RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 100/15

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Comunicarea Comisiei către Consiliu, Parlamentul European, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Înlăturarea obstacolelor din calea investițiilor transfrontaliere prin fonduri de capital de risc

COM(2007) 853 final

2009/C 100/03

La 21 decembrie 2007, în conformitate cu articolul 262 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, Comisia Europeană a hotărât să consulte Comitetul Economic și Social European cu privire la

Comunicarea Comisiei către Consiliu, Parlamentul European, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Înlăturarea obstacolelor din calea investițiilor transfrontaliere prin fonduri de capital de risc

Secțiunea pentru piața unică, producție și consum, însărcinată cu pregătirea lucrărilor Comitetului pe această temă, și-a adoptat avizul la 1 octombrie 2008. Raportor: dl MORGAN. Coraportor: dl DERRUINE.

În cea de-a 448-a sesiune plenară, care a avut loc la 21, 22 și 23 octombrie 2008 (ședința din 22 octombrie), Comitetul Economic și Social European a adoptat în unanimitate prezentul aviz.

1. Concluzii și recomandări

1.1 Comunicarea Comisiei reunește două aspecte importante ale Programului de la Lisabona. Unul este concentrarea asupra formării și dezvoltării micilor întreprinderi inovatoare, iar celălalt este integrarea piețelor de capital europene ca mijloc de finanțare pentru creșterea productivității și a ocupării forței de muncă. Catalizatorul convergenței acestor două politici este necesitatea de a dezvolta o industrie paneuropeană a capitalului de risc.

1.2 Această comunicare prezintă lucrările în curs. Pentru a pune în aplicare etapele detaliate la punctul 3.6 de mai jos, este necesară o strânsă colaborare între statele membre, Comisia Europeană și industria capitalului de risc. După încheierea acestor lucrări, Comisia va elabora un nou raport, în anul 2009.

1.3 Disponibilitatea capitalului de risc nu reprezintă un panaceu. Societățile de capital de risc (CR) sunt interesate de afacerile de anvergură, deoarece o operațiune de mici dimensiuni poate necesita la fel de mult timp ca și una de mari dimensiuni. Astfel, tind să fie mai interesate de furnizarea de fonduri pentru extinderea întreprinderilor în creștere decât de asigurarea capitalului inițial pentru întreprinderile noi. În măsura în care operează cu capital inițial, de pornire și de extindere, fondurile de CR reprezintă un element important al Strategiei de la Lisabona și CESE susține această inițiativă a Comisiei. Este important să se îmbunătățească accesul la capitalul de risc în acele state membre unde este mai puțin dezvoltat.

1.4 Pentru fondurile de CR, este esențial să-și poată lichida investițiile. Pentru a face acest lucru, trebuie fie să găsească un cumpărător, adică o întreprindere mai mare, fie să vândă întreprinderea unor investitori prin intermediul cotării la bursă. Luând în considerare ansamblul UE, apare problema insuficientei disponibilități de a investi în întreprinderile recent înființate, de mici dimensiuni. CESE recomandă statelor membre să utilizeze sistemul fiscal pentru a stimula persoanele private să investească în întreprinderile mici. Acest lucru, la rândul său, va încuraja dezvoltarea piețelor bursiere unde să se poată tranzacționa acțiunile companiilor de mici dimensiuni. În prezent, singurele piețe de acest tip din UE sunt The Alternative Investment Market - AIM (Piața de investiții alternative) din Londra și Entry Standard al Deutsche Börse, deși în prezent există o inițiativă din partea Euronext.

1.5 Faptul că AIM permite tranziția ideală de la statutul de întreprindere necotată la cel de întreprindere cotată la bursă face ca investițiile de capital de risc în întreprinderile necotate să fie foarte atrăgătoare. AIM oferă societăților de CR din Regatul Unit posibilitățile de lichidare de care au nevoie. Un sistem asemănător AIM în alte state membre ar oferi o bursă care să permită mobilizarea capitalurilor pentru IMM-uri și existența unei piețe pentru acțiunile acestora. Acest lucru ar constitui un important factor de dezvoltare pentru capitalul de risc pe piețele UE nedezvoltate până în prezent.

