[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 2.4.2009

COM(2009) 158 final

COMUNICAREA COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Un nou parteneriat pentru modernizarea universităților: forumul UE pentru dialogul universități-întreprinderi {SEC(2009) 423SEC(2009) 424SEC(2009) 425}

COMUNICAREA COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR

Un nou parteneriat pentru modernizarea universită ților: forumul UE pentru dialogul universități-întreprinderi (Text cu relevanță pentru SEE)

1. un subiect din ce în ce mai important

Universitățile[1], cu triplul rol de furnizori de învățământ la cel mai înalt nivel, de cercetare avansată și de inovare deschizătoare de drumuri, se situează în centrul triunghiului cunoașterii europene. Acestea au potențialul de a fi factori determinanți primordiali ai ambiției Europei de a fi prima economie și societate mondială bazată pe cunoaștere. Acest lucru a fost recunoscut în cadrul elaborării politicilor la nivelul UE începând cu summitul de la Hampton Court din octombrie 2005; în același timp, dacă universitățile vor să își îndeplinească potențialul, necesitatea schimbării este clară. Au fost definite nouă domenii de acțiune în Comunicarea Comisiei „Pentru reușita proiectului de modernizare în universități: educație, cercetare și inovație” din mai 2006[2]. De atunci, programul de modernizare a făcut obiectul a numeroase schimbări de politici, al căror progres este revizuit în mod regulat de Consiliul de Miniștri[3]. Comisia a propus, de asemenea, ca modernizarea universităților să devină una din temele prioritare în noul cadru pentru cooperarea politică privind educația și formarea profesională în cadrul Strategiei de la Lisabona[4].

Un element esențial în cadrul agendei stabilite în 2006 a fost faptul că universitățile ar trebui să dezvolte parteneriate structurate cu întreprinderile în scopul de „a deveni actori importanți în economie, capabili să răspundă mai bine și mai repede necesităților pieței și să dezvolte parteneriate care utilizează cunoștințele științifice și tehnologice.” Comunicarea a sugerat că întreprinderile ar putea ajuta universitățile să își redefinească programele și structurile guvernanței și să contribuie la finanțare.

Pe această bază, Comisia a lansat forumul universități-întreprinderi ca o platformă europeană de dialog între cele două sectoare. Prima reuniune a forumului, din februarie 2008, a fost urmată în cursul anului 2008 de trei ateliere tematice[5]. Un al doilea forum plenar în februarie 2009 a reunit aproximativ 400 de participanți și, în plus față de atelierele pe diferite teme, a implicat inventarierea lecțiilor învățate și o discuție asupra posibilelor direcții viitoare pentru activitatea forumului.

Participarea foarte mare la evenimentul din februarie 2009 arată importanța pe care părțile interesate o acordă forumului. Participanții s-au referit frecvent la contextul recesiunii economice în care evenimentul a avut loc și au argumentat că este imperios necesar să se construiască legături mai bune între întreprinderi și universități ca o modalitate de a consolida triunghiul cunoașterii europene. Prezenta comunicare caută să răspundă acestei situații de urgență.

2. bilan ț șI PROGRES: SCOPUL COMUNICăRII

Cooperarea între universități și întreprinderi implică două comunități cu diferențe mari în ceea ce privește cultura, valorile și misiunile. În întreaga Europă există exemple de cooperare de succes între cele două părți, iar programele UE au căutat să construiască parteneriate între cele două domenii, concentrându-se în mod normal asupra parteneriatelor din domenii specifice, precum cercetarea sau mobilitatea studenților[6]. Dar nivelul de cooperare rămâne foarte diferit între țări, universități și discipline universitare. În plus, măsura în care această cooperare a influențat guvernanța sau cultura organizațională în cele două sectoare vizate este limitată. Puține universități au o strategie de cooperare cu întreprinderile la nivel instituțional; acelea care o au sunt concentrate într-un număr mic de state membre. În multe țări, cadrul juridic și financiar încă nu recompensează sau poate chiar împiedică eforturile universităților de a coopera cu întreprinderile.

Scopul prezentei Comunicări este:

- să facă bilanțul a ceea ce s-a învățat din primul an al forumului și din alte activități relevante la nivel european despre provocările și barierele în calea cooperării între universități și întreprinderi, aspectele care urmează să fie abordate și bunele practici și abordări care ar putea fi folosite mai pe larg. Un document de lucru al serviciilor Comisiei dezvoltă, mai pe larg, acest aspect al activității;

- să facă propuneri pentru următoarele etape în activitatea forumului;

- să definească acțiuni concrete de monitorizare pentru a consolida cooperarea între universități și întreprinderi.

