RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU cu privire la punerea în aplicare și la rezultatele programului Pericles pentru protecția monedei euro împotriva falsificării 2006-2013 /* COM/2014/0550 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU cu privire la punerea în aplicare și la rezultatele programului Pericles pentru protecția monedei euro împotriva falsificării 2006-2013 1. Generalități Programul Pericles este un program de schimb, asistență și formare profesională pentru protecția monedei euro împotriva contrafacerii. Programul a fost instituit prin Decizia 2001/923/CE a Consiliului din 17 decembrie 2001, pentru o perioadă de patru ani (1 ianuarie 2002 - 31 decembrie 2005).[1] Această decizie a fost modificată prin două decizii ale Consiliului: Decizia 2006/75/CE din 30 ianuarie 2006[2] și Decizia 2006/849/CE din 20 noiembrie 2006[3], denumită în continuare „Decizia privind programul Pericles”. Această din urmă decizie a prelungit durata programului până la 31 decembrie 2013. Articolul 13 alineatul (3) litera (b) din Decizia 2001/923/CE a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2006/849/CE a Consiliului, impune transmiterea unui raport detaliat privind punerea în aplicare și rezultatele programului, care urma să fie prezentat Parlamentului European și Consiliului până la 30 iunie 2014. Prezentul raport constituie un răspuns la această cerință în ceea ce privește perioada de punere în aplicare 2006-2013 și se bazează pe evaluarea efectuată în 2013 la care se face referire în secțiunea 2 din prezentul raport. 2. Rapoartele de evaluare precedente Articolul 13 alineatul (3) litera (a) din Decizia 2001/923/CE a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2006/849/CE a Consiliului, solicită Comisiei să trimită Parlamentului European și Consiliului un raport, independent de administratorul programului, de evaluare a relevanței, eficienței și eficacității programului, precum și o comunicare privind oportunitatea continuării și adaptării programului respectiv, însoțită de o propunere corespunzătoare. Această evaluare a fost efectuată de structura de audit intern și de funcția de evaluare a Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF) în cursul anului 2013. Comisia a transmis această evaluare detaliată Parlamentului și Consiliului, alături de Comunicarea sa COM/2013/588; evaluarea se referă la perioada cuprinsă între anul 2002 și prima cerere de propuneri din 2012. În plus, Comisia a realizat o evaluare la jumătatea perioadei referitoare la intervalul 2006-2010[4] pentru a evalua eficacitatea programului. Această evaluare la jumătatea perioadei a fost utilizată în cadrul evaluării impactului a Comisiei care însoțea propunerea sa pentru programul „Pericles 2020” în cadrul financiar multianual (CFM) 2014-2020 (a se vedea secțiunea 4). Prezentul raport se concentrează asupra punerii în aplicare concrete a programului și asupra rezultatelor anuale obținute în perioada 2006-2013. 3. Punerea în aplicare a programului[5] și rezultatele obținute Pe baza valorii de referință de 1 milion EUR pentru 2006 și 6,9 milioane EUR pentru perioada 2007­2013, creditele anuale autorizate în temeiul programului Pericles s-au ridicat la 1 milion EUR pe an, cu excepția anului 2010 (0,9 milioane EUR). Punerea în aplicare a programului Pericles a reflectat nivelul ridicat de interes al statelor membre privind protecția monedei euro împotriva contrafacerii. Discuțiile din cadrul strategiei multianuale în cadrul reuniunilor Grupului de experți în domeniul falsificării monedei euro (ECEG) au făcut posibilă angajarea a 95,7 % din bugetul total. În trei ani consecutivi (2009-2010-2011), OLAF a trebuit să reangajeze bugetul dezangajat în cursul aceluiași an, pentru a răspunde cererilor statelor membre. În perioada 2006-2013, programul Pericles a finanțat 113 proiecte; dintre aceste proiecte, 72 proveneau de la autoritățile competente din statele membre, în timp ce 41 erau inițiative ale Comisiei/OLAF; mai multe detalii sunt disponibile în anexa I.