[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 3.7.2007

COM(2007) 382 final

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de abrogare a taxei antidumping la importurile de uree originară din Rusia, ca urmare a unei reexaminări a măsurilor care urmează să expire, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 şi de încheiere a reexaminării periodice parţiale privind asemenea importuri originare din Rusia, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3)

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

CONTEXTUL PROPUNERII |

Fundamente şi obiective ale propunerii Prezenta propunere vizează aplicarea Regulamentului (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din ţări care nu fac parte din Comunitatea Europeană, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 al Consiliului din 23 decembrie 2005 (denumit în continuare „regulament de bază”) în cadrul procedurii privind importurile de uree originare din Rusia. |

Context general Prezenta propunere se face în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază şi este rezultatul unei anchete realizate în conformitate cu cerinţele de fond şi de procedură prevăzute în regulamentul de bază. |

Dispoziţii existente în domeniul propunerii Regulamentul (CE) nr. 901/2001 al Consiliului instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de uree originare din Rusia, care se încadrează la codurile CN 3102 10 10 şi 3102 10 90. Valoarea taxei impuse este diferenţa dintre preţul minim de import de 115 EURO/ tonă şi preţul net franco-frontiera comunitară, înainte de vămuire, dacă acesta din urmă este mai mic. |

Compatibilitatea cu alte politici şi obiective ale Uniunii Nu se aplică. |

CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE şI EVALUAREA IMPACTULUI |

Consultarea părţilor interesate |

Părţile interesate vizate de procedură au avut deja posibilitatea de a-şi apăra interesele în cursul desfăşurării anchetei, în conformitate cu dispoziţiile regulamentului de bază. |

Obţinerea şi utilizarea expertizei |

Expertiza externă nu a fost necesară. |

Evaluarea impactului Prezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază. Regulamentul de bază nu anticipează o evaluare generală a impactului, dar include o listă completă a condiţiilor care necesită o evaluare. |

ELEMENTE JURIDICE ALE PROPUNERII |

Rezumatul măsurilor propuse La 4 mai 2006, Comisia a lansat o reexaminare a măsurilor antidumping în vigoare privind importurile de uree originare din Rusia şi o reexaminare periodică parţială a acestor măsuri, limitându-i sfera de aplicare la tipul măsurilor. La 1 februarie 2007, Comisia a iniţiat o reexaminare periodică parţială privind măsurile antidumping în vigoare cu privire la importurile de uree originare din Rusia, limitate la examinarea dumpingului în ceea ce priveşte un anumit producător exportator. Scopul acestei anchete a fost acela de a analiza dacă există o continuare sau o reapariţie a dumpingului privind importurile de uree originare din Rusia, determinând astfel o continuare sau reapariţie a prejudiciilor aduse industriei comunitare. Ancheta nu a stabilit nicio reapariţie eventuală a vreunui prejudiciu, dacă s-ar permite expirarea măsurilor. Pe baza acestor rezultate, se propune abrogarea măsurilor şi încheierea procedurii privind importurile de uree originare din Rusia. În consecinţă, se propune totodată încheierea a reexaminării periodice parţiale. |

Temei juridic Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 al Consiliului. |

Principiu de subsidiaritate Propunerea ţine de competenţa exclusivă a Comunităţii. În consecinţă, principiul de subsidiaritate nu se aplică. |

Principiu de proporţionalitate Propunerea respectă principiul proporţionalităţii din următorul motiv: |

Tipul acţiunii este prezentat în regulamentul de bază sus menţionat şi nu lasă loc luării de decizii la nivel naţional. |

Selectarea instrumentelor |

Instrumente propuse: regulament. |

Alte metode nu ar fi adecvate întrucât regulamentul de bază nu prevede opţiuni alternative. |

IMPLICAţIE BUGETARă |

Propunerea nu are nicio implicaţie pentru bugetul Comunităţii. |

1. Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de abrogare a taxei antidumping la importurile de uree originară din Rusia, ca urmare a unei reexaminări a măsurilor care urmează să expire, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 şi de încheiere a reexaminării periodice parţiale privind asemenea importuri originare din Rusia, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3)

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene[1] (denumit în continuare „regulament de bază”) şi în special articolul 11 alineatul (2) şi (3),

având în vedere propunerea Comisiei prezentată după consultarea Comitetului consultativ,

întrucât:

A. PROCEDURA

1. Măsuri în vigoare

(1) În martie 1995, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 477/95[2], a impus o taxă antidumping definitivă pe importurile de uree originare din Federaţia Rusă („Rusia”). Valoarea taxei impuse este diferenţa dintre preţul minim de import de 115 EURO/ tonă şi preţului net franco-frontiera comunitară, înainte de vămuire, dacă acesta din urmă este mai mic. Ancheta care a dus la adoptarea acestor măsuri va fi denumită „ancheta iniţială”. După reexaminarea măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, Consiliul a decis, prin Regulamentul (CE) nr. 901/2001[3], menţinerea acestor măsuri. Măsurile în vigoare la ora actuală se prezintă sub forma unei taxe variabile pe baza unui preţ minim de import („PMI”) de 115 EURO/tonă („măsurile existente”). Ancheta care a dus la menţinerea acestor măsuri va fi denumită „ancheta anterioară privind reexaminarea măsurilor”.

(2) În decembrie 2003, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 228/2003[4], a încheiat o reexaminare periodică parţială lansată la iniţiativa Comisiei, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, în scopul de a examina conformitatea tipului de măsuri în vigoare, fără nicio modificare adusă măsurilor existente.

2. Cereri de reexaminare

(3) În august 2005, Comisia a publicat un aviz de expirare iminentă a măsurilor existente[5]. La 9 februarie 2006, Comisia a primit o cerere de reexaminare a acestor măsuri în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază şi o cerere de reexaminare periodică parţială, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, limitându-se la tipul acestor măsuri.

(4) Această cerere a fost prezentată de către Asociaţia europeană a producătorilor de îngrăşăminte (EFMA) (denumită în continuare „reclamantul”) în numele producătorilor reprezentând un procent semnificativ, în acest caz mai mult de 50% din producţia totală de uree a Comunităţii.

(5) Reclamantul a invocat şi a furnizat probe prima facie suficiente conform cărora expirarea măsurilor ar putea duce la continuarea sau reapariţia dumpingului şi prejudiciilor pentru industria comunitară în ceea ce priveşte importurile de uree originare din Rusia („ţara în cauză”), iar forma actuală a măsurilor nu este suficientă pentru a contracara efectele prejudiciabile ale dumpingului.

(6) În plus, la 14 septembrie 2006, o cerere de reexaminare periodică parţială a Regulamentului (CE) nr. 901/2001 a fost primită din partea Joint Stock Company „Mineral and Chemical Company EuroChem” („EuroChem”), un producător exportator de uree din Rusia, care intra sub incidenţa măsurilor antidumping în vigoare.

(7) În cererea sa, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, Eurochem a furnizat probe prima facie pentru a-şi sprijini argumentele; în ceea ce priveşte EuroChem, circumstanţele pe baza cărora au fost stabilite măsurile se schimbaseră, iar aceste schimbări erau susceptibile să dureze. EuroChem a furnizat probe care arată că o comparaţie între costurile acesteia şi preţurile de export ale acesteia ar duce la o reducere semnificativă a dumpingului, sub nivelul măsurilor actuale. Prin urmare, EuroChem a invocat că impunerea continuă a măsurilor la nivelurile actuale, care se bazează pe nivelul marjei prejudiciului stabilit în prealabil, nu mai era necesară pentru a compensa dumpingul.

(8) După consultarea Comitetului consultativ, stabilind că existau probe suficiente care justificau iniţierea reexaminării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază şi două reexaminări periodice parţiale, limitându-le sfera de aplicare la forma măsurilor, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, Comisia a lansat trei reexaminări prin publicarea unui aviz de iniţiere în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene[6] .

3. Anchetă

3.1 Perioada de anchetă

(9) Ancheta privind continuarea sau reapariţia dumpingului a cuprins perioada 1 aprilie 2005 - 31 martie 2006 (denumită în continuare „perioada de anchetă în vederea reexaminării” sau „RIP”). Analiza tendinţelor importante pentru evaluarea probabilităţii unei continuări sau reapariţii a prejudiciului a cuprins perioada începând cu anul 2002 până la sfârşitul perioadei de anchetă în vederea reexaminării („RIP”) (denumită în continuare „perioada în cauză”). Perioada utilizată în cadrul reexaminării periodice parţiale cu privire la anchetarea conformităţii formei măsurilor este similară perioadei luate în considerare pentru reexaminarea măsurilor. Perioada de anchetă legată de reexaminarea periodică parţială, care se limita la examinarea dumpingului referitor la „EuroChem”, s-a desfăşurat între 1 octombrie 2005 şi 30 septembrie 2006.

