C 34/26

Publicarea unei comunicări privind aprobarea unei modificări standard a caietului de sarcini al unei denumiri din sectorul vitivinicol, menționată la articolul 17 alineatele (2) și (3) din Regulamentul delegat (UE) 2019/33 al Comisiei

(2023/C 34/10)

Prezenta comunicare este publicată în conformitate cu articolul 17 alineatul (5) din Regulamentul delegat (UE) 2019/33 al Comisiei (1).

COMUNICAREA APROBĂRII UNEI MODIFICĂRI STANDARD

„Rosé d’Anjou”

PDO-FR-A1007-AM02

Data comunicării: 11.11.2022

DESCRIEREA ȘI MOTIVELE MODIFICĂRII APROBATE

1. Codul geografic oficial

Lista comunelor din arealul geografic și din zona situată în imediata vecinătate a fost actualizată pe baza Codului geografic oficial.

Această actualizare nu are niciun impact asupra perimetrului arealului geografic delimitat.

Documentul unic a fost modificat la punctele 6 și 9.

2. Arealul parcelat delimitat

A fost adăugată data la care autoritatea națională competentă a aprobat o modificare a arealului parcelat delimitat în cadrul arealului geografic de producție. Delimitarea parcelelor constă în identificarea, în cadrul arealului geografic de producție, a parcelelor propice pentru obținerea produsului cu denumirea de origine protejată în cauză.

Documentul unic nu este vizat de această modificare.

3. Distanța dintre butuci

Distanța minimă dintre butucii de pe același rând a fost modificată, de la 1 m la 0,90 m.

Scopul acestei modificări este de a permite o densitate de plantare mai mare, fără modificarea distanței dintre rândurile de butuci.

De asemenea, a fost adăugată o dispoziție specială referitoare la butucii de viță-de-vie plantați pe pante cu înclinații mai mari de 10 %, în cazul cărora se permite o distanță minimă de 0,80 m între butuci.

Această adăugire a fost realizată pentru a se ține seama de situația specială a viței-de-vie plantate pe pante abrupte, în cazul căreia sunt necesare sisteme specifice la momentul plantării: o plantare a rândurilor paralelă cu pantele, mai degrabă decât perpendiculară pe acestea.

Documentul unic a fost modificat la punctul 5.

4. Tăierea

Normele privind tăierea au fost aliniate la cele aferente denumirilor din zona Anjou Saumur din valea Loarei.

Această armonizare este menită să le ofere operatorilor o mai bună înțelegere și să simplifice controalele. Modificarea le oferă viticultorilor posibilitatea de a se adapta atunci când se confruntă cu înghețuri, care se produc din ce în ce mai târziu în cursul anului.

Documentul unic a fost modificat la punctul 5.

5. Legătura

Legătura a fost modificată pentru a se face referire la anul 2021 în loc de 2018 și în vederea schimbării numărului de comune, întrucât unele dintre acestea au fuzionat.

Documentul unic a fost modificat la punctul 8.

6. Măsuri tranzitorii

Măsurile tranzitorii expirate au fost eliminate.

A fost adăugată o măsură tranzitorie, ca urmare a noii delimitări a parcelelor din anumite comune.

Documentul unic nu a fost modificat.

7. Etichetarea

Normele privind etichetarea au fost detaliate și aliniate la cele aferente denumirilor din zona Anjou Saumur din valea Loarei. Modificarea este doar de redactare.

Documentul unic a fost modificat la punctul 9.

8. Referirea la structura de control

A fost revizuită formularea referirii la structura de control, în vederea armonizării ei cu formularea din alte caiete de sarcini. Modificarea este doar de redactare.

Această modificare nu determină modificarea documentului unic.

9. Modificări de redactare

Caietul de sarcini a fost supus unui număr de modificări de redactare.

Aceste modificări nu implică nicio modificare a documentului unic.

