1.Introducere

Antidumpingul, antisubvențiile și măsurile de salvgardare sunt cele trei instrumente de apărare comercială (denumite în continuare „IAC”). Măsurile antidumping („AD”) sau antisubvenții („AS”) vizează contracararea efectelor negative ale practicilor comerciale neloiale, cum ar fi importurile care fac obiectul unui dumping/subvenționate, în timp ce măsurile de salvgardare (SVG) ar trebui să protejeze temporar sectoarele împotriva efectului negativ al creșterii semnificative și neprevăzute a importurilor. Măsurile de salvgardare diferă și de celelalte două instrumente, în măsura în care acestea sunt aplicate la importurile din toate originile, iar măsurile antidumping și antisubvenție sunt specifice unei țări (și chiar unei societăți).

– În aplicarea IPC, normele OMC trebuie să fie respectate cu scrupulozitate. Aplicarea eronată a IPC duce la măsuri inegale și nejustificate care au un impact negativ asupra comerțului liber și echitabil. Acest lucru este valabil în special pentru instrumentul de salvgardare, care este cel mai restrictiv instrument din punct de vedere comercial, și pentru care regulile aplicabile sunt chiar mai stricte decât în cazul măsurilor antidumping și antisubvenții.

În ultimii ani, în combinație cu crizele economice globale, a fost observată o creștere a frecvenței utilizării măsurilor de apărare comercială. În vremuri de criză economică, atunci când consumul intern din anumite sectoare scade, sectoarele caută în mod natural alte puncte de desfacere pentru producția lor și se concentrează pe piețele de export. Prin urmare, este crucial ca aceste posibilități de export să nu fie afectate de măsurile de apărare comercială nejustificate, care restricționează nejustificat accesul pe piață.

Membrii OMC au dreptul să utilizeze IAC. UE însăși este un utilizator al acestor instrumente (cu excepția celor de salvgardare) dar utilizează o abordare echilibrată și moderată și aplică standarde stricte care depășesc angajamentele sale din cadrul OMC. UE se așteaptă ca partenerii săi comerciali să respecte standardele impuse pentru utilizarea acestor instrumente, convenite în cadrul OMC. În acest context, Comisia și-a continuat eforturile pentru promovarea celor mai bune practici în utilizarea instrumentelor de apărare comercială în rândul partenerilor săi comerciali, iar activitatea de monitorizare a fost și mai mult intensificată.

Comisia intervine, ori de câte ori este necesar, pentru a aborda problemele sistemice identificate în utilizarea și aplicarea de către țările terțe a măsurilor de apărare comercială și pentru a asigura compatibilitatea cu normele OMC. Comisia formulează sistematic observații în scris și, de asemenea, participă din ce în ce mai mult la audieri publice în cadrul unor proceduri IAC dintr-o țară terță, în special în cazul în care drepturile și interesele exportatorilor UE sunt afectate în mod nejustificat.

În plus, Comisia furnizează formare detaliată în materie de IAC pentru funcționari ai autorităților de anchetă din țările terțe, în efortul de a răspândi propriile standarde ridicate în cadrul anchetelor în materie de apărare comercială și, prin urmare, de a spori calitatea anchetelor desfășurate de către țările terțe. Astfel de cursuri de formare sunt de obicei organizate o dată pe an, sub forma unui seminar de o săptămână, pentru maximum 25 de participanți din circa cinci țări terțe. Ca urmare a interesului provocat, un al doilea seminar a fost organizat în 2014. Funcționarii din Israel, Kosovo, Pakistan, Panama, Tadjikistan, Ucraina, Vietnam, Republica Dominicană și Turcia au participat la două cursuri de formare organizate în 2014. În plus, experții în materie de IAC ai Comisiei au asigurat formare pentru funcționarii marocani în cadrul unui seminar care a avut loc la Rabat. În cursul anului 2014 au fost primite solicitări suplimentare din Egipt și Tunisia pentru formarea „la fața locului” a funcționarilor din aceste țări de către experții Comisiei în materie de IAC.

Prezentul raport descrie tendințele generale ale activităților de protecție comercială de către țările terțe, care afectează negativ sau ar putea afecta exporturile UE (măsurile AD sau AS luate de către țările terțe pot viza fie UE în ansamblu sau unul sau mai multe state membre. De asemenea, raportul oferă o imagine globală a ceea ce înseamnă, în mod concret, monitorizarea țărilor terțe, cu analize detaliate pentru fiecare țară și sumele detaliate în anexă.

2.Tendințe generale

La fel ca în 2013, acțiunile de apărare comercială ale țărilor terțe în 2014 au fost intense.

În timp ce numărul măsurilor în vigoare a scăzut la 140 (de la 152 în 2013), în principal datorită expirării anumitor măsuri, au fost impuse 34 noi măsuri în 2014 (în comparație cu 27 în 2013) și au fost inițiate 41 de noi anchete (comparativ cu 43 în 2013). Astfel, se preconizează că această activitate intensă se va menține, de asemenea, în 2015.

Numărul total al măsurilor în vigoare

Surse: OMC și statisticile UE

În ceea ce privește tipul de instrumente utilizate, dintre cele 140 de măsuri în vigoare, 104 sunt măsuri antidumping, 4 sunt măsuri antisubvenție și 32 sunt măsuri de salvgardare (se reamintește că nu toate măsurile de salvgardare afectează exporturile UE). Cele 34 de noi măsuri impuse în 2014 cuprind 19 măsuri antidumping, o măsură antisubvenție și 14 măsuri de salvgardare. În ceea ce privește noile inițieri, în 2014 au fost inițiate 23 de anchete de salvgardare, 17 anchete antidumping și o anchetă antisubvenții. Numărul de noi anchete de salvgardare în 2013 părea să indice o tendință descrescătoare, în special în comparație cu numărul de anchete antidumping. Dar această tendință nu a fost confirmată în 2014. De fapt, numărul de anchete de salvgardare inițiate în 2014 (23) este la fel de însemnat ca în 2012 fiind mai ridicat doar în 2009, când au fost inițiate 31 de noi anchete de salvgardare.

În 2014, se pare că anumite sectoare au fost vizate în mod specific. Sectorul siderurgic este într-adevăr frecvent afectat de măsuri de apărare comercială, în special în regiunea mediteraneeană, dar și în America Latină. De fapt, 12 noi anchete inițiate în 2014 vizau produse siderurgice. Sectorul chimic urmează îndeaproape, cu 11 noi anchete inițiate în 2014. Industria hârtiei a fost în mod special vizată în 2014, cu 5 noi anchete inițiate, urmată de o alta, inițiată la începutul anului 2015.