[6] Conform evaluării programului Pericles din 2013[7]: „Activitățile finanțate de program sunt în general extrem de relevante pentru realizarea obiectivelor specifice. Activitățile de formare, de diseminare și de colaborare în rețea sunt cele mai relevante. Schimburile de personal și resursele pedagogice sunt, de asemenea, extrem de relevante. Aproximativ 95 % din resursele programului au fost alocate pentru activitățile cu cea mai mare relevanță”. Majoritatea acțiunilor desfășurate în perioada 2006-2013 au fost seminarii[8], activități de formare/ateliere și schimburi de personal. Mai multe detalii sunt disponibile în anexa II.[9] Participanții și grupurile-țintă selectate Conform evaluării programului Pericles din 2013[10]: „Grupurile-țintă ale programului sunt, de asemenea, extrem de relevante. Cel mai relevant grup-țintă este poliția care este, de asemenea, grupul-țintă cel mai implicat în activitățile programului atât în calitate de organizator, cât și în calitate de participant. Autoritățile judiciare și băncile centrale naționale sunt, de asemenea, extrem de relevante și ambele grupuri-țintă participă la majoritatea activităților programului, deși constatările evaluării sugerează că ar putea fi de dorit o implicare sporită a autorităților judiciare. Sectorul privat, respectiv sectorul financiar/bancar, este, de asemenea, un grup-țintă relevant, în special în statele membre care nu fac parte din zona euro și în țările terțe în care formarea la nivel național nu este întotdeauna furnizată de autoritățile naționale”. Graficul I și graficul II: originea participanților și experiența profesională a acestora Un număr total de 4 320 de experți au participat la evenimentele Pericles. În ceea ce privește originea, participanții proveneau din 83 de țări. Majoritatea stagiarilor (51 %) erau resortisanți ai statelor membre cu predominanța clară a personalului din zona euro. Participanții europeni reprezintă 73 % din total, în timp ce 16 % dintre stagiari erau din America Latină (în principal Columbia, Peru și Argentina). În timp ce Africa a fost reprezentată în principal de naționalități din Africa de Nord, participarea stagiarilor din Asia era limitată îndeosebi la reprezentanții chinezi[11]. În ceea ce privește experiența profesională a participanților, membrii forțelor de poliție reprezintă 64 % din total. Acest lucru se datorează faptului că autoritățile polițienești reprezintă prima linie în lupta împotriva falsificării monedei euro și personalul de poliție include atât anchetatori, cât și tehnicieni. Ar trebui subliniată diferențierea între diversele categorii de participanți (36 %), cu un nivel ridicat de participare din partea băncilor centrale (11 %) și a personalului judiciar (7 %). Prin urmare, punerea în aplicare a programului Pericles a ținut seama de dimensiunile transnaționale și multidisciplinare ale programului, astfel cum se solicită la articolul 3 din Decizia privind programul Pericles. În general, pentru fiecare an de punere în aplicare, au fost adăugați noi candidați în cadrul programului[12], ceea ce atestă eforturile OLAF de a diversifica utilizarea fondurilor programului Pericles. Țările cele mai afectate de falsificarea monedei euro au fost utilizatori mai frecvenți de fonduri Pericles, de exemplu Italia, Spania și Germania. Se poate remarca faptul că statele membre care nu au solicitat fonduri au făcut acest lucru, în general, din motive mai degrabă organizaționale decât structurale. Graficul III: Numărul de acțiuni per stat membru (granturi 2006-2013) Acțiuni Pericles în afara UE Acțiunile Pericles au avut loc atât în interiorul, cât și în afara UE, în funcție de necesitățile specifice de protejare a monedei euro împotriva falsificării. De la crearea sa, programul Pericles și-a consolidat abordarea regională prin punerea în aplicare a unor acțiuni care implică regiunile extrem de sensibile din lume. Un accent deosebit a fost pus pe America Latină (unde criminalitatea organizată din Columbia și Peru reprezintă o amenințare considerabilă la adresa euro) și pe zonele învecinate, cum ar fi cele din Europa de Sud-Est (inclusiv Turcia și Balcanii de Vest), regiunea mediteraneeană și nord-estul Europei. Îmbunătățiri structurale și legislative În mod