[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 2.10.2007

COM(2007) 559 final

2007/0200 (COD)

Propunere de

DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

de modificare a directivei 76/769/CEE a Consiliului referitoare la restricţiile privind introducerea pe piaţă şi utilizarea anumitor substanţe şi preparate periculoase 2-(2-metoxietoxi)etanol, 2-(2-butoxietoxi)etanol, metilen-difenil diizocianat, ciclohexan şi nitrat de amoniu (modificarea Directivei 76/769/CEE a Consiliului)

(prezentată de Comisie){SEC(2007) 1237}{SEC(2007) 1238}

EXPUNERE DE MOTIVE

1. CONTEXTUL PROPUNERII

Directiva 76/769/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea legilor, a regulamentelor şi a dispoziţiilor administrative ale statelor membre referitoare la restricţiile privind introducerea pe piaţă şi utilizarea anumitor substanţe şi preparate periculoase stabileşte cadrul pentru armonizarea reglementărilor în Uniunea Europeană privind introducerea pe piaţă şi utilizarea substanţelor şi preparatelor periculoase.

Directiva 76/769/CEE este utilizată pentru gestionarea riscurilor substanţelor periculoase pentru sănătatea umană şi mediu. Substanţele şi preparatele periculoase enumerate în anexa I la Directiva 76/769/CEE pot fi introduse pe piaţă şi utilizate numai în anumite condiţii.

Se propune gestionarea riscurilor prezentate de următoarele cinci substanţe prin enumerarea lor în Anexa I la Directiva 76/769/CEE:

- 2-(2-metoxietoxi)etanol (DEGME)

- 2-(2-butoxietoxi)etanol (DEGBE)

- metilen-difenil diizocianat (MDI)

- ciclohexan

- nitrat de amoniu (AN).

Riscurile prezentate de DEGME, DEGBE, MDI şi ciclohexan au fost evaluate în contextul Regulamentului (CEE) nr. 793/93 din 23 martie 1993 privind evaluarea şi controlul riscurilor prezentate de substanţele existente. Evaluarea a identificat riscuri pentru sănătatea umană a consumatorilor care folosesc preparate conţinând aceste patru substanţe. Recomandările 1999/721/CE[1] şi 2007/xxx/CE[2] ale Comisiei adoptate în contextul Regulamentului (CEE) Nr. 793/93 au susţinut că restricţiile în ceea ce priveşte introducerea pe piaţă şi utilizarea acestora la nivelul Comunităţii în conformitate cu Directiva 76/769/CEE reprezintă cea mai potrivită strategie pentru a limita riscurile pentru consumatori.

Nitratul de amoniu este o substanţă care poate acţiona ca oxidant, iar riscul pe care îl prezintă acesta provine din posibilitatea de a exploda atunci când este în amestec cu anumite alte substanţe. Nitratul de amoniu este larg folosit ca îngrăşământ în UE şi îngrăşămintele pe bază de nitrat de amoniu trebuie să îndeplinească anumite standarde minime de siguranţă înainte de a fi introduse pe piaţă.

1.1. Prezentarea substanţelor chimice (proprietăţi chimice şi utilizări)

1.1.1. 2-(2-metoxietoxi)etanol (DEGME)

2-(2-metoxietoxi)etanol (DEGME) face parte din grupul de eteri glicolici care sunt utilizaţi ca şi co-solvenţi într-o gamă largă de aplicaţii. Substanţa se identifică prin numărul CAS 111-77-3 şi prin numărul EINECS 203-906-6.

DEGME este utilizat în principal ca agent antigel în combustibilul pentru avioane. DEGME mai este folosit şi ca intermediar chimic, substanţă chimică de bază (solvent de proces) şi solvent în vopsele şi lacuri, decapanţi pentru vopsele, agenţi de curăţare, emulsii cu auto-luciu, lichide de curăţare a parbrizului, produse de curăţare a pielii (săpun) şi produse de îngrijire a pielii[3].

1.1.2. 2-(2-butoxietoxi)etanol (DEGBE)

2-(2-butoxietoxi)etanol (DEGBE) face parte din grupul de eteri glicolici care sunt utilizaţi în principal ca şi co-solvenţi într-o gamă largă de aplicaţii. Substanţa se identifică prin numărul CAS 112-34-5 şi prin numărul EINECS 203-961-6.

DEGBE se foloseşte pentru vopsele, cerneluri, detergenţi şi soluţii de curăţare. Principala funcţie a acestui agent este de a dizolva diverşi compuşi ai amestecurilor, atât în sistemele apoase cât şi în cele neapoase[4].

1.1.3. metilen-difenil diizocianat (MDI)

Metilen-difenil diizocianat (MDI) se referă la un număr de compuşi izomerici cu formula chimică C15H10N2O2. Materialele definite de numărul EINECS 247-714-0 şi numărul CAS 26447-40-5 cuprind toate amestecurile izomerice şi toţi izomerii specifici, chiar dacă aceşti izomeri au alte numere CAS sau EINECS.

MDI se foloseşte în principal în producţia industrială de spume poliuretanice rigide, cu întrebuinţări în întreaga lume. Se mai utilizează, de asemenea, în domeniile vopselelor şi acoperitorilor, adezivilor, izolanţilor (inclusiv materialelor izolante rezistente la intemperii), elastomerilor şi încălţămintei. O altă utilizare este în producţia de plăci aglomerate (liant pentru lemn) şi a miezului de formare pentru industria metalurgică[5].

1.1.4. ciclohexan

Ciclohexanul este un alcan ciclic cu formula moleculară C6H12. Se identifică prin numărul CAS 110-82-7 şi numărul EINECS 203-806-2.

Principala utilizare ca solvent este în adezivi (ciclohexan combinat cu alţi solvenţi). Aceştia sunt în principal adezivi pe bază de „neopren” (policloropren) în industria de pielărie (încălţăminte), construcţii (finisări de podele) şi în industria de echipament auto. Produsele adezive pe bază de ciclohexan sunt folosite, în principal, de meseriaşi, dar şi de către publicul larg pentru articole de uz casnic şi de bricolaj[6].

1.1.5. nitratul de amoniu (AN)

Nitratul de amoniu cu formula moleculară NH4NO3 are numărul CAS 6484-52-2 şi numărul EINECS 229-347-8. Deşi nu este clasificat în mod formal ca substanţă oxidantă, poate avea proprietăţi oxidante puternice în anumite condiţii.

