COMUNICARE COMUNĂ CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR CĂTRE O ABORDARE CUPRINZĂTOARE A UE FAȚĂ DE CRIZA SIRIANĂ /* JOIN/2013/022 final */





COMUNICARE COMUNĂ CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR CĂTRE O ABORDARE CUPRINZĂTOARE A UE FAȚĂ DE CRIZA SIRIANĂ Introducere Ritmul de deteriorare a conflictului din Siria în ultimele luni este de așa natură încât o catastrofă umanitară se propagă în întreaga regiune. Pe lângă suferința umană cauzată, acest conflict nu numai că distruge structura tradițională a societății siriene, ci afectează grav și stabilitatea țărilor învecinate, în special Liban și Iordania, fără a se întrevedea vreo perspectivă imediată de încetare a acestui conflict. Prezenta comunicare comună propune o abordare cuprinzătoare a Uniunii Europene (UE) ca răspuns la acest conflict și la consecințele sale, atât în Siria, cât și în țările învecinate. De la începutul conflictului, am asistat la o scădere dramatică a nivelului de securitate umană, înregistrându-se peste 93 000 de decese și 1,6 milioane de refugiați din iunie 2013. Estimări prudente arată că 6,8 milioane de persoane au nevoie de ajutor, 4,25 milioane sunt strămutate în interiorul țării (SIT) în timp ce Înaltul Comisar al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați (ICNUR) prevede posibilitatea de a se atinge cifra de 3,45 milioane de refugiați până la sfârșitul acestui an. Situația drepturilor omului în Siria s-a deteriorat, de asemenea, în mod considerabil. În raportul său din iunie 2013, Comisia Internațională Independentă de Anchetă cu privire la Siria a ONU (CdA) denunță noile niveluri de violență ale conflictului și documentează, pentru prima dată, instalarea sistematică a stării de asediu, utilizarea de agenți chimici și deplasările forțate. CdA reamintește faptul că forțele guvernamentale și milițiile afiliate au comis crime împotriva umanității, crime de război și încălcări grave ale drepturilor internaționale ale omului și ale dreptului umanitar. Există, de asemenea, dovezi că grupuri antiguvernamentale armate au comis crime de război și alte abuzuri grave, deși nu cu aceeași intensitate și amploare ca cele comise de autoritățile siriene. Secretarul General al ONU a raportat Consiliului de securitate în iunie 2013 faptul că atât Armata Liberă Siriană (despre care se pretinde că recrutează copii-soldați), cât și forțele guvernamentale, inclusiv Forțele Armate Siriene, serviciile de informații și milițiile s-au angajat la comiterea de încălcări grave ale drepturilor copiilor. Prima prioritate a UE este promovarea unei soluții politice care vizează încetarea violenței. Întrucât Siria intră în cel de-al treilea an al crizei și în pofida anumitor progrese înregistrate pe teren de către forțele guvernului sirian, există o probabilitate mare de prelungire a conflictului, fără ca niciuna dintre părți să poată pretinde o confirmare a superiorității militare. Până în prezent, progresul înregistrat în ceea ce privește ajungerea la un consens în cadrul Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (CSONU) este minim. Cu toate acestea, acordul încheiat recent între Secretarul de Stat al SUA, John Kerry, și ministrul de externe al Federației Ruse, Serghei Lavrov, în vederea relansării negocierilor pe baza Comunicatului de la Geneva din iunie 2012 și a organizării unei conferințe internaționale de pace privind Siria („Geneva II”) a dat un nou impuls procesului politic. În paralel cu eforturile depuse pe plan politic, UE și-a mobilizat toate instrumentele în scopul de a contribui la un răspuns internațional mai amplu. Prin urmare, UE este cel mai mare donator de ajutor umanitar. Până în prezent, echivalentul a 678 de milioane EUR au fost acordate ca asistență umanitară de către statele membre și din bugetul UE. În plus, UE a mobilizat 175 de milioane EUR provenind de la alte instrumente bugetare fără caracter umanitar. În concluzie, răspunsul total la criză a ajuns deja la suma de peste 850 de milioane EUR. Cu toate acestea, chiar și această sumă substanțială este insuficientă pentru a face față nevoilor umanitare masive și în continuă creștere. Principala provocare cu care se confruntă UE în furnizarea ajutorului este mediul complex și periculos în care dreptul internațional umanitar este prea adesea ignorat. În conformitate cu principiile umanitare, UE colaborează cu toate părțile implicate în conflict în vederea construirii unor legături mai strânse cu comunitățile locale și consiliile locale ale acestora care să contribuie la satisfacerea nevoilor de bază precum asistența medicală, securitatea alimentară, electricitate, apă și alte servicii. Această asistență ar trebui acordată prin intermediul tuturor canalelor posibile pentru a asigura accesul eficient. Consecințele conflictului sirian, tot mai imprevizibil și destabilizator, sunt resimțite dincolo de frontierele Siriei. Libanul și Iordania, care treceau deja prin provocări substanțiale înainte de izbucnirea crizei, se confruntă în prezent cu o situație fără precedent care amenință stabilitatea internă a acestora. Turcia și Irakul se confruntă, de asemenea, cu potențiale probleme politice legate direct de apartenența etnică, religioasă și politică a refugiaților, deși capacitatea de absorbție socio-economică relativă a acestora este mai ridicată decât cea a Libanului și a Iordaniei. Evoluțiile dramatice și nevoile aflate în creștere rapidă necesită un pachet de măsuri urgente și cuprinzătoare pe măsura provocărilor. Acest pachet de măsuri ar trebui să reunească politicile și instrumentele UE și ale statelor sale membre pentru a răspunde nevoilor umanitare imediate într-un mod coordonat și global, pentru a menține sub control și a soluționa criza siriană, pentru a promova accesul la justiție și responsabilitatea, pentru a menține stabilitatea țărilor învecinate și pentru a coordona eforturile internaționale de reconstrucție pe termen lung odată cu instaurarea unei păci durabile. UE ocupă o poziție avantajoasă pentru a avea o contribuție decisivă, întrucât se poate baza pe: I) relațiile sale politice solide și influența asupra diverselor părți interesate, dintre care multe se așteaptă la un rol ferm al UE; ii) capacitatea sa de a facilita coordonarea și; iii) experiența dobândite nu numai în furnizarea de asistență umanitară, ci și în soluționarea problemelor de securitate, precum și în etapele post-conflict și de reconstrucție. Prezenta comunicare comună propune principalele elemente ale unui răspuns cuprinzător al UE la criză, subliniind în același timp acțiunile și inițiativele deja întreprinse până în prezent de către Înaltul Reprezentant și Comisia Europeană. 1. UN RĂSPUNS CUPRINZĂTOR AL UE Răspunsul cuprinzător al UE ar trebui să vizeze: a) susținerea unei soluții politice care să aducă o soluție durabilă la criză, b) prevenirea destabilizării regionale generate de răspândirea conflictului în țările învecinate; c) abordarea situației umanitare dramatice și oferirea de asistență populațiilor afectate; d) abordarea consecințelor conflictului asupra UE și în cadrul acesteia. Ceea ce intenționăm să facem: · să sprijinim o soluție politică, prin adoptarea unei poziții solide a UE în cadrul viitoarei conferințe internaționale „Geneva II”; · să intrăm în dialog cu opoziția, astfel încât să ia parte la conferința „Geneva II” și să fie reprezentată de interlocutori legitimi care pot să își asume angajamente · să depunem eforturi suplimentare pentru a asigura accesul la asistență umanitară în toate regiunile afectate de conflict; · să dezvoltăm noi derogări de la regimul de sancțiuni pentru furnizarea de sprijin populației siriene; · să majorăm asistența financiară de la bugetul UE cu 400 de milioane EUR în 2013 pentru a acoperi nevoile prioritare ale populației afectate din Siria și din regiune; · să intensificăm sprijinul acordat comunităților gazdă din țările învecinate cu Siria, pentru a susține și întări capacitatea lor de a se ocupa de refugiați; · să solicităm în continuare Organizației Națiunilor Unite să soluționeze plângerile privind încălcarea drepturilor omului, a dreptului umanitar internațional și a libertăților fundamentale; · să încurajăm solidaritatea cu persoanele deosebit de vulnerabile care pot avea nevoie să fie reinstalate; · să prevenim radicalizarea cetățenilor UE și să tratăm problema „luptătorilor străini” din UE care au călătorit în zona de conflict; · să ne pregătim pentru etapa de reconstrucție și reabilitare post-conflict. 