3.2 Părţile vizate de anchetă

(10) Comisia a informat în mod oficial producătorii exportatori din Rusia, importatorii şi utilizatorii despre care se ştie că ar fi interesaţi, precum şi asociaţiile lor, reprezentanţii ţării exportatoare, reclamantul şi producătorii din cadrul Comunităţii în legătură cu iniţierea celor două reexaminări. Părţilor interesate li s-a dat posibilitatea de a-şi face cunoscute în scris punctele de vedere şi de a solicita o audiere până la termenul limită fixat în avizul de iniţiere.

(11) Comisia a informat în mod oficial societatea rusă EuroChem, reprezentanţii autorităţilor ruse, precum şi solicitantul cu privire la iniţierea reexaminării periodice parţiale, care se limitează la examinarea dumpingului. Părţilor interesate li s-a oferit oportunitatea de a-şi exprima observaţiile în scris şi de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de iniţiere.

(12) S-a acordat dreptul la o audiere tuturor părţilor interesate care au solicitat acest lucru şi au arătat că existau motive speciale pentru care ar trebui să fie audiate.

(13) În ceea ce priveşte reexaminarea măsurilor şi reexaminarea periodică parţială, limitată la forma măsurilor, precum şi numărul mare al producătorilor şi importatorilor în cadrul Comunităţii şi al producătorilor exportatori din Rusia, s-a considerat necesar, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază, să se analizeze dacă este necesară utilizarea de eşantioane reprezentative. Pentru a permite Comisiei să ia o decizie privind necesitatea reală a eşantionării, şi, dacă da, să selecteze un eşantion, părţilor de mai sus li s-a cerut, în conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, să-şi exprime opiniile privind iniţierea anchetei în termen de 15 zile şi să furnizeze Comisiei informaţiile solicitate în avizul de iniţiere.

(14) În ceea ce priveşte importatorii în cadrul Comunităţii, doar un singur importator a furnizat informaţiile solicitate în avizul de iniţiere şi şi-a manifestat dorinţa de a coopera în continuare cu serviciile Comisiei. În consecinţă, s-a decis că eşantionarea nu este necesară pentru importatori.

(15) Nouă producători comunitari au completat corespunzător formularul privind eşantionarea în termenul fixat şi au acceptat în mod oficial să coopereze în continuare în cadrul anchetei. Au fost selectate pentru eşantionare patru din nouă societăţi, considerate ca fiind reprezentative ale industriei comunitare în materie de volum de producţie şi de vânzări de uree în Comunitate. Cei patru producători comunitari care au constituit eşantionul reprezentau 50% din producţia totală din industria comunitară, aşa cum se stabileşte în considerentul (60) de mai jos, în cursul perioadei de anchetă (RIP), în timp ce cei nouă producători comunitari menţionaţi mai sus reprezentau 60% din producţia comunitară totală. Prezentul eşantion constituia cel mai mare volum reprezentativ de producţie şi de vânzări din Comunitate care putea să fie studiat în mod convenabil în termenul disponibil.

(16) Cinci producători exportatori au completat corespunzător formularul privind eşantionarea în termenul fixat şi au acceptat în mod oficial să coopereze în continuare în cadrul anchetei. Aceşti cinci producători exportatori reprezentau 60% din totalul exporturilor ruse către Comunitate în cursul perioadei de anchetă.

(17) Un eşantion reprezentat de trei producători exportatori care ar putea fi studiat în mod convenabil în termenul disponibil a fost selectat, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază, pe baza celui mai mare volum de exporturi de uree efectuate către Comunitate. Cei trei producători exportatori din eşantion reprezentau 50% din totalul exporturilor ruse către Comunitate în cursul perioadei de anchetă.

(18) În conformitate cu articolul 17 alineatul (2) din regulamentul de bază, părţile interesate au fost consultate cu privire la eşantioanele selectate şi nu au ridicat obiecţii în legătură cu acestea.

(19) Ca urmare a informaţiilor suplimentare disponibile, s-a stabilit ulterior că unul dintre cei trei producători exportatori din eşantion nu se afla printre cei care dispuneau de cel mai mare volum de exporturi către Comunitate. Prin urmare, acest producător exportator a fost exclus din eşantionul reprezentativ şi înlocuit cu producătorul exportator clasat pe locul patru. Eşantionul astfel modificat reprezenta 48% din totalul exporturilor ruse către Comunitate în cursul perioadei de anchetă.

(20) Prin urmare, au fost trimise chestionare celor patru producători selectaţi din Comunitate, celor trei producători exportatori selectaţi din Rusia, precum şi tuturor importatorilor şi utilizatorilor care şi-au manifestat interesul.

(21) Răspunsurile la chestionare au fost primite din partea celor patru producători din Comunitate, a celor trei producători exportatori din Rusia, precum şi din partea unui importator independent şi a 7 utilizatori în cadrul Comunităţii. În plus, numeroşi importatori şi utilizatori, precum şi asociaţiile acestora au prezentat observaţii fără a răspunde la chestionar.

(22) Comisia a căutat şi a verificat toate informaţiile pe care le-a considerat necesare pentru analizele sale şi a efectuat vizite de verificare în locaţiile următoarelor societăţi:

(a) Producători din Comunitate care au constituit eşantionul reprezentativ

- Fertiberia S.A., Madrid, Spania,

- Nitrogénművek Zrt., Pétfűrdo, Ungaria,

- SKW Stickstoffwerke Piesteritz GmbH, Lutherstadt Wittenberg, Germania,

- Yara SA, Bruxelles, Belgia şi producătorul său partener Yara Sluiskil B.V., Sluiskil, Ţările de Jos;

(b) Producătorul exportator din Rusia

- JSC Mineral and Chemical Company (Eurochem), Moscova, Rusia şi cele două societăţi asociate cu societatea în cauză:

- OJSC Azot (NAK Azot), Novomoskovsk, Rusia, şi

- OJSC Nevinnomyssky Azot (Nevinka Azot), Nevinnomyssk, Rusia,

- JSC Minudobrenia, Perm, Rusia,

- JSC Acron, Velikij Novgorod, Rusia.

B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ŞI PRODUSE SIMILARE

1. Produsul în cauză

(23) Produsul în cauză este similar celui din ancheta iniţială şi din ancheta anterioară privind reexaminarea măsurilor, şi anume ureea care intră sub incidenţa codurilor NC 3102 10 10 şi 3102 10 90, originară din Rusia.

(24) Ureea este produsă în principal din amoniu, produs, la rândul său, din gaz natural. Aceasta se poate prezenta sub formă lichidă sau solidă. Ureea solidă poate fi utilizată în scopuri agricole sau industriale. Ureea agricolă poate fi folosită fie ca îngrăşământ, aplicat pe sol, fie ca aditiv alimentar pentru hrana animalelor. Ureea industrială este utilizată ca materie primă pentru producerea anumitor adezivi şi materiale plastice. Ureea lichidă poate fi utilizată ca îngrăşământ sau în scopuri industriale. În pofida faptului că ureea se prezintă sub diferitele forme menţionate mai sus, proprietăţile chimice ale acesteia sunt, în general, aceleaşi, şi poate fi considerată în scopul prezentei proceduri ca fiind un singur produs.

2. Produse similare

(25) Astfel cum s-a stabilit în ancheta iniţială şi în ancheta anterioară privind reexaminarea măsurilor, anchetele legate de reexaminarea actuală au confirmat că produsul în cauză şi ureea produse şi vândute de către producătorii Comunităţii pe piaţa comunitară, precum şi ureea produsă şi vândută pe piaţa internă rusă, prezintă aceleaşi caracteristici chimice şi, în esenţă, aceleaşi utilizări. Prin urmare, acestea sunt considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.

C. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU REAPARIŢIEI DUMPINGULUI

1. Continuarea dumpingului pe parcursul perioadei anchetei privind reexaminarea

(26) În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă dumpingul a avut loc în cursul perioadei de anchetă (RIP) şi, dacă a fost cazul, dacă expirarea măsurilor ar putea duce sau nu la o continuare a dumpingului.

1.1 Generalităţi

(27) Astfel cum se menţionează în considerentul (12), cinci producători exportatori ruşi de uree au cooperat în cadrul anchetei. Aceşti cinci producători reprezentau 60% din exporturile de uree originare din Rusia efectuate către Comunitate în cursul perioadei de anchetă, ceea ce corespundea cu 1,39 milioane tone. Importurile către Comunitate a produsului în cauză originar din Rusia reprezenta 16% din consumul comunitar, ceea ce reprezenta 8,98 milioane tone în cursul perioadei de anchetă.

(28) Prin urmare, nivelul cooperării este ridicat.