Nitratul de amoniu este larg întrebuinţat în UE ca îngrăşământ, dar constituie, de asemenea, principalul ingredient în agentul explozibil comercial ANFO (combustibil pe bază de nitrat de amoniu). Nitratul de amoniu se foloseşte ca îngrăşământ atât singur, cât şi în amestec cu alţi nutrienţi. În terminologia folosită în industria îngrăşămintelor, aceste două categorii sunt denumite îngrăşăminte simple şi compuse, în timp ce în terminologia echivalentă din legislaţia privind substanţele chimice, ele sunt denumite substanţe şi preparate. Îngrăşămintele care conţin mai mult de 28% nitrogen sunt considerate nitraţi de amoniu cu concentraţie mare de nitrogen.

1.2. Evaluarea riscurilor şi măsuri de gestionare a riscurilor

1.2.1. 2-(2-metoxietoxi)etanol (DEGME)

Evaluarea riscurilor desfăşurată de Ţările de Jos, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului, a concluzionat că era necesară limitarea riscurilor pentru sănătatea umană (pentru lucrători şi consumatori). Riscurile pentru sănătatea consumatorilor erau de aşteptat în timpul utilizării substanţei DEGME în vopsele sau decapanţi pentru vopsele.

Raportul de evaluare a riscurilor a fost prezentat Comitetului ştiinţific pentru toxicitate, ecotoxicitate si mediu (CSTEM) care şi-a dat avizul în timpul celei de-a şasea şedinţe plenare din 27 noiembrie 1998[7]. În afara comentariilor generale asupra Valorilor de referinţă privind sănătatea la locul de muncă, nesusţinute în totalitate de CSTEM, raportul de evaluare a riscurilor a fost considerat de bună calitate.

Recomandarea 1999/721/CE[8] a Comisiei conţinea o strategie pentru limitarea riscurilor pentru consumatori, în vederea prevenirii expunerii epidermei la DEGME în vopsele si decapanţi pentru vopsele. În ceea ce priveşte lucrătorii, s-a considerat că legislaţia deja în vigoare, în baza Directivei 98/24/CE[9] a Consiliului, oferă o protecţie adecvată împotriva riscurilor prezentate de DEGME.

Conform unui sondaj realizat de Consiliul European al industriei vopselelor, cernelurilor tipografice şi vopselelor pentru arte plastice (CEPE) în 2000, s-a înregistrat doar o utilizare nesemnificativă a DEGME în vopselele comercializate către publicul larg. CEPE a recomandat companiilor sale membre să înlocuiască DEGME cu alte substanţe în toate vopselele destinate consumatorilor şi, ca urmare, ele nu mai folosesc în mod intenţionat DEGME în vopselele de pe piaţa de consum.

În decembrie 2006, Comisia a contactat producători europeni de decapanţi pentru vopsele care au confirmat că nu mai vând DEGME pentru uzul consumatorilor.

1.2.2. 2-(2-butoxietoxi)etanol (DEGBE)

Evaluarea riscurilor desfăşurată de Ţările de Jos, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului, a concluzionat că era necesară limitarea riscurilor pentru sănătatea umană (pentru lucrători şi consumatori). Concluziile privind necesitatea limitării riscurilor pentru consumatori s-au bazat pe riscurile rezultate din utilizarea de DEGBE în procesele de vopsire prin pulverizare.

Raportul de evaluare a riscurilor a fost prezentat Comitetului ştiinţific pentru toxicitate, ecotoxicitate si mediu (CSTEM), care şi-a dat avizul în timpul celei de-a şasea şedinţe plenare din 27 noiembrie 1998[10]. În afara comentariilor generale asupra Valorilor de referinţă privind sănătatea la locul de muncă, nesusţinute în totalitate de CSTEM, raportul de evaluare a riscurilor a fost considerat de bună calitate.

Recomandarea 1999/721/CE a Comisiei a definit o strategie de reducere a riscurilor prezentate de DEGBE[11]. Strategia recomanda ca vopselele conţinând DEGBE, care se aplică prin pulverizare, să nu fie puse la dispoziţia consumatorilor. Mai mult, vopselele care conţin DEGBE introduse pe piaţă pentru consumul publicului larg ar trebui să indice clar că nu trebuie aplicate prin pulverizare. În ceea ce priveşte lucrătorii, s-a considerat că legislaţia deja în vigoare în baza Directivei 98/24/CE a Consiliului din 7 aprilie 1998 oferă o protecţie adecvată împotriva riscurilor prezentate de DEGBE.

În octombrie 2001, Comisia a efectuat un studiu privind „avantajele şi dezavantajele restricţiilor privind introducerea pe piaţă şi utilizarea de DEGME la nivelul întregii Comunităţi”. Studiul a examinat avantajele asociate posibilelor restricţii şi dezavantajele acestora (economice sau de altă natură), pertinenţa substanţelor chimice de înlocuire şi implicaţiile la nivelul întreprinderilor mici şi mijlocii. În timpul studiului s-au analizat măsuri posibile de reducere a riscurilor care ar putea fi adoptate, ca de exemplu interzicerea preparatelor care conţin DEGBE în vopsirea prin pulverizare sau cerinţe suplimentare privind etichetarea. Stabilirea unui prag al concentraţiei maxime admisibile de DEGBE în vopsele a fost considerată drept o măsură adecvată pentru eliminarea riscurilor pentru consumatori în procesele de vopsire prin pulverizare.

În februarie 2007, în urma discuţiilor Grupului de lucru al autorităţilor competente responsabile pentru punerea în aplicare a Directivei 76/769/CEE (Grupul de lucru privind restricţiile), Asociaţia producătorilor de solvenţi oxigenaţi (OSPA) a oferit noi informaţii privind toxicitatea şi expunerea la DEGBE[12], care au fost evaluate de Raportorul pentru evaluarea riscurilor UE, Ţările de Jos. Utilizând aceste informaţii din cadrul unui studiu al apei potabile, efectele asupra plămânilor, descoperite într-un studiu privind inhalaţiile, au fost evaluate ca având un caracter local acut şi nu sistemic; în baza supoziţiilor conservatoare privind fracţiunea respirabilă şi distribuţia aerosolilor pe mărimi de particule, s-a concluzionat că concentraţia maximă admisibilă a DEGBE în vopselele aplicate prin pulverizare este de 3%. O evaluare similară a fost efectuată şi pentru alte vopsele conţinând DEGBE şi expunerea la vaporii de DEGBE din suprafeţele vopsite cu pensula sau cu rola nu prezenta riscuri toxicologice. În consecinţă, nu au fost identificate riscuri în ceea ce priveşte aplicările de vopsea cu pensula sau rola.