1.1 Eforturi pentru găsirea unei soluții politice la conflict Prima prioritate a UE ar trebui să fie sprijinirea găsirii unei soluții politice la conflict, care să determine tranziția către un proces democratic, abordând, în același timp, situația umanitară dificilă. UE ar trebui să sprijine toate eforturile pentru a se asigura că un astfel de proces nu este dominat de actori care urmăresc criterii sectare. UE ar trebui să continue să susțină în mod activ eforturile depuse de SUA/Rusia de a relansa negocierile politice pe baza Comunicatului de la Geneva din 2012. Înaltul Reprezentant și-a declarat deja sprijinul ferm pentru aceste eforturi. De asemenea, UE ar trebui să fie totodată pregătită să furnizeze în acest sens tot sprijinul Reprezentantului Special Comun al ONU și al Ligii Statelor Arabe și ONU. În vederea unei posibile conferințe „Geneva II”, UE ar trebui să pregătească o contribuție substanțială și să asigure o poziție solidă a UE. În cadrul pregătirilor pentru viitoarea conferință, UE ar trebui să colaboreze îndeaproape cu SUA și Rusia în vederea stabilirii unor condiții care să conducă la o soluționare politică condusă de sirieni. Acest lucru ar necesita mai întâi o abordare comună din partea reprezentanților celor două părți, care trebuie să fie interlocutori legitimi care pot să își asume angajamente. UE ar trebui să încurajeze ambele părți, prin canalele disponibile, să ia parte la negocieri în cadrul conferinței de pace. UE este dispusă să ofere asistență diferiților membri ai Coaliției naționale siriene a forțelor de opoziție și a forțelor revoluționare (CSO) pentru a se pregăti pentru conferință. UE ar trebui să își continue angajamentul față de CSO, rămânând în același timp deschisă la cooperarea cu alte grupuri moderate pe care să le asiste pentru a deveni interlocutori credibili. În sprijinul său acordat CSO, UE ar trebui să încurajeze mai mult incluziunea și să se asigure că drepturile omului sunt respectate. În cadrul Conferinței pentru pace privind Siria, UE ar trebui să dezvolte măsurile de consolidare a încrederii care să fie puse în aplicare în mod progresiv pentru a promova: accesul la ajutorul umanitar și accesul liber al lucrătorilor umanitari; respectarea dreptului umanitar internațional; eliberarea prizonierilor politici; întoarcerea observatorilor ONU și punerea treptată în aplicare a unui acord de încetare a focului. În colaborare cu SUA și Rusia, UE ar trebui să își continue cooperarea diplomatică atât cu membrii Consiliului de Securitate al ONU, cât și cu alte țări-cheie aflate de ambele părți ale conflictului, în special cu Turcia, Arabia Saudită, Qatar, Egipt, Irak, Iordania și Iran. 1.2 Implicarea țărilor terțe și a organizațiilor neguvernamentale Printre interlocutorii principali se numără Statele Unite, Rusia, Turcia, Arabia Saudită, Qatar, Egipt, Consiliul de Cooperare al Golfului și Liga Arabă. Va trebui recunoscut și ținut cont de rolul Iranului, ca parte a ecuației politice și militare. În iunie 2012, liderii libanezi s-au angajat într-o politică de disociere prin Declarația de la Baabda, care a fost acceptată de toate principalele forțe politice. Cu toate acestea, implicarea sporită a grupării Hezbollah în interiorul Siriei, sub pretextul apărării poporului libanez și a locașurilor sfinte, furnizarea de arme și luptătorii care susțin opoziția siriană din Liban încalcă politica oficială de disociere. Unele grupuri de opoziție siriene și gruparea Hezbollah au adoptat o retorică mai intransigentă, pe fondul unui număr tot mai mare de incidente transfrontaliere. UE a denunțat încălcările teritoriului libanez în cadrul conflictului din Siria și va reitera mesajul că întreg Libanul trebuie să își mențină angajamentul față de politica de disociere și să o respecte în totalitate. În plus, UE va explora posibilitățile de consolidare a capacităților structurilor de securitate ale statului libanez, ca o modalitate de îmbunătățire a stabilității Libanului și a regiunii în ansamblu. Țările din Golf și Turcia sunt parteneri importanți care contribuie la găsirea unei soluții durabile. UE va continua să colaboreze în mod activ cu acești parteneri, subliniind necesitatea evaluării atente a oricărui tip de implicare în conflict și consecințele acesteia, inclusiv în ceea ce privește beneficiarii finali ai sprijinului militar și politic oferit de aceștia. De asemenea, UE va insista asupra urgenței de a sprijini actualele eforturi de relansare a procesului de la Geneva și de a exploata canalele disponibile pentru furnizarea de ajutor non-militar. UE va continua să insiste față de toți partenerii și interlocutorii asupra necesității urgente de a desfășura procesul politic și negocierile cu scopul de a pune rapid capăt conflictului și de a limita extinderea acestuia. 1.3 Justiție și responsabilitate Încă de la începutul crizei, UE s-a angajat în foruri multilaterale pentru a se asigura că încălcările continue și sistematice ale drepturilor omului, ale dreptului umanitar internațional și ale libertăților fundamentale sunt abordate. UE a avut un rol de lider, cooperând îndeaproape cu statele din regiune, în cadrul Consiliului Organizației Națiunilor Unite pentru Drepturile Omului, în vederea convocării a trei sesiuni speciale privind Siria și a înființării unei Comisii Independente de Anchetă a ONU. UE ar trebui să se asigure că preocupările sale privind încălcarea la scară largă a drepturilor omului sunt abordate ca parte integrantă a procesului de încetare a conflictului. În promovarea celor mai importante elemente ale Comunicatului de la Geneva, ar trebui subliniat angajamentul față de responsabilitate și reconciliere națională, în special necesitatea unui pachet de măsuri cuprinzător pentru sistemul judiciar de tranziție, inclusiv despăgubirea sau reabilitarea pentru victimele conflictului, precum și măsuri în direcția reconcilierii naționale. De asemenea, UE ar trebui să reamintească necesitatea de a lua măsuri eficace pentru a se asigura că grupurile vulnerabile sunt protejate, în vederea prevenirii unor noi încălcări. Poziția UE ar trebui să rămână neschimbată: dacă preocupările legate de crimele de război și crimele împotriva umanității nu sunt soluționate în mod corespunzător la nivel național, Curtea Penală Internațională ar trebuie să se ocupe de acestea. Întrucât Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite poate prezenta situația din Siria în fața Curții Penale Internaționale în orice moment, UE ar trebui să continue să solicite CSONU să abordeze urgent situația din Siria în toate privințele, inclusiv cu privire la acest aspect. Având în vedere importanța documentării încălcărilor comise pe teren, inclusiv a potențialei utilizări de agenți și de arme chimice, și importanța acestui lucru în asigurarea asumării responsabilității de către autori, UE ar trebui să continue să sprijine Comisia de Anchetă. Uniunea ar trebui, de asemenea, să reitereze apelurile către autoritățile siriene de a coopera pe deplin cu Comisia de Anchetă, inclusiv prin acordarea accesului deplin, imediat și nerestricționat pe teritoriul sirian. În zonele controlate de opoziție, ar trebui, de asemenea, să se permită Comisiei de Anchetă să își desfășoare activitatea în mod liber. 