RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene C 57/1

AVIZUL BĂNCII CENTRALE EUROPENE

din 13 ianuarie 2011

cu privire la o propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapartidele centrale și registrele centrale de tranzacții

(CON/2011/1)

2011/C 57/01

Introducere și temei juridic

La 13 octombrie 2010, Banca Centrală Europeană (BCE) a primit din partea Consiliului Uniunii Europene o solicitare de emitere a unui aviz cu privire la o propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapartidele centrale și registrele centrale de tranzacții (1) (denumit în continuare „regulamentul propus”).

Competența BCE de a adopta un aviz se întemeiază pe articolul 127 alineatul (4) și pe articolul 282 alineatul (5) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, deoarece regulamentul propus conține dispoziții care au incidență în special asupra promovării de către Sistemul European al Băncilor Centrale (SEBC) a bunei funcționări a sistemelor de plăți, dar și asupra contribuției SEBC la buna desfășurare a politicilor privind stabilitatea sistemului financiar, precum și asupra operațiunilor de schimb valutar și asupra deținerii și administrării rezervelor valutare oficiale ale statelor membre, astfel cum este prevăzut la articolul 127 alineatele (2) și (5) din Tratat. În conformitate cu articolul 17.5 prima teză din Regulamentul de procedură al Băncii Centrale Europene, Consiliul guvernatorilor adoptă prezentul aviz.

Observații cu caracter general

Având în vedere angajamentul liderilor G20 asumat la summitul de la Pittsburgh din septembrie 2009 de a promova capacitatea de revenire rapidă după șocuri și transparența în cadrul pieței instrumentelor financiare derivate extrabursiere (OTC), BCE susține obiectivul regulamentului propus de stabilire a unor cerințe uniforme pentru contractele privind instrumentele financiare derivate extrabursiere (OTC) și pentru desfășurarea activităților contrapartidelor centrale (CPC) și ale registrelor centrale de tranzacții (RCT).

Cu toate acestea, BCE își exprimă preocuparea cu privire la anumite dispoziții din regulamentul propus. Acesta are ca obiectiv în special promovarea stabilității financiare în cadrul pieței instrumentelor financiare derivate extrabursiere din punctul de vedere al supravegherii prudențiale. Băncile centrale au un rol statutar și responsabilități cu privire la protejarea stabilității financiare și din perspectiva asigurării siguranței și eficienței infrastructurilor financiare. Acest rol este îndeplinit atât de băncile centrale responsabile de monitorizarea CPC și RCT, cât și de băncile centrale care emit monede utilizate în legătură cu tranzacțiile compensate de CPC sau înregistrate în RCT. Prin urmare, este necesară asigurarea implicării adecvate a BCE și a băncilor centrale naționale (BCN) din SEBC în legătură cu diverse aspecte ale regulamentului propus (în special în ceea ce privește deciziile de acordare sau de retragere a autorizației, inclusiv a autorizației pentru extinderea activităților, evaluările continue ale riscurilor CPC, definirea standardelor tehnice aplicabile CPC și RCT și deciziile de a permite CPC și a RCT din țări terțe să își desfășoare activitatea în Uniune) fără reglementarea pe fond a competențelor băncilor centrale.

În plus, BCE subliniază necesitatea asigurării unei reglementări stricte a CPC. În această privință, ar trebui de asemenea analizat dacă se justifică modificarea definiției „instituțiilor de credit” de la articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind inițierea și exercitarea activității instituțiilor de credit (reformare) (2) în vederea asigurării clasificării CPC ca instituții de credit cu licență bancară cu scop limitat.

BCE constată de asemenea că această reformă va avea consecințe practice enorme pentru participanții la piață, în special cu privire la operațiuni, administrarea riscurilor și documentația juridică.