3. Aspecte șI PROVOCăRI

Reflecțiile de până astăzi ale forumului pot fi rezumate în cadrul a șase teme principale. Fiecare secțiune include o rubrică care scoate în evidență un exemplu de bună practică.

3.1. Noi programe pentru capacitatea de angajare a forței de muncă

Competitivitatea economiilor devine tot mai dependentă de disponibilitatea unei for țe de muncă calificată și dinamică. Inițiativa „Noi competențe pentru noi locuri de muncă”[7] a confirmat faptul că necesitatea UE de absolvenți înalt calificați și întreprinzători va continua să crească în anii care urmează. În același timp, întreprinderile din cadrul forumului raportează o neconcordanță între competențele absolvenților la terminarea universității și calificările pe care aceștia le caută în calitate de angajatori.

Provocarea referitoare la capacitatea de angajare a forței de muncă a fost, fără îndoială, aspectul principal al forumului, asupra căruia participanții au tot revenit.

A existat un consens referitor la necesitatea de a schimba în totalitate programele și metodele de învățare, precum și:

- de a include competențele transversale și transferabile și noțiunile fundamentale de economie și de tehnologie în programe la toate nivelurile de calificare. Programele ar trebui să fie în formă de T: înrădăcinate în disciplina universitară specifică și, în același timp, interacționând și cooperând cu parteneri din alte discipline și sectoare;

- de a ameliora metodele de examinare, orientându-le mai mult către evaluarea învățării și a competențelor;

- de a diversifica mai mult profilurile de admitere și abordările învățării în scopul de a valorifica talentul din mediile mai puțin tradiționale, inclusiv adulții care își reiau studiile;

- de a consolida interdisciplinaritatea și transdisciplinaritatea programelor de educație și cercetare. Participanții la forum au făcut trimiteri frecvente în această privință la felul în care Institutul European de Inovare și Tehnologie (EIT) va reflecta, în viitor, aceste abordări în modul său de funcționare - acest lucru a fost perceput ca un exemplu pentru punerea în practică de abordări similare în cadrul învățământului superior.

Modificarea programelor la amploarea și în ritmul căutat este posibilă doar dacă structura internă a universităților furnizează un cadru adecvat și valorizant. Asigurarea calității la nivel intern și sistemele externe de acreditare ar trebui să acorde mai multă atenție relevanței sociale și economice a programelor de învățare. Agențiile de acreditare ar trebui să cuprindă reprezentanți atât din rândul celor care învață, cât și din mediul de afaceri și din societate în ansamblul său.

Anumite agenții de acreditare cuprind reprezentanți ai întreprinderilor în organismele lor decizionale, de exemplu ACQUIN în Germania, HETAC în Irlanda sau CTI în Franța. Aceasta din urmă este responsabilă de programele de inginerie și cuprinde un număr egal de membri din mediul academic și din industrie; competențele transversale și interacțiunea studenților cu industria constituie cerințe primordiale pentru acreditare. (documentul de lucru al serviciilor Comisiei, secțiunea 5.2.4)

3.2. Încurajarea spiritului antreprenorial

Nivelurile comparativ reduse ale spiritului antreprenorial din UE [8] pun în discuție capacitatea Europei de a stimula creșterea și locurile de muncă. Provocarea pentru învățământul superior este să furnizeze contexte de învățare care să stimuleze autonomia, creativitatea și o abordare antreprenorială a utilizării cunoștințelor. Un flux regulat de studenți și de membri ai facultăților dinspre universități către întreprinderi și o prezență constantă a oamenilor de afaceri în campus ar sprijini crearea schimbării de cultură necesare. Un bun exemplu în acest sens se poate găsi în programele de formare profesională postuniversitare care se concentrează pe competențele antreprenoriale finanțate de rețelele de formare profesională inițială Marie Curie.