1.6 Deși fondurile de capital de risc se concentrează în mod necesar asupra ieșirilor de pe bursă, nu trebuie presupus că pentru toate întreprinderile de mici dimensiuni cea mai bună strategie de lichidare o constituie cotarea la bursă. Societățile comerciale cu capital public au avantajul de a dispune de capital social, iar acțiunile lor constituie monedă cu putere de cumpărare, însă, în schimb, acestea își pierd într-o oarecare măsură libertatea de acțiune, în special pe termen lung, din cauza cerințelor pieței. Prin urmare, capitalul de risc nu reprezintă o soluție adecvată pentru toate întreprinderile mici. În cazul în care o întreprindere mică sau mijlocie care este deja sprijinită cu capital de risc nu este bine pregătită pentru o ofertă publică inițială (OPI), capitalul de înlocuire poate reprezenta o alternativă.

1.7 Capitalul de risc nu va acoperi complet cererea de capital de pornire, deoarece societățile de capital de risc nu vor investi decât selectiv în întreprinderile nou înființate. Furnizorii de capital de risc cu finanțare publică au un rol de jucat în remedierea acestei lacune, însă nici contribuția lor nu este suficientă, ci va trebui completată de familiile și prietenii întreprinzătorilor, precum și de investitorii providențiali (business angels). Necesitatea de a încuraja furnizarea de capital de pornire reprezintă al doilea motiv pentru care CESE recomandă Comisiei și statelor membre să acorde stimulente fiscale pentru investițiile private în întreprinderi nou înființate.

1.8 După cum se explică în secțiunea 2 (Definiții), capitalul de risc este, teoretic, un subtip de capital privat. CESE insistă asupra faptului că înlăturarea obstacolelor din calea operațiunilor transfrontaliere cu CR nu ar trebui să faciliteze alte operațiuni cu capital privat, precum preluările de întreprinderi pe datorie, dacă nu există garanții adecvate.

1.9 Într-un aviz anterior (1), CESE și-a exprimat deja îngrijorarea cu privire la amenințarea pe care o pot reprezenta tranzacțiile cu capital privat pentru ocuparea forței de muncă (inclusiv pentru calitatea locurilor de muncă). Este esențial ca toate tranzacțiile de acest tip să fie efectuate în cadrul de negociere convenit cu partenerii sociali din fiecare stat membru. În consecință, CESE solicită Comisiei, în contextul acestei inițiative privind capitalul de risc, să garanteze că dialogul social va continua să aibă preponderență și că directiva privind informarea și consultarea lucrătorilor se va aplica în aceste cazuri. De asemenea, CESE solicită Comisiei să prezinte o propunere în vederea actualizării Directivei privind „drepturile dobândite”, astfel încât să acopere și transferurile de întreprinderi rezultate în urma operațiunilor de transfer de acțiuni (2).

1.10 Această chestiune este de importanță capitală, având în vedere că „cea mai frecventă strategie de lichidare este vânzarea către altă societate, care reprezintă 39 % din totalul lichidărilor. Cea de-a doua strategie de lichidare este preluarea secundară (24 %), a cărei importanță a crescut în cursul ultimului deceniu, după cum o indică dovezile empirice” (3).

2. Definiții

2.1 Comunicarea Comisiei este susținută de un document de lucru care conține un glosar cuprinzător. În continuare sunt prezentați câțiva dintre termenii principali utilizați în domeniul capitalului de risc.

2.2 Există șase forme de investiție general recunoscute utilizate în industria CR:

— Capitalul inițial reprezintă finanțarea oferită pentru a studia, evalua și dezvolta un concept inițial.

— Capitalul de pornire este oferit întreprinderilor pentru dezvoltarea produsului și pentru lansarea pe piață.

— Capitalul de extindere oferă finanțare pentru dezvoltarea unei întreprinderi.

— Capitalul de înlocuire presupune cumpărarea de acțiuni într-o întreprindere existentă de la un alt investitor cu capital privat sau de la un alt acționar.

— Preluarea (buy-out) implică achiziționarea unei întreprinderi sau a unor părți dintr-o întreprindere de către acționarii existenți. Acest lucru poate însemna trecerea unei întreprinderi de la statutul de cotată la cel de necotată – adică privatizarea. Într-o preluare de către conducere (management buy-out), cumpărătorii sunt directorii întreprinderii de la momentul respectiv, de obicei cu ajutorul fondurilor de capital privat sau de capital de risc.