DOCUMENT UNIC

1. Denumirea (denumirile)

Rosé d’Anjou

2. Tipul indicației geografice

DOP – Denumire de origine protejată

3. Categoriile de produse vitivinicole

1. Vin

4. Descrierea vinului (vinurilor)

DESCRIERE TEXTUALĂ SUCCINTĂ

Aceste vinuri sunt vinuri roze liniștite, cu următoarele caracteristici analitice:

Vinurile prezintă o tărie alcoolică naturală minimă în volume de 9,50 %.

După fermentare, conținutul de zaharuri fermentabile (glucoză + fructoză) al vinurilor este de minimum 7 grame per litru.

După îmbogățire, tăria alcoolică totală în volume a vinurilor nu depășește 12 %.

Conținutul de aciditate volatilă, conținutul de aciditate totală și conținutul total de dioxid de sulf sunt cele prevăzute de legislația Uniunii, însă orice lot de vin neambalat care ar putea purta mențiunea „Primeur” sau „Nouveau” prezintă o aciditate volatilă de maximum 10,2 miliechivalenți per litru.

Vinurile prezintă zaharuri fermentabile și o dulceață mai mult sau mai puțin semnificativă. Expresia lor aromatică este intensă, evidențiind, în fiecare vin, caracteristicile specifice ale soiurilor de viță-de-vie din care este produs. Cu toate acestea, aroma de fruct rămâne inevitabilă (căpșună, piersică, citrice etc.). În gură, aceste vinuri prezintă un echilibru rafinat între prospețime și rotunjime. Persistența lor aromatică este intensă.

Caracteristici analitice generale Tăria alcoolică totală maximă (% în volume) Tăria alcoolică dobândită minimă (% în volume) 9 Aciditatea totală minimă Aciditatea volatilă maximă (în miliechivalenți per litru) Conținutul maxim total de dioxid de sulf (în miligrame per litru)

5. Practici vitivinicole

5.1. Practici oenologice specifice

1. Densitatea de plantare - Distanța dintre rânduri

Practică de cultivare

Vița-de-vie prezintă o densitate minimă de plantare de 4 000 de butuci per hectar. Distanța dintre rânduri nu poate fi mai mare de 2,50 metri, iar distanța dintre butucii de pe același rând nu poate fi mai mică de 0,90 metri. Parcelele de viță-de-vie care prezintă o distanță între butucii de pe același rând mai mică de 0,90 m, dar de minimum 0,80 m, și care sunt situate pe pante cu înclinații mai mari de 10 % beneficiază, pentru recoltele lor, de dreptul de utilizare a denumirii de origine protejate.

Parcelele de viță-de-vie cu o densitate de plantare mai mică de 4 000 de butuci/ha, dar de minimum 3 300 de butuci/ha beneficiază de dreptul de utilizare a denumirii de origine protejate pentru recolta pe care o produc, sub rezerva respectării dispozițiilor referitoare la palisare și la înălțimea frunzișului prevăzute în caietul de sarcini. În cazul acestor parcele de viță-de-vie, distanța dintre rânduri nu poate fi mai mare de 3 metri, iar distanța dintre butucii de pe același rând nu poate fi mai mică de 1 metru.

2. Norme privind tăierea și palisarea viței-de-vie

Practică de cultivare

Vița-de-vie este tăiată prin tăiere lungă, scurtă sau mixtă, lăsându-se maximum 12 ochi per butuc.

Vița-de-vie poate fi tăiată cu 2 ochi suplimentari per butuc, dacă, în stadiul fenologic corespunzător unui număr de 11 sau 12 frunze (muguri de flori separați), numărul de lăstari cu rod per butuc ai anului este de maximum 12.

Înălțimea frunzișului ridicat pe spalier este cel puțin egală cu de 0,6 ori distanța dintre rânduri și este măsurată între limita inferioară a frunzișului, stabilită la cel puțin 0,40 m deasupra solului, și limita superioară de cârnire, stabilită la cel puțin 0,20 m deasupra firului superior al spalierului.

