Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind notificarea către Comisie a proiectelor de investiții în infrastructura energetică din Uniunea Europeană și de înlocuire a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 617/2010 al Consiliului /* COM/2013/0153 final - 2013/0082 (COD) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Comisia propune acest nou regulament Parlamentului European și Consiliului ca urmare a hotărârii Curții Europene de Justiție de a anula Regulamentul (UE, Euratom) nr. 617/2010 al Consiliului privind informarea Comisiei cu privire la proiectele de investiții în infrastructura energetică din cadrul Uniunii Europene și în scopul menținerii efectelor acestuia până în momentul adoptării unui nou regulament pe temeiul juridic corespunzător, și anume articolul 194 alineatul (2) din TFUE. Domeniul de aplicare al prezentei propuneri de regulament este identic cu cel al regulamentului anulat. Statele membre sunt obligate să notifice Comisiei o dată la doi ani datele și informațiile privind proiectele de investiții în materie de producție, stocare și transport de petrol, gaze naturale, energie electrică (inclusiv energie electrică din surse regenerabile), biocombustibili și de captarea și stocare a dioxidului de carbon. Investițiile care trebuie să fie notificate Comisiei cuprind proiectele planificate și în construcție, transformările infrastructurii existente, precum și proiectele de dezafectare de o anumită dimensiune, care se desfășoară pe o perioadă de cinci ani pe teritoriul statelor membre, inclusiv interconectările cu țări terțe. Întreprinderile în cauză trebuie să aibă obligația de a notifica statelor membre datele și informațiile relevante. Hotărârea Curții din 6 septembrie 2012 a fost pronunțată după ce Parlamentul European a inițiat proceduri judiciare împotriva Consiliului în octombrie 2010, contestând temeiul juridic folosit pentru adoptarea Regulamentului 617/2010 și solicitând Curții să anuleze regulamentul respectiv (cauza C-490/10). Consiliul a folosit articolul 337 din TFUE și articolul 187 din TCEEA ca temei juridic, pe motiv că regulamentul se referă la activitatea de colectare a informațiilor generale. În urma solicitării formulate de Parlament, Curtea de Justiție a anulat Regulamentul nr. 617/2010, însă a menținut efectele acestuia până la adoptarea unui nou regulament pe o bază juridică adecvată, într-o perioadă de timp rezonabilă. Pentru a respecta hotărârea Curții și pentru a asigura continuitatea în ceea ce privește observarea proiectelor de investiții în infrastructura energetică, Comisia propune un regulament cu același conținut ca regulamentul anulat și sugerează câteva modificări, care sunt strict necesare dat fiind noul proces legislativ. Aceste modificări se referă la noua procedură legislativă (procedura legislativă ordinară), la data reexaminării actului (31 decembrie 2016 în loc de 23 iulie 2015) și la data raportării. Ca urmare a hotărârii Curții, efectele regulamentului anulat sunt menținute până la adoptarea unui nou regulament. Chiar dacă ne așteptăm la o adoptare rapidă a noului regulament în cursul anului 2013, este puțin probabil ca noul regulament să fie adoptat înainte de iulie 2013, care este următorul termen limită pentru notificarea investițiilor de către statele membre în conformitate cu regulamentul anulat. Prin urmare, următorul exercițiu de raportare din 2013 trebuie să se bazeze în continuare pe regulamentul anulat. Conform noului regulament propus, notificarea datelor trebuie să se efectueze începând de la 1 ianuarie 2015 și, ulterior, la fiecare doi ani. Forma și detaliile tehnice ale notificării către Comisie a datelor și informațiilor referitoare la proiectele de investiții în infrastructura energetică sunt stabilite în anexa la Regulamentul (UE, Euratom) nr. 833/2010 al Comisiei din 21 septembrie 2010 de implementare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 617/2010 care a fost anulat. Regulamentul nr. 833/2010 al Comisiei se aplică până la revizuirea sa, care va avea loc după adoptarea prezentei propuneri de regulament. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Având în vedere faptul că (i) o evaluare adecvată a impactului și o consultare cu părțile interesate au fost efectuate cu ocazia propunerii Regulamentului nr. 617/2010 și (ii) conținutul propunerii de regulament este același cu cel al Regulamentului nr. 617/2010, Comisia nu a efectuat o nouă evaluare a impactului și nici nu a inițiat o nouă consultare cu părțile interesate. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Rezumatul acțiunii propuse Propunerea de regulament stabilește un cadru comun pentru notificarea către Comisie a datelor și a informațiilor referitoare la proiectele de investiții în infrastructura energetică din sectorul petrolului și gazelor, al energiei electrice și al biocombustibililor, precum și la emisiile de dioxid de carbon generate de aceste sectoare. La fiecare doi ani, statele membre sau entitatea pe care o deleagă în acest sens vor trebui să colecteze și să comunice datele și informațiile referitoare la proiectele de investiții privind producția, transportul și stocarea. Pentru a reduce la minimum sarcina administrativă, au fost introduse două elemente care să asigure flexibilitate și simplificare: – cu excepția cazului în care statele membre decid altfel, întreprinderile ar urma să aibă obligația de a furniza statelor membre – sau entității competente – informații referitoare la proiectele lor de investiții, inclusiv proiectele de dezafectare; – statele membre ar urma să fie scutite de raportare, dacă acestea furnizează deja informații echivalente Comisiei, în temeiul legislației UE privind sectorul energetic. Acest lucru s-ar aplica, de asemenea, dacă organismele responsabile cu planurile de dezvoltare a rețelelor de gaze și de energie electrică colectează datele relevante. În acest caz, aceste organisme trebuie să comunice Comisiei datele relevante, alături de observațiile statelor membre, dacă este necesar. Datele și informațiile colectate (tipul investiției, capacitățile prevăzute și principalele obstacole…) ar urma să indice tendințele majore privind investițiile în infrastructura energetică a UE. Sunt prevăzute dispoziții care să garanteze că datele și informațiile comunicate Comisiei îndeplinesc standardele general acceptate; că datele și informațiile sunt primite, arhivate și prelucrate cu ajutorul instrumentelor IT adecvate și în deplină conformitate cu cadrul juridic privind protecția datelor aplicabil persoanelor fizice; că datele și informațiile colectate vor fi făcute publice, cu excepția cazului în care acestea sunt sensibile din punct de vedere comercial. Pe baza datelor și informațiilor primite, Comisia va prezenta o analiză periodică și transsectorială a evoluției structurale și a perspectivelor sistemului energetic al UE, precum și orice altă analiză specifică necesară. Acest fapt va permite identificarea viitoarelor dezechilibre potențiale dintre cerere și ofertă și a obstacolelor din calea investițiilor. Pe baza acestor analize, Comisia va fi mai în măsură să promoveze bunele practici și să amelioreze transparența pentru participanții pe piață. Pentru a elabora viziuni comune asupra acestor aspecte, rezultatele acestor analize vor face obiectul discuțiilor cu părțile interesate și vor fi publicate. Temeiul juridic Temeiul juridic al propunerii îl constituie articolul 194 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Principiul subsidiarității Prezentul proiect de propunere vizează consolidarea cadrului de colectare a datelor și informațiilor necesare îndeplinirii obligațiilor Comisiei. Dispunând de date corespunzătoare, Comisia și, în special, Observatorul pieței pentru energie al acesteia, se vor afla într-o poziție mai bună pentru a monitoriza evoluția sistemului energetic al UE, din perspectivă transsectorială și la nivelul UE, precum și eventualele probleme care ar putea întârzia sau împiedica proiectele de investiții. Având în vedere interdependențele subsectoarelor energetice (de exemplu, energie electrică și gaz) și existența unei piețe interne, dimensiunea la nivelul UE devine din ce în ce mai relevantă, justificând astfel rolul instituțiilor UE și, în special, pe cel al Comisiei. Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității. Prezenta propunere nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor urmărite. Statele membre vor continua să dispună de o flexibilitate considerabilă în alegerea modalităților de colectare a datelor. Alegerea instrumentelor Instrumentul propus este un regulament, având în vedere că acesta înlocuiește un regulament existent. 4. IMPLICAȚIILE BUGETARE Propunerea va avea un impact redus asupra bugetului comunitar. Este vorba, în special, de acoperirea cheltuielilor privind tehnologia informației și, în cazul în care Comisia ia o decizie în acest sens, a cheltuielilor privind achiziționarea de date și rambursarea experților. Propunerea nu presupune implicații majore directe asupra bugetelor statelor membre. 