Ar trebui să se extindă formele existente de cooperare cu întreprinderile, cum ar fi conferințele, stagiile și activitățile din cadrul proiectelor (individuale sau în grupuri multidisciplinare). Oportunitățile extrașcolare au fost considerate ca fiind valoroase, de exemplu societățile de consultanță înființate de studenți sau pepinierele de întreprinderi care furnizează sprijin personalizat studenților și cadrelor universitare care exprimă idei concrete pentru a lansa noi afaceri (societăți în faza de pornire sau care se sprijină pe cercetarea universitară). Toate aceste activități ar trebui să fie accesibile studenților de la începutul studiilor acestora și ar trebui să fie integrate mai mult în programe.

S-a considerat deosebit de important ca formarea profesională a viitorilor profesori și formatori să dezvolte o atitudine pozitivă și deschidere către domeniul întreprinderilor ca sursă de progres, locuri de muncă și bunăstare.

Principalele concluzii sunt următoarele:

- dezvoltarea unei culturi antreprenoriale în cadrul universităților necesită schimbări profunde în guvernanța și conducerea universităților;

- educația în spiritul antreprenorial trebuie să fie cuprinzătoare și deschisă tuturor studenților interesați, în toate disciplinele universitare, respectându-se în mod corespunzător egalitatea de șanse între femei și bărbați;

- universitățile ar trebui să implice antreprenori și oameni de afaceri în predarea spiritului antreprenorial, de exemplu prin înființarea de programe de „profesor vizitator” pentru antreprenorii remarcabili;

- de asemenea, profesorii din învățământul universitar și preuniversitar ar trebui să aibă acces la formare profesională în predarea spiritului antreprenorial și la expunerea la lumea afacerilor.

Rețeaua „International Danish Entrepreneurship Academy (IDEA)” încurajează spiritul antreprenorial atât la studenții din instituțiile de învățământ superior, cât și la studenții din instituțiile de învățământ complementar, prin sprijin financiar, îndrumare, cursuri și oportunități de creare de rețele. IDEA este finanțată prin subvenții naționale, regionale și municipale, precum și din surse private. (documentul de lucru al serviciilor Comisiei, secțiunea 5.5.3)

3.3. Transfer de cunoștințe: punerea în practică a cunoștințelor

Europa este productivă din punctul de vedere al generării de cuno ștințe. Totuși, provocarea constă în îmbunătățirea utilizării și exploatării cercetării și dezvoltării finanțate din fonduri publice. Deși există mai multe programe care facilitează cooperarea între organismele publice de învățământ superior și cercetare care generează cunoștințe și întreprinderi în vederea comercializării inovațiilor, nivelul cooperării strategice de durată între cele două sectoare rămâne prea scăzut.

Universitățile trebuie să dezvolte politici pentru gestionarea profesională a proprietății intelectuale. Acest lucru la va ajuta să îndeplinească mai multe aspecte ale misiunii lor, de exemplu generarea de beneficii socio-economice pentru societate și atragerea celor mai buni studenți și cercetători. Pentru a sprijini universitățile și pentru a furniza un cadru mai coerent pentru activitățile legate de transferul de cunoștințe, Comisia a adoptat o recomandare privind gestionarea proprietății intelectuale în activitățile de transfer de cunoștințe și un cod de bune practici pentru universități și alte organizații publice de cercetare[9]. De asemenea, inițiativa „Responsible Partnering” propune un ghid[10] de practici mai bune pentru cooperarea între universități și industrie în domeniul cercetării și al transferului de cunoștințe.

Pe scurt:

- transferul de cunoștințe între universități și întreprinderi va funcționa cel mai bine într-un cadru general de cooperare și înțelegere reciprocă, implicând parteneriate, proiecte comune și schimburi de oameni;

- universitățile ar trebui să asigure interdisciplinaritatea, deoarece soluțiile monodisciplinare constituie rar răspunsul la problemele din lumea reală;

- universitățile și organizațiile publice de cercetare ar trebui să aibă o strategie clară, pe termen lung pentru gestionarea drepturilor de proprietate intelectuală;

- trebuie abordate provocările speciale cu care se confruntă IMM-urile dacă urmează să formeze parteneriate cu universitățile. Universitățile trebuie să fie deschise față de IMM-uri. Pentru universități, faptul că au acces sau că dispun de un birou de transfer al cunoștințelor va facilita cooperarea cu IMM-urile, deoarece acestea sunt un portal și o interfață între universități și sectorul privat.

