GLOSAR

Acţiuni corective : Acţiuni solicitate de Comisie după identificarea unor deficienţe la nivelul sistemelor de gestiune și de control. Aceste acţiuni constau în implementarea unor corecţii financiare cu privire la cheltuieli care au fost deja declarate Comisiei și în schimbări aduse sistemelor în vederea eficientizării lor.

Autoritatea de management : Autoritatea desemnată de statul membru pentru a gestiona un program. Aceasta poate decide să delege sarcini către așa-numitele organisme intermediare.

Autoritatea de plată : Autoritatea desemnată de statul membru pentru a stabili și a prezenta cererile de plată și pentru a primi plățile de la Comisie.

Cheltuieli neconforme : Cheltuieli care sunt neeligibile deoarece nu sunt conforme cu reglementările UE și/sau naţionale sau sunt supradeclarate.

Controale de nivel primar (controalele prevăzute la articolul 4 din regulament) : Procedurile desfășurate de organismul responsabil de gestionarea unui program, în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul nr. 438/2001 al Comisiei. Scopul este de a verifica realitatea cheltuielilor declarate și de a asigura conformitatea cu reglementările naţionale și UE aplicabile. Aceste reglementări privesc în special eligibilitatea cheltuielilor din cadrul programului în cauză, achiziţiile publice și ajutorul de stat. Controalele de nivel primar fac parte din sistemele de gestiune și de control.

Controale de nivel secundar (controlul operațiunilor prin sondaj sau controalele prevăzute la articolul 10 din regulament) : Controale efectuate de un organism care este independent de autoritatea de management și de autoritatea de plată, în conformitate cu articolul 10 din Regulamentul nr. 438/2001 al Comisiei. Scopul este de a verifica eficacitatea sistemelor de gestiune și de control existente și de a verifica, în mod selectiv, declarațiile de cheltuieli realizate la diferitele niveluri implicate. Controalele se efectuează pe un eșantion reprezentativ de proiecte aprobate. Ele trebuie să acopere cel puțin 5 % din cheltuielile totale eligibile care au fost deja declarate Comisiei și să se împartă în mod egal pe perioada de programare în cauză. Rezultatele acestor controale sunt raportate Comisiei prin intermediul unor rapoarte anuale (rapoartele prevăzute la articolul 13) și reprezintă baza pe care se sprijină declaraţia de lichidare (declaraţia la încheierea asistenţei) pentru un program dat. Controalele de nivel secundar fac parte din sistemele de gestiune și de control.

Corecţie financiară : Procedură care constă în respingerea de la plată a unei sume corespunzând unor cheltuieli care au fost deja rambursate de către Comisie unui stat membru, întrucât acestea au fost detectate ca fiind neconforme. Atunci când statele membre procedează ele însele la astfel de corecţii, ele au posibilitatea de a substitui sumele neconforme cu alte cheltuieli eligibile. Dacă statul membru în cauză nu procedează la corecţiile financiare care se impun, Comisia le poate aplica ea însăși. În astfel de cazuri, cheltuielile neconforme nu mai pot fi substituite cu alte cheltuieli eligibile, ceea ce duce la o reducere netă a contribuţiei din partea fondurilor structurale.

Declaraţie de lichidare : Opinia furnizată de organismul de lichidare cu privire la validitatea cererii de efectuare a plății finale și a certificatului de cheltuieli final, prezentate pentru un program cofinanţat prin fonduri structurale. Dacă se constată probleme importante de gestiune și de control sau un număr mare de neregularităţi, ar trebui să se emită o opinie negativă. În cazul unui număr mare de neregularităţi, în opinie trebuie să se evoce aceste lucruri și să se estimeze amploarea problemei și impactul financiar al acesteia.

Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) : Unul dintre fondurile structurale, care urmărește consolidarea coeziunii economice și sociale, prin corectarea principalelor dezechilibre regionale cu ajutorul sprijinului acordat în favoarea dezvoltării și ajustării structurale a economiilor regionale. Fondul sprijină, de asemenea, cooperarea transfrontalieră, transnațională și interregională. Intervențiile FEDER sunt implementate prin intermediul unor programe care cuprind un număr mare de proiecte.

Fondul social european (FSE) : Unul dintre fondurile structurale, care urmărește întărirea coeziunii economice și sociale prin îmbunătățirea ocupării forței de muncă și a posibilităților de angajare, prin încurajarea unui nivel ridicat de ocupare a forței de muncă și a îmbunătățirii cantitative și calitative a ocupării forței de muncă. Intervențiile FSE sunt implementate prin intermediul unor programe care cuprind un număr mare de proiecte.

Fondurile structurale : Principalul instrument de politici al Uniunii utilizat pentru realizarea obiectivelor de coeziune economică și socială stabilite în tratat. FEDER și FSE sunt cele două fonduri structurale.

Indice de eroare : Cheltuielile neconforme identificate și exprimate ca procent din totalul cheltuielilor controlate.

Organism de lichidare : Organismul care emite declaraţia de lichidare la sfârșitul perioadei de programare. Poate fi unul și același cu organismul care efectuează controalele de nivel secundar.

Perioadă de programare : Cadru multianual în care sunt planificate și implementate cheltuielile aferente fondurilor structurale, cum ar fi perioada 2000-2006.

Procesul de închidere : Pe baza declaraţiei de lichidare (declaraţia la încheierea asistenţei), lichidarea angajamentelor UE restante pentru un program, prin plata soldului rămas către statul membru în cauză sau prin emiterea unei note de debit. Lichidarea definitivă a angajamentelor nu aduce atingere dreptului Comisiei de a adopta eventuale corecţii financiare într-o etapă ulterioară.

Program operaţional și document unic de programare, denumite "programe" în prezentul raport : Documente elaborate la nivel central sau regional într-un stat membru și aprobate de Comisie, documente care se prezintă sub forma unui ansamblu coerent de priorități cuprinzând mai multe măsuri. Proiectele cofinanțate de fondurile structurale trebuie să intre sub incidenţa uneia dintre măsuri. Se poate proceda la unificarea unui cadru comunitar de sprijin (strategia și prioritățile de acțiune ale fondurilor structurale și ale statului membru care urmează a fi implementate prin intermediul unor diverse programe) cu un program operaţional, obținându-se un așa-numit "document unic de programare". Pentru fiecare program se stabilește un buget, care este format din fonduri publice naţionale, regionale și locale, pe de o parte, și din cofinanţarea furnizată prin fondurile structurale, pe de altă parte.

Raportul prevăzut la articolul 13 : Raportul anual elaborat în conformitate cu articolul 13 din Regulamentul nr. 438/2001 al Comisiei, care prezintă rezultatele controalelor de nivel secundar și care este transmis Comisiei.

Sisteme de gestiune și de control : Sisteme instituite pentru a gestiona și a controla asistenţa acordată prin fondurile structurale și care este administrată de statele membre. Aceste sisteme ar trebui să asigure buna gestiune financiară a fondurilor structurale și să furnizeze un grad adecvat de asigurare cu privire la corectitudinea, regularitatea și eligibilitatea declaraţiilor de cheltuieli prezentate Comisiei.

SINTEZĂ

I. Atunci când sunt identificate deficienţe semnificative în cadrul sistemelor de gestiune și de control ale statelor membre, obiectivul Comisiei este acela de a se asigura că neregularităţile din trecut sunt corectate și că sistemele sunt îmbunătăţite pentru viitor. Pentru a îndeplini acest obiectiv, Comisia poate:

(a) să solicite statelor membre să implementeze corecţii financiare, iar atunci când un stat membru nu este de acord, să impună ea însăși o corecţie financiară;

(b) să solicite statelor membre să pună în aplicare acţiuni corective astfel încât cheltuielile care mai urmează să fie declarate să fie prelucrate de sisteme eficace, capabile să prevină sau să detecteze și să corecteze neregularităţile;

(c) să suspende plăţile până la efectuarea corecţiilor corespunzătoare.

II. Curtea a desfășurat auditul în principal pe baza unei examinări a unui număr de 40 de programe în cadrul cărora fuseseră identificate deficienţe semnificative. Obiectivul auditului a fost de a evalua dacă Comisia a abordat în mod satisfăcător problema deficienţelor identificate în cadrul sistemelor de gestiune și de control ale statelor membre, în special dacă:

(a) Comisia a iniţiat acţiuni corective corespunzătoare;

(b) Comisia s-a asigurat de punerea în aplicare în timp util a acestor acţiuni;

(c) Comisia a obţinut într-o măsură suficientă asigurarea că acţiunile sale au dus la corecţii financiare corespunzătoare în ceea ce privește neregularităţile din trecut și la îmbunătăţiri, la nivelul sistemelor, de natură să prevină reapariţia unor astfel de neregularităţi.

III. Per ansamblu, Curtea a concluzionat că:

(a) Comisia întreprinde, în general, acţiuni corespunzătoare atunci când se identifică deficienţe în cadrul sistemelor de gestiune și de control, însă procesul până la punerea lor în aplicare este îndelungat;

(b) Comisia a reușit într-o anumită măsură să se asigure că corecţiile financiare au fost aplicate corect;

(c) Comisia a obţinut grade diferite de asigurare cu privire la faptul dacă acţiunile sale au dus la ameliorarea sistemelor de gestiune și de control naţionale;

(d) autorităţile din statele membre au putut să înlocuiască unele cheltuieli neeligibile respinse de la rambursare cu noi cheltuieli și să dispună de o soluţie-tampon care să compenseze eventualele corecţii financiare suplimentare.