1.2 Valoarea normală

(29) De notat faptul că un producător exportator controlează două societăţi asociate, ambele fiind producătoare şi exportatoare de uree. Prin urmare, eşantionul menţionat în considerentul (14) de mai sus cuprinde patru societăţi.

(30) S-a stabilit iniţial pentru fiecare dintre cele patru societăţi dacă totalul de vânzări interne de uree al acestora era reprezentativ în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, de ex. dacă acestea reprezentau mai mult de 5% din totalul volumului de vânzări al produsului în cauză exportat către Comunitate. Ancheta a arătat că toate cele patru societăţi au vândut cantităţi de uree reprezentative pe piaţa internă.

(31) Pentru a stabili dacă vânzările de uree pe piaţa internă respectau tendinţa ordinară a pieţei, a trebuit să se stabilească costul de producţie. De notat în acest sens că, costurile energetice, cum ar fi energia electrică şi gazul, reprezintă o parte majoră a costului de producţie şi o parte semnificativă din totalul costului de producţie. Prin urmare, s-a examinat, în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, dacă costurile asociate cu producerea şi vânzarea produsului în cauză erau reflectate convenabil în documentaţia părţilor în cauză.

(32) Ancheta nu a relevat nici un indiciu referitor conform căruia energia electrică nu ar fi reflectată în mod convenabil în documentaţia acestora. În acest context, de notat, printre altele, că preţurile energiei electrice plătite de către producătorii ruşi în cursul perioadei de anchetă erau conforme cu preţurile pieţei internaţionale, faţă de pieţele altor ţări, cum ar fi Canada şi Norvegia. Nu acelaşi lucru se poate spune însă în legătură cu preţurile la gaz.

(33) În ceea ce priveşte aprovizionarea cu gaz, s-a stabilit, pe baza datelor publicate de către surse recunoscute la nivel internaţional, specializate în piaţa energetică, că preţurile plătite de producătorii ruşi erau anormal de scăzute. De exemplu, acestea ajungeau la o cincime din preţul de export pentru gaz natural din Rusia şi erau totodată extrem de scăzute faţă de preţul gazului plătit de producătorii comunitari. În acest sens, toate datele disponibile arată că preţul gazului pe piaţa internă rusă erau preţuri reglementate, ceea ce le situează cu mult sub preţurile plătite pe pieţele nereglementate ale gazului natural. Dat fiind că, costurile pentru gaz nu erau reflectate convenabil în evidenţele celor patru societăţi, acestea au trebuit să fie ajustate în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază. Costul de producţie al societăţilor care constituie eşantionul au fost ajustate în consecinţă.

(34) În lipsa oricărui tip de preţuri ale gazului nedenaturate cu privire la piaţa internă rusă şi în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, preţurile gazului au trebuit să fie stabilite „pe orice altă bază rezonabilă, inclusiv informaţii de pe alte pieţe reprezentative”. Preţul ajustat a fost calculat pe baza preţului mediu al gazului rusesc vândut la export la graniţa germană/cehă („Waidhaus”) , fără includerea costurilor de transport. Waidhaus, fiind punctul principal al vânzărilor de gaz din Rusia, ceea ce reprezintă pe de o parte, cea mai mare piaţă pentru gazul rusesc, iar pe de altă parte, preţurile reflectă costurile în mod rezonabil, poate fi considerat ca fiind o piaţă reprezentativă.

(35) După ajustarea costurilor de producţie astfel cum se descrie mai sus, numai două societăţi dispuneau de un volum de vânzări reprezentativ pe piaţa internă faţă de tendinţa comercială a pieţei. Prin urmare, în ceea ce priveşte aceste două societăţi, calcularea valorii normală s-a bazat pe vânzările produselor similare pe piaţa internă, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază.

(36) În ceea ce priveşte celelalte două societăţi, valoarea normală a fost stabilită pe baza preţurilor de vânzare pe piaţa internă ale celor doi producători care înregistrau vânzări pe piaţa internă reprezentative în cadrul unor operaţiuni comerciale normale menţionate în considerentul (31) de mai sus, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din regulamentul de bază. Din motive de confidenţialitate, aceste informaţii nu au putut fi divulgate în mod amănunţit, deoarece una dintre cele două societăţi, de la care proveneau informaţiile, era asociată cu o societate a cărei valori normale fusese stabilită. Prin urmare, dacă aceste informaţii necesare ar fi fost divulgate, societatea ar fi putut să redobândească datele comerciale confidenţiale ale celeilalte societăţi.

1.3 Preţul de export

(37) În toate cazurile în care produsul vizat a fost exportat către clienţi independenţi din cadrul Comunităţii, preţul de export a fost stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, şi anume pe baza preţurilor de export plătite efectiv sau care urmează să fie plătite.

(38) În cazul în care un producător exportator a efectuat vânzări prin intermediul unui comerciant în Elveţia, preţul de export a fost calculat pe baza preţurilor de revânzare ale acelui comerciant asociat cu clienţi independenţi. Au fost efectuate ajustări cu privire la toate costurile suportate între achiziţionare şi revânzare, inclusiv transportul, vânzările, cheltuielile generale şi administrative, precum şi o marjă de profit rezonabilă.

1.4 Comparaţie

(39) Valoarea normală şi preţul de export au fost comparate pe baza preţului de uzină. Pentru o comparaţie echitabilă între valoarea normală şi preţul de export, s-a ţinut seama, sub formă de ajustări, de diferenţele constatate la factorii care afectează comparabilitatea preţurilor în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. Prin urmare, s-au efectuat ajustări în cazul diferenţelor existente în transport, manipulare, încărcare şi costuri auxiliare, credit şi comisioane, precum şi costuri de ambalare, în cazul în care acest lucru era aplicabil şi existau date verificate în acest sens.

1.5 Continuarea dumpingului

(40) Marja de dumping pentru fiecare producător exportator a fost stabilită pe baza unei comparaţii efectuate între o valoare normală medie ponderată şi un preţ de export mediu ponderat, în conformitate cu articolul 2 alineatele (11) şi (12) din regulamentul de bază.

(41) Ancheta a arătat că dumpingul a avut loc în cursul perioadei de anchetă (RIP), îndeosebi la un nivel inferior faţă de ancheta anterioară privind reexaminarea măsurilor. Marjele de dumping, exprimate în procent din preţul CIF frontiera comunitară, fără vămuire, sunt însă semnificative, de ex. în jur de 6%-23%.

2. Probabilitatea unei continuări a dumpingului

2.1 Efectul înlăturării măsurilor existente asupra importurilor care fac obiectul unui dumping

(42) Astfel cum se menţionează în considerentul (1) de mai sus, măsurile în vigoare la ora actuală se prezintă sub forma unui PMI (preţ minim de import) de 115 EURO/tonă. În timp ce acest PMI a avut iniţial o influenţă asupra preţurilor de export de uree din Rusia către Comunitate, aceste preţuri prezentau un nivel mult mai ridicat faţă de PMI începând cu 2003, astfel cum se arată în considerentul (64) de mai jos, iar în cursul perioadei de anchetă (RIP), preţurile exporturilor medii din Rusia erau cu 68% mai mari decât PMI.

(43) Prin urmare, se poate conchide că măsurile în vigoare la ora actuală nu au avut niciun impact asupra preţurilor sau cantităţilor privind exporturile de uree originare din Rusia. În consecinţă, este improbabil ca acestea să aibă un impact asupra preţurilor sau cantităţilor privind exporturile de uree originare din Rusia, dacă ar fi abrogate măsurile.

(44) În pofida celor menţionate mai sus, efectele posibile ale (i) capacităţilor disponibile actuale ale Rusiei şi noile capacităţi eventuale şi (ii) posibilitatea redirecţionării celorlalte vânzări către Comunitate au fost, de asemenea, examinate în timpul anchetei, astfel cum se explică mai jos.

2.2 Capacitate disponibilă

(45) În cererea de reexaminare, solicitantul a prezentat dovezi conform cărora va fi un total de nouă proiecte care ar furniza Rusiei o capacitate nouă substanţială în perioada 2005-2007 ca urmare a modernizărilor, îmbunătăţirilor şi deblocărilor, înregistrând o creştere de cel puţin 10% din capacitatea actuală.

2.2.1 Producători care au cooperat

(46) Au fost examinate efectele posibile ale capacităţilor disponibile actuale. Producătorii ruşi care constituiau eşantionul au reuşit să-şi mărească capacitatea de producţie cu aproximativ 5%, în timp productivitatea acestora a crescut cu aproximativ 15% în cursul perioadei analizate. Prin urmare, capacitatea disponibilă nominală a acestora ar fi scăzut în mod semnificativ, situându-se între 170 000 tone, sau aproximativ 6% din capacitatea de producţie.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |

Capacitate | 2 567 648 | 2 567 648 | 2 567 648 | 2 640 100 | 2 686 591 |

Producţie | 2 179 525 | 2 213 096 | 2 364 564 | 2 537 327 | 2 516 367 |

Capacitate disponibilă | 388 123 | 354 552 | 203 084 | 102 773 | 170 224 |

(47) Un total de cinci proiecte din cele nouă menţionate în cerere privea producători exportatori care au cooperat. Două proiecte au fost deja finalizate în cursul perioadei analizate şi prin urmare, nu furnizează o capacitate suplimentară faţă de perioada anchetei (RIP). Numai pentru unul dintre proiectele menţionate, s-a înregistrat o creştere nesemnificativă a capacităţii.