Universitatea din Twente (Țările de Jos) conduce „un parc de cunoștințe” și „pepiniere de întreprinderi” care reunesc cunoștințele generate în cadrul universității cu comunitatea întreprinderilor din regiune. Cei care doresc să înființeze o societate beneficiază de sprijin personalizat prin intermediul programului TOP (Poziții antreprenoriale temporare) al universității. De asemenea, universitatea oferă un program pentru creștere, destinat proprietarilor de societăți. Ambele programe includ module de formare profesională și activități de creare de rețele. (documentul de lucru al serviciilor Comisiei, secțiunea 5.6.1)

3.4. Mobilitatea: dincolo de frontiere și între universități și întreprinderi

În ciuda mai multor exemple de reu șite – stagii ale studenților, programe de mobilitate între industrie și universități din cadrul celui de-al șaptelea program cadru și activitățile de colaborare din cadrul proiectelor între universități și industrie – nivelul general de contact, interacțiune și mobilitate dintre cele două sectoare rămâne mult prea scăzut. Stagiile, programele de mobilitate pentru cercetători și proiectele comune, care le permit studenților să lucreze cu sau în cadrul unei societăți, în mod individual sau în grupuri interdisciplinare, ar trebui să devină o parte integrantă a programelor de învățare în toate disciplinele și ar trebui să beneficieze de credite în cadrul sistemului european de transfer al creditelor (ECTS).

Mobilitatea ar trebui, de asemenea, să implice cadrele universitare și cele de conducere a universităților, permițând astfel universităților să creeze rețele care să constituie baza de la care pot fi dezvoltate viitoare stagii, locuri de muncă și proiecte pentru studenți. Expunerea directă a personalului la realitatea întreprinderilor va duce la o mai bună înțelegere și anticipare a necesităților în continuă schimbare ale industriei în materie de formare profesională și de inovare. Totuși, există încă obstacole juridice și administrative importante în calea mobilității cadrelor universitare către domeniul întreprinderilor, de exemplu legate de securitatea socială și regimul pensiilor[11].

Pe de altă parte, o mai mare implicare a întreprinderilor în consiliile de administrație ale universităților, în programele de cercetare, în comisiile de admitere, în conceperea programelor, în predarea propriu-zisă și în sistemele de asigurare a calității pot ameliora în mod semnificativ predarea, cercetarea și inovarea din cadrul universităților. Din nou, aceasta rămâne limitată în multe țări, fie din motive juridice, fie din motive culturale.

Pentru a progresa, este important ca:

- valoarea mobilității să fie promovată și recunoscută de mediul universitar și cel al afacerilor, sub toate formele și la toate nivelurile; IMM-urile, în special, ar trebui să participe mai mult la stagii;

- cadrele juridice să fie adaptate pentru a susține și facilita mobilitatea între universități și întreprinderi;

- mobilitatea cadrelor universitare, a cercetătorilor sau a studenților către întreprinderi să fie recunoscută și acreditată.

În Valencia, ADEIT[12] este o organizație care are obiectivul specific de a face legătura între universitate și mediul său social. Aceasta se concentrează pe stagiile studenților universitari în organizații sau întreprinderi. ADEIT organizează stagii în cadrul societăților pentru 1 500 de studenți pe an și formează consilieri de ambele părți ale stagiului. De asemenea, se ocupă de gestionarea stagiilor profesorilor în cadrul cărora aceștia lucrează în societăți pentru perioade de maxim 100 de ore. (documentul de lucru al serviciilor Comisiei, secțiunea 5.4.4)

3.5. Deschiderea universităților către învățarea de-a lungul vieții

Îmbunătă țirea capacității de angajare a forței de muncă nu îi privește doar pe cei care intră pe piața forței de muncă: actualizarea competențelor pentru cei care fac deja parte din forța de muncă este o provocare la fel de importantă[13], chiar mai importantă în contextul actual al recesiunii economice și al pierderilor de locuri de muncă care rezultă din aceasta. Revizuirea evoluției în programul de lucru „Educație și formare profesională 2010” arată că nivelul de participare al adulților la învățarea de-a lungul vieții[14] crește prea încet și doar în anumite state membre.

Într-un moment în care numărul studenților poate începe să scadă, din motive demografice, formarea continuă ar părea să reprezinte o oportunitate potențială extraordinar de importantă pentru universități. Cu toate acestea, universitățile nu se deschid decât către o parte foarte restrânsă a pieței pentru formarea continuă. Este necesară o reorientare completă către furnizarea învățării de-a lungul vieții.