1.4. Sancțiuni UE a început să introducă derogări de la regimul de sancțiuni în vederea sprijinirii opoziției și a populației siriene. În acest spirit, au fost introduse derogări care urmează să fie acordate de către autoritățile naționale competente ale statelor membre pentru măsuri economice în sectorul petrolier, al gazelor și în cel bancar. CSO va fi consultat pe parcursul procesului de autorizare. Derogările ar trebui să ajute populația civilă siriană, în special cu privire la satisfacerea necesităților umanitare, menținerea serviciilor de bază, reconstrucție, restabilirea unui nivel normal de activitate economică sau alte scopuri civile. În prezent se desfășoară activități pentru a asigura punerea în aplicare eficientă și identificarea și a altor potențiale derogări în beneficiul populației siriene. Începând cu 1 iunie, posibila livrare de arme către Siria va face obiectul politicilor naționale în condiții stricte, astfel cum sunt definite în Declarația Consiliului adoptată la 27 mai. Acordarea oricărui alt tip de asistență trebuie să respecte Concluziile Consiliului de Afaceri Externe din luna mai precum și cadrul european existent (Poziția comună privind controlul exporturilor de armament). 1.5. Amenințări chimice și biologice Există îngrijorări din ce în ce mai mari legate de informațiile referitoare la utilizarea de arme chimice și biologice în Siria. UE va continua să solicite să se acorde accesul în țară inspectorilor ONU pentru a investiga toate aceste afirmații. În scopul de a preveni, detecta și a răspunde la astfel de evenimente devastatoare cu consecințe potențiale mortale pentru populația din regiune, UE examinează în prezent opțiunile posibile pentru continuarea măsurilor de coordonare și cooperare care ar putea fi explorate cu statele membre ale UE, cu organismele internaționale relevante (OCAU, CICR, OMS, INTERPOL și OIAC) și cu partenerii strategici. Contactele recente cu administrația americană menite să consolideze coordonarea UE/SUA în domeniul CBRN (materiale chimice, biologice, radiologice și nucleare), în special în ceea ce privește sprijinul acordat Iordaniei, constituie o evoluție pozitivă și indică beneficiul unei cooperări strânse în acest domeniu. UE va continua să încurajeze Siria să adere la Convenția privind interzicerea armelor chimice și să ratifice Convenția privind armele biologice în regim de urgență. UE reamintește că orice utilizare a armelor chimice de oricine, în orice împrejurări, este condamnabilă și total contrară normelor juridice și standardelor aplicabile în comunitatea internațională. Autoritățile siriene au o responsabilitate deosebită în a garanta că armele chimice proprii sunt stocate în siguranță până la distrugerea verificată în mod independent, fără a permite preluarea acestora de către oricare alt stat sau actor nestatal. 1.6. Intensificarea asistenței Comisia mobilizează o sumă suplimentară de 400 de milioane EUR în 2013 pentru asistență umanitară și alt tip de asistență economică și pentru dezvoltare, pentru a răspunde necesităților urgente și consecințelor crizei din Siria și din țările învecinate, în special din Liban și Iordania. În acest scop, Comisia va utiliza sume din rezervele existente și din realocările de fonduri pentru asistență externă. Țările din regiune necesită asistență umanitară, un răspuns la criză și asistență de cooperare pentru dezvoltare în vederea sprijinirii refugiaților, a altor persoane care au nevoie de protecție și a populațiilor-gazdă, precum și a sistemelor de sănătate și de educație care se află la limita de rezistență. Comisia încurajează agențiile ONU, ONG-uri, organizații internaționale și alți finanțatori să acorde prioritate operațiunilor de acordare de ajutor, să vizeze persoanele cele mai vulnerabile și să consolideze coordonarea în vederea optimizării utilizării fondurilor disponibile. Crearea unui Fond Fiduciar al UE pentru Siria ar putea fi avută în vedere, într-o etapă ulterioară, ca instrument pentru stimularea și coordonarea contribuțiilor provenind de la toți donatorii UE și de la alți donatori interesați. Se vor depune toate eforturile pentru a garanta că planificarea și punerea în aplicare a răspunsului UE este adaptat la evenimentele de pe teren. Aceasta include revizuirea tuturor instrumentelor de asistență externă, aplicarea unor proceduri rapide de criză pentru asistența economică (fără caracter umanitar) și pentru dezvoltare în țările învecinate cele mai afectate, precum și posibilitatea de a acorda sprijin macroeconomic. Comisia a propus deja acordarea de asistența macrofinanciară din partea UE de până la 180 de milioane EUR pentru Iordania. Comisia va lua în considerare, de asemenea, mobilizarea altor instrumente ale UE, pe lângă operațiunile care sunt deja planificate. În ultimii cinci ani, 344 de studenți sirieni și cadre universitare au beneficiat de schema UE „Erasmus Mundus”; în plus, până în prezent, în 2013 au fost acordate burse la 21 de studenți sirieni (inclusiv studenților strămutați) și aproximativ 40 de studenți ar trebui să primească noi burse în anul universitar 2013-2014. Comisia și statele membre ar trebui să se asigure că se vor găsi soluții adecvate pentru acești studenți la sfârșitul burselor de care beneficiază, în special pentru a evita situația în care aceștia vor fi forțați să se întoarcă în Siria. Comisia va continua să ofere burse studenților sirieni care provin din populația de refugiați și să găsească modalități de a crește numărul acestora. UE confirmă principiul respectării și protejării patrimoniului cultural mondial și își exprimă profunda îngrijorare cu privire la daunele cauzate bunurilor culturale, siturilor arheologice și monumentelor din Siria de o valoare istorică de neînlocuit. De asemenea, UE va intensifica demersurile de diplomație publică față de țările din regiune, față de partenerii internaționali, precum și față de publicul larg pentru a comunica în mod adecvat cu privire la răspunsul UE la criza siriană și pentru a garanta că alți donatori își îndeplinesc angajamentele și promisiunile de finanțare. 1.7. Îngrijirea persoanelor care au nevoie de protecție internațională De la începutul crizei, în aprilie 2011, până la sfârșitul anului 2012, aproximativ 32 000 de persoane care susțineau că erau de cetățenie siriană și alte aproximativ 7 500 de persoane, până în prezent în 2013, au solicitat protecție în UE. În prezent, există aparent un consens general conform căruia cetățenii sirieni care se află în UE nu ar trebui trimiși în Siria, indiferent de statutul lor juridic. Recent, Înaltul Comisar pentru Refugiați a solicitat, într-o scrisoare adresată Comisiei și statelor membre, admisia umanitară a 10 000 de refugiați sirieni provenind din țări din Orientul Mijlociu și Africa de Nord, precum și relocarea unui număr suplimentar de 2 000 de cetățeni sirieni, în principal refugiați deosebit de vulnerabili, printre care cazuri medicale grave și persoane cu handicap. Comisia invită statele membre să răspundă pozitiv la această solicitare oferind acestor persoane posibilitatea de reinstalare sau admisia umanitară. În plus, Comisia invită statele membre să adopte o atitudine generoasă privind acordare de vize umanitare persoanelor strămutate din cauza crizei siriene care au membri ai familiei în UE și, de asemenea, să admită orice cetățean sirian care sosește la frontierele externe ale Uniunii. În prezent, unsprezece țări care fac parte din spațiul Schengen solicită cetățenilor sirieni prezentarea de vize de tranzit aeroportuar. Având în vedere condițiile actuale, Comisia consideră că nu este oportun ca Siria să fie adăugată la Lista comună a țărilor care fac obiectul obligativității vizei de tranzit aeroportuar, astfel cum s-a solicitat de către anumite state membre în cadrul revizuirii anuale continue a cerințelor naționale privind obligația de a deține viză de tranzit