(48) În ceea ce priveşte cele două proiecte cele mai mari, care reprezintă majoritatea creşterii capacităţii menţionate în considerentul (43) de mai sus, s-a stabilit că societatea investeşte atât în capacităţi destinate ureei, cât şi în echipamente de producţie în aval, cum ar fi răşini ureoformaldehidice (UFR) şi ureea şi soluţiile de nitrat de amoniu (UAN). Aceste proiecte se află fie într-un stadiu avansat, fie au fost deja finalizate după perioada de anchetă (RIP). Prin urmare, se poate considera că cea mai mare parte a capacităţii destinate acestui proiect nu va fi vândută clienţilor independenţi, ci va fi destinată utilizării captive sub formă de stoc de rezervă pentru aceste produse în aval. Prin urmare, această parte nu este luată în considerare în alineatul următor.

(49) Din cele de mai sus rezultă că trei proiecte ar duce la o capacitate suplimentară, disponibilă în scopul vânzării către clienţi independenţi, estimată la aproximativ 150 000-200 000 tone. Acest lucru corespunde cu 10%-15% din totalul exporturilor Rusiei către Comunitate în cursul RIP sau o cotă de piaţă potenţială de 1,5%-2%% din piaţa comunitară.

2.2.2 Producători care nu au cooperat

(50) Capacitatea disponibilă totală sub formă de procent din capacitatea de producţie a Rusiei este conformă cu capacitatea disponibilă stabilită în cazul producătorilor care au cooperat, conform informaţiilor prezentate de către solicitant. Prin urmare, se consideră că producătorii care nu au cooperat dispun, de asemenea, de o capacitate disponibilă de aproximativ 5% din capacitatea de producţie, estimată la aproximativ 140 000 tone în cursul perioadei de anchetă (RIP).

(51) Un total de patru proiecte din cele nouă menţionate în cerere privea producători exportatori care nu au cooperat. Aceste proiecte au fost evaluate pe baza materialului disponibil. Pentru un singur proiect, s-a stabilit că acesta nu implică produsul în cauză, ci metanolul. Unul dintre proiecte a fost deja finalizat în cursul perioadei analizate şi prin urmare, nu furnizează o capacitate suplimentară faţă de perioada anchetei (RIP). Unul dintre proiecte a înregistrat investiţii nesemnificative de mai puţin de 1 milion EURO p.a şi prin urmare, a fost considerat că nu a avut un impact semnificativ asupra capacităţii Rusiei. În ceea ce priveşte proiectul rămas, acesta ar putea duce la o creştere a capacităţii cu aproximativ 100 000 tone (reprezentând aproximativ 7% din totalul exporturilor Rusiei către Comunitate în cursul RIP sau o cotă de piaţă potenţială de 1% din piaţa comunitară).

2.2.3 Concluzii privind capacitatea disponibilă

(52) Ancheta a arătat că, capacitatea suplimentară disponibilă pe termen mediu se va apropia de 500 000 tone. Dat fiind că o parte semnificativă din capacitatea suplimentară va fi destinată utilizării captive sub formă de stoc de rezervă, ca urmare a modernizărilor, îmbunătăţirilor şi deblocărilor, s-a ajuns la concluzia că aproape jumătate din această cantitate va fi disponibilă pentru vânzarea către clienţi independenţi.

(53) Dat fiind că piaţa internă a Rusiei este mică şi că nu există indicii care să arate că s-ar putea mări pe viitor, orice creştere a productivităţii va fi orientată către export. Dat fiind că, utilizarea capacităţii nominale a producătorilor ruşi se apropie de 95%, numai cantităţile suplimentare limitate sunt disponibile pentru export.

(54) Capacitatea disponibilă actuală şi capacitatea suplimentară, care nu este destinată utilizării captive, care se aşteaptă să fie create în viitorul apropiat, reprezintă împreună aproximativ 550 000 – 600 000 tone, ceea ce corespunde cu aproximativ 40% din volumul total de exporturi al Rusiei către Comunitate în cursul perioadei de anchetă, reprezentând o cotă de piaţă potenţială de aproximativ 6% din piaţa comunitară. Cu toate acestea, conform estimărilor agenţiilor de consultanţă specializate în îngrăşăminte, furnizate de către solicitant, se prevede o creştere a cererii de uree la nivel mondial într-un ritm similar cu cel al creşterii capacităţii la nivel mondial. Prin urmare, cantităţile suplimentare disponibile pentru export ar putea fi, în mod cvasi automat, direcţionate către regiunile în care există o cerere suplimentară. Prin urmare, este probabil ca exporturile din Rusia către Comunitate să crească în cantităţi semnificative, numai în cazul în care o creştere echivalentă a cererii, de ex. asemenea exporturi suplimentare să nu aibă un efect negativ asupra preţurilor pe piaţa comunitară.

(55) Prin urmare, nu se poate conchide că volumul exporturilor care fac obiectul unui dumping din Rusia către Comunitate vor fi afectate de capacitatea disponibilă a Rusiei.

2.3 Posibilitatea redirecţionării altor vânzări către Comunitate

(56) În cursul perioadei de anchetă (RIP), preţurile exporturilor către Comunitate ale producătorilor exportatori care constituiau eşantionul, calculate pe baza preţului de uzină, erau cu aproximativ 1% - 5% mai mici decât preţurile exporturilor către ţări terţe. Preţurile pieţei interne erau, de asemenea, mai mari decât preţurile exporturilor către Comunitate, îndeosebi pentru societăţile situate în regiuni îndepărtate, datorită diferenţei semnificative dintre costurile de transport.

(57) Solicitantul invocă faptul că există investiţii semnificative în capacitatea de producţie de uree, îndeosebi în Africa de Nord şi Orientul Mijlociu. Această nouă capacitate va duce probabil la limitarea oportunităţilor pentru exportatorii ruşi pe alte pieţe şi va ocaziona o creştere a cantităţilor de uree originară din Rusia, exportate către Comunitate. Cu toate acestea, s-a stabilit, pe baza estimaţiilor menţionate în considerentul (50) de mai sus, că aceste investiţii nu vor avea un impact semnificativ asupra raportului ofertă/cerere la nivel global, dat fiind că se prevede o creştere a cererii globale conform creşterii capacităţii la nivel mondial.

(58) Prin urmare, nu se poate conchide că volumul exporturilor, care fac obiectul unui dumping, din Rusia către Comunitate, vor fi afectate de o redirecţionare a bunurilor către Comunitate.

2.4 Concluziile privind probabilitatea unei continuări a dumpingului

(59) Pe baza analizei efectuate mai sus, şi în special datorită lipsei unui impact al măsurilor actuale asupra preţurilor de export către Comunitate, se conchide că dacă se abrogă măsurile, există posibilitatea ca dumpingul să continue.

D. DEFINIŢIA INDUSTRIEI COMUNITARE

(60) Pe teritoriul comunitar, produsul similar este fabricat de 16 producători a căror producţie este considerată ca fiind reprezentativă pentru producţia totală, în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază. Opt din cele 16 societăţi au fost integrate în industria comunitară ca urmare a extinderii Uniunii Europene în anul 2004.

(61) Din cei 16 producători comunitari, nouă societăţi au cooperat în cadrul anchetei, toate fiind menţionate în cererea de reexaminare. Ceilalţi trei producători s-au făcut cunoscuţi în timp util şi au trimis informaţiile solicitate în scopul eşantionării. Cu toate acestea, ei nu şi-au manifestat dorinţa de a colabora în continuare. Niciun producător comunitar nu s-a opus cererii de reexaminare.

(62) Prin urmare, următorii nouă producători au fost de acord să coopereze în cadrul anchetei:

- Achema AB (Lituania),

- AMI Agrolinz Melamine International GmbH (Austria),

- Chemopetrol, a.s. (Republica Cehă),

- Duslo, a.s. (Slovacia),

- Fertiberia S.A. (Spania),

- Grande Paroisse S.A. (Franţa),

- Nitrogénművek Zrt. (Ungaria),

- SKW Stickstoffwerke Piesteritz GmbH (Germania),

- Yara: consolidare a Yara France S.A. (Franţa), Yara Italia S.p.a. (Italia), Yara Brunsbuttel GmbH (Germania) şi Yara Sluiskil B.V. (Ţările de Jos)[7].

