COMUNICARE A COMISIEI Construirea rețelei centrale de transport: coridoarele rețelei centrale și Mecanismul pentru interconectarea Europei /* COM/2013/0940 final */





COMUNICARE A COMISIEI Construirea rețelei centrale de transport: coridoarele rețelei centrale și Mecanismul pentru interconectarea Europei 1. Introducere Odată cu revizuirea orientărilor TEN-T[1], Uniunea Europeană a definit pentru prima dată o rețea centrală în domeniul infrastructurii de transport, incluzând toate modurile de transport, pe baza unei metodologii obiective[2]. Noile orientări fixează de asemenea anul 2030 ca termen-limită pentru realizarea acestei rețelei centrale. Acest proces a furnizat totodată elementele necesare pentru definirea priorităților în materie de investiții și selectarea proiectelor care ar putea beneficia de finanțare. O politică ambițioasă în domeniul TEN-T are nevoie de un buget ambițios care să-i accelereze punerea în aplicare. Ca urmare a negocierilor privind cadrul financiar multianual (CFM) 2014–2020, bugetul alocat TEN-T în cadrul Mecanismului pentru interconectarea Europei (MIE)[3] a fost de 26,250 miliarde EUR, din care 11,305 miliarde EUR au fost rezervate pentru statele membre eligibile pentru a beneficia de fondurile de coeziune („pachetul de coeziune”)[4]– ceea ce înseamnă practic o triplare a sumei prevăzute pentru perioada 2007-2013. În paralel cu actul delegat privind prioritățile în materie de transport ale MIE[5], prezenta comunicare își propune: – să furnizeze informații referitoare la bugetul potențial și la instrumentele disponibile în temeiul viitorului cadru; – să ofere orientări potențialilor solicitanți în ceea ce privește gestionarea directă a fondurilor și să furnizeze informații referitoare la așteptările Comisiei de la potențialii beneficiari; – să explice modul în care Comisia intenționează să sprijine crearea și funcționarea coridoarelor rețelei centrale. Adoptarea actului delegat este un pas necesar pentru a demara punerea în aplicare a programului și pentru a pune fondurile necesare la dispoziția proiectelor. 2. Implementarea coridoarelor rețelei centrale Experiența a arătat că cele mai dificile aspecte ale creării unei rețele transeuropene sunt (1) infrastructurile transfrontaliere, (2) interoperabilitatea tehnică și (3) integrarea diferitor moduri de transport. Prin urmare, noile orientări prezintă „coridoarele rețelei centrale” ca instrument de implementare conceput să sprijine procesul eficace de creare a rețelei centrale până în 2030. Coridoarele rețelei centrale vor reuni principalele părți interesate din sectoarele public și privat de-a lungul celor mai importante rute de transport, pentru a planifica și dezvolta infrastructura în funcție de nevoi și de resursele disponibile. 2.1. Ce sunt coridoarele rețelei centrale? Conceptul de coridoare ale rețelei centrale este definit în capitolul IV din noul Regulament TEN-T [Regulamentul (UE) nr. 1315/2013]. MIE definește alinierea geografică a celor nouă coridoare ale rețelei centrale. Figura 1 prezintă o hartă schematică orientativă a coridoarelor rețelei centrale în conformitate cu articolul 44 alineatul (2) din Regulamentul TEN-T. Figura 1: Hartă schematică orientativă a coridoarelor rețelei centrale, conform dispozițiilor articolului 44 alineatul (2) din Regulamentul TEN-T. Fiecare coridor al rețelei centrale va găzdui toate modurile de transport (rutier, feroviar, căi navigabile interioare, maritim și aerian) și, mai exact, platformele de conectare între diferitele moduri de transport (porturi maritime, porturi interioare, aeroporturi, terminale feroviar-rutiere), facilitând astfel implementarea unor servicii de transport de marfă sustenabile și eficiente. Coridoarele vor favoriza integrarea modală, interoperabilitatea și dezvoltarea coordonată a infrastructurii, în special în ceea ce privește secțiunile transfrontaliere și blocajele de trafic, pentru toate modurile de transport. Coridoarele vor viza dezvoltarea în continuare a sistemelor de management al traficului și promovarea adoptării nu doar a unor servicii de transport de marfă sustenabile, ci și a inovațiilor și a noilor tehnologii, de exemplu în ceea ce privește furnizarea unei infrastructuri pentru combustibilii alternativi. Ori de câte ori va fi necesar, coridoarele vor utiliza „autostrăzile maritime”, care reprezintă dimensiunea maritimă a coridoarelor rețelei centrale și coridoarelor feroviare de marfă, care reprezintă dimensiunea feroviară a acestora. 