Un Parchet complet separat este în curs de înființare. Până nu demult, majoritatea urmăririlor penale erau realizate de către poliție, iar procurorul general efectua urmărirea penală directă doar în cazul infracțiunilor celor mai grave. În plus, procurorul general avea atât funcții de urmărire penală, cât și rolul de consilier juridic al Guvernului, reprezentând statul în procedurile judiciare, ceea ce dădea naștere la îngrijorări privind separația puterilor. În 2019, Guvernul și-a anunțat intenția de a crea un Parchet separat, răspunzând recomandărilor Comisiei de la Veneția. Ca un prim pas, a fost creat Biroul Avocatului Statului pentru a prelua funcțiile care nu țineau de urmărirea penală pe care procurorul general le îndeplinea în trecut. Avocatul Statului acționează în calitate de consilier juridic al Guvernului. Procurorul general va avea sarcina urmăririi penale a tuturor infracțiunilor. Guvernul intenționează să depună în Parlament, în octombrie 2020, un proiect de lege care să extindă funcțiile de urmărire penală ale procurorului general pentru a acoperi și infracțiunile mai puțin grave. Transferul cazurilor de la poliție la Parchet va avea loc progresiv, începând din vara anului 2020, și ar trebui ca în final toate urmăririle penale să fie transferate către procurorul general. Prin urmare, va mai trece un timp până când reformele privind Parchetul vor intra pe deplin în vigoare. În ceea ce privește procurorul general, în iulie 2019, Parlamentul a adoptat o lege care prevede o nouă procedură de numire. Legea impune prim-ministrului să ia în considerare în mod corespunzător recomandările unei Comisii de numiri atunci când decide cu privire la recomandarea pe care o face președintelui în temeiul articolului 91 din Constituție în vederea numirii procurorului general. În conformitate cu noua procedură, la 8 septembrie 2020, prim-ministrul a acceptat candidatul recomandat de Comisia de numiri pentru funcția de procuror general al Maltei. Aceste modificări asigură mai multe mecanisme de control și echilibru prin comparație cu procedura anterioară de numire. În practică, numirea procurorului general rămâne încă în mod predominant în competența prim-ministrului, aspect semnalat ca fiind problematic.

Parlamentul a adoptat, de asemenea, reforma în ceea ce privește procedura de demitere a judecătorilor și a magistraților. În temeiul cadrului anterior, Parlamentul era cel care lua deciziile privind îndepărtarea din funcție a judecătorilor și magistraților. Comisia de la Veneția a recomandat depolitizarea procedurii. Potrivit reformelor, deciziile de demitere din funcție a judecătorilor și magistraților vor fi prerogativa Comisiei pentru administrarea justiției, alcătuită în majoritate din membri ai sistemului judiciar. Parlamentul nu va mai fi implicat în deciziile privind demiterea din funcție a judecătorilor sau magistraților. În plus, reformele prevăd posibilitatea introducerii unor căi de atac împotriva demiterilor în fața Curții Constituționale. Aceste reforme consolidează independenței sistemului judiciar, ținând seama de recomandările Consiliului Europei . În avizul din iunie 2020, Comisia de la Veneția a salutat planurile de reforme și, în prezent, pregătește un aviz suplimentar privind textele legislative ale acestor reforme.

