Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „UE și Africa: realizarea unui parteneriat echitabil pentru dezvoltare bazat pe durabilitate și valori comune”

(aviz din proprie inițiativă)

(2020/C 429/15)

Raportori: Dimitris DIMITRIADIS (EL-I) Dilyana SLAVOVA (BG-III) Thomas WAGNSONNER (AT-II)

Decizia Adunării Plenare 20.2.2020 Temei juridic Articolul 32 alineatul (2) din Regulamentul de procedură Aviz din proprie inițiativă Secțiunea competentă Secțiunea pentru relații externe Data adoptării în secțiune 24.2.2020 Data adoptării în sesiunea plenară 16.9.2020 Sesiunea plenară nr. 554 Rezultatul votului (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) 216/1/2

1. Concluzii și recomandări

1.1. Într-o lume care se schimbă vertiginos și în care există probleme semnificative, dar și noi oportunități, Europa are o obligație: să își mobilizeze patrimoniul multicultural, instituțional și socioeconomic moștenit pentru a favoriza dezvoltarea durabilă globală. Provocările cu care se confruntă țările în curs de dezvoltare din Africa sunt foarte complexe, iar noi trebuie să le abordăm dintr-o perspectivă sensibilă și multidimensională. Nu putem doar să oferim sfaturi bine intenționate, ci este necesar, de asemenea, ca UE și statele membre să investească fonduri financiare masive în Africa în vederea realizării obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD). Acesta trebuie să fie principalul scop al parteneriatelor internaționale ale UE, iar respectarea drepturilor universale ale omului (DUO), care constituie valori esențiale comune, trebuie să reprezinte fundamentul oricărui aranjament politic în cadrul parteneriatului echitabil pentru dezvoltare cu Africa.

1.2. drepturile fundamentale ale lucrătorilor [ Declarația Organizației Internaționale a Muncii (OIM) cu privire la principiile și drepturile fundamentale la locul de muncă , care include Standardele fundamentale de muncă, și Declarația tripartită de stabilire a principiilor privind întreprinderile multinaționale și politica socială ], libertatea de a desfășura o activitate comercială, cu dreptul la un mediu sănătos și cu ODD. CESE salută Comunicarea comună „Către o strategie cuprinzătoare cu Africa” În conformitate cu noul consens european privind dezvoltarea, CESE militează pentru promovarea unei vieți decente și a unor perspective favorabile, pentru crearea unei clase de mijloc și sprijinirea parteneriatelor echitabile prin consolidarea structurilor democratice social-liberale din Africa în concordanță cu DUO ( 1 ) , inclusivOrganizației Internaționale a Muncii (OIM), care include Standardele fundamentale de muncă, și],și cu ODD. CESE salută Comunicarea comună „Către o strategie cuprinzătoare cu Africa” ( 2 ) și caută să contribuie la îmbunătățirea noii strategii cuprinzătoare a UE cu Africa.

1.3. Situația actuală reflectă provocări serioase, dar și perspective promițătoare pentru cooperarea pentru dezvoltare UE-Africa. Multe dintre primele 20 de țări din lume cu o economie în creștere se află în Africa. Până în anul 2035, este posibil ca aceasta să aibă cel mai mare potențial de forță de muncă. Ambele părți au nevoie de un parteneriat la nivel înalt pentru schimburi comerciale și investiții, întemeiat pe DUO și durabilitate, iar dezvoltarea trebuie să fie în centrul atenției, în loc să se folosească fonduri de dezvoltare pentru securitatea frontierelor.

1.4. CESE salută implementarea zonei continentale africane de liber schimb (AfCFTA), întrucât aceasta consolidează schimburile comerciale în interiorul continentului, reduce dependența și se îndepărtează de abordarea bazată exclusiv pe exportul în teritoriile de peste mări. Acesta ar putea fi un prim pas esențial spre asigurarea unei zone de liber schimb între UE și Africa. CESE reiterează rolul important al societății civile organizate în perioada următoare încheierii Acordului de la Cotonou.

1.5. Realizarea de investiții pe termen lung în infrastructura intraafricană pentru stimularea lanțurilor valorice regionale și a economiei locale durabile este rațională din punct de vedere economic și durabilă ecologic și generează capacități de producție care cuprind locuri de muncă de calitate la nivel local. O abordare orientată exclusiv spre exporturile în teritoriile de peste mări nu este durabilă. În mod specific, colaborarea economică intercontinentală ar trebui să favorizeze producția autohtonă din Africa, ale cărei sectoare principale ar trebui să fie agricultura și energia durabilă, precum și economia circulară, și sectoarele tradiționale care implică materii prime și construcții, acestea necesitând în continuare o reformare în concordanță cu ODD-urile. Fondurile publice nu vor fi folosite neapărat pentru investiții private în Africa, în defavoarea cooperării clasice pentru dezvoltare. Prin urmare, sistemul de monitorizare, cel de verificare și cel de evaluare, care presupun implicarea masivă a societății civile organizate, sunt absolut esențiale.

1.6. Societatea civilă, parteneriatele sociale, economiile de piață sociale și sistemele specifice statului social ar trebui să constituie modele de succes pentru susținerea dezvoltării durabile în Africa, însă să fie adaptate la cultura autohtonă și la împrejurările socioeconomice locale. Prioritățile în susținerea țărilor din Africa nu ar trebui să fie reprezentate doar de schimburile comerciale și investiții, ci, în mod specific, și de politica fiscală, migrație, dezvoltare, mediu, educație, sănătate și de condițiile de muncă și de viață. Acest lucru este și mai important în contextul actualei crize generate de COVID-19 (coronavirus), de pe urma căreia Africa va suferi foarte mult.