IV. Curtea formulează următoarele recomandări:

(a) în ceea ce privește punerea în aplicare a acţiunilor corective, Comisia ar trebui:

- să reducă durata procedurii administrative cuprinse între momentul identificării deficienţelor și cel al punerii în aplicare a acţiunilor corective;

- să acorde o prioritate mai mare auditului său privind activitatea autorităţilor de audit, pentru a se asigura că acestea furnizează indici de eroare fiabili, astfel încât corecţiile financiare să poată fi aplicate pe baza acestor indici de eroare;

- să difuzeze liste de verificare care să servească drept model de cele mai bune practici pentru autorităţile din statele membre pentru controalele lor de nivel primar;

- să se asigure de faptul că corecţiile financiare implementate înainte de închidere acoperă toate cheltuielile efectuate în cadrul sistemelor de gestiune și de control deficiente;

(b) în ceea ce privește chestiunea substituirii unor cheltuieli neeligibile, Comisia, Consiliul și Parlamentul European ar trebui:

- să reexamineze, atunci când discută planurile viitoare de cheltuieli în domeniul coeziunii, dacă ar trebui să se aducă modificări la mecanismele care privesc posibilităţile de substituire a unor cheltuieli identificate ca fiind neeligibile, cu scopul de a spori valoarea adăugată a fondurilor europene.

INTRODUCERE

FONDURILE STRUCTURALE

1. Fondurile structurale reprezintă aproximativ o treime din bugetul UE. În tabelul 1 sunt prezentate resursele financiare alocate principalelor fonduri pentru perioadele de programare 2000-2006 și 2007-2013 (date pentru 3.1.2012).

2. Gestiunea cheltuielilor aferente fondurilor structurale este partajată între Comisie și statele membre [1]: statele membre întocmesc programe multianuale – care sunt evaluate și aprobate de Comisie –, iar apoi procedează la implementarea lor. Comisia trebuie să se asigure de buna funcţionare în statele membre a sistemelor de gestiune și de control, astfel încât fondurile UE să fie utilizate în mod eficient și corect. Responsabilitatea finală pentru execuţia bugetului UE aparţine Comisiei [2].

TABELUL 1

RESURSELE FINANCIARE ALOCATE FONDURILOR STRUCTURALE

Sursa: Baza de date InfoView a Comisiei.

(în miliarde de euro) |

| 2000-2006 | 2007-2013 |

| Suma totală alocată [9999] | Suma plătită statelor membre | Suma totală alocată [9999] | Suma plătită statelor membre |

Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) | 129,6 | 124,3 | 200,3 | 68,7 |

Fondul social european (FSE) | 68,5 | 64,5 | 76,6 | 27,1 |

3. Sistemul de gestiune și de control pentru perioada 2000-2006 este ilustrat în figura următoare și este descris la punctele prezentate în continuare. Modul de organizare a sistemului pentru perioada 2007-2013 a urmărit consolidarea acestuia [3]. Acolo unde se consideră că diferenţele existente sunt importante în contextul prezentului raport, ele vor fi menţionate în secţiunea care le corespunde.

FIGURĂ

SISTEMUL DE GESTIUNE șI DE CONTROL AL UNUI PROGRAM DIN CADRUL FONDURILOR STRUCTURALE

+++++ TIFF +++++

4. Proiectele individuale propuse de către promotori [4] sunt evaluate și aprobate de autoritatea de management a programului în cauză sau, sub autoritatea sa, de către organisme intermediare. Cheltuielile suportate în cursul implementării proiectelor sunt raportate la intervale regulate către autoritatea de management, care are și responsabilitatea de a efectua controale de nivel primar. Aceste controale se efectuează pentru a se asigura legalitatea și regularitatea cheltuielilor.

5. Cheltuielile suportate de diverșii promotori de proiecte sunt apoi însumate (agregate) și comunicate autorităţii de plată, care răspunde de certificarea declaraţiilor de cheltuieli transmise Comisiei. Autoritatea de plată trebuie să se asigure că autoritatea de management s-a achitat de sarcinile sale în mod corespunzător și că declaraţia de cheltuieli cuprinde numai cheltuieli conforme cu legile și reglementările în vigoare. Pe baza acestei declaraţii de cheltuieli certificate, Comisia procedează la plata sumei reprezentând cofinanţarea [5] acordată statelor membre prin fondurile structurale.

6. Un alt organism, care trebuie să fie independent de autoritatea de management și de autoritatea de plată, are responsabilitatea de a efectua controale de nivel secundar, concepute să verifice eficacitatea sistemelor existente și declaraţiile de cheltuieli întoc mite la diverse niveluri. Rezultatele acestor controale, care, în special spre sfârșitul perioadei 2000-2006, includeau adesea indici de eroare identificaţi pentru cheltuielile verificate, se raportează în fiecare an Comisiei în cadrul așa-numitelor rapoarte anuale prevăzute la articolul 13 [6].

7. După ce perioada de programare a luat sfârșit, programele intră în etapa procesului de închidere în care Comisia și statele membre procedează, în cele din urmă, la închiderea conturilor. Acest proces începe odată cu prezentarea către Comisie a documentelor de închidere privind programele, nu mai târziu de 15 luni de la încheierea perioadei de programare [7]. Printre aceste documente se numără declaraţia de lichidare în care organismul de lichidare, care poate fi unul și același cu organismul independent, trebuie să furnizeze o opinie cu privire la legalitatea și regularitatea cheltuielilor incluse în declaraţia certificată a cheltuielilor finale. Elementul component principal al acestei opinii îl reprezintă indicele de eroare stabilit la nivel de program în urma controalelor de nivel secundar care au fost efectuate în cursul perioadei de programare de către organismul independent.

DEFICIENŢE LA NIVELUL SISTEMELOR șI ACŢIUNI CORECTIVE

8. Cerinţele privind sistemele de control din statele membre (de exemplu, organismele care să fie desemnate și controalele care să fie efectuate) au fost definite pentru prima dată la mijlocul perioadei de programare 1994-1999 [8]. Ele au fost ulterior dezvoltate în cadrul regulamentelor pentru perioadele de programare următoare.

9. Sistemele se consideră a fi eficace dacă previn sau dacă detectează și corectează cheltuielile neconforme. Elementele-cheie ale sistemelor pentru perioada 2000-2006 sunt controalele de nivel primar și controalele de nivel secundar [9]:

(a) controalele de nivel primar trebuie efectuate înainte ca cheltuielile să fie declarate Comisiei și trebuie să acopere totalitatea declaraţiilor de cheltuieli depuse de un promotor de proiect, cu excepţia cazurilor în care există o justificare în temeiul căreia efectuarea acestor controale poate avea loc pe bază de eșantion;

(b) controalele de nivel secundar trebuie să acopere atât sistemele existente, cât și cheltuielile declarate pentru proiecte; controalele cu privire la proiecte trebuie realizate pe baza unui eșantion care să acopere cel puţin 5 % din cheltuielile deja declarate Comisiei, dar nu este nevoie să fie efectuate pe baza unui eșantion statistic reprezentativ. Cheltuielile neconforme identificate în eșantion, exprimate ca procent din totalul cheltuielilor controlate, reprezintă indicele de eroare.

10. Atunci când aceste controale sunt deficiente, riscul de declarare și de rambursare a unor cheltuieli neconforme este ridicat. Acest lucru este confirmat de indicii de eroare ridicaţi, identificaţi în mod constant de Curte în cadrul auditurilor desfășurate anual de aceasta pentru perioada de programare 2000-2006. În caseta 1 sunt prezentate o serie de exemple de deficienţe și de erori existente la nivelul sistemelor.

11. Deficienţele din cadrul sistemelor de gestiune și de control sunt identificate de Comisie pe baza propriilor sale audituri, pe baza auditurilor realizate de Curtea de Conturi Europeană sau pe baza auditurilor și controalelor efectuate de autorităţile statelor membre (precum cele prezentate în rapoartele prevăzute la articolul 13). DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune și DG Politica Regională își prezintă evaluarea cu privire la eficacitatea sistemelor aferente fiecărui program aprobat în rapoartele lor anuale de activitate.

12. Odată identificate deficienţele, Comisia are la dispoziţie următoarele modalităţi de acţiune [10]:

(a) să suspende plăţile până la remedierea deficienţelor, după transmiterea unei așa-numite scrisori de presuspendare în care solicită autorităţilor din statele membre să își prezinte observaţiile;

(b) să solicite statelor membre să pună în aplicare acţiuni corective. În funcţie de sursa de identificare a deficienţelor, solicitarea Comisiei ia forma unor recomandări formulate fie în rapoartele sale de audit, fie într-o serie de scrisori în care se face referire la observaţii prezentate în rapoarte ale altor autorităţi. Aceste recomandări pot fi completate de planuri de acţiuni convenite în mod separat.

CASETA 1

EXEMPLE DE DEFICIENŢE șI DE ERORI LA NIVELUL SISTEMELOR

În cazul în care controalele de nivel primar nu acoperă o proporţie suficientă din cheltuieli sau în cazul în care calitatea acestor controale este neadecvată, sporește riscul de nedetectare a unor cheltuieli neconforme precum:

cheltuieli neeligibile: de exemplu, dacă în cadrul unui audit se detectează cheltuieli declarate pentru un proiect care nu este situat într-o zonă eligibilă, această neregularitate va avea ca rezultat un indice de eroare de 100 %; sau

cheltuieli care în realitate nu au fost suportate sau pentru care nu există documentaţie: de exemplu, dacă se declară costuri de personal pentru patru persoane care lucrează pentru un proiect, iar în cadrul unui audit se detectează că, în realitate, o persoană nu a făcut parte din proiectul în cauză, neregularitatea va avea ca rezultat un indice de eroare de 25 %.

13. Obiectivul Comisiei este de a ajunge la o situaţie în care cheltuielile sunt conforme cu legile și reglementările în vigoare și de a îmbunătăţi gestiunea viitoare (a se vedea exemplele din caseta 2):

(a) referitor la cheltuielile deja suportate și rambursate de Comisie: autorităţilor din statele membre li se solicită să estimeze amploarea neregularităţilor și să aplice, în consecinţă, corecţii financiare. În cazul în care un stat membru este de acord să efectueze o corecţie, fondurile UE astfel eliberate pot fi realocate pentru alte cheltuieli eligibile în cadrul programului vizat [11]. Dacă un stat membru nu este de acord să implementeze o corecţie, Comisia poate proceda ea însăși la efectuarea corecţiilor financiare. Atunci când corecţia este efectuată de Comisie, statul membru în cauză pierde fondurile UE respective;

(b) referitor la cheltuielile care mai urmează să fie declarate Comisiei: autorităţilor din statele membre li se solicită să introducă schimbări în cadrul sistemelor de gestiune și de control în vederea eficientizării lor.

