(Text cu relevanță pentru SEE)

Prezenta propunere este complementară propunerii din cadrul Pachetului antievaziune, dar are un scop diferit. Ea va impune acelorași întreprinderi multinaționale să facă publice anumite informații din cele transmise autorităților fiscale.

Comisia a anunțat, în martie 2015, o listă cuprinzătoare de inițiative în Planul său de acțiune privind crearea unui sistem mai echitabil de impozitare a întreprinderilor [COM(2015)302] și a propus în cadrul Pachetului antievaziune ulterior punerea în aplicare în Uniune a acțiunii 13 din planul de acțiune al OCDE de combatere a erodării bazei fiscale și a transferului profiturilor (base erosion and profit shifting - BEPS), care a fost aprobat de G20. În consecință, autoritățile fiscale vor primi din partea întreprinderilor multinaționale un raport defalcat pe țări cu privire la impozitul pe profit plătit, ceea ce ar trebui să permită o mai bună respectare a legislației fiscale.

Combaterea evaziunii fiscale și a planificării fiscale agresive, atât la nivelul UE, cât și la nivel global, reprezintă o prioritate pentru Comisia Europeană. În cadrul unei strategii mai generale în favoarea unui sistem de impozitare a întreprinderilor echitabil și eficient în UE, controlul public poate contribui la garantarea faptului că profiturile sunt impozitate în mod efectiv în locul în care sunt realizate. Datorită obligației întreprinderilor de a plăti impozite în țara în care își desfășoară activitatea, controlul public poate spori încrederea opiniei publice și consolida responsabilitatea socială corporativă a întreprinderilor, contribuind la bunăstarea acestora. În plus, acesta poate, de asemenea, să promoveze o dezbatere mai bine documentată cu privire la potențialele lacune din legislațiile fiscale.

În ceea ce privește impactul economic, propunerea nu presupune sarcini administrative semnificative, întrucât întreprinderile multinaționale foarte mari vor trebui oricum să prezinte CBCR mai complete autorităților fiscale odată cu punerea în aplicare a Pachetului antievaziune. Toate întreprinderile multinaționale foarte mari care își desfășoară activitatea în UE vor fi supuse acelorași obligații de publicare a informațiilor, indiferent dacă acestea își au sediul în UE sau într-o țară terță. În plus, prin aceste CBCR publice se prezintă într-un singur document informații care sunt deja în mare parte accesibile în registrele întreprinderilor din fiecare stat membru. Prin urmare, competitivitatea întreprinderilor nu va fi afectată. Riscul de a genera conflicte fiscale suplimentare și riscul de dublă impunere va fi limitat, întrucât informațiile fiscale disponibile publicului vor fi defalcate numai pentru un număr limitat de jurisdicții fiscale. Pentru operațiunile din alte jurisdicții, informațiile sunt în general agregate.

Propunerea prezentată astăzi se bazează pe opțiunea preferată identificată în evaluarea impactului, și anume CBCR publice privind operațiunile efectuate la nivel mondial, defalcate în funcție de statul membru al UE și agregate pentru operațiunile din afara UE. Propunerea se aplică tuturor întreprinderilor multinaționale din UE și din afara UE care au o cifră de afaceri consolidată de cel puțin 750 de milioane EUR și care desfășoară activități în UE cel puțin prin intermediul unei unități. Informațiile care trebuie făcute publice includ impozitul pe profit plătit și acumulat, precum și informațiile contextuale necesare. Propunerea se îndepărtează de evaluarea impactului în ceea ce privește două aspecte: ea a fost detaliată în ceea ce privește raportarea operațiunilor din afara UE, cu privire la care se va impune pentru anumite jurisdicții fiscale același nivel de evaluare detaliată care se aplică statelor membre ale UE. În plus, se propune să se impună publicarea câștigurilor de capital acumulate defalcate pe țări și să se solicite explicații la nivelul grupurilor de societăți în cazul în care există discrepanțe semnificative între impozitele acumulate și impozitele plătite efectiv.

În perioada iunie-decembrie 2015, serviciile Comisiei au organizat o consultare amplă, culegând astfel opiniile unui număr de peste 400 de respondenți reprezentând întreprinderi, asociații sectoriale, ONG-uri, cetățeni și grupuri de reflecție. Sinteza factuală a acestei consultări este disponibilă pe site-ul internet al Comisiei Europene. În plus, schimburi ad hoc, reuniuni și o masă rotundă la nivel înalt au permis Comisiei să înțeleagă mai bine provocările existente, inclusiv beneficiile și riscurile asociate unei mai mari transparențe publice în domeniul impozitului pe profit. Toate contribuțiile primite în cadrul consultării au fost atent analizate și luate în considerare.