1.7. Ar trebui să se dezvolte infrastructura de asigurare a calității pentru ca produsele africane să poată îndeplini standardele piețelor lor țintă. Ar trebui să se acorde atenție pentru a asigura respectarea legilor care sunt în concordanță cu ODD. De asemenea, ar fi foarte utile sistemele privind obligațiile de diligență în materie de drepturi ale omului, inclusiv privind normele UE ( 3 )

1.8. Aplicabilitatea Erasmus+ ar trebui extinsă pentru a consolida cooperarea dintre UE și Africa. Parteneriatul UE-Africa pentru dezvoltare trebuie să susțină mai ferm crearea de sisteme educaționale publice locale, de la nivelul preșcolar până la cel universitar și la învățământ și formare profesională, inclusiv sisteme de ucenicie și de învățare pe tot parcursul vieții. Ar trebui să se evite migrația creierelor din Africa spre UE. În special integrarea perspectivei de gen și capacitarea femeilor au un rol central în realizarea dezvoltării durabile.

1.9. Capacitarea femeilor în Africa reprezintă o prioritate pentru CESE, care îndeamnă instituțiile și societatea civilă să acționeze în favoarea unei egalități depline între bărbați și femei la diversele niveluri sociale și economice și într-un mod activ și constant.

1.10. Inversarea sensului migrației este o problemă critică din multe puncte de vedere. Doar dezvoltarea economică, ecologică și socială va contracara cauzele migrației involuntare.

1.11. O corporație financiară internațională a diasporei africane, care să fie administrată de organisme africane și utilizată pentru necesitățile Africii, ar putea constitui platforma ideală pentru canalizarea investițiilor. Ea ar putea fi, de asemenea, o opțiune pentru investitorii din UE.

1.12. Africa a crescut mult în ultimul deceniu, estimându-se că cererea de energie a continentului se va dubla până în 2050, însă rata sărăciei rămâne în continuare ridicată. Această situație ar perpetua, chiar ar exacerba, problemele legate de durabilitate în ceea ce privește aspectele de mediu și socioeconomice.

1.13. Cu toate acestea, ar putea să apară oportunități: (i) țările africane pot juca un rol marcant în conversia energiei solare în energie electrică folosind tehnologia fotovoltaică solară; aceasta poate determina producția pe scară largă a combustibililor sintetici; (ii) posibilitățile specifice de dezvoltare a proiectelor, a activităților comerciale și a politicilor comune ar putea da naștere unei noi abordări socioecologice a economiei de piață.

1.14. Industria agricolă și cea alimentară din Africa ar trebui sprijinite pentru îmbunătățirea culturilor și gradului de cultivare, reducerea pierderilor de recoltă și îmbunătățirea standardelor de calitate. Printre alte obiective din sectorul agroalimentar se numără dezvoltarea de noi metode de comercializare și producție, promovarea organizării autonome în rândul fermierilor în cadrul cooperativelor, securitatea alimentară și intensificarea schimburilor comerciale de-a lungul întregului lanț valoric. CESE se opune în mod special acaparării terenurilor în Africa.

1.15. Părțile interesate din UE și din Africa ar trebui să conlucreze în vederea punerii în practică a Pactului verde pentru a salva planeta și a asigura o viață decentă pentru toată lumea. Printr-o implicare instituționalizată a societății civile organizate, am putea să ne folosim cu ușurință de autoanaliză și să evităm greșelile din trecut, prin utilizarea de mijloace noi. Dezvoltarea durabilă poate fi realizată doar dacă ea ia naștere în țara respectivă și este stimulată din interiorul acelei țări.

1.16. Adoptarea unei abordări bazate pe DUO, dezvoltarea de structuri de guvernare democratice, îmbunătățirea guvernanței economice și financiare prin gestionarea transparentă a finanțelor publice și dezvoltarea unui cadru credibil pentru combaterea corupției pe baza unui sistem judiciar independent, toate acestea contribuie la stabilirea unor parteneri stabili, autonomi și puternici în ce privește afacerile și dezvoltarea.

2. Contextul și punctele principale ale avizului

2.1. UE-27 este cel mai mare partener de schimburi comerciale și investiții al Africii. CESE salută Comunicarea comună „Către o strategie cuprinzătoare cu Africa” ( 4 ) , care propune parteneriate legate de tranziția ecologică și accesul la energie, transformarea digitală, creșterea durabilă și locuri de muncă durabile, precum și de pace și guvernanță.

2.2. Cincizeci și două de țări africane au încheiat, într-o formă sau alta, acorduri comerciale cu UE. Există acorduri de asociere cu patru țări din Africa de Nord și se derulează negocieri cu Maroc și Tunisia pentru zona de liber schimb aprofundată și cuprinzătoare. UE a negociat cinci acorduri de parteneriat economic (APE) cu organizații regionale din Africa. Acestea sunt întemeiate pe Acordul de la Cotonou și pe obiectivele acestuia de a actualiza relațiile comerciale dintre UE și țările din Africa, Zona Caraibilor și Pacific (ACP) în sensul conformității cu normele OMC.