CASETA 2

EXEMPLE DE ACŢIUNI SOLICITATE DE COMISIE PENTRU CORECTAREA DEFICIENŢELOR

În urma auditurilor pe care le efectuase într-un stat membru, Comisia a solicitat implementarea unui plan de acţiu- ne care viza trei programe și care aborda subiectul achiziţiilor publice [12]. Planul de acţiune cuprindea următoarele măsuri:

să se efectueze, pe baza unei eșantionări statistice, o verificare retrospectivă a contractelor de achiziţii publice pentru care fuseseră declarate cheltuieli și să se cuantifice impactul financiar al erorilor detectate;

să se revizuiască metodologia de verificare a legalităţii procedurilor de achiziţii publice și să se transmită Comisiei o descriere a acesteia.

Într-un alt caz, Comisia a identificat, în cursul unui audit, controale de nivel primar neadecvate. Prin urmare, Comisia a solicitat autorităţilor naţionale:

să mărească numărul elementelor de cheltuieli care să facă obiectul controalelor;

să se asigure că s-a verificat, în cadrul controalelor de nivel primar, respectarea normelor de eligibilitate (lista de verificare utilizată ar trebui să conţină un grad de detaliere suficient de aprofundat).

14. Din momentul în care Comisia dispune de probe suficiente și fiabile care să ateste că acţiunile solicitate au fost puse în aplicare cu succes, ea poate proceda la închiderea acţiunilor respective și/sau poate ridica suspendările, reluând plăţile aferente declaraţiilor de cheltuieli primite.

15. Comisia mai are o ultimă posibilitate de a aborda problema deficienţelor sistemice, și anume în timpul procesului de închidere, care este în curs de desfășurare pentru perioada de programare 2000-2006. Comisia efectuează controale ale calităţii pentru a obţine o asigurare, de exemplu cu privire la validitatea indicelui de eroare prezentat în declaraţia de lichidare. În situaţia în care indicele de eroare final validat de Comisie depășește 2 %, Comisia va impune corecţii financiare prin extrapolare. Sumele neconforme sunt corectate în mod individual atunci când indicii de eroare se situează sub 2 %.

16. În 2008, ca urmare a Raportului anual 2006 al Curţii, Comisia a adoptat un plan de acţiune [13] vizând întărirea rolului său de supraveghere privind statele membre. Obiectivul acestui plan era să abordeze problema nivelului ridicat de eroare identificat în cadrul rambursărilor pentru acţiunile structurale și problema deficienţelor din cadrul sistemelor statelor membre. Doi ani mai târziu, în februarie 2010 [14], Comisia a concluzionat că primele audituri realizate pentru programele aferente perioadei 2007-2013 au indicat rezultate pozitive și, având în vedere numeroasele acţiuni preventive întreprinse în vederea procesului de închidere, inclusiv corecţiile financiare, se putea estima că, la momentul închiderii, riscul global de eroare urma să fie substanţial mai mic, atenuând, astfel, riscul de pierderi pentru bugetul UE [15].

SFERA ȘI ABORDAREA AUDITULUI

17. Auditul a evaluat dacă Comisia a reușit să abordeze cu succes problema deficienţelor identificate în cadrul sistemelor de gestiune și de control ale statelor membre.

18. Curtea a căutat să obțină răspunsuri la următoarele subîntrebări:

(a) A întreprins Comisia acţiuni corective adecvate atunci când s-au identificat deficienţe în cadrul sistemelor de gestiune și de control ale statelor membre?

(b) Acţiunile corective au fost puse în aplicare într-un termen rezonabil?

(c) A dispus Comisia de un nivel suficient de asigurare atunci când a concluzionat că deficienţele au fost remediate?

19. Auditul s-a axat pe acţiunile întreprinse de Comisie pentru a corecta deficienţele identificate în cea mai mare parte începând cu 2005-2006, pentru programele FEDER și FSE aferente perioadei 2000-2006.

20. Auditul a avut la bază examinarea următoarelor elemente:

(a) cele 210 programe pentru care Comisia a identificat deficienţe semnificative între 2006 și 2008 (a se vedea tabelul 2), cu scopul de a evalua dacă aceasta a luat măsuri ori de câte ori s-au detectat deficienţe;

(b) un eșantion aleatoriu de 40 de programe (a se vedea anexa) (23 de programe pentru FEDER și 17 programe pentru FSE, bugetul total alocat fiind de 43109 milioane de euro), cu scopul de a evalua caracterul adecvat al acţiunilor întreprinse, durata de punere în aplicare a acţiunilor respective, precum și gradul de asigurare pe care l-a obţinut Comisia în demersul ei de formulare a concluziilor cu privire la aceste acţiuni. S-au efectuat vizite de audit pentru patru programe din eșantion;

(c) evaluarea realizată de Comisie, în cadrul rapoartelor sale anuale de activitate (a se vedea punctul 11), pentru perioada de programare 2007-2013, în ceea ce privește gradul de asigurare de care dispune cu privire la eficacitatea sistemelor de gestiune și de control aferente programelor care au succedat celor 40 de programe cuprinse în eșantion.

TABELUL 2

POPULAŢIA DE PROGRAME

Sursa: Curtea de Conturi Europeană, pe baza datelor furnizate de Comisie.

| FEDER | FSE |

Total programe [8888] | 223 | 212 |

Numărul de programe pentru care Comisia a identificat deficienţe semnificative între 2006 și 2008 | 113 | 97 |

Numărul de programe referitor la care Comisia și statele membre au convenit asupra unor corecţii financiare | 110 | 58 |

Numărul de programe pentru care Comisia a luat o decizie de suspendare | 27 | 5 |

OBSERVAŢII

A ÎNTREPRINS COMISIA ACŢIUNI CORECTIVE ADECVATE ATUNCI CÂND S-AU IDENTIFICAT DEFICIENŢE ÎN CADRUL SISTEMELOR DE GESTIUNE șI DE CONTROL ALE STATELOR MEMBRE?

INFORMAŢII DE FOND șI CRITERIILE DE AUDIT

21. Pentru a-și îndeplini în mod adecvat rolul său de supraveghere, Comisia trebuie să iniţieze o procedură cu autorităţile responsabile din statul membru vizat, odată ce ia notă de existenţa unor deficienţe semnificative în cadrul sistemelor de gestiune și de control ale unui program. Scopul acestei proceduri este de a defini acţiunile corective relevante care să fie puse în aplicare de autorităţile statului membru respectiv, astfel încât cheltuielile neconforme care au fost deja declarate să fie corectate, iar sistemele să devină eficace.

22. Curtea a evaluat dacă:

(a) Comisia a luat măsuri ori de câte ori s-au identificat deficienţe semnificative;

(b) s-au întreprins acţiuni corective adecvate pentru toate deficienţele semnificative identificate.

S-AU ÎNTREPRINS ÎN MOD SISTEMATIC ACŢIUNI CORECTIVE

23. În urma examinării celor 210 programe pentru care fuseseră identificate deficienţe semnificative între 2006 și 2008, s-a constatat că Comisia a luat măsuri în toate cazurile.

24. Atunci când, pe baza unor informaţii identificate în rapoartele prevăzute la articolul 13, Comisia a solicitat să se întreprindă anumite acţiuni (acesta a fost în special cazul DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune), aceste solicitări nu au putut fi formulate decât în termeni generali, întrucât nu erau disponibile informaţii detaliate cu privire la deficienţele în cauză. În majoritatea cazurilor (în jur de 75 %), solicitările respective, bazate pe rapoartele prevăzute la articolul 13, nu au dus la corecţii financiare.

ÎN 90 % DIN CAZURI, PROBLEMA DEFICIENŢELOR IDENTIFICATE A FOST ABORDATĂ ÎN MOD CORESPUNZĂTOR

25. Pentru majoritatea dintre cele 40 de programe examinate de Curte, acţiunile Comisiei vizând îmbunătăţirea sistemelor din statele membre au urmărit să identifice soluţii pentru toate deficienţele identificate.

26. Acolo unde a identificat, referitor la proiecte, erori care aveau potenţialul de a fi de natură sistemică [16], Comisia a solicitat să se întreprindă acţiuni care să vizeze și alte cheltuieli referitor la care exista probabilitatea să fie afectate. Mai mult, în unele cazuri, constatările efectuate pentru unul sau mai multe programe implementate într-un anumit stat membru au determinat Comisia să solicite acţiuni care vizau și alte programe din statul membru respectiv, chiar dacă acestea din urmă nu făcuseră obiectul auditului. Un exemplu de o astfel de situaţie în care solicitarea de a se întreprinde acţiuni corective a fost extinsă și la alte programe este prezentat în caseta 3.

27. Pentru majoritatea dintre cele 40 de programe examinate de Curte (90 %), acţiunile solicitate de Comisie au constituit un răspuns adecvat la deficienţele identificate. Un exemplu în care modul în care s-a răspuns la deficienţele identificate nu a fost complet este prezentat în caseta 4.

CASETA 3

EXEMPLU DE EXTINDERE A SOLICITĂRII PRIVIND PUNEREA ÎN APLICARE A UNOR ACŢIUNI CORECTIVE șI LA ALTE PROGRAME, CARE NU FUSESERĂ AUDITATE

O serie de audituri desfășurate de Comisie referitor la două programe dintr-un stat membru (Sardinia și Lazio) au detectat unele probleme legate de aplicarea normelor privind achiziţiile publice. Întrucât s-a considerat că aceste probleme erau de natură sistemică, solicitarea Comisiei de a se proceda la corecţii financiare nu s-a limitat doar la proiectele auditate. Statului membru respectiv i s-a solicitat să verifice, pentru toate programele sale, un eșantion reprezentativ pentru toate contractele care făceau obiectul normelor privind achiziţiile publice. Pe baza rezultatelor obţinute, s-au efectuat corecţii financiare.