aeroportuar. Mai mult, în baza evaluării situației de pe teren efectuate de ICNUR, Comisia este pregătită să ia în considerare luarea de măsuri suplimentare care ar putea fi necesare pentru a ușura povara reprezentată de numărul tot mai mare de refugiați care sunt în prezent găzduiți în țările vecine cu Siria. În plus, Comisia instituie un Program de Protecție Regională, care să fie operațional până la sfârșitul anului 2013 și care vizează consolidarea capacității pe termen lung a țărilor învecinate cu Siria, cu scopul de a le sprijini să trateze refugiații în conformitate cu standardele internaționale. Programul, al cărui buget total actual este de peste 13,2 milioane EUR — din care 10 milioane EUR de la bugetul UE și restul de 3,2 milioane EUR de la statele membre că intenționează să participe — va include atât o componentă importantă privind protecția, cu măsuri precum înregistrarea, consolidarea capacității administrative și de sensibilizare, precum și acțiuni desfășurate în beneficiul direct al refugiaților, de exemplu îmbunătățirea accesului la anumite drepturi socio-economice precum educația sau îngrijirea medicală. Stabilirea cu exactitate a domeniului de aplicare a programului va depinde de gradul de pregătire al țărilor-gazdă învecinate cu Siria de a se angaja în anumite acțiuni. În cele din urmă, Comisia intenționează să continue – împreună cu Biroul European de Sprijin pentru Azil — discuțiile cu statele membre cu privire la situația cetățenilor sirieni în UE, cu scopul de a asigura un grad mai ridicat de convergență între abordările statelor membre privind modul de tratare a solicitanților de azil, în special în ceea ce privește evaluarea cererilor de azil ale acestora. 1.8. Prevenirea radicalizării și abordarea problemei „luptătorilor străini” UE trebuie să rămână vigilentă în ceea ce privește posibila amenințare pe care cetățenii UE care călătoresc în Siria, în calitate de luptători străini, o pot prezenta la adresa securității UE. Comisia va continua să sprijine acțiunile menite să descurajeze radicalizarea și părăsirea UE de către persoane pentru a se deplasa în Siria ca luptători străini, prin creșterea numărului de inițiative care oferă contra-exemple, precum și prin oferirea de asistență statelor membre cu privire la potențiala amenințare pe care o pot reprezenta persoanele care revin pe teritoriul UE. Această acțiune va fi realizată în legătură cu activitatea inițiată de Comisie în cadrul Rețelei UE pentru sensibilizarea publicului cu privire la radicalizare, care se ocupă de acțiuni care au ca scop prevenirea și combaterea extremismului violent. Comisia încurajează statele membre să utilizeze mai bine Sistemul de Informații Schengen de a doua generație pentru a monitoriza mai eficient mișcările luptătorilor străini. De asemenea, Comisia va continua să colaboreze cu Parlamentul European și cu Consiliul în vederea adoptării propunerii de Directivă privind registrul UE de nume al pasagerilor (PNR), întrucât prelucrarea datelor PNR oferă un instrument pentru a detecta deplasările luptătorilor străini care părăsesc sau revin în UE pe calea aerului. În plus, instrumentele UE, precum și instrumentele disponibile în temeiul acordurilor internaționale, cum ar fi Programul de urmărire a finanțărilor în scopuri teroriste (TFTP), ar putea fi utilizate mai intensiv pentru a urmări plățile legate de mișcări teroriste. În cele din urmă, Comisia va continua să faciliteze un exercițiu de analiză a riscurilor, având drept scop identificarea principalelor riscuri de securitate pentru UE generate de fenomenul tot mai prezent al luptătorilor străini și sprijinind identificarea unor eventuale măsuri de atenuare. Acest lucru va fi realizat în colaborare cu Centrul de analiză de informații al UE (IntCen), Europol și Frontex. Consiliul Justiție și Afaceri Interne care a avut loc la 7 iunie 2013, pe baza unui raport întocmit de către coordonatorul UE pentru lupta împotriva terorismului, a convenit adoptarea unor măsuri comune pentru a face față acestei amenințări. Acestea ar putea include schimbul de informații și de cele mai bune practici; realizarea unei analize mai profunde a motivației luptătorilor străini; instituirea unui dialog mai aprofundat cu țările terțe; utilizarea și coordonarea consolidată a instrumentelor, rețelelor și agențiilor existente. 1.9. Planificare pentru viitor și îmbunătățirea coordonării UE a început planificarea pentru perioada post-conflictuală, inclusiv privind implicarea în materie de pace și securitate, reconstrucție și reabilitare, alegeri, justiție, statul de drept și afaceri umanitare, dar fără a se limita la aceste domenii. Nevoile se vor baza pe estimările ONU sau, eventual, pe o evaluare a nevoilor post-conflict (ENPC). Utilizând imagini prin satelit, Comisia desfășoară deja o evaluare a daunelor pentru a estima costurile potențiale de reconstrucție, iar indiciile preliminare arată că există daune importante în zonele cele mai afectate de conflict, în special în Alep. Exercițiul are loc în contextul grupului de donatori de bază pentru Siria și este întreprins în comun cu SUA și Japonia. În plus, în 2014 și în anii următori, UE este pregătită să mobilizeze mai multă asistență (atât cu caracter umanitar, cât și fără caracter umanitar), indiferent dacă tranziția are loc în 2013 sau dacă criza continuă. Pentru a coordona mai bine efortul de asistență pe tot parcursul crizei și pentru a permite UE să joace un rol mai important și mai activ, Comisia și Înaltul Reprezentant propun ca acțiunile subsecvente să fie coordonate și urmărite de către serviciile Comisiei – Grupul SEAE care va supraveghea și va coordona activitățile UE. Simultan, UE intenționează, de asemenea, să își consolideze rolul de coordonare în calitate de donator privind asistența economică și pentru dezvoltare pentru Siria, precum și pentru Liban și Iordania, în special deoarece cele două țări sunt cele mai afectate la nivel economic de criza siriană, și de a acționa ca element de legătură între principalii donatori, ONU și instituțiile financiare internaționale pentru planificarea tranziției, întrucât toate au anumite avantaje comparative în acest sens. UE va continua să participe în mod activ la grupul de lucru privind redresarea economică din cadrul grupului „Prietenii poporului sirian”. 2. SPRIJINUL UE ÎN SIRIA ȘI ȚĂRILE ÎNVECINATE În urma conflictului, cel puțin 6,8 milioane de persoane au nevoie de ajutor și 4,25 milioane de persoane au fost strămutate în interiorul țării. Insecuritatea și accesul rămân principalele impedimente pentru acordarea ajutoarelor. De la sfârșitul anului 2011 și ca răspuns direct la criză, bugetul UE a finanțat acțiuni în interiorul și în afara Siriei în valoare de 440 de milioane EUR (ajutorul umanitar: 265 de milioane EUR și ajutoare fără caracter umanitar: 175 de milioane EUR). O sumă suplimentară de 413 milioane EUR a fost furnizată, de asemenea, de către statele membre ale UE. 2.1. În Siria Asistență umanitară La 7 iunie 2013, ONU a emis apeluri revizuite pentru Siria și țările învecinate, în care se estimează că 10 milioane de sirieni, jumătate din populația țării, ar avea nevoie de ajutor înainte de sfârșitul anului, și a lansat o nouă solicitare de fonduri pentru suma de 4,4 miliarde USD (3,3 miliarde EUR). Accesul din ce în ce mai dificil ar putea face ca furnizarea de ajutor umanitar să devină din ce în ce mai anevoioasă și va determina din ce în ce mai mulți sirieni să se adăpostească în țările învecinate. Pe scurt, în cazul în care accesul în interiorul Siriei devine imposibil, asistența umanitară internațional și din partea UE va trebui utilizată pentru persoanele care, în consecință, sunt strămutate. În plus, UE este în curs de a testa canale alternative de distribuție în interiorul Siriei. Se preconizează că acestea se vor extinde întrucât țările învecinate se axează din