2.3. CESE reiterează abordarea sa: dorește să asigure o viață decentă și perspective favorabile pentru toată lumea, să creeze o clasă de mijloc (luând în considerare corelația dintre migrație și venituri) și să sprijine parteneriate echitabile, prin consolidarea de structuri democratice social-liberale durabile. Ar trebui să se respecte însă tradițiile locale și cele mai bune practici preexistente. CESE susține o politică de dezvoltare care creează perspective favorabile, structuri și oportunități economice pentru toată lumea în Africa.

2.4. Investițiile din afara Africii se află pe o pantă constant ascendentă. China, de exemplu, investește în cadrul Forumului său pentru cooperare dintre China și Africa (FOCAC) și prin inițiativa „O centură, un drum”. Printre alte inițiative, mai puțin extinse, se numără Stația Statelor Unite pentru parteneriat cu Africa și Summitul Rusia-Africa din 2019.

2.5. DUO , inclusiv drepturile fundamentale ale lucrătorilor, libertatea de a desfășura o activitate economică, dreptul la un mediu sănătos și statul de drept constituie valori comune esențiale. Împreună cu ODD-urile, acestea formează un standard minim convenit la nivel internațional pentru programe de dezvoltare și constituie temeiul unui parteneriat echitabil pentru dezvoltare.

2.6. Aceste valori sunt în concordanță cu noul consens european privind dezvoltarea, care urmărește, de asemenea, să țină cont de efectele altor politici asupra dezvoltării prin garantarea coerenței politice în domeniul dezvoltării.

2.7. Acest aviz identifică aspectele critice pentru un parteneriat echitabil serios pentru dezvoltare și analizează situația actuală și provocările asociate relațiilor dintre UE și Africa.

3. Provocări actuale

Pentru supraviețuirea noastră, este esențial să asigurăm o viață decentă, responsabilitatea ecologică și perspective favorabile. Trebuie să abordăm problema schimbărilor climatice și să adoptăm o gândire mai responsabilă și mai cooperativă. Abordarea tradițională a politicii și creșterii industriale este un model de dezvoltare perimat care va distruge planeta și va genera costuri uriașe pentru societate. Mai ales în Africa, se impune nu doar scoaterea oamenilor din sărăcia extremă, ci și asigurarea posibilității acestora de a participa activ la viața socială (în ce privește sectorul locativ, alimentația, sănătatea, educația). Raportul pe 2017 al Forumului Economic Mondial privind riscurile globale a subliniat problema inegalității la nivel global ca fiind factorul determinant major al riscurilor asociate cu provocările recente în diversele domenii de politică. Femeile și grupurile vulnerabile sunt afectate și mai mult și excluse de la participarea la viața socială atunci când nu există oportunități.

3.1. Aspecte economice

3.1.1. Multe dintre primele 20 de țări din lume cu creșterea economică cea mai rapidă sunt din Africa, iar până în anul 2035, acest continent va dispune de cea mai mare forță de muncă. Aici se nasc piețele de dimensiuni globale, clienții și angajații viitorului. Prin urmare, majoritatea actualelor provocări globale pot fi abordate doar împreună cu parteneri puternici din Africa. Este necesar un parteneriat echitabil pentru schimburi comerciale și investiții, care să fie întemeiat pe DUO și durabilitate. 600 de miliarde EUR sunt necesare anual pentru a realiza ODD în Africa ( 5 ) . Prin urmare, CESE recunoaște nevoia stringentă de investiții private.

3.1.2. Politica fiscală ar trebui să aibă în vedere coerența pentru dezvoltare, în special în ceea ce privește tarifele, achizițiile publice și impozitele, să țină cont de asimetriile existente, în special în contextul APE ( 6 ) , să susțină integrarea regională, să includă secțiuni obligatorii privind durabilitatea, care să prevadă sancțiuni, și să modifice protecția investițiilor pentru a asigura respectarea tuturor DUO-urilor.

3.1.3. CESE apreciază AfCFTA, întrucât aceasta consolidează schimburile comerciale în interiorul continentului, reduce dependența și se îndepărtează de abordarea bazată exclusiv pe exportul în teritoriile de peste mări. Acesta este în favoarea unei zone de liber schimb între UE și Uniunea Africană (UA) în cadrul unui singur acord care va trebui să reprezinte diversitatea și punctele economice forte ale fiecăruia dintre statele africane.

3.1.4. Fondurile alocate în mod tradițional pentru dezvoltare sunt utilizate din ce în ce mai mult pentru a produce un efect de levier asupra investițiilor private, ceea ce nu trebuie să fie în detrimentul cooperării tradiționale pentru dezvoltare. Așa-numitele „obligațiuni ecologice”, care sunt direcționate în mod special spre proiecte durabile, ar putea constitui un bun mod de canalizare a investițiilor private în Africa. Toate investițiile publice sau private trebuie să fie neapărat monitorizate, verificate și evaluate cu implicarea OSC-urilor pentru a garanta utilizarea acestora în vederea îndeplinirii ODD-urilor și a obiectivelor de dezvoltare și respectarea drepturilor universale ale omului. În același timp, CESE a precizat că fondurile europene de dezvoltare au fost utilizate pentru a ameliora condițiile precare de muncă din Africa ( 7 )