•Evaluările ex post/verificările adecvării legislației existente

Acest aspect justifică necesitatea ca statele membre să atașeze documente explicative, de exemplu sub forma unui tabel de corespondență, la notificarea măsurilor lor de transpunere.

Această inițiativă nu are implicații bugetare.

Per ansamblu, amploarea informațiilor preconizate este proporțională cu obiectivele de sporire a transparenței publice și a controlului public. Raportarea se bazează pe informații publicate în general în situațiile financiare ale majorității grupurilor de întreprinderi multinaționale din UE.

(Text cu relevanță pentru SEE)

Raportul consolidat privind informațiile referitoare la impozitul pe profit va fi publicat într-un registru al întreprinderilor, cu obiectivul de a asigura securitatea și disponibilitatea în timp. În plus, întrucât obiectivul prezentei inițiative este acela de a permite controlul public, aceste rapoarte vor fi, de asemenea, puse la dispoziția publicului pe site-urile internet ale întreprinderilor. Pentru a permite realizarea de comparații de-a lungul timpului, rapoartele vor rămâne disponibile timp de cel puțin cinci ani consecutivi pe site-urile internet.

Astfel cum se stabilește în comunicare, lista comună la nivelul UE se va baza pe criterii clare și justificabile la nivel internațional, pe baza unor standarde convenite la nivel internațional astfel cum se prevede în directivă și a unui proces strict de examinare. Lista va fi elaborată de Comisie și de statele membre. Comisia propune ca o decizie finală privind jurisdicțiile fiscale ce urmează a fi incluse în lista comună la nivelul UE să se adopte sub forma unui act delegat care să permită asumarea unui rol atât de către Consiliu, cât și de către Parlament.

Pentru a asigura un nivel de detaliere care le va permite cetățenilor să evalueze mai bine modul în care întreprinderile multinaționale contribuie la prosperitate în fiecare stat membru, informațiile ar trebui defalcate pe fiecare stat membru. În plus, întrucât unele țări terțe refuză să respecte standardele de bună guvernanță în materie de fiscalitate și ridică probleme specifice în acest domeniu, informațiile privind operațiunile întreprinderilor multinaționale ar trebui prezentate cu un nivel ridicat de detaliere. UE s-a angajat să elaboreze o listă comună a anumitor jurisdicții fiscale pe această bază în conformitate cu Comunicarea Comisiei din 28 ianuarie 2016, care a specificat abordarea propusă și criteriile de elaborare a unei astfel de liste.

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

întrucât:

(1)În ultimii ani, provocarea pe care o reprezintă evaziunea fiscală în rândul întreprinderilor s-a agravat considerabil, devenind un subiect de îngrijorare major în Uniune și la nivel mondial. În concluziile sale din 18 decembrie 2014, Consiliului European a recunoscut nevoia urgentă de intensificare a eforturilor de combatere a evaziunii fiscale, atât la nivel mondial, cât și la nivelul Uniunii. În comunicările sale intitulate „Programul de lucru al Comisiei pentru 2016 – Circumstanțe excepționale, acțiuni pe măsură” și „Programul de lucru al Comisiei pentru 2015 - Un nou început”, Comisia a identificat drept o prioritate necesitatea de a trece la un sistem în care țara în care sunt generate profiturile este și țara de impozitare. De asemenea, Comisia a identificat drept o prioritate necesitatea de a răspunde apelului lansat de societățile noastre în favoarea echității și a transparenței fiscale.

(2)Parlamentul European, în rezoluția sa din 16 decembrie 2015 privind favorizarea transparenței, a coordonării și a convergenței în politicile de impozitare a societăților în Uniune, a recunoscut că creșterea transparenței în domeniul impozitării societăților poate îmbunătăți colectarea impozitelor, poate spori eficiența activității administrațiilor fiscale și poate duce la consolidarea încrederii cetățenilor în sistemele fiscale și în guverne.

(3)În urma concluziilor Consiliului European din 22 mai 2013, a fost introdusă o clauză de revizuire în Directiva 2013/34/UE a Parlamentului European și a Consiliului prin care Comisia trebuie să ia în considerare posibilitatea de a introduce obligația pentru marile întreprinderi din alte sectoare economice de a elabora anual rapoarte defalcate pe țări, luând în considerare evoluțiile din cadrul Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) și rezultatele inițiativelor europene conexe.