Observații specifice

În temeiul articolului 127 alineatul (2) a patra liniuță din Tratat, al articolului 3.1 a patra liniuță și al articolului 22 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „Statutul SEBC”) coroborate cu derogările prevăzute la articolul 139 din Tratat și la articolul 42.1 din Statutul SEBC, una dintre misiunile fundamentale care urmează să fie îndeplinite prin intermediul SEBC este promovarea bunei funcționări a sistemelor de plăți. În acest sens, BCE și BCN ale statelor membre a căror monedă este euro pot acorda facilități, iar BCE poate adopta reglementari pentru a asigura eficiența și buna funcționare ale sistemelor de compensare și de plăți în cadrul Uniunii și în relațiile cu alte țări. Competența de monitorizare a Eurosistemului în ceea ce privește sistemele de compensare și de plăți derivă din aceste dispoziții (3). Competența de monitorizare este de asemenea inerentă misiunii SEBC de a contribui la stabilitatea sistemului financiar în temeiul articolului 127 alineatul (5) din Tratat, astfel cum este reflectat în articolul 3.3. din Statutul SEBC. În plus, aplicarea politicii monetare în zona euro în temeiul articolului 127 alineatul (2) prima liniuță din Tratat, astfel cum este reflectat în articolul 3.1 prima liniuță din Statutul SEBC, depinde de existența unor sisteme și infrastructuri de piață sigure și eficiente. Promovarea bunei funcționări a unor astfel de sisteme și infrastructuri este așadar o misiune fundamentală a Eurosistemului (4). BCN din statele membre care nu au adoptat moneda euro au de asemenea competențe similare în temeiul cadrului lor legislativ național.

În domeniul infrastructurilor de piață financiară, inclusiv în domeniul CPC, băncile centrale și autoritățile de reglementare a valorilor mobiliare din cadrul Comitetului pentru sisteme de plăți și decontări (CPSS) și al Organizației Internaționale a Reglementatorilor de Valori Mobiliare (IOSCO) au recunoscut importanța reglementării și monitorizării. În această privință, recomandările CPSS-IOSCO se întemeiază pe teoria reglementării, a supravegherii și a monitorizării întreprinderilor atât de către comisiile de valori mobiliare, cât și de către băncile centrale, în egală măsură. Regulamentul propus ar trebui să urmeze aceeași abordare, asigurând completarea și echilibrarea competențelor Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP) prin implicarea corespunzătoare a BCE și a BCN. Obiectivul primordial de reglementare ar trebui să fie dezvoltarea unor standarde elaborate în strânsă cooperare de către AEVMP și SEBC, prin care să se evite necesitatea dezvoltării de către băncile centrale a unor măsuri de monitorizare (care să includă acte juridice) suplimentare și potențial diferite pentru a garanta siguranța și eficacitatea CPC și al RCT. Această abordare poate totuși conduce la un cadru de reglementare al Uniunii extrem de împovărător pentru CPC și poate chiar da naștere unor riscuri juridice în cazul în care există cerințe care se suprapun sau sunt chiar divergente.

Având in vedere toate aceste elemente, în contextul regulamentului propus este esențială asigurarea unei cooperări efective între autoritățile de supraveghere și autoritățile de monitorizare. Astfel cum a fost deja prezentat în contribuția Eurosistemului la „Consultarea publică efectuată de Comisia Europeană cu privire la instrumentele financiare derivate și la infrastructurile de piață” (5), BCE apreciază că rolul membrilor SEBC ar trebui analizat și precizat în mod explicit în ceea ce privește următoarele elemente. În primul rând, stabilirea eligibilității pentru obligația de compensare potrivit articolului 4 din regulamentul propus nu ar trebui să fie realizată doar de AEVMP singură, ci în cooperare cu membrii SEBC. În al doilea rând, adoptarea standardelor tehnice de reglementare, a liniilor directoare și a recomandărilor privind CPC și RCT ar trebui realizată în strânsă cooperare cu membrii SEBC. Pentru a asigura consecvența cu procedurile și deciziile privind politicile adoptate anterior (6) și pentru a recunoaște pe deplin competența AEVMP și a SEBC, cea mai bună modalitate de organizare a acestei activități ar fi înființarea unui grup mixt AEVMP-SEBC pe baza modelului grupului SEBC-CESR existent. În al treilea rând, membrii relevanți ai SEBC ar trebui să fie implicați, atât din perspectiva atribuțiilor de monitorizare, cât și în calitate de bănci centrale emitente, după caz, în toate atribuțiile colegiului înființat potrivit articolului 14 din regulamentul propus, inclusiv în autorizarea și evaluarea continuă a CPC potrivit Titlului III din regulamentul propus. În al patrulea rând, în ceea ce privește relațiile cu țări terțe, decizia de a recunoaște CPC din țări terțe în temeiul articolului 23 din regulamentul propus nu ar trebui adoptată de către AEVMP fără o strânsă cooperare cu membrii relevanți ai SEBC, atât din perspectiva atribuțiilor de monitorizare, cât și în calitate de bănci centrale emitente, pentru a garanta reflectarea adecvată a oricăror preocupări și politici ale băncilor centrale cu privire, de exemplu, la gestionarea lichidității și a riscurilor. În plus, BCE recomandă că o cerință a unei astfel de recunoașteri ar trebui să fie tratamentul reciproc al CPC din Uniune în temeiul legislației relevante a unor asemenea țări terțe. În al cincilea rând, trebuie să existe o participare și o cooperare adecvate între toate autoritățile, organismele și băncile centrale relevante. În cazul băncilor centrale, acest lucru se aplică atât în legătură cu participarea acestora în colegiu, cât și în legătură cu schimbul de informații necesare, inclusiv in scopuri de stabilitate financiară, monitorizare și statistică.

