nivel de pacient sunt canalizate în mod 
corespunz ător către toți prestatorii necesari de servicii de asisten ță medicală ori că sunt sprijinite 
reorganiz ări mai eficace și mai durabile ale sistemelor și serviciilor de s ănătate25. 
Comisia ia în calcul sprijinirea statelor membre în vederea cre ării unui sistem european integrat și 
sustenabil de informa ții cu privire la s ănătate, explorând în mod specific poten țialul unui vast 
consorțiu pentru o infrastructur ă european ă de cercetare (ERIC) consacrat ă acestui tip de informa ții. 
e-sănătate 
Comisia încurajeaz ă puternic cooperarea între statele membre cu privire la e-s ănătate și le sprijin ă în 
dezvoltarea și implementarea de solu ții de e-sănătate interoperabile și eficiente din punctul de 
vedere al costurilor, în scopul îmbun ătățirii sistemelor de s ănătate26. După cum se prevede în 
Directiva 2011/24, Comisia sprijin ă rețeaua de e-s ănătate, care func ționează pentru a ob ține 
beneficii durabile din sistemele și serviciile de e-s ănătate europene și din aplica țiile interoperabile. 
Planul de ac țiune e-sănătate 2012-2020 eviden țiază, de asemenea, beneficiile serviciilor de 
e-sănătate pentru cet ățeni, pacien ți și prestatori de servicii medicale și propune ac țiuni specifice de 
diminuare a obstacolelor în asigurarea acestor servicii. 
Sunt necesare eforturi suplimentare pentru dezvoltarea de servicii de telemedicin ă eficace și 
interoperabile. Re țelele de referin ță europene vor reprezenta șansa ideal ă de introducere și de 
testare a telemedicinii în UE. 
                                                            
25 A se vedea concluziile din raportul grupului operativ e-s ănătate, intitulat „Reproiectarea s ănătății în Europa 
pentru 2020”, care face apel  la factorii de decizie s ă recurgă la puterea datelor: http://ec.europa.eu/digital-
agenda/en/news/eu-task-force-ehealth-redesigning-health-europe-2020 . 
26 COM(2012) 736.  
 
17 6. Concluzii 
Analiza anual ă a creșterii pentru 2013 a recunoscut faptul c ă „în contextul provoc ărilor demografice 
și al presiunii exercitate asupra cheltuielilor legate de îmb ătrânirea popula ției, ar trebui întreprinse 
reforme ale sistemelor de s ănătate pentru a asigura rentabilitatea și sustenabilitatea, evaluând 
performan ța acestor sisteme fa ță de dublul obiectiv al unei utiliz ări mai eficiente a resurselor publice 
și al accesului la asisten ță medicală de înaltă calitate”. 
Capacitatea viitoare a statelor membre de a asigura servicii de asisten ță medicală de înaltă calitate 
pentru to ți va depinde de modul în care acestea vor face sistemele de s ănătate să fie mai reziliente și 
mai capabile de a face fa ță provocărilor care urmeaz ă, păstrându-le eficien ța din punctul de vedere al 
costurilor și viabilitatea financiar ă. 
Aceasta este mai ales o sarcin ă pentru statele membre, îns ă prezenta comunicare subliniaz ă mai 
multe inițiative prin care UE poate sprijini factorii de decizie din statele membre. UE va trebui s ă 
dezvolte aceste ini țiative și să le valorifice pentru a se asigura c ă sunt îndeplinite aspira țiile 
cetățenilor în privin ța asisten ței medicale de calitate. Accentul va trebui plasat pe metodele și 
instrumentele care vor pe rmite statelor membre s ă obțină o mai mare eficacitate, accesibilitate și 
reziliență a sistemelor lor de s ănătate, în conformitate cu recomand ările de reform ă adresate 
statelor membre în contextul semestrului euro pean. Pentru punerea în aplicare a reformelor 
identificate în respectivele recomand ări, statele membre sunt de asemenea încurajate s ă utilizeze 
instrumentele europene de finan țare .