(4)În noiembrie 2015, solicitând instituirea unui sistem fiscal internațional echitabil și modern la nivel global, G20 a aprobat „Planul de acțiune privind erodarea bazei impozabile și transferul profiturilor” (BEPS) al OCDE, care era menit să ofere guvernelor soluții internaționale clare pentru a aborda lacunele și neconcordanțele legate de normele existente care permit întreprinderilor să își transfere profiturile către țări cu o fiscalitate scăzută sau inexistentă, unde nu are loc crearea unei valori reale. În special, acțiunea 13 din BEPS introduce o raportare defalcată pe țări către autoritățile fiscale naționale, efectuată de către anumite întreprinderi multinaționale în mod confidențial. La 27 ianuarie 2016, Comisia a adoptat „Pachetul antievaziune”. Unul dintre obiectivele acestui pachet este transpunerea în dreptul Uniunii a acțiunii 13 din BEPS prin modificarea Directivei 2011/16/UE a Consiliului.

(5)Consolidarea controlului public al impozitului pe profit suportat de întreprinderile multinaționale care desfășoară activități în Uniune este un element esențial pentru a promova responsabilitatea socială corporativă, a contribui la prosperitate prin intermediul fiscalității, a favoriza o concurență fiscală mai echitabilă în Uniune prin intermediul unei dezbateri publice mai bine documentate și a restabili încrederea publicului în echitatea sistemelor fiscale naționale. Acest control public poate fi realizat prin intermediul unui raport privind informațiile referitoare la impozitul pe profit, indiferent de locul în care este stabilită întreprinderea-mamă de cel mai înalt rang a grupului multinațional.

(6)Publicul ar trebui să fie în măsură să examineze toate activitățile unui grup atunci când acesta posedă anumite unități în cadrul Uniunii. Pentru grupurile care desfășoară activități în Uniune numai prin intermediul unor filiale sau sucursale, filialele și sucursalele ar trebui să publice și să facă accesibil raportul întreprinderii-mamă de cel mai înalt rang. Cu toate acestea, din motive de proporționalitate și eficacitate, obligația de a publica și de a face accesibil raportul nu ar trebui să se aplice decât filialelor mari și mijlocii stabilite în Uniune sau sucursalelor de dimensiuni comparabile înființate într-un stat membru. Prin urmare, domeniul de aplicare al Directivei 2013/34/UE ar trebui extins în consecință pentru a include sucursalele înființate într-un stat membru de către o întreprindere care este stabilită în afara Uniunii.

(7)Pentru a evita dubla raportare pentru sectorul bancar, întreprinderile-mamă de cel mai înalt rang care intră sub incidența Directivei 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului și care includ în raportul lor elaborat în conformitate cu articolul 89 din Directiva 2013/36/UE toate activitățile lor și toate activitățile întreprinderilor lor afiliate incluse în situațiile financiare consolidate, inclusiv activitățile care nu fac obiectul dispozițiilor din partea a treia titlul 1 capitolul 2 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului, ar trebui să fie scutite de la aplicarea cerințelor de raportare prevăzute în prezenta directivă.

(8)Raportul privind informațiile referitoare la impozitul pe profit ar trebui să furnizeze informații privind toate activitățile unei întreprinderi sau ale tuturor întreprinderilor afiliate ale unui grup controlat de o întreprindere-mamă de cel mai înalt rang. Aceste informații ar trebui să se bazeze pe specificațiile de raportare din acțiunea 13 din BEPS și ar trebui să se limiteze la ceea ce este necesar pentru a permite un control public eficace, pentru a se asigura că divulgarea nu generează riscuri sau dezavantaje disproporționate. Raportul ar trebui să includă și o scurtă descriere a naturii activităților. Această descriere se poate baza pe clasificarea prevăzută în tabelul 2 din capitolul V anexa III din „Orientările privind documentația prețurilor de transfer” ale OCDE. Raportul ar trebui să includă o prezentare generală care să ofere explicații în cazul existenței unor discrepanțe semnificative la nivelul grupului între valoarea impozitelor acumulate și valoarea impozitelor plătite, ținând seama de valorile corespunzătoare referitoare la exercițiile financiare anterioare.

(9)Pentru a asigura un nivel de detaliere care să le permită cetățenilor să evalueze mai bine modul în care întreprinderile multinaționale contribuie la prosperitate în fiecare stat membru, informațiile ar trebui defalcate pe stat membru. În plus, informațiile privind operațiunile întreprinderilor multinaționale ar trebui, de asemenea, prezentate cu un nivel ridicat de detaliere în ceea ce privește anumite jurisdicții fiscale care ridică probleme deosebite. Pentru toate celelalte operațiuni din țările terțe, informațiile ar trebui furnizate într-o formă agregată.