2.2. Funcționarea coridoarelor rețelei centrale 2.2.1. Coordonatori europeni Ca urmare a experienței pozitive pe care a reprezentat-o utilizarea coordonatorilor europeni pentru proiectele prioritare ale politicii TEN-T actuale[6], lucrările la coridoarele rețelei centrale vor fi conduse de către coordonatori europeni. Regulamentul TEN-T stabilește cerințele, sarcinile și procedura de desemnare aplicabile coordonatorilor europeni[7]. Fiecare coordonator european va fi responsabil pentru un singur coridor. Vor fi numiți coordonatori suplimentari pentru autostrăzile maritime și pentru ERTMS (a se vedea mai jos). Coordonatorii europeni acționează în numele Comisiei. Ei vor prezida forumul coridorului, cu asistența Comisiei. 2.2.2. Forumul coridorului și grupurile de lucru Coordonatorul european, în strânsă cooperare cu statele membre în cauză, va institui un forum al coridorului pentru fiecare coridor al rețelei centrale. Forumul coridorului va fi un organism consultativ, prezidat de coordonatorul european, care va reuni statele membre și – cu acordul statelor membre în cauză – alți membri selecționați reprezentând de exemplu regiuni, administratori de infrastructură, coridoare feroviare de marfă, comisii fluviale (dacă este cazul), porturi, aeroporturi, terminale feroviar-rutiere, operatori, utilizatori și alte părți interesate. Forumurile coridoarelor reprezintă unul dintre aspectele centrale ale rețelei centrale a coridoarelor. Scopul lor este de a servi drept structură comună, de nivel înalt, pentru fiecare coridor în parte. Ele vor juca un rol central atât în discutarea obiectivelor generale ale coridoarelor rețelei centrale, cât și în pregătirea și urmărirea punerii în aplicare a măsurilor stabilite în planul de lucru. Forumul coridorului se va reuni mai regulat în primul an pentru a pregăti planul de lucru și, ulterior, într-un ritm anual redus, în funcție de nevoile identificate. Reuniunile forumului coridorului vor putea fi găzduite de fiecare stat membru vizat, prin rotație. Coordonatorul, împreună cu statele membre în cauză, poate decide să instituie grupuri de lucru pentru executarea lucrărilor tehnice în cadrul anumitor proiecte transfrontaliere sau al chestiunilor legate de interoperabilitate și de o mai bună integrare modală. 2.2.3. Planul de lucru Regulamentul TEN-T prevede elaborarea unui plan de lucru pentru fiecare coridor, în termen de un an de la intrarea în vigoare a acestuia. Acest plan de lucru va analiza situația coridorului la momentul respectiv, identificând de exemplu părțile relevante ale acestuia, blocajele și problemele de interoperabilitate. Acest examen se va baza în principal pe studiile și materialele existente, precum și pe analiza comună a acestora. Ulterior, el va identifica acțiunile care trebuie întreprinse, resursele financiare necesare și cele disponibile și va stabili un calendar. Acțiunile vor include planuri de investiții în infrastructuri, precum și alte măsuri vizând, pe de o parte, eliminarea barierelor fizice, tehnice, operaționale și administrative dintre și din interiorul modurilor de transport și, pe de altă parte, sporirea eficienței, a caracterului inovator și a sustenabilității transporturilor și serviciilor multimodale. În acest context, planul de lucru ar putea totodată identifica eventualele acțiuni apte a întări rolul porturile maritime și al porturilor interioare din rețeaua de bază ca factori catalizatori ai intermodalității. Este oportună asigurarea unei cooperări strânse între diferitele structuri de guvernanță ale coridoarelor europene de transport (coridoare ale rețelei centrale, coridoare feroviare de marfă sau, după caz, comisii fluviale) pentru a garanta coerența, a beneficia de sinergii și a evita suprapunerea activităților. Planul de lucru trebuie să fie aprobat de statele membre vizate, în urma consultării forumului coridorului. Comisia poate ulterior transforma planul de lucru într-o decizie de punere în aplicare, furnizând astfel un cadru juridic clar pentru dezvoltarea coridorului rețelei centrale. În paralel cu revizuirea la jumătatea perioadei a MIE, prevăzută pentru 2017, planul de lucru va face și el obiectul unei revizuiri al cărei scop va fi întocmirea unui bilanț, aprofundarea și, după caz, actualizarea acestuia. 