1.2.3. metilen-difenil diizocianat (MDI)

Evaluarea riscurilor desfăşurată de Belgia, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului, a concluzionat că este necesară limitarea riscurilor pentru sănătatea umană (pentru lucrători şi consumatori).

Raportul de evaluare a riscurilor a fost prezentat Comitetului ştiinţific pentru toxicitate, ecotoxicitate si mediu (CSTEM), care şi-a dat avizul în timpul celei de-a 41-a şedinţe plenare din 8 ianuarie 2004[13]. CSTEM a confirmat concluziile raportului de evaluare a riscurilor.

Strategia de reducere a riscurilor prezentate de MDI pentru sănătatea umană a fost pregătită de ECOLAS în numele Raportorului belgian în noiembrie 2004. Concluziile acestui studiu au recomandat utilizarea de echipament de protecţie individuală şi instrucţiuni suficiente pentru preparatele care conţin MDI comercializate publicului larg.

BIPRO, în numele Raportorului belgian, a efectuat un studiu în iunie 2006 privind avantajele şi dezavantajele unor măsuri posibile de restricţionare a comercializării şi utilizării MDI. Concluziile acestui studiu recomandau restricţionarea comercializării şi utilizării preparatelor care conţin MDI vândute publicului la acelea care sunt vândute cu echipament de protecţie individuală adecvat, precum şi cu instrucţiuni de utilizare suplimentare.

Recomandarea 2007/xxx/CE a Comisiei a elaborat o strategie privind limitarea riscurilor prezentate de MDI[14]. Stategia consideră că este necesară adoptarea de restricţii în comercializarea şi utilizarea de MDI în produsele destinate consumatorilor. Pentru lucrători, strategia a recomandat stabilirea, la nivel comunitar, a unor valori-limită ale expunerii la MDI la locul de muncă, în conformitate cu Directiva 98/24/CE a Consiliului.

1.2.4. ciclohexan

Evaluarea riscurilor desfăşurată de Franţa, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului, a concluzionat că era necesară limitarea riscurilor pentru sănătatea umană (pentru lucrători şi consumatori), datorită expunerii rezultate din utilizarea de adezivi conţinând ciclohexan. Adezivii care conţin ciclohexan sunt consideraţi principalii adezivi utilizaţi de consumatori şi evaluarea riscurilor s-a axat, în mod specific, pe instalările de mochete care prezintă cel mai ridicat grad de expunere.

Raportul de evaluare a riscurilor a fost prezentat Comitetului ştiinţific pentru toxicitate, ecotoxicitate si mediu (CSTEM), care şi-a dat avizul în timpul celei de-a 29-a şedinţe plenare din 9 ianuarie 2002[15]. CSTEM a confirmat concluziile raportului de evaluare a riscurilor.

Recomandarea 2007/xxx/CE[16] a Comisiei a elaborat o strategie privind limitarea riscurilor pentru consumatori şi a recomandat restricţii privind comercializarea şi utilizarea ciclohexanului în adezivii pe bază de neopren destinaţi uzului consumatorilor. În ceea ce priveşte lucrătorii, s-a considerat că legislaţia deja în vigoare, în baza Directivei 98/24/CE a Consiliului din 7 aprilie 1998, oferă o protecţie adecvată împotriva riscurilor prezentate de ciclohexan în utilizarea industrială.

1.2.5. nitratul de amoniu (AN)

Există posibilitatea exploziei accidentale în cazul îngrăşămintelor pe bază de nitrat de amoniu, numai când conţinutul de nitrat de amoniu sau mai precis conţinutul total de nitrogen depăşeşte o valoare critică. Astfel de îngrăşăminte pe bază de nitrat de amoniu cu conţinut ridicat de nitrogen sunt definite în Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 privind îngrăşămintele, drept acele îngrăşăminte care conţin mai mult de 28% nitrogen provenind din nitrat de amoniu. Îngrăşămintele pe bază de nitrat de amoniu care conţin mai puţin de 28% nitrogen nu sunt considerate a prezenta un risc de explozie în condiţii normale de manevrare şi utilizare.

Pentru a circula liber pe piaţa internă, îngrăşămintele cu conţinut ridicat de nitrat de amoniu trebuie să treacă un test de rezistenţă la detonare, aşa cum se menţionează în Regulamentul (CE) nr. 2003/2003. Acestea trebuie, de asemenea, să respecte anumite cerinţe tehnice cu privire la porozitate, mărimea particulelor, pH şi conţinut de impurităţi.

Cu toate acestea, Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 se aplică numai în cazul îngrăşămintelor din aria sa de cuprindere, care sunt comercializate sub numele de „îngrăşăminte CE”, astfel încât acesta nu poate fi utilizat pentru a impune condiţii în cazul îngrăşămintelor „non CE”. Fabricanţii de îngrăşăminte non-CE se pot conforma regulamentului în mod voluntar.

În cazul îngrăşămintelor destinate vânzării într-un singur stat membru, fabricanţii pot alege să respecte numai cerinţele existente la nivel naţional. Prin urmare, este posibil ca aceste îngrăşăminte să nu respecte cerinţele stabilite la nivel european. Pentru a asigura un nivel uniform de securitate în cadrul UE, toate îngrăşămintele pe bază de nitrat de amoniu ar trebui să respecte aceleaşi standarde de securitate.

În afara riscului de detonare în condiţii normale de manevrare şi utilizare în agricultură, îngrăşămintele pe bază de nitrat de amoniu au fost, de asemenea, utilizate de terorişti pentru a fabrica explozibili. Pentru a face mai dificilă achiziţionarea de îngrăşăminte pe bază de nitrat de amoniu pentru utilizări intenţionate în scop abuziv, conţinutul de nitrogen al îngrăşămintelor vândute publicului ar trebui limitat la 20%.

1.3. Efectele scontate ale legislaţiei UE

Datorită necesităţii limitării riscurilor pentru consumatori şi în special pentru a asigura o protecţie adecvată în timpul utilizărilor în proiectele de bricolaj, anumite restricţii ar trebui aplicate preparatelor care conţin DEGME, DEGBE, MDI sau ciclohexan care sunt introduse pe piaţă pentru uzul publicului larg.