ce în ce mai mult pe ajutorul umanitar facilitat în interiorul Siriei. am realizat până în prezent: · 124 de milioane EUR furnizate pentru asistență umanitară din bugetul UE. · În Siria, fondurile umanitare UE sprijină ajutorul medical de urgență, protecția, asistența alimentară și nutrițională, apa, serviciile de salubrizare și igienă, adăposturile și serviciile de logistică. Dincolo de frontiera siriană, finanțarea garantează că persoanele care părăsesc țara vor primi asistență vitală precum servicii de sănătate, alimentație, adăpost, truse de igienă, apă, servicii sanitare și protecție. · Finanțarea umanitară a UE este canalizată prin mișcarea Crucea Roșie/Semiluna Roșie, diferite organizații neguvernamentale internaționale și agențiile umanitare ale Organizației Națiunilor Unite, inclusiv ICNUR, și cele al căror mandat se axează pe protecția și ajutorarea copiilor, cum ar fi, de exemplu, UNICEF și organizația „Salvați Copiii”. · De asemenea, a fost acordată asistență în natură Turciei și Iordaniei, prin activarea mecanismului de protecție civilă al UE, care a condus la furnizarea de ambulanțe, pături, radiatoare și alte articole cu o valoare totală de 1 milion EUR. · Centrul UE de răspuns pentru situații de urgență a trimis echipe de experți în Iordania și în Liban cu scopul de a evalua nevoile de asistență pentru refugiații sirieni. Această acțiune a avut loc în strânsă cooperare cu experți umanitari și cu autoritățile locale. Ceea ce intenționăm să facem: · Creșterea ajutorului umanitar cu 250 de milioane EUR pentru a atinge un total de 515 milioane EUR atât în interiorul Siriei, cât și în țările vecine pentru restul anului 2013. · Continuarea furnizării de asistență în natură și de expertiză prin mecanismul de protecție civilă al UE și prin Centrul UE de răspuns pentru situații de urgență. Asistență economică și pentru dezvoltare Actuala asistență oferită de la bugetul UE se axează în principal pe furnizarea de sprijin și de consolidare a capacităților în cazul apărătorilor drepturilor omului și tinerilor militanți și pe asigurarea accesului la anumite servicii fără caracter umanitar, cum ar fi educația, sprijinul psihosocial sau de subzistență. Comisia a identificat acțiuni suplimentare în aceste sectoare fără caracter umanitar care ar putea fi finanțate. Acestea includ formarea profesională, sănătatea, sprijinul pentru mijloacele de informare independente și libere, conservarea patrimoniului cultural, promovarea dialogului, pregătirea tranziției și consolidarea capacităților organizațiilor societății civile siriene (OSC). În plus, o nouă finanțare (10 milioane EUR din Instrumentul pentru stabilitate) a fost recent aprobată pentru regiunile nordice ale Siriei de către Comisie pentru acțiuni-pilot, întreprinse împreună cu agențiile statelor membre. În viitor, nivelul de asistență economică și pentru dezvoltare care ar putea fi furnizate în interiorul Siriei va depinde în mod direct de evoluția politică și militară a conflictului. În timp ce este imperativ să se consolideze și să se extindă canalele de distribuție pentru a oferi mai multă asistență populației civile cât mai repede posibil, eforturile donatorilor pot fi afectate în mod semnificativ sau chiar oprite de ostilitățile dintre părțile în conflict. În condițiile actuale, modalitățile de punere în aplicare rămân principala provocare, deoarece este esențial să se monitorizeze cu atenție cine primește asistență, întrucât o astfel de asistență ar putea fi utilizată în mod abuziv pentru a alimenta conflictul. În prezent sunt evaluate diferite opțiuni pentru acordarea unei mai mari cantități de asistență economică și pentru dezvoltare fără caracter umanitar care ar putea răspunde nevoilor populației. În urma concluziilor Consiliului European din 13-14 decembrie 2012[1], alte modalități de sprijin pentru populația siriană sunt analizate în cadrul consiliilor locale de administrație recent înființate în zonele din nordul Siriei controlate de opoziție. Ce am realizat până în prezent: · Au fost acordate 53 de milioane EUR pentru asistență economică și pentru dezvoltare de la bugetul UE, inclusiv exemplele de mai jos. · Au fost lansate două proiecte puse în aplicare de Agenția ONU de Ajutorare și Construcție care sunt în desfășurare pe interiorul Siriei (10 milioane EUR) și care vizează, în principal, refugiații palestinieni, dar și sprijinirea populației siriene. Primul proiect (7,3 milioane EUR) urmărește să ofere competențe tinerilor și să asigure participarea acestora în comunitățile lor locale, oferindu-le șansa de a crea inițiative de dezvoltare locală care să contribuie la atenuarea impactului crizei. Al doilea proiect (2,7 milioane EUR) oferă asistență socială pentru gospodăriile cele mai vulnerabile care au fost afectate de creșterile prețurilor la produsele alimentare și la alte servicii de bază ca urmare a crizei. · Colaborarea cu UNICEF (5,7 milioane EUR) în vederea sprijinirii copiilor vulnerabili și strămutați pentru a avea acces la educație în Siria. · Au fost puse în aplicare alte proiecte prin intermediul organizațiilor neguvernamentale care au ca scop consolidarea capacităților actorilor societății civile siriene de a implementa proiecte de mici dimensiuni în interiorul Siriei. De asemenea, Comisia acordă în prezent sprijin pentru drepturile omului (sprijin pentru apărătorii drepturilor omului, monitorizarea încălcărilor drepturilor omului) și pentru sectorul media. Ceea ce intenționăm să facem: · Intensificarea sprijinului deja oferit pentru a răspunde nevoilor crescânde din interiorul Siriei, în plus față de asistența umanitară furnizată și prin toate canalele potențiale. · Furnizarea de sprijin suplimentar pentru ONG-uri în vederea asigurării serviciilor de bază precum sănătatea, educația și sprijin pentru mass-media independentă. · Furnizarea de sprijin suplimentar Organizației Națiunilor Unite pentru serviciile de bază, inclusiv pentru sănătate, educație și protecția patrimoniului cultural. · Furnizarea de sprijin entităților aflate în opoziție pentru a coordona asistența acordată populației civile într-un mod mai eficient. Sprijinirea consiliilor locale pentru refacerea și menținerea serviciilor de bază esențiale, cum ar fi, de exemplu, sănătatea, electricitatea, colectarea deșeurilor sau factorii de producție agricolă. 2.2. Liban În nicio altă țară nu există un risc mai mare de răspândire a conflictului din Siria decât în Liban. Frontiera Libanului a rămas complet deschisă pentru toți refugiații, care acum sunt în număr de peste 513 000. Țara se confruntă cu o criză dramatică a refugiaților, care reprezintă în prezent peste 10 % din populația libaneză și urmează să crească până la 25 % până la sfârșitul anului. 