În final, BCE constată că băncile centrale pot oferi CPC o gamă de facilități, care poate include credite și depozite overnight și servicii de decontare, în funcție de atribuțiile și responsabilitățile legale ale acestora. BCE apreciază că facilitățile băncilor centrale constituie cel mai eficient instrument pentru infrastructurile de piață, din perspectiva nevoilor acestora de gestionare a lichidității și a riscurilor. Cu toate acestea, facilitățile băncilor centrale nu sunt destinate per se să îndeplinească nevoile funcționale ale infrastructurilor de piață, rămânând în competența Eurosistemului și a altor bănci centrale să stabilească facilitățile pe care doresc să le ofere CPC și altor infrastructuri de piață și în ce condiții. În acest sens, articolul 10 alineatul (1) din regulamentul propus prevede pentru CPC „accesul la o lichiditate adecvată” ca o condiție prealabilă pentru obținerea autorizației de a presta servicii și de a desfășura activități caracteristice unei CPC. Lichiditatea adecvată menționată „poate proveni din accesul la lichiditatea unei bănci centrale sau a unei bănci comerciale solvabile și fiabile”. BCE apreciază că banii unei bănci comerciale nu elimină riscurile în mod efectiv, în timp ce banii băncii centrale elimină aceste riscuri, astfel cum se recunoaște în recomandările CPSS-IOSCO și SEBC-CESR. Prin urmare, regulamentul propus nu ar trebui să prezinte lichiditatea băncii centrale și banii unei bănci comerciale drept două opțiuni la fel de sigure și preferabile.

În același timp, BCE constată în sens pozitiv că regulamentul propus nu conține nicio sugestie privind reglementarea accesului la creditele acordate de banca centrală. Mai mult decât în cazul altor facilități, decizia de acordare a unui credit de rutină sau a unui credit de urgență este o prerogativă a băncii centrale și este direct legată de politica monetară.

În cazul în care BCE recomandă modificarea regulamentului propus, propunerile de redactare specifice însoțite de o explicație în acest sens se regăsesc în anexă.

Adoptat la Frankfurt pe Main, 13 ianuarie 2011. Președintele BCE Jean-Claude TRICHET

(1) COM(2010) 484 final.

(2) JO L 177, 30.6.2006, p. 1.

(3) În plus, activitățile de monitorizare ale anumitor BCN din state membre a căror monedă este euro se desfășoară în temeiul legislației naționale, care completează și, în anumite cazuri, constituie dubluri ale dispozițiilor cu privire la competența Eurosistemului. Competența de monitorizare a BCN din statele membre care nu au adoptat încă moneda euro este stabilită în legislația națională.

(4) A se vedea, de asemenea, „Cadrul politicii de monitorizare a Eurosistemului” din 20 februarie 2009, disponibil pe pagina de internet BCE, la adresa http://www.ecb.europa.eu

(5) Iulie 2010, disponibilă pe website-ul BCE la adresa http://www.ecb.europa.eu

(6) A se vedea concluziile Consiliului Ecofin din 9 octombrie 2007, care prevăd „[C]u privire la lucrările cu privire la «Standardele pentru compensarea și decontarea valorilor mobiliare în Uniunea Europeană» ale SEBC/CESR, Consiliul […] recunoaște că protecția investitorului și siguranța prudențială din sectorul post-tranzacționare, inclusiv aspectele legate de administrarea riscurilor, sunt elemente importante care trebuie discutate și că trebuie avute în vedere acțiuni concrete care să completeze Codul de conduită privind riscurile și stabilitatea financiară, incluzând, de exemplu, acordul asupra standardelor sau măsurilor de reglementare”; a se vedea de asemenea concluziile Consiliului Ecofin din 3 iunie 2008, prin care SEBC și CESR sunt invitate să finalizeze lucrările asupra standardelor menționate anterior.