3.1.5. Agricultura reprezintă un sector economic major în Africa (peste 60 % dintre africani lucrează în agricultură, preponderent în agricultura de subzistență). Economiile industrializate și cele emergente se află în concurență pentru a-și asigura teren arabil în Africa ( 8 ) . Lipsa registrelor oficiale sau a înregistrărilor precise favorizează acapararea de terenuri și îi împiedică pe tinerii africani să aibă acces la terenuri agricole. Majoritatea investițiilor în terenuri, la nivel mondial, sunt realizate în Africa, inclusiv investiții pe scară largă ale UE. Experții în dezvoltare avertizează că încep să apară preocupări internaționale (inclusiv europene) în Guinea Savannah, cu privire la o suprafață de până la 4 milioane de kilometri pătrați de teren arabil ( 9 ) . Producția alimentară globală trebuie să crească cu 70 % până în 2050 ( 10 ) , ceea ce va impune o creștere de 97 % în țările în curs de dezvoltare, în timp ce terenurile arabile sunt utilizate din ce în ce mai mult pentru a produce combustibili ecologici și ingrediente pentru industria chimică. Securitatea alimentară este și mai importantă din cauza impactului pandemiei de COVID-19.

3.2. Aspecte sociale

3.2.1. Conceptele de societate civilă, parteneriate sociale și economie de piață socială au funcționat foarte bine în Europa.

3.2.2. Se pare că proiectele Băncii Europene de Investiții (BEI) îndeplinesc obiective mai ample de durabilitate și că utilizează o abordare mai bună a dezvoltării. Cu toate acestea, PE, CE și OSC-urile și-au exprimat îngrijorarea față de operațiunile BEI. Ele au subliniat nevoia de a îmbunătăți obligațiile de diligență privind drepturile omului în operațiunile sale. Acest lucru este extrem de important dacă BEI intenționează să ofere un sprijin credibil ( 11 )

3.2.3. Dispozițiile care permit europenilor să conteste legi care respectă ODD-urile ne afectează credibilitatea: — o muncă decentă presupune un venit de subzistență; contestarea acestui fapt nu este în concordanță cu abordarea pentru dezvoltare pe care trebuie să o adoptăm (de exemplu cauza Veolia v. Egipt); — investițiile UE ar trebui să fie protejate, dar noi, la rândul nostru, trebuie să apărăm legislația în materie de muncă, mediu și protecția consumatorului.

3.2.4. Parteneriatul nostru pentru dezvoltare trebuie să susțină cu mai multă fermitate crearea de sisteme de învățământ publice locale, de ciclul de învățământ preșcolar până la cel universitar. Ar trebui să se acorde o atenție deosebită învățământului profesional, inclusiv sistemelor de ucenicie și de învățare pe tot parcursul vieții. Experiența Europei poate fi utilă în dezvoltarea sistemelor de învățământ în Africa.

3.2.5. Costul asociat schimburilor comerciale în Africa este deseori foarte ridicat și multe țări nu respectă încă standardele internaționale de calitate, de siguranță și cele ecologice. Ar trebui creată o infrastructură de asigurare a calității care să garanteze că bunurile produse în Africa respectă standardele piețelor lor țintă, inclusiv în Africa. În mod specific, sprijinul pentru țările africane ar trebui să fie direcționat spre structurile de asigurare a condițiilor și a protecției mediului, sănătății și muncii.

3.2.6. Sistemele europene specifice statului social s-au dezvoltat cu succes datorită solidarității și faptului că aceste sisteme au fost întemeiate pe valori fundamentale comune tuturor mișcărilor politice majore. Sistemele de asigurări sociale, modelele cooperative și serviciile publice au permis oamenilor să prospere și să canalizeze forțele pieței nu doar pentru a reduce sărăcia și a stimula creșterea economică, ci și pentru a promova democrațiile participative.

3.2.7. Acest lucru este și mai important, având în vedere provocările legate de criza generată de COVID-19, de pe urma căreia Africa va suferi foarte mult. Conform datelor ONU, Africa poartă 24 % din povara globală cauzată de boli, malaria punând probleme deosebit de mari, însă dispune de doar 3 % din personalul medico-sanitar existent la nivel mondial. Este bine cunoscut faptul că țările care formează personal medico-sanitar suferă pierderi financiare atunci când acești profesioniști emigrează în țări industrializate ( 12 )

3.2.8. Doar dezvoltarea economică, ecologică și socială va contracara cauzele migrației involuntare. Trebuie să includem DUO în politicile noastre pentru a promova dezvoltarea în Africa a acelor feluri de societăți pe care mulți emigranți africani le caută în UE din cauza lipsei de perspective pe plan local.

3.2.9. Inversarea sensului migrației reprezintă o problemă critică. De exemplu, CESE ar dori să sublinieze mărturii ( 13 ) privind migrația creierelor din Tunisia, unde responsabilii de elaborarea politicilor trebuie să se confrunte cu situația în care aproximativ o treime din specialiștii IT care au fost formați cu ajutorul fondurilor UE, emigrează în UE pentru a munci.

3.3. Aspecte privind sustenabilitatea

3.3.1. Economia africană a înregistrat o creștere substanțială în ultima decadă, iar condițiile de viață s-au îmbunătățit semnificativ; totuși rata sărăciei a rămas în continuare ridicată. În condițiile în care diversificarea sa economică este limitată, persistă inegalitățile, rata șomajului este ridicată și mediul este supus degradării, continentul trebuie totuși să urmeze calea dezvoltării durabile, care poate garanta o viață decentă pentru toți.