(63) Întrucât aceşti nouă producători comunitari reprezentau aproximativ 60% din producţia comunitară totală în cursul perioadei de anchetă (RIP), se consideră astfel că cei nouă producători comunitari menţionaţi mai sus reprezintă un procent important din producţia comunitară totală a produsului similar. De aceea, se consideră că aceştia constituie industria comunitară în sensul articolului 4 alineatul (1) şi articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază şi vor fi denumiţi în continuare „industria comunitară”. Cei şapte producători comunitari care nu au cooperat vor fi denumiţi „alţi producători comunitari”.

(64) Astfel cum se indică mai sus, a fost selectat un eşantion care cuprinde patru societăţi. Toţi producătorii comunitari care au constituit eşantionul au colaborat şi au trimis chestionarele completate în termenul fixat. În plus, ceilalţi cinci producători care au participat la anchetă au furnizat în mod corespunzător anumite date de ordin general pentru analiza prejudiciilor.

E. SITUAŢIA PE PIAŢA COMUNITARĂ

1. Consumul pe piaţa comunitară

(65) Consumul comunitar aparent de uree a fost stabilit pe baza datelor furnizate de către reclamant şi a datelor Eurostat privind ansamblul importurilor UE. Având în vedere extinderea Uniunii Europene în anul 2004, pentru a se asigura claritatea şi consecvenţa analizei, consumul a fost stabilit pe baza pieţei din UE-25 pe perioada în cauză. Dat fiind că această anchetă a fost iniţiată înainte de extinderea Comunităţii către Bulgaria şi România, analiza se limitează la situaţia UE-25.

(66) În perioada cuprinsă între 2002 şi perioada de anchetă, consumul comunitar a crescut cu 4%.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

Totalul consumului CE în tone | 8 651 033 | 8 945 707 | 8 954 402 | 8 873 804 | 8 978 696 |

Index (2002=100) | 100 | 103 | 104 | 103 | 104 |

2. Volumul, cota de piaţă şi preţurile importurilor originare din Rusia

(67) Volumele, cotele de piaţă şi preţurile medii ale importurilor din Rusia au evoluat după cum urmează. Următoarele tendinţe în materie de cantitate şi preţ sunt bazate pe datele Eurostat.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

Volumul importurilor (în tone) | 1.375.543 | 1.429.565 | 1.783.742 | 1.404.863 | 1.393.277 |

Index (2002=100) | 100 | 104 | 130 | 102 | 101 |

Cotă de piaţă | 16% | 16% | 20% | 16% | 16% |

Preţurile importurilor (EUR/tonă) | 119 | 133 | 154 | 180 | 193 |

Index (2002=100) | 100 | 112 | 129 | 151 | 162 |

(68) Volumul importurilor din Rusia, precum şi cota de piaţă a acestora s-au menţinut relativ stabile în cursul perioadei în cauză, cu excepţia valorii de vârf din 2004, care se explică prin stocările din cele 10 state membre ale UE înainte de extinderea de la 1 mai 2004. Preţurile importurilor din Rusia au crescut de la119 la 193 EUR/tonă în cursul perioadei de anchetă. Această evoluţie reflectă condiţiile favorabile de piaţă descrise în considerentul (82) de mai jos.

(69) Preţurile importurilor din Rusia arată că, de la începutul perioadei analizate (2002), producătorii ruşi au exportat către Comunitate la un preţ cu mult peste preţul minim de import de 115 EURO/tonă.

(70) Pentru a calcula nivelul subcotării preţurilor în cursul perioadei de anchetă (RIP), preţurile de uzină din industria comunitară oferite unor clienţi nerelaţionaţi au fost comparate cu preţurile de import CIF la frontiera comunitară ale unor producători exportatori care au cooperat din ţara în cauză, ajustate corespunzător pentru a reflecta un preţ franco vămuit. Comparaţia a indicat faptul că importurile din Rusia nu subcotau preţurile industriei comunitare.

3. Importurile din alte ţări

(71) Volumul importurilor din alte ţări terţe în cursul perioadei analizate este prezentat în tabelul de mai jos. Următoarele tendinţe în materie de cantitate şi preţ sunt, de asemenea, bazate pe datele Eurostat.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

Volumul importurilor originare din Egipt (tone) | 579.830 | 629.801 | 422.892 | 385.855 | 457.056 |

Cotă de piaţă | 7% | 7% | 5% | 4% | 5% |

Preţurile importurilor originare din Egipt (EUR/tonă) | 149 | 163 | 178 | 220 | 224 |

Volumul importurilor originare din România (tone) | 260 298 | 398 607 | 235 417 | 309 195 | 239 335 |

Cotă de piaţă | 3% | 4% | 3% | 3% | 3% |

Preţurile importurilor originare din România (EUR/tonă) | 123 | 142 | 175 | 197 | 209 |

Volumul importurilor originare din Croaţia (tone) | 126 400 | 179 325 | 205 921 | 187 765 | 187 362 |

Cotă de piaţă | 1% | 2% | 2% | 2% | 2% |

Preţurile importurilor originare din Croaţia (EUR/tonă) | 125 | 135 | 145 | 172 | 177 |

Volumul importurilor originare din celelalte ţări nemenţionate mai sus (tone) | 663 940 | 605 063 | 536 345 | 580 311 | 492 659 |

Cotă de piaţă | 8% | 7% | 6% | 7% | 5% |

Preţurile importurilor originare din celelalte ţări nemenţionate mai sus (EUR/tone) | 128 | 172 | 169 | 206 | 216 |

(72) De notat faptul că atât Egiptul, cât şi România şi-au redus volumele exporturilor în perioada cuprinsă între 2002 şi perioada de anchetă (RIP), în timp ce volumul exporturilor Croaţiei au crescut de la 126 000 tone în 2002 la 187 000 de tone în cursul perioadei de anchetă (RIP). Cu toate acestea, cota de piaţă a Croaţiei pe piaţa comunitară s-a menţinut la un nivel stabil de 1-2%. În ceea ce priveşte preţurile exporturilor, Egiptul a exportat către Comunitate la preţuri mai ridicate decât preţurile industriei comunitare în cursul perioadei analizate, iar România a urmat aceeaşi tendinţă începând cu 2004. În schimb, preţurile croate erau mai scăzute decât preţurile industriei comunitare în cursul perioadei analizate per ansamblu. Cu toate acestea, Croaţia nu şi-a mărit cota de piaţă pe piaţa comunitară în cursul perioadei analizate. De notat faptul că importurile originare din Croaţia, începând cu luna ianuarie a anului 2002, prin Regulamentul (CE) nr. 92/2002[8] al Consiliului, fac obiectul unei taxe antidumping de 9,01 EURO pe tonă.

4. Situaţia economică a industriei comunitare

(73) În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a analizat toţi factorii şi indicatorii economici pertinenţi care influenţează situaţia industriei comunitare.

4.1. Observaţii preliminare

(74) Când se recurge la utilizarea unui eşantion reprezentativ, în conformitate cu practicile stabilite, anumiţi indicatori ai prejudiciului (producţie, capacitate de producţie, stocuri, vânzări, cotă de piaţă, creştere economică şi ocuparea pieţei muncii) sunt analizaţi pentru industria comunitară per ansamblu (denumită „I.C.”,. în tabelele anexate), în timp ce acei indicatori ai prejudiciului referitori la rezultatele obţinute de societăţi individuale, de ex. preţuri, costuri de producţie, rentabilitate, salarii, investiţii, randamentul capitalului investit, fluxul de lichidităţi, capacitatea de a mobiliza fonduri sunt analizaţi pe baza informaţiilor colectate la nivelul producătorilor comunitari care constituie eşantionul (denumiţi „P.E.” în tabelele anexate).

