Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Crearea în comun a serviciilor de interes general ca o contribuție la o democrație mai participativă în UE”

(aviz din proprie inițiativă)

(2022/C 486/11)

Raportor: domnul Krzysztof BALON Coraportor: domnul Thomas KATTNIG

Decizia Adunării Plenare 20.1.2022 Temei juridic Articolul 52 alineatul (2) din Regulamentul de procedură Aviz din proprie inițiativă Secțiunea competentă Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională Data adoptării în secțiune 7.9.2022 Data adoptării în sesiunea plenară 21.9.2022 Sesiunea plenară nr. 572 Rezultatul votului (voturi pentru/ voturi împotrivă/abțineri) 226/0/2

1. Concluzii și recomandări

1.1. Crearea în comun de servicii de interes general (SIG) de către organizațiile societății civile și direct de către cetățeni este unul dintre cele mai eficiente instrumente de stimulare a democrației participative și, astfel, de consolidare a integrării europene. Acesta este motivul pentru care, în contextul prezentului aviz, Comitetul Economic și Social European (CESE) propune măsuri concrete pentru îmbunătățirea condițiilor-cadru din Uniunea Europeană în acest domeniu, în scopul de a îmbunătăți în continuare protecția drepturilor și beneficiilor cetățenilor.

1.2. În special, situațiile de criză, cum ar fi recenta agresiune a Rusiei împotriva Ucrainei și, în consecință, exodul a milioane de persoane, în special femei și copii, demonstrează rolul esențial al societății civile, care are capacitatea imediată de a combina și pune în aplicare, în mod spontan, dar cu succes, modele și proceduri de creare în comun, în special în cazul SIG sociale și educaționale, în domenii în care există deja experiența unei creări în comun autentice.

1.3. Din punct de vedere istoric, actorii societății civile au oferit întotdeauna servicii sociale și alte servicii de interes general, atunci când autoritățile publice nu reușiseră încă să identifice nevoile sau deoarece societățile comerciale nu consideraseră că furnizarea acestor servicii este profitabilă. În majoritatea cazurilor, statul a devenit apoi furnizor, client și autoritate de reglementare, precum și garant al calității serviciilor. În acest context, principiul subsidiarității între statele membre și UE, astfel cum este prevăzut la articolul 5 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), trebuie aplicat și în ceea ce privește SIG. În plus, în ceea ce privește SIG, principiul subsidiarității ar trebui să fie, de asemenea, un principiu director în relația dintre toate nivelurile administrației publice din statele membre, precum și între autoritățile publice și organizațiile societății civile.

1.4. Deși responsabilitatea juridică și politică pentru furnizarea de SIG revine funcționarilor aleși din cadrul organismelor reprezentative relevante și este evaluată periodic de cetățeni prin intermediul alegerilor, autoritățile publice sunt cele care supraveghează buna furnizare a SIG. CESE sprijină punerea în aplicare țintită a abordării bazate pe crearea în comun: SIG ar trebui dezvoltate împreună cu utilizatorii, comunitățile și organizațiile societății civile, pentru a se asigura, pe de o parte, că acestea răspund nevoilor reale ale cetățenilor și, pe de altă parte, că permit participarea democratică. Acest lucru este valabil în special în cazurile în care personalul salariat cooperează cu voluntari sau cu structuri de autoajutorare.

1.5. Consolidarea întreprinderilor sociale non-profit ca pilon esențial al unei Europe echitabile din punct de vedere social ” Prin urmare, statele membre sunt invitate să dezvolte și/sau să îmbunătățească instrumente pentru a se asigura că publicul și organizațiile societății civile sunt implicate pe tot parcursul procesului de furnizare a serviciilor de interes general. Aceasta include asigurarea unor condiții-cadru adecvate pentru activitățile economiei sociale care nu vizează profitul, astfel cum se arată în Avizul CESE din 18 septembrie 2020„ ( 1 ) și punerea în aplicare a articolului 77 din Directiva 2014/24/UE privind achizițiile publice ( 2 ) în așa fel încât contractele de achiziții publice de servicii de sănătate, sociale și culturale, precum și educaționale, astfel cum sunt menționate la respectivul articol, să fie rezervate organizațiilor non-profit.