Carta universităților europene privind învățarea de-a lungul vieții[15], adoptată de Asociația europeană a universităților (EUA), a fost prezentată și discutată la forum. Documentul stabilește zece angajamente pentru universități, referitoare la un acces mai larg la învățare, diversificarea populației studențești și o mai mare atractivitate a studiilor, învățarea de-a lungul vieții într-o cultură de calitate și niveluri locale, regionale, naționale și internaționale mai ridicate.

Formarea continuă necesită un contact strâns între mediul universitar și cel al afacerilor, ceea ce le permite să identifice și apoi să abordeze cererea de competențe noi/actualizate la nivel local și regional. Este fundamental ca:

- învățarea de-a lungul vieții să fie total integrată în misiunile și strategiile universităților;

- actualizarea/îmbunătățirea competențelor trebuie să fie valorizată și recunoscută pe piața forței de muncă și de către angajatori;

- învățarea de-a lungul vieții trebuie să fie dezvoltată în parteneriat cu întreprinderile - universitățile nu pot să o conceapă și să o concretizeze singure.

În vestul Suediei, trei universități au dezvoltat cursuri de învățare la distanță personalizate pentru angajații IMM-urilor ca o modalitate de a consolida competitivitatea acestor întreprinderi și a regiunii în ansamblul său. Cursurile abordează chestiuni esențiale pentru IMM-uri, precum tehnici de producție mai bune, economie, logistică, dezvoltarea produselor și gestionarea totală a producției. Majoritatea angajaților care urmează aceste cursuri au în jur de 40 de ani și nu au studiat anterior la nivel universitar. (documentul de lucru al serviciilor Comisiei, secțiunea 5.3.2)

3.6. O mai bună guvernanță a universităților

Forumul s-a concentrat asupra guvernan ței la nivel național, regional și instituțional ca o condiție prealabilă pentru colaborarea eficientă între universități și întreprinderi.

La nivel național, sunt necesare schimbări în legislație, acordurile de finanțare și structurile de stimulente care erau percepute ca fiind nefavorabile sau chiar defavorabile cooperării între universități și întreprinderi. O astfel de cooperare ar trebui să facă parte din strategia globală a universităților și ar trebui inclusă în planurile lor de dezvoltare și în definirea obiectivelor acestora. Colaborarea cu industria ar trebui recunoscută ca fiind la fel de importantă pentru avansarea în carieră și recunoașterea meritelor ca și sarcinile academice precum publicațiile.

Organizațiile intermediare sau asociațiile de întreprinderi joacă un rol important deoarece pot reprezenta o interfață bună între universități și societăți, în special pentru IMM-uri. În plus, există mai multe organisme sau agenții europene, naționale sau regionale care sprijină, de asemenea, cooperarea între universități și întreprinderi. Acestea pot fi structuri eficiente pentru a evolua în acest domeniu.

În Regatul Unit, Council for Higher Education and Industry (CIHE) se ocupă de aspecte legate de învățare care influențează competitivitatea și coeziunea socială a țării și încearcă să promoveze colaborarea strânsă și o mai bună înțelegere între mediul afacerilor și învățământul superior. În Germania, Stifterverband für die Deutsche Wissenschaft este o inițiativă comună a industriei pentru susținerea cercetării și a învățământului superior. Aceasta creează legături între universități și instituțiile de cercetare neacademice, precum și între știință și industrie și încurajează crearea unui spațiu unic european de educație și cercetare. În Spania, fundația Conocimiento y Desarrollo (CYD) are ca scop ameliorarea guvernanței, a responsabilității și a administrării universităților, consolidarea legăturilor dintre sistemul productiv al universităților și societate, precum și promovarea culturii antreprenoriale și inovatoare printre profesorii din universități și studenții lor. (documentul de lucru al serviciilor Comisiei, secțiunea 5.1.1)

Cooperarea eficientă între universități și întreprinderi este percepută ca fiind deosebit de importantă pentru dezvoltarea regională[16]. Succesul multor regiuni inovatoare din SUA și Europa s-a bazat pe un parteneriat triunghiular pentru orientare strategică și finanțare, care implică universitățile, întreprinderile și guvernul.

