AVIZUL nr. 6/2020

[prezentat în temeiul articolului 287 alineatul (4) și al articolului 322 alineatul (1) litera (a) TFUE]

referitor la propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Mecanismului de redresare și reziliență [COM(2020) 408]

(2020/C 350/01)

CUPRINS

Punctul Pagina Sinteză I-V 3 Introducere 1-6 3 Observații generale – modul în care este conceput mecanismul 7-23 5 Obiective și coordonarea diferitor surse de finanțare 7-14 5 Caracterul adecvat al cuantumului propus pentru ajutor 15-18 7 Mecanismele de guvernanță și de audit 19-23 9 Contribuția financiară și procesul de alocare 24-36 10 Contribuția financiară maximă 24-30 10 Alocarea contribuției financiare 31-33 13 Operațiunile de împrumut 34-36 15 Planurile de redresare și reziliență 37-46 15 Elaborarea și adoptarea planurilor de redresare și reziliență 37-41 15 Evaluarea planurilor de redresare și reziliență 42-44 18 Legătura cu semestrul european 45-46 18 Dispoziții financiare 47-50 19 Procedura decizională pentru cererile de plată 47-50 19 Raportare, monitorizare și evaluare 51-59 20 Raportarea către Comisie din partea statelor membre 51-52 20 Monitorizare și măsurarea performanței 53-57 20 Evaluările 58-59 21 Remarci finale 60-63 21 Anexa I – Prezentare generală a bugetelor programelor din cadrul NGEU, conform propunerii Comisiei și concluziilor Consiliului European 23 Anexa II – Comparație între propunerea Comisiei Europene și propunerea Consiliului European 24 Anexa III – Alte avize ale Curții de Conturi Europene cu relevanță pentru acest subiect 27 Anexa IV – Evaluarea planurilor de redresare și reziliență 28

Sinteză

I. În mai 2020, Comisia a propus un regulament de instituire a Mecanismului de redresare și reziliență. Prin intermediul acestui mecanism, se urmărește să se furnizeze statelor membre sprijin financiar nerambursabil și împrumuturi pentru a atenua impactul crizei provocate de pandemia de COVID-19 și pentru a spori reziliența acestora în viitor.

II. Răspunzând solicitării primite din partea Comisiei pentru control bugetar a Parlamentului European, prezentul aviz urmărește să ofere o evaluare a concepției de ansamblu a Mecanismului de redresare și reziliență, a caracterului adecvat al instrumentelor propuse și a riscurilor potențiale pentru punerea în aplicare, pentru conformitate și pentru buna gestiune financiară, precum și o evaluare a mecanismelor sale de raportare și de monitorizare. Avizul se limitează la propunerea Comisiei, însă ține seama și de acordul politic relevant convenit în cadrul Consiliului European la 21 iulie.

III. Curtea concluzionează că Mecanismul de redresare și reziliență are potențialul de a ajuta statele membre să atenueze impactul economic și financiar al pandemiei. Curtea salută faptul că propunerea se sprijină pe mecanisme existente, cum ar fi Regulamentul privind dispozițiile comune (RDC) și semestrul european, încurajând astfel sinergii și diminuând sarcina administrativă atât de la nivelul UE, cât și de la nivelul statelor membre. În plus, implicarea statelor membre, astfel cum este prevăzută în propunere, este de natură să consolideze asumarea responsabilității la nivel național și permite luarea în considerare a circumstanțelor specifice fiecărei țări.

IV. Curtea observă însă că sfera și obiectivele Mecanismului de redresare și reziliență sunt mai degrabă vaste, suprapunându-se parțial cu alte instrumente de finanțare, și nu sunt pe deplin reflectate în alocarea contribuției financiare. Punerea în aplicare în timp util a mecanismului poate fi complicată de probleme de absorbție la nivelul statelor membre și de procedurile complexe de evaluare a planurilor de redresare și reziliență ale acestora. În acest context, Curtea atrage atenția asupra importanței existenței unor măsuri eficace de prevenire a fraudei și a neregulilor pentru a contracara riscurile antrenate de presiunea de a cheltui resurse suplimentare semnificative într-o perioadă scurtă de timp, ca în cazul mecanismului. Mai mult, monitorizarea performanței mecanismului poate fi subminată de obiectivele sale vaste și de nivel înalt, în combinație cu neajunsurile sistemului de raportare. În fine, propunerea nu definește în mod clar rolul Parlamentului European în procesul bugetar sau drepturile în materie de audit ale Curții de Conturi Europene.

V. Pe baza observațiilor sale, Curtea consideră că propunerea ar putea fi îmbunătățită în continuare prin: — dezvoltarea unor mecanisme adecvate care să asigure atât coordonarea cu alte surse de finanțare din partea UE, cât și adiționalitatea; — asigurarea unei corelări mai strânse între obiectivele referitoare la redresare și reziliență ale mecanismului, pe de o parte, și cheile de repartizare, pe de altă parte; — simplificarea, în măsura posibilului, a procedurilor privind planurile de redresare și reziliență și cererile de plată pentru a reduce sarcina administrativă și pentru a facilita absorbția; — regândirea periodicității și a calendarului de raportare și de evaluare și prin definirea unor indicatori adecvați pentru realizările globale ale mecanismului; — definirea rolului Parlamentului în procesul bugetar și prin stabilirea în mod explicit a drepturilor de audit ale Curții de Conturi Europene.

Introducere

1. La nivelul de ansamblu al UE, măsurile de izolare luate de la declanșarea pandemiei de COVID-19 la începutul acestui an au dus la pierderi semnificative de venituri pentru multe întreprinderi, la creșterea șomajului și la o recrudescență a împrumuturilor neperformante. Pentru a răspunde acestor provocări, statele membre și Uniunea Europeană au luat o serie de măsuri menite să vină în sprijinul veniturilor gospodăriilor și al cheltuielilor din domeniul sănătății, să mențină locurile de muncă și să protejeze întreprinderile.

2. Next Generation EU (NGEU), în valoare de 750 de miliarde de euro (a se vedea anexa I ). NGEU își propune să sprijine statele membre în eforturile acestora de atenuare a impactului economic al pandemiei, de redresare și de revenire pe calea cea bună către o creștere durabilă. La sfârșitul lunii mai, Comisia a propus un pachet de mare amploare ( 1 ) , care combină noul cadru financiar multianual (CFM) 2021‐2027 în valoare de 1 100 de miliarde de euro cu un instrument de urgență punctual,(NGEU), în valoare de 750 de miliarde de euro (a se vedea). NGEU își propune să sprijine statele membre în eforturile acestora de atenuare a impactului economic al pandemiei, de redresare și de revenire pe calea cea bună către o creștere durabilă.