1.6. CESE subliniază că furnizarea de servicii de interes general de înaltă calitate, în interesul cetățenilor și al economiei, depinde și trebuie să beneficieze de resurse adecvate, respectiv de finanțare și personal.

1.7. Deși condițiile-cadru pentru furnizarea și, prin urmare, crearea în comun a SIG țin în primul rând de responsabilitatea statelor membre, a regiunilor și a localităților, este neapărat necesar, în același timp, ca statele membre să fie încurajate să dezvolte concepte de co-design, prin elaborarea unui set de instrumente care să faciliteze utilizarea modelelor de creare în comun. Astfel de inițiative ar trebui să încurajeze toți actorii relevanți din statele membre să considere prioritare crearea în comun și furnizarea de SIG de către organizațiile societății civile.

1.8. CESE propune Comisiei să publice un document de lucru pe această temă, ca bază pentru continuarea lucrărilor, vizând crearea unui „set de instrumente”, care ar trebui să încurajeze și să orienteze autoritățile naționale, regionale și locale către utilizarea sporită a modelelor de creare în comun. Un astfel de document ar trebui să includă, printre altele, considerente privind crearea în comun, în lumina articolului 14 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și a Protocolului nr. 26 anexat la TUE și TFUE, ținând seama de Pilonul european al drepturilor sociale, de rolul specific al economiei sociale non-profit pentru crearea în comun și de condițiile-cadru necesare în acest sens. Documentul va include, de asemenea, propuneri de promovare la nivel european și național a proiectelor inovatoare de creare în comun, ținând seama de componentele de cercetare și de o serie de bune practici. Pe baza setului de instrumente descris mai sus, după o consultare mai amplă la nivelul UE, ar putea fi lansate o carte verde și apoi o carte albă.

1.9. La rândul său, CESE va institui un forum pentru schimbul de idei și de bune practici în acest domeniu, cu implicarea organizațiilor societății civile, a partenerilor sociali, a universităților și a proiectelor de cercetare, în vederea continuării și a extinderii procesului de dezbatere la nivel european.

2. Contextul avizului

2.1. Dezvoltarea în continuare a democrației participative în Uniunea Europeană reprezintă una dintre principalele provocări pentru consolidarea integrării europene împotriva populismului și naționalismului. Crearea în comun de SIG de către organizațiile societății civile și direct de către cetățeni este unul dintre cele mai eficiente instrumente de încurajare a democrației participative.

2.2. De mai mulți ani, CESE este implicat în modernizarea și dezvoltarea SIG în cooperare cu diverși actori ai societății civile și cu mediul academic și de cercetare. În cadrul Comitetului, responsabilitatea pentru această activitate revine în primul rând Grupului permanent privind SIG.

2.3. Cocreation of Services Innovation in Europe (CoSIE) În 2019, a început cooperarea cu consorțiul(CoSIE) ( 3 ) , compus din universități, municipalități și organizații ale societății civile din nouă state membre (Estonia, Finlanda, Grecia, Ungaria, Italia, Țările de Jos, Polonia, Spania, Suedia) și Regatul Unit. Grupul permanent privind SIG a urmărit experiențele inovatoare și concluziile proiectului CoSIE în cadrul a două seminare: „Crearea în comun a serviciilor de interes general: rolul cetățenilor și al organizațiilor acestora”, care a avut loc la Bruxelles la 15 aprilie 2021, și „Cetățenii în serviciul cetățenilor: creare în comun și furnizare de servicii de interes general de către organizațiile societății civile”, desfășurată la Lublin, Polonia, la 1 și 2 decembrie 2021, în cooperare cu orașul Lublin și cu implicarea partenerilor din Ucraina.