70 % dintre refugiați sunt femei și copii. Autoritățile singure nu pot face față unei crize care are consecințe umanitare majore, precum și consecințe politice, de securitate și socio-economice. Ce am realizat până în prezent: · Au fost acordate în total 113 milioane EUR pentru asistență (atât ajutor umanitar, cât și fără caracter umanitar) din bugetul UE. · Asistența umanitară se axează pe înregistrarea refugiaților, pe activități în domeniul sănătății (inclusiv asistența medicală de urgență pentru persoanele cu vătămări), asistența alimentară, distribuirea de produse nealimentare (corturi, saltele, pături, radiatoare etc.), asigurarea de adăposturi, apă și canalizare, asistență juridică și logistică. · Au fost lansate diferite proiecte care sprijină ICNUR, UNICEF, UNRWA, organizațiile societății civile și guvernul Libanului – 45 de milioane EUR pentru soluționarea nevoilor pe termen mediu și lung ale refugiaților sirieni – inclusiv sprijin educațional, de reconstrucție și reabilitare. Ceea ce intenționăm să facem: · Consolidarea în continuare a asistenței umanitare din cele 250 milioane EUR suplimentare. O tranșă, în valoare de 20 de milioane EUR, va fi pusă în aplicare până la sfârșitul lunii iulie. · Lansarea unei inițiative de 40 de milioane EUR destinate sprijinirii în continuare a activităților domeniile educației, reconstrucției și reabilitării și sprijinirii eforturilor de coordonare ale guvernului. · Transferarea unui expert militar al UE la Delegația UE în scopul de a oferi consiliere cu privire la aspectele legate de securitate și pentru a sprijini forțele armate libaneze. · Reorientarea programelor în curs de desfășurare (în valoare totală de până la 75 de milioane EUR) în domeniul educației, reconstrucției și reabilitării, precum și crearea unor mijloace de subzistență, cu scopul de a lua în considerare consecințele crizei din Siria. Situația prezintă un risc crescut pentru situația politică și macroeconomică deja vulnerabilă. În ianuarie 2013, guvernul libanez și ICNUR au estimat costul anual total de primire a refugiaților la peste 700 de milioane USD. În timp ce impactul crizei din Siria asupra activității economice globale a fost mixt, este clar că bugetul libanez va avea de suferit. Propunerea actuală pentru proiectul de buget 2013 prevede un deficit de 3,5 miliarde USD. În plus, nesiguranța politică actuală coroborată cu polarizarea crescândă au pus în pericol politica oficială libaneză de disociere. Violența sectară din nordul Libanului, confruntările transfrontaliere grave și încălcarea, în repetate rânduri, a integrității teritoriale a Libanului conduc țara într-o direcție periculoasă. De la începutul crizei, sprijinul UE pentru Liban se ridică la 113 milioane EUR. Cu toate acestea, deteriorarea tot mai mare a situației determină necesitatea unui răspuns excepțional suplimentar din partea UE care să includă măsuri pe termen scurt și pe termen lung pentru stabilizarea Libanului. Este imperativ ca țara să fie protejată împotriva eforturilor depuse de anumiți actori locali și regionali de a aduce lupta din Siria pe teritoriul libanez. Atenuarea conflictului trebuie să se afle în centrul răspunsului UE. Eforturile de a forma un guvern și de a relua activitățile principale, inclusiv gestionarea fluxului de refugiați, trebuie să fie sprijinite pentru a se evita un vid politic periculos. Amânarea alegerilor și prelungirea mandatului Parlamentului cu 17 luni riscă să expună deficitul democratic al Libanului și să extindă polarizarea sectară. Trebuie continuate, de asemenea, consolidarea capacității autorităților libaneze de a face față crizei, inclusiv prin sprijinirea infrastructurii sociale, și consolidarea coordonării interministeriale, precum și a donatorilor, în contextul pachetului cuprinzător de asistență pe care îl punem în aplicare în prezent. În același timp, asistența umanitară va trebui accelerată pentru a răspunde nevoilor crescânde ale populației de refugiați. Asistența UE este în prezent readaptată pentru a se axa pe educație și sănătate, precum și pe grupurile vulnerabile, inclusiv refugiații palestinieni din Siria. Trebuie examinată, de asemenea, posibilitatea construirii de tabere de refugiați, recent prezentată de către autoritățile libaneze, inclusiv riscurile de securitate inevitabile pe care aceasta le implică. Este important să se analizeze toate opțiunile atunci când se abordează problemele Libanului, inclusiv implicarea instituțiilor financiare internaționale. Un răspuns cuprinzător al UE trebuie să includă și sprijinul pentru forțele armate libaneze (FAL). FAL reprezintă un pilon important al aparatului de securitate al Libanului, însă acesta funcționează în absența unei strategii guvernamentale/militare de apărare. Forțele armate libaneze se bucură de respect și, întrucât structura acestora este pluriconfesională, sunt percepute ca fiind imparțiale și neutre. Sunt necesare un dialog și o cooperare suplimentare pentru consolidarea capacităților FAL în calitate de furnizor imparțial de securitate în Liban. 2.3. Iordania În pofida unei situații macroeconomice din ce în ce mai dificile, Iordania a jucat un rol esențial în sprijinirea unui număr tot mai mare de refugiați care au fugit de atrocități (peste 472 000 de persoane înregistrate sau în curs de a fi înregistrate la ICNUR până la începutul lunii iunie). Ce am realizat până în prezent: · Au fost acordate 87 de milioane EUR pentru asistență (atât ajutor umanitar, cât și fără caracter umanitar) din bugetul UE · Asistența umanitară se axează pe activități în domeniul sănătății (inclusiv asistența medicală de urgență pentru persoanele rănite în război), asistența alimentară, distribuirea de produse nealimentare (corturi, saltele, pături, radiatoare etc.), asigurarea de adăposturi, apă și canalizare, asistență psihosocială și protecție. · Au fost lansate diferite proiecte care sprijină UNICEF și UNESCO – 20,9 milioane EUR pentru a furniza accesul la educația formală și informală și alte servicii pentru grupurile vulnerabile de sirieni, în special copii, precum și pentru comunitățile-gazdă. Ceea ce intenționăm să facem: · Consolidarea în continuare a asistenței umanitare din cele 250 de milioane EUR suplimentare. O tranșă, în valoare de 20 de milioane EUR, va fi pusă în aplicare până la sfârșitul lunii iulie. · Creșterea sprijinului pentru comunitățile-gazdă din nordul Iordaniei și asigurarea unui rol de lider în coordonarea asistenței internaționale pentru aceste comunități. · Furnizarea a 25 de milioane EUR pentru asistență economică și pentru dezvoltare - 20,4 milioane EUR în sprijin bugetar destinat autorităților iordaniene pentru a oferi asistență pentru costul asigurării educației copiilor refugiați sirieni din orașele iordaniene afectate în mod deosebit de criza refugiaților și 4,6 milioane EUR suplimentare destinate UNICEF. Mobilizarea unei noi tranșe de 25 de milioane EUR într-o a doua etapă. Până în prezent, estimările guvernului privind cheltuielile pentru 2013 s-au bazat pe un număr total de 660 000 de refugiați. Costul total pentru sprijinirea acestui număr de refugiați pentru bugetul de stat și pentru organizațiile internaționale este estimat la 1,4 miliarde USD. Din 2011, Iordania s-a confruntat cu condiții economice în degradare din cauza tulburărilor regionale și a mediului economic regional și mondial vulnerabil. De la izbucnirea conflictului din Siria, se estimează că costul găzduirii refugiaților sirieni ar fi depășit 600 de milioane EUR (aproximativ 3 % din PIB). Sub presiunea unei scăderi pronunțate a rezervelor internaționale în prima jumătate a anului 2012, autoritățile iordaniene au convenit cu FMI un acord stand-by în valoare de 2 miliarde USD pe o perioadă de 36 de luni. De la începutul crizei, sprijinul total al UE pentru Iordania se ridică la 87 de milioane EUR. Este în mod clar nevoie de sprijin suplimentar. Dincolo de ajutorul umanitar suplimentar indispensabil de la bugetul UE, estimat în limita a 50-75 de milioane EUR, răspunsul UE la solicitarea de ajutor a Iordaniei ar trebui să fie furnizat în special prin sprijin bugetar sectorial care să se adauge programelor existente, mai ales în domeniul educației. În plus, Consiliul și Parlamentul sunt puternic încurajate să ia o decizie cu privire la propunerea Comisiei de a acorda Iordaniei asistență macrofinanciară în valoare de 180 de milioane EUR care va contribui, de asemenea, la atenuarea problemelor economice ale Iordaniei. 