3. figura 1 ). Subiectul prezentului aviz este Mecanismul de redresare și reziliență ( 2 ) , care face parte din NGEU. Dotat cu un buget total de peste 600 de miliarde de euro, în prețuri curente, acest mecanism reprezintă circa 80 % din bugetul aferent NGEU, corespunzându-i peste jumătate din noul CFM propus. Mecanismul de redresare și reziliență este conceput să ofere sprijin financiar la scară largă pentru investițiile și reformele publice care sporesc reziliența economiilor statelor membre și le pregătesc mai bine pentru viitor și cuprinde atât granturi, cât și împrumuturi către statele membre ().

Sursa: Curtea de Conturi Europeană, pe baza propunerii Comisiei privind Mecanismul de redresare și reziliență (la prețuri curente; la prețurile din 2018, 310,0 miliarde de euro pentru granturi și 250,0 miliarde de euro pentru împrumuturi) și pe baza concluziilor Consiliului European din 21 iulie 2020 referitoare la planul de redresare și la CFM pentru perioada 2021‐2027 (la prețurile din 2018).

4. Mecanismul de redresare și reziliență va fi pus în aplicare alături de alte programe din cadrul NGEU (REACT-EU prin fondurile structurale și de coeziune și pe baza propunerilor modificate cu privire la FEIS și la programul InvestEU) și de alte instrumente ale UE create ca răspuns la criza provocată de pandemia de COVID-19 [de exemplu, Instrumentul european de sprijin temporar pentru atenuarea riscurilor de șomaj într-o situație de urgență (SURE), finanțarea acordată întreprinderilor și statelor membre de către Banca Europeană de Investiții și prin Mecanismul european de stabilitate și programul de achiziționare în regim de urgență în caz de pandemie al BCE].

5. anexa II ). La 17 iulie 2020, Comisia pentru control bugetar (CONT) a Parlamentului European a solicitat Curții să elaboreze un aviz referitor la propunerea Comisiei de instituire a Mecanismului de redresare și reziliență. Scopul acestui aviz este de a se evalua modul în care este conceput mecanismul, caracterul adecvat al instrumentelor propuse, riscurile potențiale și mecanismele de raportare și de monitorizare aferente. Avizul se limitează la propunerea Comisiei, însă ține seama și de acordul politic relevant convenit în cadrul Consiliului European la 21 iulie ( 3 ) (a se vedea).

6. Prezentul aviz este complementar altor avize ale Curții referitoare la statul de drept, la RDC, la REACT-EU, la Fondul pentru o tranziție justă și la Instrumentul de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională (a se vedea anexa III ).

Observații generale – modul în care este conceput mecanismul

Obiective și coordonarea diferitor surse de finanțare

Articolele 3, 4, 6, 8 și 22 din propunerea Comisiei Puncte-cheie — Suprapunerea sferei de aplicare și a obiectivelor Mecanismului de redresare și reziliență cu alte programe ale UE creează riscuri privind dubla finanțare și concurența între programe — Este necesară o mai puternică legătură cu obiectivele UE, precum și o focalizare — Adiționalitatea și complementaritatea surselor de finanțare ale Uniunii ar putea fi și mai mult consolidate

7. NGEU, incluzând Mecanismul de redresare și reziliență, urmărește să contribuie la obiectivele UE în materie de coeziune, sustenabilitate și digitalizare și va sprijini operațiuni din cadrul rubricilor „Coeziune și valori”, „Piața unică, inovare și sectorul digital” și „ Resurse naturale și mediu” din CFM (a se vedea figura 2 ).

Sursa: Parlamentul European, Direcția Generală Servicii de Cercetare Parlamentară (EPRS).

8. Sfera Mecanismului de redresare și reziliență ( 4 ) , precum și obiectivul general și obiectivul specific ale acestuia ( 5 ) sunt definite în propunerea Comisiei. Sfera acoperă domenii de politică ce variază de la coeziunea economică, socială și teritorială, tranziția verde și cea digitală, sănătatea, competitivitatea, reziliența, productivitatea, educația și competențele, cercetarea și inovarea, creșterea inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, locurile de muncă și investițiile la stabilitatea sistemelor financiare. Obiectivul general al mecanismului constă în „promovarea coeziunii economice, sociale și teritoriale […], contribui[nd astfel] la îmbunătățirea capacității de reziliență și de adaptare a statelor membre, la atenuarea impactului social și economic al crizei și la sprijinirea tranziției verzi și a celei digitale” ( 6 )

9. Atât sfera, cât și obiectivele sunt destul de vaste și acoperă o gamă largă de domenii de politică. Drept urmare, nu toate aceste obiective pot fi abordate în aceeași măsură și realizarea unora dintre ele poate să fie în detrimentul altora (de exemplu, coeziunea economică în raport cu tranziția verde). În plus, nu există nicio cuantificare a rezultatelor scontate pentru nivelul de ansamblu al UE și nici în ceea ce privește alocarea fondurilor către diferitele obiective, ceea ce poate reduce eficiența mecanismului.

10. Propunerea leagă mecanismul de obiective de nivel înalt ale UE, precum redresarea durabilă și convergența economică și socială ( 7 ) , precum și de Pactul verde și de transformarea digitală ( 8 ) . Această legătură ar mai putea fi însă și mai mult întărită în practică, de exemplu prin stabilirea unor indicatori comuni obligatorii. Astfel, s-ar reduce riscul unei conexiuni slabe între obiectivele de etapă și țintele stabilite în planurile de redresare și reziliență individuale, pe de o parte, și obiectivele mai generale de la nivelul mecanismului sau chiar de la nivelul UE, pe de altă parte.

11. Orice sprijin furnizat prin acest mecanism pentru finanțarea de reforme și de proiecte de investiții ar trebui să se adauge celui furnizat prin alte fonduri și programe ale Uniunii și nu ar trebui să acopere aceleași costuri ( 9 ) . Obiectivele mecanismului sunt aceleași cu cele alte altor programe ale UE, ceea ce constituie un avantaj din punctul de vedere al complementarității și al sinergiei. Totuși, această situație sporește riscul de dublă finanțare și de concurență între diferitele programe, cu atât mai mult cu cât această schemă va acoperi proiecte care pot fi eligibile în cadrul altor domenii de politică, cum ar fi coeziunea, transporturile, energia și cercetarea.

12. Existența unor mecanisme de coordonare eficace între diversele instrumente și programe ale Uniunii, care să asigure, printre altele, complementaritatea, coerența și cooperarea strânsă în vederea îndeplinirii obiectivelor stabilite prin propunere ( 10 ) , este, prin urmare, esențială. Curtea salută intenția Comisiei de a dezvolta aceste mecanisme în consultare cu statele membre.