2.4. new public management – NPM) s-a axat pe sporirea eficienței, adoptarea unor modele de management din sectorul privat și construirea unei relații între furnizorul de servicii și client în domeniul serviciilor publice, luând ca punct de plecare nevoile, cerințele și opțiunile utilizatorilor acestor servicii. Acesta a fost modelul dominant în anii 1990 și 2000, dar a fost criticat pentru că nu a fost la fel de eficace și eficient ca cel preconizat, precum și pentru potențialul său inovator limitat Crearea în comun este indisolubil legată de dezbateri mai ample privind reforma administrației publice. Noua administrație publică (– NPM) s-a axat pe sporirea eficienței, adoptarea unor modele de management din sectorul privat și construirea unei relații între furnizorul de servicii și client în domeniul serviciilor publice, luând ca punct de plecare nevoile, cerințele și opțiunile utilizatorilor acestor servicii. Acesta a fost modelul dominant în anii 1990 și 2000, dar a fost criticat pentru că nu a fost la fel de eficace și eficient ca cel preconizat, precum și pentru potențialul său inovator limitat ( 4 ) . Accentul tendințelor post-NPM [„paradigmettes” ( 5 ) ] ale inovării serviciilor publice se bazează pe un cetățean activ, care produce în comun, în locul unui consumator individual pasiv, motivat de interesul propriu atomizat, și se concentrează, de asemenea, pe consolidarea integrării și a coordonării între rețelele de grupuri de utilizatori și părțile interesate, în loc de dezintegrare. Crearea în comun este considerată un concept esențial în modelele post-NPM ( 6 )

2.5. Rezultatele activității desfășurate de CESE în acest domeniu până în prezent arată că crearea și furnizarea în comun de SIG de către cetățeni și organizațiile acestora stimulează democrația participativă și, de asemenea, dezvoltă economia socială în UE, printre alte roluri esențiale pe care SIG le joacă ca un catalizator indispensabil al tuturor celorlalte activități din societate.

3. Servicii de interes general

3.1. Ca parte a integrării europene, sub semnul tensiunii dintre cei doi poli „unitate” și „diversitate”, a fost elaborat un nou concept care se referă la serviciile reglementate de norme și standarde specifice. Scopul este de a garanta că toți cetățenii și toate părțile interesate au acces la servicii esențiale care constituie și vor continua să constituie baza pentru o viață decentă și care sunt vitale pentru participarea în societate: serviciile de interes general (SIG). Serviciile de interes general pot fi furnizate în diferite contexte, fie pe piețe bazate pe concurență, ca servicii economice de interes general, fie ca servicii neeconomice de interes general, excluse de pe aceste piețe. În acest context, Comisia face distincție ( 7 ) între serviciile de interes economic general (SIEG), serviciile neeconomice și serviciile sociale de interes general (economic sau neeconomic). Articolul 106 din TFUE se aplică serviciilor de interes economic general (SIEG) ( 8 ) și serviciilor economice.

3.2. Conceptul a fost consolidat și clarificat treptat.

3.2.1. SIG fac parte din valorile europene comune și joacă un rol în promovarea coeziunii sociale și teritoriale în UE ( 9 ) . În acest sens, CESE subliniază valorile comune ale UE în ceea ce privește serviciile de interes economic general în sensul articolului 14 din TFUE, astfel cum sunt prevăzute în Protocolul nr. 26 privind serviciile de interes general, anexat la TUE și TFUE. Dezvoltarea în continuare a principiilor enunțate aici ar putea duce la îmbunătățirea eficienței și la eliminarea deficiențelor.