28. Amploarea solicitărilor Comisiei varia uneori, în special în ceea ce privește implementarea controalelor de nivel primar, după cum ilustrează exemplele din caseta 5. În timp ce, pentru unele programe, autorităţile au verificat 100 % din cheltuielile declarate, pentru alte programe, acest procent a fost de doar 1 %. Acolo unde doar un mic procent din cheltuieli este acoperit, riscul de nedetectare a unor cheltuieli neconforme este implicit mai mare, problema acestui risc trebuind să fie abordată până la închiderea programului.

CASETA 4

EXEMPLU DE CAZ ÎN CARE ACŢIUNILE SOLICITATE NU AU FOST COMPLETE

Un audit desfășurat de Comisie în 2007 pentru un program (Galicia) viza un organism intermediar și șase organisme (din 13) cărora le fuseseră subdelegate sarcinile de gestiune. Auditul a relevat o serie de deficiențe semnificative în pofida auditurilor de sistem pe care autorităţile statului membru în cauză le-au desfășurat între 2003 și 2005. Deși raportul Comisiei a concluzionat că organismul intermediar ar trebui să supravegheze toate organismele subdelegate și ar trebui să deducă toate cheltuielile neconforme, recomandările individuale priveau doar organismele subdelegate auditate. Acestea erau cele mai importante organisme din punctul de vedere al cuantumului fondurilor gestionate (în jur de 80 %). Cu toate acestea, având în vedere gravitatea problemelor identificate (controale de nivel primar care nu funcţionau, neeligibilitatea unor cheltuieli declarate etc.), Comisia ar fi trebuit să solicite autorităţilor statului membru respectiv să desfășoare activităţi suplimentare pentru a furniza o asigurare că, în ceea ce privește organismele neauditate, nu existau astfel de probleme similare.

CASETA 5

EXEMPLE DE CERINŢE MAI MULT SAU MAI PUŢIN STRINGENTE CU PRIVIRE LA CONTROALELE DE NIVEL PRIMAR

În cazul programelor dintr-un stat membru (de exemplu, Extremadura), Comisia a solicitat ca minimum 25 % din cheltuieli să facă obiectul controalelor, procent care trebuia să fie mărit în cazul în care se identifica un indice de eroare semnificativ.

Pentru programele dintr-un alt stat membru, Comisia a acceptat nota orientativă a autorităţilor din acest stat membru, care nu prevedea niciun fel de cerinţă de ordin numeric în ceea ce privește numărul de proiecte care să fie controlate, dar care preciza că, pentru acele proiecte care fac obiectul controalelor, să se examineze documentaţia justificativă pentru cinci elemente de cost din fiecare categorie de costuri. De exemplu, pentru programul Merseyside, s-a verificat documentaţia justificativă pentru 1,3 % din cheltuielile totale declarate.

Într-un alt caz (Saarland), Comisia nu a reușit să impună nicio cerinţă cu privire la aceste controale.

ACŢIUNILE CORECTIVE AU FOST PUSE ÎN APLICARE ÎNTR-UN TERMEN REZONABIL?

INFORMAŢII DE FOND șI CRITERIILE DE AUDIT

29. Perioada cuprinsă între momentul identificării deficienţelor și cel al remedierii lor ar trebui să fie cât mai scurtă posibil, pentru a se evita ca cheltuielile să fie declarate în continuare cu un risc ridicat de eroare sau ca proiectele să se confrunte cu dificultăţi ca urmare a întreruperii sau a suspendării plăţilor.

30. Durata fazei de punere în aplicare a acţiunilor corective depinde de:

(a) măsura în care statele membre respectă termenele impuse de Comisie pentru punerea în aplicare a diferitelor acţiuni;

(b) faptul dacă Comisia își elaborează rapoartele de audit (identificarea deficienţelor și auditurile de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse) la termenul stabilit pe plan intern (pentru DG Politica Regională, la trei luni după audit și, pentru DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune, la nouă săptămâni după audit) și de cât de prompt reacţionează aceasta la răspunsurile primite din partea autorităţilor din statele membre (două luni).

31. Curtea a evaluat:

(a) durata de închidere a acţiunilor corective;

(b) cine poate fi tras la răspundere pentru întârzierile înregistrate.

ÎN MEDIE, SUNT NECESARE 30 DE LUNI PENTRU A PUNE ÎN APLICARE ACŢIUNILE CORECTIVE

32. Pentru eșantionul examinat, durata medie cuprinsă între identificarea deficienţelor și punerea în aplicare a tuturor acţiunilor corective a fost de 30 de luni [17]. În medie, pentru DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune a fost necesar mai puţin timp (27 de luni) decât pentru DG Politica Regională (32 de luni). Acest lucru reflectă diferenţele în ceea ce privește tipul de proiecte cofinanţate, precum și diferenţele în ceea ce privește modul în care s-a examinat situaţia acţiunilor corective întreprinse:

(a) problemele identificate în contextul FEDER necesită de regulă mai mult timp pentru a fi soluţionate decât cele constatate în legătură cu FSE, din cauza diversităţii mai mari a proiectelor care sunt eligibile pentru cofinanţare și din cauza numărului mai mare de norme a căror respectare trebuie verificată [18]. În plus, proiectele și programele din cadrul FEDER implică în general resurse financiare mai mari decât cele din cadrul FSE și, astfel, volumul suplimentar de muncă ce ar putea fi necesar pentru a remedia deficienţele identificate este mai mare;

(b) DG Politica Regională a efectuat audituri de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse pentru un număr mai mare de cazuri din eșantion decât DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune (a se vedea punctul 46). Astfel de audituri trebuie mai întâi organizate și anunţate, iar apoi rezultatele trebuie transmise entităţii auditate, după care începe o nouă etapă în care are loc schimbul de corespondenţă în legătură cu problemele identificate, dacă este cazul. Tot acest timp este luat în considerare pentru calculul realizat de Curte privind durata de punere în aplicare;

(c) în 30 % din programele gestionate de DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune, identificarea deficienţelor nu a rezultat dintr-un audit desfășurat de această direcţie generală, ci dintr-o serie de rapoarte ale autorităţilor statelor membre și dintr-un audit al Curţii de Conturi Europene. Aceasta înseamnă că durata de punere în aplicare a acţiunilor corective a fost mai mică în cazul DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune deoarece nu a inclus și perioada cuprinsă între sfârșitul auditului – momentul în care deficienţele au fost identificate – și transmiterea rezultatelor.

33. Calculul duratei de punere în aplicare nu include timpul necesar implementării corecţiilor financiare odată ce acestea au fost convenite. În majoritatea cazurilor, corecţiile financiare convenite au fost implementate în mod prompt, odată cu prezentarea către Comisie a următoarei declaraţii de cheltuieli. Pentru aproximativ jumătate din corecţiile financiare, aceasta a însemnat că ele au trebuit să fie, în totalitate sau parţial, efectuate în momentul prezentării declaraţiei de cheltuieli finale la închiderea programului, aceasta fiind, de fapt, declaraţia următoare.

34. Concluzia Comisiei a fost una pozitivă referitor la punerea în aplicare a acţiunilor corective pentru 87 % din programele examinate de Curte. Acest procent a inclus programe – în jur de 8 % din cazuri – în care, deși dosarul era închis, unele aspecte erau încă în curs de desfășurare. Pentru restul de 13 % din programe, pentru care procesul de punere în aplicare a acţiunilor corective se afla în derulare, în medie, de 35 de luni la data-limită de închidere, Comisia a decis să abordeze problema deficienţelor în cursul procesului de închidere.

AUTORITĂŢILE DIN STATELE MEMBRE AU FOST ÎN PRIMUL RÂND RESPONSABILE PENTRU ÎNTÂRZIERILE ÎNREGISTRATE, DAR ANUMITE ÎNTÂRZIERI AU FOST CAUZATE șI DE COMISIE…

35. Pentru cele 40 de programe examinate, în 35 % din cazuri, statele membre au fost în principal responsabile pentru întârzierile survenite, iar în 39 % din cazuri, răspunzătoare au fost atât acestea, cât și Comisia. Pentru un alt procent de 5 % din cazuri, Comisia a fost în principal răspunzătoare pentru întârzieri. În 21 % din cazuri, au existat reacţii prompte din partea ambelor părţi.

36. Unele autorităţi din statele membre au acceptat deficienţele și au fost de acord să întreprindă acţiunile solicitate. Alte autorităţi au contestat deficienţele, luând măsuri doar când a devenit evident faptul că Comisia își menţinea poziţia (a se vedea caseta 6).

37. Comisia a fost uneori lentă în demersul său de transmitere a rezultatelor auditurilor sale către autorităţile din statele membre. În cazul a 16 % din auditurile desfășurate de Comisie cu privire la cele 40 de programe, acest demers a durat aproximativ un an, în condiţiile în care termenul stabilit intern de Comisie este de trei luni sau de nouă săptămâni de la data auditului, în funcţie de direcţia generală vizată [a se vedea punctul 30 litera (b)].

CASETA 6

EXEMPLE DE COOPERARE DIFICILĂ ÎNTRE COMISIE șI AUTORITĂŢILE DIN STATELE MEMBRE

Comisia identificase mai multe deficienţe în cadrul auditurilor pe care le-a desfășurat la mijlocul anului 2006 cu privire la o serie de programe (de exemplu, Regiunea de sud și de est) dintr-un stat membru (Irlanda). Autorităţile competente din statul membru respectiv își asumaseră rolul principal în cadrul planului de acţiune, fiind dificil – uneori imposibil – pentru Comisie să obţină informaţiile solicitate. Acţiunile corective nu erau încă finalizate la închiderea programului.

În cazul unui alt program (Sardinia), autorităţile statului membru au contestat acţiunile corective solicitate de Comisie. Comisia și-a menţinut poziţia în mai multe scrisori ulterioare. Autorităţile statului membru vizat nu au acceptat punctul de vedere al Comisiei decât după 20 de luni de la prima solicitare și numai pentru 25 din 33 de acţiuni corective.