În iulie 2020, a fost adoptată reforma sistemului care reglementează numirile judecătorilor și magistraților. În primăvara anului 2020, Guvernul a depus o serie de propuneri de reforme, inclusiv în ceea ce privește sistemul numirilor judiciare, pentru a da curs recomandărilor emise de Comisia de la Veneția în decembrie 2018. Proiectul de lege de modificare a Constituției a fost adoptat de Parlament la 29 iulie 2020. Toate aceste propuneri au fost discutate cu Comisia de la Veneția și evaluate de către aceasta, iar avizul său privind textele legislative este încă în curs de elaborare. În temeiul cadrului anterior, numirea judecătorilor și a magistraților era realizată de președintele Maltei „care acționa la recomandarea prim-ministrului”. Comisia de numiri judiciare stabilea dacă erau îndeplinite criteriile pentru numirile judiciare de către candidați, însă nu acorda punctaje candidaților și nici nu își exprima preferința pentru un candidat. Rolul Comisiei de numiri judiciare era să identifice un set de candidați pentru sistemul judiciar, dintre care prim-ministrul avea competența de a selecta candidații care urmau să fie numiți judecători sau magistrați, în timp ce rolul președintelui era pur formal. În conformitate cu legislația nouă adoptată de Parlament, alcătuirea Comisiei de numiri judiciare a fost revizuită, astfel încât în prezent, mai mult de jumătate dintre membrii acesteia provin din sistemul judiciar. Posturile vacante individuale vor fi publicate. Comisia de numiri judiciare îi va propune direct președintelui Republicii primii trei candidați cei mai potriviți pentru un post vacant, iar președintele va selecta judecătorii sau magistrații din rândul candidaților care i-au fost trimiși. Criteriile de evaluare au fost consacrate în Constituție. Aceste reforme contribuie la consolidarea independenței sistemului judiciare, luând în considerare recomandările Consiliului Europei. Această chestiune a fost semnalată de către Comisia Europeană și de Consiliu într-o recomandare specifică de țară în cadrul semestrului european 2020, precum și de Parlamentul European. În Avizul din 19 iunie 2020, Comisia de la Veneția a salutat în general planurile de reformă a numirilor judiciare, reamintind, în același timp, necesitatea luării de măsuri suplimentare care să asigure un sistem general de control și echilibru adecvat în conformitate cu avizul emis în decembrie 2018. În plus, Comisia de la Veneția pregătește în prezent un aviz suplimentar privind textele legislative ale acestor reforme. În ceea ce privește președintele Curții Supreme, potrivit reformei, numirea trebuie să aibă loc cu sprijinul a două treimi din membrii Parlamentului, fără implicarea sistemului judiciar sau a Comisiei de numiri judiciare. Date fiind diferitele roluri ale acestuia (președintele Curții Constituționale, președintele Curții de Apel, președinte al ambelor complete de apel), precum și responsabilitățile sale importante în ceea ce privește sistemul de justiție (președinte al Comisiei de numiri judiciare, membru al Comisiei pentru administrarea justiției, responsabil pentru disciplina judiciară), Comisia de la Veneția a subliniat importanța depolitizării, în cea mai mare măsură cu putință, a numirii președintelui Curții Supreme.

După ce a ieși la iveală corupția înrădăcinată, s-au ridicat multe voci din rândul publicului larg care au cerut consolidarea semnificativă a capacității de combatere a corupției și extinderea reformelor privind statul de drept. Nu s-au pronunțat suficiente condamnări în cauzele de corupție la nivel înalt. S-a lansat un proiect amplu de reformă care vizează eliminarea lacunelor și consolidarea cadrului instituțional de combatere a corupției, inclusiv în ceea ce privește asigurarea respectării legii și urmărirea penală. Reforma include reguli noi privind numirea șefului poliției, transferul responsabilităților de urmărire penală – inclusiv pentru cauzele legate de corupție – de la poliție către procurorul general, o reformă a Comisiei permanente anticorupție și dispoziții noi care permit formularea unor căi de atac împotriva deciziilor de neîncepere a urmăririi penale luate de către procurorul general. Punerea în aplicare eficace a acestor reforme va indica măsura în care au fost aplicate recomandările Comisiei de la Veneția și ale GRECO, în plus față de cele ale Comisiei Europene.

O serie de reforme semnificative ale sistemului de justiție maltez au fost adoptate recent în unanimitate de către Parlament. În special, reformele sistemului care guvernează numirile judiciare și procedurile disciplinare vizează îmbunătățirea sistemului de control și echilibru, limitând rolul prim-ministrului și al Parlamentului. Aceste reforme sunt menite să consolideze independența sistemului judiciar și sistemul separației puterilor în stat și să răspundă recomandărilor Comisiei de la Veneția din decembrie 2018, precum și recomandărilor formulate de Comisia Europeană și de Consiliul în cadrul semestrului european. Comisia de la Veneția a salutat în general planurile de reforme și pregătește în prezent un aviz suplimentar privind textele legislative ale acestor reforme. Un Parchet, sub autoritatea Biroului Procurorului General și complet separat de Biroului Avocatului Statului, este în curs de înființare. În ceea ce privește eficiența sistemului de justiție, subzistă îngrijorări importante, dată fiind durata foarte mare a procedurilor judiciare la toate nivelurile și în toate categoriile de cauze.

II. Cadrul anticorupție

Cadrul instituțional anticorupție este compus din mai multe autorități. Comisia permanentă anticorupție este responsabilă pentru prevenirea corupției și desfășurarea anchetelor administrative în legătură cu practicile de corupție. Comisarul pentru deontologia funcției publice poate analiza dacă miniștrii, secretarii parlamentari sau alți membri ai Parlamentului au acționat în moduri care sunt contrare legii, cu încălcarea oricărei îndatoriri etice sau de altă natură, sau care constituie un abuz de putere. Până în prezent, cercetarea și urmărirea penală a infracțiunilor de corupție au fost, preponderent, în sarcina poliției (Unitatea de combatere a criminalității economice); cu toate acestea, ca urmare a reformelor în curs (a se vedea secțiunea I), procurorul general va prelua urmărirea penală a tuturor infracțiunilor care se pedepsesc cu o condamnare de peste doi ani de închisoare, inclusiv infracțiunile de criminalitate economică, corupție și spălare a banilor. Alte organisme implicate în lupta împotriva corupției sunt Unitatea de Analiză a Informațiilor Financiare (FIAU) și Departamentul de Investigări și Audit Intern. Acesta din urma realizează audituri interne și investigații în cadrul tuturor departamentelor și agențiilor guvernamentale. Infracțiunile de corupție sunt incriminate în Codul Penal. În iulie 2020, Parlamentul a adoptat o serie de reforme în ceea ce privește cadrul anticorupție. Ancheta în curs și o anchetă publică separată în ceea ce privește asasinarea jurnalistei de investigație Daphne Caruana Galizia au scos la iveală corupția înrădăcinată și s-au ridicat multe voci din partea societății care au cerut consolidarea semnificativă a capacității de combatere a corupției și extinderea reformei privind statul de drept.

Malta a obținut un punctaj de 54/100 în ceea ce privește indicele de percepție a corupției stabilit de Transparency International și se situează pe locul 14 în Uniunea Europeană și pe locul 50 la nivel mondial . Potrivit unui sondaj Eurobarometru, 89 % dintre respondenții maltezi consideră că în Malta corupția este foarte răspândită (media UE fiind de 71 %), iar 54 % dintre persoane se simt afectate personal de corupție în viața de zi cu zi (media UE fiind de 26 %). În ceea ce privește întreprinderile, 76 % dintre acestea consideră corupția ca fiind foarte răspândită (media UE fiind de 63 %) și 60 % dintre întreprinderi consideră corupția o problemă pentru desfășurarea de activități comerciale (media UE fiind de 37 %). În același timp, 37 % dintre respondenți consideră că numărul urmăririlor penale încheiate cu succes este suficient pentru a descuraja practicile de corupție (media UE fiind de 36 %), în timp ce 45 % dintre întreprinderi consideră că persoanele și întreprinderile implicate în mituirea unui înalt funcționar sunt sancționate în mod corespunzător (media UE fiind de 31 %) .

S-au adoptat modificări în ceea ce privește Comisia permanentă anticorupție (PCAC), care vizează soluționarea deficiențelor structurale și reducerea rolului prim-ministrului în numirea membrilor acestei comisii. PCAC este responsabilă pentru prevenirea corupției și pentru anchetele administrative cu privire la semnalările cazurilor de corupție. Aceasta desfășoară anchete din proprie inițiativă sau în urma semnalărilor pe care le primește. În sistemul anterior, PCAC raporta Ministrului Justiției constatările anchetelor pe care le desfășura, iar legea nu impunea luarea unor măsuri ulterioare de asigurare a respectării legii sau de urmărire penală. Au existat, de asemenea, îngrijorări legate de transparență în ceea ce privește cazurile anchetate de PCAC și recomandările formulate. Comisia Europeană, Comisia de la Veneția și GRECO și-au exprimat îngrijorarea în ceea ce privește eficacitatea limitată a investigațiilor realizate de PCAC, precum și în ceea ce privește faptul că numirile membrilor PCAC depind de prim-ministru. În primăvara anului 2020, Guvernul a prezentat propuneri de modificare a procedurii de numire. Aceste propuneri au fost adoptate de Parlament la 29 iulie 2020. Potrivit noii proceduri, președintele PCAC trebuie să fie numit de președintele țării, în baza unei rezoluții adoptate de Parlament cu o majoritate de două treimi. Ceilalți doi membri ai PCAC trebuie să fie numiți de președinte, care acționează la recomandarea prim-ministrului și, respectiv, a liderului opoziției. Potrivit noilor norme, competențele de anchetă ale PCAC se extind pentru a acoperi o sferă mai largă de practici de corupție. În special, noua legislație prevede că, în cazul în care, în opinia PCAC, conduita anchetată constituie un act de corupție sau are legătură cu practici de corupție sau poate conduce la acestea, raportul privind rezultatele anchetei trebuie trimis procurorului general. Prin intermediul schimbărilor, PCAC, împreună cu Avocatul Poporului, Comisarul pentru deontologia funcției publice și auditorul general, vor putea să formuleze o cale de atac împotriva unei decizii de neîncepere a urmăririi penale luate de procurorul general. Cu toate acestea, mijloacele PCAC rămân limitate, ceea ce ridică semne de întrebare cu privire la capacitatea sa de a desfășura anchete de impact. Comisia de la Veneția a salutat planurile de reforme în Avizul din iunie 2020 și pregătește în prezent un aviz suplimentar privind textele legislative ale acestor reforme.

Tratamentul cazurilor de corupție de la nivel înalt prezintă deficiențe. În special, se pare că dosarele penale împotriva deținătorilor de funcții executive înalte rămân în stadiile inițiale ale procedurilor penale. Deși au fost furnizate probe noi în astfel de cauze, nu este clar dacă au fost inițiate procesele de investigație relevante . Urmăririle penale cu privire la infracțiunile legate de corupție sunt desfășurate de către funcționari ai Unității de combatere a criminalității economice din cadrul poliției executive a Maltei. Astfel cum s-a constatat în Raportul de țară din cadrul semestrului european 2020 și în rezoluțiile Parlamentului European, anchetele efectuate de către poliție au fost considerate fragmentare și infracțiunile legate de corupție și abuzul de putere nu au fost urmărite penal în mod eficace. Potrivit autorităților, în 2019 s-au raportat șapte anchete în curs privind acte de corupție cu implicarea funcționarilor publici, dintre care două se refereau la cazuri de corupție la nivel înalt. Deși există deja o cale de atac împotriva deciziei de neîncepere a urmăririi penale luate de poliție, s-a introdus o dispoziție nouă pentru a permite formularea unor astfel de căi de atac și împotriva deciziei de neîncepere a urmăririi penale luate de procurorul general .

Procesul de selecție și de numire a șefului poliției a fost reformat, aspect care a fost subliniat și de către Comisia de la Veneția în Avizul său din decembrie 2018. La 1 aprilie 2020, Parlamentul a convenit asupra unei legi care modifică procesul de selecție și de numire a șefului poliției. Comisia pentru funcția publică va avea obligația de a realiza un apel public la candidaturi într-un mod complet independent și autonom și va propune doi candidați Cabinetului de Miniștri. Cabinetul trebuie ulterior să selecteze un singur candidat dintre cei doi candidați incluși pe listă. Noua metodă propusă prevede, de asemenea, ca potențialii nominalizați aflați pe listă să se prezinte în fața Comisiei de numiri publice din Parlament pentru a se supune controlului parlamentar.

Resursele și capacitatea Unității de combatere a criminalității economice au fost consolidate. În perioada decembrie 2019 - septembrie 2020, Unitatea de combatere a criminalității economice s-a bucurat de o creștere substanțială a numărului de polițiști de care dispune, acesta crescând de la 58 la 98 de polițiști. Se pune accentul pe domeniile de care poliția nu avea capacitatea să se ocupe în trecut, inclusiv criminalitatea economică și financiară. Alte domenii în care se preconizează creșterea capacității sunt capacitatea de analiză a tehnologiei blockchain, consolidarea instrumentului de analiză a informațiilor și accesul la baze de date suplimentare.

Legea privind protecția avertizorilor de integritate a intrat în vigoare în 2013. Aceasta cuprinde dispoziții privind procedurile de raportare a practicilor necorespunzătoare, atât în sectorul privat, cât și în administrația publică. Toți angajatorii, inclusiv toate ministerele, trebuie să identifice un responsabil cu raportarea avertizărilor în interes public, care să primească sesizările angajaților care ar dori să facă o dezvăluire protejată privind o practică necorespunzătoare. La rândul său, responsabilul cu raportarea avertizărilor în interes public trebuie să ia măsuri sau, în cazul actelor care duc la infracțiuni, să sesizeze poliția într-un interval de timp rezonabil. Avertizarea în interes public se poate exercita în chestiuni care au avut loc atât înainte, cât și după intrarea în vigoare a legii. Această legislație îi protejează pe cei care acționează cu bună-credință. Cu toate acestea, numărul de sesizări provenite de la avertizorii de integritate este, până în prezent, destul de limitat.

Au fost depuse propuneri privind numirea persoanelor care exercită funcții executive înalte. Au fost depuse modificări care să asigure faptul că președintele țării primește recomandări de la Comisia pentru funcția publică, care este un organism constituțional independent, pentru numirea și demiterea secretarilor permanenți, pe baza unor cerințe clare și prestabilite. În ceea ce privește persoanele de încredere, s-au depus modificări la Legea administrației publice și la Legea privind deontologia funcției publice, stabilindu-se astfel o bază juridică clară pentru numirea acestora. Acest demers vine ca urmare a recomandărilor Comisiei de la Veneția și ale GRECO privind secretarii permanenți și persoanele de încredere . Comisia de la Veneția pregătește în prezent un aviz suplimentar privind textele legislative depuse în Parlament.

S-a lansat o consultare publică în vederea introducerii unei reglementări a activității de lobby, care lipsește în prezent. Comisarul pentru deontologia funcției publice a publicat un document de consultare cu propuneri pentru reglementarea activității de lobby. Comisarul intenționează să emită recomandări pentru modificări ale codului deontologic pentru miniștri și membrii Parlamentului, astfel cum este stabilit în Legea privind deontologia funcției publice. Ministerul pentru Mediu, Schimbări Climatice și Planificare a creat, ca proiect pilot, o platformă privind registrul transparenței, care este deja funcțională.

Comisarul pentru deontologia funcției publice și-a exprimat îngrijorarea cu privire la conflictele de interese ale membrilor Parlamentului. Începând din 2018, când Comisarul pentru deontologia funcției publice și-a început activitatea, declarațiile de avere ale membrilor Parlamentului au început să fie analizate. Acesta este rezultatul Legii privind deontologia funcției publice, care a intrat în vigoare la 30 octombrie 2018. Comisarul va examina declarațiile de avere și va propune, de asemenea, o revizuire a elementelor care trebuie prezentate. Cu toate acestea, declarațiile nu se fac publice, cu excepția celor care aparțin miniștrilor și secretarilor parlamentari. În ceea ce privește conflictele de interese, Comisarul a emis o decizie privind o plângere depusă de un membru al Parlamentului în iulie 2019 în ceea ce privește un posibil conflict de interese în cazul membrilor Parlamentului care dețin funcții în sectorul public sau furnizează servicii contractuale pentru sectorul public. În raportul de caz, Comisarul a constatat că două treimi dintre membrii obișnuiți ai Parlamentului dețin funcții publice sau au contracte cu sectorul public și a conchis că angajarea acestor membrii ai Parlamentului de către Guvern este fundamental greșită, îndemnând la încetarea acestei practici. O eventuală reformă a statutului membrilor Parlamentului este luată în considerare în contextul procesului de reformă constituțională. În ceea ce privește persoanele cărora le sunt încredințate funcții executive înalte, precum secretarii permanenți și persoanele de încredere, acestea nu se supun acelorași obligații de declarare a averii ca membrii Parlamentului. Aceste persoane trebuie să comunice informațiile de bază potrivit Codului deontologic pentru angajații publici, anexat Legii privind administrația publică . Persoanele de încredere fac obiectul controlului Comisarului pentru deontologia funcției publice .