3.2.2. Aceste valori comune au trei dimensiuni: competențele discreționare ale autorităților naționale, regionale și locale în ceea ce privește satisfacerea nevoilor utilizatorilor; respectarea diversității și a diferențelor în ceea ce privește nevoile, preferințele și deciziile democratice ale utilizatorilor, precum și a diferitelor situații geografice, sociale și culturale; un nivel ridicat al calității, siguranței și accesibilității, egalitatea de tratament și promovarea accesului universal și a drepturilor utilizatorilor ( 10 )

3.2.3. Aceste servicii reprezintă o parte esențială a sistemelor economice și sociale ale statelor membre ale UE și, în general, o parte substanțială a modelului social european. Cetățenii și întreprinderile europene se așteaptă, pe bună dreptate, ca o gamă largă de servicii de interes (economic) general fiabile, stabile și eficiente să fie disponibile la prețuri accesibile și de înaltă calitate. Aceste servicii garantează că nevoile și interesele colective – misiuni de interes public – pot fi satisfăcute. CESE subliniază în mod explicit că furnizarea acestor servicii de înaltă calitate pentru cetățeni și economie depinde de resurse adecvate, respectiv finanțare și personal.

3.2.4. Accesul la SIEG face parte din drepturile fundamentale ( 11 ) și este inclus în Pilonul european al drepturilor sociale ( 12 ) . În timp ce principiul 20 al Pilonului menționează în mod explicit SIG ca fiind „esențiale”, alte principii ale acestuia evidențiază domenii importante de servicii de interes general, cum ar fi educația, locuințele și asistența pentru persoanele fără adăpost, îngrijirea pe termen lung, incluziunea persoanelor cu handicap, asistența medicală, pentru a menționa doar câteva.

3.2.5. Normele privind piața internă și concurența nu se aplică serviciilor neeconomice de interes general; acestora li se aplică numai principiile generale ale UE (transparență, nediscriminare, egalitate de tratament, proporționalitate) ( 13 )

3.2.6. UE și statele membre „se asigură că aceste servicii funcționează pe baza principiilor și a condițiilor, în special economice și financiare, care le permit să își îndeplinească misiunile” ( 14 )

3.2.7. SIEG sunt supuse dispozițiilor tratatelor, în special normelor de concurență, în măsura în care aplicarea acestora nu împiedică, în drept sau în fapt, îndeplinirea misiunii speciale care le-a fost încredințată ( 15 )

3.3. Scopul serviciilor de interes general este de a răspunde nevoilor tuturor cetățenilor și ale tuturor părților interesate, ținând seama de evoluția lor în timp și spațiu; ele sunt intrinsec dinamice. Ele pot, de exemplu, să acopere domenii precum siguranța, sănătatea, serviciile sociale, inclusiv incluziunea persoanelor cu handicap, îngrijirea pe termen lung, locuințele sociale ( 16 ) , educația, precum și domenii ale serviciilor esențiale menționate în mod explicit în principiul 20 al Pilonului european al drepturilor sociale ( 17 )

3.4. În ceea ce privește SIG, principiul subsidiarității între statele membre și Uniune este reglementat la articolul 5 alineatul (3) din TUE. UE stabilește un cadru general de principii care vizează satisfacerea nevoilor tuturor cetățenilor și actorilor economici și sociali, în timp ce statele membre și autoritățile regionale și locale instituie și pun în aplicare SIG. În plus, în ceea ce privește SIG, principiul subsidiarității ar trebui să fie, de asemenea, un principiu director în relația dintre toate nivelurile administrației publice din statele membre, precum și între autoritățile publice și organizațiile societății civile.

3.5. SIG sunt expuse unor tensiuni multiple între: garantarea drepturilor fundamentale; obiectivele locale de coeziune economică, socială și teritorială; obiectivele dezvoltării durabile, protecției mediului și luptei împotriva schimbărilor climatice; punerea în aplicare a normelor privind economia socială de piață, piața unică și concurența. Trebuie găsit un echilibru pragmatic, cu implicarea tuturor părților interesate, adaptat nevoilor individuale ale cetățenilor și comunităților.

4. Crearea în comun a serviciilor de interes general

4.1. Actorii societății civile au oferit întotdeauna servicii sociale și alte servicii de interes general, deoarece autoritățile publice nu reușiseră încă să identifice nevoile sau deoarece societățile comerciale nu consideraseră că furnizarea acestor servicii este profitabilă. În majoritatea cazurilor, statul a devenit apoi furnizor și autoritate de reglementare, precum și garant al calității serviciilor.