5. ELEMENTE OPȚIONALE Simplificare Întrucât ține seama de obligațiile de raportare și de mecanismele de monitorizare existente, prezenta propunere nu adaugă o sarcină administrativă inutilă, însă trebuie să se aplice, în ceea ce privește partea consacrată raportării, numai în cazul în care legislația specifică sectorului nu oferă date și informații echivalente. Clauza de revizuire Până la 31 decembrie 2016, Comisia va revizui mecanismul de raportare și monitorizare prevăzut de noul regulament. 2013/0082 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI AL CONSILIULUI privind notificarea către Comisie a proiectelor de investiții în infrastructura energetică din Uniunea Europeană și de înlocuire a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 617/2010 al Consiliului PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 194, având în vedere propunerea Comisiei Europene, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European, având în vedere avizul Comitetului Regiunilor, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1) Obținerea unei perspective globale asupra evoluției investițiilor în infrastructura energetică a Uniunii este esențială pentru ducerea la îndeplinire de către Comisie a sarcinilor sale în domeniul energiei. Disponibilitatea datelor și a informațiilor furnizate periodic și actualizate ar trebui să permită Comisiei să realizeze comparațiile sau evaluările necesare sau să propună măsurile adecvate pe baza unor cifre și a unei analize corespunzătoare, în special referitoare la viitorul echilibru dintre cererea și oferta din domeniul energetic. (2) Peisajul energetic din cadrul și din afara Uniunii a cunoscut schimbări semnificative în ultimii ani și face ca investițiile în infrastructura energetică să reprezinte un aspect crucial pentru asigurarea aprovizionării cu energie a Uniunii, pentru funcționarea pieței interne și pentru tranziția, începută de Uniune, către un sistem energetic cu emisii reduse de carbon. (3) Noul context energetic necesită investiții semnificative în toate tipurile de infrastructură aparținând tuturor sectoarelor energetice, precum și în dezvoltarea unor noi tipuri de infrastructură și a unor noi tehnologii care să fie adoptate de piață. Liberalizarea sectorului energetic și continuarea integrării pieței interne conferă un rol mai proeminent operatorilor economici în ceea ce privește investițiile. În același timp, noile cerințe de politică publică, cum ar fi obiectivele care vizează mixul de combustibili, vor modifica politicile publice ale statelor membre, orientându-le spre infrastructuri energetice noi și/sau modernizate. (4) În acest context trebuie acordată o atenție mai mare investițiilor în infrastructura energetică din Uniune, în special cu scopul de a anticipa problemele, de a promova cele mai bune practici și de a conferi o mai mare transparență viitoarei dezvoltări a sistemului energetic al Uniunii. (5) În consecință, Comisia și, în special, Observatorul pieței pentru energie al Comisiei trebuie să aibă la dispoziție date și informații precise privind proiectele de investiții, inclusiv proiectele de dezafectare, referitoare la cele mai semnificative componente ale sistemului energetic al Uniunii. (6) Datele și informațiile privind evoluțiile preconizate în materie de producție, transport și capacități de stocare și privind proiectele din diferitele sectoare energetice prezintă interes pentru Uniune și sunt importante pentru investițiile viitoare. Prin urmare, este necesar să se asigure informarea Comisiei cu privire la proiectele de investiții în cazul cărora au demarat deja lucrările de construcție sau de dezafectare sau în cazul cărora a fost adoptată o decizie finală în privința investițiilor. (7) În conformitate cu articolele 41 și 42 din Tratatul Euratom, întreprinderilor le revine obligația să notifice proiectele lor de investiții. Este necesar ca informațiile respective să fie însoțite, în special, de o raportare periodică privind punerea în aplicare a proiectelor de investiții. O astfel de raportare suplimentară nu aduce atingere articolelor 41-44 din Tratatul Euratom. (8) Pentru a permite Comisiei să beneficieze de o perspectivă coerentă asupra viitoarelor evoluții ale sistemului energetic al Uniunii în ansamblul său, se impune elaborarea unui cadru armonizat de raportare pentru proiectele de investiții, pe baza unor categorii actualizate de date și informații