4.2. Date privind industria comunitară per ansamblu

(a) Producţia

(75) Volumul total al producţiei industriei comunitare, inclusiv producţia destinată utilizării captive, s-a menţinut la un nivel stabil de 4,3 milioane de tone între 2002 şi perioada anchetei (RIP), cu excepţia unei uşoare creşteri temporare în 2003. În ceea ce priveşte producţia totală, componenta producţiei destinate transferurilor captive s-a menţinut, de asemenea, practic stabilă la aproximativ 20% din producţia totală, ceea ce arată că nu poate afecta, per ansamblu, prejudiciile industriei comunitare.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

I.C. producţie (tone) | 4.311.986 | 4.540.021 | 4.331.387 | 4.369.705 | 4.322.214 |

Index (2002 = 100) | 100 | 105 | 100 | 101 | 100 |

Producţia I.C. utilizată pentru transferuri captive | 832.919 | 837.701 | 842.643 | 899.173 | 893.573 |

Index (2002 = 100) | 100 | 101 | 101 | 108 | 107 |

În % din producţia totală | 19,3% | 18,5% | 19,5% | 20,6% | 20,7% |

(b) Capacitatea şi ratele de utilizare a capacităţii

(76) Capacitatea de producţie a crescut uşor din 2002 până la perioada de anchetă (5%). Dat fiind că volumul IC s-a menţinut la nivel stabil, rata capacităţii de utilizare a scăzut uşor în cursul perioadei analizate, de la un nivel de 84% în 2002 la un nivel de 81% în cursul perioadei de anchetă (RIP). Cu toate acestea, astfel cum s-a observat în cadrul anchetei anterioare privind reexaminarea măsurilor, amoniacul utilizat pentru producerea ureei poate fi de asemenea utilizat pentru producerea altor îngrăşăminte. Rata capacităţii de utilizare cu privire la producţia de uree este, în consecinţă, afectată de asemenea de către dezvoltarea altor îngrăşăminte şi reprezintă, prin urmare, un indicator de prejudiciu mai puţin important.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

I.C. capacitate de producţie (tone) | 5.109.600 | 5.153.906 | 5.156.743 | 5.402.760 | 5.362.590 |

Index (2002 = 100) | 100 | 101 | 101 | 106 | 105 |

I.C. capacitate de utilizare | 84% | 88% | 84% | 81% | 81% |

Index (2002 = 100) | 100 | 104 | 100 | 96 | 96 |

(c) Stocuri

(77) La sfârşitul exerciţiului, nivelul stocurilor industriei comunitare era volatil în cursul perioadei analizate. O creştere de 27% a fost înregistrată între 2002 şi 2005, dar o scădere radicală s-a înregistrat în cursul ultimelor trei luni ale perioadei de anchetă (RIP) (ianuarie-martie 2006). Volatilitatea ridicată a nivelurilor stocurilor poate fi de asemenea explicată prin sezonalitatea vânzărilor şi prin faptul că ureea utilizată în scopuri captive este stocată împreună cu ureea vândută pe piaţa liberă. Prin urmare, nivelul stocurilor nu reprezintă un indicator de prejudiciu important.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

I.C. Stocuri finale (tone) | 253 853 | 238 888 | 262 194 | 322 766 | 223 941 |

Index (2002 = 100) | 100 | 94 | 103 | 127 | 88 |

(d) Volumul vânzărilor

(78) Vânzările realizate de industria comunitară pe piaţa comunitară au scăzut uşor între 2002 şi perioada de anchetă (RIP), de ex. cu 13%.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

I.C. Volumul vânzărilor la nivelul CE (tone) | 3.155.215 | 3.242.758 | 3.054.663 | 2.996.471 | 3.048.955 |

Index (2002 = 100) | 100 | 103 | 97 | 95 | 97 |

(e) Cotă de piaţă

(79) De asemenea, cota de piaţă înregistrată de către industria comunitară a scăzut uşor în cursul perioadei analizate, situându-se la 36,5% în 2002 şi la 34,0% în cursul perioadei de anchetă.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

Cota de piaţă din industria comunitară | 36,5% | 36,3% | 34,1% | 33,8% | 34,0% |

Index (2002 = 100) | 100 | 99 | 93 | 93 | 93 |

(f) Creştere

(80) Industria comunitară şi-a pierdut o anumită parte din cota sa de piaţă (1,5 puncte procentuale) pe o piaţă în uşoară creştere (4%) în cursul perioadei analizate. Cota de piaţă pierdută de industria comunitară nu a afectat importurile din Rusia, dat fiind că, astfel cum se menţionează în considerentul (64) de mai sus, cota de piaţă a importurilor din Rusia a rămas stabilă din 2002 până la perioada de anchetă. Totodată, având în vedere scăderea cu 3,5 puncte procentuale a cotei de piaţă a importurilor din alte ţări, trebuie să se conchidă că cota de piaţă pierdută de către industria comunitară a afectat ceilalţi producători comunitari.

(g) Locuri de muncă

(81) Rata locurilor de muncă din industria comunitară a scăzut cu 6% între 2002 şi perioada de anchetă, în timp ce productivitatea a crescut uşor, reflectând astfel o creştere a productivităţii.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

I.C. Locuri de muncă - produsul în cauză | 1 233 | 1 228 | 1 157 | 1 161 | 1 164 |

Index (2002 = 100) | 100 | 100 | 94 | 94 | 94 |

(h) Productivitate

(82) Productivitatea anuală pe lucrător angajat în industria comunitară a crescut cu 6% între 2002 şi perioada de anchetă, datorită nivelului redus al locurilor de muncă cu aceeaşi amploare asupra unei productivităţi stabile a industriei comunitare.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

Productivitatea I.C. (tone pe angajat) | 3 497 | 3 697 | 3 744 | 3 764 | 3 713 |

Index (2002 = 100) | 100 | 106 | 107 | 108 | 106 |

(i) Amploarea marjei de dumping

(83) În ceea ce priveşte impactul asupra industriei comunitare al dimensiunii marjei actuale de dumping înregistrată în cursul perioadei de anchetă, dacă se ţine seama de faptul că: (i) volumul importurilor din Rusia a înregistrat un nivel relativ stabil în perioada analizată, (ii) preţurile importurilor din Rusia au crescut semnificativ în cursul aceleiaşi perioade, (iii) nu s-au înregistrat subcotări în cursul perioadei de anchetă şi (iv) situaţia financiară globală a industriei comunitare, acest impact nu este considerat ca fiind semnificativ, iar indicatorul este nesemnificativ.

(j) Redresarea în urma efectelor dumpingului anterior

(84) Indicatorii examinaţi mai sus şi mai jos arată în mod clar o îmbunătăţire semnificativă a situaţiei economice şi financiare a industriei comunitare.

4.3. Date privind producătorii comunitari care au constituit eşantionul reprezentativ

(a) Preţuri de vânzare şi factori ce afectează preţurile interne

(85) Preţurile medii nete de vânzare ale producătorilor din industria comunitară care au constituit eşantionul reprezentativ au crescut semnificativ între anul 2002 şi perioada de anchetă, reflectând condiţiile favorabile dominante de pe piaţa internaţională privind ureea în cursul aceleiaşi perioade.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

S.P. - Preţul unitar de pe piaţa CE (EUR/tonă) | 137 | 149 | 164 | 188 | 199 |

Index (2002 = 100) | 100 | 109 | 120 | 137 | 145 |

(b) Salarii

(86) Între 2002 şi perioada de anchetă, costurile muncii anuale pe angajat au crescut în mod moderat cu 11%.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

S.P. - Costurile muncii anuale pe angajat (1 000 EUR) | 47 | 50 | 50 | 52 | 52 |

Index (2002 = 100) | 100 | 106 | 106 | 111 | 111 |

(c) Investiţii

(87) Fluxul anual de investiţii în produsul similar realizat de cei patru producători care au constituit eşantionul reprezentativ s-a dezvoltat în mod pozitiv în perioada analizată, de ex. a crescut cu 10% din 2002 până la perioada de anchetă, deşi a prezentat unele fluctuaţii.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

S. P. Investiţii nete (1 000 EUR) | 116 186 | 114 079 | 128 191 | 140 967 | 128 259 |

Index (2002=100) | 100 | 98 | 110 | 121 | 110 |

(d) Rentabilitate şi randamentul investiţiilor

(88) Rentabilitatea producătorilor comunitari care au constituit eşantionul reprezentativ indică o ameliorare semnificativă din anul 2002 până la perioada de anchetă, când aceasta a atins nivelul de 16,9%. În această privinţă, se poate observa că, în cursul anchetei iniţiale, se stabilise o marjă a profitului de 5% care poate fi atinsă în absenţa unui dumping prejudiciabil. Randamentul investiţiilor, exprimat ca reprezentând profitul în procente din valoarea contabilă netă a investiţiei, a urmat în linii mari tendinţa de. În cursul perioadei analizate, acesta a crescut de trei ori.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

S.P. - Rentabilitatea vânzărilor CE către clienţi care nu sunt parteneri (% din vânzările nete) | 7,3% | 10,9% | 17,7% | 18,4% | 16,9% |

Index (2002=100) | 100 | 149 | 242 | 252 | 232 |

S.P. Rentabilitatea investiţiilor (profitul în % din valoarea contabilă netă a investiţiei) | 13,3% | 27,2% | 45,7% | 47,0% | 45,9% |

Index (2002=100) | 100 | 205 | 344 | 353 | 345 |

(e) Fluxul de trezorerie şi capacitatea de a mobiliza capitaluri

(89) În cursul perioadei analizate, fluxul de trezorerie a crescut de trei ori. Această evoluţie este conformă cu evoluţia rentabilităţii şi a randamentului investiţiilor per ansamblu în cursul perioadei analizate.

