[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 29.2.2008

COM(2008) 116 final

2008/0048 (AVC)

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

privind încheierea, în numele Comunității, a Convenției privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie civilă și comercială

(prezentată de Comisie)

EXPUNERE DE MOTIVE

1. Cadrul politic și juridic

La 16 septembrie 1988, statele membre ale Comunităților Europene au semnat Convenția de la Lugano privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, cu Republica Islanda, Regatul Norvegiei și Confederația Elvețiană. Convenția, denumită „Convenția de la Lugano”, a extins aplicarea normelor Convenției de la Bruxelles din 1968 pe același subiect, încheiată între statele membre ale CE, la anumite state membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb.

Negocierile privind revizuirea Convenției de la Bruxelles din 1968 și a Convenției de la Lugano din 1988 s-au desfășurat între 1998-1999, în cadrul unui grup de lucru ad hoc , în care au fost incluse Elveția, Norvegia și Islanda. Aceste negocieri au dus la adoptarea textului unui proiect de convenție, care a fost pregătit de grupul de lucru. Acest text a fost confirmat de Consiliu la 27 și 28 mai 1999 (JUSTCIV 60 din 30 aprilie 1999).

De la intrarea în vigoare a Tratatului de la Amsterdam, la 1 mai 1999, domeniile reglementate de Convenția de la Bruxelles din 1968 au devenit obiectul unei politici comunitare, în temeiul articolelor 61 litera (c) și 65 din Tratatul CE. Drept urmare, Convenția de la Bruxelles din 1968 a devenit regulament, și anume Regulamentul (CE) nr. 44/2001 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială. Cu această ocazie, normele Convenției de la Bruxelles au fost modernizate, iar sistemul de recunoaștere și executare a devenit mai rapid și mai eficient.

În lumina paralelismului dintre regimurile „Bruxelles” (CE) și „Lugano” privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, este necesară adaptarea Convenției de la Lugano din 1988 pentru a reflecta evoluția regimului „Bruxelles”. În special, este important ca sistemul de recunoaștere și executare a hotărârilor să fie aliniat, pentru ca circulația hotărârilor să atingă același nivel ca cel al statelor AELS în cauză.

Comisia a prezentat la 22 martie 2002 o recomandare de decizie a Consiliului care să o autorizeze să inițieze negocieri pentru adoptarea unei convenții între Comunitate și Danemarca - pe baza protocolului privind poziția acesteia - pe de o parte, și Islanda, Norvegia, Elveția și Polonia, pe de alta, privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, în vederea înlocuirii Convenției de la Lugano din 16 septembrie 1988 [SEC(2002) 298 final].

La sesiunea sa din 14 și 15 octombrie 2002, Consiliul a adoptat directivele de negociere care să autorizeze Comisia să inițieze negocieri privind o nouă Convenție de la Lugano.

La sesiunea sa din 27-28 februarie 2003, Consiliul a decis să solicite Curții Europene de Justiție să emită un aviz pentru a clarifica dacă încheierea noii Convenții de la Lugano este de competența exclusivă a Comunității sau intră sub incidența unei competențe partajate între Comunitate și statele membre. În avizul 1/03 din 7 februarie 2006, Curtea Europeană de Justiție a confirmat faptul că încheierea noii Convenții de la Lugano intră în totalitate sub incidența competenței exclusive a Comunității.

Ca urmare a avizului Curții, negocierile au fost reluate, fiind încheiate la Bruxelles, la 28 martie 2007. Ca urmare a Deciziei Consiliului din 15 octombrie 2007 privind semnarea, în numele Comunității, a noii Convenții de la Lugano, convenția a fost semnată la Lugano, la 30 octombrie 2007.

În temeiul articolelor 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la titlul IV din tratat. Drept urmare, instrumentele comunitare adoptate cu privire la cooperarea judiciară în materie civilă, printre alte domenii, nu sunt obligatorii pentru Danemarca și nu i se aplică acesteia. În consecință, Danemarca participă în acest context ca parte contractantă la noua Convenție de la Lugano. Între celelalte state membre CE și Regatul Danemarcei, dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 44/2001 se aplică începând cu 1 iulie 2007, în temeiul Acordului între Comunitatea Europeană și Regatul Danemarcei privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, semnat la Bruxelles la 19 octombrie 2005.

2. Rezultatele procesului de negociere și de semnare a convenției

Comisia a negociat noua Convenție de la Lugano în conformitate cu directivele de negociere ale Consiliului, în coordonare cu comitetul special desemnat de Consiliu să asiste Comisia pe parcursul negocierilor. Negocierile au fost încheiate la Bruxelles la 28 martie 2007. Ca urmare a Deciziei Consiliului din 15 octombrie 2007 privind semnarea, în numele Comunității, a noii Convenții de la Lugano, aceasta a fost semnată la Lugano, la 30 octombrie 2007.

3. Concluzii

Având în vedere rezultatul pozitiv al procesului de negociere și de semnare a convenției, Comisia recomandă Consiliului să adopte decizia privind încheierea convenției privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială.