semnificativ, în plus față de conținutul lor de sensibilizare și de formare, acțiunile Pericles au condus la o serie de îmbunătățiri structurale și legislative în statele membre și în țări terțe. Printre altele, Columbia, Peru și Argentina au depus un efort considerabil pentru a institui structuri de combatere a falsificării similare birourilor centrale naționale din Uniunea Europeană. Pericles a sprijinit țările aderente (la acel moment) și noii veniți în eforturile acestora de a aplica acquis-ul UE în domeniul specific al protejării monedei euro[13]. În cele din urmă, rezultatele evenimentelor Pericles au fost utilizate de Comisie la pregătirea propunerii de directivă privind protecția prin măsuri de drept penal a monedei euro și a altor monede împotriva falsificării[14]. În special, în cadrul seminariilor Pericles s-a evidențiat necesitatea de a permite utilizarea aceleiași metode de anchetă în cadrul anchetelor legate de falsificarea de monedă ca și cele utilizate în alte forme grave de criminalitate organizată, aceasta fiind adăugată ca dispoziție a directivei propuse. 4. Perspective În Comunicarea sa COM/2013/588, Comisia a precizat în mod clar că rezultatele generale ale evaluării[15] efectuate în 2013 au fost foarte pozitive. Programul Pericles s-a bucurat de aprobarea deplină a organizatorilor și a participanților la acțiunile Pericles, care și-au exprimat sprijinul pentru continuarea programului după 2013[16]. La 11 martie 2014, a fost adoptat Regulamentul (UE) nr. 331/2014[17] al Parlamentului European și al Consiliului privind instituirea unui program de schimb, asistență și formare profesională pentru protecția monedei euro împotriva falsificării (programul „Pericles 2020”), care vizează CFM 2014­2020. Acesta este în prezent în curs de punere în aplicare în cadrul programului anual de lucru 2014 atașat la decizia de finanțare din 2014 [C (2014) 3427][18]. Comisia va furniza Parlamentului European și Consiliului informații anuale cu privire la rezultatele programului, în conformitate cu articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 331/2014. [1] JO L 339, 21.12.2001, p. 50-54. [2] JO L 36, 8.2.2006, p. 40-41. [3] JO L 330, 28.11.2006, p. 28-29. [4] Această evaluare la jumătatea perioadei este anexa III la evaluarea impactului [SEC (2011) 1615 final] care însoțește propunerea de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI de instituire a programului „Pericles 2020” [COM(2011) 913 final]. [5] Tabelele privind punerea în aplicare anuală pentru perioada 2006-2013 sunt publicate pe site-ul: http://ec.europa.eu/anti_fraud/euro-protection/training/index_en.htm. [6] Anexa I — Statistici agregate privind punerea în aplicare a programului Pericles 2006-2013. [7] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD (2013) 304 final, p. 45. [8] Seminarii: conferință-activitate de formare-atelier. [9] Anexa II — Tabel privind defalcarea în funcție de tipul de activitate finanțată în cadrul programului Pericles 2006-2013. [10] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD (2013) 304 final, p. 45-46. [11] „Altele” include America de Nord și instituțiile europene și internaționale. [12] Autoritățile naționale competente menționate la articolul 2 litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1338/2001 din 28 iunie 2001 de definire a măsurilor necesare protecției monedei euro împotriva falsificării, JO L 181, 4.7.2001, p. 6. [13] Regulamentul (CE) nr. 1338/2001 al Consiliului din 28 iunie 2001 de definire a măsurilor necesare protecției monedei euro împotriva falsificării astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 44/2009 al Consiliului din 18 decembrie 2008, Regulamentul (CE) nr. 1339/2001 al Consiliului din 28 iunie 2001 privind extinderea efectelor Regulamentului (CE) nr. 1338/2001 de definire a măsurilor necesare protecției monedei euro împotriva falsificării la statele membre care nu au adoptat euro ca monedă unică, Decizia Băncii Centrale Europene din 16 septembrie 2010 privind verificarea autenticității și a calității și repunerea în circulație a bancnotelor euro (ECB/2010/14), Regulamentul (UE) nr. 