2.3 Capitalul de risc se referă la investițiile în întreprinderi necotate (acele întreprinderi care nu sunt cotate la bursa de valori) din partea societăților de capital de risc care, acționând în nume propriu, gestionează fonduri particulare, instituționale sau interne. Stadiile principale de finanțare sunt faza de început (ce acoperă capitalul inițial și cel de pornire) și faza de extindere. Astfel, capitalul de risc reprezintă capitalul profesional investit împreună cu întreprinzătorul pentru a finanța o întreprindere aflată în faza de început sau de extindere. Riscul considerabil asumat de investitor este compensat de perspectiva unei rentabilități peste medie.

2.4 În sens strict, capitalul de risc este un subtip de capital privat. Societățile de capital privat se pot angaja în operațiuni cu capital de risc, însă raza lor de acțiune o depășește pe cea a capitalului de risc, pentru a include furnizarea capitalului de înlocuire și finanțarea preluărilor. CESE își exprimă îngrijorarea cu privire la potențialul impact social al acestor operațiuni cu capital privat.

2.5 Investitorii providențiali (business angels) sunt persoane private înstărite care investesc direct în întreprinderi noi sau aflate în curs de dezvoltare, necotate. Capitalul acestora poate completa industria capitalului de risc, oferind finanțare în stadiul de început al unei întreprinderi.

2.6 Investitorii instituționali sunt instituții financiare precum societățile de asigurare, fondurile de pensii, băncile sau societățile de investiții care colectează economiile investitorilor (de regulă) privați și le investesc ulterior pe piețele financiare. Aceștia dispun de active substanțiale și sunt investitori experimentați.

2.7 Plasamentul privat este o modalitate de vânzare a investițiilor financiare care permite vânzătorului și cumpărătorului să încheie o tranzacție scutită de multe sau de toate cerințele legale care s-ar aplica în cazul unei oferte publice de acțiuni. Regimurile de plasamente private specifică în general criteriile de eligibilitate pentru entitățile care pot încheia tranzacții în aceste condiții. Acest regim se aplică de regulă investițiilor din partea investitorilor instituționali (care sunt, prin definiție, experimentați) în fonduri administrate de societățile de capital de risc.

2.8 Principiul prudenței permite fondurilor de pensii să includă fondurile de capital privat sau de capital de risc în portofoliul lor de investiții, respectând, în același timp, profilul de risc al clienților lor. Cu alte cuvinte, administratorul fondului de pensii este obligat să investească pentru clienții săi ca pentru sine însuși. Acest lucru implică o diversificare considerabilă a portofoliului atunci când este inclus capitalul de risc.

3. Sinteza comunicării Comisiei

3.1 Conform datelor furnizate de Asociația europeană a capitalului de risc și a capitalului privat (EVCA), capitalul de risc contribuie în mod semnificativ la crearea de noi locuri de muncă. Întreprinderile din UE care au beneficiat de capital privat și de capital de risc au creat un milion de noi locuri de muncă în perioada 2000-2004. Peste 60 % dintre aceste locuri de muncă au fost create de întreprinderile care au beneficiat de capitaluri de risc, iar numărul de locuri de muncă din aceste întreprinderi a crescut cu 30 % pe an. În plus, societățile inovatoare și cele orientate spre creștere care au beneficiat de capitaluri de risc au alocat în medie 45 % din cheltuieli cercetării și dezvoltării. (CESE constată cu îngrijorare că Comisia nu a fost în măsură să găsească surse de date independente pentru a verifica această analiză. Sunt prezentate mai multe observații legate de acest aspect la punctele 4.10 și 4.11 de mai jos.)

3.2 Potențialul piețelor de capital de risc din UE nu este exploatat la maximum și piețele nu oferă suficient capital IMM-urilor inovatoare aflate în stadii de dezvoltare incipiente. Lipsa unei culturi a investițiilor de capitaluri proprii, problemele informaționale, piața fragmentată, costurile ridicate și neexploatarea sinergiilor dintre întreprinderi și mediul universitar se numără printre principalele motive care au dus la această funcționare deficitară a pieței. Politicile naționale divergente creează fragmentări semnificative ale pieței, care influențează în mod negativ atât obținerea fondurilor, cât și investițiile în UE.