Prezenta decizie ar modifica anexa I la Directiva 76/769/CEE prin adăugarea următoarelor substanţe chimice: DEGME, DEGBE, MDI şi ciclohexan. Introducerea pe piaţă pentru uzul publicului larg a preparatelor conţinând aceste substanţe va fi restricţionată la anumite utilizări.

Măsuri relevante, cum ar fi concentraţia maximă de substanţă (de ex. DEGME şi DEGBE), reducerea dimensiunii pachetului (de ex. ciclohexan), comercializarea obligatorie de mănuşi împreună cu produsul (de ex. MDI) şi instrucţiuni suplimentare cu privire la produs (ex. DEGBE, MDI, ciclohexan) ar trebui aplicate în conformitate cu dispoziţiile prezentei decizii pentru a reduce posibilele riscuri pentru consumatori în timpul utilizării preparatelor care conţin aceste substanţe.

Pentru a asigura acelaşi nivel ridicat de siguranţă pentru fermierii şi distribuitorii din UE în ceea ce priveşte toate îngrăşămintele cu conţinut ridicat de nitrat de amoniu şi pentru a limita accesul lucrătorilor din agricultură la îngrăşămintele cu conţinut ridicat de nitrogen, anexa I la Directiva 76/769/CEE ar trebui, de asemenea, modificată pentru a impune respectarea aceloraşi cerinţe de securitate în cazul tuturor îngrăşămintelor pe bază de nitrat de amoniu comercializate în UE şi pentru a limita conţinutul de nitrat al îngrăşămintelor pe bază de nitrat de amoniu care sunt vândute publicului larg.

2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRŢILE INTERESATE ŞI EVALUAREA IMPACTULUI

2.1. Consultaţii

În cazul substanţelor DEGBE, DEGME, MDI şi ciclohexan, în plus faţă de diferitele studii menţionate în capitolul anterior, în vederea pregătirii propunerii a fost consultat Grupul de lucru al autorităţilor competente responsabil pentru punerea în aplicare a Directivei 76/769/CEE. Au fost consultaţi experţi din industrie, Consiliul European al Industriei Chimice (CEFIC) şi alte organizaţii, precum şi Biroul European al Uniunii Consumatorilor (BEUC).

În cazul nitratului de amoniu, pentru pregătirea propunerii a fost consultat Grupul de lucru al Comisiei privind îngrăşămintele în cadrul unei şedinţe din 24 martie 2006, la care au participat experţi din cadrul industriei şi autorităţilor competente, reprezentaţi de EFMA[17], care au concluzionat: „…ar trebui luate în considerare un număr de măsuri în vederea îmbunătăţirii siguranţei îngrăşămintelor pe bază de nitrat de amoniu pentru utilizările obişnuite. ...ar trebui luat în considerare Regulamentul 76/769/CEE în vederea includerii tuturor îngrăşămintelor pe bază de nitrat de amoniu în sfera Regulamentului privind îngrăşămintele, care în prezent se referă numai la „îngrăşămintele CE”.

2.2. Evaluarea impactului

O evaluare detaliată a impactului a fost pregătită şi transmisă Comitetului de evaluare a impactului la 29 mai 2007, care şi-a exprimat opinia la 15 iunie 2007 în urma şedinţei Comitetului din 13 iunie 2007.

Toate comentariile Comitetului [lista de verificare privind calitatea evaluării impactului (EI) şi avizul final] au fost incluse în versiunea finală a evaluării impactului[18].

Principalele concluzii ale evaluării impactului sunt următoarele:

2.2.1. Concluziile evaluării impactului

Pentru DEGME:

Interzicerea totală a introducerii pe piaţă a vopselelor şi decapanţilor pentru vopsele care conţin DEGME, pentru uzul consumatorilor, reprezintă o măsură eficientă în vederea eliminării riscurilor pentru consumatori. Conform analizei efectuate, nu există costuri suplimentare pentru industrie, prin urmare această măsură va fi proporţionată.

Pentru DEGBE:

Stabilirea valorii limită de 3% pentru conţinutul de DEGBE în vopselele aplicate prin pulverizare care sunt vândute publicului larg reprezintă o măsură eficientă în vederea eliminării riscurilor pentru consumatori. Această măsură nu va determina costuri mari pentru industrie, deoarece conţinutul de DEGBE în majoritatea vopselelor pentru pulverizat este deja în jur de sau sub 3%. Instrucţiunea suplimentară „A nu se folosi în echipamentele de pulverizare a vopselelor” pe toate celelalte vopsele al căror conţinut de DEGBE depăşeşte limita de 3% va duce la evitarea utilizării eronate de către consumatori. Costurile pentru modificarea etichetării sunt limitate şi pot fi reduse printr-o perioadă de tranziţie mai lungă înainte de punerea în aplicare a măsurii. Prin urmare, această măsură va fi proporţionată.

Pentru MDI:

Cerinţele privind adăugarea de mănuşi din polietilenă, de avertismente specifice şi instrucţiuni de folosire pentru toate produsele care conţin MDI comercializate publicului larg sunt măsuri eficiente şi eficace în vederea reducerii riscurilor pentru sănătatea consumatorilor. Consumatorii vor putea reduce riscurile de expunere prin contact direct şi vor fi bine informaţi pentru a evita utilizările eronate în timpul aplicării produselor care conţin MDI. Costurile mănuşilor de polietilenă sunt mici în comparaţie cu costul produsului şi costurile determinate de modificarea etichetei pot fi reduse dacă se prevede o perioadă mai lungă de tranziţie înaintea punerii în aplicare a măsurii. Astfel, cerinţele suplimentare privind introducerea mănuşilor şi instrucţiunile mai detaliate pentru produse vor fi măsuri proporţionate.

În timpul şedinţelor Grupului de lucru privind restricţiile, autorităţile competente ale statelor membre, părţile interesate şi Comisia au convenit asupra necesităţii unui studiu în vederea colectării de date privind posibilele cazuri de alergii respiratorii cauzate de produse care conţin MDI. Studiul va implica participarea unor centre specializate şi va fi aprobat de Comisie. Măsuri suplimentare de protecţie vor trebui luate în considerare în baza rezultatelor acestui studiu şi a unei analize suplimentare a raportului cost-beneficii în cazul în care riscurile pentru consumatori vor fi confirmate.