3.3.2. În Africa, cererea preconizată de energie se va dubla până în anul 2050. Aceste nevoi sporite ar trebui să fie satisfăcute prin extinderea utilizării energiilor din surse regenerabile. Realizarea tranziției energetice de la combustibili fosili la surse regenerabile de energie este esențială pentru atenuarea schimbărilor climatice. Țările africane pot juca un rol marcant în conversia energiei solare în energie electrică folosind tehnologia fotovoltaică (FV) solară. Pe lângă furnizarea de energie electrică pe plan local, marile parcuri fotovoltaice pot, de asemenea, deschide posibilitatea producerii de combustibili ecologici ( 14 ) . Populația locală ar trebui să poată beneficia, la rândul ei, de aceste câștiguri. Metanolul și alți combustibili sintetici par să fie alternative viabile la combustibilii fosili folosiți în aviație, însă aceștia pot, de asemenea, să prelungească perioada de utilizare a motoarelor cu ardere internă la vehiculele destinate transportului rutier.

4. Recomandări politice

4.1. Aspecte generale

4.1.1. O relație echitabilă și corectă cu statele africane în domeniul dezvoltării ar trebui să promoveze munca în condiții decente și să susțină serviciile publice. Politica comercială trebuie să garanteze, mai ales respectarea deplină a DUO, a mediului și a dreptului la o viață decentă. Ea trebuie să reprezinte, în aceeași măsură, nevoile țărilor mai puțin dezvoltate. Un acord pentru era post-Cotonou va constitui o mare oportunitate doar dacă generează locuri de muncă de calitate, stimulează creșterea durabilă și asigură participarea societății civile organizate. Experți reputați în politica de dezvoltare afirmă că regionalismul democratic ar trebui să îndrume politica de dezvoltare a UE, fiind deosebit de relevant pentru Africa și societățile sale datorită împrejurărilor locale specifice ( 15 )

4.1.2. Parteneriatele contemporane progresive ar trebui să reflecte cererea pentru o nouă formă de cooperare între țările industrializate și cele în curs de dezvoltare. În mod specific, constituirea acestor parteneriate de reformare va necesita un climat general mai propice pentru activitățile din sectorul privat și pentru crearea unor locuri de muncă de calitate, cu un venit adecvat pentru a permite populației tinere din Africa să aibă o viață decentă. Acest lucru este esențial pentru a limita dorința tinerilor de a emigra de pe continentul african în căutarea unui viitor mai bun ( 16 ) . În acest sens, CESE menționează contactele sale cu Tunisia și sprijinul pe care îl acordă pentru democratizarea Tunisiei. Acordul de liber schimb aprofundat și cuprinzător, în curs de negociere, trebuie să aibă în vedere păstrarea a ceea ce s-a realizat, cu asigurarea că economia tunisiană va putea să le ofere oamenilor săi oportunități și perspective.

4.1.3. Pentru a consolida și a susține reformele necesare în Africa, ar putea fi constituit un grup de reflecție axat pe implicarea societății civile, reforme economice și structurale țintite și ODD. Acesta ar putea stimula dezvoltarea cunoștințelor și a competențelor în Africa și ar putea facilita schimburile dintre societatea civilă din Africa și cea din Europa.

4.2. Dezvoltarea economică

4.2.1. În ceea ce privește Pactul ecologic european, inovația și transformarea socioecologică ar trebui să fie factorii determinanți ai dezvoltării economice. Trebuie pus accentul pe distribuirea echitabilă a bunăstării și pe crearea de structuri specifice statului social. Prioritățile nu ar trebui să fie doar schimburile comerciale și investițiile, ci și cooperarea internațională în alte domenii, de exemplu, politica fiscală, migrație, dezvoltare, mediu, educație, muncă și condiții de viață și de sănătate (în special după COVID-19). Implicarea societății civile organizate va fi decisivă în acest sens.

4.2.2. Sunt necesare investiții pe termen lung în infrastructura din interiorul Africii (spre deosebire de infrastructura care facilitează exporturile în teritorii de peste mări) pentru a promova lanțurile valorice regionale și o economie locală durabilă. Acest lucru este logic din punct de vedere economic și durabil ecologic și generează capacități de producție care cuprind locuri de muncă de calitate la nivel local. Paradigma axată pe exporturi în teritorii de peste mări este încă semnificativă în Africa, deoarece materia primă prezintă o importanță strategică pentru economiile mari (inclusiv a UE și ale statelor membre). Investițiile UE trebuie să urmeze altă abordare, bazată pe un parteneriat cu adevărat echitabil, pentru a asigura beneficii pentru toți și, în special, pentru a stimula dezvoltarea durabilă în Africa.

4.2.3. O corporație financiară internațională a diasporei africane ar putea coordona utilizarea resurselor diasporei africane pentru o dezvoltare favorabilă incluziunii și investiții în asociații și sisteme din Africa responsabile din punct de vedere social ( 17 ) . Aceasta ar putea fi o platformă ideală pentru canalizarea investițiilor, care să fie administrată de către organismele africane și utilizată pentru probleme africane și care să constituie o opțiune pentru investitorii din UE. Investiția necesară pentru îndeplinirea ODD în Africa depășește semnificativ economiile anuale estimate ale emigranților africani. Prin urmare, ar trebui să fie stabilite mai multe modalități de cooperare (comercială) cu ajutorul organizațiilor diasporei.