4.2. Serviciile de interes general sunt furnizate sau comandate chiar de entitățile teritoriale. Deși responsabilitatea politică revine prerogativelor alese ale acestor entități și este evaluată în mod regulat de către cetățeni în cadrul alegerilor, autoritățile exercită controlul asupra furnizării adecvate de SIG. Există două abordări diferite care pot fi adoptate: de sus în jos, adică inițiative ale autorităților naționale, regionale sau locale; și de jos în sus, adică crearea în comun cu implicarea cetățenilor și/sau a organizațiilor societății civile. Prezentul aviz se referă la această din urmă abordare. CESE sprijină punerea în aplicare pe scară largă a abordării bazate pe crearea în comun: SIG ar trebui dezvoltate în cooperare cu utilizatorii, comunitățile și organizațiile societății civile, pentru a garanta atât că ele răspund nevoilor reale ale cetățenilor, cât și că permit participarea democratică.

4.3. Cu toate acestea, domeniile și nivelul de punere în aplicare a creării în comun depind de context. Nu pentru toate serviciile, comunitățile și furnizorii de servicii – în special în domeniile infrastructurilor critice, cum ar fi aprovizionarea cu energie și apă – este adecvată o abordare complet nouă în ceea ce privește serviciile și responsabilitatea comună, dar este util fiecare pas în direcția consolidării puterii de codecizie și a promovării în colaborare a unor soluții eficiente. Pentru a maximiza implicarea utilizatorilor, ar putea fi recomandată „scara creării în comun” ( 18 ) , cu diferite niveluri de implicare sistematică a actorilor publici și privați relevanți, începând de la un nivel mai scăzut de implicare (atunci când agențiile publice urmăresc să capaciteze cetățenii pentru a-și îmbunătăți capacitatea de a-și stăpâni propria viață și să îi încurajeze să creeze în comun serviciile pe care le oferă sectorul public) până la cel mai înalt nivel (atunci când este facilitată inovarea colaborativă bazată pe stabilirea în comun a agendei și pe definirea problemelor, proiectarea comună și testarea unor soluții noi și neîncercate, precum și punerea în aplicare coordonată pe baza soluțiilor publice și private).

4.4. Crearea în comun implică adoptarea unor metode de lucru bazate pe garanții sau pe active. O abordare bazată pe active mobilizează resursele (materiale și imateriale), capacitățile și aspirațiile utilizatorilor de servicii, în loc să înregistreze și să satisfacă doar nevoile acestora. Această abordare se bazează pe ipoteza că toți cetățenii au puncte forte valoroase, adesea nerecunoscute (în ce privește cultura, timpul disponibil, experiența de viață și de învățare, cunoștințele practice, colaborarea în rețea, competențele și ideile lor) cu care pot contribui la dezvoltarea și furnizarea de servicii. Setul de instrumente metodologice de creare în comun cuprinde o serie de metode, de la sondaje privind satisfacția, cum ar fi cele din comerțul electronic, și sondaje, până la diferite modalități de exprimare a opiniilor prin intermediul instrumentelor digitale, al grupurilor tematice și al grupurilor de dezbatere, până la metode participative (de exemplu, evenimente de tip „hackaton” social, tehnologii spațiale deschise, laboratoare vii, „cafenele mondiale”, planuri de servicii, gândirea conceptuală, călătorii ale utilizatorilor și diverse instrumente participative online).

4.5. Cu toate acestea, crearea în comun nu este o soluție tehnică și nu poate fi realizată printr-un exercițiu unic. Este o abordare care pătrunde în procesele de proiectare și furnizare a serviciilor în diferite etape. În formele sale mai radicale, setul de instrumente se extinde la forme de co-guvernanță care promovează un transfer de putere și, uneori, un transfer de proprietate asupra serviciilor către oameni și comunități. Aceasta include implicarea formală a persoanelor cu experiență concretă în acorduri de guvernanță, acorduri reciproce, cooperative și organizații comunitare.