Pentru ciclohexan:

Etichetarea suplimentară cu „A nu se folosi pentru instalarea de mochete” şi „A nu se folosi în condiţii de ventilaţie slabă”, precum şi reducerea dimensiunii pachetului la 650 g pentru adezivii pe bază de neopren care conţin ciclohexan comercializaţi publicului sunt măsuri eficiente şi eficace de reducere a riscurilor pentru consumatori. Costurile pentru modificarea etichetelor nu sunt foarte ridicate şi pot fi reduse, dacă se prevede o perioadă de tranziţie mai lungă înaintea punerii în aplicare a măsurii. În concluzie, aceste măsuri vor fi proporţionate.

Pentru nitratul de amoniu (AN):

Limitarea comercializării îngrăşămintelor pe bază de AN, astfel încât introducerea pe piaţă a îngrăşămintelor cu concentraţie de nitrogen > 28% să fie posibilă numai când aceste produse respectă standardele de siguranţă în conformitate cu Regulamentul (CE) Nr. 2003/2003, reprezintă opţiunea cea mai eficientă şi ieftină pentru a se asigura că toate îngrăşămintele pe bază de AN vor respecta standarde de siguranţă armonizate şi recunoscute la nivel comunitar: în prezent statele membre aplică măsuri diferite pentru îngrăşăminte la nivel naţional. Această măsură este necesară pentru a acoperi o omisiune din legislaţia actuală care permite comercializarea îngrăşămintelor produse la nivel naţional în paralel cu „îngrăşămintele CE”, în baza Regulamentului (CE) nr. 2003/2003. Comercializarea pentru public va fi limitată la îngrăşămintele care conţin mai puţin de 20% nitrogen. Pierderile reprezentate de interzicerea vânzărilor de îngrăşăminte cu concentraţie de nitrogen mai mare de 20% către publicul larg sunt nesemnificative şi vor fi compensate prin vânzarea de alte tipuri de îngrăşăminte cu rezultate echivalente şi la un preţ similar.

3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII

3.1. Baza legală

Baza legală a propunerii este articolul 95 al Tratatului.

Prezenta decizie ar oferi reguli armonizate pentru introducerea pe piaţă şi utilizarea preparatelor pe bază de DEGME, DEGBE, MDI şi ciclohexan pentru uzul publicului larg. Ea ar oferi, de asemenea, reguli armonizate pentru introducerea pe piaţă a AN ca substanţă şi în preparate, pentru a fi utilizat ca îngrăşământ.

Prezenta decizie ar stabili reguli uniforme pentru circulaţia produselor şi ar evita obstacolele de comercializare cauzate de diferenţele din legislaţiile diferitelor statele membre. Prezenta propunere de modificare a Directivei 76/769/CEE ar ajuta la îmbunătăţirea condiţiilor funcţionării pieţei interne şi ar garanta un nivel înalt de protecţie a sănătăţii umane.

3.2. Principii de subsidiaritate şi proporţionalitate

Directiva 76/769/CEE a Consiliului privind limitarea introducerii pe piaţă şi a utilizării anumitor substanţe şi preparate periculoase caută să stabilească reguli armonizate pe întreg teritoriul UE şi să evite legislaţia naţională divergentă, care poate produce obstacole în comerţul intracomunitar. Acest obiectiv nu poate fi realizat lăsând responsabilitatea de acţionare numai în sarcina statelor membre.

Măsurile propuse în prezenta decizie sunt echilibrate atât timp cât ele nu depăşesc ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului privind protecţia sănătăţii umane, în timp ce costurile economice pentru industrie şi societate pentru toate aplicaţiile specifice sunt limitate.

3.3. Alegerea instrumentelor

Comisia a ales Directiva 76/769/CEE a Consiliului drept cel mai bun instrument pentru menţinerea pieţei interne şi, în acelaşi timp, pentru asigurarea unui nivel înalt al protecţiei sănătăţii umane şi mediului. Aceasta respectă, deci, prevederile articolului 95 alineatul (3) din Tratat.

Directiva 76/769/CEE va fi abrogată la 1 iunie 2009 prin Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea şi restricţionarea substanţelor chimice (REACH), de înfiinţare a Agenţiei Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE şi de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului şi a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum şi a Directivei 76/769/CEE a Consiliului şi a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE şi 2000/21/CE ale Comisiei. Modificările la anexa I la Directiva 76/769/CEE propuse de prezenta decizie vor fi aplicate după 1 iunie 2009 şi vor fi introduse în anexa XVII la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006.

Este mai potrivit să se modifice anexa I la Directiva 76/769/CEE printr-o decizie şi nu printr-o directivă, deoarece restricţiile propuse ar fi transpuse în lege naţională doar cu câteva luni înaintea abrogării Directivei 76/769/CEE. Transpunerea nu are, deci, nici o utilitate. În această situaţie, o decizie este un act juridic mai potrivit decât o directivă.

4. IMPLICAŢII BUGETARE

Nu există implicaţii bugetare care să rezulte din prezenta decizie.

2007/0200 (COD)

Propunere de

DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI

de modificare a directivei 76/769/CEE a Consiliului referitoare la restricţiile privind introducerea pe piaţă şi utilizarea anumitor substanţe şi preparate periculoase 2-(2-metoxietoxi)etanol, 2-(2-butoxietoxi)etanol, metilen-difenil diizocianat, ciclohexan şi nitrat de amoniu (modificarea Directivei 76/769/CEE a Consiliului)

(Text cu relevanţă pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ŞI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunităţii Europene, în special articolul 95,

având în vedere propunerea Comisiei[19],

având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European[20],

în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din Tratat[21],

întrucât:

(1) Riscurile pentru sănătatea umană prezentate de 2-(2-metoxietoxi)etanol (DEGME), 2-(2-butoxietoxi)etanol (DEGBE), metilen-difenil diizocianat (MDI) şi ciclohexan au fost evaluate în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului din 23 martie 1993 privind evaluarea şi controlul riscurilor prezentate de substanţele existente[22]. Evaluarea riscurilor prezentate de aceste substanţe chimice a identificat necesitatea reducerii riscurilor pentru sănătatea umană. Aceste concluzii au fost confirmate de Comitetul ştiinţific pentru toxicitate, ecotoxicitate şi mediu (CSTEM).