4.2.4. În plus față de exportul de materii prime destinate prelucrării în altă parte, țările africane ar trebui să fie încurajate și ajutate să înființeze industrii indigene durabile pentru ca profiturile generate ca urmare a prelucrării materiilor prime să rămână în țară. Veniturile din sectorul extractiv ar trebui să fie investite în infrastructură și servicii sociale, generând astfel beneficii reale pentru populație.

4.2.5. Consolidarea securității publice, în vederea combaterii terorismului, trebuie să rămână o prioritate. Securitatea frontierelor și furnizarea de arme trebuie să fie însă abordate cu foarte multă atenție. Trebuie să se pună accent pe dezvoltare, în loc să se mobilizeze fonduri de dezvoltare pentru a opri migrația involuntară și să se înarmeze forțele de securitate: aspectul „securizării” în politica de dezvoltare, care capătă o importanță tot mai mare, ar putea exacerba cauzele primare ale migrației.

4.2.6. CESE solicită reguli UE care să prevadă obligații de diligență privind drepturile omului ( 18 ) . În trecut, Comitetul a solicitat Uniunii Europene să pună în aplicare obligațiile de diligență privind drepturile omului, în special în lanțurile valorice internaționale create de UE ( 19 ) . Pe baza măsurilor existente și a conceptelor propuse de CESE (de exemplu, o agenție de rating), un sistem cu caracter obligatoriu pentru aplicarea principiului diligenței ar fi foarte util pentru dezvoltarea durabilă, în special în Africa, și ar consolida eforturile UE de a stabili un parteneriat echitabil pentru dezvoltare.

4.2.7. Nu pot fi subliniate îndeajuns de mult meritele dezvoltării IMM-urilor și ale cooperării dintre IMM-urile africane și cele din UE. Companiile multinaționale pot gestiona, în mare parte, riscurile aferente asociațiilor comerciale din Africa. Pentru a putea valorifica potențialul IMM-urilor în cadrul unui parteneriat echitabil pentru dezvoltare, acestea au nevoie de structuri fiabile și de sprijin instituțional. Majoritatea locurilor de muncă din Africa sunt oferite de IMM-uri. Vor trebui îmbunătățite serviciile financiare, în special cele furnizate pe baza unei cooperări, iar acolo unde acestea nu există, să fie dezvoltate pentru a satisface nevoile IMM-urilor, de exemplu, acordarea de împrumuturi, inclusiv în moneda locală, și gestionarea riscurilor.

4.2.8. Lipsa personalului calificat constituie un obstacol major pentru companiile din țările africane. Astfel, cea mai mare prioritate o reprezintă promovarea formării profesionale.

4.2.9. „Dat fiind că chestiunile fiscale sunt legate de obiectivele de dezvoltare durabilă, întreprinderile ar trebui să plătească impozite acolo unde sunt generate profituri prin crearea de valoare adăugată, de exemplu, prin procese de producție sau prin extracția de materii prime” ( 20 ) . Acest principiu prezintă o importanță fundamentală pentru parteneriatul echitabil pentru dezvoltare. CESE a pledat, de asemenea, pentru evaluări ale impactului privind convențiile bilaterale de evitare a dublei impuneri, pe care UE să le desfășoare în cazul în care ar exista riscul unor acțiuni contrare politicilor de dezvoltare ale UE ( 21 ) În plus față de investițiile private, veniturile din impozitul pe profit joacă, de asemenea, un rol important în finanțarea dezvoltării durabile. Țările africane au un deficit de venituri din impozitul pe profit de două ori mai mare decât valoarea totală anuală a fondurilor de dezvoltare. Este esențial să se adopte măsuri împotriva evitării obligațiilor fiscale, de eliminare a corupției și să se lanseze campanii pentru generarea de mai multe venituri pe plan local în țările africane, concomitent cu formarea funcționarilor autorităților fiscale, ai instanțelor de audit și ai ministerelor de finanțe. Paradisurile fiscale, care sunt stabilite fie în țările africane, fie în UE, împiedică dezvoltarea durabilă.

4.2.10. Este nevoie de o infrastructură pentru a ajuta întreprinderile să identifice mecanisme de finanțare și de sprijin și să stabilească contacte pe plan local. De asemenea, acestea trebuie să beneficieze de consiliere în etapele de planificare a proiectelor.

4.2.11. Sectorul agricol și cel alimentar din țările africane ar trebui să fie susținute în scopul elaborării de proceduri de ameliorare a culturilor, de reducere a pierderilor de recoltă, de încetare a defrișărilor și de îmbunătățire a standardelor de calitate. În plus, sectorul agroalimentar ar trebui să dezvolte noi metode de comercializare și metode moderne agricole sau de prelucrare, să promoveze organizarea autonomă în rândul fermierilor, în special în cadrul cooperativelor și să intensifice schimburile comerciale de-a lungul întregului lanț valoric.

4.3. Politica socială

4.3.1. Includerea societății civile în organizarea instituțională a statelor europene, sub forma parteneriatelor sociale la nivel comercial și sectorial, a conferit Uniunii Europene un avantaj. Societatea civilă organizată ar trebui să se implice intens în parteneriatul echitabil pentru dezvoltare, întrucât aceasta va determina crearea unor structuri stabile pentru toate activitățile din UE, în special pentru activitățile comerciale. Astfel, eforturile noastre s-ar concentra nu doar asupra profiturilor, ci și asupra dezvoltării durabile în Africa, pentru a stabili parteneriate pe termen lung bazate pe încredere și echitate.