4.6. Premisa unui proces reușit de creare în comun este invitarea tuturor grupurilor potențiale de utilizatori, pentru a le putea reprezenta interesele. Participarea care favorizează cetățenii cu mai multe resurse sau cu o mai mare disponibilitate ar putea duce la procese nedemocratice.

4.7. sine qua non a creării în comun este încrederea între participanții la proces, care poate fi construită între furnizorii de servicii și părțile interesate numai dacă există transparență cu privire la ceea ce ar trebui realizat serviciul prin procesele sale de creare în comun și la măsura în care acesta împarte în mod deschis domeniul de aplicare și sfera de acțiune a serviciului cu co-creatorii O altă condițiea creării în comun este încrederea între participanții la proces, care poate fi construită între furnizorii de servicii și părțile interesate numai dacă există transparență cu privire la ceea ce ar trebui realizat serviciul prin procesele sale de creare în comun și la măsura în care acesta împarte în mod deschis domeniul de aplicare și sfera de acțiune a serviciului cu co-creatorii ( 19 )

4.8. Crearea în comun ar trebui să aibă loc întotdeauna în contextul planificării nevoilor la nivel național, regional și local. Trebuie să se țină seama întotdeauna de incoerențele dintre diferitele nevoi. Atunci când se înregistrează aceste nevoi, pot avea loc dezbateri publice pentru a discuta sugestiile privind modul de stabilire a priorităților în funcție de priorități și pentru a oferi criterii care să fie utilizate de organismele de mediere și de luare a deciziilor relevante pentru a asigura furnizarea și accesibilitatea de înaltă calitate și fiabilă, egalitatea de tratament și respectarea drepturilor utilizatorilor. Într-adevăr, beneficiile pentru societate în ansamblu trebuie să rămână obiectivul final al SIG. Procesul de creare în comun nu trebuie în niciun caz să conducă în mod neintenționat la o reducere a calității serviciilor, la creșteri nejustificate ale prețurilor sau la un acces redus la servicii.

4.9. Crearea în comun este o interacțiune dinamică între furnizorii de servicii, utilizatorii de servicii și alte părți interesate, care implică diferite etape potențiale:

4.9.1. co-inițiere: stabilirea în comun a obiectivelor și scopurilor serviciilor individuale încă de la începutul procesului;

4.9.2. implicarea părților interesate: implicarea unor noi actori (utilizatori, clienți, furnizori de servicii) și menținerea implicării acestora pe parcursul procesului;

4.9.3. co-proiectare: proiectarea în comun a serviciului;

4.9.4. co-implementare: furnizarea în comun a serviciilor;

4.9.5. gestionare în comun: organizarea și gestionarea în comun a serviciilor;

4.9.6. co-guvernanță: formularea în comun a politicilor;

4.9.7. co-evaluare: evaluarea în comun a eficacității și eficienței serviciilor sau a deciziilor luate pe baza unui set de criterii.

4.10. În acest context, trebuie menționat faptul că, în practică, există deja modele inovatoare în care furnizarea unui serviciu public nu este posibilă fără implicarea activă a utilizatorilor ( 20 )

4.11. Este esențial ca SIG să fie dezvoltate ca parte a unui efort de colaborare cu utilizatorii, comunitățile și organizațiile societății civile, pentru a se asigura că acestea creează și îmbogățesc valoarea ofertelor de servicii publice – și anume, o bunăstare sporită sau o înțelegere comună a binelui comun care poate constitui baza pentru elaborarea de politici, strategii și servicii. În cadrul unui proces de dezvoltare a serviciilor cocreative, persoanele care utilizează serviciile lucrează cu profesioniști pentru a concepe, crea și furniza servicii ( 21 ) . Prin urmare, acest proces combină rolurile inovatorului, furnizorului de servicii și utilizatorului serviciului.