13. Propunerea Comisiei prevede posibilitatea de a transfera resurse dinspre programe aflate sub gestiune partajată către mecanism ( 11 ) . Nu sunt prevăzute condiții sau limitări pentru aceste transferuri, dar ele pot face obiectul unor condiții și limitări prevăzute în regulamentele ce le corespund, cum ar fi Regulamentul privind dispozițiile comune (RDC) pentru fondurile structurale și de investiții europene. Posibilitatea acestor transferuri poate duce la o redirecționare de fonduri către programe considerate mai puțin restrictive sau mai avantajoase din punctul de vedere al costurilor. De exemplu, transferul de fonduri are potențialul de a submina garanțiile inerente programelor operaționale aflate sub gestiune partajată sau poate oferi ocazia de a se evita cofinanțarea care ar fi, altfel, necesară din partea statelor membre. Ar trebui deci avută în vedere introducerea, în Regulamentul privind Mecanismul de redresare și reziliență, a unor condiții specifice pentru acest transfer de fonduri, precum și a unui cuantum maxim.

14. Deși o parte dintre obiectivele Mecanismului de redresare și reziliență sunt aceleași cu cele ale fondurilor structurale din CFM, mecanismul urmărește un scop diferit și aplică o logică de cheltuieli diferită. Mecanismul vizează să sprijine programe ample de reformă și de investiții pe baza unor obiective de etapă pentru măsurarea progreselor, în timp ce fondurile structurale permit rambursarea costurilor suportate în cadrul unor programe sau proiecte specifice. Acest lucru poate pune probleme în practică, deoarece presupune combinarea unor sisteme diferite de obiective și de indicatori și poate descuraja statele membre să asigure o coordonare eficace a celor două fluxuri de finanțare.

Caracterul adecvat al cuantumului propus pentru ajutor

Articolul 5 din propunerea Comisiei Puncte-cheie — Mecanismul de redresare și reziliență va majora considerabil cuantumul fondurilor disponibile, în special în perioada 2021‐2022 — Caracterul adecvat al cuantumului propus este dificil de evaluat, întrucât obiectivele sunt destul de vaste și impactul economic al pandemiei de COVID-19 este încă în curs de a se manifesta

15. Pe baza noii propuneri a Comisiei privind CFM, prezentată în mai 2020, UE pune la dispoziție peste 1 800 de miliarde de euro în perioada 2021-2027 (noul CFM și NGEU luate împreună). NGEU furnizează finanțare suplimentară în cuantum de 750 de miliarde de euro, în timp ce valoarea totală a CFM a fost redusă cu aproape 35 de miliarde de euro față de valoarea prevăzută în propunerea din mai 2018 a Comisiei și cu aproape 224 de miliarde de euro față de propunerea prezentată de Parlamentul European în noiembrie 2018 ( 12 )

16. Având în vedere că 60 % din granturile Mecanismului de redresare și reziliență (sau 70 % conform concluziilor Consiliului) vor trebui angajate în 2021‐2022, fondurile disponibile în perioada respectivă aproape că vor dubla finanțarea de aproximativ 150 de miliarde de euro pe an care ar fi disponibilă în mod normal în CFM (a se vedea figura 3 ).

Sursa: Curtea de Conturi Europeană, pe baza propunerii Comisiei privind Mecanismul de redresare și reziliență, p. 42.

17. Curtea ia notă de faptul că gradul de adecvare cu care Mecanismul de redresare și reziliență abordează consecințele crizei provocate de pandemia de COVID-19 nu ar trebui examinat izolat, ci ca parte dintr-o serie de măsuri luate atât la nivelul UE, cât și la nivelul statelor membre, precum și de faptul că impactul crizei asupra economiilor statelor membre nu poate fi încă evaluat. Curtea înțelege că propunerea Comisiei cu privire la instituirea Mecanismului de redresare și reziliență nu a făcut obiectul unei evaluări de impact specifice sau al unei consultări a părților interesate, dată fiind urgența elaborării unui act legislativ într-un timp foarte scurt ca răspuns la consecințele pandemiei de COVID-19.

18. Într-un document de lucru al serviciilor sale ( 13 ) , Comisia încearcă să identifice nevoile în materie de redresare din UE în urma crizei cauzate de pandemia de COVID-19. Documentul nu include însă informații suficiente cu privire la modul în care Comisia a calculat cuantumul total necesar pentru Mecanismul de redresare și reziliență sau proporția alocată împrumuturilor sau granturilor. În plus, sfera destul de extinsă a mecanismului și obiectivele generale vaste îngreunează cuantificarea dimensiunii sprijinului necesar pentru îndeplinirea obiectivelor respective. Acest lucru poate spori riscul de a se suscita așteptări excesive ale părților interesate.

Mecanismele de guvernanță și de audit

Articolele 7 și 9 din propunerea Comisiei Puncte-cheie — Mecanismul de redresare și reziliență este reglementat de normele privind buna guvernanță economică stabilite prin RDC și se sprijină, astfel, pe mecanisme existente deja — Rolul care îi revine Parlamentului European în cadrul procesului bugetar nu este definit în mod clar — Drepturile de audit ale Curții de Conturi Europene nu sunt prevăzute în mod explicit în regulamentul propus — Măsurile de prevenire a fraudei și a neregulilor trebuie consolidate pentru a contracara noile riscuri în mod eficace

19. Conform propunerii Comisiei, mecanismul face obiectul normelor privind guvernanța economică prevăzute de RDC pentru fondurile structurale și de coeziune ( 14 ) și urmează să fie pus în aplicare de către Comisie în cadrul gestiunii directe, în conformitate cu Regulamentul financiar ( 15 ) . În consecință, Mecanismul de redresare și reziliență integrează elemente deja existente și este deci astfel conceput încât să utilizeze mecanismele prevăzute de Regulamentul financiar.

20. Cu toate acestea, deoarece Mecanismul de redresare și reziliență este finanțat în cadrul Instrumentului de redresare al Uniunii Europene și constituie, prin urmare, „alte venituri” în sensul articolului 311 al doilea paragraf TFUE, el nu face parte din bugetul UE. Acest lucru marchează o schimbare majoră în modul în care cheltuielile UE urmează să fie finanțate în perioada aferentă următorului CFM.

21. Propunerea prevede că Mecanismul de redresare și reziliență va fi pus în aplicare în gestiune directă de către Comisie, în conformitate cu Regulamentul financiar, însă nu menționează în mod explicit dacă dispozițiile din acest regulament referitoare la procedurile de întocmire a bugetului și de descărcare de gestiune se aplică mecanismului. Curtea a afirmat în repetate rânduri că diferitelor instrumente financiare ale UE ar trebui să li se aplice aceleași principii ale răspunderii de gestiune și transparenței ( 16 ) . Prin urmare, Curtea consideră că rolul Parlamentului European în procedura bugetară și în cea de descărcare de gestiune ar trebui definit în mod clar în regulament.