4.3.2. Aplicabilitatea Erasmus+ ar trebui extinsă pentru a consolida cooperarea dintre UE și țările africane. Competențele și cunoștințele profesionale ale absolvenților africani trebuie să sprijine dezvoltarea durabilă în țara lor de origine. Ar trebui să se evite migrația creierelor din Africa spre UE. Educația reprezintă un pas important către îmbunătățirea situației femeilor și a grupurilor vulnerabile, iar sprijinul nostru ar trebui să fie orientat în acest sens.

4.3.3. COVID-19 agravează provocările și mai mult. Multe sisteme de sănătate sunt în prezent suprasolicitate. Va trebui să acordăm și mai mult sprijin țărilor africane pentru ca ele să poată pune în aplicare sisteme de sănătate solide, care sunt pregătite să facă față unor provocări precum COVID-19, prin intermediul biomedicinei și al medicinei sociale. Furnizarea de servicii de sănătate bune nu trebuie să fie îngreunată de economia precară, lipsa de guvernanță, accesibilitatea redusă sau lipsa de personal calificat. Statele sociale bine construite din Europa și-au dovedit, în mare parte, capacitatea de a face față actualei provocări și ar putea fi folosite drept model de urmat în vederea îmbunătățirii sistemelor de sănătate din Africa, în special.

4.3.4. Organizațiile diasporei africane din UE trebuie să se implice în stabilirea unui parteneriat echitabil între UE și țările africane. Ele pot oferi finanțare și know-how și pot transmite mesajul clar că o abordare bazată pe DUO va consolida structurile din Africa necesare pentru o activitate comercială stabilă, pentru implicare socială și un mediu sănătos. Acestea au cunoștințe despre punerea în aplicare a DUO în UE și funcționarea lor în cadre europene, și ar putea constitui legătura pentru activitățile UE în țara lor de origine.

4.4. Dezvoltarea durabilă

4.4.1. Dezvoltarea durabilă poate fi realizată doar dacă ea ia naștere în țara respectivă și este stimulată din interiorul acelei țări. Capacitățile de dezvoltare proprii ale Africii trebuie să fie sprijinite în scopul lansării de reforme, garantării unor perspective decente pentru toți și al profitabilității investițiilor private și publice de pe continent.

4.4.2. Africa are nevoie de o nouă abordare în politica industrială, organizată pe sectoare și coordonată la nivel internațional, pentru a dezvolta piețe mai mari și stimulente mai interesante pentru sectoarele durabile, în special cele care nu se bazează pe combustibili fosili ( 22 )

4.4.3. În ceea ce privește producția de combustibili ecologici folosind tehnologia fotovoltaică, localizarea geografică are un impact asupra eficienței economice ( 23 ) și se pare că regiunea însorită a ecuatorului este locul ideal pentru această tehnologie ( 24 ) . Acest sector ar putea avea, și el, un impact favorabil asupra dezvoltării economice pentru țările africane și eventual le-ar putea permite să participe la proiecte internaționale în domeniul energiei. Orice ajutor pentru dezvoltare în acest sector ar putea avea un impact pozitiv, nu doar asupra țărilor care îl primesc, ci și asupra consumatorilor de energie din țările dezvoltate ( 25 )

4.4.4. ODD oferă o relație între UE și partenerii săi din Africa, care este bazată pe DUO, o relație de cooperare, în contextul Pactului verde, pentru salvarea planetei și garantarea unui trai decent pentru toți. Printr-o implicare instituționalizată a societății civile organizate, am putea să ne folosim cu ușurință de autoanaliză și să evităm greșelile din trecut, prin utilizarea de mijloace noi.

4.4.5. Toate părțile interesate, inclusiv partenerii sociali și alte organizații ale societății civile, trebuie să promoveze proiecte, activități și politici comerciale care conturează o nouă abordare, socioecologică, a economiei de piață. Pe lângă aspectele economice, aspectele biofizice și sociale fundamentale (precum schimbările climatice) trebuie să fie mai mult în centrul atenției. Prin urmare, în plus față de simplii indicatori economici, trebuie să se aibă în vedere indicatorii care țin cont de aspectele holistice ale bunăstării tuturor în legătură cu dezvoltarea durabilă ( 26 ) în cadrul unui parteneriat echitabil pentru dezvoltare.

4.4.6. Multe investiții agricole au efecte echivoce asupra comunităților. Se raportează în mod regulat încălcări ale drepturilor omului și situații în care investitorii, inclusiv unii investitori europeni, încalcă acorduri privind construirea unei infrastructuri sau crearea de locuri de muncă pentru comunitățile locale. CESE se opune în mod special acaparării terenurilor în Africa. Evaluările impactului efectuate cu implicarea societății civile organizate trebuie să fie mai riguroase și să se soldeze cu consecințe pentru investitorii care nu respectă DUO și ODD. Una dintre opțiuni este să se susțină înființarea de registre funciare și organizarea fermierilor autohtoni pentru a înființa cooperative, care să aibă o forță mai mare pe piețele internaționale. Această abordare va ajuta UE și Africa să își îndeplinească obiectivele comune, întrucât generează structuri care favorizează condiții de concurență echitabile pentru partenerii africani și le asigură acestora o poziție consolidată față de alți actori economici mari.