4.12. Valoarea adăugată a creării în comun constă întotdeauna în cooperarea activă între autoritățile publice cu responsabilitate juridică și/sau politică pentru furnizarea de SIG, prestatorii de servicii și utilizatori, care ar trebui să fie implicați în procesul democratic de creare în comun. Crearea în comun sporește astfel legitimitatea democratică a deciziilor politice.

4.13. Această valoare adăugată contribuie într-un mod specific la consolidarea participării democratice, în special în cazul în care furnizorii de servicii provin din cercurile organizațiilor societății civile sau din economia socială nonprofit, în cadrul cărora persoane angajate în acest sens cooperează cu voluntari sau cu structuri de autoajutorare sau în cazul în care organizațiile societății civile care reprezintă interesele utilizatorilor pot exercita o influență reală asupra prestatorilor de servicii publici sau privați. În plus, crearea în comun are, de asemenea, o dimensiune morală; consolidează comunitățile, coeziunea și încrederea între actori ( 22 )

4.14. Acest lucru este vizibil și în situații de criză. Un exemplu recent îl reprezintă furnizarea de servicii (în special în domeniul social și educațional) pentru refugiații de război din Ucraina și cu participarea acestora cu ajutorul organizațiilor societății civile. Capacitatea imediată a societății civile de a pune în aplicare în mod spontan, dar și cu succes, modele și proceduri de creare în comun s-a dovedit a fi esențială și posibilă în teritoriile care s-au confruntat deja cu procese reușite de creare în comun.

5. Inițiative politice la nivel european

5.1. Deși condițiile-cadru pentru furnizarea și, prin urmare, crearea în comun a SIG țin în primul rând de responsabilitatea statelor membre, a regiunilor și a municipalităților, este necesar să se încurajeze autoritățile naționale, regionale și locale să sprijine în mod adecvat furnizarea de servicii de interes general de calitate. În acest scop, există o nevoie urgentă de a încuraja statele membre să dezvolte concepte de co-design prin crearea unui set de instrumente care să faciliteze utilizarea modelelor de proiectare în comun. Astfel de inițiative ar trebui să încurajeze toate părțile interesate relevante din statele membre să promoveze crearea în comun și furnizarea de SIG de către organizațiile societății civile, în parte deoarece abordarea bazată pe crearea în comun contribuie în mare măsură la adaptarea serviciilor la nevoile în schimbare, la modernizarea acestora și la orientarea lor către viitor.

5.2. În acest scop, CESE solicită Comisiei Europene să adopte o abordare transversală, ținând seama de diferitele sale domenii de competență și de toate părțile interesate, pentru a dezvolta un set de instrumente care să includă diferite forme de creare în comun, proiectele-pilot desfășurate și concluziile care trebuie desprinse din acestea.

5.3. Consolidarea întreprinderilor sociale non-profit ca pilon esențial al unei Europe echitabile din punct de vedere social ” Mai concret, CESE propune Comisiei să publice un document de lucru pe această temă, ca bază pentru continuarea lucrărilor, vizând crearea unui „set de instrumente”, care ar trebui să încurajeze și să orienteze autoritățile naționale, regionale și locale către utilizarea sporită a modelelor de creare în comun. Un astfel de document ar trebui să includă, printre altele, considerente privind crearea în comun, în lumina articolului 14 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și a Protocolului nr. 26 anexat la TUE și TFUE, ținând seama de Pilonul european al drepturilor sociale, de rolul specific al economiei sociale non-profit pentru crearea în comun și de condițiile-cadru necesare în acest sens, astfel cum sunt definite în avizul CESE din 18 septembrie 2020„ ( 23 ) . În plus, documentul ar trebui să facă referire la punerea în aplicare a articolului 77 din Directiva 2014/24/UE privind achizițiile publice ( 24 ) într-un mod care rezervă contractele pentru servicii de sănătate, sociale și culturale, precum și pentru educație, astfel cum sunt enumerate la articolul respectiv, organizațiilor non-profit. În plus, documentul va include și propuneri de promovare la nivel european și național a proiectelor inovatoare de creare în comun, ținând seama de componentele de cercetare și de o serie de bune practici. Pe baza setului de instrumente descris mai sus, după o consultare mai amplă la nivelul UE, ar putea fi lansate o carte verde și apoi o carte albă.