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Perioada de anchetă |

S.P. – Flux de trezorerie (1 000 EUR) | 30 283 | 52 110 | 84 340 | 99 110 | 105 287 |

Index (2002=100) | 100 | 172 | 279 | 327 | 348 |

(90) Ancheta nu a evidenţiat dificultăţi întâlnite de producătorii comunitari care au constituit eşantionul reprezentativ în a mobiliza capitaluri.

5. Concluzii

(91) Între anul 2002 şi perioada de anchetă, cota de piaţă din industria comunitară a scăzut uşor, astfel cum a scăzut şi volumul de vânzări al acesteia pe piaţa comunitară. Cu toate acestea, situaţia financiară globală a industriei comunitare s-a îmbunătăţit în general în cursul perioadei analizate faţă de perioada care a precedat reexaminarea anterioară a măsurilor care a avut ca efect menţinerea în 2001 a măsurilor existente, în vigoare începând cu 1995.

(92) În cursul perioadei analizate, rentabilitatea producătorilor care constituiau eşantionul a crescut în mod semnificativ, depăşind considerabil, în fiecare an al perioadei analizate, nivelul rentabilităţii stabilit ca profit ţintă în ancheta iniţială. De asemenea, randamentul investiţiilor şi fluxul de trezorerie a crescut în mod semnificativ. Volumul de producţie al industriei comunitare a rămas stabil. Preţurile de vânzare ale producătorilor din eşantion au evoluat pozitiv pe ansamblul perioadei analizate. Salariile au înregistrat o evoluţie moderată, iar industria comunitară a continuat să investească.

(93) De notat faptul că evoluţia pozitivă globală a rentabilităţii industriei comunitare s-a înregistrat în contextul unor preţuri ale exporturilor din Rusia către Comunitate care se situau cu mult peste PMI, chiar dacă făceau obiectul unui dumping. Prin urmare, în cursul perioadei analizate, preţurile exporturilor din Rusia nu au afectat industria comunitară.

(94) După primirea rezultatelor Comisiei, solicitantul a invocat faptul că cerinţele legate de rentabilitatea pe termen lung în cadrul industriei ureei, măsurată în termeni de randament al investiţiilor, ar trebui să se situeze la un nivel de 25% după vămuire. Acest lucru ar reprezenta un profit pe cifra de afaceri de 36%, înainte de vămuire. Solicitantul a invocat faptul că acest lucru este justificat prin costurile de elaborare a unei noi componente amoniu/uree, ceea ce ar necesita un randament al investiţiilor de 11% (susceptibil de a fi echivalent cu profitul pe cifra de afaceri de 36%, înainte de vămuire). De notat, în această privinţă, faptul că solicitantul nu a invocat niciodată o marjă de profit atât de ridicată în cadrul acestei proceduri, iar ancheta iniţială a stabilit că poate fi obţinută o marjă de profit de 5% în lipsa dumpingului prejudiciabil. În plus, Tribunalul de Primă Instanţă a confirmat, în hotărârea sa privind Cauza T-210/95, că „… marja de profit, care urmează să fie utilizată de către Consiliu în momentul calculării preţului ţintă, înlăturând prejudiciul în cauză, trebuie limitată la marja de profit pe care industria comunitară s-ar putea sprijini în condiţii normale de concurenţă, în lipsa importurilor care fac obiectul unui dumping ”[9]. În cadrul aceleaşi cauze, Tribunalul a confirmat că „… [un] argument(ul) potrivit căruia marja de profit, care urmează să fie utilizată de către instituţiile europene, menită să fie marja necesară garantării supravieţuirii industriei comunitare şi/sau un randament pe capital adecvat, nu dispune de nici un fundament în regulamentul de bază ”[10]. Într-adevăr, în cazul prezent, solicitantul nu a prezentat nicio dovadă conform căreia, în lipsa importurilor care fac obiectul unui dumping, industria comunitară ar fi putut să obţină randamente la nivelul solicitat. Totodată, solicitantul nu a demonstrat ce fel de marjă de profit ar fi obţinut industria comunitară în lipsa importurilor care fac obiectul unui dumping. Prin urmare, această solicitare a fost respinsă.

(95) În lumina celor de mai sus, se conchide că nu a existat o continuare a prejudiciului material asupra industriei comunitare.

F. PROBABILITATEA REAPARIŢIEI PREJUDICIULUI

(96) Întrucât nu există o continuare a prejudiciului material provocat de importurile originare din ţara în cauză, analiza s-a axat pe probabilitatea reapariţiei prejudiciului în cazul abrogării măsurilor existente. În această privinţă, a fost analizată lipsa impactului măsurilor existente asupra volumului şi preţurilor importurilor din Rusia. În plus, au fost analizate efectele eventuale ale capacităţii disponibile actuale a Rusiei şi noua capacitate eventuală, precum şi posibilitatea redirecţionării altor vânzări de către producătorii ruşi către Comunitate.

1. Lipsa impactului măsurilor existente asupra volumului şi preţurilor importurilor

(97) Astfel cum indică tabelul de mai jos, începând cu anul 2002, preţurile exporturilor din Rusia ale produsului în cauză către Comunitate s-au situat întotdeauna peste PMI de 115 EURO/tonă, în timp ce începând cu anul 2003 până la sfârşitul perioadei analizate, aceste preţuri se situau cu mult peste PMI. În cursul perioadei de anchetă, preţurile medii ale exporturilor din Rusia către piaţa comunitară depăşeau cu 68% PMI. Acest lucru indică în mod clar că, începând cu anul 2003, preţurile exporturilor din Rusia au fost afectate de măsurile existente.

Preţ unitar mediu (EURO/tonă) |

2002 | 2003 | 2004 | 2005 | RIP |

Preţ de export mediu (Rusia) | 119 | 133 | 154 | 180 | 193 |

PMI | 115 | 115 | 115 | 115 | 115 |

Preţuri ruseşti care depăşesc PMI (în %) | 3% | 16% | 34% | 56% | 68% |

Sursa: Eurostat – Preţuri ale exporturilor din Rusia

(98) Prin urmare, ceteris paribus, nu există motive din care producătorii exportatori din Rusia să aplice preţuri mai mici în cazul abrogării măsurilor existente, dat fiind că aceştia au reuşit să menţină preţuri mult mai ridicate anterior.

(99) În plus, astfel cum se arată în considerentul (64), exportatorii ruşi şi-au menţinut volumul exporturilor către Comunitate la un nivel relativ stabil pe ansamblul perioadei analizate, în pofida faptului că măsurile existente nu au avut efecte clare asupra preţurilor exporturilor începând cu anul 2002 şi nu au constituit niciun obstacol în calea creşterii exporturilor din Rusia.

(100) Prin urmare, ceteris paribus , este puţin probabil ca producătorii exportatori ruşi să vândă volumuri suplimentare pe piaţa comunitară, în cazul abrogării măsurilor existente, dat fiind că acestea din urmă nu au afectat volumul exporturilor din Rusia.

(101) Prin urmare, se conchide că, având în vedere că măsurile existente nu au afectat nici preţurile exporturilor aplicate de către exportatorii ruşi nici preţurile plătite de către importatorii comunitari pentru aceleaşi importuri, nici cantităţile de exporturi din Rusia către Comunitate, este puţin probabil ca înlăturarea măsurilor să aibă vreun efect asupra preţurilor sau cantităţilor. Prin urmare, înlăturarea măsurilor nu ar avea niciun impact asupra situaţiei industriei comunitare. În consecinţă, nu se poate conchide că există posibilitatea unei reapariţii a prejudiciului în cadrul industriei comunitare, în cazul abrogării măsurilor existente.

(102) În pofida concluziilor de mai sus, au fost examinate totodată în timpul anchetei diferitele motive invocate de către industria comunitară cu privire la efectele posibile ale capacităţii disponibile actuale ale Rusiei şi noua capacitate eventuală, precum şi posibilitatea redirecţionării celorlalte vânzări către Comunitate, astfel cum se explică mai jos.

2. Capacitatea disponibilă a Rusiei

(103) Astfel cum se explică în considerentele (43) şi (47), niciuna dintre societăţile ruse eşantionate nu dispunea de o capacitate semnificativă în cursul perioadei de anchetă, iar nivelul global al capacităţii disponibile al tuturor producătorilor ruşi era estimat la aproximativ 5%. În această privinţă, rezultatele anchetei sunt întrutotul conforme cu ceea ce a invocat solicitantul.