22. Curtea înțelege că, în conformitate cu articolul 287 alineatul (1) TFUE, are dreptul de a audita orice venit sau cheltuială a Uniunii din cadrul Mecanismului de redresare și reziliență. Având în vedere că mecanismul va fi pus în aplicare în afara bugetului UE, Curtea recomandă totuși, din motive de claritate, să se introducă în regulamentul propus o dispoziție specifică, prin care să se prevadă în mod clar dreptul Curții de a audita atât componenta de granturi, cât și componenta de împrumuturi a mecanismului.

23. După cum a mai menționat în trecut, Curtea atrage atenția asupra faptului că atunci când se pune la dispoziție un volum semnificativ de resurse suplimentare care trebuie cheltuite într-o perioadă scurtă de timp, presiunea asupra sistemelor de control este mai mare ( 17 ) . Într-un raport anterior, Curtea a identificat mai multe deficiențe care afectează procesul de gestiune antifraudă și a solicitat Comisiei și autorităților de management să consolideze detectarea fraudelor, reacția la situațiile de fraudă și coordonarea în materie între organismele statelor membre ( 18 ) . În acest context, Curtea salută intenția Comisiei de a continua să consolideze măsurile de combatere a fraudei și a neregulilor ( 19 ) , însă nu este în măsură să concluzioneze, în această etapă, cu privire la caracterul lor adecvat din punctul de vedere al combaterii riscului de neregulă și de fraudă. În consecință, Curtea ține să sublinieze cât de importantă este existența unor controale interne și a unor măsuri de luptă antifraudă eficace, pentru a contracara noile riscuri provenite din stimuli economici precum Mecanismul de redresare și reziliență.

Contribuția financiară și procesul de alocare

Contribuția financiară maximă

Articolul 10 din propunerea Comisiei Puncte-cheie — Contribuția financiară (granturile) reflectă doar parțial impactul pandemiei de COVID-19 — Formula propusă nu reflectă în totalitate obiectivele de îmbunătățire a rezilienței și de sprijinire a redresării urmărite de Mecanismul de redresare și reziliență

24. Metodologia utilizată de Comisie pentru a calcula contribuția financiară maximă pentru granturi are la bază populația statului membru, relația de proporționalitate inversă cu produsul intern brut (PIB) pe cap de locuitor și rata relativă a șomajului pentru perioada 2015‐2019.

25. Chiar dacă Mecanismul de redresare și reziliență a fost introdus ca răspuns la consecințele pe termen mediu și lung ale crizei provocate de pandemia de COVID-19, acest lucru este doar parțial reflectat în contribuția financiară, având în vedere că alocarea se bazează mai degrabă pe situația de dinainte de criză, și nu pe deficiențele apărute în urma pandemiei. Drept urmare, dintre cele zece state membre care beneficiază de cea mai mare alocare de sprijin financiar sub formă de granturi în cadrul mecanismului, se preconizează că patru vor suferi în 2020 o scădere a PIB-ului situată sub media de aproximativ 7 % calculată pentru ansamblul UE (a se vedea figura 4 ).

26. Deși concluziile Consiliului European includ o reexaminare a contribuției financiare maxime pentru a se ține cont de impactul pandemiei de COVID-19, aceasta se va aplica doar pentru 30 % din fondurile care urmează să fie angajate în 2023.

Notă: Se preconizează că statele membre în gri vor înregistra o scădere a PIB-ului mai mare sau egală cu 7 % în 2020, conform previziunilor de primăvară ale Comisiei Europene.

Surse:

(1) Anexa I la propunerea privind Mecanismul de redresare și reziliență.

(2) Previziunile de primăvară 2020, Comisia Europeană.

27. Pe lângă atenuarea impactului pandemiei de COVID-19, un alt obiectiv al mecanismului este de a promova coeziunea economică, socială și teritorială a Uniunii prin îmbunătățirea rezilienței și prin sprijinirea redresării. Totuși, acest obiectiv nu este reflectat decât parțial în mecanismul de alocare. Peste două treimi din granturile mecanismului sunt alocate către cele 14 state membre al căror PIB pe cap de locuitor în 2019 a fost de cel puțin 90 % din media UE și doar un sfert este alocat către cele opt state membre al căror PIB pe cap de locuitor s-a situat în 2019 sub 75 % din media UE (a se vedea figura 5 ).

28. Această diferență se datorează în mare parte dimensiunii populației țărilor (a se vedea figura 5 ) și faptului că ponderea populației în calculul contribuției financiare maxime sub formă de granturi este egală cu cea a relației de proporționalitate inversă cu PIB-ul pe cap de locuitor.

Notă: Statele membre în gri au atins în 2019 un PIB total pe cap de locuitor de cel mult sau egal cu 75 % din PIB-ul UE-27.

Surse:

(1) Anexa I la propunerea Comisiei privind Mecanismul de redresare și reziliență.

(2) Eurostat, [nama_10_pc], cea mai recentă actualizare: 4 august 2020.

(3) Eurostat, codul datelor online: TPS00001.

29. În plus, valoarea maximă a împrumuturilor este calculată ca procent din VNB-ul statelor membre respective. Acest lucru înseamnă că statele membre mai dezvoltate pot beneficia de împrumuturi mai mari, deși este adevărat că acestea se ridică la un cuantum substanțial pentru toate statele membre, în limita unui procent de maximum 6,8 % din VNB.

30. De asemenea, Curtea observă că revizuirile în timp ale PIB-ului pot antrena modificări la nivelul cheii de repartizare. Acest lucru este deosebit de relevant în contextul actual de turbulențe economice, care sporește probabilitatea unor revizuiri după 2022 ale PIB-ului aferent perioadei 2020‐2021 și, astfel, probabilitatea unor ajustări ale cheii de repartizare.

Alocarea contribuției financiare

Articolul 11 din propunerea Comisiei Puncte-cheie — Termenele scurte pentru angajarea fondurilor asigură un răspuns rapid, însă pot submina eficacitatea globală a mecanismului — Problemele legate de capacitatea de absorbție se pot dovedi un blocaj pentru statele membre

31. Comisia a propus ca angajamentele juridice pentru cel puțin 60 % din sprijinul nerambursabil să fie asumate până la 31 decembrie 2022. Pentru restul sumei, angajamentele juridice ar trebui asumate până la 31 decembrie 2024. Consiliul European a sugerat ca 70 % din granturi să fie angajate până la sfârșitul anului 2022 și restul, până la sfârșitul anului 2023.

32. figura 6 ). După cum a observat Curtea anterior ( 20 ) , statele membre trebuie să dispună de timp suficient și de o capacitate administrativă corespunzătoare pentru a absorbi fondurile care le sunt alocate de Comisie prin diferite programe. Unele dintre statele membre cu gradul de absorbție cel mai scăzut în perioada de programare curentă sunt susceptibile să obțină sprijin considerabil din partea mecanismului (a se vedea).