În Finlanda, programul e-Tampere face legătura între viziunea orașului Tampere pentru 2012 și mai multe IMM-uri, societăți mai mari și două universități. În cadrul acestui program s-au lansat aproape 400 de proiecte locale, regionale, naționale și internaționale care se bazează pe o cooperare extinsă între cercetarea universitară, întreprinderi și guvern din perspectiva tehnologiei, economiei și societății. (documentul de lucru al serviciilor Comisiei, secțiunea 6.1)

Principalele concluzii sunt următoarele:

- condițiile cadru naționale și regionale trebuie să ofere un mediu propice cooperării între universități și întreprinderi;

- cooperarea între universități și întreprinderi trebuie să fie integrată în strategiile instituționale; conducerea și administrarea eficace a resurselor umane sunt esențiale pentru punerea în aplicare a acestei cooperări;

- guvernanța trebuie să garanteze punerea în practică a sistemelor corespunzătoare de stimulare și de evaluare adaptate misiunii, rolului și strategiei universităților.

4. etape viitoare

În curs de un an, activitatea forumului a generat deja rezultate importante. Comisia salută bogăția de idei, precum și calitatea reflecțiilor generate. Se va inspira din această activitate pentru a promova în continuare modernizarea universităților europene, atât prin intermediul cooperării politice, cât și al acțiunilor din cadrul programelor sale.

Comisia propune două tipuri de acțiuni de monitorizare. În primul rând, ca răspuns la dorința exprimată clar de participanții la forum, de a continua și de a aprofunda activitatea, este definit un program de lucru pentru viitor. În al doilea rând, forumul a identificat mai multe aspecte și direcții de acțiune posibile care merită atenție cât se poate de curând, în special în contextul recesiunii economice și care au ca scop ameliorarea parteneriatului dintre universități și întreprinderi referitor la capacitatea de angajare a forței de muncă. Se propun o serie de acțiuni concrete.

Continuarea dialogului

- Forumul își va continua activitatea sub forma reuniunilor plenare și a seminariilor tematice. În plus, va fi creat un site web pentru a permite partajarea și difuzarea experiențelor, precum și pentru a facilita comunicarea.

- Până în prezent, forumul a reușit să mobilizeze reprezentanți din cele două domenii, universități și întreprinderi, inclusiv organizațiile intermediare și asociațiile de întreprinderi. Parteneriatul are nevoie, de asemenea, de implicarea activă a guvernelor naționale și a autorităților regionale. În etapa următoare, ar trebui, prin urmare, să existe o implicare mai puternică a reprezentanților autorităților publice competente.

- Pe baza dialogului care a avut loc până în prezent și a activităților în curs în alte domenii, ar trebui discutate următoarele aspecte:

- garantarea faptului că mediul universitar reacționează în mod eficace la programul „Noi competențe pentru noi locuri de muncă” și la provocările recesiunii economice;

- parteneriate pentru dezvoltarea regională;

- parteneriate cu IMM-uri;

- diversificarea abordărilor privind învățarea și apropierea între diferitele tipuri de învățământ superior;

- asigurarea calității și acreditarea ca mijloace de a sprijini cooperarea între universități și întreprinderi;

- Țările terțe și-au manifestat frecvent interesul față de activitățile desfășurate. Forumul ar trebui să fie mai explicit deschis față de actorii din afara UE (în practică, multe întreprinderi internaționale au participat deja) și ar trebui să insiste în viitor asupra lecțiilor care le pot fi oferite de țările partenere. Comisia, în contactele sale cu autoritățile publice competente din țările partenere, va face publică activitatea forumului și va invita autoritățile să participe.

Dezvoltarea de noi parteneriate

- Forumul a făcut apel la crearea de noi forme de parteneriate structurate între întreprinderi și universități pentru a concepe și a organiza cursuri. Aceste parteneriate ar fi similare structurilor dezvoltate în cadrul platformelor tehnologice, ale parteneriatelor și pasarelelor între industrie și mediul academic Marie Curie în cadrul celui de-al șaptelea program cadru și al comunităților de cunoaștere și inovație din cadrul EIT. Comisia propune examinarea fără întârziere a modului în care aceste parteneriate ar putea fi susținute prin intermediul programelor UE relevante, în vederea lansării de cereri de propuneri pentru acțiunile de explorare în conformitate cu programul de învățare de-a lungul vieții din 2010.