3.3 Chiar dacă autoritățile publice pot contribui la susținerea finanțării inovației, dimensiunile provocării mondiale sugerează că numai creșterea investițiilor din partea investitorilor privați poate constitui o soluție pe termen lung. În acest scop, Comisia și statele membre trebuie să acționeze pentru a îmbunătăți condițiile-cadru pentru capitalul de risc, ceea ce presupune înlăturarea obstacolelor nejustificate din calea operațiunilor transfrontaliere.

3.4 Strategia de îmbunătățire a condițiilor transfrontaliere implică libera circulație a capitalurilor, îmbunătățirea condițiilor pentru strângerea de fonduri, îmbunătățirea cadrului de reglementare, reducerea diferențelor de impozitare și progrese în ceea ce privește recunoașterea reciprocă.

3.5 Glosarul și raportul grupului de experți anexate comunicării propun o analiză a problemelor și posibile soluții (a se vedea Tabelul I).

Tabelul I

Probleme Posibile soluții Obținerea și distribuirea de fonduri (între investitori și fondurile de CR) Standarde naționale diferite ale definiției investitorilor calificați în materie de capital privat – CR (investitorii instituționali în raport cu investitorii privați) Stabilirea unei definiții comune la nivelul UE pentru investitorul calificat (pentru investitori instituționali și privați) Regimuri naționale diferite în ceea ce privește domeniile în care pot investi investitorii instituționali (restricții specifice fiecărei țări) Recurgerea la principiul prudenței (aplicarea principiului prudenței așa cum este definit acesta în Directiva 2003/41/CE privind fondurile de pensii) Dificultăți în comercializarea fondurilor de capital privat și de CR în diferite state membre din cauza abordărilor diferite în materie de plasamente private/derogărilor diferite de la regulile achizițiilor publice O abordare comună la nivelul UE a plasamentelor private Neutralitatea fiscală (între fondurile de CR și țara de investiție) Structuri de fonduri complexe, care depind de țările de origine ale investitorilor și de țările în care se află întreprinderile beneficiare (având ca scop evitarea dublei impuneri) Impozitarea câștigurilor de capital în țara de origine a investitorilor; egalitatea de tratament între investitorii direcți și investitorii cu capital privat; egalitatea de tratament între capitalurile cotate și cele necotate Norme și cerințe diferite pentru ca fondurile de capital privat să poată beneficia de tratatele fiscale Transparența fiscală: stabilirea unei liste de structuri de fonduri de capital privat recunoscute reciproc (sau a unor criterii comune pentru statele membre, pentru a asigura transparența fiscală); Neutralitatea fiscală: fondurile de capital privat înființate ca societăți cu răspundere limitată (netransparente) ar trebui să beneficieze de tratatele privind dubla impunere; cerințe comune pentru a putea beneficia de aceste tratate Standardele profesionale (pentru fondurile de CR) Norme locale diferite în ceea ce privește evaluarea și raportarea (costuri mai ridicate și lipsa comparabilității) Încurajarea utilizării standardelor profesionale autoimpuse de industrie (de exemplu, cele ale EVCA) Probleme legate de aplicarea Standardelor Internaționale de Raportare Financiară (IFRS) fondurilor de capital privat, în special în ceea ce privește cerința de consolidare Stabilirea permanentă (pentru partenerul general sau administratorul fondului) Riscul de stabilire permanentă a partenerului general (societatea de administrare a CR) în țara în care se află întreprinderea beneficiară (cu consecințe fiscale negative) — recunoașterea reciprocă a societăților de administrare sau pașaport pentru societățile de administrare — pe termen lung, crearea unui „pașaport” pentru societățile de administrare

3.6 Ca răspuns la aceste probleme, Comisia propune adoptarea următoarelor etape și recomandări:

3.6.1 Pentru a îmbunătăți atragerea de fonduri și investițiile transfrontaliere, Comisia va întreprinde următoarele acțiuni:

(a) va analiza abordările naționale și barierele în calea plasamentelor private transfrontaliere. Va prezenta un raport privind posibilitățile de constituire a unui regim european al plasamentelor private în prima jumătate a anului 2008 (amânat acum pentru al treilea trimestru al anului 2008);

(b) va identifica, împreună cu experți din statele membre, cazurile de dublă impunere și alte obstacole legate de impozitarea directă în calea investițiilor transfrontaliere cu capital de risc; grupul de experți va prezenta un raport până la sfârșitul anului 2008;

(c) pe baza acestor rapoarte, Comisia va analiza posibilitățile de definire a unor caracteristici comune pentru a ajunge la un cadru valabil pe tot teritoriul UE pentru capitalul de risc;

(d) va analiza posibilitățile de a acorda asistență statelor membre în procesul de recunoaștere reciprocă.