oficiale care urmează să fie transmise de către statele membre. (9) În acest scop, statele membre trebuie să notifice Comisiei datele și informațiile referitoare la proiectele de investiții în infrastructura energetică privind producția, stocarea și transportul de petrol, gaze naturale, energie electrică, inclusiv energie electrică din surse regenerabile, biocombustibili, precum și captarea și stocarea de dioxid de carbon, prevăzute să se desfășoare sau aflate în curs de desfășurare pe teritoriul lor, incluzând interconectările cu țări terțe. Întreprinderile în cauză trebuie să aibă obligația de a notifica statelor membre datele și informațiile relevante. (10) Dată fiind durata proiectelor de investiții în sectorul energetic, raportarea la fiecare doi ani ar trebui să fie suficientă. (11) Pentru a evita o sarcină administrativă disproporționată și pentru a reduce la minimum costurile pentru statele membre și întreprinderi, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii, prezentul regulament trebuie să ofere posibilitatea de a exonera statele membre și întreprinderile de obligațiile de raportare, cu condiția furnizării către Comisie de informații echivalente în temeiul actelor juridice specifice sectorului energetic, adoptate de instituțiile Uniunii, și care vizează atingerea obiectivelor privind competitivitatea piețelor energetice din Uniune, sustenabilitatea sistemului energetic al Uniunii și siguranța aprovizionării cu energie a Uniunii. În consecință, trebuie evitată orice duplicare a cerințelor de raportare specificate în cadrul celui de-al treilea pachet legislativ privind piața internă a energiei electrice și a gazelor naturale. (12) Pentru a prelucra datele, precum și pentru a simplifica și securiza notificarea acestora, Comisia și, în special, Observatorul pieței pentru energie trebuie să poată lua toate măsurile corespunzătoare în acest sens, în special în ceea ce privește utilizarea instrumentelor și a procedurilor informatice integrate. (13) Protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea de către statele membre a datelor cu caracter personal este reglementată de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului[1], în timp ce protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea de către Comisie a datelor cu caracter personal este reglementată de Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului[2]. Prezentul regulament păstrează intacte aceste dispoziții. (14) Statele membre sau entitățile delegate de acestea și Comisia trebuie să păstreze confidențialitatea datelor și a informațiilor sensibile din punct de vedere comercial. Prin urmare, statele membre sau entitățile delegate de acestea trebuie, cu excepția datelor și a informațiilor legate de proiecte de transport transfrontalier, să agrege astfel de date și informații la nivel național înainte de a le transmite Comisiei. Dacă este necesar, Comisia trebuie să procedeze la o nouă agregare a acestor date, astfel încât să nu poată fi dezvăluite sau deduse detalii privind fiecare întreprindere și instalație. (15) Comisia și, în special, Observatorul pieței pentru energie al Comisiei trebuie să furnizeze cu regularitate o analiză transsectorială a evoluției structurale și a perspectivelor sistemului energetic al Uniunii și, după caz, o analiză mai detaliată a anumitor aspecte ale acestui sistem energetic. Această analiză ar trebui să contribuie mai ales la identificarea eventualelor lacune în materie de infrastructură și investiții, în vederea asigurării unui echilibru între cererea și oferta din domeniul energetic. Analiza ar trebui să reprezinte, de asemenea, o contribuție la o discuție la nivelul Uniunii privind infrastructurile energetice și, prin urmare, ar trebui să fie înaintată Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European și să fie pusă la dispoziția părților interesate. (16) Comisia poate fi asistată de experți din statele membre sau de alți experți având competențele necesare, în vederea asigurării unei viziuni comune asupra eventualelor lacune și riscuri asociate în materie de infrastructură și a promovării transparenței în ceea ce privește evoluțiile ulterioare. (17) Prezentul regulament înlocuiește Regulamentul (UE, Euratom) nr. 617/2010 al Consiliului din 24 iunie 2010, care a fost anulat de către Curtea Europeană de Justiție la 6 septembrie 2012 și ale cărui efecte au fost menținute până la adoptarea unui nou regulament[3]. (18) Forma și detaliile tehnice ale notificării către Comisie a datelor și informațiilor referitoare la proiectele de investiții în infrastructura energetică sunt stabilite în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 833/2010 al Comisiei din 21 septembrie 2010 de implementare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 617/2010 al Consiliului. Regulamentul (UE, Euratom) nr. 833/2010 al Comisiei se aplică până la revizuirea sa, care va avea loc după adoptarea prezentului regulament. ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Obiect și domeniu de aplicare 1. Prezentul regulament stabilește un cadru comun de notificare către Comisie a datelor și informațiilor referitoare la proiectele de investiții în infrastructura energetică din sectorul petrolului, al gazelor naturale, al energiei electrice, inclusiv al energiei electrice din surse regenerabile și al biocombustibililor, precum și la proiectele de investiții în domeniul captării și al stocării dioxidului de carbon generat de aceste sectoare. 2. Prezentul regulament se aplică tipurilor de proiecte de investiții enumerate în anexă, în cazul cărora au demarat lucrările de construcție sau de dezafectare sau în cazul cărora a fost adoptată o decizie finală în privința investițiilor. De asemenea, statele membre pot transmite orice date estimate sau orice informații preliminare privind proiectele de investiții de tipul celor enumerate în anexă ale căror activități de construcție sunt planificate să înceapă în termen de cinci ani sau a căror dezafectare este programată în termen de trei ani, dar pentru care nu a fost încă luată o decizie finală în privința investiților. Articolul 2 Definiții În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții: 1. „infrastructură” înseamnă orice tip de instalație sau parte a unei instalații legată de producție, transport și stocare; 2. „proiecte de investiții” înseamnă proiecte care vizează: (i) construirea unei noi infrastructuri; (ii) transformarea, modernizarea, creșterea sau reducerea capacității infrastructurii existente; (iii) dezafectarea parțială sau totală a infrastructurii existente; 3. „decizie finală în privința investițiilor” înseamnă decizia luată la nivel de întreprindere pentru a aloca definitiv fonduri pentru faza investițională a unui proiect, faza investițională însemnând faza pe durata căreia are loc construcția sau dezafectarea și sunt suportate costurile de capital. Faza investițională exclude faza de planificare, pe durata căreia se pregătește punerea în aplicare a proiectului și care include, după caz, o evaluare a fezabilității, studiile preliminare și tehnice, obținerea licențelor și a autorizațiilor și în care sunt suportate costurile de capital; 4. „proiecte de investiții în stadiu de construcție” înseamnă proiecte de investiții la care au demarat lucrările de construcție și pentru care se suportă costuri de capital; 5. „dezafectare” înseamnă faza în care o infrastructură este scoasă definitiv din funcțiune; 6. „producție” înseamnă generarea de energie electrică și procesarea combustibililor, inclusiv a biocombustibililor; 7. „transport” înseamnă transportul de surse de energie, de produse energetice sau de dioxid de carbon, printr-o rețea, în special: (i) prin conducte, altele decât rețeaua de conducte din amonte și altele decât conductele utilizate în principal în contextul distribuției locale; sau (ii) prin sisteme interconectate la tensiune foarte înaltă și înaltă, altele decât sistemele utilizate în principal în contextul distribuției locale; 8. „stocare” înseamnă stocarea permanentă sau temporară a energiei sau a surselor de energie în infrastructuri de suprafață sau subterane sau în situri geologice sau reținerea dioxidului de carbon în formațiuni geologice subterane; 9. „întreprindere” înseamnă orice persoană fizică sau juridică de drept privat sau public, care ia decizii referitoare la proiectele de investiții sau care le pune în aplicare; 10. „surse de energie” înseamnă: (i) surse de energie primare, cum ar fi petrolul, gazele naturale sau cărbunele; (ii) surse de energie transformate, cum ar fi energie electrică; (iii) surse regenerabile de energie, inclusiv energia hidroelectrică, biomasa, biogazul, energia eoliană, solară, mareomotrică și geotermală; și (iv) produse energetice, cum ar fi produsele petroliere rafinate și biocombustibilii; 11. „organism specific” înseamnă un organism însărcinat prin orice act juridic al Uniunii specific sectorului energetic cu pregătirea și adoptarea planurilor multianuale de