În plus, parcelele de viță-de-vie cu o densitate de plantare mai mică de 4 000 de butuci per hectar, dar mai mare sau egală cu 3 300 de butuci per hectar trebuie să respecte următoarele reguli în ceea ce privește palisarea: înălțimea minimă a stâlpilor de palisare de la sol este de 1,90 metri; spalierele includ 4 niveluri de fire; înălțimea minimă a firului superior este de 1,85 metri de la sol.

3. Irigarea

Practică de cultivare

Irigarea este interzisă.

4. Practică oenologică specifică

Este interzisă utilizarea cărbunelui de uz oenologic, separat sau amestecat în preparate.

Utilizarea de bucăți de lemn este interzisă.

După îmbogățire, tăria alcoolică totală în volume a vinurilor nu depășește 12 %.

În afara dispozițiilor sus-menționate, vinurile trebuie să respecte obligațiile stabilite la nivelul Uniunii și în Codul rural și al pescuitului maritim în ceea ce privește practicile oenologice.

5.2. Randament maxim

75 de hectolitri la hectar

6. Arealul geografic delimitat

Toate etapele producției vinurilor care ar putea purta denumirea de origine protejată „Rosé d’Anjou” se desfășoară în arealul geografic al cărui perimetru cuprinde teritoriile următoarelor comune, pe baza Codului geografic oficial din 2021:

— departamentul Deux-Sèvres: Brion-près-Thouet, Loretz-d’Argenton, Louzy, Plaine-et-Vallées (doar teritoriul comunei delegate Oiron), Saint-Cyr-la-Lande, Sainte-Verge, Saint-Martin-de-Mâcon, Saint-Martin-de-Sanzay, Thouars (doar teritoriul comunelor delegate Mauzé-Thouarsais și Sainte-Radegonde și al fostei comune Thouars), Tourtenay, Val en Vignes (doar teritoriul comunelor delegate Bouillé-Saint-Paul, Cersay și Saint-Pierre-à-Champ);

— departamentul Maine-et-Loire: Allonnes, Angers, Antoigné, Artannes-sur-Thouet, Aubigné-sur-Layon, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon, Bellevigne-les-Châteaux, Blaison-Saint-Sulpice, Bouchemaine, Brain-sur-Allonnes, Brissac Loire Aubance (doar teritoriul comunelor delegate Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Chemellier, Coutures, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire și Vauchrétien), Brossay, Cernusson, Chalonnes-sur-Loire, Champtocé-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (doar teritoriul comunelor delegate Chanzeaux, La Jumellière și Valanjou), Cizay-la-Madeleine, Cléré-sur-Layon, Le Coudray-Macouard, Courchamps, Denée, Dénezé-sous-Doué, Distré, Doué-en-Anjou, Épieds, Fontevraud-l’Abbaye, Les Garennes sur Loire, Gennes-Val-de-Loire (doar teritoriul comunelor delegate Chênehutte-Trèves-Cunault, Gennes, Grézillé, Saint-Georges-des-Sept-Voies și Le Thoureil), Huillé-Lézigné (doar teritoriul comunei delegate Huillé), Ingrandes-Le Fresne sur Loire (doar teritoriul fostei comune Ingrandes), Jarzé Villages (doar teritoriul comunei delegate Lué-en-Baugeois), Louresse-Rochemenier, Lys-Haut-Layon, Mauges-sur-Loire (doar teritoriul comunelor delegate La Chapelle-Saint-Florent, Le Mesnil-en-Vallée, Montjean-sur-Loire, La Pommeraye, Saint-Florent-le-Vieil, Saint-Laurent-de-la-Plaine și Saint-Laurent-du-Mottay), Mazé-Milon (doar teritoriul comunei delegate Fontaine-Milon), Montilliers, Montreuil-Bellay, Montsoreau, Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Orée d'Anjou (doar teritoriul comunelor delegate Bouzillé, Champtoceaux, Drain, Landemont, Liré și La Varenne), Parnay, Passavant-sur-Layon, La Possonnière, Le Puy-Notre-Dame, Rives-de-Loir-en-Anjou (doar teritoriul comunei delegate Villevêque), Rochefort-sur-Loire, Rou-Marson, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Georges-sur-Loire, Saint-Germain-des-Prés, Saint-Just-sur-Dive, Saint-Macaire-du-Bois, Saint-Melaine-sur-Aubance, Saumur, Savennières, Soulaines-sur-Aubance, Souzay-Champigny, Terranjou, Tuffalun, Turquant, Les Ulmes, Val-du-Layon, Varennes-sur-Loire, Varrains și Vaudelnay;