- Întreprinderile din cadrul forumului au adus în discuție, frecvent, chestiunea extinderii domeniului de aplicare al platformei pentru dialog la alte domenii ale educației și formării profesionale – în special, școlile din învățământul secundar și instituțiile din cadrul învățământului profesional și tehnic. De exemplu, întreprinderile pot contribui în mod considerabil la formarea în spiritul antreprenorial[17]. Comisia va examina modul în care programele existente – de exemplu, programele Leonardo da Vinci și Comenius - și inițiativele precum European Schoolnet pot fi utilizate pentru a reuni întreprinderile și școlile în parteneriate educative și cum poate fi promovată cooperarea prin intermediul unui organism european de coordonare. Comisia intenționează să invite părțile interesate să examineze viitoare posibilități de cooperare între întreprinderi, școli și instituții din cadrul învățământului profesional și tehnic, în cursul unei conferințe sau seminar organizat în toamnă.

- Dezvoltarea dialogului între universități și întreprinderi la nivel european ar trebui să stimuleze un dialog similar la nivel național și regional. În contextul cooperării sale politice cu statele membre privind educația și formarea profesională, Comisia va încuraja autoritățile naționale să stabilească structuri de dialog similare la nivel național. Aceasta va examina modul în care fondurile structurale ar putea fi utilizate pentru a sprijini inițiativele regionale în această privință.

- Comisia va lansa un studiu pentru a stabili un inventar al celor mai bune practici existente în domeniul cooperării între universități și întreprinderi.

Acum este momentul potrivit pentru a impulsiona din nou cooperarea între universități și întreprinderi. În această perioadă de recesiune economică, când absolvenții se confruntă cu dificultăți mai mari în a găsi locuri de muncă, iar întreprinderile sunt supuse unei presiuni concurențiale mai mari, valoarea adăugată economică și socială a colaborării între universități și întreprinderi ar trebui să îi confere acesteia un caracter și mai prioritar.

[1] În prezentul document, termenul „universități” se referă la toate instituțiile de învățământ superior, indiferent de denumirea și statutul lor în statele membre

[2] COM(2006) 208 final

[3] Pentru o sinteză a aspectelor și a acțiunilor întreprinse a se vedea COM(2008) 680 din 30 octombrie 2008 Raport al Comisiei către Consiliu cu privire la rezoluția Consiliului din 23 noiembrie 2007 privind modernizarea universităților pentru o Europă competitivă într-o economie globală bazată pe cunoaștere.

[4] COM(2008) 865 din 16 decembrie 2008: Un cadru strategic actualizat pentru cooperare europeană în domeniul educației și formării profesionale

[5] Formarea continuă și învățarea de-a lungul vieții (Bruxelles, 30 iunie 2008); elaborarea de programe și spiritul antreprenorial (Tenerife, 30-31 octombrie 2008); transferul de cunoștințe (Bruxelles, 7 noiembrie 2008)

[6] Pentru o descriere a programelor UE care încurajează parteneriatele între învățământul superior și întreprinderi, a se vedea documentul de lucru al serviciilor, secțiunea 3.

[7] COM(2008) 868

[8] Cf. documentului de lucru al serviciilor, secțiunea 2.3: „Monitorizarea spiritului antreprenorial global” (Global Entrepreneurship Monitor) din 2007 arată că nivelurile spiritului antreprenorial sunt de două până la cinci ori mai ridicate în China decât în țările UE.

[9] COM(2008) 1329

[10] http://www.responsible-partnering.org/; dezvoltat de asociații importante din mediul academic și din industrie (EUA, EARTO, EIRMA și ProTon Europe)

[11] COM(2008) 317 „Favorizarea carierelor și a mobilității: un parteneriat european pentru cercetători”

[12] http://www.adeit.uv.es

[13] COM(2008) 868 final; Noi competențe pentru noi locuri de muncă.

[14] Progrese în direcția obiectivelor de la Lisabona în domeniul educației și formării profesionale – indicatori și criterii de referință 2008, document de lucru al serviciilor Comisiei Europene, SEC(2008) 2293.

[15] Carta universităților europene privind învățarea de-a lungul vieții, 2008; ISBN: 9789078997009, EUA; www.eua.be

[16] Învățământul superior și regiunile: competitive la nivel global, angajate la nivel local; OCDE 2007

[17] În prezent, Comisia stabilește un grup european de reflecție la nivel înalt privind educația în spiritul antreprenorial, implicând reprezentanți din toate statele membre și țările din SEE, pentru a sprijini dezvoltarea de abordări mai coerente