2.4. Turcia De la începutul crizei, Turcia a găzduit în cele 17 centre de primire peste 380 000 de refugiați sirieni, pe lângă mulți alții (370 000 potrivit unor estimări) care au intrat pe teritoriul turc fără a fi imediat înregistrați în taberele de refugiați și care locuiesc în prezent în diferite orașe din țară. ICNUR a sugerat că până la 1 milion de refugiați ar putea să fie prezenți în Turcia până la sfârșitul anului 2013. Turcia a anunțat construirea a cinci noi tabere de refugiați cu o capacitate suplimentară totală de 60 000 de locuri, dintre care una va găzdui sirieni creștini. Autoritățile turce au oferit centre de primire de înaltă calitate și asigură un nivel adecvat de asistență umanitară. Turcia a fost nevoită să suporte o sarcină financiară semnificativă de aproximativ 600 de milioane EUR până în prezent, beneficiind de un sprijin limitat din partea comunității internaționale. UE s-a angajat cu un pachet total de 27 de milioane EUR, în special pentru a sprijini ICNUR și organizațiile și comunitățile locale să facă față refugiaților. Autoritățile au trebuit să facă față presiunilor tot mai mari exercitate asupra comunității locale și tensiunilor din cadrul acesteia (în ceea ce privește, printre altele, accesul la serviciile de sănătate și de educație). Aceste tensiuni pot crește după intrarea în vigoare a noii legi privind străinii și protecția internațională, care, în cele din urmă, ar trebui să dea posibilitatea refugiaților de a căuta un loc de muncă pe piața liberă. În plus, și în special în urma atacului cu bombă din Reyhanli în sudul provinciei Hatay, unde peste 50 de persoane au fost ucise, populația turcă, în general, este preocupată de expunerea Turciei la criza siriană. Înregistrarea și acordarea accesului în Turcia pentru ONG-uri internaționale ar putea facilita sosirea mai multor resurse în Turcia. 2.5. Irak Până la începutul lunii iunie, Irak a primit aproximativ 158 000 de refugiați, majoritatea acestora în zona de nord a țării (regiunea Kurdistan). Răspunsul de urgență oferit nevoilor umanitare ale refugiaților este în prezent gestionat cu sprijinul acordat de Ministerul pentru Migrație și Strămutare din Irak, în colaborare cu ICNUR și alte agenții ale ONU. Frontiera irakiană din provincia Anbar a fost închisă în cea mai mare parte a timpului și este permisă trecerea unui număr limitat de persoane pe zi. Principalul punct de frontieră între Siria și regiunea kurdă a Irakului este închis din mai 2013. Irakul se confruntă cu o gravă criză politică. Tensiunile sectare sunt în creștere, ceea ce reprezintă un motiv de preocupare într-o țară în care viața politică se bazează pe un echilibru etnico-sectar fragil. Procesul politic post-2003 din Irak este în pericol de a fi deviat de la cursul său. Situația internă este agravată de efecte colaterale politice și de securitate severe ale crizei siriene. Există legături confirmate între Al Qaida din Irak – responsabilă de cea mai mare parte a atacurilor teroriste – și elementele radicale din Siria, în special Jabhat al-Nusra. În schimb, escaladarea crizei în Irak, o țară care a reapărut ca o falie între lumile șiiților și sunniților, ar avea ramificații regionale foarte semnificative. Prin urmare, UE trebuie să își îmbunătățească contactele cu autoritățile irakiene și reprezentanții tuturor partidelor politice, cu scopul de a oferi sprijin pentru orice inițiativă locală care să conducă la mai multă stabilitate. 3. CONCLUZII Situația din Siria este cea mai dramatică situație umanitară cu care se confruntă omenirea în prezent. UE are datoria umanitară și morală de a ajuta persoanele aflate în nevoie. Din acest motiv, Comisia și Înaltul Reprezentant și-au luat angajamentul de a mobiliza un important pachet de ajutor. Comisia va aloca o sumă suplimentară de 400 de milioane EUR din bugetul pe anul curent pentru nevoile umanitare, economice și pentru dezvoltare din Siria și din zona de vecinătate, în special Iordania și Liban, astfel contribuția totală a UE ridicându-se la peste 1,25 miliarde EUR până în prezent. Cu toate acestea, gravitatea crizei și suferința umană din Siria și țările învecinate nu pot fi soluționate cu fonduri suplimentare. Acesta este motivul pentru care este esențial să se găsească rapid o soluție politică durabilă care să garanteze încetarea violențelor și crearea unui guvern de tranziție de largă deschidere. Acest obiectiv poate fi atins numai prin intermediul dialogului. Contribuirea la găsirea acestei soluții politice se află în centrul acțiunilor UE și stă la baza abordării globale descrise în prezenta comunicare comună. Sprijinul politic și financiar al UE este atât imediat, cât și pe termen lung. Prezenta comunicare subliniază hotărârea UE de a-i sprijini pe cei care aspiră la asigurarea păcii și democrației în regiune și de a alina suferința și sărăcia celor afectați de conflict. UE este bine plasată pentru a avea o contribuție decisivă prin reunirea instrumentelor și politicilor aflate la dispoziția sa. În același timp, având în vedere creșterea instabilității regionale și nevoile umanitare în creștere, prezenta comunicare reprezintă, de asemenea, un apel către alți donatori de a-și dubla eforturile pentru a face față crizei. Anexa 1 Finanțarea totală a UE ca răspuns la criza din Siria (din 11/06/13) || Tipul de asistență || Asistența deja furnizată || Total || Asistență suplimentară || TOTAL GENERAL Siria || Iordania || Liban || Turcia || Irak || Regional Asistența umanitară a UE || 124 || 63 || 66 || 6 || 6 || 0 || 265 || 400 || 840 Asistență UE fără caracter umanitar (asistență economică, pentru dezvoltare și stabilizare) || 53 || 24 || 48 || 22 || 7 || 21 || 175 TOTAL GENERAL Buget UE || 178 || 87 || 113 || 27 || 14 || 21 || 440 || 400 || 840 Procentaj || 40 % || 20 % || 26 % || 6 % || 3 % || 5 % || Contribuția statelor membre ale UE (asistență umanitară) || || || || || || || 413 || || 413 TOTAL GENERAL UE (buget UE + statele membre) || || || || || || || 853 || 400 || 1 253 . Anexa 2 . FIȘĂ FINANCIARĂ PENTRU PROPUNERI 1. CADRUL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 1.1 Denumirea propunerii/inițiativei Comunicare comună a Comisiei și a Înaltului Reprezentant pentru al UE pentru afaceri externe și politica de securitate: „Către o abordare cuprinzătoare a UE față de criza siriană” 1.2. Domeniul (domeniile) de politică în cauză în structura ABM/ABB[2] Relații externe 1.3. Tipul propunerii/inițiativei ¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă ¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune nouă ca urmare a unui proiect-pilot/a unei acțiuni pregătitoare[3] X Propunere/inițiativă care se referă la prelungirea unei acțiuni existente ¨ Propunere/inițiativă care se referă la o acțiune reorientată către o acțiune nouă 1.4. Obiective 1.4.1. Obiectiv(e) strategic(e) multianual(e) al(e) Comisiei vizat(e) de propunere/inițiativă Europa în lume: exercitarea unei influențe europene pe scena mondială 1.4.2. Obiectiv(e) specific(e) și activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză Activitatea (activitățile) ABM/ABB în cauză: 19.08 Politica europeană de vecinătate și relațiile cu Rusia 23.02 Ajutorul umanitar Obiective specifice legate de activitatea ABM – 19.08 1. Consolidarea condițiilor pentru o strânsă cooperare între UE și vecinii săi și pentru integrarea regională și multilaterală; 2. Sprijinirea reformelor economice și sectoriale ale vecinilor UE și promovarea unei mai bune integrări cu UE și între țările învecinate; 3. Promovarea democrației, a drepturilor omului și a statului de drept și contribuirea la soluționarea conflictelor în vecinătatea UE. Obiective specifice legate de activitatea ABM – 23.02 1. Asigurarea unei furnizări rapide, eficiente și bazate pe necesități a asistenței și a ajutorului umanitare ale UE persoanelor confruntate cu consecințele imediate ale dezastrelor naturale și provocate de om și furnizarea de asistență victimelor crizelor prelungite. . 1.5. Durata acțiunii și impactul financiar al acesteia x Propunere/inițiativă pe durată determinată – x Propunere/inițiativă în vigoare în 2013 – x Impact financiar în 2013 ¨ Propunere/inițiativă pe durată nedeterminată – punere în aplicare cu o perioadă de creștere în intensitate din AAAA până la AAAA – urmată de o perioadă de funcționare în regim de croazieră. 