2.2.4. Calendar Pentru a stabili planul de lucru în termenele prevăzute de Regulamentul TEN-T, Comisia are în vedere următorul calendar indicativ în ceea ce privește coridoarele rețelei centrale: Primul trimestru 2014 || Numirea coordonatorilor europeni Aprilie, iunie, octombrie, noiembrie 2014 || Reuniuni ale forumului coridorului, vizând elaborarea planului de lucru Începând din aprilie 2014 || Crearea grupurilor de lucru și reuniuni ale acestora Decembrie 2014 || Aprobarea planului de lucru de către statele membre Ianuarie 2015 || Eventual act de punere în aplicare al Comisiei Începând din 2015 || Reuniuni periodice ale forumului coridorului și ale grupurilor de lucru 2.2.5. Coordonatori orizontali Regulamentul TEN-T prevede, pe lângă coordonatorii europeni pentru coridoarele rețelei centrale, încă doi coordonatori europeni. Acești coordonatori vor lucra la implementarea coordonată a autostrăzilor maritime și a ERTMS, având în vedere că aceste aspecte vor viza întreaga rețea și vor beneficia de o abordare orizontală. Regulamentul nu prevede nici crearea unui forum, nici elaborarea unui plan de lucru pentru acești coordonatori. Cu toate acestea, la doi ani de la data la care a fost desemnat, coordonatorul autostrăzilor maritime va prezenta un plan de implementare detaliat referitor la autostrăzile maritime[8]. Activitatea coordonatorului ERTMS se va baza pe Planul european de desfășurare a ERTMS[9], pentru realizarea unei desfășurări complete a ERTMS pe coridoarele rețelei centrale și în întreaga rețea. 2.3. Cooperarea dintre coridoarele rețelei centrale și alte inițiative În cursul procedurii legislative de adoptare a Regulamentului TEN-T și a MIE, au fost depuse eforturi substanțiale pentru a se garanta un nivel maxim al coerenței și sinergiilor dintre coridoarele rețelei centrale și coridoarele feroviare de marfă instituite conform Regulamentului (CE) nr. 913/2010[10]. Funcționarea și structura acestora, astfel cum au fost prevăzute, nu vor fi modificate prin Regulamentul TEN-T, iar acoperirea lor geografică corespunde coridoarele rețelei centrale, permițând ambelor grupuri să utilizeze aceleași studii, să aibă aceeași interlocutori și să asigure respectarea criteriilor de eligibilitate pentru a beneficia de sprijin financiar din partea UE. La forumul coridorului ar trebui să participe și reprezentanți ai coridoarelor feroviare de marfă. Înființarea coridoarelor rețelei centrale și elaborarea planului de lucru vor viza, de asemenea, să permită punerea în practică a unor indicatori de măsurare a sustenabilității transportului, cum ar fi cei dezvoltați de studiile referitoare la „coridoarele verzi”[11], contribuind astfel la inițiativa Comisiei privind porturile[12]. Această inițiativă, care are drept obiectiv optimizarea utilizării instalațiilor portuare existente, atragerea de investiții portuare și dezvoltarea legăturilor necesare cu hinterlandul, va conferi un rol proactiv părților interesate din sectorul portuar în cadrul forumurilor coridoarelor. Inițiativa NAIADES II[13] se va baza pe implementarea coridoarelor rețelei centrale pentru a garanta căi navigabile interioare de calitate care să asigure condiții bune de navigație per ansamblul rețelei centrale. Acțiunile pertinente prevăzute de inițiativa NAIADES II, cum ar fi dezvoltarea în continuare a serviciilor de informații fluviale și măsurile de întărire a caracterului sustenabil al sectorului, ar trebui să fie integrate, după caz, în reuniunile și planurile de lucru ale forumurilor coridoarelor, fapt care va impune implicarea activă a părților interesate din sectorul căilor navigabile interioare. Inițiativa Marco Polo va fi continuată ca parte integrantă a MIE, în conformitate cu definiția serviciilor de transport de mărfuri