3.6.2 Pentru a reduce fragmentarea pieței și a îmbunătăți condițiile pentru atragerea de fonduri și investiții cu capital de risc, Comisia invită statele membre:

(a) acolo unde acest lucru nu a fost făcut încă, să extindă principiul prudenței la alte tipuri de investitori instituționali, inclusiv fonduri de pensii;

(b) să ajungă la o înțelegere comună asupra caracteristicilor fondurilor de capital de risc și a investitorilor calificați și să ia în considerare recunoașterea reciprocă a cadrelor naționale;

(c) să elimine obstacolele de reglementare și fiscale prin revizuirea legislației existente sau prin adoptarea unor legi noi;

(d) să permită cooperarea și niveluri acceptabile reciproc de control și transparență;

(e) să încurajeze dezvoltarea unor grupuri competitive (după modelul parcurilor științifice);

(f) să promoveze piețele pe care investițiile au un grad mare de lichiditate.

4. Observații generale

4.1 Observatorii externi ai sectorului capitalului de risc au tendința de a considera că societățile de CR sunt în special furnizori de capital de investiții, pe când aceste societăți sunt tot atât de interesate de mobilizarea de fonduri pe cât sunt de investirea acestora. În consecință, integrarea finanțării cu capital de risc în întreaga UE trebuie să faciliteze atât investițiile în fonduri de CR, cât și retragerea capitalurilor din fondurile respective.

4.2 Deoarece sectorul capitalului de risc depinde de profitul pe care îl aduce investitorilor săi, modul de funcționare presupune mobilizarea unui fond, investirea acestuia și apoi lichidarea investițiilor fondului la momentul oportun, pentru ca investitorii să poată obține profitul așteptat. Durata de viață a fiecărui fond ar fi în general de șapte ani.

4.3 Pentru fondurile de CR este esențial să-și poată lichida investițiile. Pentru a face acest lucru, trebuie fie să găsească un cumpărător, adică o întreprindere mai mare, fie să vândă întreprinderea unor investitori prin intermediul cotării la bursă. Luând în considerare ansamblul UE, apare problema insuficientei disponibilități de a investi în întreprinderile recent înființate, de mici dimensiuni. CESE recomandă statelor membre să utilizeze sistemul fiscal pentru a stimula persoanele private să investească în întreprinderile mici. Acest lucru, la rândul său, va încuraja dezvoltarea piețelor bursiere unde să se poată tranzacționa acțiunile companiilor de mici dimensiuni. În prezent, singurele piețe de acest tip din UE sunt The Alternative Investment Market - AIM (Piața de investiții alternative) din Londra și Entry Standard al Deutsche Börse, deși în prezent există o inițiativă din partea Euronext.

4.4 Disponibilitatea capitalului de risc nu reprezintă un panaceu. Societățile de CR sunt interesate de afacerile de anvergură, deoarece o operațiune de mici dimensiuni poate necesita la fel de mult timp ca și una de mari dimensiuni. Astfel, tind să fie mai interesate de furnizarea de fonduri pentru extinderea întreprinderilor în creștere, decât de asigurarea capitalului inițial pentru întreprinderi noi. Un exemplu în acest sens este 3I, o veche societate britanică de capital de risc. La sfârșitul lunii martie 2008, aceasta a anunțat că renunță la investițiile de pornire, sectorul în care a obținut cele mai slabe rezultate de la spectaculoasa fluctuație pe piață a domeniilor „.com” din anul 2000. Societatea și-a redus deja semnificativ expunerea la active de capital de risc, investițiile de pornire reprezentând acum numai 10 % din portofoliul său, față de anul 2000, când se ridicau la jumătate. 3I a declarat că finanțarea stadiilor ulterioare este mai profitabilă și că grupul se va concentra asupra preluărilor, capitalului de creștere și infrastructurii.