— departamentul Vienne: Berrie, Curçay-sur-Dive, Glénouze, Pouançay, Ranton, Saint-Léger-de-Montbrillais, Saix, Ternay și Les Trois-Moutiers.

Documentele cartografice care reprezintă arealul geografic pot fi consultate pe site-ul Institutului Național pentru Origine și Calitate (Institut national de l’origine et de la qualité - INAO).

7. Soiul/soiurile de struguri de vin

Cabernet franc N

Cabernet-Sauvignon N

Cot N – Malbec

Gamay N

Grolleau N

Grolleau gris G

Pineau d'Aunis N

8. Descrierea legăturii (legăturilor)

1. Informații privind arealul geografic

a) Descrierea factorilor naturali care contribuie la legătură

Arealul geografic se întinde pe două mari formațiuni geologice, podgoria ocupând în principal versanții de pe malurile râurilor și câteva platouri: la vest, soclul precambrian și paleozoic este atașat Masivului Armorican; la est, substratul mezozoic și cenozoic din bazinul parizian acoperă vechiul soclu. Această particularitate geologică distinge partea de vest a arealului geografic, caracterizată prin prezența șisturilor, în special a ardeziei, și cunoscută sub denumirea locală „Anjou noir” (Anjou negru), de partea de est a arealului geografic, marcată de prezența tufului calcaros (Saumur) și cunoscută sub denumirea locală de „Anjou blanc” (Anjou alb).

Asociat din punct de vedere istoric cu fosta provincie Anjou, arealul geografic se întindea, în principal, în anul 2021, pe jumătatea meridională a departamentului Maine-et-Loire (68 de comune), precum și pe secțiunile nordice ale departamentelor Deux-Sèvres (11 comune) și Vienne (9 comune).

Parcelele delimitate pentru recoltarea strugurilor prezintă soluri provenite din diferite formațiuni geologice. Deși diferă foarte mult, aceste soluri sunt, în general, sărace și au o rezervă de apă moderată. Solurile au, de asemenea, un bun comportament termic.

Arealul geografic beneficiază de o climă oceanică temperată, cu o amplitudine termică foarte redusă, datorită, pe de o parte, proximității relative a Oceanului Atlantic și, pe de altă parte, rolului de regulator termic al Loarei și al afluenților săi și, în cele din urmă, datorită amplasării pe pante a podgoriei. Se vorbește despre „blândețea climei din Anjou”, expresie potrivită mai ales în timpul iernii, al primăverii lungi și al toamnei, în timp ce pe parcursul verii sunt frecvente temperaturile ridicate. Formele de relief orientate în direcțiile nord-vest/sud-est au un rol protector în ceea ce privește vânturile din vest, deseori încărcate de umiditate. Astfel, arealul geografic primește precipitații reduse, beneficiază de un efect de fœhn și este protejat de umiditatea oceanică, datorită reliefului mai înalt din Choletais și Mauges. Precipitațiile sunt de ordinul a 585 de milimetri pe an, în timp ce în regiunea Choletais acestea se ridică la aproape 800 de milimetri pe an.