durabile de la articolul 32 din Regulamentului TEN-T. 3. Implementarea TEN-T cu ajutorul MIE 3.1. Prioritățile de finanțare ale MIE pentru programele de lucru Bugetul MIE este insuficient în comparație cu necesitățile de investiții identificate în rețeaua centrală, a căror valoare se ridică la aproximativ 250 de miliarde EUR. Prin urmare, Comisia trebuie să facă tot posibilul pentru a utiliza în mod eficient resursele financiare și pentru a optimiza alocarea fondurilor UE, în conformitate cu politica UE în domeniul transporturilor, care a fost definită în Cartea albă și căreia Regulamentul MIE i-a conferit un caracter prioritar (mai exact, partea IV din anexa I la Regulamentul MIE[14] stabilește că 80 % dintre fonduri trebuie să fie cheltuite pentru înlăturarea blocajelor, consolidarea interoperabilității sistemului feroviar, acoperirea legăturilor lipsă și, în particular, îmbunătățirea tronsoanelor transfrontaliere.) Propunerea de act delegat completează regulamentul, incluzând prioritățile de finanțare care trebuie să se reflecte în programele de lucru anuale și multianuale. Cu toate acestea, pentru a oferi vizibilitate pe termen lung Parlamentului European, statelor membre și părților interesate, Comisia a decis să clarifice modalitatea de alocare a fondurilor MIE pentru fiecare dintre prioritățile perioadei 2014-2020. Finanțarea alocată fiecăreia dintre priorități ține cont de condițiile stabilite în Regulamentul MIE, mai exact de diferitele plafoane și obiective. În conformitate cu Regulamentul MIE, Comisia va acorda prioritate proiectelor cu valoare adăugată importantă la nivelul UE. Este vorba, cu alte cuvinte, despre proiecte vizând construirea sau modernizarea tronsoanelor transfrontaliere, eliminarea blocajelor de pe principalele rute de trafic europene și prioritizarea stabilirii legăturilor care lipsesc actualmente din rețea. Ținând seama de elementele de mai sus, Comisia consideră că este în măsură să determine ordinul de mărime al fiecăreia dintre prioritățile date, menținând în același timp o flexibilitate în gestionarea fondurilor. 3.1.1. Proiecte transfrontaliere, multimodale și de eliminare a blocajelor pe coridoarele rețelei centrale În cadrul acestei priorități, Comisia intenționează să direcționeze resursele de finanțare disponibile spre proiectele cu cea mai mare valoare adăugată la nivelul UE, și anume spre cele vizând crearea de legături transfrontaliere importante care lipsesc în prezent, eliminarea blocajelor majore și îmbunătățirea altor tronsoane transfrontaliere. MIE acordă prioritate dezvoltării infrastructurii pentru modurile de transport mai ecologice, cum ar fi căile ferate și căile navigabile interioare, prevăzând, în același timp, o exceptare pentru statele membre care nu posedă astfel de rețele. (a) Printre legăturile transfrontaliere importante care lipsesc în prezent se numără Evora – Merida (PT/ES), Seine – Escaut (FR/BE/NL), mari proiecte pe coridorul Scandinavia – Mediterana, cum ar fi Fehmarn Belt (DK/DE) și tunelul de bază Brenner (IT/AT), mari proiecte pe coridorul mediteranean, de exemplu Lyon – Torino (FR/IT), precum și Rail Baltic[15] (FI/EE/LV/LT/PL). Comisia estimează că primele cinci proiecte menționate ar putea absorbi împreună până la 5 miliarde EUR în perioada 2014-2020, în timp ce costul proiectului Rail Baltic a fost estimat la 3,6 miliarde EUR de un studiu recent[16]. (b) Fluxurile de trafic transeuropene sunt împiedicate nu doar de legăturile transfrontaliere importante care lipsesc în prezent, ci și de existența unor blocaje majore între marile centre economice, porturi sau zone urbane. Printre acestea, amintim legătura feroviară Stuttgart – Ulm din Germania, de pe coridorul Rin-Dunăre, ecluza de la Porțile de Fier de pe Dunăre, la frontiera dintre România și Serbia, legătura feroviară de mare viteză Halle/Leipzig – Nürnberg, podurile peste Albert Kanaal sau linia feroviară de mare viteză Perpignan – Montpellier care leagă rețelele de mare viteză ale peninsulei iberice și Franței. (c) Există, de asemenea, o serie de tronsoane transfrontaliere care trebuie îmbunătățite pentru a se facilita fluxurile de trafic transfrontalier în întreaga