1210/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 decembrie 2010 privind autentificarea monedelor euro și procesarea monedelor euro improprii circulației și Regulamentul (CE) nr. 2182/2004 al Consiliului din 6 decembrie 2004 privind medaliile și jetoanele similare monedelor euro, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 46/2009 al Consiliului din 18 decembrie 2008. [14] Propunere de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind protecția prin măsuri de drept penal a monedei euro și a altor monede împotriva falsificării și de înlocuire a Deciziei-cadru 2000/383/JAI a Consiliului. Directiva a intrat în vigoare la 22 mai 2014. Directiva 2014/62/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind protecția prin măsuri de drept penal a monedei euro și a altor monede împotriva falsificării și de înlocuire a Deciziei-cadru 2000/383/JAI a Consiliului. [15] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD (2013) 304 final. [16] Evaluarea impactului [SEC (2011) 1615 final] care însoțește propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a programului „Pericles 2020” [COM(2011) 913 final]. [17] JO L 103, 5.4.2014, p. 1. [18] Se așteaptă adoptarea „Propunerii de regulament al Consiliului de extindere la statele membre neparticipante a aplicării Regulamentului (UE) nr. 331/2014 de instituire a unui program de schimb, asistență si formare profesională pentru protecția monedei euro împotriva contrafacerii (programul «Pericles 2020»)” până la sfârșitul anului 2014. Acest regulament se bazează pe propunerea Comisiei COM(2011) 913 final însoțită de evaluarea impactului SWD SEC(2011) 1615 final. Statistici agregate privind punerea în aplicare Pericles — Rezumat al punerii în aplicare 2006-2013 || Exercițiu financiar || Număr de acțiuni || SM inițiator (țările care găzduiesc inițiativele COM) || Principalele grupuri-țintă || Număr de participanți || Angajamente de granturi || Alocare bugetară || Nivelul de angajament la data de 31/12 a exercițiului relevant || 2006 || 12 || BE, DE, ES, HU, IT, PL, (RO) || Poliție, organisme judiciare, bănci || 593 || 944 151 || 1 000 000 || 94,4% || SM 9 COM 3 || 2007 || 12 || BE, DE, ES, FR, IT || Poliție, organisme judiciare, bănci || 477 || 801 522 || 1 000 000 || 80,2 % || SM 7 COM 5 || 2008 || 11 || DE, ES, IT, FR, NL, (HR+ ME+TR) || Poliție, organisme judiciare, bănci || 589 || 913 087 || 1 000 000 || 91,3 % || SM 8 COM 3 || 2009 || 17 || BE, DE, FR, IT, PT, (HR+ME) || Poliție, bănci, organisme judiciare || 548 || 1 004 631[1] || 1 000 000 || 100,5 % || SM 8 COM 9 || 2010 || 17 || BE, ES, DE, EE, IT, PL, PT, (MK+RS+TR) || Poliție, bănci, organisme judiciare || 572 || 902 956[2] || 900 000 || 100,3 % || SM 12 COM 5 || 2011 || 15 || DE, ES, HU, IT, PL, PT, RO, || Poliție, bănci, organisme judiciare || 660 || 1 044 506[3] || 1 000 000 || 104,5 % || SM 10 COM 5 || 2012 || 16 || DE, EE, ES, FR, IT, RO, (AL+HR+MK+UA) || Poliție, bănci, organisme judiciare || 649 || 995 847 || 1 000 000 || 99,6 % || SM 11 COM 5 || 2013 || 13 || ES, IT, HR, LV, RO, (BG+EL+ME) || Poliție, bănci, organisme judiciare, autorități vamale || 232[4] || 954 207 || 1 000 000 || 95,4 % || SM 7 COM 6 || TOTAL || 113 || BE, DE, EE, ES, FR, HR, HU, IT, LV, NL, PL, PT, RO (AL+BG+EL+ ME+MK+RS+ TR+UA) || Poliție, bănci, organisme judiciare || 4 320 || 7 560 907 || 7 900 000 || 95,7 % || SM 72 COM 41 || PROGRAMUL PERICLES 2006-2013 [1] Suma totală depășește 100 % din bugetul disponibil din cauza reangajării de fonduri dezangajate în cursul aceluiași an [2] A se vedea nota de subsol precedentă. [3] A se vedea nota de subsol precedentă. [4] Această cifră se bazează doar pe rapoartele finale primite. Mai multe rapoarte de evaluare finale privind acțiuni din 2013 nu au fost încă prezentate. Programul Pericles Defalcare în funcție de tipul de activitate finanțată 2006 -2013 Tipul de activitate || Număr Conferințe || 10 Seminare: Conferințe-Activități de formare-Ateliere || 22 Activități de formare/Ateliere || 41 Schimburi de personal || 30 Studii/Resurse pedagogice || 7 Altele (vizite ale experților și operațiuni transfrontaliere) || 3 TOTAL || 113