(2) Recomandările 1999/721/CE ale Comisiei din 12 octombrie 1999 privind rezultatele evaluării riscurilor şi strategiile de reducere a riscurilor prezentate de substanţele: 2-(2-butoxietoxi)etanol; 2-(2-metoxietoxi)etanol; alcani, C10-13, clorbenzen, C10-13-derivaţi de alchili[23] şi 2007/xxx/CE privind rezultatele evaluării riscurilor şi strategiile de reducere a riscurilor prezentate de substanţele: piperazină; ciclohexan; metilen-difenil diizocianat; 1,4-diol butadienă; metiloxiran; anilină; 2-etilhexilacrilat; 1,4-diclorbenzen; 3,5-dinitro-2,6-dimetil-4-terţ-butilacetofenonă; di-(2-etilhexil)ftalat; fenol; Bis(pentabromofenil)eter; 5-terţ-butil-2,4,6-trinitro-m-xilen[24], adoptată în cadrul Regulamentului (CEE) nr. 793/93, au propus o strategie în vederea limitării riscurilor prezentate de DEGME, DEGBE, MDI şi respectiv ciclohexan, recomandând că măsurile de restricţionare, în conformitate cu Directiva 76/769/CEE din 27 iulie 1976 privind apropierea legilor, regulamentelor şi prevederilor administrative ale statelor membre privind restricţionările comercializării şi utilizării anumitor substanţe şi preparate periculoase[25], trebuie aplicate preparatelor care conţin aceste substanţe introduse pe piaţă pentru uzul publicului larg.

(3) În vederea protecţiei consumatorilor, se pare că este, prin urmare, necesară restricţionarea introducerii pe piaţă şi utilizării preparatelor care conţin DEGME, DEGBE, MDI şi ciclohexan în timpul anumitor aplicaţii.

(4) DEGME nu mai este folosit în compoziţia vopselelor şi decapanţilor pentru vopsele destinate consumatorilor. Evaluarea riscurilor menţionată mai sus a demonstrat că există un risc pentru sănătatea consumatorilor prin expunerea pielii la vopselele şi decapanţii pentru vopsele care conţin DEGME. Preparatele care conţin DEGME utilizate în vopsele şi decapanţi pentru vopsele nu ar trebui, deci, introduse pe piaţa de consum pentru publicul larg. Ar trebui adoptată o valoare limită a substanţei DEGME de 0,1% în preparate în scopuri de supraveghere a pieţei.

(5) DEGBE este utilizat în compoziţia vopselelor. Raportul de evaluare a riscurilor prezentate de DEGBE menţionat mai sus a demonstrat că există un risc pentru sănătatea consumatorilor prin inhalare, în timpul aplicărilor de vopsea prin pulverizare. Ar trebui introdusă o concentraţie maximă admisibilă derivată de 3% pentru DEGBE în vopselele pentru pulverizat, în vederea prevenirii riscului de expunere prin inhalare la consumatori.

(6) Pentru vopsele, în afara celor aplicate prin pulverizare, se impune o avertizare împotriva utilizării acestora în echipamentele de pulverizare, în cazul în care vopselele au o concentraţie de DEGBE egală cu sau mai mare de 3%.

(7) În vederea asigurării retragerii corespunzătoare de pe piaţă a vopselelor care nu respectă concentraţia limită de DEGBE, ar trebui fixate date diferite pentru aplicarea restricţiilor în ceea ce priveşte prima introducere pe piaţă şi vânzarea finală de DEGBE în vopsele pentru pulverizare.

(8) Evaluarea riscurilor prezentate de MDI a demonstrat că este necesară limitarea riscurilor în timpul aplicărilor de către consumatori a preparatelor care conţin MDI datorită riscurilor privind inhalarea şi expunerea pielii. Pentru a preveni şi elimina aceste riscuri, introducerea pe piaţă pentru uzul publicului larg a preparatelor care conţin MDI ar trebui permisă numai în anumite condiţii, ca de exemplu furnizarea obligatorie de mănuşi de polietilenă şi introducerea de instrucţiuni suplimentare în ambalajul produsului. Cum furnizarea de echipament de protecţie şi tipărirea unor instrucţiuni relevante va necesita anumite eforturi din partea fabricanţilor, ar trebui oferită o perioadă de tranziţie mai lungă.

(9) MDI este utilizat la scară largă în produsele destinate consumatorilor cum ar fi spuma cu un singur component (OCF). Incidenţa cazurilor de alergie respiratorie printre consumatori nu este cuantificată încă. Este necesar să se colecteze mai multe date despre posibilele cazuri de persoane care suferă de alergii respiratorii ca urmare a expunerii la preparate care conţin MDI. Datele ar trebui colectate conform unui protocol de studiu aprobat de Comisie care să implice centre specializate în alergiile respiratorii. Acolo unde s-au adunat date noi şi s-a demonstrat necesitatea adoptării unor măsuri suplimentare de restricţionare, ar trebui aplicată procedura stabilită în baza articolului 69 alineatele (1) şi (3) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea şi restricţionarea substanţelor chimice (REACH), de înfiinţare a Agenţiei Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE şi de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului şi a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum şi a Directivei 76/769/CEE a Consiliului şi a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE şi 2000/21/CE[26] ale Comisiei, care ar trebui să se bazeze pe aceste date.

(10) Evaluarea riscurilor prezentate de ciclohexan s-a axat pe expunerea consumatorilor în timpul utilizării preparatelor care conţin ciclohexan pentru instalarea de mochete şi a concluzionat că erau necesare măsuri restrictive pentru reducerea riscurilor pentru consumatori în timpul acestor activităţi. Adezivii pe bază de neopren care conţin ciclohexan ar trebui, deci, introduşi pe piaţă pentru uzul publicului larg numai în ambalaje de dimensiuni reduse. Furnizarea de instrucţiuni armonizate ar trebui să prevină utilizarea produsului de către consumatori în condiţii necorespunzătoare, cum ar fi o ventilaţie insuficientă sau o utilizare necorespunzătoare, ca de exemplu în instalarea de mochete.

(11) Nitratul de amoniu, care este larg folosit în cadrul Comunităţii ca îngrăşământ, poate acţiona ca agent oxidant. În special, acesta poate exploda atunci când se află în amestec cu alte substanţe. Îngrăşămintele pe bază de nitrat de amoniu ar trebui, deci, să respecte anumite criterii atunci când sunt introduse pe piaţă pentru a se asigura că nu vor exploda în mod accidental.