dezvoltare a rețelelor și de investiții în infrastructura energetică la nivelul Uniunii, precum Rețeaua europeană a operatorilor de sisteme de transport de energie electrică („ENTSO-E”), menționată la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețea pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică[4] și Rețeaua europeană a operatorilor de sisteme de transport de gaz („ENTSO-G”), menționată la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale[5]. Articolul 3 Notificarea datelor 1. Menținând la un nivel rezonabil sarcina administrativă legată de colectarea și raportarea datelor, statele membre sau entitățile delegate în acest sens colectează toate datele și informațiile menționate în prezentul regulament, începând cu 1 ianuarie 2015 și, ulterior, la fiecare doi ani. În 2015, care reprezintă primul an de raportare și, ulterior, la fiecare doi ani, acestea notifică Comisiei datele și informațiile relevante privind proiectele specificate în prezentul regulament. Această notificare se face în formă agregată, cu excepția datelor și a informațiilor relevante referitoare la proiectele de transport transfrontalier. Statele membre sau entitățile delegate de acestea notifică datele agregate și informațiile relevante privind proiectele până la data de 31 iulie a anului de raportare în cauză. 2. Statele membre sau entitățile delegate de acestea sunt exonerate de obligațiile prevăzute la alineatul (1), cu condiția ca și în măsura în care, în temeiul dreptului Uniunii specific sectorului energetic sau în temeiul Tratatului Euratom: (a) statul membru în cauză sau entitatea delegată de acesta a notificat deja Comisiei datele sau informațiile echivalente cerințelor prezentului regulament și a precizat data notificării și actul juridic specific respectiv; sau (b) un organism specific este însărcinat cu pregătirea unui plan multianual de investiții în infrastructura energetică la nivelul Uniunii și colectează în acest scop date și informații echivalente cerințelor prezentului regulament. În acest caz și în sensul prezentului regulament, organismul specific notifică toate datele și informațiile relevante Comisiei. Articolul 4 Surse de date Până la data de 1 iunie a fiecărui an de raportare, întreprinderile în cauză notifică datele sau informațiile menționate la articolul 3 statelor membre sau entităților delegate de acestea, pe al căror teritoriu aceste întreprinderi intenționează să realizeze proiectele de investiții. Datele sau informațiile notificate reflectă situația proiectelor de investiții la data de 31 martie a anului de raportare respectiv. Primul paragraf nu se aplică întreprinderilor în cazul în care statul membru respectiv decide să utilizeze alte mijloace de punere la dispoziția Comisiei a datelor sau a informațiilor menționate la articolul 3. Articolul 5 Conținutul notificării 1. În ceea ce privește tipurile de proiectele de investiții menționate în anexă, notificarea prevăzută la articolul 3 precizează, acolo unde este cazul: (a) volumul capacităților prevăzute sau aflate în curs de construcție; (b) tipul și principalele caracteristici ale infrastructurii sau ale capacităților prevăzute sau aflate în curs de construcție, inclusiv amplasamentul proiectelor de transport transfrontalier, dacă este cazul; (c) anul probabil al punerii în funcțiune; (d) tipul surselor de energie utilizate; (e) instalațiile capabile să răspundă la crizele privind securitatea aprovizionării, precum echipamentele care permit fluxurile inverse sau schimbarea combustibililor; și (f) echipamentele sistemelor de captare a dioxidului de carbon sau mecanismele de modernizare a captării și a stocării dioxidului de carbon. 2. Pentru toate operațiunile preconizate de dezafectare a capacităților, notificarea prevăzută la articolul 3 trebuie să indice: (a) tipul și capacitatea infrastructurii respective; și (b) anul probabil al dezafectării. 3. Orice notificare efectuată în temeiul articolului 3 include, după caz, volumul total al capacităților de producție, transport și stocare instalate care funcționează la începutul anului de raportare respectiv sau a căror funcționare este întreruptă pentru o perioadă mai mare de trei ani. Statele membre, entitățile delegate de acestea sau organismul specific menționat la articolul 3 alineatul (2) litera (b) pot atașa la notificări observații relevante, cum ar fi observații cu privire la întârzieri sau obstacole în calea punerii în aplicare a proiectelor de investiții. Articolul 6 Calitatea datelor și publicarea 1. Statele membre, entitățile delegate de acestea sau, acolo unde este cazul, organismele specifice trebuie să urmărească asigurarea calității, a relevanței, a acurateței, a clarității, a actualității și a coerenței datelor și informațiilor notificate Comisiei. În cazul organismelor specifice, datele și informațiile notificate pot fi însoțite de observații corespunzătoare din partea statelor membre. 