(10)Pentru a consolida responsabilitatea față de părțile terțe și a asigura o guvernanță adecvată, membrii organelor administrative, de conducere și de control ale întreprinderii-mamă de cel mai înalt rang care este stabilită în Uniune și care are obligația de a întocmi, a publica și a face accesibil raportul privind informațiile referitoare la impozitul pe profit ar trebui să își asume în mod colectiv responsabilitatea pentru asigurarea respectării acestor obligații de raportare. Având în vedere că este posibil ca membrii organelor administrative, de conducere și de control ale filialelor stabilite în Uniune care sunt controlate de o întreprindere-mamă de cel mai înalt rang stabilită în afara Uniunii sau persoana (persoanele) responsabilă (responsabile) cu îndeplinirea formalităților de publicare pentru sucursală să cunoască doar într-o mică măsură conținutul raportului privind informațiile referitoare la impozitul pe profit elaborat de către întreprinderea-mamă de cel mai înalt rang, responsabilitatea lor de a publica și de a face accesibil raportul privind informațiile referitoare la impozitul pe profit ar trebui să fie limitată.

(11)Pentru a se asigura divulgarea către public a cazurilor de neconformitate, auditorul (auditorii) statutar(i) sau firma (firmele) de audit ar trebui să verifice dacă raportul privind informațiile referitoare la impozitul pe profit a fost transmis și prezentat în conformitate cu cerințele prezentei directive și a fost pus la dispoziție pe site-ul internet al întreprinderii în cauză sau pe site-ul internet al unei întreprinderi afiliate.

(12)Prezenta directivă are drept obiectiv consolidarea transparenței și a controlului public în ceea ce privește impozitul pe profit prin adaptarea cadrului juridic existent referitor la obligațiile impuse întreprinderilor și firmelor în ceea ce privește publicarea de rapoarte, pentru protejarea intereselor asociaților sau terților, în sensul articolului 50 alineatul (2) litera (g) din TFUE. Astfel cum a statuat Curtea de Justiție în special în cauza C-97/96 Verband deutscher Daihatsu-Händler, articolul 50 alineatul (2) litera (g) din TFUE se referă la necesitatea de a proteja interesele „terților” în general, fără a distinge sau a exclude oricare categorie care intră sub incidența termenului respectiv. În plus, obiectivul realizării libertății de stabilire, care este atribuit în termeni foarte generali instituțiilor prin articolul 50 alineatul (1) din TFUE, nu poate fi încadrat de dispozițiile articolului 50 alineatul (2) din TFUE. Având în vedere că directiva nu se referă la armonizarea impozitelor, ci doar la obligațiile de a publica rapoarte privind informațiile referitoare la impozitul pe profit, articolul 50 alineatul (1) din TFUE constituie un temei juridic adecvat.

(13)Pentru a stabili anumite jurisdicții fiscale pentru care ar trebui prezentat un nivel ridicat de detaliere, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește întocmirea unei liste comune la nivelul Uniunii a acestor jurisdicții fiscale. Această listă ar trebui elaborată pe baza anumitor criterii, identificate pe baza anexei 1 la Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu privind o strategie externă pentru impozitarea eficace [COM (2016) 24 final]. Este deosebit de importantă efectuarea de către Comisie a unor consultări adecvate în cursul lucrărilor pregătitoare, inclusiv la nivel de experți, și desfășurarea acestor consultări în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare, care a fost aprobat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie și a cărui semnătură oficială urmează să aibă loc. În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele simultan cu experții din statele membre, iar experții lor au acces în mod sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei care se ocupă de pregătirea actelor delegate.

(14)Deoarece obiectivul prezentei directive nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, dar, având în vedere efectul pe care îl produce, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta din urmă poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este definit la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității astfel cum este definit la același articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului menționat.

(15)Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

(16)În conformitate cu Declarația politică comună din 28 septembrie 2011 a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative, statele membre s-au angajat ca, în cazurile justificate, să transmită împreună cu notificarea măsurilor de transpunere unul sau mai multe documente în care să explice relația dintre componentele unei directive și părțile corespunzătoare din instrumentele naționale de transpunere. În ceea ce privește prezenta directivă, legiuitorul consideră că transmiterea unor astfel de documente este justificată.

(17)Prin urmare, Directiva 2013/34/UE ar trebui modificată în consecință,

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ: