COMISIA EUROPEANĂ Bruxelles, 10.7.2020 COM(2020) 306 final COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, BANCA CENTRALĂ EUROPEANĂ, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Tabloul de bord privind justiția în Uniunea Europeană pentru anul 2020











RO COMISIA

EUROPEANĂ Bruxelles, 10.7.2020 COM(2020) 306 final COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, BANCA CENTRALĂ EUROPEANĂ, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Tabloul de bord privind justiția în Uniunea Europeană pentru anul 2020



1. Introducere Existența unor sisteme de justiție eficace joacă un rol esențial în punerea în aplicare a legislației UE și în susținerea statului de drept și a valorilor fundamentale care stau la baza Uniunii Europene. Atunci când aplică dreptul Uniunii, instanțele naționale acționează ca instanțe ale UE. Instanțele naționale, înainte de oricare altele, sunt cele care asigură faptul că drepturile și obligațiile prevăzute de legislația UE sunt puse în aplicare în mod efectiv (articolul 19 din TUE). În plus, existența unor sisteme de justiție eficace este esențială pentru menținerea încrederii reciproce, pentru climatul investițional și pentru sustenabilitatea creșterii pe termen lung. Din acest motiv, îmbunătățirea eficienței, a calității și a independenței sistemelor de justiție naționale continuă să fie una dintre prioritățile semestrului european – ciclul anual al UE de coordonare a politicilor economice. Strategia anuală pentru 2020 privind creșterea durabilă, care stabilește strategia de politică economică și de ocupare a forței de muncă pentru UE și plasează durabilitatea și incluziunea socială în centrul elaborării politicilor economice ale UE, reiterează legătura dintre sistemele de justiție eficace și mediul de afaceri din statele membre. Existența unor sisteme de justiție funcționale și pe deplin independente poate avea un impact pozitiv asupra investițiilor și, astfel, poate contribui la productivitate și la competitivitate. Acestea sunt, de asemenea, importante pentru asigurarea executării transfrontaliere eficiente a contractelor și a deciziilor administrative, precum și pentru soluționarea litigiilor, aspecte esențiale pentru funcționarea pieței unice (). În acest context, tabloul de bord privind justiția în UE prezintă o imagine de ansamblu anuală a indicatorilor care se axează pe parametrii esențiali ai unor sisteme de justiție eficace: eficiența, calitatea și independența. Ediția din 2020 dezvoltă în continuare indicatorii pentru toate cele trei elemente. Aceasta nu reflectă consecințele crizei provocate de pandemia de COVID-19, întrucât datele se referă la perioada 2012-2019, însă nu și la anul 2020. − Mecanismul european privind statul de drept – După cum s-a anunțat în orientările politice ale președintei von der Leyen, Comisia a instituit un mecanism european cuprinzător privind statul de drept în vederea aprofundării monitorizării situației din statele membre. Mecanismul privind statul de drept va acționa ca instrument cu rol preventiv, aprofundând dialogul și conștientizarea comună a aspectelor legate de statul de drept. Principalele sale caracteristici sunt prezentate în detaliu în Comunicarea Comisiei din 2019 intitulată „Consolidarea statului de drept în cadrul Uniunii – Plan de acțiune”. Noul mecanism se va baza pe un raport anual privind statul de drept, care va furniza o sinteză a evoluțiilor semnificative – atât pozitive, cât și negative – la nivelul tuturor statelor membre. Raportul se va baza pe diverse surse, inclusiv pe tabloul de bord privind justiția în UE.



Ce este tabloul de bord privind justiția în UE? Tabloul de bord privind justiția în UE este un instrument anual de informare comparativă. Scopul său este să ajute Uniunea și statele membre să îmbunătățească eficacitatea sistemelor naționale de justiție ale acestora, furnizându-le date obiective, fiabile și comparabile cu privire la o serie de indicatori relevanți pentru evaluarea eficienței, a calității și a independenței sistemelor de justiție în toate statele membre. Tabloul de bord nu prezintă o clasificare generală unică, ci oferă o imagine de ansamblu asupra modului de funcționare a tuturor sistemelor de justiție, pe baza unor indicatori de interes comun pentru toate statele membre. Acesta nu promovează un anumit tip de sistem de justiție și tratează toate statele membre pe picior de egalitate. Eficiența, calitatea și independența sunt parametri esențiali ai unui sistem de justiție eficace, oricare ar fi modelul sistemului național de justiție sau tradiția juridică în care acesta este ancorat. Figurile referitoare la acești trei parametri ar trebui să fie coroborate, deoarece toate cele trei elemente sunt adesea interconectate (inițiativele menite să îmbunătățească unul dintre elemente pot avea o influență asupra altui element).

Tabloul de bord se concentrează în principal asupra litigiilor civile și comerciale și asupra cauzelor de contencios administrativ, pentru a ajuta statele membre în eforturile lor de a crea un mediu mai favorabil investițiilor și afacerilor și mai orientat către cetățeni. Tabloul de bord este un instrument comparativ care evoluează în cadrul unui dialog cu statele membre și cu Parlamentul European ( ). Obiectivul său este de a identifica parametrii esențiali ai unui sistem de justiție eficace și de a furniza date anuale relevante. Care este metodologia tabloului de bord privind justiția în UE? Tabloul de bord utilizează diverse surse de informații. O mare parte a datelor cantitative este furnizată de Comisia Europeană pentru eficiența Justiției (CEPEJ) din cadrul Consiliului Europei, cu care Comisia a încheiat un contract pentru realizarea unui studiu anual specific. Datele corespund perioadei 2012-2018 și au fost furnizate de statele membre în conformitate cu metodologia CEPEJ (). Studiul prezintă totodată observații detaliate și fișe informative pe țări, care oferă mai multe informații contextuale. Acestea ar trebui să fie interpretate împreună cu figurile ( ). Datele colectate de CEPEJ cu privire la durata procedurilor indică durata lichidării stocului de cauze pendinte, care este durata calculată a procedurilor judiciare (pe baza raportului dintre cauzele pendinte și cele soluționate). Datele privind eficiența instanțelor în aplicarea dreptului Uniunii în anumite domenii indică durata medie a procedurilor rezultată din durata efectivă a cauzelor aflate pe rolul instanțelor. Trebuie remarcat faptul că durata procedurilor judiciare poate să varieze semnificativ de la o zonă la alta pe teritoriul unui stat membru, în special în centrele urbane unde activitățile comerciale ar putea avea ca rezultat creșterea volumului de cauze. Alte surse de date care se referă la perioada 2010-2019 () sunt: grupul de persoane de contact pentru sistemele naționale de justiție ( ), Rețeaua Europeană a Consiliilor Judiciare (RECJ) ( ), Rețeaua președinților Curților Supreme de Justiție ale UE (NPSJC) ( ), Asociația Consiliilor de Stat și a Jurisdicțiilor Administrative Supreme din Uniunea Europeană (ACA-Europe) ( ), Rețeaua europeană în domeniul concurenței (REC) ( ), Comitetul pentru comunicații (COCOM) ( ), Observatorul European al Încălcărilor Drepturilor de Proprietate Intelectuală ( ), Rețeaua de cooperare pentru protecția consumatorilor (CPC) ( ), Grupul de experți privind spălarea banilor și finanțarea terorismului (EGMLTF) ( ), Eurostat ( ), Rețeaua Europeană de Formare Judiciară (EJTN) ( ) și Forumul Economic Mondial (WEF)( ). De-a lungul anilor, metodologia utilizată pentru tabloul de bord a fost îmbunătățită în continuare și perfecționată în strânsă cooperare cu grupul de persoane de contact pentru sistemele naționale de justiție, în special prin elaborarea unui chestionar (actualizat anual) și colectarea de date cu privire la anumite aspecte ale funcționării sistemelor de justiție. Disponibilitatea datelor, în special în ceea ce privește indicatorii referitori la eficiența sistemelor de justiție, continuă să se îmbunătățească, întrucât multe state membre au investit în capacitatea lor de a produce statistici judiciare mai bune. Cazurile în care există încă dificultăți în ceea ce privește colectarea sau furnizarea de date sunt cauzate fie de capacități statistice insuficiente, fie de faptul că respectivele categorii naționale pentru care se colectează date nu corespund exact cu cele utilizate în cadrul tabloului de bord. Doar în foarte puține cazuri, lacunele în materie de date sunt cauzate de absența contribuțiilor autorităților naționale. Comisia continuă să încurajeze statele membre să reducă și mai mult aceste lacune în materie de date. Cum contribuie tabloul de bord privind justiția în UE la semestrul european? Tabloul de bord furnizează elemente pentru evaluarea eficienței, a calității și a independenței sistemelor naționale de justiție și, astfel, urmărește să ajute statele membre să îmbunătățească eficacitatea sistemelor naționale de justiție. Prin compararea informațiilor privind sistemele de justiție, tabloul de bord facilitează identificarea deficiențelor și a celor mai bune practici, precum și monitorizarea provocărilor și a progreselor. În contextul semestrului european, se efectuează evaluări specifice fiecărei țări printr-un dialog bilateral cu autoritățile naționale și părțile interesate în cauză. Aceste evaluări se reflectă în rapoartele de țară anuale elaborate în cadrul fiecărui semestru european și combină informațiile din tabloul de bord cu o analiză calitativă, specifică fiecărei țări, care evidențiază caracteristicile sistemelor juridice și contextul mai larg al statelor membre în cauză. În cazul în care deficiențele identificate au o importanță macroeconomică, analiza din cadrul semestrului european poate determina Comisia să propună Consiliului să adopte recomandări specifice fiecărei țări în vederea îmbunătățirii sistemelor naționale de justiție din statele membre individuale (). De ce este importantă eficacitatea sistemelor de justiție pentru un mediu de afaceri favorabil investițiilor? S-a constatat că sistemele de justiție eficace, care respectă statul de drept, au un impact economic pozitiv. Acolo unde sistemele judiciare garantează exercitarea drepturilor, creditorii sunt mai predispuși să acorde împrumuturi, comportamentul oportunist al întreprinderilor este descurajat, costurile aferente tranzacțiilor se reduc și întreprinderile inovatoare sunt mai dispuse să investească. Impactul benefic al bunei funcționări a sistemelor de justiție naționale asupra economiei este confirmat de o paletă largă de studii și de lucrări de specialitate, elaborate inclusiv de Fondul Monetar Internațional ( ), Banca Centrală Europeană ( ), OCDE ( ), Forumul Economic Mondial ( ) și Banca Mondială ( ). Un studiu a constatat că reducerea duratei procedurilor judiciare cu 1 % [măsurată ca durată a lichidării stocului de cauze pendinte ( )] poate susține dezvoltarea întreprinderilor ( ) și că un procent mai mare cu 1 % de întreprinderi care percep sistemul de justiție ca fiind independent este asociat în general cu creșteri mai mari ale cifrei de afaceri și ale productivității ( ). Un alt studiu a indicat o corelație pozitivă între independența percepută a justiției și fluxurile de investiții străine directe în Europa Centrală și de Est ( ). În plus, mai multe sondaje au evidențiat importanța eficienței sistemelor de justiție naționale pentru întreprinderi. De exemplu, într-un sondaj, 93 % dintre întreprinderile mari au răspuns că examinează în permanență și în mod sistematic situația statului de drept (inclusiv independența instanțelor) din țările în care investesc ( ). Într-un alt sondaj, peste jumătate dintre întreprinderile mici și mijlocii au răspuns că durata excesivă și costurile procedurilor judiciare au fost principalele motive pentru care respectivele întreprinderi nu au inițiat proceduri judiciare pentru încălcarea drepturilor de proprietate intelectuală (DPI) ( ). Comunicarea Comisiei intitulată „Identificarea și înlăturarea barierelor din cadrul pieței unice” () și Planul de acțiune pentru asigurarea respectării normelor privind piața unică () oferă, de asemenea, informații cu privire la importanța unor sisteme de justiție eficace pentru funcționarea pieței unice, în special pentru întreprinderi. Cum susține Comisia punerea în aplicare a reformelor corespunzătoare în domeniul justiției prin intermediul asistenței tehnice? Statele membre pot apela la asistența tehnică a Comisiei, disponibilă prin intermediul Direcției Generale Sprijin pentru Reforme Structurale (DG REFORM) în cadrul Programului de sprijin pentru reforme structurale ( ), care are un buget total de 222,8 milioane EUR pentru perioada 2017-2020. Din 2017, 16 state membre ( ) au primit deja sau au solicitat asistență tehnică în numeroase domenii. Este vorba, de exemplu, de asistență tehnică pentru îmbunătățirea eficienței sistemului jurisdicțional, reforma hărții judiciare, organizarea instanțelor, proiectarea sau punerea în aplicare a programelor de e-justiție și de justiție cibernetică, sistemele de gestionare a cauzelor, procesul de selecție și promovare a judecătorilor, pregătirea judecătorilor și soluționarea extrajudiciară a litigiilor în materie de consum. De asemenea, în mai 2020, Comisia și-a prezentat propunerile privind un plan de redresare ( ). În cadrul planului de redresare, s-a propus un instrument de sprijin tehnic ( ) în continuarea programului existent de sprijin pentru reforme structurale. Acesta se bazează pe succesul programului de sprijin și îi permite Comisiei să susțină consolidarea capacității instituționale și administrative la nivelul statelor membre. Instrumentul va continua să permită statelor membre să solicite asistență tehnică, printre altele, în domeniul sistemului de justiție.

2. Contextul: Principalele evoluții ale reformelor justiției în 2019 În 2019, un număr mare de state membre și-au continuat eforturile de îmbunătățire a eficienței sistemelor lor de justiție. Figura 1 prezintă o imagine de ansamblu actualizată a măsurilor adoptate și planificate în diferitele domenii operaționale ale sistemelor de justiție din statele membre implicate în activități de reformă. Figura 1: Activitatea legislativă și de reglementare cu privire la sistemele de justiție în 2019 (măsuri adoptate/inițiative în curs de negociere în funcție de statul membru) [sursa: Comisia Europeană ( )]

În 2019, dreptul procedural a continuat să reprezinte un domeniu de interes deosebit într-un număr mare de state membre, cu un volum semnificativ de activități legislative în curs de desfășurare sau planificate. Reformele privind statutul judecătorilor și normele pentru membrii profesiilor juridice și pentru procurori au cunoscut și ele o intensificare la nivelul activităților întreprinse. Prin comparație cu ultima ediție a tabloului de bord privind justiția în UE, activitatea de adoptarea de măsuri s-a intensificat în domenii precum administrarea instanțelor și a consiliilor judiciare, în contextul în care statele membre au concretizat măsurile anunțate anterior. În alte domenii, cum ar fi dezvoltarea tehnologiei informației și comunicațiilor (TIC) în cadrul sistemului de justiție sau reorganizarea hărților sistemului judiciar, activitatea de adoptare de măsuri a încetinit. Unele state membre utilizează deja în mod activ sau, cel puțin, plănuiesc să utilizeze inteligența artificială în cadrul sistemelor lor de justiție. Imaginea de ansamblu confirmă din nou observația potrivit căreia reformele justiției necesită timp – uneori trecând mai mulți ani de la anunțarea lor și până la adoptarea măsurilor legislative și de reglementare, respectiv până la punerea efectivă în aplicare a acestora.



3. Principalele constatări ale tabloului de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 Eficiența, calitatea și independența sunt principalii parametri ai unui sistem de justiție eficace, iar tabloul de bord prezintă indicatori cu privire la toți acești trei parametri. 3.1. Eficiența sistemelor de justiție Tabloul de bord prezintă indicatori pentru eficiența procedurilor în domeniile largi de drept civil, comercial și administrativ și în domenii specifice în care autoritățile administrative și instanțele judecătorești aplică dreptul UE( ). 3.1.1. Evoluții în ceea ce privește volumul de cauze Numărul de cauze al sistemelor de justiție naționale a scăzut în majoritatea statelor membre și rămâne în mare parte sub nivelul din 2012, chiar dacă variază în continuare semnificativ de la un stat membru la altul (figura 2). Acest lucru arată că este important să se acorde în continuare atenție asigurării eficacității sistemelor de justiție. Figura 2: Numărul de noi cauze civile, comerciale, de contencios administrativ și de altă natură, 2012-2018 (*) (în prima instanță/la 100 de locuitori) [sursa: studiul CEPEJ) ] (*) Conform metodologiei CEPEJ, această categorie include toate cauzele litigioase și nelitigioase civile și comerciale, cauzele nelitigioase privind cartea funciară și registrul comerțului, cauzele privind alte registre, alte cauze nelitigioase, cauzele de contencios administrativ și alte cauze non-penale. Au fost raportate modificări ale metodologiei în LV (aplicate retroactiv pentru 2016 și 2017), SK și SE (datele pentru 2016 și 2017 au fost adaptate pentru a include cauzele din domeniul migrației în cauzele de contencios administrativ, în conformitate cu metodologia CEPEJ). Figura 3: Numărul de noi cauze litigioase civile și comerciale, 2012-2018 (*) (în prima instanță/la 100 de locuitori) (sursa: studiul CEPEJ)

(*) Conform metodologiei CEPEJ, cauzele litigioase civile/comerciale se referă la litigii între părți, de exemplu litigiile legate de contracte. Cauzele civile/comerciale nelitigioase se referă la procedurile necontestate, de exemplu ordine de plată necontestate. Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. Datele pentru NL includ cauzele nelitigioase. Figura 4: Numărul de noi cauze de contencios administrativ, 2012-2018 (*) (în prima instanță/la 100 de locuitori) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Conform metodologiei CEPEJ, cauzele de contencios administrativ se referă la litigii între persoane fizice și autoritățile locale, regionale sau naționale. DK și IE nu înregistrează cauze de contencios administrativ separat. În 2018,în RO a avut loc o dejudiciarizare a unor proceduri administrative. Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL, SK și SE. În SE, cauzele în domeniul migrației au fost incluse în cauzele de contencios administrativ (cu aplicare retroactivă pentru 2016 și pentru 2017).

3.1.2. Date generale privind eficiența Indicatorii referitori la eficiența procedurilor în domeniile ample ale dreptului civil, comercial și administrativ sunt: durata estimată a procedurilor (durata lichidării stocului de cauze pendinte), rata de soluționare a cauzelor și numărul de cauze pendinte. − Durata estimată a procedurilor – Durata procedurilor reprezintă timpul necesar (în zile), conform estimărilor, pentru soluționarea unei cauze în instanță, ceea ce înseamnă timpul necesar pentru ca organul jurisdicțional să pronunțe o hotărâre în primă instanță. Indicatorul „durata lichidării stocului de cauze pendinte” reprezintă numărul de cauze nesoluționate împărțit la numărul de cauze soluționate la sfârșitul anului înmulțit cu 365 (de zile) ( ). Acesta implică un calcul cantitativ, indicând timpul minim necesar unei instanțe pentru a soluționa o cauză, în condițiile curente de lucru. Cu cât este mai mare valoarea sa, cu atât este mai mare probabilitatea ca instanța să aibă nevoie de o durată mai mare de timp pentru a pronunța o decizie. Figurile se referă, în cea mai mare parte, la proceduri în primă instanță și compară, în cazul în care sunt disponibile, datele din 2012, 2016, 2017 și 2018 ( ). Două figuri ilustrează durata lichidării stocului de cauze pendinte în 2018 pentru cauzele litigioase civile și comerciale și cauzele de contencios administrativ de la toate instanțele judecătorești, în timp ce o figură ilustrează durata medie a procedurilor în cauze care au ca obiect spălarea banilor și care sunt judecate de tribunalele de primă instanță și de a doua instanță. Figura 5: Timpul estimat necesar pentru soluționarea cauzelor civile, comerciale, de contencios administrativ și de altă natură, 2012-2018 (*)(în prima instanță/în zile) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Conform metodologiei CEPEJ, această categorie include toate cauzele litigioase și nelitigioase civile și comerciale, cauzele nelitigioase privind cartea funciară și registrul comerțului, cauzele privind alte registre, alte cauze nelitigioase, cauzele de contencios administrativ și alte cauze non-penale. Au fost raportate modificări ale metodologiei în SK. Cauzele pendinte includ toate instanțele din CZ și, până în 2016, din SK. LV: scăderea semnificativă se datorează reformei sistemului judiciar, verificărilor efectuate în vederea identificării erorilor și operațiunilor de curățare a datelor din sistemul informațional al instanțelor. Figura 6: Timpul estimat necesar pentru soluționarea cauzelor litigioase civile și comerciale, 2012-2018(*) (în prima instanță/în zile) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Conform metodologiei CEPEJ, cauzele litigioase civile/comerciale se referă la litigii între părți, de exemplu litigiile legate de contracte. Cauzele civile/comerciale nelitigioase se referă la procedurile necontestate, de exemplu ordine de plată necontestate. Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. Cauzele pendinte includ toate instanțele din CZ și, până în 2016, din SK. Datele pentru NL includ cauzele nelitigioase. Figura 7: Timpul estimat necesar pentru soluționarea cauzelor litigioase civile și comerciale (*) în toate instanțele de judecată în 2018 (în prima, a doua și a treia instanță/în zile) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Ordinea este stabilită de instanța de judecată cu cea mai lungă durată a procedurilor din fiecare stat membru. Nu există date disponibile pentru tribunalele de primă și de a doua instanță din BE, BG și IE, pentru tribunalele de a doua instanță din NL, pentru tribunalele de a doua și a treia instanță din NL și AT sau pentru tribunalele de a doua instanță din DE și HR. Nu există tribunale de a treia instanță în MT. Accesul la tribunalele de a treia instanță poate fi limitat în unele state membre. Figura 8: Timpul estimat necesar pentru soluționarea cauzelor de contencios administrativ, 2012-2018 (*) (în prima instanță/în zile) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Cauzele de contencios administrativ se referă la litigii între persoane fizice și autoritățile locale, regionale sau naționale, conform metodologiei CEPEJ. Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. Cauzele pendinte includ toate instanțele din CZ și, până în 2016, din SK. DK și IE nu înregistrează cauzele de contencios administrativ separat. CY: în 2018, numărul de cauze soluționate a crescut ca urmare a conexării cauzelor, a retragerii unui număr de 2 724 de cauze conexate și a creării unei instanțe de contencios administrativ cu doi ani în urmă. Figura 9: Timpul estimat necesar pentru soluționarea cauzelor de contencios administrativ (*) în toate instanțele de judecată în 2018 (în prima și, după caz, a doua și a treia instanță/în zile) (sursa: studiul CEPEJ)

(*) Ordinea este stabilită de instanța de judecată cu cea mai lungă durată a procedurilor din fiecare stat membru. Nu există date disponibile: pentru tribunalele de primă instanță din LU, pentru tribunalele de a doua instanță din MT și RO și pentru tribunalele de a treia instanță din NL. Curtea supremă sau o altă instanță supremă reprezintă singura instanță de apel din CZ, IT, CY, AT, SI și FI. Nu există tribunal de a treia instanță pentru aceste tipuri de cauze în HR, LT, LU și MT. Cea mai înaltă instanță administrativă este prima și singura instanță pentru anumite cauze în BE. Accesul la tribunalele de a treia instanță poate fi limitat în unele state membre. DK și IE nu înregistrează cauze de contencios administrativ separat. − Rata de soluționare a cauzelor – Rata de soluționare a cauzelor este raportul dintre numărul de cauze soluționate și numărul de cauze noi. Indicatorul măsoară capacitatea unei instanței de a face față volumului de cauze noi. Atunci când rata de soluționare a cauzelor este de aproximativ 100 % sau mai mare înseamnă că sistemul de justiție este capabil să soluționeze cel puțin la fel de multe cauze ca numărul de cauze noi. Atunci când rata de soluționare a cauzelor este mai mică de 100 %, acest lucru înseamnă că instanțele soluționează mai puține cauze decât numărul de cauze noi. Figura 10: Rata de soluționare a cauzelor civile, comerciale, de contencios administrativ și de altă natură, 2012-2018 (*) (în prima instanță/în % – valorile mai mari de 100 % indică faptul că numărul de cauze soluționate depășește numărul de cauze noi, în timp ce valorile mai mici de 100 % indică faptul că numărul de cauze soluționate este mai mic decât numărul de cauze noi) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Au fost raportate modificări ale metodologiei în SK. IE: este de așteptat ca numărul de cauze soluționate să fie subraportat din cauza metodologiei. IT: în 2013 a fost introdusă o nouă clasificare a cauzelor civile. Figura 11: Rata de soluționare a cauzelor litigioase civile și comerciale, 2012-2018 (*) (în prima instanță/în %) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. IE: este de așteptat ca numărul de cauze soluționate să fie subraportat din cauza metodologiei. IT: în 2013 a fost introdusă o nouă clasificare a cauzelor civile. Datele pentru NL includ cauzele nelitigioase. Figura 12: Rata de soluționare a cauzelor de contencios administrativ, 2012-2018 (*) (în prima instanță/în %) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Valorile anterioare pentru unele state membre au fost reduse în scopuri de prezentare (CY în 2018 = 219 %; IT în 2012 = 279,8 %); Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. DK și IE nu înregistrează cauzele de contencios administrativ separat. În CY, numărul de cauze soluționate a crescut ca urmare a conexării cauzelor, a retragerii unui număr de 2 724 de cauze conexate și a creării unei instanțe de contencios administrativ cu doi ani în urmă. − Cauze pendinte – Numărul de cauze pendinte reprezintă numărul de cauze care se află încă în curs de soluționare la sfârșitul unui exercițiu. De asemenea, acesta influențează durata lichidării stocului de cauze pendinte. Figura 13: Numărul de cauze civile, comerciale, de contencios administrativ și de altă natură pendinte, 2012-2018 (*) (în prima instanță/la 100 de locuitori) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Au fost raportate modificări ale metodologiei în SK. Cauzele pendinte includ toate instanțele din CZ și, până în 2016, din SK. IT: în 2013 a fost introdusă o nouă clasificare a cauzelor civile. Figura 14: Numărul de cauze litigioase civile și comerciale pendinte, 2012-2018 (*) (în prima instanță/la 100 de locuitori) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. Cauzele pendinte includ toate instanțele din CZ și, până în 2016, din SK. IT: în 2013 a fost introdusă o nouă clasificare a cauzelor civile. Datele pentru NL includ cauzele nelitigioase. Figura 15: Numărul de cauze de contencios administrativ pendinte, 2012-2018 (*) (în prima instanță/la 100 de locuitori) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Valorile anterioare pentru unele state membre au fost reduse în scopuri de prezentare (EL în 2012 = 3,5). Au fost raportate modificări ale metodologiei în EL și SK. Cauzele pendinte includ toate instanțele din CZ și, până în 2016, din SK. DK și IE nu înregistrează cauzele de contencios administrativ separat.



3.1.3. Eficiența în domenii specifice ale dreptului Uniunii Prezenta secțiune completează datele generale privind eficiența sistemelor de justiție și prezintă durata medie a procedurilor ( ) în domenii specifice atunci când este implicat dreptul Uniunii. Tabloul de bord pentru 2020 se bazează pe date anterioare din domeniile concurenței, comunicațiilor electronice, mărcii UE, protecției consumatorilor și combaterii spălării banilor. Domeniile sunt selectate datorită relevanței lor pentru piața unică și mediul de afaceri. În general, întârzierile considerabile înregistrate de acțiunile în justiție pot avea consecințe negative asupra asigurării respectării drepturilor care decurg din dreptul Uniunii, de exemplu, atunci când nu mai sunt disponibile căi de atac adecvate sau când se produc daune financiare importante care devin nerecuperabile.

– Concurența – Aplicarea eficace a dreptului concurenței asigură condiții echitabile pentru întreprinderi și, prin urmare, este esențială pentru un mediu de afaceri atractiv. Figura 16 prezintă durata medie a procedurilor împotriva deciziilor autorităților naționale din domeniul concurenței care pun în aplicare articolele 101 și 102 din TFUE ( ). Figura 16: Concurență: Durata medie a controlului judiciar, 2013-2018 (*) (în prima instanță/în zile) (sursa: Comisia Europeană împreună cu Rețeaua europeană în domeniul concurenței) (*) EE: nicio cauză. IE și AT: scenariul nu se aplică deoarece autoritățile nu sunt competente să ia deciziile respective. AT: datele includ cauzele soluționate de instanța competentă în materie de înțelegeri care implică o încălcare a articolelor 101 și 102 din TFUE, dar nu se bazează pe căile de atac introduse împotriva autorității naționale în domeniul concurenței. O estimare a duratei a fost utilizată în BG și IT. O coloană necompletată poate indica faptul că statul membru nu a raportat nicio cauză pentru anul respectiv. Numărul cauzelor este scăzut (sub cinci pe an) în multe state membre, ceea ce poate face ca datele anuale să depindă de o cauză cu o durată deosebit de îndelungată sau deosebit de scurtă. Câteva dintre cele mai îndelungate cauze din setul de date au inclus timpul necesar pentru o sesizare la Curtea de Justiție a Uniunii Europene (de exemplu LT), controlul constituționalității (de exemplu SK) sau întârzieri procedurale specifice (de exemplu CZ, EL, HU). – Comunicații electronice – Obiectivul legislației UE în domeniul comunicațiilor electronice este acela de a crește concurența, de a contribui la dezvoltarea pieței unice și de a genera investiții, inovare și creștere economică. Efectele pozitive pentru consumatori pot fi obținute prin aplicarea eficientă a acestei legislații, care poate determina scăderea prețurilor pentru utilizatorii finali și o calitate mai bună a serviciilor. Figura 17 prezintă durata medie a procedurilor de control judiciar împotriva deciziilor autorităților naționale de reglementare care pun în aplicare legislația UE în domeniul comunicațiilor electronice ( ). Aceasta acoperă un spectru larg de cauze, care variază de la „analize ale pieței” mai complexe până la chestiuni axate pe consumatori. Figura 17: Comunicații electronice: Durata medie a procedurilor de control judiciar, 2013­2018 (*) (în prima instanță/în zile) (sursa: Comisia Europeană împreună cu Comitetul pentru comunicații) (*) Numărul cauzelor variază de la un stat membru la altul. O coloană necompletată indică faptul că statul membru nu a raportat nicio cauză pentru anul respectiv (cu excepția PT pentru 2017 și 2018 și RO pentru 2018: nu există date). LU: nicio cauză. În unele cazuri, numărul limitat de cauze relevante(LV, LT, MT, SK, SE) poate face ca datele anuale să depindă de o cauză cu o durată deosebit de îndelungată sau deosebit de scurtă și să producă variații mari de la an la an. DK: un organ cvasi-judiciar responsabil de judecarea căilor de atac în primă instanță. ES, AT și PL: sunt responsabile instanțe diferite, în funcție de obiectul cauzei. MT: în 2016 a fost semnalată o cauză cu o durată excepțional de lungă, de 2 500 de zile, care se referea la o problemă complexă în care o autoritate locală, împreună cu mai mulți rezidenți, a introdus o acțiune în legătură cu presupuse emisii nocive de la stațiile de radiocomunicații mobile terestre. – Marca UE – Eficacitatea asigurării respectării drepturilor de proprietate intelectuală are un rol esențial în stimularea investițiilor în inovare. Legislația comunitară privind mărcile UE ( ) acordă un rol important instanțelor naționale, care acționează ca instanțe ale Uniunii și pronunță hotărâri care afectează piața unică. Figura 18 prezintă durata medie a cauzelor având drept obiect încălcarea drepturilor aferente unei mărci UE în litigii între părți persoane fizice.



Figura 18: Marca UE: Durata medie a cauzelor având drept obiect încălcarea drepturilor aferente unei mărci UE, 2013-2018 (*) (în prima instanță/în zile) (sursa: Comisia Europeană împreună cu Observatorul European al Încălcărilor Drepturilor de Proprietate Intelectuală) (*) FR, IT, LT, LU: un eșantion de cauze utilizat pentru datele pentru anumiți ani. BG: pentru 2016 au fost utilizate estimări efectuate de instanțe. PL: pentru 2015 au fost utilizate estimări efectuate de instanțe. Cauze deosebit de îndelungate care afectează media raportată în EE, IE, LV și SE. EL: date bazate pe durata medie ponderată a cauzelor de la două instanțe. DK: date din toate cauzele având ca obiect mărci – nu doar UE – de pe rolul Tribunalului Maritim și Comercial. pentru 2018, nu există date cu privire la durata medie ca urmare a introducerii unui nou sistem TIC. ES: cauzele referitoare la alte titluri PI din UE sunt incluse în calculul duratei medii; pentru 2018, se utilizează o estimare. – Protecția consumatorilor – Punerea în aplicare efectivă a legislației în domeniul protecției consumatorilor asigură faptul că drepturile consumatorilor sunt respectate și că întreprinderile care încalcă normele referitoare la protecția consumatorilor nu obțin avantaje neloiale. Autoritățile de protecție a consumatorilor și instanțele exercită un rol esențial în asigurarea respectării legislației UE în domeniul protecției consumatorilor ( ) în diferitele sisteme naționale de aplicare a legii. Figura 19 ilustrează durata medie a procedurilor de control judiciar împotriva deciziilor autorităților de protecție a consumatorilor care pun în aplicare dreptul Uniunii. În cazul consumatorilor sau al întreprinderilor, punerea efectivă în aplicare poate implica un lanț de actori, nu doar instanțe judecătorești, ci și autorități administrative. Pentru a continua examinarea acestui lanț de punere în aplicare a legislației, este prezentată din nou durata procedurilor întreprinse de autoritățile de protecție a consumatorilor. Figura 20 prezintă durata medie a procedurilor privind deciziile administrative luate de autoritățile naționale de protecție a consumatorilor în perioada 2014-2018 de la momentul deschiderii unui dosar. Printre hotărârile relevante se află cele de constatare a încălcării normelor de fond, cele prin care se dispun măsuri provizorii, ordinele de încetare, introducerea unei acțiuni în justiție sau cele de închidere a dosarului.





Figura 19: Protecția consumatorilor: Durata medie a procedurilor de control judiciar, 2013-2018(*)

(în prima instanță/în zile) (sursa: Comisia Europeană împreună cu Rețeaua de cooperare pentru protecția consumatorilor) (*) DE, LU, AT, FI: scenariul nu se aplică deoarece autoritățile de protecție a consumatorilor nu sunt împuternicite să adopte decizii de constatare a încălcării normelor relevante privind consumatorii. Numărul cauzelor relevante este scăzut (mai puțin de cinci) în IE, CY, NL și SE. O estimare a durate medii a fost furnizată de EL și RO. Figura 20: Protecția consumatorilor: Durata medie a procedurilor administrative întreprinse de autoritățile de protecție a consumatorilor, 2014-2018(*) (în prima instanță/în zile) (sursa: Comisia Europeană împreună cu Rețeaua de cooperare pentru protecția consumatorilor) (*) DE, LU, AT: scenariul nu se aplică deoarece autoritățile de protecție a consumatorilor nu sunt împuternicite să adopte decizii de constatare a încălcării normelor relevante privind consumatorii. Numărul cauzelor relevante este scăzut (mai puțin de cinci) în NL și SE. O estimare a duratei medii a fost furnizată de DK, FI, FR, EL, FR și RO.

– Spălarea banilor – Pe lângă contribuția la combaterea criminalității, eficacitatea luptei împotriva spălării banilor este un element esențial pentru asigurarea solidității, a integrității și a stabilității sectorului financiar, precum și a încrederii în sistemul financiar și a concurenței loiale în cadrul pieței unice ( ). Astfel cum a subliniat Fondul Monetar Internațional, infracțiunile de spălare a banilor pot să descurajeze investițiile străine, să denatureze fluxurile internaționale de capital și să aibă consecințe negative asupra performanței macroeconomice a unei țări, producând pierderi la nivelul bunăstării și epuizând resursele provenite din activități economice mai productive ( ). Directiva privind combaterea spălării banilor solicită statelor membre să mențină statistici privind eficacitatea sistemelor lor de combatere a spălării banilor sau a finanțării terorismului( ). În cooperare cu statele membre, s-a utilizat un chestionar actualizat în vederea colectării datelor privind fazele judiciare ale regimurilor naționale de combatere a spălării banilor. Figura 21 prezintă durata medie a cauzelor din primă instanță al căror obiect îl constituie infracțiunile de spălare a banilor. Figura 21: Spălarea banilor: Durata medie a procedurilor judecătorești, 2014-2018(*) (în prima instanță/în zile) (sursa: Comisia Europeană împreună cu Grupul de experți privind spălarea banilor și finanțarea terorismului) (*) Nu există date pentru anul 2018: BE, EE, CY, AT, PL și PT. ES, NL: durata estimată. LV: datorită numărului relativ scăzut de cauze din 2016, diferiți factori pot avea un impact asupra duratei procedurilor, de exemplu o suspendare într-o singură cauză din motive obiective. PL: calcularea duratei pentru 2016 pe baza unui eșantion de cauze selectat aleatoriu. SE: calcularea duratei pentru 2017 pe baza unui eșantion de cauze soluționate; datele pentru 2018 sunt preliminare. IT: datele se referă la instanțele respondente, acoperind aproximativ 91 % din totalul procedurilor în 2015, respectiv aproximativ 99 % în 2016 și în 2017; datele se referă atât la audierile preliminare, cât și la cele din timpul proceselor.



3.1.4. Rezumat privind eficiența sistemelor de justiție Un sistem de justiție eficace gestionează volumul de cauze și stocul de cauze restante și pronunță hotărârile fără întârzieri nejustificate. Principalii indicatori utilizați de tabloul de bord privind justiția în UE pentru a monitoriza eficiența sistemelor de justiție sunt, așadar, durata procedurilor (durata estimată sau medie – exprimată în zile – necesară pentru soluționarea unei cauze), rata de soluționare a cauzelor (raportul dintre numărul de cauze soluționate și numărul de cauze noi) și numărul de cauze pendinte (care se află încă în curs de soluționare la sfârșitul anului). Date generale privind eficiența Tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 conține date privind eficiența care vizează o perioadă de șapte ani (2012-2018). Acest interval de timp permite identificarea anumitor tendințe și arată că reformele în domeniul justiției necesită adesea timp pentru a produce un impact. Studiind datele disponibile din 2012 în legătură cu cauzele civile, comerciale și de contencios administrativ, eficiența s-a îmbunătățit sau a rămas stabilă în 11 state membre, în timp ce în alte opt state membre aceasta a scăzut, deși adesea doar marginal. Se pot observa evoluții pozitive în majoritatea statelor membre în cazul cărora s-au identificat provocări specifice în contextul semestrului european ( ): ·Începând cu anul 2012, în aproape toate aceste state membre, durata procedurilor judiciare în primă instanță pentru categoria largă a „tuturor cauzelor” (figura 5) și pentru litigiile civile și comerciale (figura 6) a scăzut sau a rămas stabilă. În ceea ce privește cauzele de contencios administrativ (figura 8), începând cu anul 2012, durata procedurilor a scăzut sau a rămas stabilă în majoritatea acestor state membre. Per ansamblu, doar câteva state membre au prezentat o creștere a duratei procedurilor în 2018. ·Tabloul de bord prezintă date privind durata procedurilor în toate instanțele judecătorești pentru litigiile civile și comerciale (figura 7) și pentru cauzele de contencios administrativ (figura 9). Datele arată că, într-o serie de state membre identificate drept confruntându-se cu provocări legate de durata procedurilor la instanțele de prim grad, instanțele superioare funcționează mai eficient. Dimpotrivă, în alte state membre care se confruntă cu provocări, durata medie a procedurilor la instanțele superioare este chiar mai mare decât la instanțele de prim grad. ·În categoria generală a „tuturor cauzelor” și în categoria cauzelor litigioase civile și comerciale (figurile 10 și 11), numărul total de state membre în care rata de soluționare a cauzelor este mai mare de 100 % a crescut începând cu anul 2012. În 2018, aproape toate statele membre, inclusiv cele care se confruntă cu provocări, au raportat o rată ridicată de soluționare a cauzelor (peste 97 %), ceea ce înseamnă că instanțele judecătorești sunt, în general, capabile să facă față cauzelor noi din aceste categorii. În cauzele de contencios administrativ (figura 12), se poate observa o variație mai mare a ratei de soluționare a cauzelor de la un an la altul și, deși aceasta rămâne în general mai scăzută decât cea aferentă altor categorii de cauze, unele state membre au înregistrat progrese notabile. În special, majoritatea statelor membre care se confruntă cu provocări raportează o creștere a ratei de soluționare a cauzelor administrative începând cu 2012. ·Începând cu anul 2012, progresele continuă în aproape toate statele membre care se confruntă cu cele mai semnificative provocări în ceea ce privește stocul de cauze restante, indiferent de categoria cauzelor. S-au înregistrat adesea progrese substanțiale în ceea ce privește reducerea numărului de cauze pendinte atât pentru cauzele litigioase civile și comerciale (figura 14), cât și pentru cauzele de contencios administrativ (figura 15). În ciuda acestor îmbunătățiri, există în continuare diferențe semnificative între statele membre care au relativ puține cauze pendinte și cele cu un număr mare de cauze pendinte, în timp ce, în unele state membre, par a se acumula cauze restante. Eficiența în domenii specifice ale dreptului Uniunii Datele privind durata medie a procedurilor în domenii specifice ale dreptului Uniunii (figurile 16­21) oferă o perspectivă asupra modului de funcționare a sistemelor de justiție în aceste tipuri de litigii de natură comercială. Datele privind eficiența în domenii specifice ale dreptului sunt colectate pe baza unor scenarii strict definite, iar numărul cazurilor relevante poate să pară scăzut. Cu toate acestea, în comparație cu durata calculată a procedurilor prezentată în datele generale privind eficiența, aceste cifre reprezintă o durată medie efectivă a tuturor cauzelor relevante din domeniile specifice dintr-un an. Prin urmare, este important de remarcat faptul că mai multe state membre care, conform datelor generale privind eficiența, nu par a se confrunta cu provocări raportează o durată medie considerabil mai mare a cauzelor în domenii specifice ale dreptului Uniunii. În același timp, durata procedurilor în diferite domenii specifice poate, de asemenea, să varieze considerabil în același stat membru. Cifrele din domenii specifice ale dreptului UE evidențiază următoarele tendințe: ·În ceea ce privește cauzele din domeniul concurenței (figura 16), volumul total de cauze cu care se confruntă instanțele din statele membre a crescut ușor, în timp ce durata controlului judiciar a scăzut sau a rămas stabilă în șase state membre, crescând însă în alte cinci state membre. În 2018, tendința pozitivă a continuat, doar două state membre raportând o durată medie mai mare de 1 000 de zile (comparativ cu trei state membre în 2017). ·În domeniul comunicațiilor electronice (figura 17), volumul de cauze cu care se confruntă instanțele a continuat să crească, punându-se astfel capăt tendinței pozitive în ceea ce privește reducerea duratei procedurilor observată în anii precedenți. În 2018, majoritatea statelor membre au înregistrat o creștere a duratei medii a procedurilor, atât comparativ cu 2017, cât și cu 2013. ·În ceea ce privește cauzele având ca obiect încălcarea drepturilor aferente unei mărci UE (figura 18), în 2018, evoluția duratei medii a procedurilor a variat semnificativ. Unele state membre au înregistrat creșteri semnificative, în timp ce altele au reușit să facă față mai bine volumului de cauze și au redus timpul necesar pentru soluționarea cauzelor. ·Eventualul efect combinat al lanțului de punere în aplicare, care constă în proceduri de control atât administrativ, cât și judiciar, este prezentat în domeniul dreptului privind protecția consumatorilor (figurile 19 și 20). În 2018, șapte state membre au raportat că autoritățile lor de protecție a consumatorilor au necesitat, în medie, mai puțin de trei luni pentru a lua o decizie într-o cauză reglementată de dreptul UE în domeniul protecției consumatorilor, în timp ce acestea au necesitat mai mult de șase luni în nouă state membre. În cazul în care deciziile autorităților de protecție a consumatorilor au fost contestate în instanță, în 2018, controlul judiciar al unei decizii administrative a durat în medie mai puțin de un an în majoritatea statelor membre. ·Combaterea eficientă a spălării banilor este esențială pentru protejarea sistemului financiar, pentru concurența loială, precum și pentru prevenirea consecințelor economice negative. Provocările privind durata procedurilor judiciare al căror obiect îl constituie infracțiunile de spălare a banilor pot influența combaterea eficientă a spălării banilor. Tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 prezintă date actualizate privind durata procedurilor judiciare referitoare la infracțiunile de spălare de bani (figura 21), care arată că, în timp ce în aproximativ jumătate din statele membre procedurile în primă instanță durează în medie până la un an, aceste proceduri durează în medie aproximativ doi ani în câteva dintre statele membre care se confruntă cu provocări legate de urmărirea penală a infracțiunilor de spălare de bani ( ). 3.2. Calitatea sistemelor de justiție Nu există o modalitate unică de măsurare a calității sistemelor de justiție. Tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 continuă să examineze factorii care sunt acceptați în general ca fiind relevanți pentru îmbunătățirea calității justiției. La fel ca în anii precedenți, aceștia sunt grupați în patru categorii: 1) accesibilitatea justiției pentru cetățeni și pentru întreprinderi; 2) resurse materiale și umane adecvate; 3) introducerea unor instrumente de evaluare; precum și 4) utilizarea unor standarde de calitate. 3.2.1. Accesibilitate

Accesibilitatea este necesară de-a lungul întregului lanț al justiției pentru a permite cetățenilor să obțină informații relevante – cu privire la sistemul de justiție, la modalitatea de a intenta o acțiune și la aspectele financiare aferente acesteia, precum și cu privire la stadiul procedurilor până la finalizarea acestora – astfel încât hotărârea să poată fi accesată rapid online. – Comunicarea de informații cu privire la sistemul judiciar – O justiție orientată către cetățeni impune ca informațiile despre sistemul judiciar să fie nu doar ușor accesibile, ci și adaptate anumitor grupuri sociale, care altfel ar avea dificultăți în accesarea informațiilor. Figura 22 prezintă disponibilitatea informațiilor online referitoare la aspecte specifice ale sistemului judiciar și pentru grupuri specifice ale societății. Figura 22: Disponibilitatea pentru publicul larg a informațiilor cu privire la sistemul judiciar, 2019(*) [sursa: Comisia Europeană ( )] (*) DE: Fiecare land și statul federal decid individual ce informații urmează să fie furnizate online. – Acordarea de asistență judiciară, taxe judiciare și onorarii avocațiale – Cheltuielile de judecată reprezintă un factor-cheie al accesului la justiție. Un nivel ridicat al cheltuielilor de judecată, respectiv al taxelor judiciare ( ) și al onorariilor avocațiale ( ), poate constitui un obstacol în calea accesului la justiție. Cheltuielile de judecată în materie civilă și comercială nu sunt armonizate la nivelul UE. Acestea sunt reglementate de legislațiile naționale și, prin urmare, pot diferi de la un stat membru la altul. Accesul la asistență judiciară este un drept fundamental consacrat prin Cartă ( ). Aceasta permite accesul la justiție pentru cei care nu ar fi în măsură să suporte sau să avanseze cheltuielile de judecată. Majoritatea statelor membre acordă asistență judiciară pe baza veniturilor solicitantului ( ). Figura 23 prezintă disponibilitatea asistenței judiciare complete sau parțiale într-o cauză specifică privind dreptul consumatorilor, cu o valoare de 6 000 EUR. În figură sunt comparate pragurile de venit pentru acordarea asistenței judiciare, exprimate ca procent din pragul de sărăcie stabilit de Eurostat pentru fiecare stat membru ( ). De exemplu, dacă pragul pentru asistență judiciară se situează la nivelul de 20 %, aceasta înseamnă că un solicitant cu un venit care depășește cu 20 % pragul de sărăcie stabilit de Eurostat pentru statul său membru poate beneficia de asistență judiciară. Dimpotrivă, dacă pragul pentru asistență judiciară se situează sub 0, aceasta înseamnă că o persoană cu un venit sub pragul de sărăcie ar putea să nu beneficieze de asistență judiciară. Anumite state membre dispun de un sistem de asistență judiciară care oferă o acoperire de 100 % a costurilor aferente litigiilor (asistență judiciară totală), completat printr-un sistem care acoperă doar costurile parțiale (asistență judiciară parțială), în cadrul celui din urmă aplicându-se criterii de eligibilitate diferite de primul. Alte state membre aplică fie doar un sistem de asistență judiciară totală, fie doar unul de asistență judiciară parțială. Figura 23: Pragul de venit pentru obținerea asistenței judiciare într-o cauză specifică privind dreptul consumatorilor, 2019(*) (diferențe în % la nivelul pragului de sărăcie stabilit de Eurostat) [sursa: Comisia Europeană împreună cu CCBE( )] (*) EE: decizia de a se acorda asistență judiciară nu se bazează pe nivelul resurselor financiare ale solicitantului. IE: asistența judiciară parțială trebuie să țină seama și de activele disponibile ale solicitantului. LV: pragurile variază de la o localitate la alta, limita superioară este reprezentată în grafic. Majoritatea statelor membre impun părților să achite o taxă judiciară în momentul introducerii unei acțiuni în instanță. Persoanele care beneficiază de asistență judiciară sunt deseori scutite de plata taxelor judiciare. Doar în BG, EE, IE, NL, PL și SI, persoanele care beneficiază de asistență judiciară nu sunt scutite în mod automat de la plata taxelor judiciare. În CZ, instanța decide pe bază individuală cu privire la scutirea unei persoane care beneficiază de asistență judiciară de la plata taxelor judiciare. Figura 24 compară, pentru cele două scenarii, valorile taxelor judiciare prezentate ca o cotă din valoarea cererii. În cazul în care, de exemplu, în figura de mai jos, taxele judiciare sunt stabilite la 10 % dintr-o cerere de 6 000 EUR, consumatorul va trebui să plătească o taxă judiciară de 600 EUR pentru a introduce o acțiune în instanță. Cererea cu valoare redusă se bazează pe pragul de sărăcie stabilit de Eurostat pentru fiecare stat membru.



Figura 24: Taxe judiciare pentru introducerea unei acțiuni în instanță într-o cauză specifică privind dreptul consumatorilor, 2019(*) (nivelul taxei judiciare stabilit ca o cotă din valoarea cererii) [sursa: Comisia Europeană împreună cu CCBE( )] (*) „O cerere cu valoare redusă” reprezintă o cerere care corespunde pragului de sărăcie stabilit de Eurostat pentru o persoană singură pentru fiecare stat membru, convertit în salariu lunar (de exemplu, în 2019, această valoare s-a situat între 164 EUR în RO și 1 804 EUR în LU). BE, EL și RO: nu s-au furnizat informații privind taxele judiciare pentru o cerere cu valoare redusă. LU: justițiabilii trebuie să plătească taxe executorilor judecătorești pentru a iniția o acțiune în calitate de reclamant, cu excepția cazului în care beneficiază de asistență judiciară. NL: Taxele judiciare pentru venituri < 2 275 EUR/lună.





Executarea eficientă a contractelor este esențială pentru economie. Probabilitatea de recuperare a cheltuielilor de judecată efective consolidează poziția creditorului care urmărește executarea unui contract. În general, creditorul, în calitate de reclamant, este obligat să plătească o taxă judiciară pentru depunerea unei cauze în instanță. De regulă, instanțele obligă pârâtul, în calitate de parte căzută în pretenții, să ramburseze integral cheltuielile de judecată avansate de reclamant, în calitate de parte care a avut câștig de cauză. Figura 25 prezintă nivelul taxei judiciare necesare pentru inițierea unei proceduri judiciare într-o cauză comercială specifică (a se vedea nota de subsol 59). Figura 25: Taxa judiciară necesară pentru inițierea unei proceduri judiciare într-o cauză comercială specifică, 2019(*) (în EUR) [sursa: Comisia Europeană împreună cu CCBE()] (*) Recuperarea taxelor judiciare se dispune de la caz la caz ES, PT și RO. Partea care are câștig de cauză nu își recuperează integral taxele judiciare în EL și HU. În mod normal, creditorul trebuie să avanseze onorariile propriului avocat nu numai pe parcursul fazei litigioase, ci și în faza pre-litigioasă. În ceea ce privește rambursarea cheltuielilor de judecată, majoritatea statelor membre aplică regula conform căreia partea căzută în pretenții suportă nu numai propriile cheltuieli de judecată, ci și pe cele ale părții care a avut câștig de cauză. O astfel de regulă care prevede transferul obligației de plată a cheltuielilor de judecată descurajează introducerea unor acțiuni cu probabilitate scăzută de succes, încurajând în același timp introducerea de acțiuni cu o probabilitate ridicată de succes. Figura 26 prezintă valoarea pe care instanța ar acorda-o reclamantului care a avut câștig de cauză într-un scenariu cu privire la o cauză comercială specifică (a se vedea nota de subsol 60). Se pot distinge trei sisteme principale: (1) în statele membre în care există un sistem de onorarii stabilite prin lege, rambursarea onorariilor avocațiale depinde de nivelul onorariului stabilit prin lege pentru activitatea desfășurată de avocat, care variază semnificativ de la un stat membru la altul; (2) în statele membre în care nu există un sistem de onorarii stabilite prin lege, onorariul avocațial se rambursează fie integral (HU, PT și FI), fie parțial (LV, LU și PL); și, (3) într-o serie de state membre, instanța decide cu privire la rambursarea onorariilor de la caz la caz. Figura 26: Posibilitatea de recuperare a onorariilor avocațiale într-o cauză comercială, 2019 (*) (în EUR) [sursa: Comisia Europeană împreună cu CCBE( )] (*) În această figură, onorariile avocațiale nu includ costurile administrative și TVA-ul, dacă se aplică. Onorariul avocațial ipotetic aferent fazei pre-litigioase prevăzut în acest scenariu se ridică la 1 650 EUR. Recuperarea integrală în cadrul unor sisteme în care nu există onorarii stabilite prin lege înseamnă că această sumă (1 650 EUR) poate fi recuperată. Statele membre care prevăd posibilitatea de recuperare parțială (LV, LU și PL) sunt prezentate în ordinea valorii onorariului avocațial recuperabil (în ordine descendentă, sumele variază între 1 275 EUR și 500 EUR). Figura nu include informații privind posibilitatea de recuperare a onorariilor avocațiale în faza pre-litigioasă, care nu este prevăzută în toate statele membre. AT: scenariul nu este pe deplin aplicabil sistemului de rambursare a onorariilor din AT. MT: în MT nu există conceptul de onorariu avocațial orar, iar rambursarea onorariilor se stabilește în funcție de valoarea cererii. IT: în IT există un onorariu stabilit prin lege (3 235 EUR în acest scenariu), însă instanța poate decide cu privire la rambursarea onorariului în anumite limite prestabilite. LT: instanța decide dacă ține seama de recomandarea Ministerului Justiții; valoarea maximă în acest scenariu ar fi de 3 350 EUR. – Depunerea și urmărirea unei cereri online – Capacitatea de a finaliza etapele specifice ale procedurii judiciare prin mijloace electronice reprezintă o parte importantă a calității sistemelor de justiție, deoarece transmiterea electronică a cererilor, precum și posibilitatea de a monitoriza și de a introduce o procedură online pot ușura accesul la justiție și reduc întârzierile și costurile. De asemenea, sistemele TIC de la nivelul instanțelor au un rol din ce în ce mai însemnat în cooperarea transfrontalieră dintre autoritățile judiciare, facilitând punerea în aplicare a legislației UE, de exemplu, în legătură cu procedurile privind cererile cu valoare redusă.



Figura 27: Disponibilitatea mijloacelor electronice, 2018 (*) [0 = există în 0 % din instanțe, 4 = există în 100 % din instanțe ( )] (sursa: studiul CEPEJ) (*) Metodologie nouă; datele nu sunt comparabile cu cele din anii precedenți. DK și RO: acțiunile pot fi introduse în instanță prin e-mail. – Accesul la hotărârile judecătorești – Asigurarea accesului online la hotărârile judecătorești sporește transparența sistemelor de justiție, ajută cetățenii și întreprinderile să își înțeleagă drepturile și poate contribui la coerența jurisprudențială. Modalitățile de publicare online a hotărârilor judecătorești sunt esențiale pentru crearea unor instrumente de căutare ușor de utilizat (), care să facă jurisprudența mai accesibilă pentru profesioniștii din domeniul juridic și pentru publicul larg. Accesarea fără probleme și reutilizarea facilă a jurisprudenței presupune dezvoltarea de aplicații tehnologice inovatoare în sprijinul practicienilor din domeniul juridic. Publicarea online a hotărârilor judecătorești necesită echilibrarea diverselor interese, în limitele stabilite de cadrele juridice și de politici. Regulamentul general privind protecția datelor () se aplică pe deplin prelucrării datelor cu caracter personal de către instanțe. Trebuie găsit un echilibru între dreptul la protecția datelor și dreptul la publicitatea hotărârilor judecătorești, ținându-se cont și de dreptul la transparență în ceea ce privește sistemul judiciar atunci când se evaluează ce date urmează să fie făcute publice. Acest lucru este valabil în special atunci când există un interes public prevalent, care justifică divulgarea acestor date. În multe țări, legislația sau practica impune anonimizarea sau pseudonimizarea () hotărârilor judecătorești înainte de publicare, fie în mod sistematic, fie la cerere. Datele generate de sistemul judiciar sunt, de asemenea, reglementate de legislația europeană privind datele deschise și reutilizarea informațiilor din sectorul public (). Disponibilitatea hotărârilor judecătorești într-un format care să poată fi citit automat () facilitează un sistem de justiție favorabil utilizării algoritmilor (). Figura 28: Accesul online al publicului larg la hotărârile judecătorești publicate, 2019 (*) (cauze civile/comerciale, de contencios administrativ și penale, toate gradele de jurisdicție) [sursa: Comisia Europeană ( )]

(*) Maximum posibil: 9 puncte. Pentru fiecare grad de jurisdicție, s-a acordat un punct în cazul în care se pun la dispoziție toate hotărârile judecătorești pronunțate în cauze civile/comerciale, de contencios administrativ și penale, respectiv 0,5 puncte în cazul în care sunt disponibile doar unele hotărâri judecătorești. În cazul în care un stat membru are doar două grade de jurisdicție, s-au acordat puncte pentru trei grade de jurisdicție, reproducându-se gradul de jurisdicție superior celui inexistent. În cazul statelor membre care nu fac distincție între cele două domenii de drept (civil/comercial și contencios administrativ), s-a acordat același punctaj pentru ambele domenii. BE: în materie civilă și penală, fiecare instanță este competentă să decidă cu privire la publicarea hotărârilor sale. BG: sunt publicate toate hotărârile în materie penală ale Curții de Casație, cu excepția celor care conțin informații clasificate. DE: fiecare land decide cu privire la disponibilitatea online a hotărârilor pronunțate în primă instanță. IE: în ceea ce privește cauzele penale, hotărârile pronunțate prin proceduri sumare nu fac, în general, obiectul unei hotărâri scrise. CY: în ceea ce privește cauzele de contencios administrativ și cauzele penale, judecătorii decid asupra hotărârilor care urmează să fie publicate. LU și SE: instanțele nu publică periodic hotărârile judecătorești online (numai cele pronunțate în cauze de referință). AT: pentru primul și al doilea grad de jurisdicție, judecătorii decid asupra hotărârilor judecătorești care urmează să fie publicate. NL: instanțele judecătorești decid publicarea în funcție de criterii specifice. PL: în ceea ce privește cauzele de contencios administrativ, șeful de unitate din fiecare instanță decide asupra publicării. PT: în ceea ce privește cauzele civile și cele penale, o comisie din cadrul instanței decide asupra publicării.



Figura 29: Măsuri de punere la dispoziție a hotărârilor judecătorești într-un format care poate fi citit automat, 2019 (*) (cauze civile/comerciale, de contencios administrativ și penale, toate gradele de jurisdicție) [sursa: Comisia Europeană ( )] (*) Maximum posibil: 24 de puncte pentru fiecare tip de cauză. Pentru fiecare dintre cele trei grade de jurisdicție (prima, a doua și ultima instanță), se poate acorda un punct în cazul în care sunt vizate toate hotărârile judecătorești. În cazul în care sunt vizate numai unele hotărâri judecătorești într-o anumită instanță, se acordă doar jumătate de punct. În cazul în care un stat membru are doar două grade de jurisdicție, s-au acordat puncte pentru trei grade de jurisdicție, reproducându-se gradul de jurisdicție superior celui inexistent. În cazul statelor membre care nu fac distincție între cauzele de contencios administrativ și cele civile/comerciale, s-a alocat același punctaj pentru ambele domenii de drept. ES: nu este permisă utilizarea în scopuri comerciale a bazei de date a Consiliului General al Puterii Judiciare (CGPJ) sau descărcarea masivă de informații. Reutilizarea acestor informații în vederea creării unor baze de date sau în scopuri comerciale trebuie să respecte procedura și condițiile stabilite de CGPJ prin intermediul Centrului de Documentare Judiciară al acestuia. FR: Doar hotărârile judecătorești publicate de Curtea de Casație sunt accesibile gratuit publicului. Cele publicate de curțile de apel în baza de date Jurica sunt accesibile prin intermediul rețelei virtuale private pentru justiție și editurilor din domeniul juridic. Hotărârile judecătorești transmise de prima instanță și de instanțele superioare Curții de Casație nu fac obiectul anonimizării sau al pseudonimizării. S-a instituit accesul liber la hotărârile judecătorești – cu excepția solicitărilor repetitive și sistematice. Se sancționează reutilizarea datelor cu caracter personal ale judecătorilor și ale personalului judiciar în vederea evaluării, a analizării, a comparării sau a estimării activității profesionale reale sau presupuse a acestora. IE: sistemul juridic irlandez nu dispune de un tribunal specializat cu competență în materia contenciosului administrativ. LU: Există doar două grade de jurisdicție în materia contenciosului administrativ.

– Accesul la metode de soluționare alternativă a litigiilor – Figura 30 prezintă eforturile statelor membre de promovare a utilizării voluntare a metodelor alternative de soluționare a litigiilor prin stimulente specifice, care pot varia în funcție de domeniul de drept ( ). Figura 30: Promovarea metodelor de soluționare alternativă a litigiilor și stimulente pentru utilizarea acestora, 2019 (*) [sursa: Comisia Europeană ( )] (*) Maximum posibil: 52 de puncte. Indicatori agregați bazați pe indicatorii următori: 1) există un site web care oferă informații cu privire la SAL; 2) au loc campanii de publicitate în mass-media; 3) se difuzează broșuri destinate publicului larg; 4) instanța organizează la cerere sesiuni de informare specifice privind SAL; 5) există un coordonator pentru SAL/mediere în cadrul instanțelor; 6) se publică evaluări privind utilizarea SAL; 7) se publică statistici privind utilizarea SAL; 8) asistența judiciară acoperă (parțial sau în întregime) cheltuielile ocazionate de SAL; 9) rambursarea totală sau parțială a taxelor judiciare (inclusiv taxele de timbru dacă SAL dă rezultate); 10) pentru procedura SAL nu este necesar un avocat; 11) judecătorul poate acționa ca mediator; 12) acordul încheiat de părți devine executoriu pe cale judecătorească și 13) utilizarea instrumentelor electronice în vederea soluționării litigiului prin metode SAL. Pentru fiecare dintre acești 13 indicatori a fost acordat un punct pentru fiecare domeniu de drept. CZ: nu sunt disponibile date privind litigiile de contencios administrativ. DK: fiecare instanță are un reprezentant responsabil pentru promovarea utilizării medierii. Instanțele de contencios administrativ au posibilitatea de a propune părților să recurgă la mediere. IE: cauzele de contencios administrativ sunt incluse în categoria cauzelor civile și comerciale. EL: SAL există în domeniul procedurilor de achiziții publice în fața instanțelor administrative de recurs. ES: procedurile SAL sunt obligatorii în cauzele de dreptul muncii. LT: un secretar de la Administrația Instanțelor Naționale coordonează procesele de mediere judiciară în instanțe. PT: în cazul litigiilor civile/comerciale, taxele judiciare sunt rambursate doar în cazul judecătorilor de pace. SK: ordinea juridică slovacă nu sprijină utilizarea SAL în scopuri administrative. SE: judecătorii dispun de putere discreționară în ceea ce privește procedurile SAL. Astfel, căutarea unei soluționări amiabile constituie o sarcină obligatorie pentru judecător, cu excepția cazului în care acest lucru este inadecvat, având în vedere natura cauzei.



– Justiție în interesul copilului – Figura 31 prezintă diversele măsuri luate de statele membre pentru ca sistemul de justiție să fie mai accesibil pentru copii și adecvat nevoilor lor, de exemplu, prin furnizarea de informații adaptate copiilor cu privire la proceduri sau întreprinderea de acțiuni pentru a împiedica participarea copiilor la mai multe audieri. Figura 31: Justiție în interesul copilului, 2019 (*) [sursa: Comisia Europeană ( )] 3.2.2. Resursele Pentru buna funcționare a sistemului de justiție sunt necesare resurse suficiente, inclusiv investițiile necesare în infrastructura fizică și tehnică, precum și personal calificat, instruit și remunerat în mod corespunzător din toate categoriile. Fără echipamente și instrumente adecvate sau personal care să dețină calificările și competențele necesare și să beneficieze de acces la formare continuă, este în joc calitatea procedurilor și a hotărârilor.

– Resurse financiare – Figurile de mai jos ilustrează cheltuielile publice efective consacrate funcționării sistemului de justiție (cu excepția penitenciarelor), atât pe cap de locuitor (figura 32), cât și ca pondere din produsul intern brut (PIB) (figura 33), și, în sfârșit, principalele categorii de cheltuieli pentru instanțele judecătorești (figura 34) ( ).



Figura 32: Totalul cheltuielilor administrațiilor publice pentru instanțele judecătorești, 2012, 2016-2018 (*) (în EUR pe cap de locuitor) (sursa: Eurostat) (*) Statele membre sunt ordonate după cheltuielile din 2018 (de la cea mai mare la cea mai mică valoare). Datele din 2018 pentru ES, FR, HR, PT și SK sunt provizorii. Figura 33: Totalul cheltuielilor administrațiilor publice pentru instanțele judecătorești, 2012, 2016-2018 (*) (ca procent din produsul intern brut) (sursa: Eurostat) (*) Statele membre sunt ordonate după cheltuielile din 2018 (de la cea mai mare la cea mai mică valoare). Datele din 2018 pentru ES, FR, HR, PT și SK sunt provizorii.



Figura 34 prezintă principalele categorii economice care definesc cheltuielile publice consacrate instanțelor judecătorești: 1) remunerațiile și salariile judecătorilor și ale personalului instanțelor, inclusiv contribuțiile sociale [„remunerarea angajaților” ( )), 2) costurile de funcționare aferente bunurilor și serviciilor consumate de instanțe, cum ar fi chiriile clădirilor, consumabilele de birou, energia și asistența judiciară [„consum intermediar” ( )), 3) investiții în active fixe, cum ar fi clădirile instanțelor și software-ul [„formarea brută de capital fix” ( )] și 4) alte cheltuieli. Figura 34: Totalul cheltuielilor administrațiilor publice pentru instanțele judecătorești pe categorii (*) (în 2018, ca procent din totalul cheltuielilor) (sursa: Eurostat) (*) Datele pentru ES, FR, HR și SK sunt provizorii, în timp ce datele pentru PT reprezintă estimări. – Resurse umane – Pentru asigurarea calității unui sistem de justiție este esențial să existe resurse umane adecvate. Diversitatea în rândul judecătorilor, inclusiv echilibrul de gen, aduce cunoștințe, competențe și experiență complementare și reflectă realitatea societății. Figura 35: Numărul de judecători, 2012-2018 (*) (la 100 000 de locuitori) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Această categorie cuprinde judecătorii care lucrează cu normă întreagă, conform metodologiei CEPEJ. Ea nu include așa-numiții „Rechtspfleger” / funcționarii judiciari cu atribuții lărgite, care există în unele state membre. AT: datele privind justiția administrativă sunt introduse pentru prima dată în ciclul 2016. EL: numărul total de judecători de profesie include categorii diferite de-a lungul anilor indicați mai sus, ceea ce explică parțial variația acestuia. Din 2016, datele privind numărul judecătorilor de profesie includ toate gradele aferente justiției penale și instanțelor specializate pe cauze care implică actori politici, precum și judecătorii administrativi. IT: comisiile regionale de audit, comisiile fiscale locale și tribunalele militare nu sunt luate în considerare. LU: numerele au fost revizuite în urma unei metodologii îmbunătățite. Figura 36: Proporția judecătorilor de sex feminin care își desfășoară activitatea în instanțele supreme 2017-2019 (*) [(sursa: Comisia Europeană ( )]

(*) ordonate în funcție de cifrele din 2019, de la valoarea cea mai mare la cea mai mică.



Figura 37: Numărul de avocați, 2012 - 2018 (*) (la 100 000 de locuitori) (sursa: studiul CEPEJ) (*) Conform metodologiei CEPEJ, un avocat este o persoană calificată și autorizată în conformitate cu legislația națională să pledeze și să acționeze în numele clienților săi, să se angajeze în practicarea profesiei juridice, să se prezinte în instanță sau să consilieze și să își reprezinte clienții în chestiuni juridice [Recomandarea Rec(2000) 21 a Comitetului de Miniștri al Consiliului Europei privind libertatea exercitării profesiei de avocat]. DE: nu se face nicio distincție între diferite categorii de avocați din Germania, cum ar fi între avocați consultanți și avocați pledanți. FI: începând din 2015, numărul avocaților furnizat include atât numărul de avocați care lucrează în sectorul privat, cât și numărul de avocați care lucrează în sectorul public. – Formare profesională – Formarea profesională judiciară este importantă pentru calitatea hotărârilor judecătorești și a serviciului de justiție furnizat cetățenilor. Datele prezentate mai jos se referă la formarea profesională judiciară într-o gamă largă de domenii, inclusiv în ceea ce privește comunicarea cu părțile și cu presa și competențele judiciare. Figura 38: Procentul activităților de formare judiciară continuă privind diferite tipuri de competențe, 2018 (*) (ca procent din numărul total de judecători care beneficiază de formare) [sursa: Comisia Europeană ( )] (*) Figura 38 indică distribuția judecătorilor care participă la activități de formare continuă (mai exact, cele care au loc după perioada de formare inițială a judecătorilor) în fiecare dintre cele patru domenii identifice, exprimată ca procent din numărul total de judecători care au absolvit aceste cursuri de formare. Nu se iau în considerare activitățile de formare juridică. Autoritățile însărcinate cu formarea judiciară din EL, MT și PT nu au propus activități specifice de formare privind competențele selectate. DK: inclusiv personalul instanțelor. AT: inclusiv procurorii. Figura 39: Posibilitățile de formare profesională a judecătorilor cu privire la comunicare, 2019 (*) [sursa: Comisia Europeană ( )] (*) Maximum posibil: 14 puncte. Statele membre au primit 1 punct dacă oferă formare inițială și 1 punct dacă oferă formare continuă (maximum 2 puncte pentru ambele tipuri de formare). DK: nu este instituit niciun program de formare în ceea ce privește comunicarea cu persoanele cu deficiențe de vedere sau de auz, deoarece statul oferă asistență persoanelor cu deficiențe de vedere sau de auz sub formă de instrumente sau un asistent în sala de judecată, de ex. un interpret în limbajul semnelor. Alte cursuri de formare profesională cu privire la comunicare includ: cursuri care urmăresc îmbunătățirea competențelor de comunicare publică și a comunicării cu mass-media (BE, BG, EE, LV, NL, PL, RO, SK); cursurile privind competențele în materie de interogare (DE și AT), cursurile de management al resurselor umane (BE, ES, PL) și cursurile de formare profesională în legătură cu competențele non-tehnice vizează îmbunătățirea clarității hotărârilor judecătorești și a metodelor de prezentare(CZ, DK, LV, HU, PL, SK). 3.2.3. Instrumente de evaluare Monitorizarea și evaluarea activităților instanțelor ajută la detectarea deficiențelor și a necesităților și, prin urmare, contribuie la creșterea calității sistemului de justiție. Evaluarea periodică ar putea îmbunătăți capacitatea sistemului de justiție de a face față provocărilor actuale și viitoare. Instrumentele TIC adecvate ar putea permite gestionarea în timp real a cauzelor și ar putea ajuta la realizarea de statistici standardizate privind instanțele la nivel național. În plus, acestea ar putea fi utilizate pentru gestionarea stocului de cauze restante și a sistemelor automatizate de avertizare timpurie. Sondajele sunt indispensabile pentru a evalua modul în care funcționează sistemele de justiție din perspectiva membrilor profesiilor juridice și a justițiabililor. O monitorizare adecvată a rezultatelor sondajelor este o condiție prealabilă pentru îmbunătățirea calității sistemelor de justiție.



Figura 40: Disponibilitatea TIC pentru managementul cauzelor și pentru statisticile privind activitatea instanțelor, 2018 (*)

[0 = există în 0 % din instanțe, 4 = există în 100 % din instanțe( )] (sursa: studiul CEPEJ) (*) Metodologie nouă; datele nu sunt comparabile cu cele din anii precedenți. Figura 41: Subiectele sondajelor realizate în rândul justițiabililor sau al membrilor profesiilor juridice, 2018 (*) [sursa: Comisia Europeană ( )]

(*) Statelor membre li s-a acordat un punct pentru fiecare subiect al sondajului indicat, indiferent dacă sondajul a fost realizat la nivel național, regional sau la nivel de instanță. „Alte subiecte” includ: sondaje în rândul avocaților cu privire la funcționarea anumitor instanțe (ES); sensibilizarea cu privire la măsurile TIC ca mijloace de îmbunătățire a accesibilității utilizatorilor (MT); resursele și condițiile materiale ale instanțelor (PT); aspecte legate de un proiect despre echitatea procedurilor (SI), posibilitățile de îmbunătățire a funcționării instanțelor (SK); conceptele de pedepse corespunzătoare(FI); și nivelul de satisfacție al membrilor profesiilor juridice și al justițiabililor în legătură cu serviciile oferite de sistemul judiciar (SE). În DE, s-au realizat mai multe sondaje diferite la nivelul landurilor. Figura 42: Acțiuni întreprinse în urma sondajelor realizate în rândul justițiabililor sau al membrilor profesiilor juridice, 2018 (*) [sursa: Comisia Europeană ( )] (*) Statelor membre li s-a acordat un punct pentru fiecare tip de acțiune subsecventă. Categoria „alte acțiuni subsecvente specifice” include: inspecții (ES); utilizarea sondajelor ca orientări pentru elaborarea de politici interne (MT); publicarea de instrumente informative pentru publicul larg (SI); și rapoarte de auto-evaluare ale instanțelor(SK). 3.2.4. Standarde Standardele pot îmbunătăți calitatea sistemelor de justiție. În continuarea prezentării standardelor privind termenele și informarea părților din edițiile precedente, tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 se concentrează asupra termenelor, a stocului de cauze restante și a orizonturilor de timp ca instrument de gestionare pentru sistemul judiciar ( ). Figura 43 oferă o imagine de ansamblu asupra statelor membre care utilizează măsuri standard privind termenele, orizonturile de timp și stocul de cauze restante și include pentru prima dată informații defalcate pe domeniile de drept și instanțele în care există aceste standarde. Termenele reprezintă termene-limită cantitative, de exemplu, numărul maxim de zile dintre înregistrarea unei cauze până la primul termen de judecată. Cauzele restante sunt cauzele mai vechi de o anumită perioadă de timp. Orizonturile de timp reprezintă practici/obiective măsurabile, de exemplu, prestabilirea unei ponderi a cauzelor care să fie soluționate într-o anumită perioadă de timp. Figura 43: Existența unor standarde privind termenele, 2019 (*) [sursa: Comisia Europeană ( )] (*) Statelor membre li s-a acordat 1 punct pentru fiecare instanță (prima, a doua sau ultima instanță) pentru fiecare domeniu de drept (civil/comercial, contencios administrativ și penal) în cazul în care s-a stabilit un standard. Maximum posibil: 27 de puncte. În cazul în care un stat membru are doar două grade de jurisdicție, s-au acordat puncte pentru trei grade de jurisdicție, reproducându-se gradul de jurisdicție superior celui inexistent. În cazul statelor membre care nu fac distincție între cele două domenii de drept (civil/comercial și contencios administrativ), s-a acordat același punctaj pentru ambele domenii.

3.2.5. Rezumat privind calitatea sistemelor de justiție Accesul facil, resursele suficiente, instrumentele de evaluare eficiente și standardele și practicile adecvate sunt factorii care contribuie la calitatea ridicată a sistemelor de justiție. Cetățenii și întreprinderile se așteaptă la hotărâri de înaltă calitate într-un sistem de justiție eficace. Tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 dezvoltă examinarea comparativă a acestor factori. Accesibilitate Această ediție analizează din nou o serie de elemente care contribuie la un sistem de justiție orientat către cetățeni: ·Aproape toate statele membre furnizează acces la unele informații online referitoare la sistemul lor judiciar, inclusiv un portal web centralizat, cu formulare online și educație interactivă cu privire la drepturile legale (figura 22). Diferențele apar în conținutul informațiilor și în gradul de adecvare al acestora la nevoile oamenilor. De exemplu, doar un număr limitat de state membre (9) permit cetățenilor să afle dacă sunt eligibili pentru a primi asistență judiciară prin intermediul unei simulări online interactive. Cu toate acestea, informațiile pentru vorbitorii altei limbi materne decât cea a instanței, precum și informațiile specifice pentru persoanele cu deficiențe de vedere sau de auz sunt disponibile în majoritatea statelor membre. ·Disponibilitatea asistenței judiciare și nivelul taxelor judiciare au un impact major asupra accesului la justiție, în special pentru persoanele care trăiesc în sărăcie. Figura 23 arată că, în unele state membre, consumatorii ale căror venituri se află sub pragul de sărăcie stabilit de Eurostat nu vor beneficia de asistență judiciară. Comparativ cu anul trecut, accesibilitatea asistenței judiciare a rămas stabilă. În același timp, de­a lungul anilor, asistența judiciară a devenit mai puțin accesibilă în unele state membre. Nivelul taxelor judiciare (figura 24) a rămas în mare măsură stabil din 2016, deși valoarea taxelor judiciare continuă să fie proporțional mai ridicată pentru cererile cu valoare redusă. Dificultatea de a beneficia de asistență judiciară combinată cu niveluri ridicate ale taxelor judiciare în unele state membre ar putea avea un efect disuasiv asupra intenției persoanelor care trăiesc în sărăcie de a recurge la justiție. ·Tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 include pentru prima dată și informații despre taxele judiciare și posibilitatea de recuperare a onorariilor avocațiale într-o cauză comercială. Nivelul taxelor judiciare pentru litigiile comerciale (figura 25) variază considerabil de la un stat membru la altul (de la 0,1 % la 6 % din valoarea cererii), doar două state membre neavând niciun fel de taxe judiciare. Figura 26 prezintă pentru prima dată în ce măsură pot fi recuperate onorariile avocațiale de partea care a avut câștig de cauză într-o cauză comercială. Există diferențe semnificative în ceea ce privește recuperarea onorariilor avocațiale pentru etapa litigioasă atât la nivelul statelor membre în care există un sistem de onorarii stabilite prin lege, cât și la nivelul celor în care nu există un astfel de sistem, precum și în cadrul acestor grupuri (în special între sisteme de onorarii stabilite prin lege mai mult sau mai puțin generoase). În plus, în multe state membre, posibilitatea de recuperare a onorariilor avocațiale depinde de puterea de apreciere a instanțelor. Nivelul de generozitate al sistemelor în baza cărora se pot recupera onorariile avocațiale pot stimula sau descuraja înaintarea unei acțiuni în instanță și, astfel, pot avea efecte similare asupra accesului la justiție per ansamblu. ·Disponibilitatea mijloacelor electronice în cursul procedurii judiciare contribuie la facilitarea accesului la justiție și la reducerea întârzierilor și a costurilor. Figura 27 arată că, în mai mult de jumătate din statele membre, depunerea cererilor și transmiterea citațiilor prin mijloace electronice nu este încă posibilă sau este posibilă numai într-o măsură limitată, astfel cum reiese din tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2019. Există în continuare lacune mari, în special în ceea ce privește posibilitatea de urmărire a procedurilor judiciare online, în condițiile în care niciun stat membru nu a reușit să pună la dispoziție aceste mijloace integral la nivelul tuturor instanțele în toate domeniile de drept. ·Comparativ cu anii precedenți, accesul online la hotărârile judecătorești (figura 28) a rămas stabil, în special în ceea ce privește publicarea hotărârilor instanțelor supreme: 19 state membre publică toate hotărârile civile/comerciale și de contencios administrativ și același număr de state membre publică și hotărârile penale ale instanțelor supreme. Aceste cifre pozitive încurajează toate statele membre să își îmbunătățească în continuare sistemele, întrucât hotărârile instanței supreme joacă un rol important pentru coerența jurisprudențială. În instanțele inferioare, numărul statelor membre care publică toate hotărârile judecătorești este în continuare semnificativ mai scăzut, atât pentru hotărârile penale, cât și pentru cele civile/comerciale și de contencios administrativ, aceste cifre rămânând stabile din 2017. ·Tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 aprofundează analiza măsurilor de punere la dispoziție a hotărârilor judecătorești într-un format care poate fi citit automat la nivelul statelor membre (figura 29). Toate statele membre au adoptat cel puțin unele măsuri în acest sens în legătură cu cauzele civile/comerciale, de contencios administrativ și penale. Cu toate acestea, se poate observa o variație considerabilă de la un stat membru la altul. Se pare că instanțele de contencios administrativ sunt relativ mai avansate în ceea ce privește crearea condițiilor determinante pentru un sistem de justiție favorabil utilizării algoritmilor. Sistemele de justiție în cadrul cărora se aplică măsuri de modelare a hotărârilor judecătorești în conformitate cu o serie de standarde care permit citirea acestora automată par a avea potențialul de a obține rezultate mai bune în viitor. ·Numărul statelor membre care promovează utilizarea voluntară a metodelor alternative de soluționare a litigiilor (SAL) (figura 30) pentru litigiile private a crescut în continuare în comparație cu anii precedenți. Acest lucru se realizează în principal prin introducerea mai multor stimulente pentru utilizarea SAL în diferite domenii de drept. Au fost luate în considerare litigiile în contencios administrativ pentru al doilea an la rând, observându-se o ușoară creștere determinată de faptul că, în prezent, mai mult de jumătate din statele membre permit SAL în acest domeniu. ·Pentru prima dată, tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 prezintă o imagine de ansamblu consolidată a măsurilor luate de statele membre în vederea asigurării unui sistem de justiție în interesul copilului (figura 31). Aproape toate statele membre au adoptat cel puțin unele măsuri care vizează copiii, dintre care cele mai răspândite sunt măsurile în vederea asigurării unor audieri adaptate copiilor (inclusiv în legătură cu locul de desfășurare a acestora) și în vederea împiedicării audierii repetate a unui copil. Cu toate acestea, în mai puțin de jumătate din statele membre există site-uri web destinate copiilor, care conțin informații cu privire la sistemul de justiție. Resursele Sistemele de justiție de înaltă calitate din statele membre necesită niveluri suficiente de resurse financiare și umane, inclusiv investițiile necesare în infrastructura fizică și tehnică, o formare inițială și continuă adecvată, precum și o diversitate a judecătorilor, inclusiv din perspectiva asigurării echilibrului de gen. Tabloul de bord privind justiția în UE pentru 2020 arată următoarele: ·În ceea ce privește resursele financiare, datele arată că, per ansamblu, în 2018, cheltuielile totale ale administrației publice consacrate instanțelor judecătorești au continuat să fie în cea mai mare parte stabile în statele membre, existând totuși în continuare diferențe semnificative ale cuantumurilor efective, atât în EUR pe cap de locuitor, cât și ca procent din PIB, între statele membre (figurile 32 și 33). Aproape toate statele membre au înregistrat o creștere a cheltuielilor pe cap de locuitor în 2018 (față de 2017), iar majoritatea acestora au înregistrat o creștere a cheltuielilor și ca procent din PIB. ·La fel ca în 2019, tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 prezintă, de asemenea, defalcarea cheltuielilor totale pe diferite categorii, pe baza datelor colectate de Eurostat. Figura 34 indică diferențe semnificative între statele membre în ceea ce privește tendințele în materie de cheltuieli. Pe de o parte, în timp ce remunerațiile și salariile judecătorilor și ale personalului instanțelor judecătorești (inclusiv contribuțiile sociale) reprezintă cea mai mare parte a cheltuielilor în majoritatea statelor membre, investițiile în active fixe, cum ar fi clădirile instanțelor și software-ul, sunt în general foarte scăzute și chiar absente în unele state membre. Pe de altă parte, cheltuielile cu costurile de funcționare (de exemplu, închirieri de clădiri, asistență judiciară și alte consumabile) sunt semnificativ mai mari în câteva state membre decât majoritatea celorlalte. Această defalcare a rămas relativ stabilă de la an la an (figura 34). ·Femeile reprezintă încă sub 50 % din totalul judecătorilor la nivelul Curților Supreme din majoritatea statelor membre (figura 36). Evoluția acestei cifre pe parcursul perioadei de trei ani cuprinse între 2017 și 2019 indică tendințe divergente de la un stat membru la altul, însă proporția judecătorilor de sex feminin din cadrul Curților Supreme a crescut din 2010 în majoritatea statelor membre. ·În ceea ce privește formarea judecătorilor, în timp ce aproape toate statele membre oferă cel puțin o anumită modalitate de formare continuă în materie de competențe judiciare (profesionalismul judecătorului), mai puține state membre oferă formare în materie de competențe IT, gestionarea instanțelor și etică judiciară, proporția de judecători care beneficiază de aceste cursuri de formare profesională rămânând scăzută în majoritatea statelor membre (figura 38). În ceea ce privește formarea în materie de comunicare cu grupurile de părți vulnerabile, există o tendință continuă de îmbunătățire, în special în legătură cu persoanele cu deficiențe de vedere sau de auz, victimele violenței bazate pe gen și solicitanții de azil (figura 39). Formarea privind conștientizarea și combaterea dezinformării a devenit, de asemenea, disponibilă pe scară mai largă în comparație cu anul trecut. Instrumente de evaluare ·Deși majoritatea statelor membre au implementat pe deplin sisteme TIC de gestionare a cauzelor (cu câteva excepții), continuă să existe o serie de lacune în ceea ce privește instrumentele de elaborare a statisticilor privind activitatea instanțelor (figura 40). Aceste sisteme servesc unor scopuri diferite, inclusiv generarea de statistici, și trebuie să fie implementate în mod sistematic în sistemul de justiție. Anumite state membre dispun de sisteme de avertizare timpurie pentru a detecta deficiențele sau cazurile de nerespectare a standardelor de prelucrare a cauzelor, ceea ce permite găsirea de soluții oportune. În unele state membre, nu este încă posibil să se asigure colectarea datelor la nivel național în toate domeniile justiției. ·Utilizarea sondajelor în rândul justițiabililor și al membrilor profesiilor juridice (figura 41) a scăzut din nou, un număr tot mai mare de state membre optând să nu realizeze sondaje. Cu toate acestea, se pare că există o variație a statelor membre care nu au realizat sondaje, ceea ce indică faptul că, uneori, sondajele se realizează doar o dată la doi ani/o dată la câțiva ani. Accesibilitatea, serviciul de asistență, ședințele de judecată și hotărârile instanțelor, precum și încrederea generală în sistemul de justiție continuă să fie subiecte de actualitate ale sondajelor, însă numai câteva state membre au formulat întrebări despre gradul de satisfacție al grupurilor cu nevoi speciale sau despre gradul de conștientizare a drepturilor de către cetățeni. Aproape toate statele membre care au utilizat sondaje au asigurat și efectuarea de acțiuni subsecvente (figura 42), deși amploarea monitorizării a continuat să difere foarte mult. În general, rezultatele au fost incluse în rapoarte anuale sau specifice, în timp ce, în multe state membre, acestea au stat la baza unei evaluări sau au fost utilizate pentru a identifica necesitatea modificării legislației. Standarde Standardele pot îmbunătăți calitatea sistemelor de justiție. Prezenta ediție a tabloului de bord privind justiția în UE continuă să examineze mai detaliat anumite standarde menite să îmbunătățească termenele procedurilor, acestea fiind defalcate în funcție de tipul de instanță și domeniile de drept în care există astfel de standarde. ·Aproape toate statele membre utilizează standarde privind termenele, deși acestea nu sunt întotdeauna elaborate în aceeași măsură în toate instanțele și în toate domeniile de drept. Standardele prin care se stabilesc termene (de exemplu, perioada fixă de timp dintre înregistrarea unei cauze și primul termen de judecată) continuă să devină mai răspândite, în timp ce standardele privind orizonturile de timp (de exemplu, cele prin care se prestabilește o pondere a cauzelor care urmează să fie soluționate într-o anumită perioadă de timp) și stocul de cauze restante rămân, prin comparație, mai puțin întâlnite (figura 43). Cu toate acestea, anumite state membre care se confruntă cu probleme deosebite privind eficiența nu utilizează în prezent astfel de standarde sau le utilizează într-o măsură limitată.



3.3. Independența Independența sistemului judiciar, care stă la baza activității de pronunțare a hotărârilor judecătorești, este o cerință care derivă din principiul protecției jurisdicționale efective menționat în articolul 19 din TUE și din dreptul la o cale de atac eficientă în fața unei instanțe, consacrat în Carta drepturilor fundamentale a UE (articolul 47) ( ). Cerința de independență presupune (a) un aspect de ordin extern, respectiv ca organismul în cauză să își exercite funcțiile în deplină autonomie, fără a fi supus vreunei legături ierarhice sau de subordonare față de vreun alt organism și fără să primească dispoziții sau instrucțiuni, indiferent de originea lor, fiind astfel protejat de intervenții sau presiuni exterioare, susceptibile să aducă atingere independenței de judecată a membrilor săi și să influențeze deciziile acestora și (b) unul de ordin intern, legat de imparțialitate, care vizează echidistanța față de părțile în litigiu și interesele lor din perspectiva obiectului acestuia (). Independența justiției garantează protecția ansamblului drepturilor conferite justițiabililor de dreptul Uniunii și menținerea valorilor comune ale statelor membre prevăzute la articolul 2 din TUE, în special a valorii statului de drept(). Conservarea ordinii juridice a UE este fundamentală pentru toți cetățenii și întreprinderile ale căror drepturi și libertăți sunt protejate în temeiul legislației UE. Faptul că un sistem judiciar este perceput ca fiind independent reprezintă un factor de natură să stimuleze creșterea economică, în timp ce existența unei percepții conform căreia sistemul judiciar este lipsit de independență poate descuraja investițiile. În plus față de indicatorii din diverse surse privind independența judiciară, tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 prezintă o serie de indicatori privind modul în care sunt organizate sistemele de justiție pentru a proteja independența judiciară în anumite tipuri de situații în care aceasta ar putea fi amenințată. Reflectând contribuția Rețelei Europene a Consiliilor Judiciare (RECJ), a Rețelei președinților Curților Supreme de Justiție ale UE (NPSJC) și a Grupului de experți privind spălarea banilor și finanțarea terorismului, tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 prezintă indicatori actualizați privind garanțiile juridice aplicabile procedurilor disciplinare pentru judecători și numirii membrilor Consiliilor Judiciare, precum și două noi analize în legătură cu procedurile disciplinare pentru procurori.

3.3.1. Percepția asupra independenței sistemului judiciar

Figura 44: Percepția asupra independenței instanțelor și a judecătorilor în rândul publicului larg (*) [sursa: Eurobarometru ( ) — culori deschise: 2016, 2018 și 2019, culori închise: 2020] (*) Statele membre sunt ordonate mai întâi după procentul respondenților care au afirmat că independența instanțelor și a judecătorilor este foarte bună sau destul de bună (total bună); dacă unele state membre au același procent din total bună, acestea sunt ordonate apoi după procentul respondenților care au afirmat că independența instanțelor și a judecătorilor este destul de proastă sau foarte proastă (total proastă); dacă unele state membre au același procent din total bună și total proastă, acestea sunt ordonate după procentul respondenților care au afirmat că independența instanțelor și a judecătorilor este foarte bună; dacă unele state membre au același procent din total bună, total proastă și foarte bună, acestea sunt ordonate după procentul respondenților care au afirmat că independența instanțelor și a judecătorilor este foarte proastă. Figura 45 prezintă principalele motive indicate de respondenți pentru lipsa de independență percepută a instanțelor și a judecătorilor. Respondenții din rândul publicului larg care au evaluat independența sistemului de justiție ca fiind „destul de proastă” sau „foarte proastă” au avut posibilitatea de a alege dintre trei motive care să explice calificativul acordat. Statele membre sunt enumerate în aceeași ordine ca în figura 44. Figura 45: Principalele motive ale lipsei de independență percepute de publicul larg (procentul din totalitatea respondenților — o valoare mai mare înseamnă mai multă influență) [sursa: Eurobarometru ( )] Figura 46: Percepția în rândul întreprinderilor asupra independenței instanțelor și a judecătorilor (*) [sursa: Eurobarometru ( ) — culori deschise: 2016, 2018 și 2019, culori închise: 2020] (*) Statele membre sunt ordonate mai întâi după procentul respondenților care au afirmat că independența instanțelor și a judecătorilor este foarte bună sau destul de bună (total bună); dacă unele state membre au același procent din total bună, acestea sunt ordonate apoi după procentul respondenților care au afirmat că independența instanțelor și a judecătorilor este destul de proastă sau foarte proastă (total proastă); dacă unele state membre au același procent din total bună și total proastă, acestea sunt ordonate după procentul respondenților care au afirmat că independența instanțelor și a judecătorilor este foarte bună; dacă unele state membre au același procent din total bună, total proastă și foarte bună, acestea sunt ordonate după procentul respondenților care au afirmat că independența instanțelor și a judecătorilor este foarte proastă. Figura 47 prezintă principalele motive indicate de respondenți pentru lipsa de independență percepută a instanțelor și a judecătorilor. Respondenții din rândul întreprinderilor care au evaluat independența sistemului de justiție ca fiind „destul de proastă” sau „foarte proastă” au avut posibilitatea de a alege dintre trei motive care să explice calificativul acordat. Statele membre sunt enumerate în aceeași ordine ca în figura 46. Figura 47: Principalele motive ale lipsei de independență percepute de întreprinderi (procentul din totalitatea respondenților — o valoare mai ridicată înseamnă o influență mai mare) [sursa: Eurobarometru ( )] Figura 48: FORUMUL ECONOMIC MONDIAL: Percepția în rândul întreprinderilor cu privire la independența sistemului judiciar, 2010-2019 (percepție — o valoare mai mare înseamnă o percepție mai bună) [sursa: Forumul Economic Mondial ( )] 3.3.2. Independența structurală Pentru a garanta independența structurală, sunt necesare norme, în special în ceea ce privește compunerea instanței, numirea, durata funcției, precum și cauzele de abținere, de recuzare și de revocare a membrilor săi, care să permită înlăturarea oricărei îndoieli legitime, în percepția justițiabililor, referitoare la impenetrabilitatea instanței respective în privința unor elemente exterioare și la imparțialitatea sa în raport cu interesele care se înfruntă ( ). Aceste norme trebuie în special să permită excluderea nu numai a oricărei influențe directe, sub formă de instrucțiuni, ci și a formelor de influență indirectă, susceptibilă să orienteze deciziile judecătorilor în discuție (). Au fost elaborate standarde europene, în special de către Consiliul Europei, de exemplu în Recomandarea Consiliului Europei din 2010 privind judecătorii: independență, eficiență și responsabilități ( ). Tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 prezintă o serie de indicatori privind modul în care sunt organizate sistemele de justiție pentru a proteja independența judiciară. Această ediție a tabloului de bord privind justiția în UE conține indicatori actualizați privind organismele și autoritățile implicate în procedurile disciplinare pentru judecători (figurile 49 și 50) și numirea membrilor Consiliilor Judiciare (figurile 51 și 52) ( ). Tabloul de bord privind justiția în UE pentru anul 2020 prezintă, de asemenea, informații privind organismele și autoritățile implicate în procedurile disciplinare pentru procurori (figurile 53 și 54), precum și o figură actualizată mai detaliată cu privire la instrucțiunile pentru procurori în cauze individuale (figura