1.6. Modul (modurile) de gestionare preconizate pentru bugetul pe 2013[4] x Gestiune centralizată directă exercitată de către Comisie x Gestiune centralizată indirectă, cu delegarea sarcinilor de execuție: – x agențiilor executive – ¨ organismelor instituite de Comunități[5] – x organismelor publice naționale/organismelor cu misiune de serviciu public – x persoanelor cărora li se încredințează executarea unor acțiuni specifice în temeiul titlului V din Tratatul privind Uniunea Europeană, identificate în actul de bază relevant în sensul articolului 49 din Regulamentul financiar. ¨ Gestiune partajată cu statele membre x Gestiune descentralizată cu țări terțe x Gestiune în comun cu organizații internaționale 2. MĂSURI DE GESTIONARE 2.1. Dispoziții în materie de monitorizare și raportare A se preciza frecvența și condițiile aferente acestor dispoziții Se vor aplica normele privind monitorizarea și raportarea astfel cum sunt prevăzute în temeiurile juridice relevante. 2.2. Sistemul de gestiune și control 2.2.1. Riscul (riscurile) identificat(e) 1) Instabilitatea politică și administrativă din țările partenere poate conduce la dificultăți în elaborarea programelor, întârzieri în distribuirea fondurilor și pierderea eficacității; 2) Lipsa circulației informațiilor poate împiedica soluționarea unor aspecte problematice legate de gestionarea ajutoarelor. 2.2.2. Metoda (metodele) de control preconizată (preconizate) Metodele de control preconizate respectă standardele interne de control ale Comisiei, astfel cum sunt stabilite în planurile de gestionare ale serviciilor competente. În domeniul ajutorului umanitar, există un sistem eficient de control bazat pe utilizarea experților externi care efectuează evaluări ex-ante ale proiectelor și monitorizări, precum și evaluări. Proiectele umanitare fac obiectul auditurilor externe. 2.3. Măsuri de prevenire a fraudelor și a neregulilor A se preciza măsurile de prevenire și de protecție existente sau preconizate Protejarea intereselor financiare ale Uniunii Europene și combaterea fraudei și neregularităților fac parte integrantă din temeiurile juridice relevante. Monitorizarea administrativă a contractelor și a plăților va fi responsabilitatea ordonatorului de credite corespunzător, în timp ce, pentru ajutorul umanitar, responsabilitatea revine Sediului Central ajutat de experții ECHO din domeniu. Se va acorda o atenție specială tipului de cheltuieli (eligibilitatea cheltuielilor), respectării bugetelor (cheltuielile efective) și verificării informațiilor doveditoare și a documentației relevante (dovezile privind cheltuielile). 3. IMPACTUL FINANCIAR ESTIMAT AL PROPUNERII/INIȚIATIVEI 3.1. Rubrica (rubricile) din cadrul financiar multianual și linia (liniile) bugetară (bugetare) de cheltuieli afectată (afectate) · Linii bugetare de cheltuieli existente În ordinea rubricilor din cadrul financiar multianual și a liniilor bugetare. Rubrica din cadrul financiar multianual || Linia bugetară || Tipul de cheltuieli || Contribuție Număr [Descriere………………………...……….] || CD/CND([6]) || din țările AELS[7] || din țările candidate[8] || din țările terțe || În sensul articolului 21 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul financiar 23.02.01 || HUMA - Ajutor umanitar || CD || NU || NU || NU || NU 19.08.01 || IEVP - Cooperarea financiară cu țările mediteraneene || CD || NU || NU || NU || NU 19.04.01 || IEDDO - Instrumentul european pentru democrație și drepturile omului || CD || NU || NU || NU || NU 3.2. Impactul estimat asupra cheltuielilor în milioane EUR (cu 3 decimale) Sinteză || || Impactul estimat asupra cheltuielilor Rubrica din cadrul financiar multianual || || || Rubrica 4 – Relații externe || || || 2013 || || 2014 Credite operaționale || || || || || || || || || 23.02.01 – Ajutor umanitar || Angajamente || (1) || 250 000 || || - || Plăți || (2) || 140 000 || || 110 000 || || || || || || || || || || 19.08.01 - IEVP Cooperarea financiară cu țările mediteraneene || Angajamente || (3) || 145 000 || || - || Plăți || (4) || 75 400 || || 69 600 || || || || || 19.04.01 - IEDDO - Instrumentul european pentru democrație și drepturile omului || Angajamente || (5) || 5 000 || || - || Plăți || (6) || 2 600 || || 2 400 || || || || || || || || || || Total credite operaționale || Angajamente || (1+3+5) || 400 000 || || - || Plăți || (2+4+6) || 218 000 || || 182 000 || || || || || Credite cu caracter administrativ finanțate din bugetul anumitor programe || || - || || - || || || || || Total credite || Angajamente || (1+3+5) || 400 000 || || - || Plăți || (2+4+6) || 218 000 || || 182 000 3.2.1. Impactul estimat asupra creditelor cu caracter administrativ 3.2.1.1. Sinteză – X Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de credite administrative suplimentare – ¨ Propunerea/inițiativa implică utilizarea de credite administrative, conform explicației de mai jos: 3.2.1.2. Necesarul de resurse umane estimat – X Propunerea/inițiativa nu implică utilizarea de resurse umane suplimentare – ¨ Propunerea/inițiativa implică utilizarea de resurse umane, conform explicației de mai jos: . 3.2.3. Compatibilitatea cu cadrul financiar multianual actual – X Propunerea/inițiativa este compatibilă cu cadrul financiar multianual existent. – X Propunerea/inițiativa necesită o reprogramare a rubricii corespunzătoare din cadrul financiar multianual. Alocarea fondurilor suplimentare destinate activităților identificate în prezenta fișă se va realiza în totalitate, în 2013, prin redistribuirea și reprogramarea bugetelor instrumentelor pentru afaceri externe cuprinse în Rubrica 4 din cadrul financiar multianual, și anume în beneficiul HUMA și IEVP. Suma suplimentară de 400 milioane EUR va proveni de la diferite instrumente pentru afaceri externe cuprinse în Rubrica 4, conform descrierii din tabelul de mai jos. . . – ¨ Propunerea/inițiativa necesită recurgerea la instrumentul de flexibilitate[9]. . 3.2.4. Participarea terților la finanțare – X Propunerea/inițiativa nu prevede cofinanțare din partea terților – ¨ Propunerea/inițiativa prevede cofinanțarea estimată mai jos: . 3.3. Impactul estimat asupra veniturilor – X Propunerea/inițiativa nu are impact financiar asupra veniturilor. – ¨ Propunerea/inițiativa are următorul impact financiar: – ¨ asupra resurselor proprii – ¨ asupra diverselor venituri milioane EUR (cu 3 zecimale) Linie bugetară pentru venituri: || Credite disponibile pentru exercițiului bugetar în curs || Impactul propunerii/inițiativei[10] Anul N || Anul N+1 || Anul N+2 || Anul N+3 || A se introduce numărul de coloane necesar pentru a reflecta durata impactului (cf. punctul 1.6) Articolul …………. || || || || || || || || Pentru diversele venituri alocate, a se preciza linia bugetară (liniile bugetare) de cheltuieli afectată (afectate). […] A se preciza metoda de calcul al impactului asupra veniturilor. […] [1] Apel „de a examina toate opțiunile pentru a susține și ajuta opoziția și pentru a permite un sprijin sporit pentru protecția civililor”. [2] ABM (Activity-Based Management): gestionare pe activități – ABB (Activity-Based Budgeting): stabilirea bugetului pe activități. [3] Astfel cum sunt menționate la articolul 49 alineatul (6) litera (a) sau (b) din Regulamentul financiar. [4] Explicațiile privind modurile de gestionare, precum și trimiterile la Regulamentul financiar sunt disponibile pe site­ul BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [5] Astfel cum sunt menționate la articolul 185 din Regulamentul financiar. [6] CD = Credite diferențiate / DNA = Credite nediferențiate [7] AELS: Asociația Europeană a Liberului Schimb. [8] Țările candidate și, după caz, țările potențial candidate din Balcanii de Vest. [9] A se vedea punctele 19 și 24 din Acordul interinstituțional. [10] În ceea ce privește resursele proprii tradiționale (taxe vamale, cotizații pentru zahăr), sumele indicate trebuie să fie sumele nete, și anume sume brute după deducerea a 25 % pentru costuri de colectare.