Europă. De exemplu, proiecte precum modernizarea tronsonului comun al Dunării dintre Bulgaria și România și a legăturilor feroviare Katowice (PL) – Zilina (SK), München (DE) – Salzburg (AT) sau dintre Arad (RO) – Sofia (BG) – Thessaloniki (EL) necesită executarea unor lucrări majore. (d) Porturile rețelei centrale - punctele de intrare în rețea - suferă și ele de blocaje care trebuie eliminate, de exemplu prin îmbunătățirea legăturilor cu hinterlandul. (e) Această prioritate acoperă, de asemenea, proiecte care asigură integrarea multimodală sau promovează interoperabilitatea feroviară, cum ar fi de exemplu proiectele de îmbunătățire a capacităților multimodale ale porturilor maritime și interioare, proiectele de adaptare a ecartamentului la ecartamentul nominal european și proiectele care acordă atenție îmbunătățirii accesibilității. Tot în cadrul acestei priorități vor fi incluse și proiectele privind nodurile urbane. Comisia estimează că proiectele înscrise în categoriile (b)-(e) ar putea absorbi, împreună, între 3,5 și 4,5 miliarde EUR din bugetul MIE. În plus, cea mai mare parte a sumei de 11,3 miliarde EUR din pachetul de coeziune va fi utilizată pentru proiectele transfrontaliere sau cele de eliminare a blocajelor pe coridoarele rețelei centrale. 3.1.2. Alte priorități Tabelul de mai jos oferă o imagine orientativă a celorlalte priorități și o estimare a Comisiei privind eventualul sprijin financiar. Aceste sume nu afectează deciziile care urmează să fie luate de Comisie în contextul programelor de lucru sau al adoptării deciziilor de finanțare a proiectelor. Prioritățile în materie de finanțare || Sume orientative (în EUR) || Explicații SESAR || 2,3-3 miliarde || Desfășurarea sistemului SESAR necesită resurse bugetare ale UE în valoare de aproximativ 3 miliarde EUR. SESAR este o prioritate orizontală conform Regulamentului MIE. ERTMS || 800-1 100 de milioane || ERTMS este o prioritate orizontală conform Regulamentului MIE. Autostrăzile maritime || 500-900 de milioane || Autostrăzile maritime, definite la articolul 21 din Regulamentului TEN-T, sunt o prioritate orizontală conform Regulamentului MIE. Proiecte privind rețeaua globală || 600-1 000 de milioane || Aceste proiecte fac obiectul unui plafon de 5 % din pachetul financiar al MIE privind transporturile. Cele 11,305 miliarde EUR transferate din Fondul de coeziune sunt destinate exclusiv rețelei centrale. Dincolo de pragul de 5 %, pot fi utilizate alte instrumente financiare. Noi tehnologii și inovare pentru toate modurile de transport || 250-400 de milioane || Noile tehnologii și inovarea sunt definite la articolul 33 din Regulamentul TEN-T. Alte sisteme de aplicații telematice (RIS, ITS, VTMIS, e-Maritime) || 250-400 de milioane || Componentele de bord, inclusiv componentele de bord ale SESAR, fac obiectul unui plafon de 5 %. Acțiuni vizând reducerea zgomotului provocat de transportul de marfă || 200-260 de milioane || Aceste proiecte fac obiectul unui plafon de 1 % din pachetul financiar al MIE privind transporturile. Servicii de transport de marfă || 150-200 de milioane || Serviciile de transport de marfă durabile sunt definite la articolul 32 din Regulamentul TEN-T. Prioritate || Sume (în EUR) || Explicații Proiecte vizând conectarea rețelei transeuropene de transport la rețelele de infrastructură ale țărilor învecinate || 50-100 de milioane || Proiectele eligibile în temeiul MIE sunt enumerate la articolul 8 alineatul (1) literele (a)-(e) din Regulamentul TEN-T. Instrumente financiare || 1,3-2,4 miliarde || Capacitatea de absorbție a pieței în sectorul transporturilor este estimată la 2 miliarde EUR. În ceea ce privește bugetul general al MIE, care acoperă transporturile, energia și telecomunicațiile, temeiul juridic prevede un plafon de 10 %, care poate fi ridicat până la 20 %. Acțiuni de sprijinire a programelor || 260 de milioane || Acțiunile de sprijinire a programelor constau în cheltuieli de asistență tehnică și administrativă suportate de Comisie pentru gestionarea implementării MIE și a TEN-T. Ele fac obiectul unui plafon de 1 % din pachetul financiar al MIE privind transporturile și vor fi utilizate în principal pentru a acoperi costul agenției executive. Sunt prevăzute acțiuni specifice de sprijinire a programelor pentru statele membre care beneficiază de fondurile de coeziune. 