33. Acest lucru poate cauza o sarcină administrativă importantă și un risc pentru punerea în aplicare cu succes a mecanismului, care, dacă nu este corect gestionat, ar putea pune în pericol, în egală măsură, elaborarea și implementarea politicii de coeziune.

Surse:

(1) Date privind coeziunea (https://cohesiondata.ec.europa.eu/overview), 11 august 2020, Comisia Europeană. Notă: Rata de absorbție – procentul care a fost plătit din suma totală alocată unui stat membru.

(2) Studiu de caz rapid al Curții de Conturi Europene: „Alocarea către statele membre a finanțării aferente politicii de coeziune pentru perioada 2021-2027”.

(3) Comisia Europeană, DG Buget: Regional Development and Cohesion Policy beyond 2020 .

(4) Anexa I la propunerea Comisiei privind Mecanismul de redresare și reziliență.

Operațiunile de împrumut

Articolele 12 și 13 din propunerea Comisiei Puncte-cheie — Comisia are experiență în a se împrumuta de pe piețe financiare, însă are nevoie de o majorare rapidă a resurselor pentru a face față frecvenței și amplorii împrumuturilor — Faptul că riscul de rată a dobânzii va fi suportat de statele membre beneficiare nu este menționat în mod explicit în propunere

34. Comisia se împrumută periodic de pe piețele financiare în numele Uniunii și dispune de capacitatea necesară în acest sens ( 21 ) . Totuși, în temeiul propunerii, Comisia se va împrumuta la o scară fără precedent, ceea ce necesită o mobilizare rapidă de resurse umane pentru a face față frecvenței împrumuturilor și a debursărilor către statele membre beneficiare.

35. Mai mult, propunerea prevede posibilitatea Comisiei de a deroga de la practica anterioară de a avea aceeași scadență pentru împrumuturile contractate și pentru cele acordate apoi statelor membre. Pe de o parte, acest lucru poate fi benefic dacă permite Comisiei să profite de condițiile pieței și de calendarele de finanțare ale statelor membre beneficiare. Pe de altă parte, este posibil un risc de rată a dobânzii, care apare atunci când costul îndatorării se modifică între momentul contractării împrumutului și momentul debursării.

36. Conform propunerii Comisiei ( 22 ) , costurile aferente împrumutării sunt suportate de statele membre beneficiare. În plus, propunerea nu menționează în niciun fel dacă va exista vreo monitorizare a capacității de rambursare a statelor membre pentru partea de împrumuturi. Ar trebui specificat mai clar, fie în regulamentul final, fie în contractele de împrumut încheiate cu statele membre, că acest risc al ratei dobânzii care apare ca urmare a transformării scadențelor va trebui suportat de statele membre beneficiare.

Planurile de redresare și reziliență

Articolele 14-18 din propunerea Comisiei Puncte-cheie — Există posibilitatea ca procesul de elaborare și de adoptare a planurilor de redresare și reziliență individuale să ia mult timp — Evaluarea planurilor de redresare și reziliență este exhaustivă, dar ar putea fi clarificată și mai mult și, eventual, simplificată — Legătura cu semestrul european este de natură să reducă sarcina administrativă, însă poate presupune dificultăți — Elaborarea în același timp a planurilor de redresare și reziliență, a programelor operaționale și a programelor naționale de reformă s-ar putea dovedi o sarcină dificilă pentru statele membre

Elaborarea și adoptarea planurilor de redresare și reziliență

37. Planurile de redresare și reziliență vor servi drept bază pentru debursarea contribuției financiare. Ele ar trebui să stabilească măsuri care să abordeze provocările și prioritățile specifice fiecărei țări identificate în contextul semestrului european și care să contribuie la tranziția verde și la cea digitală ( 23 ) . De asemenea, ele ar trebui să includă obiective de etapă, ținte și un calendar indicativ, precum și costul total estimat al reformelor pentru următorii patru ani și al investițiilor pentru următorii șapte ani.

38. Având în vedere că mecanismul are drept obiectiv atenuarea impactului economic al crizei provocate de pandemia de COVID-19, este esențial ca planurile de redresare și reziliență să fie evaluate și aprobate în timp util. Curtea susține, prin urmare, posibilitatea unui schimb de bune practici între statele membre, organizat de Comisie ( 24 )

39. figura 7 ). Luând în considerare propunerea Comisiei și modificările sugerate în concluziile Consiliului, planurile de redresare și reziliență vor fi cel mai probabil adoptate abia în a doua jumătate a anului 2021. Propunerea Comisiei prevede că statele membre trebuie să transmită Comisiei planurile lor de redresare și reziliență până la 30 aprilie și, începând cu data de 15 octombrie a anului precedent, ele pot transmite un proiect de plan împreună cu proiectul de buget. Comisia va trebui să evalueze planurile respective în termen de patru luni ( 25 ) . În concluziile Consiliului, perioada prevăzută pentru evaluare este redusă la două luni și se specifică că se vor depune eforturi din partea Consiliului pentru ca propunerea prezentată de Comisie să fie adoptată în termen de patru săptămâni ( 26 ) , însă nu este definită procedura de urmat în cazul în care Consiliul nu aprobă propunerea respectivă (a se vedea). Luând în considerare propunerea Comisiei și modificările sugerate în concluziile Consiliului, planurile de redresare și reziliență vor fi cel mai probabil adoptate abia în a doua jumătate a anului 2021.

Sursa: Curtea de Conturi Europeană, pe baza propunerii Comisiei privind Mecanismul de redresare și reziliență și pe baza concluziilor Consiliului European.

40. Ar putea fi avute în vedere anumite măsuri precum: — încurajarea puternică a transmiterii în 2020 a proiectelor de planuri de redresare și reziliență; — orientări adresate de Comisie statelor membre cu privire la elaborarea planurilor de redresare și reziliență și cu privire la tipurile de investiții considerate cele mai eficace în sprijinul redresării economice; — urmărirea scurtării termenului prevăzut pentru evaluarea de către Comisie a planurilor de redresare și reziliență finale, utilizând ca bază pentru evaluare analiza precedentă a versiunilor-proiect ale planurilor; — evaluarea posibilității de a eșalona transmiterea planurilor de redresare și reziliență pentru a se evita blocajele.

41. Elaborarea și punerea în aplicare a planurilor de redresare și reziliență se va suprapune cu elaborarea și punerea în aplicare a noilor programe operaționale pentru perioada 2021‐2027 și se va adăuga la întocmirea programelor naționale de reformă prevăzute în contextul semestrului european. Dat fiind că măsurile incluse în toate aceste tipuri de planuri și programe vor avea obiective similare, Comisia ar trebui să aibă în vedere posibile sinergii și alinieri între ele, pentru a reduce sarcina administrativă și pentru a economisi timp. Mai mult, Comisia și statele membre ar trebui să recurgă la toate mijloacele posibile pentru a profita de pe urma digitalizării și a tehnologiei informației.