2. Comisia poate publica date și informații transmise în temeiul prezentului regulament, în special în cadrul analizelor menționate la articolul 10 alineatul (3), cu condiția ca datele și informațiile să fie publicate într-o formă agregată și ca niciun detaliu referitor la întreprinderile și instalațiile individuale să nu fie divulgat sau să nu poată fi dedus. 3. Statele membre, Comisia sau entitățile delegate de acestea păstrează confidențialitatea datelor sau a informațiilor sensibile din punct de vedere comercial pe care le dețin. Articolul 7 Dispoziții de punere în aplicare În limitele prevăzute de prezentul regulament, Comisia adoptă, în termen de două luni de la intrarea în vigoare a prezentului regulament, dispozițiile necesare pentru punerea în aplicare a acestuia, referitoare la forma și la alte detalii tehnice ale notificării datelor și informațiilor menționate la articolele 3 și 5. Până atunci, Regulamentul (UE, Euratom) nr. 833/2010 al Comisiei din 21 septembrie 2010 de implementare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 617/2010 se aplică în continuare. Articolul 8 Prelucrarea datelor Comisia este responsabilă cu dezvoltarea, găzduirea, gestionarea și mentenanța resurselor IT necesare pentru a primi, stoca și prelucra datele sau informațiile privind infrastructura energetică notificate Comisiei în temeiul prezentului regulament. Articolul 9 Protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor Prezentul regulament nu aduce atingere dreptului Uniunii și, în special, nu modifică obligațiile statelor membre privind prelucrarea datelor cu caracter personal, astfel cum sunt stabilite de Directiva 95/46/CE, sau obligațiile care revin instituțiilor și organismelor Uniunii în temeiul Regulamentului (CE) nr. 45/2001 în ceea ce privește prelucrarea de către acestea a datelor cu caracter personal în cursul exercitării atribuțiilor lor. Articolul 10 Monitorizare și raportare 1. Pe baza datelor și a informațiilor transmise și, după caz, a oricăror alte surse de date, inclusiv a datelor achiziționate de Comisie, și ținând seama de analize relevante precum planurile multianuale de dezvoltare a rețelelor pentru gaz și pentru energia electrică, Comisia transmite Parlamentului European, Consiliului și Comitetului Economic și Social European și publică o dată la doi ani o analiză transsectorială a evoluției structurale și a perspectivelor sistemului energetic al Uniunii. Această analiză vizează în special: (a) identificarea unor posibile viitoare dezechilibre între cererea și oferta din domeniul energetic care sunt semnificative din perspectiva politicii energetice a Uniunii; (b) identificarea obstacolelor în calea investițiilor și promovarea celor mai bune practici pentru abordarea acestora; și (c) creșterea transparenței pentru participanții pe piață și potențialii nou-intrați pe piață. De asemenea, Comisia poate realiza, pe baza acestor date și informații, orice analiză specifică considerată drept necesară sau adecvată. 2. În ceea ce privește pregătirea analizelor menționate la alineatul (1), Comisia poate fi asistată de experți din statele membre și/sau de orice alți experți sau asociații profesionale cu competențe specifice în domeniul respectiv. Comisia oferă tuturor statelor membre posibilitatea de a formula observații asupra proiectelor de analiză. 3. Comisia discută aceste analize cu părțile interesate, precum ENTSO-E, ENTSO-G, Grupul de coordonare pentru gaz și Grupul pentru aprovizionarea cu petrol. Articolul 11 Reexaminarea Până la 31 decembrie 2016, Comisia reexaminează punerea în aplicare a prezentului regulament și prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind rezultatele acestei reexaminări. În cadrul reexaminării, Comisia analizează, printre altele, posibila extindere a domeniului de aplicare, pentru a include extracția de gaze naturale, petrol și cărbune. Articolul 12 Abrogarea Regulamentul (UE, Euratom) nr. 617/2010 al Consiliului se abrogă de la data intrării în vigoare a prezentului regulament. Articolul 13 Intrarea în vigoare Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, Pentru Parlamentul European, Pentru Consiliu Preşedintele Preşedintele ANEXĂ PROIECTE DE INVESTIȚII 1. PETROL 1.1. Rafinare – Instalații de distilare cu o capacitate de cel puțin 1 milion de tone pe an – Extinderea capacității de distilare la peste 1 milion de tone pe an – Instalații de reformare/cracare cu o capacitate minimă de 500 de tone pe zi – Instalații de desulfurare pentru păcură reziduală/motorină/materii prime/alte produse petroliere. – Se exclud instalațiile chimice care nu produc păcură și/sau carburanți sau care le produc doar ca produse secundare. 