3.2. Principiile de bază ale gestionării directe a granturilor și principalele așteptări MIE va fi gestionat direct de către Comisie, care va fi asistată de o agenție executivă. Programele de lucru anual și multianual care definesc, în ceea ce privește cererile de propuneri, bugetul indicativ, calendarul, obiectivele și rezultatele preconizate, prioritățile, rata de cofinanțare maximă posibilă, precum și eligibilitatea, criteriile de selecție și de atribuire, vor fi adoptate de Comisie în urma aprobării de către comitetul de coordonare al MIE, în cadrul procedurii de examinare. Comisia, asistată de o agenție executivă, va avea responsabilitatea evaluării și a selecționării proiectelor, precum și pe cea a gestionării implementării tehnice și financiare a programului: dialogul cu beneficiarii, conciliere tehnică și administrativă, orientări în materie de raportare, urmărirea performanței proiectului. În ceea ce privește evaluarea, Comisia intenționează să facă uz de abordarea în 2 etape a programului TEN-T pentru perioada 2007-2013: ca prim pas, va avea loc o evaluare externă organizată de agenția executivă cu experți independenți din UE, urmată de o evaluare internă la nivelul Comisiei. Avizul motivat dat de evaluatorii externi are caracter consultativ pentru Comisie, iar aceasta se poate abate de la consultanța oferită de evaluatorii externi, oferind o justificare corespunzătoare a deciziilor sale. Comisia își va menține prerogativa de finanțare parțială a unui proiect și de reducere a domeniului de aplicare al propunerii de proiect în cazul în care aceasta conține elemente neconforme cu prioritățile de finanțare stabilite de Regulamentul MIE. Pentru a asigura utilizarea optimă a fondurilor UE, Comisia va aplica dispozițiile articolului 12 alineatul (2) care prevede realocarea resurselor după reducerea sau încetarea asistenței financiare acordate acțiunii dacă proiectele nu performează în conformitate cu deciziile de finanțare, în urma unei evaluări a evoluției proiectului, în special în cazul unor întârzieri majore în implementarea acțiunii. Prin urmare, Comisia solicită beneficiarilor să propună etape realiste de punere în aplicare a proiectelor și să țină cont de situațiile neprevăzute. În conformitate cu articolul 10 alineatul (6) din Regulamentul MIE și cu articolul 7 alineatul (2c) din regulament TEN-T, cuantumul asistenței financiare acordate unui anumit proiect este modulat pe baza unei analize a raportului costuri-beneficii al proiectului, a disponibilității de resurse bugetare UE și a necesității de a maximiza efectul de levier al finanțării Uniunii. În consecință, toate propunerile de proiect vizând executare unor „lucrări” trebuie să fie însoțite de o analiză costuri-beneficii care să propună rata de cofinanțare solicitată pentru proiect, ținând în același timp cont de ratele maxime de finanțare stipulate în Regulamentul MIE.[17] În ceea ce privește proiectele finanțate din pachetul de coeziune al MIE, statelor membre li se solicită să utilizeze o metodologie recunoscută, și anume metodologia aplicabilă politicii de coeziune[18]. Propunerile de proiecte relevante pot fi evaluate și în lumina planurilor de lucru ale coridoarelor rețelei centrale, care vor constitui un element suplimentar de prioritizare a proiectelor din cadrul MIE. Propunerile de proiecte privind executarea unor lucrări trebuie să demonstreze, totodată, faptul că acțiunea este conformă cu legislația relevantă a UE în materie de mediu. Comisia intenționează să asigure coordonarea MIE cu alte programe de finanțare ale UE, în scopul asigurării complementarității. Acest lucru este relevant, printre altele, în ceea ce privește resursele disponibile în cadrul fondurilor structurale și de investiții europene, al Facilității de investiții pentru vecinătate (FIV) sau al Instrumentului de asistență pentru preaderare (IPA). Cu toate acestea, procedura de gestionare directă nu implică intervenția Comisiei în implementarea proiectelor de către statele membre: procedurile de achiziții publice, implementarea proiectelor pe teren și procedurile de evaluare a impactului de mediu, în particular cele impuse de directiva privind EIA, directiva Habitate și directiva-cadru privind apa, vor cădea în continuare în responsabilitatea beneficiarilor și a autoritățile naționale. 