(12) Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European şi al Consiliului din 13 octombrie 2003 privind îngrăşămintele[27] prevede criterii armonizate pentru îngrăşămintele pe bază de nitrat de amoniu, inclusiv în ceea ce priveşte siguranţa acestora. Îngrăşămintele care respectă aceste criterii pot fi denumite „îngrăşăminte CE” şi pot circula liber pe piaţa internă.

(13) În cazul îngrăşămintelor destinate vânzării într-un singur stat membru, fabricanţii pot alege să respecte numai cerinţele existe la nivel naţional. Prin urmare, este posibil ca aceste îngrăşăminte să nu respecte criteriile de siguranţă stabilite la nivel comunitar. Pentru a asigura un nivel uniform de siguranţă la nivel comunitar, toate îngrăşămintele pe bază de nitrat de amoniu ar trebui să respecte aceleaşi standarde de securitate.

(14) Regulamentul (CE) nr. 2003/2003, în anexa III, menţionează un test de rezistenţă la detonare în cazul îngrăşămintelor pe bază de nitrat de amoniu cu concentraţie de amoniu mai mare de 28 %. Acesta menţionează, de asemenea, un număr de caracteristici şi limite fizice ale conţinutului de impurităţi chimice ale acestor îngrăşăminte pentru a reduce riscul de detonare. Îngrăşămintele pe bază de nitrat de amoniu care respectă aceste criterii sau care au o concentraţie de nitrogen mai mică de 28% sunt acceptate de statele membre ca fiind sigure pentru utilizarea în agricultură.

(15) Toate îngrăşămintele pe bază de nitrat de amoniu comercializate la nivel comunitar ar trebui, prin urmare, să respecte criteriile de siguranţă stabilite de Regulamentul (CE) nr. 2003/2003.

(16) Îngrăşămintele pe bază de nitrat de amoniu au fost utilizate abuziv pentru fabricarea ilegală de explozivi. Tipurile de îngrăşăminte care pot fi utilizate în acest scop au o concentraţie scăzută de nitrogen de 20%. Accesul la aceste tipuri de îngrăşăminte ar trebui limitat la utilizarea profesională în agricultură prin impunerea unei limite a concentraţiei de nitrogen mai mică de 20% în cazul preparatelor pe bază de nitrat de amoniu comercializate publicului larg.

(17) Directiva 76/769/CEE ar trebui modificată în mod corespunzător.

(18) Directiva menţionată anterior nu afectează legislaţia comunitară referitoare la cerinţele minime pentru protecţia lucrătorilor conţinute în Directiva 89/391/CEE a Consiliului din 12 iunie 1989 privind introducerea măsurilor în vederea promovării îmbunătăţirii securităţii şi sănătăţii lucrătorilor la locul de muncă[28] şi în directivele speciale bazate pe aceasta, în special Directiva 2004/37/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind protecţia lucrătorilor împotriva riscurilor legate de expunerea la agenţi cancerigeni sau mutageni la locul de muncă (a şasea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE a Consiliului) (versiunea codificată)[29] şi Directiva 98/24/CE a Consiliului din 7 aprilie 1998 privind protecţia sănătăţii şi securităţii lucrătorilor împotriva riscurilor legate de prezenţa agenţilor chimici la locul de muncă (a paisprezecea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE)[30],

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Anexa I la Directiva 76/769/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta decizie.

Articolul 2

Prezenta decizie intră în vigoare în a treia zi după publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Articolul 3

Prezenta decizie se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles,

Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu

Pentru Parlamentul European Pentru Consiliu

Preşedintele Preşedintele

ANEXĂ

Punctele 53-57 se adaugă la anexa I la Directiva 76/769/CEE :

(53) 2-(2-metoxietoxi)etanol (DEGME) Nr. CAS: 111-77-3 Nr. EINECS: 203-906-6 | Nu va fi introdus pe piaţă după [18 luni de la intrarea în vigoare a deciziei] pentru uzul publicului larg drept constituent în vopsele şi decapanţi pentru vopsele în concentraţii mai mari sau egale cu 0,1% din masă. |

(54) 2-(2-butoxietoxi)etanol (DEGBE) Nr. CAS: 112-34-5 Nr. EINECS: 203-961-6 | Nu va fi introdus pe piaţă pentru prima oară după [18 luni de la intrarea în vigoare a deciziei] pentru uzul publicului larg ca şi constituent în vopsele aplicate prin pulverizare în concentraţii mai mari sau egale cu 3% din masă. Vopselele care nu respectă concentraţia limită menţionată la punctul (1) nu vor fi introduse pe piaţă pentru uzul publicului larg după [24 luni de la intrarea în vigoare a deciziei]. Fără a aduce atingere altor legi comunitare privind clasificarea, ambalarea şi etichetarea substanţelor şi preparatelor periculoase, vopselele, în afara celor aplicate prin pulverizare, care conţin DEGBE mai mult de 3% din masă şi care sunt introduse pe piaţă pentru uzul publicului larg, trebuie marcate în mod lizibil şi fără posibilitate de ştergere până la [24 de luni după intrarea în vigoare a deciziei] cu menţiunea: „A nu se utiliza pentru echipamentul de vopsire prin pulverizare”. |

(55) metilen-difenil diizocianat (MDI) Nr. CAS: 26447-40-5 Nr. EINECS: 247-714-0 | Nu va fi introdus pe piaţă după [24 luni de la intrarea în vigoare a deciziei] pentru uzul publicului larg drept constituent în preparate cu concentraţii mai mari sau egale cu 0,1% din masă decât dacă ambalajul: conţine mănuşi din polietilenă. este marcat în mod lizibil şi fără posibilitate de ştergere, fără a aduce atingere altor legi comunitare privind clasificarea, ambalarea şi etichetarea substanţelor şi preparatelor periculoase: „Poate cauza reacţie alergică la persoanele cu sensibilitate la diizocianate, altele decât MDI. Poate provoca reacţii astmatice la persoanele suferinde de astmă. Poate cauza reacţii dermice la persoanele suferinde de boli dermatologice. A se folosi o mască cu filtru antigaz (de ex. mască de tipul EN 14387:2004 cu filtru de tipul A1) în condiţii de ventilaţie slabă.” Prin derogare, punctul 1 litera (a) nu se aplică adezivilor termofuzibili. Persoanele fizice sau juridice care introduc pe piaţă pentru prima dată preparate care conţin MDI trebuie ca, în trei ani de la data punerii în aplicare a restricţiilor stabilite la alineatul (1), să strângă date privind posibilele cazuri de indivizi care au suferit alergii respiratorii în timpul utilizării preparatelor care conţin MDI şi să pună aceste date la dispoziţia Comisiei. Datele vor trebui colectate conform unui protocol de studiu care să implice centre specializate şi care să fie aprobat de Comisie. Articolul 69 alineatele (1) şi (3) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European şi al Consiliului* se aplică în totalitate, în afara cazului în care datele colectate demonstrează că nu mai sunt necesare alte măsuri de restricţionare în afara celor deja aplicate. |