Evaluarea planurilor de redresare și reziliență

42. Asigurarea unei evaluări uniformizate a planurilor de redresare și reziliență și a unui nivel de calitate ridicat pentru acestea se poate dovedi dificilă. Dificultatea se explică în principal prin caracterul vast și mai degrabă de nivel înalt al obiectivelor, care ar putea avea ca rezultat includerea unei mari diversități de aspecte în aceste planuri, dar și o lipsă de direcționare și de specificitate.

43. Planurile de redresare și reziliență, precum și evaluarea lor ulterioară se vor baza, în mare parte, pe un dialog între Comisie și statul membru în cauză. Curtea salută această abordare întrucât are potențialul de a spori asumarea răspunderii la nivel de stat membru, însă atrage atenția asupra faptului că ar trebui instituite mecanisme adecvate care să asigure faptul că planurile dau dovadă de un nivel suficient de ambiție în materie de obiective, precum și în ceea ce privește obiectivele de etapă și indicatorii.

44. În evaluarea planurilor de redresare și reziliență, Comisia urmează criteriile definite în anexa II la propunerea sa. În opinia Curții, aceste criterii și sistemul de rating ar putea fi simplificate sau clarificate într-o mai mare măsură (a se vedea anexa IV ). — Unele criterii se pot suprapune, în special deoarece recomandările specifice fiecărei țări (criteriul 2.1) este posibil să se întrepătrundă cu alte criterii, de exemplu tranziția verde și cea digitală (criteriul 2.2), potențialul de creștere și crearea de locuri de muncă (criteriul 2.4), și este posibil să vizeze un impact de durată (criteriul 2.3). — Unele criterii („contribuie în mod eficace” sau „impact de durată”), precum și ratingul (de exemplu „în mare măsură/într-o măsură moderată/în mică măsură) lasă loc de aprecieri calitative. — Existența unor indicatori comuni, precum și a unor costuri standard pentru anumite măsuri ar putea facilita și îmbunătăți procesul de evaluare. Propunerea nu conține însă nicio dispoziție cu privire la aceste două elemente. — Mai multe criterii acoperă cel puțin două aspecte, ceea ce ar putea complica ratingul acordat criteriului respectiv (de exemplu, criteriul 2.2 „tranziția verde și cea digitală”). — Alinierea cu recomandările specifice fiecărei țări (criteriul 2.1), unul dintre cele mai importante criterii ca pondere din evaluarea globală, nu ar putea aborda decât parțial dimensiunea și provocările în desfășurare ale crizei, dat fiind că recomandările în cauză au fost deja propuse în mai 2020.

Legătura cu semestrul european

45. În general, Curtea consideră binevenită legătura strânsă cu semestrul european și cu recomandările specifice fiecărei țări definite în acest cadru, datorită similitudinii obiectivelor și potențialului de diminuare a sarcinii administrative. Cu toate acestea, corelarea Mecanismului de redresare și reziliență cu semestrul european modifică substanțial natura și consecințele financiare ale acestuia din urmă.

46. În cadrul activității sale de audit, Curtea a remarcat următoarele deficiențe în legătură cu recomandările specifice fiecărei țări și semestrul european ( 27 ) , care pot avea un impact și asupra Mecanismului de redresare și reziliență. — Nu toate statele membre pun în aplicare integral recomandările specifice care le sunt adresate și Comisia nu a recurs întotdeauna sau nu în mod suficient la prerogativele sale pentru a recomanda măsuri specifice în cazurile în care statele membre nu dau curs acestor recomandări. — Rapoartele de țară constituie, în general, baza pentru selectarea și formularea recomandărilor specifice fiecărei țări, însă legătura dintre utilizarea fondurilor UE în sprijinul reformelor și aceste recomandări nu este dezvoltată în mod suficient. — În anumite cazuri, recomandările specifice fiecărei țări conțin un mix de chestiuni și, în general, nu indică în mod clar termenele de îndeplinire și costurile implicate. — Recomandările specifice fiecărei țări reflectă riscurile identificate în rapoartele de țară, însă modul de stabilire a ordinii de prioritate nu este explicat suficient de clar în unele cazuri. — Adesea, programele naționale de reformă nu explică conținutul exact al măsurilor planificate de autorități, calendarul preconizat pentru acestea, obiectivele de etapă pentru punerea în aplicare și estimările costurilor și ale impactului, aceste aspecte fiind, în schimb, descrise doar într-o manieră foarte generală.

Dispoziții financiare

Articolul 19 din propunerea Comisiei Puncte-cheie — Complexitatea și durata îndelungată a luării deciziilor privind cererile de plată pot îngreuna procesul — Propunerea Comisiei nu include dispoziții referitoare la recuperarea fondurilor

Procedura decizională pentru cererile de plată

47. La îndeplinirea obiectivelor de etapă și a țintelor convenite în planurile de redresare și reziliență, statele membre pot transmite cereri de plată de două ori pe an. Comisia evaluează apoi cererile respective în termen de două luni.

48. Concluziile Consiliului prevăd un aviz obligatoriu din partea Comitetului economic și financiar al Consiliului. De asemenea, prin aceste concluzii este introdusă posibilitatea ca, în cazul în care un stat membru consideră că există abateri grave de la îndeplinirea în mod satisfăcător a obiectivelor de etapă și a țintelor din planul de redresare și reziliență, acesta să supună chestiunea atenției Consiliului European. Consiliul European are trei luni pentru a dezbate chestiunea împreună cu Comisia, solicitând și punctul de vedere al Comitetului economic și financiar. Rămâne de văzut în ce măsură acest „sistem de frânare” va fi utilizat în practică.

49. Prin urmare, procesul – între transmiterea de către statul membru a cererii de plată și plata de către Comisie – poate fi îndelungat, având în vedere cât de important este să se ofere un răspuns prompt în contextul crizei actuale. La punerea în aplicare a regulamentului, ar trebui deci examinată posibilitatea simplificării procedurii și posibilitatea desfășurării în paralel a anumitor etape.

50. Nevoia de a se dispune în timp util de fonduri a fost într-o anumită măsură abordată în concluziile Consiliului, prin introducerea unei opțiuni de prefinanțare de 10 %. Includerea unei astfel de opțiuni în regulament ar trebui totuși însoțită de norme mai precise cu privire la recuperarea fondurilor. În propunerea Comisiei se indică doar că, „[î]n scopul asigurării unei bune gestiuni financiare, ar trebui să se stabilească norme specifice privind […] anularea și recuperarea fondurilor”, dar nu se precizează și care ar fi acestea.