3.3. Particularități ale cererilor anuale și multianuale aferente pachetului de coeziune În principiu, normele și prioritățile de finanțare pentru pachetul de coeziune vor fi același cu cele aplicabile în cazul componentei de 14,9 miliarde EUR a MIE, cu accent pe proiectele transfrontaliere și de eliminare a blocajelor pe coridoarele rețelei centrale. Comisia intenționează să utilizeze cele două componente ale MIE în cadrul acelorași programe de lucru. Cu toate acestea, vor fi puse la dispoziție rate de cofinanțare mai ridicate (cu și în cadrul fondului de coeziune), iar normele în materie de TVA și de achiziții de terenuri vor fi identice cu normele politicii de coeziune. În mod normal, pentru cele 11,3 miliarde EUR transferate din fondul de coeziune, se vor aplica normele gestionării centralizate indicate mai sus. Trebuie remarcat faptul că, în opinia Comisiei, posibilitatea de a beneficia de rate ridicate de cofinanțare din bugetul MIE este sinonimă cu o evaluare riguroasă a proiectului și a avantajelor sale, acest fapt datorându-se contribuției limitate a promotorilor la proiect. Această evaluare ar implica în particular o analiză aprofundată a domeniului de aplicare a propunerilor de proiect, cu scopul de a asigura utilizarea eficientă a fondurilor UE. Pe parcursul primilor 3 ani de punere în aplicare a MIE, selecția proiectelor eligibile pentru finanțare în temeiul pachetului de coeziune va respecta alocațiile naționale din cadrul fondului de coeziune, conform prevederilor articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul MIE. Aceasta înseamnă că în primii 3 ani, niciunui stat membru eligibil nu îi poate fi alocat un volum de cofinanțare superior alocării sale naționale corespunzătoare pentru proiecte aferente părții de 11,3 miliarde EUR a bugetului transferat din fondul de coeziune. Pentru a oferi tuturor statelor membre eligibile un maximum de posibilități de a pregăti proiecte mature, de înaltă calitate și cu valoarea adăugată importantă la nivelul UE, Comisia are intenția de a lansa cereri de propuneri în primăvara anilor 2014, 2015 și 2016. Cu toate acestea, dacă fondurile provenind din pachetul de coeziune nu au fost angajate după încheierea ultimei cereri de propuneri, în 2016, vor fi organizate cereri de propuneri suplimentare în primăvara anului 2017, pentru a absorbi restul fondurilor, fără a se aplica principiul alocărilor naționale. De la 1 ianuarie 2017, cererile pot, de asemenea, să aloce fonduri recuperate din proiecte a căror performanță nu corespunde deciziilor de finanțare în vigoare, în conformitate cu dispozițiile articolului 12 din Regulamentul MIE referitoare la posibilitatea de a anula, reduce, suspenda sau rezilia granturile. Aceste cereri vor continua să fie rezervate proiectelor din statele membre eligibile pentru a beneficia de fondul de coeziune, cu aplicarea normelor specifice menționate la primul alineat de mai sus. După cum se stipulează la articolul 11 din Regulamentul MIE, o atenție deosebită va fi acordată acțiunilor de sprijinire a programelor care vizează consolidarea capacității administrative a statelor membre eligibile pentru a beneficia de fondul de coeziune, în vederea creării unei rezerve corespunzătoare de proiecte. Aceste acțiuni pot lua diverse forme, cum ar fi granturile destinate studiilor pregătitoare pentru elaborarea de proiecte; de asemenea, statele membre ar putea decide să facă apel la Asistența comună în vederea sprijinirii proiectelor în regiunile europene (JASPERS); în fine, potențialilor beneficiari, cum ar fi administratorii infrastructurii feroviare, li se poate oferi asistență tehnică specifică, pentru a-i ajuta în procesul de pregătire a propunerilor de proiecte. 