b) Descrierea factorilor umani care contribuie la legătură

Existența unei podgorii este recunoscută în Anjou încă din secolul I d.H., fără întrerupere. Vița-de-vie prosperă în această regiune, după cum ilustrează aceste câteva rânduri dintr-un poem al lui Apollonius (secolul al VI-lea): „Nu departe de Bretania se află un oraș situat pe o stâncă, bogat în darurile lui Ceres și ale lui Bacchus, a cărui denumire, Andégave (Angers), provine dintr-o denumire grecească.” Deși s-a dezvoltat pe parcursul întregului Ev Mediu, instalându-se, sub egida mănăstirilor, chiar pe malurile Loarei și în jurul orașului Angers, această podgorie din Anjou și-a dobândit reputația în special începând cu secolele al XII-lea și al XIII-lea. Influența regatului lui Henric al II-lea și al Eleanorei de Aquitania a permis „vinului de Anjou” să ajungă pe cele mai frumoase mese.

Producția a crescut semnificativ începând cu secolul al XVI-lea, datorită sosirii brokerilor olandezi care căutau vinuri pentru țara și coloniile lor. Olandezii și-au făcut provizii importante de vin, iar comerțul era atât de înfloritor în secolul al XVIII-lea încât, pentru a se facilita transportul, râul Layon, care traversează arealul geografic, a fost transformat în canal navigabil. Cu toate acestea, reputația deosebită a „vinurilor de Anjou” a provocat o oarecare lăcomie și au fost create numeroase impozite (taxă de perete, de cutie, zeciuială, optime, taxă de trecere etc.), taxe care au avut un impact negativ asupra comerțului. Distrugerile provocate de războaiele din Vendée au dus la ruinarea podgoriei. Prosperitatea a revenit în cursul secolului al XIX-lea. În 1881, podgoria acoperea o suprafață de 45 000 de hectare, din care în 1893, după invazia filoxerei, mai rămâneau 10 000 de hectare.

„Anjou” își datorează reputația, în esență, producției de vinuri albe obținute din soiul Chenin B. Cu toate acestea, plantațiile cu soiul Cabernet Franc N și apoi puțin mai târziu cu soiul Cabernet Sauvignon N au recuperat rapid teren după criza cauzată de filoxeră. La începutul secolului al XX-lea, activitatea de vinificație era orientată în principal spre producția de „rouget”, denumirea locală a unui vin ușor consumat în cafenele, aceasta fiind prima etapă a transformării podgoriei din Anjou. Cu contribuția soiurilor Grolleau N și Grolleau Gris G, care produc vinuri „clairets” și ușor colorate și, în mai mică măsură, cu participarea soiurilor Gamay N și Pineau d'Aunis N, s-a ajuns la dezvoltarea unei producții importante de vinuri roze reprezentative, cunoscute și recunoscute sub denumirile de origine protejate „Cabernet d’Anjou” și „Rosé d’Anjou”. A doua etapă a acestei transformări s-a bazat pe experiența dobândită de producători în gestionarea acestui ansamblu vegetal. Observarea și analizarea celei mai bune potriviri dintre soiul de viță-de-vie și locurile în care este plantat, aprecierea potențialului recoltei și cunoașterea la nivel de măiestrie a tehnicilor de vinificație au dus la dezvoltarea producției de vinuri roșii încă din anii 1960.

2. Informații privind calitatea și caracteristicile produselor

Vinurile roze prezintă zaharuri fermentabile și o dulceață mai mult sau mai puțin semnificativă. Expresia lor aromatică este intensă, evidențiind, în fiecare vin, caracteristicile specifice ale soiurilor de viță-de-vie din care este produs. Cu toate acestea, aroma de fruct rămâne inevitabilă (căpșună, piersică, citrice etc.). În gură, aceste vinuri prezintă un echilibru rafinat între prospețime și rotunjime. Persistența lor aromatică este intensă.

3. Interacțiuni cauzale

Caracteristicile combinate ale podgoriei, inclusiv poziționarea nordică, peisajul deosebit, clima blândă, geologia și profilul original al solului, conferă vinurilor o identitate gustativă exprimată prin prospețime.