Raportare, monitorizare și evaluare

Articolele 20, 21 și 23‐25 din propunerea Comisiei Puncte-cheie — Frecvența rapoartelor pe care statele membre trebuie să le transmită Comisiei nu este aliniată la cea a cererilor de plată, care se transmit de două ori pe an — Propunerea nu include indicatori comuni bazați pe criterii RACER, prin care să se asigure o mai bună monitorizare și o mai bună măsurare a performanței Mecanismului de redresare și reziliență

Raportarea către Comisie din partea statelor membre

51. Propunerea Comisiei sugerează o raportare trimestrială din partea statelor membre cu privire la progresele înregistrate în realizarea obiectivelor definite în planurile de redresare și reziliență. În plus, aceste rapoarte trebuie să se reflecte și să fie sintetizate în mod corespunzător în programele naționale de reformă, care se depun anual și care vor fi utilizate ca instrument pentru raportarea progreselor înregistrate.

52. Propunerea nu precizează nici scopul și nici conținutul acestor rapoarte trimestriale și verificări din partea Comisiei sunt momentan planificate doar pentru cererile de plată bianuale ale statelor membre. Ar trebui avută în vedere diminuarea frecvenței raportării la rapoarte bianuale care să însoțească cererile de plată, cu scopul de a reduce sarcina administrativă la nivelul statelor membre și la nivelul Comisiei. De asemenea, Comisia va trebui să furnizeze orientări suplimentare cu privire la conținutul rapoartelor și cu privire la colectarea, analiza și verificarea informațiilor incluse în acestea.

Monitorizare și măsurarea performanței

53. Relevant, Accepted, Credible, Easy, Robust – relevanți, acceptați, credibili, simpli și robuști) și să aibă aceleași caracteristici ca cele definite în orientările pentru o mai bună legiferare. Un sistem de monitorizare solid este un instrument necesar pentru a evalua dacă împrumuturile și granturile din partea Mecanismului de redresare și reziliență sunt utilizate în scopul îndeplinirii obiectivelor, pentru a se remedia eventualele probleme care pot interveni în punerea în aplicare sau pentru a se lua măsuri corective dacă este necesar. Sistemul de monitorizare ar trebui să furnizeze o legătură clară între obiective și indicatorii relevanți ( 28 ) . Astfel de indicatori ajută la analizarea și la compararea performanței și pot fi utili în stabilirea priorităților. În măsura posibilului, astfel de indicatori ar trebui să îndeplinească criteriile RACER (– relevanți, acceptați, credibili, simpli și robuști) și să aibă aceleași caracteristici ca cele definite în orientările pentru o mai bună legiferare.

54. Propunerea prevede ( 29 ) obligația Comisiei de a monitoriza punerea în aplicare a mecanismului și de a măsura gradul de îndeplinire a obiectivelor, pe baza indicatorilor de performanță incluși în anexa III: — numărul de planuri de redresare și reziliență aprobate (realizare); — contribuția financiară globală alocată planurilor de redresare și reziliență (realizare); — numărul de planuri de redresare și reziliență puse în aplicare (rezultate); — obiectivele stabilite în planurile de redresare și reziliență care au fost realizate datorită sprijinului financiar global primit (impact).

55. Curtea observă că primii doi indicatori sunt indicatori de realizare fără legătură directă cu obiectivele Mecanismului de redresare și reziliență. Cel de al treilea indicator măsoară într-adevăr rezultatul mecanismului, însă nu este decât indirect legat de obiectivele urmărite. Singurul indicator având o legătură directă cu obiectivele mecanismului este deci ultimul, însă evaluarea sa va fi dificilă, dat fiind că scopul său este de a corela îndeplinirea obiectivelor cu sprijinul financiar și, astfel, are la bază ipoteza unei simple relații cauză-efect, care, în realitate, nu există.

56. În ceea ce privește obiectivul specific din propunere ( 30 ) , Curtea este de acord cu Comisia că indicatorii și țintele ar trebui stabilite la nivelul statelor membre, ținând cont de particularitățile fiecărei țări. Cu toate acestea, având în vedere obiectivele generale stabilite în propunere și criteriile comune pentru toate statele membre utilizate pentru evaluarea planurilor de redresare și reziliență, Comisia ar trebui să elaboreze indicatori comuni și să stabilească ținte specifice la nivelul UE, acolo unde acest lucru este posibil. Acest lucru ar înlesni asigurarea unei mai bune monitorizări și măsurări a punerii în aplicare a Mecanismului de redresare și reziliență la nivelul UE și ar ghida statele membre în utilizarea resurselor lor într-un mod mai eficace în scopul atingerii obiectivelor UE. Fără indicatori comuni și fără utilizarea unei metodologii comune, monitorizarea și auditul cheltuielilor se vor dovedi dificile, de exemplu în ceea ce privește tranziția verde. În avizul său referitor la Fondul pentru o tranziție justă ( 31 ) , Curtea a subliniat importanța unor indicatori de performanță care să reflecte în mod clar obiectivul de abandonare progresivă a sectoarelor cu emisii ridicate de dioxid de carbon în contextul tranziției verzi.

57. În raportul său special recent referitor la semestrul european, Curtea a subliniat de asemenea provocările existente în ceea ce privește măsurarea eficacității intervenției politicilor vizând mai multe obiective în mod simultan și faptul că, adesea, desfășurarea în cascadă a obiectivelor (de la obiective largi ce decurg din tratate la recomandări anuale specifice fiecărei țări) nu poate fi urmărită nici ex ante , nici ex post . Monitorizarea progreselor ar trebui de asemenea să permită demonstrarea relevanței și a progreselor realizate la nivelul recomandărilor specifice fiecărei țări, precum și demonstrarea contribuției la îndeplinirea obiectivelor mai largi de la nivelul UE.

Evaluările

58. Propunerea prevede o evaluare independentă a punerii în aplicare a mecanismului după patru ani de la intrarea în vigoare a regulamentului aferent ( 32 ) . Mai exact, evaluarea ar trebui să analizeze în ce măsură au fost îndeplinite obiectivele, eficiența utilizării resurselor și valoarea adăugată europeană. În plus, evaluarea ar urma să fie însoțită de eventuale propuneri necesare de modificare a regulamentului.

59. Curtea ia notă de faptul că cheltuielile din cadrul Mecanismului de redresare și reziliență sunt concentrate la începutul perioadei de punere în aplicare și că evaluarea va fi publicată după ce va fi fost efectuată cea mai mare parte a cheltuielilor. Eventualele învățăminte desprinse în urma evaluării nu ar prezenta astfel decât o utilitate redusă pentru restul perioadei de punere în aplicare a mecanismului. Curtea acceptă argumentul Comisiei conform căruia trebuie obținut un echilibru atent între evaluarea unui program care a fost pus în aplicare într-o măsură suficientă (pentru a se ajunge la concluzii pertinente) și nevoia unei evaluări care să contribuie la gestionarea programului. De asemenea, Curtea observă că evaluarea poate fi utilă în eventualitatea unor discuții legate de posibilitatea ca aceasta să fie utilizată drept model pentru programe viitoare din CFM 2028‐2034. Mai mult, Curtea ține să sublinieze că, în cazul în care nu va fi elaborat un set mai robust de indicatori, va fi foarte dificil ca evaluările ex post și cele de la jumătatea perioadei să ofere aprecieri pertinente ale eficacității.