4.5 Capitalul de risc nu va acoperi toate necesitățile de capital de pornire, deoarece societățile de capital de risc nu vor investi decât selectiv în întreprinderile nou înființate. Furnizorii de capital de risc cu finanțare publică au un rol de jucat în remedierea acestei lacune, însă nici contribuția lor nu este suficientă, ci va trebui completată de familiile și prietenii întreprinzătorilor, precum și de investitorii providențiali (business angels). Necesitatea de a încuraja furnizarea de capital de pornire reprezintă al doilea motiv pentru care CESE recomandă Comisiei și statelor membre să acorde stimulente fiscale pentru investițiile private în întreprinderi nou înființate, de tipul celor acordate de Programul britanic de investiții în întreprinderi (UK Enterprise Investment Scheme). În cadrul acestui program, capitalul investit poate fi dedus din impozitul pe venit, iar câștigurile de capital obținute de întreprindere sunt scutite de impozit. Aceste stimulente fiscale fac ca raportul dintre risc și câștig să fie destul de favorabil pentru persoanele private care investesc în întreprinderile nou înființate.

4.6 În cadrul programului britanic, se aplică stimulente similare și investițiilor din partea persoanelor private în fonduri de investiții colective care investesc, la rândul lor, în micile întreprinderi nou înființate, cotate pe piața AIM. Aceste fonduri sunt cunoscute sub numele de „fonduri de capital de risc” (Venture Capital Trusts). Investițiile atrag după sine scutirea de impozitul pe venit, iar capitalul investit este scutit atât de impozitul pe câștigurile de capital, cât și de impozitul pe succesiune.

4.7 Se aplică stimulente asemănătoare și persoanelor particulare care investesc direct în orice întreprindere cotată pe piața AIM. Existența pieței AIM și scutirile fiscale asociate acesteia au impulsionat considerabil înființarea de întreprinderi în Regatul Unit.

4.8 AIM este specializată în oferte publice inițiale (OPI) de acțiuni la întreprinderi mici nou înființate. Acest lucru face ca investițiile cu capital de risc în întreprinderile necotate să fie foarte atrăgătoare în Regatul Unit, deoarece, prin intermediul acestor OPI, piața AIM oferă societăților de CR posibilitățile de lichidare de care au nevoie. Dezvoltarea unor sisteme asemănătoare AIM în alte state membre, care să deservească piețele naționale sau internaționale, ar da naștere la burse care să permită mobilizarea capitalurilor pentru IMM-uri și existența unei piețe pentru acțiunile acestora. Acest lucru ar constitui un important factor de dezvoltare pentru capitalul de risc pe piețele UE nedezvoltate până în prezent.

4.9 CESE este pe deplin conștient de necesitatea de a crea o cerere de capital de risc, pentru a oferi industriei CR posibilitatea să se dezvolte. La rândul său, acest lucru înseamnă că trebuie să se înființeze mai multe întreprinderi în întreaga UE, odată cu creșterea proporțională a spiritului antreprenorial și inovator. CESE dorește doar să menționeze această preocupare. Scopul acestui aviz nu este să discute aspectele referitoare la spiritul antreprenorial și la inovare, însă trebuie reiterat că acordarea de stimulente fiscale ar conduce la înființarea mai multor întreprinderi de mici dimensiuni.

4.10 Cu toate că susține propunerile de a facilita operațiunile transfrontaliere cu capital de risc, CESE regretă că nu există date fiabile și imparțiale pe care să-și poată întemeia evaluarea. Într-adevăr, studiile independente sugerează că trebuie să se acționeze cu prudență în acest context, având în vedere „dificultatea de stabili o distincție clară între schimbările în materie de ocupare a forței de muncă din cadrul întreprinderilor susținute cu capital de risc și cele din cadrul întreprinderilor finanțate prin alte forme de capital privat” (4).