4.5. Cooperarea și consolidarea societății civile în țările africane pe baza DUO și ODD – parcursul de succes al UE către un parteneriat echitabil pentru dezvoltare

4.5.1. Adoptarea unei abordări bazate pe DUO, dezvoltarea de structuri de guvernare democratice, îmbunătățirea guvernanței economice și financiare prin gestionarea transparentă a finanțelor publice și dezvoltarea unui cadru credibil pentru combaterea corupției pe baza unui sistem judiciar independent, toate acestea contribuie la stabilirea unor parteneri stabili, autonomi și puternici în ce privește afacerile și dezvoltarea. Participarea civilă organizată ar garanta, cu certitudine, punerea în aplicare a tuturor acestor măsuri.

4.5.2. Promisiunile UE trebuie să ducă la rezultate tangibile. Doar asigurând conformitatea cu DUO și îndeplinind ODD vom putea să înlăturăm raporturile de dependență și să devenim parteneri echitabili pentru dezvoltare.

Bruxelles, 16 septembrie 2020. Președintele Comitetului Economic și Social European Luca JAHIER

(1) Astfel cum sunt stipulate în cele nouă pacte și convenții fundamentale ale ONU privind drepturile omului.

(2) JOIN(2020) 4 final.

(3) Studiul PE pe tema „Accesul la căi de atac pentru victimele abuzurilor împotriva drepturilor omului săvârșite în întreprinderi din țări terțe”, Bruxelles (2019).

(4) JOIN(2020) 4 final.

(5) Ministerul Federal pentru Dezvoltare din Germania, Afrika und Europa – Neue Partnerschaft für Entwicklung, Frieden und Zukunft („Africa și Europa – Un nou parteneriat pentru dezvoltare, pace și viitor”) (2017).

(6) În raportul Fundației austriece pentru cercetare în domeniul dezvoltării The Economic and social effects of the Economic Partnership Agreements on selected African Countries („Efectele economice și sociale ale acordurilor de parteneriat economic privind țări africane selectate”), publicat în 2018, se constată efectele adverse ale APE asupra ECOWAS; reducerea tarifelor poate să genereze costuri de miliarde pentru țările noastre partenere, iar veniturile publice se pot pierde pentru dezvoltarea durabilă (JO C 97, 24.3.2020, p. 18, punctul 5.5).

(7) Conform unui raport oral al membrului CESE Jaroslaw Mulewicz, în urma unei vizite desfășurate în cadrul misiunii CESE la Bole Lemi Industrial Park în Etiopia, unde se află sediul companiilor de produse textile din Asia. Însă Fondul fiduciar de urgență al UE pentru Africa (EUTF pentru Africa) trebuie să promoveze condiții de ocupare a forței de muncă durabile și acceptabile (ceea ce, până acum, a reușit numai parțial).

(8) Agenția pentru Mediu din Germania, Globale Landflächen und Biomasse („Terenurile globale și biomasa”) (2013).

(9) Gebauer, Trojanow, Hilfe? Hilfe! – Wege aus der globalen Krise („Ajutor? Ajutor! – Căi de ieșire din criza globală”) (2018).

(10) A se vedea nota de subsol 8.

(11) Rezoluția PE din 17 ianuarie 2019 2018/2151(INI); Document de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2019) 333 final.

(12) Kingsley Ighobor în Africa Renewal, decembrie 2016-martie 2017, Diagnosing Africa’s medical brain drain („Un diagnostic al migrației creierelor din sectorul medical african”)

(13) Raportul oral al domnului Kais Sellami, director executiv al Discovery Informatique, prezentat în cadrul Conferinței Euromed de la Barcelona, octombrie 2019.

(14) COM(2018) 773 – O planetă curată pentru toți – O viziune europeană strategică pe termen lung pentru o economie prosperă, modernă, competitivă și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei.

(15) De exemplu, domnul Werner Raza, directorul Fundației austriece pentru cercetare în domeniul dezvoltării, în cadrul Conferinței pe tema A good life for all needs a different Globalisation („O viață decentă pentru toți presupune un alt fel de globalizare”), martie 2020, Viena.

(16) Studiile arată că un anumit nivel al salariului minim reduce presiunea migrației, de exemplu, Clemens: Does Development Reduce Migration? („Dezvoltarea reduce migrația?”) (2014).

(17) GK Partners. Strategic, Business and Operational Framework for an African Diaspora Finance Corporation („Cadru strategic, de afaceri și operațional pentru finanțarea diasporei africane”) (2019).

(18) JO C 47, 11.2.2020, p. 38, punctul 1.5.3.

(19) JO C 47, 11.2.2020, p 38 și JO C 97, 24.3.2020, p. 9

(20) JO C 81, 2.3.2018, p. 29, punctul 1.9.

(21) Ibid. punctul 1.7.

(22) Victor, Geels, Sharpe, Accelerating the Transitions („Accelerarea tranzițiilor”) (2019).

(23) Janina Scheelhaase et al., Transportation Research Procedia 43 (2019) 21-30.

(24) Prognos (2018), Importance of liquid energy sources for the energy transition („Importanța surselor de energie lichide pentru tranziția energetică”).

(25) Radermacher F.-J., Die internationale Energie- und Klimakrise überwinden („Depășirea crizei energetice și climatice”) (2019).

(26) Stiglitz, Joseph; Sen, Amartya; Fitoussi, Jean, Report of the Commission on the Measurement of Economic Performance and Social Progress (Raportul Comisiei privind măsurarea performanței economice și a progresului social) (CMEPSP), (2009).