38. În ceea ce privește cele 40 de programe examinate, în 60 % din cazuri s-a trimis o scrisoare de presuspendare după 16 luni, în medie, de la identificarea deficienţelor. În 10 % din cazuri, s-a luat o decizie de suspendare. În fine, în mai multe cazuri, Comisia nu a putut trimite o astfel de scrisoare și nici nu a mai putut lua o decizie de suspendare întrucât nu mai existau plăţi ulterioare de efectuat înainte de procesul de închidere.

39. Având în vedere că, pentru eșantionul selectat, numărul de decizii de suspendare este mic, nu este posibil să se formuleze o concluzie cu privire la faptul dacă astfel de decizii ar fi accelerat procesul de punere în aplicare a acţiunilor corective și, în caz afirmativ, în ce măsură s-ar fi realizat acest lucru.

... IAR COMISIA A ÎNTREPRINS O SERIE DE ACŢIUNI VIZÂND REDUCEREA DURATEI DE PUNERE ÎN APLICARE

40. În cadrul planului său de acţiune din 2008 (a se vedea punctul 16), Comisia își propunea să depună eforturi în vederea realizării obiectivului de a nu depăși 24 de luni între identificarea deficienţelor și încheierea procedurilor de suspendare/corecție financiară. Era totuși prea târziu pentru ca acest obiectiv să aibă un impact semnificativ asupra duratei medii necesare pentru punerea în aplicare a acţiunilor corective privind perioada de programare 2000-2006.

41. Regulamentul aplicabil pentru perioada 2007-2013 prevede posibilitatea de a întrerupe plăţile și de a se lua decizii de corecţie financiară fără desfășurarea unor proceduri de suspendare preliminare. Comisia estimează că această prevedere va încuraja autorităţile din statele membre să reacţioneze rapid atunci când sunt identificate probleme. De asemenea, trebuie menţionat că, întrucât scopul unei întreruperi sau al unei suspendări este de a preveni efectuarea unor alte eventuale plăţi neconforme de către Comisie până la punerea în aplicare a acţiunilor corective vizând deficienţele identificate, acest lucru va avea, probabil, un impact pozitiv asupra indicilor anuali de eroare raportaţi de Curte.

A DISPUS COMISIA DE UN NIVEL SUFICIENT DE ASIGURARE ATUNCI CÂND A CONCLUZIONAT CĂ DEFICIENŢELE AU FOST REMEDIATE?

INFORMAŢII DE FOND șI CRITERIILE DE AUDIT

42. Atunci când concluzionează că problema deficienţelor semnificative a fost abordată în mod satisfăcător (ceea ce a fost cazul pentru 87 % din eșantionul de 40 de programe examinate; a se vedea punctul 34), Comisia ar trebui să se bazeze pe probe solide privind acţiunile corective întreprinse. Aceste acţiuni au luat forma:

(a) unor corecţii financiare solicitate ca urmare a unei evaluări a amplorii pe care o avea eroarea identificată în cadrul cheltuielilor deja declarate; și a

(b) unor îmbunătăţiri la nivelul sistemelor în vederea eficientizării lor în ceea ce privește prevenirea sau identificarea și corectarea cheltuielilor neconforme.

43. Curtea a examinat dacă Comisia:

(a) a obţinut o asigurare suficientă că s-au efectuat corecţii financiare corespunzătoare și că a avut loc o îmbunătăţire a sistemelor astfel încât să se evite repetarea unor erori similare;

(b) a evaluat dacă programele care au succedat erau sau nu afectate de deficienţe semnificative pentru perioada de programare 2007-2013.

COMISIA DISPUNE DE MAI MULTE POSIBILITĂŢI PENTRU A OBŢINE O ASIGURARE

44. Comisia dispune de diverse modalităţi de a obţine o asigurare pentru a se pronunţa cu privire la faptul dacă acţiunile corective au fost puse în aplicare în mod satisfăcător. Comisia poate obţine o asigurare prin efectuarea unor audituri de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse. În alte cazuri, Comisia se poate baza pe declaraţii/angajamente ale autorităţilor din statele membre sau poate efectua o evaluare pe baza documentaţiei justificative furnizate de aceste autorităţi. Documentaţia justificativă poate cuprinde o descriere a metodologiei utilizate pentru selectarea eșantioanelor și pentru realizarea de verificări suplimentare, liste de verificare actualizate și rapoarte privind controalele individuale efectuate. Aceste metode de obţinere a asigurării pot fi combinate.

45. Aceste surse nu furnizează în mod neapărat același grad de asigurare. Acest lucru este demonstrat prin faptul că, atunci când Comisia a recurs la audituri de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse pentru a verifica fiabilitatea declaraţiilor efectuate și a rezultatelor controalelor realizate de autorităţile din statele membre, concluzia la care a ajuns a fost una pozitivă pentru doar 22 % din cazuri după primul astfel de audit. În toate celelalte cazuri, Comisia a trebuit să solicite acţiuni corective suplimentare și, în unele cazuri, a trebuit să desfășoare noi audituri de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse.

46. Comisia trebuie să evalueze resursele de care are nevoie pentru a obţine probe cu o fiabilitate potenţial mai mare: resursele umane și timpul necesar pentru realizarea unui audit de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse sunt mult mai mari decât în cazul în care evaluarea se bazează pe o documentaţie justificativă sau pe declaraţii furnizate de statele membre (a se vedea exemplul din caseta 7). Drept consecinţă, Comisia trebuie să caute un echilibru între gradul de asigurare pe care dorește să îl obţină și gradul de credibilitate pe care decide să îl acorde autorităţilor din statele membre pe baza unei analize a riscurilor. Cu toate acestea, s-au efectuat audituri de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse înainte de a se concluziona că acţiunile corective au fost puse în aplicare în mod satisfăcător: acesta este cazul a 89 % din eșantionul de programe gestionate de DG Politica Regională și a 47 % din cele gestionate de DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune.

CASETA 7

EXEMPLU DE RISC ASUMAT ÎN CAZUL ÎN CARE O CONSTATARE ESTE ÎNCHISĂ PE BAZA UNUI ANGAJAMENT/UNEI DECLARAŢII DIN PARTEA UNEI AUTORITĂŢI DIN STATUL MEMBRU VIZAT

În cazul unui program (Estul Scoţiei), Comisia luase notă de faptul că rapoartele prevăzute la articolul 13 nu furnizaseră nicio concluzie referitor la natura sistemică sau nesistemică a erorilor identificate. Această observaţie a fost închisă în 2009 în urma angajamentului luat de autorităţile statului membru de a identifica orice eventuale probleme de natură sistemică. Cu toate acestea, declaraţia de lichidare nu conţinea nicio informaţie referitor la natura erorilor, rezumându-se doar la a preciza că toate deficienţele sistemice identificate au fost tratate în mod eficace. Ulterior, în 2011, Comisia a desfășurat un audit de închidere care a inclus examinarea modului în care au fost tratate problemele de natură sistemică.

S-AU ADOPTAT CORECŢII FINANCIARE PENTRU MAJORITATEA PROGRAMELOR...

47. Cheltuielile care au fost prelucrate de sisteme deficiente și care au fost declarate Comisiei au fost rectificate în majoritatea cazurilor prin corecţii financiare.

48. Există trei tipuri de corecţii financiare [19]:

(a) corecţiile care pot fi cuantificate în mod precis întrucât amploarea erorii este identificabilă la nivel de proiect (denumite în continuare "corecţii cuantificabile");

(b) corecţiile bazate pe extrapolare, care se aplică atunci când populaţia proiectelor afectate de un anumit tip/de anumite tipuri de erori poate fi identificată și eroarea este cuantificabilă, însă nu este posibil să se verifice întreaga populaţie din cauza numărului mare de proiecte;

(c) corecţiile forfetare, care se aplică pentru deficienţele sistemice sau pentru cazurile în care se constată că, în cadrul unor proiecte, nu s-au respectat normele privind achiziţiile publice, iar impactul erorii nu poate fi cuantificat.

49. Corecţiile bazate pe extrapolare se realizează prin aplicarea indicelui de eroare determinat pentru un eșantion de proiecte la întreaga populaţie de proiecte afectate de deficienţa respectivă.

50. Corecţiile forfetare efectuate în cazul unor deficienţe sistemice constau în aplicarea unui anumit procent la cheltuielile care au fost prelucrate de sistemele deficiente în cauză. Aceste corecţii privesc, în general, cheltuielile declarate până în momentul în care au fost remediate deficienţele sistemice respective. Procentul care trebuie aplicat, stabilit în orientările Comisiei, depinde de gravitatea deficienţelor în cauză.

51. În ceea ce privește cele 40 de programe examinate, tabelul 3 indică numărul de programe care au făcut obiectul diferitelor tipuri de corecţii financiare. Corecţiile financiare convenite cu privire la cofinanţarea acordată prin fondurile structurale reprezintă în jur de 650 de milioane de euro, iar alte noi corecţii financiare sunt în curs de a fi convenite. O parte semnificativă a corecţiilor financiare a fost cauzată de încălcări ale normelor UE și a celor naţionale privind achiziţiile publice.

52. Aproape toate corecţiile financiare au fost efectuate de statele membre. Fondurile UE astfel eliberate puteau fi, prin urmare, realocate pentru alte cheltuieli eligibile [20] în cadrul programului vizat, pentru a fi declarate Comisiei înainte de încheierea perioadei de programare (a se vedea nota de subsol 7). Totuși, pentru o parte din cheltuielile aferente unui număr de șapte programe, Comisia a fost cea care a impus corecţii financiare întrucât statele membre nu au aplicat corecţiile financiare solicitate. Drept consecinţă, statul membru a pierdut fondurile respective (a se vedea punctul 13).