Remarci finale

60. Mecanismul de redresare și reziliență, astfel cum a fost propus de Comisie în mai 2020, urmărește să ofere sprijin pentru redresarea statelor membre în urma impactului crizei provocate de pandemia de COVID-19 și să le sporească reziliența pentru viitor. Datorită faptului că permite o mobilizare rapidă de resurse suplimentare, mecanismul are potențialul de a contribui la îndeplinirea obiectivelor comune ale UE în perioada următorului CFM.

61. Curtea salută principiul de bază al propunerii de a utiliza ca bază instrumentele și mecanismele existente, precum Regulamentul privind dispozițiile comune și semestrul european, încurajând astfel sinergii și diminuând sarcina administrativă atât de la nivelul UE, cât și de la nivel național. Mai mult, dialogul cu statele membre care este preconizat are potențialul de a consolida asumarea responsabilității la nivel național, permițând, în același timp, o flexibilitate de adaptare la situația specifică a fiecărui stat membru. Curtea atrage atenția asupra importanței existenței unor măsuri eficace de prevenire a fraudei și a neregulilor pentru a contracara riscurile antrenate de presiunea de a cheltui resurse suplimentare semnificative într-o perioadă scurtă de timp și salută eforturile întreprinse de Comisie în acest sens.

62. Cu toate acestea, Curtea consideră că propunerea ar putea fi îmbunătățită în continuare prin: — introducerea unor mecanisme adecvate care să asigure atât coordonarea cu alte surse de finanțare din partea UE, cât și adiționalitatea; — corelarea mai strânsă a cheilor de repartizare cu obiectivul global privind redresarea și reziliența; — simplificarea, în măsura posibilului, a procedurilor privind planurile de redresare și reziliență și cererile de plată pentru a reduce sarcina administrativă și pentru a facilita absorbția; — regândirea periodicității și a calendarului de raportare și de evaluare și prin definirea unor indicatori adecvați pentru realizările globale ale mecanismului; — definirea rolului Parlamentului în procesul bugetar și stabilirea în mod explicit a drepturilor de audit ale Curții.

63. Curtea observă totodată că anumite aspecte nu sunt incluse în propunere, întrucât ele vor fi dezvoltate în cooperare cu statele membre. Pentru ca Mecanismul de redresare și reziliență să își poată atinge potențialul de încurajare a redresării și a rezilienței, o atenție specială ar trebui acordată asigurării unui nivel suficient de ambiție și de coerență în planurile de redresare și reziliență și a unei evaluări corespunzătoare a punerii lor în aplicare.

Prezentul aviz a fost adoptat de Curtea de Conturi la Luxemburg, în ședința sa din 7 septembrie 2020. Pentru Curtea de Conturi Klaus-Heiner LEHNE Președinte

(1) Comisia Europeană, „Un buget al UE care capacitează puterea de acțiune a Planului de redresare pentru Europa”, COM(2020) 442 final/2 din 27 mai 2020.

(2) Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Mecanismului de redresare și reziliență [2020/0104 (COD)], Comisia Europeană, COM(2020) 408 final din 28 mai 2020.

(3) Consiliul European, Concluziile referitoare la planul de redresare și la CFM 2021‐2027, 17‐21 iulie 2020, EUCO 10/20.

(4) Articolul 3 din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(5) Articolul 4 din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(6) Considerentul 14 al propunerii Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(7) Considerentul 5 al propunerii Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(8) Considerentul 6 al propunerii Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(9) Articolul 8 din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(10) Articolul 22 din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(11) Articolul 6 din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(12) Parlamentul European, EPRS, Negotiations on the next MFF and the EU recovery instrument: Key issues ahead of the July European Council, p. 4, iulie 2020.

(13) Comisia Europeană, documentul de lucru al serviciilor Comisiei: Identifying Europe's recovery needs, 27 mai 2020, SWD(2020) 98 final.

(14) Articolul 9 din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(15) Articolul 7 din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(16) Curtea de Conturi Europeană, Documentul de informare referitor la propunerea Comisiei pentru cadrul financiar multianual 2021‐2027; documentul intitulat „O analiză panoramică a mecanismelor UE în materie de asigurare a răspunderii de gestiune și de audit al finanțelor publice: lacune, suprapuneri și provocări”; Avizul nr. 2/2018: „Considerente legate de audit și de asigurarea răspunderii referitoare la propunerea din 6 decembrie 2017 privind înființarea unui Fond Monetar European ancorat în cadrul legislativ al Uniunii”.

(17) Punctul 20 din Avizul nr. 04/2020 al Curții de Conturi Europene referitor la propunerea de regulament REACT-EU și la propunerea de regulament privind dispozițiile comune care se aplică fondurilor ESI.

(18) Raportul special nr. 06/2019 al Curții de Conturi Europene, intitulat: „Combaterea fraudei legate de cheltuielile în domeniul politicii de coeziune a UE: autoritățile de management trebuie să consolideze detectarea, reacția și coordonarea”.

(19) Comisia Europeană, „Un buget al UE care capacitează puterea de acțiune a Planului de redresare pentru Europa”, COM(2020) 442 final/2 din 27 mai 2020.

(20) Punctul 8 din Avizul nr. 04/2020 al Curții de Conturi Europene referitor la propunerea de regulament REACT-EU și la propunerea de regulament privind dispozițiile comune care se aplică fondurilor ESI.

(21) Punctele 115-136 din Raportul special nr. 18/2015 al Curții de Conturi Europene, intitulat: „Asistența financiară acordată țărilor aflate în dificultate”.

(22) Articolul 13 alineatul (3) din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(23) Articolul 14 din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(24) Articolul 15 alineatul (4) din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(25) Articolul 17 alineatul (1) din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(26) Concluziile Consiliului European, EUCO 10/20, punctul A19.

(27) Raportul special nr. 16/2020 al Curții de Conturi Europene, intitulat: „Semestrul european – Recomandările specifice fiecărei țări abordează probleme importante, însă punerea lor în aplicare trebuie să fie ameliorată”.

(28) Comisia Europeană, documentul de lucru al serviciilor Comisiei: Better Regulation guidelines, 7 iulie 2017, SWD(2017) 350 final.

(29) Articolul 23 din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(30) Articolul 4 alineatul (2) din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.

(31) Avizul nr. 5/2020 al Curții de Conturi Europene referitor la propunerile 2020/0006 (COD) ale Comisiei din 14 ianuarie 2020 și din 28 mai 2020 de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Fondului pentru o tranziție justă.

(32) Articolul 25 din propunerea Comisiei Europene privind Mecanismul de redresare și reziliență, COM(2020) 408 final.