III.Pluralismul mass-mediei

Libertatea de exprimare este consacrată în Constituția Maltei, precum și prin Legea Convenției Europene (Capitolul 319 din Legile Maltei). Legea privind mass-media și defăimarea din 14 mai 2018 a abrogat Legea presei din 1974, aducând după sine o transformare a legislației privind defăimarea. Independența Autorității de reglementare în domeniul audiovizualului este garantată prin Constituție. Drepturile de proprietate sau controlul editorial asupra mai multor instituții de presă exercitate de cele două partide politice principale continuă să configureze peisajul mass-mediei malteze. Asasinarea jurnalistei de investigație Daphne Caruana Galizia în octombrie 2017 a fost considerată pe scară largă un atac la adresa libertății de exprimare și a dat naștere la îngrijorări privind libertatea mass-mediei și siguranța jurnaliștilor în Malta.

Independența Autorității de reglementare în domeniul audiovizualului este consacrată în Constituție. Constituția stabilește eligibilitatea și criteriile de excludere pentru membrii Autorității de reglementare în domeniul audiovizualului și modul de numire a acestora. Astfel cum se specifică mai detaliat în legislația secundară, Autoritatea este un organism de drept public cu personalitate juridică distinctă, independent din punct de vedere juridic și funcțional de Guvern și de orice alt organism de drept public sau privat. Deciziile Autorității pot fi contestate la Curtea de Apel, precum și la Curtea Constituțională. Autoritatea este finanțată din Fondul Consolidat al Statului, care acoperă salariile angajaților. În plus, Autoritatea își finanțează cheltuielile din colectarea taxelor de licență și a amenzilor impuse posturilor de radiodifuziune și televiziune.

Membrii Autorității de reglementare în domeniul audiovizualului sunt numiți de președinte, la recomandarea prim-ministrului, formulată după consultarea cu liderul opoziției. Instrumentul de monitorizare a pluralismului mass-mediei 2020 („MPM 2020”) evaluează independența și eficacitatea Autorității de reglementare în domeniul audiovizualului ca având un risc mediu, dat fiind că toți cei cinci membri ai consiliului de administrare al Autorității sunt, în realitate, numiți politic. Aceștia au fost selectați de cele două partide principale din Malta, iar președintele Autorității este ales, în general, prin acordul comun ale acestor două partide. MPM 2020 subliniază că, într-adevăr, Autoritatea monitorizează și reglementează în principal serviciul public de mass-media [și anume serviciile publice de radiodifuziune și televiziune (PBS)], permițând, de facto, celorlalte două posturi de radiodifuziune și televiziune principale - aflate în proprietatea Partidului Laburiștilor și, respectiv, a Partidului Naționalist - să „se echilibreze reciproc din punct de vedere editorial”. Directiva revizuită a serviciilor mass-media audiovizuale (DSMAV) stabilește o serie de garanții specifice pentru independența și eficacitatea autorităților naționale de reglementare în domeniul mass-mediei. O lege care transpune această directivă face în prezent obiectul discuțiilor în Parlament.

Institutul Jurnaliștilor Maltezi (IGM) a fost fondat în 1989 ca o asociație care reunește practicienii în domeniul mass-mediei. IGM a adoptat un Cod deontologic jurnalistic și a coordonat înființarea unei Comisii Deontologice a Presei (PEC) care se ocupă de plângerile împotriva jurnaliștilor în temeiul acestui cod. IGM a avut un rol esențial în adoptarea de modificări la Legea presei malteze care include, în prezent, confidențialitatea surselor, imunitatea relativă, dreptul la informare și dreptul la replică. MPM 2020 subliniază că Institutul Jurnaliștilor Maltezi, care este singura organizație a jurnaliștilor profesioniști din țară, nu este în general considerat eficient în garantarea independenței editoriale și nu pare să aibă o voce suficient de puternică în asigurarea bunăstării generale a membrilor săi.