TABELUL 3

NUMĂRUL DE PROGRAME CARE AU FĂCUT OBIECTUL DIFERITELOR TIPURI DE CORECŢII FINANCIARE

Notă: Este posibil ca pentru unul și același program să se fi convenit diferite tipuri de corecţii financiare, în funcţie de numărul și de natura deficienţelor.

Tip de corecţii financiare | Număr de programe |

Politica Regională | Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune |

Corecţii cuantificabile | 15 | 13 |

Corecţii bazate pe extrapolare | 2 | 4 |

Corecţii forfetare

Deficienţe sistemice | 8 | 3 |

Achiziţii publice | 13 [7777] | 3 |

… ÎNSĂ GRADUL DE ASIGURARE OBŢINUT CU PRIVIRE LA EXACTITATEA CORECŢIILOR FINANCIARE A FOST RIDICAT DOAR ÎN 67 % DIN CAZURI…

53. Curtea consideră că doar în următoarele condiţii Comisia poate obţine un grad ridicat de asigurare cu privire la exactitatea corecţiilor financiare efectuate în legătură cu deficienţa identificată:

(a) în cazul aplicării unor corecţii cuantificabile: sunt identificate toate proiectele care fac obiectul deficienţei în cauză, iar corecţia financiară aplicată corespunde erorii detectate pe baza unui control de o calitate adecvată [21] desfășurat de autorităţile din statul membru respectiv;

(b) în cazul aplicării unei corecţii extrapolate: subpopulaţia vizată de deficienţa respectivă este corect identificată [22], eșantionul controlat în vederea evaluării indicelui de eroare este reprezentativ, iar controalele efectuate de autorităţile din statul membru în cauză sunt de o calitate adecvată;

(c) în cazul aplicării unei corecţii forfetare: procentajul aplicat corespunde orientărilor stabilite de Comisie.

54. Nivelul de asigurare al Comisiei este, de asemenea, influenţat de tipul de probe pe care aceasta le poate obţine cu privire la îndeplinirea condiţii- lor menţionate anterior (a se vedea punctele 44-46). Comisia a realizat audituri de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse pentru 65 % din programele afectate de corecţii financiare. În situaţiile în care concluzia auditului realizat de Comisie nu era una pozitivă, fie autorităţile din statul membru vizat trebuiau să desfășoare activităţi suplimentare care, în acea etapă, erau foarte strict delimitate de Comisie, fie se încheia un acord cu privire la corecţiile financiare suplimentare. În caseta 8 se prezintă un exemplu de activităţi suplimentare care trebuiau desfășurate.

CASETA 8

EXEMPLU ÎN CARE AUDITUL DE EXAMINARE A SITUAŢIEI ACŢIUNILOR ÎNTREPRINSE NU A DUS LA O CONCLUZIE POZITIVĂ

În cadrul unui program (Industrie și întreprinderi, în Republica Cehă), autorităţilor responsabile li s-a solicitat să efectueze, în legătură cu o serie de aspecte specifice (de exemplu, respectarea normelor privind achiziţiile publice), un exerciţiu de verificare a cheltuielilor declarate. Auditul de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse desfășurat de Comisie pentru a evalua calitatea verificărilor efectuate a concluzionat că acestea fie nu au reușit să detecteze o serie de probleme, fie nu au dus la propuneri de corecţii financiare adecvate referitor la problemele identificate. Astfel, autorităţilor li s-a solicitat să recalculeze indicii de eroare pentru proiectele verificate, luând în considerare constatările Comisiei. Aceasta a însemnat reexaminarea tuturor controalelor iniţiale pentru a se asigura faptul că acestea acopereau toate problemele omise anterior și, apoi, calcularea corecţiei financiare necesare.

55. Curtea consideră că, în 67 % din cazurile cuprinse în eșantion, nivelul de asigurare obţinut era ridicat. În ceea ce privește restul de cazuri (33 %) [23], existau neajunsuri care diminuau nivelul de asigurare.

56. Unul dintre aceste neajunsuri constă în lipsa totală sau parţială a informaţiilor privind:

(a) exhaustivitatea corecţiilor financiare implementate;

(b) justificarea sumei unor corecţii financiare pe baza deficienţelor identificate iniţial. Un exemplu în acest sens este prezentat în caseta 9.

57. Un alt neajuns se referă la sfera controalelor care au fost efectiv desfășurate: în unele cazuri, sfera acestor controale nu era suficient de cuprinzătoare, însă acest lucru nu a fost contestat de Comisie (a se vedea exemplele din caseta 10), ceea ce a dus la concluzii lipsite de fiabilitate referitor la indicele de eroare.

CASETA 9

EXEMPLU DE SITUAŢIE ÎN CARE INFORMAŢIILE PRIVIND JUSTIFICAREA CORECŢIILOR FINANCIARE IMPLEMENTATE NU ERAU SUFICIENTE

În cazul unui program (Galicia), în cadrul căruia organismul intermediar delegase implementarea măsurilor către diverse organisme, Comisia a solicitat corecţii financiare cu privire la o serie de cheltuieli declarate pentru organismele referitor la care rapoartele prevăzute la articolul 13 indicaseră indici de eroare mari. S-au efectuat corecţii cu privire la patru organisme – în cazul unuia dintre acestea pe baza unui exerciţiu de verificare statistică –, însă Comisia nu a dispus de niciun fel de informaţii pe baza cărora să poată reconcilia suma corecţiilor cu indicii de eroare identificaţi de controalele de nivel primar. În ceea ce privește celelalte trei organisme, fie nu s-au primit informaţii, fie informaţiile primite erau incomplete. Comisia nu a solicitat informaţii suplimentare, procedând la reluarea plăţilor.

… șI S-A OBŢINUT UN GRAD DE ASIGURARE ÎN MOD SEMNIFICATIV MAI MIC CU PRIVIRE LA FUNCŢIONAREA EFICACE A SISTEMELOR DE GESTIUNE șI DE CONTROL

58. Curtea consideră că Comisia poate obţine un grad de asigurare ridicat cu privire la eficacitatea sistemelor de gestiune și de control atunci când numărul și calitatea controalelor de nivel primar și secundar permit autorităţilor din statele membre să detecteze și să corecteze cheltuielile neconforme (a se vedea punctele 9, 10 și 28). Controalele de nivel primar reprezentau un element-cheie al sistemelor de gestiune și de control pentru perioada 2000-2006, date fiind neajunsurile cadrului juridic privind cerinţele pentru controalele de nivel secundar (a se vedea punctul 9).

59. Curtea a observat că, în toate cazurile în care a evaluat nivelul de asigurare ca fiind ridicat, Comisia efectuase audituri de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse.

CASETA 10

EXEMPLU DE SITUAŢIE ÎN CARE SFERA ALEASĂ PENTRU A DEFINI CUANTUMUL ERORII șI, ASTFEL, A CORECŢIILOR FINANCIARE NU ERA SUFICIENT DE CUPRINZĂTOARE

În cazul unui program (Transporturi, în Italia), auditul desfășurat de Comisie identificase un număr de erori sistemice potenţiale pe baza unui eșantion de proiecte auditate. Astfel, autorităţilor li s-a solicitat să demareze o anchetă pentru a evalua întreaga sferă de cuprindere a acestor erori sistemice și pentru a aplica, în consecinţă, corecţii financiare. Ancheta a avut ca rezultat o corecţie financiară care s-a efectuat doar pentru un anumit tip de eroare. Pentru celelalte tipuri de erori, nu s-a propus nicio corecţie.

Într-un al doilea caz (Dezvoltarea resurselor umane, în Polonia), Comisia a identificat – pentru două proiecte în valoare totală de aproximativ 214 milioane de euro, aflate sub gestionarea unuia și aceluiași organism – diverse erori la nivelul unor contracte de achiziţii publice atribuite pe baza unei proceduri specifice de licitaţie (procedura accelerată). S-a efectuat o corecţie financiară în cuantum de aproximativ 25 de milioane de euro. Totuși, Comisia nu a solicitat să se verifice dacă diversele tipuri de erori se regăsesc și la nivelul contractelor gestionate de același organism, dar care nu au fost atribuite pe baza procedurii accelerate.

60. Curtea a evaluat gradul de asigurare ca fiind mediu în cazurile în care soluţiile implementate privind sistemele erau suficiente, cu excepţia unor aspecte legate de controalele de nivel primar și de cele de nivel secundar. În astfel de cazuri, Comisia s-a bazat în principal pe declaraţiile autorităţilor din statele membre (a se vedea exemplul din caseta 11).

61. Curtea a evaluat nivelul de asigurare ca fiind scăzut atunci când unele aspecte importante ale controalelor de nivel primar nu erau suficient de adecvate. Aceste deficienţe priveau în principal numărul de controale efectuate (a se vedea punctul 28) și erau uneori accentuate de o serie de neajunsuri la nivelul controalelor de nivel secundar.

62. Pentru programele care făceau parte din categoria cu un grad de asigurare "scăzut", Comisia a desfășurat audituri de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse pentru 64 % din cazuri. Majoritatea acestor audituri au evaluat calitatea controalelor de nivel primar, fără ca numărul acestor controale să fi fost pus în discuţie.

CASETA 11

EXEMPLU ÎN CARE COMISIA A IDENTIFICAT DEFICIENŢELE șI LE-A CONSIDERAT REMEDIATE, PE BAZA UNOR RAPOARTE ALE ORGANISMULUI INDEPENDENT

Prima solicitare a Comisiei de a se întreprinde acţiuni corective a fost formulată ca urmare a existenţei unor deficienţe semnificative în cadrul controalelor de nivel primar realizate pentru un program (Aquitaine). Autorităţile din statele membre au demarat în acest scop precis un exerciţiu de verificare care viza un eșantion de cheltuieli declarate în perioada 2000-2004. Comisia a primit un raport cu privire la rezultatul acestui exerciţiu, în care se indica un indice de eroare de 2,12 %. Comisia a considerat că situaţia era satisfăcătoare, astfel încât nu a mai procedat la luarea altor măsuri. Nu a mai solicitat documentaţie justificativă, precum liste de verificare completate, și nici nu a mai pus în discuţie diferenţa dintre acest indice de eroare și cel identificat în urma controalelor de nivel secundar, care a fost cu mult mai ridicat. Nu s-a efectuat niciun audit de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse. Raportul nu indica natura erorilor, mai exact dacă erau sistemice sau nu. În ceea ce privește îmbunătăţirea procedurilor pentru perioada începând cu 2005, Comisia a primit o confirmare din partea autorităţilor responsabile potrivit căreia procedurile ce acopereau cheltuielile ar fi fost în conformitate cu reglementările privind fondurile structurale.