2008/0048 (AVC)

Propunere de

DECIZIE A CONSILIULUI

privind încheierea, în numele Comunității, a Convenției privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie civilă și comercială

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 61 litera (c) coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf și articolul 300 alineatul (3) al doilea paragraf,

având în vedere propunerea Comisiei[1],

având în vedere avizul conform al Parlamentului European[2],

întrucât:

(1) La 16 septembrie 1988, statele membre ale Comunităților Europene au semnat un acord internațional cu Republica Islanda, Regatul Norvegiei și Confederația Elvețiană privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (Convenția de la Lugano)[3], prin care aplicarea normelor Convenției de la Bruxelles din 27 septembrie 1968 („Convenția de la Bruxelles”)[4] pe același subiect este extinsă la Islanda, Norvegia și Elveția.

(2) Negocierile privind revizuirea Convenției de la Bruxelles din 1968 și a Convenției de la Lugano din 1988 s-au desfășurat între 1998-1999, în cadrul unui grup de lucru ad hoc, în care au fost incluse Elveția, Norvegia și Islanda. Aceste negocieri au dus la adoptarea textului unui proiect de convenție pregătit de grupul de lucru, care a fost confirmat de Consiliu la 27 și 28 mai 1999.

(3) Normele Convenției de la Bruxelles au fost modernizate, iar sistemul de recunoaștere și executare a devenit mai rapid și eficient prin Regulamentul (CE) nr. 44/2001 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială.

(4) În lumina paralelismului dintre regimurile Convențiilor de la Bruxelles și de la Lugano privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, normele Convenției de la Lugano ar trebui aliniate cu normele Regulamentului (CE) nr. 44/2001 pentru a atinge același nivel de circulație a hotărârilor cu statele AELS în cauză.

(5) În temeiul Protocolului privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană (Tratatul UE) și la Tratatul de instituire a Comunității Europene (Tratatul CE), Danemarca nu participă la titlul IV din Tratatul CE. Pentru ca normele Convenției de la Lugano să i se aplice Danemarcei, aceasta ar trebui să participe în calitate de parte contractantă la o nouă convenție referitoare la același subiect.

(6) Prin decizia sa din 27 septembrie 2002, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze o convenție între Comunitate și Danemarca - pe baza protocolului privind poziția acesteia - pe de o parte, și Islanda, Norvegia, Polonia și Elveția, pe de alta, privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, în vederea înlocuirii Convenției de la Lugano.

(7) Comisia a negociat, în numele Comunității, o astfel de convenție cu Republica Islanda, Regatul Norvegiei, Confederația Elvețiană și Regatul Danemarcei. Convenția a fost semnată, în numele Comunității Europene, la 30 octombrie 2007, sub rezerva unei posibile încheieri la o dată ulterioară, în conformitate cu decizia Consiliului din 15 octombrie 2007.

(8) Comunitatea s-a angajat să facă o declarație, atunci când convenția va fi ratificată, prin care intenționează să clarifice domeniul de aplicare al articolului 22 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului, pentru a ține cont de jurisprudența relevantă a Curții Europene de Justiție în ceea ce privește procedurile referitoare la înregistrarea sau valabilitatea drepturilor de proprietate intelectuală, asigurând, astfel, paralelismul acestuia cu articolul 22 alineatul (4) din convenție. În acest context, se face trimitere la studiul efectuat pentru a evalua aplicarea Regulamentului (CE) nr. 44/2001.

(9) În conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și Irlandei, anexat la Tratatul UE și la Tratatul CE, Regatul Unit și Irlanda participă la adoptarea și aplicarea prezentei decizii.

(10) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei menționat anterior, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, care nu este obligatorie pentru Danemarca și nu i se aplică.

(11) Convenția ar trebui semnată în prezent.

DECIDE:

Articolul 1

Convenția privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială care va înlocui Convenția de la Lugano din 16 septembrie 1988 se încheie în numele Comunității Europene. În momentul depunerii instrumentului de ratificare, Comunitatea face declarația prevăzută în anexa la prezenta decizie.

Articolul 2

Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să depună instrumentul de ratificare prevăzut la articolul 69 alineatul (2) din convenție.

Adoptată la Bruxelles,

Pentru Consiliu

Președintele

ANEXĂ

Declarație din partea Comunității Europene

Comunitatea Europeană declară că, în momentul modificării Regulamentului (CE) nr. 44/2001 al Consiliului privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, intenționează să clarifice domeniul de aplicare al articolului 22 alineatul (4) din regulament, pentru a ține cont de jurisprudența relevantă a Curții Europene de Justiție în ceea ce privește procedurile referitoare la înregistrarea sau valabilitatea drepturilor de proprietate intelectuală, asigurând, astfel, paralelismul acestuia cu articolul 22 alineatul (4) din convenție, și în același timp ținând seama de rezultatele evaluării aplicării Regulamentului (CE) nr. 44/2001.

[1] JO L […], […], p. […].

[2] JO C […], […], p. […].

[3] JO L 319, 25.11.1988, p. 9.

[4] Convenția de la Bruxelles privind competența și executarea hotărârilor judecătorești în materie civilă și comercială din 1968, JO C 27, 26.1.1998, p.1 (versiune consolidată).