3.4. Instrumente financiare Unul dintre elementele-cheie ale MIE este obiectivul de sporire a utilizării unor instrumente financiare inovatoare (cum ar fi obligațiunile pentru finanțarea proiectelor), având ca scop crearea unui mediu favorabil investițiilor private în infrastructură. Această abordare își propune să ofere o alternativă la finanțarea tradițională prin granturi și să acopere lacunele de finanțare a investițiilor strategice. Comisia desfășoară consultări cu mai mulți parteneri, inclusiv instituții financiare și va prezenta, la momentul oportun, un document programatic care va detalia cadrul, obiectivele și condițiile de utilizare a instrumentelor financiare în domeniul transporturilor, în conformitate cu Regulamentul MIE. Implementarea instrumentelor financiare prevăzute de MIE va fi progresivă. Până în 2015, bugetul disponibil pentru toate instrumentele financiare este stabilit la 10 % din totalul pachetului MIE, iar resursele disponibile pentru emiterea de obligațiuni destinate finanțării de proiecte în cadrul mecanismului sunt limitate la 230 de milioane EUR pentru cele trei sectoare ale MIE. După 2015, dacă evaluarea finală a etapei-pilot a inițiativei privind emitere de obligațiuni pentru finanțarea de proiecte este pozitivă și în cazul în care capacitatea de absorbție a pieței ajunge la 8 %, bugetul disponibil pentru toate instrumentele financiare poate fi ridicat la 20 %. [1] Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind orientările Uniunii pentru dezvoltarea rețelei transeuropene de transport și de abrogare a Deciziei nr. 661/2010/UE, JO L 348, 20.12.2013. [2] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei, anexat prezentei, stabilește metoda utilizată de Comisia Europeană pentru identificarea rețelei centrale și a rețelei globale în propunerea sa, modificată de Parlamentul European și de Consiliu în cursul procedurii legislative. [3] Regulamentul (UE) nr. 1316/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de instituire a Mecanismului pentru Interconectarea Europei, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 913/2010 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 680/2007 și (CE) nr. 67/2010 , JO L 348, 20.12.2013. [4] El trebuie cheltuit în statele membre beneficiare ale fondurilor de coeziune, pentru proiecte cu valoare adăugată importantă la nivelul UE care își propun să consolideze legăturile dintre zonele de est și de vest ale Uniunii. [5] C(2013) 9690. [6] http://ec.europa.eu/transport/themes/infrastructure/ten-t-implementation/priority-projects/index_en.htm [7] Articolul 45 [8] Articolul 21 din Regulamentul TEN-T. [9] Inclusă în Decizia 2012/88/UE: Decizia Comisiei din 25 ianuarie 2012 privind specificația tehnică de interoperabilitate referitoare la subsistemele de control-comandă și semnalizare ale sistemului feroviar transeuropean, JO L 51, 23.2.2012, p.1–65 [10] Regulamentul (UE) nr. 913/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2010 privind rețeaua feroviară europeană pentru un transport de marfă competitiv, JO L 276, 20.10.2010, p. 22–32. [11] A se vedea, de exemplu: http://www.supergreenproject.eu/ [12] A se vedea COM(2013) 295 „Porturile: un motor al creșterii economice” și COM(2013) 296 „Propunere de regulament al Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui cadru privind accesul la piața serviciilor portuare și transparența financiară a porturilor”. [13] A se vedea COM(2013) 623 „Spre transporturi de calitate pe căile navigabile interioare NAIADES II”. [14] Partea IV: procentaje orientative pentru obiective specifice din domeniul transporturilor. [15] Proiectul Rail Baltic va putea să beneficieze de pe urma ratelor de cofinanțare mai ridicate din pachetul de coeziune. [16] Studiul AECOM din mai 2011, finanțat prin programul TEN-T. [17] Conform articolului 2 din Regulamentul MIE, „lucrări” înseamnă cumpărarea, furnizarea și implementarea de componente, sisteme și servicii, inclusiv programe informatice, realizarea activităților de dezvoltare, construcție și de instalare aferente unui proiect, recepția instalațiilor și lansarea proiectului. [18] http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/guides/cost/guide2008_en.pdf . Pentru perioada 2014-2020 va fi pregătit un nou ghid care va fi pus la dispoziție în primul trimestru al anului 2014.