Autoritatea de reglementare în domeniul audiovizualului strânge informații privind drepturile de proprietate asupra instituțiilor de presă, însă nu are obligația de a asigura accesul ușor al publicului la aceste informații. Sunt vizate și posturile radio și de televiziune aflate în proprietatea partidelor politice, care sunt tratate ca posturi de radio și televiziune comerciale. În cazul unei modificări a acționariatului unei societăți mass-media, Autoritatea trebuie să fie informată, urmând ca aceasta să efectueze o examinare prealabilă. Înregistrarea întreprinderilor și informațiile privind drepturile de proprietate sunt disponibile prin registrul online ținut de Registrul Întreprinderilor din Malta. Nu există obligații specifice ale companiilor din domeniul mass-mediei de a-și publica structura de proprietate într-un mod care să permită accesul ușor al publicului la aceste informații. În plus, deși Autoritatea de reglementare în domeniul audiovizualului are dreptul de a obține orice tip de informații consideră necesar de la titularii licențelor, Autoritatea nu publică aceste informații. Prin urmare, deși afirmă că publicul cunoaște, în general, cine deține companiile din domeniul mass-mediei din țară, MPM 2020 înregistrează un risc mediu în ceea ce privește transparența proprietății în domeniul mass-mediei.

Partidelor politice li se permite în mod expres să dețină sau să controleze serviciile de radio și televiziune naționale sau să fie responsabile din punct de vedere editorial pentru aceste servicii. Acest fapt este consacrat prin Legea radiodifuziunii și a televiziunii. Cele două partide politice principale reprezentate în Parlament dețin efectiv, controlează sau gestionează mai multe instituții de presă și posturi de radiodifuziune și de televiziune malteze. De aceea, MPM 2020 consideră că există un risc acut ridicat în ceea ce privește independența politică a mass-mediei, precizând, totodată, că „nu există garanții de reglementare comune în ceea ce privește numirea sau demiterea editorilor și, din moment ce partidele politice dețin mai multe instituții de presă, influența politică asupra acestor numiri sau demiteri este inevitabilă”.

Nu există un cadru juridic de reglementare a publicității de stat. Acest lucru creează anumite riscuri de abuz, atât din partea Guvernului, cât și din partea politicienilor individuali. Guvernul recurge la publicitatea de stat pe tot parcursul anului, dar mai ales în lunile dinaintea alegerilor, ca formă de publicitate politică indirectă. Într-o anchetă recentă, Comisarul pentru deontologia funcției publice din Malta a conchis că este o practică larg răspândită ca miniștrii să recurgă la resurse publice în scopul creării de conținut pentru paginile lor personale de pe platformele sociale. Prin urmare, Comisarul a propus orientări privind utilizarea platformelor sociale de către miniștri și secretari parlamentari, orientări pe care Guvernul le-a acceptat, după cum se precizează în raport, ca având caracter obligatoriu pentru acesta. Pe baza acestor factori, MPM 2020 indică un risc mediu în ceea ce privește reglementarea de către stat a resurselor și a sprijinului pentru sectorul mass-mediei.

Legea privind libertatea informațiilor stabilește cadrul juridic pentru accesul la informațiile deținute de autoritățile publice. Legea stabilește că cetățenii maltezi, cetățenii UE și persoanele care au avut reședința în Malta timp de cel puțin cinci ani sunt eligibile să solicite accesul la astfel de informații. Orice refuz de a asigura accesul trebuie să fie motivat și poate fi contestat. Cu toate acestea, definiția extinsă a motivelor de refuz, precum și costurile administrative ale procedurii limitează adesea accesul la informații publice. Jurnaliștii au raportat cazuri în care au avut dificultăți atunci când au solicitat acest acces, din cauza întârzierilor semnificative și a lipsei răspunsului. Din aceste motive, MPM 2020 apreciază accesul la informații ca având un risc mediu. Dată fiind importanța acestui drept, această situație dă naștere unei preocupări speciale. Guvernul analizează în prezent posibilitatea eliminării interpretării restrânse a obligației de informare în interes public, pentru a răspunde Recomandărilor GRECO.