A doua solicitare a Comisiei de a se întreprinde acţiuni corective a fost formulată la mai puţin de un an de la închiderea acestei prime acţiuni, ca urmare a indicelui de eroare ridicat persistent, identificat de controalele de nivel secundar, acesta apropiindu-se de nivelul de 12 %. Comisia a cerut să se identifice cauzele acestui indice de eroare ridicat. Autorităţile vizate au lansat în acest scop un alt exerciţiu specific de verificare. S-a analizat o eroare sistemică și s-a identificat populaţia vizată, două măsuri care ar fi trebuit puse în aplicare încă de la prima solicitare a Comisiei. Prin intermediul acestui nou demers, indicele de eroare existent în continuare legat de controalele de nivel secundar putea fi redus la 4,7 %. Deși acest procent se situează peste pragul de 2 % (a se vedea punctul 15), Comisia a decis amânarea soluţionării finale a acestor probleme până la procesul de închidere care a început în octombrie 2010.

63. În cazurile în care nu s-au desfășurat audituri sau în cazurile în care sfera auditurilor nu era suficientă, cel puţin o parte din acţiunile corective întreprinse au fost închise pe baza declaraţiilor/angajamentelor autorităţilor statelor membre sau pe baza documentelor justificative furnizate de acestea. Un exemplu în acest sens este prezentat în caseta 12.

64. Tabelul 4 prezintă evaluarea realizată de Curte cu privire la gradul de asigurare pe care Comisia îl obţine referitor la cheltuielile prelucrate prin intermediul sistemelor de gestiune și de control îmbunătăţite, evaluare care are la bază criteriile stabilite.

TABELUL 4

GRADUL DE ASIGURARE PRIVIND EFICACITATEA FUNCŢIONĂRII SISTEMELOR DE GESTIUNE șI DE CONTROL, ASTFEL CUM A FOST EVALUAT DE CURTE

Gradul de asigurare | Procentul de programe vizate1 |

Ridicat | 28 |

Mediu | 34 |

Scăzut | 38 |

CASETA 12

EXEMPLU DE CONSTATARE CARE A FOST ÎNCHISĂ PE BAZA UNEI DESCRIERI FURNIZATE DE O AUTORITATE DIN STATUL MEMBRU ÎN CAUZĂ

În cazul unui program (Navarra), deficienţele au fost identificate și considerate ca remediate, pe baza unor rapoarte ale autorităţilor statului membru respectiv. Referitor la diversele organisme cărora le-au fost delegate sarcinile de gestiune, autorităţile naţionale au informat Comisia că s-au instituit noi proceduri cu privire la mai multe măsuri gestionate de un singur organism, fără însă să furnizeze informaţii mai detaliate care ar fi permis Comisiei să aprecieze caracterul cantitativ și calitativ al noilor controale. În ceea ce privește alte măsuri gestionate de același organism, fuseseră elaborate manuale, dar existau în continuare probleme legate de conţinutul controalelor. Cu toate acestea, în cazul altor organisme, în continuare nu existau nici manuale, nici liste de verificare, aceste două elemente fiind esenţiale pentru asigurarea eficacităţii controalelor. Comisia nu a solicitat luarea unor măsuri suplimentare.

... PRIN URMARE, TREBUIE SĂ SE OBŢINĂ UN GRAD MAI MARE DE ASIGURARE ÎN CADRUL PROCESULUI DE ÎNCHIDERE...

65. Unul dintre scopurile pentru care Comisia a examinat situaţia acţiunilor întreprinse în vederea remedierii deficienţelor identificate era de a evita un proces de închidere îndelungat și solicitant din punctul de vedere al resurselor mobilizate, astfel încât acesta să nu interfereze cu perioada de programare curentă 2007-2013. Cu toate acestea, în special pentru acele programe referitor la care nivelul de asigurare obţinut nu a fost ridicat, evaluarea finală a riscului rezidual de eroare va trebui realizată de Comisie în cursul procesului de închidere care este în curs de desfășurare (a se vedea punctul 15).

66. În scopul pregătirii procesului de închidere, Comisia a efectuat, începând cu 2007, o serie de audituri la nivelul organismelor de lichidare responsabile de programele considerate ca prezentând un risc ridicat pentru interesele financiare ale bugetului UE. Deficienţele identificate în cursul acestor audituri au fost însă în majoritate considerate de Comisie ca remediate, pe baza unor declaraţii ale autorităţilor vizate (a se vedea exemplul prezentat în caseta 7).

67. În urma examinării declaraţiilor de lichidare aferente acelor programe din eșantion referitor la care concluzia Comisiei a fost una pozitivă (87 %, a se vedea punctul 34), Curtea formulează următoarele concluzii:

(a) pentru 23 % din cazuri (situaţia la sfârșitul lunii iunie 2011), informaţiile furnizate în declaraţia de lichidare vor determina corecţii financiare suplimentare; această constatare privește în principal cazurile în care Curtea consideră că Comisia nu a obţinut un nivel ridicat de asigurare (a se vedea punctul 55 și tabelul 4);

(b) pentru 57 % din cazuri, opinia și/sau indicele de eroare care figurează în declaraţia de lichidare sunt discutabile, în special deoarece indicele de eroare este prea scăzut atunci când este comparat cu deficienţele care fuseseră identificate în cadrul programului. De asemenea, potrivit evaluării Curţii, există îndoieli în ceea ce privește reprezentativitatea rezultatelor, întrucât controalele de nivel secundar nu trebuiau în mod necesar efectuate pe un eșantion statistic. Rezultatele acestor controale trebuie însă utilizate ca elemente componente principale ale evaluării cu privire la necesitatea aplicării unor corecţii financiare suplimentare.

68. Nu în cele din urmă, în ceea ce privește eșantionul auditat, existau si- tuaţii (a se vedea caseta 13) în care cheltuielile care fuseseră iniţial retrase dintr-o declaraţie de cheltuieli au fost reintroduse în cadrul declaraţiei de cheltuieli finale. De asemenea, au existat cazuri în care cheltuielile aferente unor proiecte nou aprobate au fost incluse cu puţin timp înainte de termenul de închidere. Există riscul ca aceste din urmă proiecte să nu fi fost controlate în mod corespunzător, ca urmare a presiunii de a absorbi fondurile UE puse la dispoziţie.

69. În funcţie de analiza riscurilor pe care o realizează cu privire la programe și ţinând seama de obiectivul său de a evalua validitatea indicelui de eroare prezentat, Comisia poate decide să desfășoare sau nu audituri în cadrul procesului de închidere. În prezent, astfel de audituri se efectuează pentru aproximativ jumătate din acele cazuri referitor la care Curtea consideră că gradul de asigurare nu este ridicat (66 % din cazurile menţionate la punctul 55 și 36 % din cazurile menţionate în tabelul 4, categoria "scăzut"). Este posibil ca numărul acestor audituri să crească în continuare.

CASETA 13

EXEMPLE DE REINTRODUCERE ÎN DECLARAŢIE A UNOR CHELTUIELI NEELIGIBILE șI DE INCLUDERE CU ÎNTÂRZIERE A UNOR NOI PROIECTE

În cazul unui program (Nord-estul Angliei) care făcuse obiectul unor acţiuni corective în perioada martie 2006-septembrie 2007, din cheltuielile deduse (reţinute) anterior, autoritatea de management a reintrodus în declaraţia de cheltuieli finale suma de 19,3 milioane de euro. În acest caz, organismul de lichidare s-a dovedit a fi eficace, revelând această problemă.

În cazul unui alt program (Sardinia) care făcuse obiectul unor acţiuni corective începând din septembrie 2007, acţiuni care erau în curs de derulare la momentul închiderii, în declaraţia de cheltuieli finale au fost incluse cu întârziere cheltuieli în valoare de 80 de milioane de euro. Niciunul dintre proiectele vizate nu făcuse obiectul controalelor de nivel secundar din partea organismului independent. Comisia a fost în măsură să detecteze această problemă întrucât ea a fost adusă la cunoștinţă în declaraţia de lichidare, declaraţie care nu furnizează o opinie finală cu privire la program. Evaluarea caracterului eligibil al cheltuielilor aferente va necesita însă demersuri suplimentare pentru a se evita riscul rambursării unor cheltuieli neeligibile.

70. În toate cazurile în care Comisia nu intenţionează să efectueze un audit de închidere, decizia sa finală cu privire la aplicarea unor corecţii finan- ciare suplimentare va trebui să se întemeieze pe informaţiile și declaraţiile furnizate de organismul de lichidare fie în declaraţia de lichidare, fie ca urmare a unor noi solicitări din partea Comisiei. Astfel, Comisia poate să nu fie în măsură să evalueze veridicitatea și exactitatea informaţiilor furnizate, care pot să fie legate de aspecte-cheie precum argumentele [24] prezentate de autorităţi în sprijinul acţiunii lor de a reduce indicele de eroare, iniţial mai ridicat, la pragul de 2 % (a se vedea punctul 15). Caseta 14 prezintă un exemplu ilustrativ privind provocările cu care se confruntă Comisia în etapa închiderii.