(56) ciclohexan Nr. CAS: 110-82-7 Nr. EINECS: 203-806-2 | Nu va fi introdus pe piaţă pentru prima oară după [18 luni de la intrarea în vigoare a deciziei] pentru uzul publicului larg drept constituent în adezivii pe bază de neopren în concentraţii mai mari sau egale cu 0,1% din masă în ambalaje cu o greutate mai mare de 650 g. Adezivii pe bază de neopren care conţin ciclohexan şi care nu respectă concentraţia limită menţionată la punctul (1) nu vor fi introduşi pe piaţă pentru uzul publicului larg după [24 luni de la intrarea în vigoare a deciziei]. Fără a aduce atingere altor legi comunitare privind clasificarea, ambalarea şi etichetarea substanţelor şi preparatelor periculoase, adezivii pe bază de neopren care conţin ciclohexan în concentraţii mai mari sau egale cu 0,1% din masă şi care sunt introduşi pe piaţă pentru uzul publicului larg după [24 de luni de la intrarea în vigoare a deciziei] trebuie marcaţi în mod vizibil şi fără posibilitate de ştergere, după cum urmează: „A nu se folosi în condiţii de ventilaţie slabă. A nu se folosi pentru fixarea mochetelor”. |

(57) nitratul de amoniu (AN) Nr. CAS: 6484-52-2 Nr. EINECS: 229-347-8 | Nu va fi introdus pe piaţă pentru prima oară după [18 luni de la intrarea în vigoare a deciziei] ca substanţă sau în preparate care conţin mai mult de 28% nitrogen provenind din nitrat de amoniu în vederea utilizării ca îngrăşământ solid, simplu sau compus, în afara cazului în care îngrăşământul respectă specificaţiile tehnice pentru îngrăşămintele pe bază de nitrat de amoniu cu conţinut ridicat de nitrogen prevăzute în anexa III la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European şi al Consiliului privind îngrăşămintele**. Nu va fi introdus pe piaţă pentru uzul public după [18 luni de la intrarea în vigoare a deciziei] ca substanţă sau în preparate care conţin 20% sau mai mult din masă nitrogen provenind din nitrat de amoniu. |

* JO L 396, 30.12.2006, p.1.

**JO L 304, 21.11.2003.[pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] Recomandările 1999/721/CE ale Comisiei din 12 octombrie 1999 privind rezultatele evaluării riscurilor şi strategiile de reducere a riscurilor prezentate de substanţele: 2-(2-butoxietoxi)etanol; 2-(2-metoxietoxi)etanol; alcani, C10-13, clorbenzen, C10-13-derivaţi de alchil.

[2] Recomandările Comisiei privind rezultatele evaluării riscurilor şi strategiile de reducere a riscurilor prezentate de substanţele: piperazină; ciclohexan; metilen-difenil diizocianat; 1,4-diol-butadienă; metiloxiran; anilină; 2-etilhexilacrilat; 1,4-diclorbenzen; 3,5-dinitro-2,6-dimetil-4-terţ-butilacetofenonă; Di-(2-etilhexil)ftalat; fenol; Bi(pentabromofenil)eter; 5-terţ-butil-2,4,6-trinitro-m-xilen. Urmează să fie publicate.

[3] Raportul de evaluare a riscurilor în baza Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului publicat în 1999, disponibil la: http://ecb.jrc.it/esis/

[4] Raportul de evaluare a riscurilor în baza Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului publicat în 1999, disponibil la: http://ecb.jrc.it/esis/

[5] Raportul de evaluare a riscurilor în baza Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului publicat în 2005, disponibil la: http://ecb.jrc.it/esis/

[6] Raportul de evaluare a riscurilor în baza Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului publicat în 2004, disponibil la: http://ecb.jrc.it/ esis/

[7] Aviz disponibil la: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm

[8] JO, L292, 13.11.1999, p 42.

[9] Directiva 98/24/CE a Consiliului din 7 aprilie 1998 privind protecţia sănătăţii şi securităţii lucrătorilor împotriva riscurilor legate de prezenţa agenţilor chimici la locul de muncă (a paisprezecea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE). JO L 131, 5.5.1998, p. 11.

[10] Aviz disponibil la: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm

[11] JO, L 292, 13.11.1999, p 42.

[12] Declaraţia “Asociaţiei fabricanţilor de solvenţi oxigenaţi, OSPA”, mai 2007, transmisă Comisiei şi membrilor Grupului de lucru privind restricţiile.

[13] Aviz disponibil la: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm

[14] JO, C […], […], p. […]

[15] Aviz disponibil la: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm

[16] JO, C […], […], P.[…]

[17] Asociaţia europeană a producătorilor de îngrăşăminte

[18] Documentul de lucru al serviciilor Comisiei: „Raport de evaluare a impactului” disponibil la: http://ec.europa.eu/enterprise/chemicals/studies_en.htm

[19] JO C […], […], p. […].

[20] JO C […], […], p. […].

[21] JO C […], […], p. […].

[22] JO L 84, 5.4.1993, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 (JO L 284, 31.10.2003, p. 1).

[23] JO L 292, 13.11.1999, p. 42.

[24] JO C […], […], p. […].

[25] JO L 262, 27.9.1976, p. 201. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Decizia 2006/139/CE a Comisiei (JO L 384, 29.12.2006, p. 94).

[26] JO L 396, 30.12.2006, p. 1.

[27] JO L 304, 21.11.2003, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 162/2007 al Comisiei (JO L 51, 20.2.2007, p. 7).

[28] JO L 183, 29.6.1989, p. 1. Directivă, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European şi al Consiliului (JO L 284, 31.10.2003, p. 1).

[29] JO L 158, 30.4.2004, p. 50.

[30] JO L 131, 5.5.1998, p. 11.