(104) Astfel cum s-a menţionat deja în considerentul (49), s-a stabilit totodată că cele nouă proiecte menţionate de către solicitant sunt susceptibile să nu aibă un impact considerabil asupra pieţei comunitare, dat fiind că o parte semnificativă a capacităţii suplimentare create de către aceste proiecte vor fi destinate utilizării captive. În plus, astfel cum se menţionează în considerentul (51), ar fi probabil să crească în cantităţi semnificative exporturile Rusiei către Comunitate, numai în cazul în care are loc o creştere echivalentă a cererii; într-un asemenea caz, aceste exporturi suplimentare nu ar trebui să aibă un efect negativ asupra nivelului preţurilor pe piaţa comunitară.

(105) Pe baza celor menţionate mai sus, s-a ajuns la concluzia că producătorii ruşi vor dispune numai de cantităţi suplimentare limitate pentru creşterea vânzărilor datorită modernizărilor, îmbunătăţirilor şi deblocărilor. Acest lucru indică faptul că producătorii ruşi nu ar avea posibilitatea de a-şi mări vânzările la export către Comunitate în mod semnificativ, graţie capacităţilor disponibile ale Rusiei.

3. Posibilitatea redirecţionării altor vânzări către Comunitate

(106) Astfel cum se menţionează în considerentul (64) de mai sus, importurile din Rusia către piaţa comunitară au rămas relativ stabile în cursul perioadei analizate, reprezentând o cotă de piaţă de aproximativ 16% din consumul comunitar în cursul perioadei analizate, cu excepţia unui nivel maxim atins în 2004 (aproximativ 20%). Şi toate acestea în pofida faptului că, astfel cum se arată mai sus, măsurile existente nu au avut niciun efect clar asupra preţurilor exporturilor şi a cantităţilor exportate pe durata perioadei analizate şi în consecinţă, nu au constituit un obstacol în calea creşterii exporturilor din Rusia.

(107) Ancheta arată că pe durata perioadei de anchetă (RIP), preţurile de export către Comunitate ale producătorilor exportatori care constituiau eşantionul, calculate pe baza preţului de uzină, erau cu aproximativ 1% - 5% mai mici decât preţurile de export către ţări terţe. Astfel cum se menţionează în considerentul (53), preţurile de vânzare pe piaţa internă a Rusiei, calculate pe baza preţului de uzină, erau totodată mai mari decât preţurile vânzărilor către Comunitate, îndeosebi pentru societăţile situate în zone îndepărtate, datorită diferenţelor semnificative între preţurile de transport, astfel cum s-a explicat deja. Pe baza celor menţionate mai sus, se poate conchide că, în ceea ce priveşte preţurile, piaţa comunitară nu este atât de atractivă ca celelalte pieţe principale pentru producătorii ruşi.

(108) În plus, astfel cum se menţionează în considerentul (54), solicitantul a invocat că producţia care rezultă din capacităţile suplimentare dezvoltate îndeosebi în Africa de Nord (Algeria şi Egipt) şi Orientul Mijlociu (Iran) ar putea afecta negativ preţurile mondiale, reducând astfel capacitatea de pătrundere a exportatorilor ruşi pe aceste pieţe şi inducându-i pe aceştia să-şi mărească cantităţile exportate către piaţa comunitară. În această privinţă, s-a stabilit, pe baza estimaţiilor menţionate în considerentul (51) de mai sus, că aceste investiţii nu vor avea un impact semnificativ asupra raportului ofertă/cerere la nivel global, dat fiind că se prevede o creştere a cererii globale conform creşterii capacităţii la nivel mondial. În plus, ancheta arată că producătorii exportatori ruşi dispun deja de cote de piaţă semnificative în Asia (în special Republica Populară Chineză) şi pe pieţele africane şi că fac faţă destul de bine presiunii pe pieţele Americii Latine. Având în vedere raportul ofertă/cerere global estimat, argumentul conform căruia producătorii exportatori ruşi ar putea pierde cote de piaţă suplimentare la nivel global, cu excepţia Europei, nu este fundamentat.

(109) Solicitantul a argumentat că avantajele neloaiale privind costurile de care au beneficiat producătorii ruşi, datorită existenţei preţului dublu al gazului, ar putea duce la o subcotare semnificativă din partea exportatorilor ruşi, inter alia , în cazul în care raportul ofertă/cerere la nivel internaţional ar deveni nefavorabil. În timp ce acest aspect nu poate fi exclus, dat fiind că ancheta iniţială a arătat că structura costurilor exportatorilor ruşi este într-adevăr afectată în mod semnificativ datorită preţului dublu al gazului practicat de către Rusia, subcotarea potenţială nu ar fi o consecinţă directă a înlăturării măsurilor, ci s-ar datora altor circumstanţe.

(110) Prin urmare, nu se poate conchide că producătorii ruşi ar avea intenţia să redirecţioneze vreo parte semnificativă a volumurilor exportate la ora actuală către ţări terţe sau să vândă pe piaţa internă sau pe piaţa comunitară sau să-şi micşoreze preţurile, acest lucru fiind o consecinţă directă a înlăturării măsurilor, chiar dacă nu se poate exclude faptul că această situaţie poate să apară datorită altor circumstanţe.

4. Concluzie privind probabilitatea unei reapariţii a prejudiciului

(111) Astfel cum se arată mai sus, măsurile existente nu au avut niciun efect asupra, fie a preţurilor de export aplicate de către exportatorii ruşi, fie asupra preţurilor plătite de către importatorii comunitari pentru aceleaşi importuri, fie asupra volumurilor exportate către piaţa comunitară. În acelaşi timp, în pofida continuării fenomenului de dumping privind bunurile importate din Rusia, industria comunitară nu a suferit niciun prejudiciu. Prin urmare, abrogarea măsurilor existente nu vor avea niciun impact asupra preţurilor exporturilor şi volumurilor exportate din Rusia şi astfel, niciun impact asupra situaţiei industriei comunitare.

(112) În plus, analiza altor factori externi invocaţi de către solicitant nu pun în dubiu concluziile de mai sus, dat fiind că acestea nu indică nici pe departe vreo posibilitate rezonabilă legată de creşterea volumurilor şi scăderea preţurilor importurilor din Rusia către piaţa comunitară, datorită unor factori externi.

(113) Pe baza celor evocate mai sus, nu se poate conchide că există probabilitatea unei reapariţii a prejudiciului în cadrul industriei comunitare, în cazul abrogării măsurilor existente.

G. MĂSURI ANTIDUMPING

(114) Toate părţile au fost informate cu privire la datele şi considerentele esenţiale în baza cărora se intenţionează recomandarea abrogării măsurilor existente. Ulterior prezentei divulgări a faptelor, părţilor li s-a acordat un termen pentru a-şi prezenta observaţiile.

(115) Prin urmare, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, măsurile antidumping privind importurile de uree originare din Rusia ar trebui abrogate, iar procedura ar trebui încheiată.

(116) Conform circumstanţelor descrise în considerentul (106) de mai sus, şi anume că structura costurilor exportatorilor ruşi este afectată în mod semnificativ datorită preţului dublu al gazului practicat de către Rusia, este necesar să să monitorizeze îndeaproape evoluţia importurilor de uree originară din Rusia, în vederea facilitării unei acţiuni rapide corespunzătoare, dacă este cazul.

(117) Întrucât, în conformitate cu considerentele precedente, măsurile existente ar trebui abrogate şi procedura ar trebui încheiată, reexaminarea periodică parţială privind conformitatea măsurilor ar trebui, de asemenea, să fie încheiată, iar reexaminarea periodică parţială, care trebuie limitată la examinarea dumpingului referitor la „EuroChem” ar trebui, de asemenea, să fie încheiată,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Taxa de antidumping la importurile de uree, care intră sub incidenţa codurilor CN 3102 10 10 şi 3102 10 90, originare din Rusia, se abrogă în consecinţă şi se încheie procedura privind aceste importuri.

Articolul 2

Reexaminarea periodică parţială a măsurilor antidumping aplicabile importurilor de uree, care intră sub incidenţa codurilor CN 3102 10 10 şi 3102 10 90, originare din Rusia, se încheie în consecinţă.

Articolul 3

Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale şi se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, […]

Pentru Consiliu

Preşedintele

[1] JO L 56, 6.3.1996, p. 1. Regulamentul, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 (JO L 340, 23.12.2005, p. 17).

[2] JO L 49, 4.3.1995, p. 1.

[3] JO L 127, 9.5.2001, p. 11.

[4] JO L 339, 24.12.2003, p. 1.

[5] JO C 209, 26.8.2005, p. 2.

[6] JO C 105, 4.5.2006, p. 12; JO C 23, 1.2. 2007, p.8.

[7] De notat faptul că, în comparaţie cu ancheta iniţială şi cu ancheta privind reexaminarea anterioară a măsurilor, societăţile „Hydro Agri” sunt denumite „Yara”.

[8] JO L 17, 19.1.2002, p. 1.

[9] Cauza T-210/95 EFMA vs. Consiliu [1995] ECR II-3291, alineatul (60).

[10] Ibid . alineatul (59).