5.4. La rândul său, CESE va institui un forum pentru schimbul de idei și de bune practici în acest domeniu, cu implicarea organizațiilor societății civile, a universităților și a proiectelor de cercetare, în vederea menținerii și dezvoltării procesului de dezbatere la nivel european.

Bruxelles, 21 septembrie 2022. Președinta Comitetului Economic și Social European Christa SCHWENG

(1) JO C 429, 11.12.2020, p. 131.

(2) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/PDF/?uri=CELEX:32014L0024&from=RO

(3) https://cosie.turkuamk.fi

(4) Drechsler, W., (2009) Towards a Neo-Weberian European Union? („Către o Uniune Europeană neo-weberiană?”) Agenda de la Lisabona și administrația publică, Halduskultuur-Cultura administrativă 2009, 10 (1), p. 6-21.

(5) Çolak, Ç. D., (2019) Why the new public management is obsolete: an analysis in the context of the post-new public management trends („De ce noua gestionare publică este depășită: o analiză în contextul tendințelor post-NPM”) Croatian and Comparative Public 2019, 19(4), p. 517-536, https://doi.org/10.31297/hkju.19.4.1

(6) Torfing, J., Sørensen, E., & Røiseland, A., (2019) Transforming the public sector into an arena for co-creation: Barriers, drivers, benefits and ways forward. („Transformarea sectorului public într-un spațiu pentru creare în comun: bariere, factori determinanți, beneficii și căi de urmat.”) Administration & Society 2019, 51(5), 795-825, https://doi.org/10.1177/0095399716680057

(7) https://ec.europa.eu/info/topics/single-market/services-general-interest_ro

(8) Consacrat în Tratatul de la Roma, în prezent articolul 106 din TFUE.

(9) TFUE – Dispoziții generale, articolul 14.

(10) Protocolul nr. 26 la TUE și la TFUE.

(11) Articolul 36 din Carta drepturilor fundamentale.

(12) Punctul 20 al Pilonului.

(13) Protocolul nr. 26 la TUE și la TFUE.

(14) Articolul 14 din TFUE

(15) Articolul 106 din TFUE.

(16) Având în vedere agravarea crizei locuințelor în multe state membre, locuințele accesibile devin, de asemenea, din ce în ce mai importante în calitate de servicii esențiale.

(17) „Apă, salubritate, energie, transport, servicii financiare și comunicații digitale.”

(18) Torfing, J., Sørensen, E., & Røiseland, A., (2019) Transforming the public sector into an arena for co-creation: Barriers, drivers, benefits and ways forward. („Transformarea sectorului public într-un spațiu pentru creare în comun: bariere, factori determinanți, beneficii și căi de urmat.”) Administration & Society 2019, 51(5), 795-825, https://doi.org/10.1177/0095399716680057

(19) https://cosie.turkuamk.fi/arkisto/index.html

(20) Cum ar fi cele din Franța: „Services Publics Partagés” („servicii publice partajate”): https://service-public-partage.fr/

(21) Social Care Institute of Excellence (2015) Co-production in social care: what it is and how to do it? („Co-producția în domeniul asistenței sociale: ce este ea și cum poate fi realizată?”) SCIE Guide 51.

(22) C. Fox et al., (2021) A New Agenda for Co-Creating Public Services, Turku University of Applied Sciences, https://julkaisut.turkuamk.fi/isbn9789522167842.pdf

(23) JO C 429, 11.12.2020, p. 131.

(24) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/PDF/?uri=CELEX:32014L0024&from=RO