1.2. Transport – Conducte de țiței cu o capacitate de cel puțin 3 milioane de tone metrice pe an și extinderea sau prelungirea acestor conducte, care au o lungime de cel puțin 30 de kilometri – Conducte de produse petroliere cu o capacitate de cel puțin 1,5 milioane de tone pe an și extinderea sau prelungirea acestor conducte, care au o lungime de cel puțin 30 de kilometri – Conducte care constituie legături esențiale în cadrul rețelelor naționale sau internaționale de interconectare și conducte și proiecte de interes comun identificate în orientările stabilite în temeiul articolului 171 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”). Se exclud conductele destinate scopurilor militare și cele care aprovizionează instalațiile care nu fac obiectul punctului 1.1. 1.3. Depozitare – Instalații de stocare pentru țiței și produse petroliere (instalații cu o capacitate de 150 000 m3 sau mai mult sau, în cazul rezervoarelor, cu o capacitate de cel puțin 100 000 m3). Se exclud rezervoarele destinate scopurilor militare și cele care aprovizionează instalațiile care nu fac obiectul punctului 1.1. 2. GAZ 2.1. Transport – Conducte de transport de gaze, inclusiv de gaze naturale și biogaz, care fac parte dintr-o rețea cuprinzând în principal conducte de înaltă presiune, cu excepția conductelor care fac parte dintr-o rețea de conducte din amonte și cu excepția conductelor de înaltă presiune utilizate în principal în contextul distribuției locale de gaze naturale – Conducte și proiecte de interes comun identificate în orientările stabilite în temeiul articolului 171 din TFUE. 2.2. Terminale GNL – Terminale pentru importul gazului natural lichefiat, cu o capacitate de regazeificare de 1 miliard m3 pe an sau mai mult. 2.3. Depozitare – Instalații de stocare racordate la conductele de transport menționate la punctul 2.1. Se exclud conductele de gaz, terminalele și instalațiile destinate scopurilor militare și cele care deservesc instalațiile chimice care nu produc produse energetice sau care le produc doar ca produse secundare. 3. ENERGIE ELECTRICĂ 3.1. Producție – Centrale termice și nucleare (generatoare cu o putere de 100 MW sau mai mult) – Instalații de producție care utilizează biomasa/biolichidele/deșeurile (cu o putere de 20 MW sau mai mult) – Centrale pe bază de cogenerare de energie electrică și energie termică utilă (instalații cu o putere electrică de 20 MW sau mai mult) – Centrale hidroelectrice (instalații cu o putere de 30 MW sau mai mult) – Ferme eoliene cu o putere de 20 MW sau mai mult – Instalații care utilizează energia solară concentrată și energia geotermică (cu o putere de 20 MW sau mai mult) – Instalații fotovoltaice (cu o putere de 10 MW sau mai mult). 3.2. Transport – Linii aeriene de transport, dacă acestea au fost proiectate pentru o tensiune utilizată în mod obișnuit la scară națională pentru liniile de interconectare și cu condiția să fi fost proiectate pentru o tensiune de 220 kV sau mai mult – Cabluri subterane și submarine de transport, dacă acestea au fost proiectate pentru o tensiune de 150 kV sau mai mult – Proiecte de interes comun identificate în orientările stabilite în temeiul articolului 171 din TFUE. 4. BIOCOMBUSTIBILI 4.1. Producție – Instalații care pot produce sau rafina biocombustibili (instalații cu o capacitate de 50.000 de tone/an sau mai mult). 5. DIOXID DE CARBON 5.1. Transport – Conducte de CO2 racordate la instalațiile de producție menționate la punctele 1.1 și 3.1. 5.2. Depozitare – Instalații de stocare (amplasament sau complex de stocare cu o capacitate de 100 kt sau mai mult). Se exclud instalațiile de stocare destinate cercetării și dezvoltării tehnologice. [1] JO L 281, 23.11.1995, p. 31. [2] JO L 8, 12.1.2001, p. 1. [3] Cauza C-490/10, Parlamentul European/Consiliul Uniunii Europene [JO C 331/2, 27.10.2012] [4] JO L 211, 14.08.2009, p. 15. [5] JO L 211, 14.8.2009, p. 36.