4.11 Într-un aviz anterior (5), CESE își exprima deja îngrijorarea cu privire la amenințarea pe care o pot reprezenta tranzacțiile cu capital privat pentru ocuparea forței de muncă (inclusiv pentru calitatea locurilor de muncă). Întreprinderile finanțate prin capital de risc creează cu 10 % mai puține locuri de muncă decât alte întreprinderi similare în urma unei preluări (5 ani) (6). Mai mult, este esențial ca toate tranzacțiile de acest tip să fie efectuate în cadrul de negociere convenit cu partenerii sociali din fiecare stat membru. În consecință, CESE solicită Comisiei, în contextul acestei inițiative privind capitalul de risc, să garanteze că dialogul social va continua să aibă preponderență și că directiva privind informarea și consultarea lucrătorilor se va aplica în aceste cazuri. De asemenea, CESE solicită Comisiei să prezinte o propunere în vederea actualizării Directivei privind „drepturile dobândite”, astfel încât să acopere și transferurile de întreprinderi rezultate în urma operațiunilor de transfer de acțiuni (7).

5. Observații specifice privind propunerea Comisiei

5.1 Este important să se elaboreze instrumente statistice care să ofere o imagine mai clară asupra sectorului fondurilor speculative și al capitalului privat, precum și indicatori privind conducerea întreprinderilor, deoarece toate acestea fac obiectul unei armonizări, cel puțin la nivel european (8).

Propunerile Comisiei pentru a îmbunătăți atragerea de fonduri și investițiile transfrontaliere

5.2 CESE susține pe deplin înființarea unui regim european al plasamentelor private. Aceasta reprezintă o condiție esențială pentru operațiunile transfrontaliere cu capital de risc.

5.3 Trebuie eliminat obstacolul pe care îl reprezintă dubla impunere. În caz contrar, operațiunile transfrontaliere cu capital de risc nu vor fi suficient de profitabile pentru a suscita interesul societăților de CR. CESE așteaptă cu interes raportul grupului de lucru înființat de Comisie în vederea examinării aspectelor fiscale.

5.4 Ideea unui cadru paneuropean pentru capitalul de risc este atrăgătoare dacă va determina statele membre să accepte societăți de CR reglementate de alte state. Aceasta ar contribui la recunoașterea reciprocă și ar facilita operațiunile transfrontaliere cu CR fără birocrație excesivă. Cu toate acestea, amintind importanța unei mai bune coordonări a politicilor fiscale, Comitetul consideră necesar să se stabilească cerințe minime privind impozitarea administratorilor de fonduri, pentru a evita dumpingul fiscal și ineficiența economică.

Propunerile de măsuri care trebuie luate de statele membre pentru a reduce fragmentarea pieței și a îmbunătăți condițiile de atragere de fonduri și investiții de capital de risc

5.5 Extinderea principiului prudenței este o cerință fundamentală pentru atragerea de fonduri, deoarece investitorii instituționali constituie sursa primară de fonduri. Este important ca statele membre să creeze cadre de reglementare care să faciliteze participarea prudentă a investitorilor instituționali, în special a fondurilor de pensii, la fondurile de capital de risc.

5.6 Pentru ca inițiativele Comisiei să poată progresa, este necesar ca statele membre să coopereze în materie de reglementare și de recunoaștere reciprocă.

5.7 Ideea creării de grupuri (clustere) competitive este strâns legată de politicile de susținere a spiritului antreprenorial și a inovării. Aceste grupuri de societăți inovatoare ar urma să se formeze în jurul universităților și să se stabilească în același loc în care se găsesc acestea. Astfel de evoluții sunt foarte atrăgătoare pentru societățile de CR.

5.8 Aspectele legate de piețele pe care investițiile au un grad mare de lichiditate sunt discutate în secțiunea 4 de mai sus.

Bruxelles, 22 octombrie 2008. Președintele Comitetului Economic și Social European Mario SEPI

(1) JO C 10, 15.1.2008, p. 96.

(2) Directiva 2001/23/CE a Consiliului din 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități. JO L 82, 22.3.2001 p.16-20,

(3) A se vedea Globalisation of Alternative Investment: the global economic impact of private equity (Globalizarea investițiilor alternative: impactul economic global al capitalului privat), p. viii. Studiu publicat de Forumul Economic Mondial, 2008.

(4) Forumul Economic Mondial, p. 43.

(5) JO C 10, 15.1.2008, p. 96.

(6) Forumul Economic Mondial, p. 54.

(7) Directiva 2001/23/CE a Consiliului din 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități. JO L 82, 22.3.2001 p. 16-20.

(8) JO C 10, 15.1.2008, p. 96.