Diversitatea amplasamentelor viticole, cu profiluri geologice și pedologice variate, a oferit producătorilor posibilitatea de a găsi condițiile optime de exprimare pentru fiecare dintre soiurile care s-au impus. Observarea și analiza realizate de viticultori cu privire la comportamentul plantațiilor lor viticole le permit acestora să definească amplasarea adecvată a podgoriei.

De asemenea, în timp ce soiurile Grolleau N, Grolleau Gris G sau Pineau d’Aunis N colonizează colinele și terasele cu nisip și pietriș, fiind potrivite pentru producția de vinuri roze fructate, soiurile Cabernet Franc N și Cabernet-Sauvignon N preferă terenurile cu soluri puțin profunde sau cu soluri brune și cu o alimentare regulată cu apă, fiind potrivite pentru producția de vinuri roze rotunde și cu o bună persistență aromatică.

9. Alte condiții esențiale (ambalarea, etichetarea, alte cerințe)

Zona situată în imediata vecinătate

Cadrul juridic

În legislația UE

Tipul condiției suplimentare

Derogare de la producerea în arealul geografic delimitat

Descrierea condiției

Zona situată în imediata vecinătate, definită prin derogare pentru vinificarea și elaborarea vinurilor care ar putea purta denumirea de origine protejată „Rosé d’Anjou”, este constituită din teritoriul următoarelor comune, pe baza Codului geografic oficial din 2021:

— departamentul Indre-et-Loire: Saint-Nicolas-de-Bourgueil;

— departamentul Loire-Atlantique: Ancenis-Saint-Géréon (doar teritoriul fostei comune Ancenis), Le Loroux-Bottereau, Le Pallet, La Remaudière, Vair-sur-Loire (doar teritoriul comunei delegate Anetz) și Vallet;

— departamentul Maine-et-Loire: Orée d’Anjou (doar teritoriul comunei delegate Saint-Laurent-des-Autels) și Saint-Martin-du-Fouilloux.

Etichetarea

Cadrul juridic:

În legislația națională

Tipul condiției suplimentare:

Dispoziții suplimentare privind etichetarea

Descrierea condiției:

Denumirea poate fi completată de mențiunea „Primeur” sau „Nouveau”, în conformitate cu dispozițiile stabilite în caietul de sarcini.

Mențiunile facultative a căror utilizare, în temeiul dispozițiilor Uniunii, poate fi reglementată de statele membre sunt înscrise pe etichete cu caractere ale căror dimensiuni nu depășesc nici în înălțime, nici în lățime, nici în grosime dublul dimensiunilor caracterelor cu care este înscrisă denumirea de origine protejată.

Denumirea de origine protejată poate fi completată de denumirea geografică „Val de Loire”, în conformitate cu normele stabilite în caietul de sarcini. Dimensiunile caracterelor utilizate pentru denumirea geografică „Val de Loire” nu depășesc, nici în înălțime, nici în lățime, două treimi din dimensiunile caracterelor cu care este înscrisă denumirea de origine protejată.

În prezentarea și descrierea vinurilor nu este permisă utilizarea termenului „Cabernet” sau indicarea soiului Cabernet Sauvignon N sau Cabernet Franc N.

Vinurile care poartă mențiunea „Primeur” sau „Nouveau” sunt prezentate în mod obligatoriu cu indicarea anului de recoltă.

Pe eticheta vinurilor poate figura numele unei unități geografice mai mici, cu condiția: - să fie vorba despre un loc înscris în cadastru; - să figureze în declarația de recoltă. Denumirea locului înscris în cadastru trebuie să fie imprimată cu caractere ale căror dimensiuni nu depășesc, nici în înălțime, nici în lățime, jumătatea dimensiunilor caracterelor cu care este înscrisă denumirea de origine protejată.

Link către caietul de sarcini al produsului

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-cea1d3f7-577f-445e-9e58-b708a8d13eb8

(1) JO L 9, 11.1.2019, p. 2.