CASETA 14

EXEMPLU DE INTERPRETĂRI DIFERITE PRIVIND INDICELE DE EROARE FINAL AL UNUI PROGRAM

Ca urmare a unor audituri efectuate de Comisie, s-a convenit, în a doua jumătate a anului 2005, asupra unui plan de acţiune care privea un număr de programe dintr-un stat membru. Pe lângă unele aspecte specifice, care au fost abordate în mod adecvat, acţiunea-cheie solicitată era de a consolida controalele de nivel primar. Prin urmare, s-au introdus și/sau formalizat o serie de controale și s-au elaborat note orientative relevante referitor la acestea. Prin prisma acestor aspecte, Comisia a considerat că planul de acţiune a fost implementat cu succes. Nu exista însă nicio cerinţă care să specifice gradul de acoperire pe care să îl aibă controalele, cum ar fi un anumit procent din proiecte sau din cheltuieli care să fie controlat. Comisia a efectuat o serie de audituri de examinare a situaţiei acţiunilor întreprinse pentru un număr de programe, audituri care au evaluat, printre altele, și calitatea controalelor de nivel primar, nefiind identificată nicio deficienţă majoră.

Cu toate acestea, concluzia auditului efectuat de Curte pentru unul dintre programele vizate (Yorkshire și Humberside) este că gradul de acoperire obţinut pentru controalele de nivel primar a fost foarte scăzut, și anume de doar 3 %. Mai mult, indicele de eroare stabilit în urma controalelor de nivel primar este mult mai mic decât indicele de eroare identificat de controalele de nivel secundar, fapt ce pune sub semnul întrebării calitatea controalelor de nivel primar. Aceasta presupune că, în etapa închiderii, trebuie să se acorde credibilitate totală rezultatelor controalelor de nivel secundar.

Indicele de eroare prezentat în declaraţia de lichidare pentru ansamblul programului este de 1,959 %. Auditul realizat de Curte a arătat însă că modul în care s-a ajuns la prezentarea acestui indice nu este corect din punct de vedere statistic, deoarece nu s-a luat în considerare faptul că programul constă în trei subpopulaţii statistice [25]. Prin urmare, utilizând aceleași cifre, concluzia auditului Curţii a fost că indicele de eroare era de 9,3 %. Comisia a acceptat indicele de eroare prezentat în declaraţia de lichidare, bazându-se pe cadrul juridic.

71. Prin reglementările aferente perioadei de programare 2007-2013, s-au introdus o serie de noi dispoziţii având ca scop soluţionarea unora dintre problemele descrise la punctele anterioare:

(a) controalele de nivel secundar trebuie să se efectueze pe baza unui eșantion statistic selectat în mod aleatoriu; în acest mod, ar trebui să se amelioreze validitatea indicilor de eroare prezentaţi Comisiei în etapa închiderii;

(b) autoritatea de audit (o entitate comparabilă cu organismul independent/organismul de lichidare din perioada de programare 2000-2006) trebuie să prezinte Comisiei, în fiecare an, opinii cu privire la eficacitatea funcţionării sistemelor de gestiune și de control; se estimează că aceste opinii vor fi mai fiabile decât rapoartele prevăzute la articolul 13 datorită metodei de eșantionare statistică și că vor constitui elementul component principal al asigurării pe care Comisia o obţine cu privire la eficacitatea sistemelor.

72. Cadrul juridic aferent perioadei de programare 2007-2013 a fost de asemenea modificat, în special prin introducerea unei simplificări având ca scop reducerea indicilor de eroare. În prezent, autorităţile din statele membre au posibilitatea de a declara cheltuielile de regie sub forma unor rate forfetare sau a unor sume forfetare în loc de costuri efectiv înregistrate.

… CHIAR DACĂ ESTE POSIBIL CA UNELE CORECŢII FINANCIARE SUPLIMENTARE SĂ NU AIBĂ NICIUN IMPACT DEOARECE CHELTUIELILE DECLARATE DEPĂșESC BUGETUL ALOCAT

73. În urma unei analize a declaraţiilor de cheltuieli finale aferente celor 40 de programe examinate, s-a observat că pentru 50 % dintre acestea (70 % pentru programele FEDER și 24 % pentru programele FSE), autorităţile din statele membre au declarat cheltuieli care depășesc bugetul alocat programului respectiv [26]. Procentul de supradeclarare variază între 1 % și 28 %. Aceasta înseamnă că, pe de o parte, în toate aceste cazuri, autorităţile din statele membre au putut înlocui întreaga sumă a corecţiilor financiare convenite în trecut (a se vedea punctul 51) cu cheltuieli nou declarate și că, pe de altă parte, autorităţile din statele membre dispun de o soluţie-tampon care să compenseze corecţiile financiare suplimentare efectuate în momentul închiderii [27]. Cu alte cuvinte, corecţiile financiare suplimentare nu ar duce la o reducere a sumei finale care urmează să fie rambursată de Comisie.

SUNT NECESARE EFORTURI SUPLIMENTARE PENTRU CA SISTEMELE SĂ FIE EFICACE PENTRU PERIOADA DE PROGRAMARE 2007-2013

74. Având în vedere că între 2006 și 2008 s-au identificat numeroase deficienţe și ţinând cont de timpul necesar pentru a pune în aplicare acţiu- nile corective (a se vedea punctul 32), deficienţele respective au fost considerate adesea ca remediate, exact înainte de începerea procesului de închidere. Aceasta însemna că ameliorarea efectivă a sistemelor de gestiune și de control urma să se producă abia în perioada de programare 2007-2013.

75. Sistemele aferente programelor care succed, în perioada de programare 2007-2013, unui număr de zece dintre programele examinate au primit din nou o evaluare negativă din partea Comisiei în 2010, după cum este reflectat în rapoartele anuale de activitate ale DG Politica Regională și ale DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune. Prin urmare, Comisia va trebui să întreprindă acţiuni corective suplimentare pentru aceste programe.

76. Aceste rapoarte anuale de activitate indică, de asemenea, faptul că indicii de eroare furnizaţi de autorităţile de audit depășeau pragul de 2 % (a se vedea punctul 15) pentru 35,6 % din programele gestionate de DG Politica Regională și pentru 47,4 % din programele gestionate de DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune [28]. În urma propriilor evaluări ale direcţiilor generale cu privire la eficacitatea sistemelor pentru perioada 2007-2013, 15,4 % din programele gestionate de DG Politica Regională și 25,8 % din programele gestionate de DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune au fost clasificate ca prezentând deficienţe semnificative. Indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curte pentru "Coeziune, energie și transporturi" în Raportul său anual 2010 este de 7,7 % [29].

77. Trebuie totuși menţionat că, acolo unde Comisia a reușit să eficientizeze sistemele de gestiune și de control ale statelor membre, nu există încă nicio garanţie că sistemele aferente programelor care au succedat vor fi la fel de eficace. Aceasta este consecinţa faptului că schimbarea entităţilor, a sistemelor și a personalului responsabil de controlul programelor din cadrul fondurilor structurale, de exemplu, din motive bugetare, este la discreţia statelor membre. Comisia s-a confruntat deja cu un număr de astfel de cazuri.

CONCLUZII ȘI RECOMANDĂRI

78. Prin luarea de măsuri corective, Comisia are drept obiectiv să se asigure că plăţile neconforme deja efectuate fac obiectul unor corecţii financiare corespunzătoare și că sistemele de gestiune sunt îmbunătăţite astfel încât să poată furniza un grad suficient de asigurare cu privire la faptul că plăţile viitoare sunt efectuate în conformitate cu normele aplicabile.

79. Auditul realizat de Curte a arătat că, în general, Comisia a întreprins acţiuni adecvate atunci când s-au identificat deficienţe, însă procesul a fost de lungă durată, și că, pentru programele auditate, Comisia a obţinut grade diferite de asigurare cu privire la faptul dacă deficienţele identificate în cadrul sistemelor de gestiune și de control naţionale au fost corectate ca urmare a acţiunilor sale corective.

COMISIA ÎNTREPRINDE ACŢIUNI ADECVATE ATUNCI CÂND SE IDENTIFICĂ DEFICIENŢE ÎN CADRUL SISTEMELOR STATELOR MEMBRE, ÎNSĂ PROCESUL PÂNĂ LA PUNEREA LOR ÎN APLICARE ESTE ÎNDELUNGAT

80. Comisia a iniţiat în mod sistematic acţiuni corective atunci când s-au identificat deficienţe. În 90 % din cazuri, Comisia a abordat problema acestor deficienţe în mod corespunzător (a se vedea punctele 23-27).

81. Cu toate acestea, au fost necesare, în medie, 30 de luni pentru a pune în aplicare acţiunile corective. Deficienţele care priveau perioada 2000-2006 au fost în principal identificate începând cu 2005-2006, ceea ce a însemnat că, având în vedere și durata îndelungată a procesului, pentru aproximativ jumătate din cazurile din eșantion, corecţiile financiare au trebuit să fie implementate în etapa închiderii. Politica actuală a Comisiei este ca acţiunile corective să fie puse în aplicare în termen de 24 de luni (a se vedea punctele 32-40).

COMISIA A REUșIT ÎNTR-O ANUMITĂ MĂSURĂ SĂ SE ASIGURE CĂ CORECŢIILE FINANCIARE AU FOST APLICATE CORECT

82. Comisia a obţinut un grad ridicat de asigurare, potrivit căruia corecţiile financiare fuseseră corect aplicate, pentru aproximativ două treimi din cazurile examinate de Curte. În ceea ce privește restul cazurilor, au existat o serie de neajunsuri care au redus nivelul de asigurare. Aceasta se datorează fie caracterului insuficient al informaţiilor, fie neajunsurilor legate de sfera controalelor efectuate pentru a evalua suma corecţiilor financiare (a se vedea punctele 44-57).

COMISIA NU A REUșIT DECÂT ÎNTR-O MAI MICĂ MĂSURĂ SĂ OBŢINĂ ASIGURAREA CĂ ACŢIUNILE SALE AU DUS LA AMELIORAREA SISTEMELOR DE GESTIUNE șI DE CONTROL NAŢIONALE

83. Pentru programele auditate (a se vedea anexa), Comisia a obţinut grade diferite de asigurare cu privire la faptul dacă acţiunile sale corective au condus sau nu la corectarea deficienţelor din cadrul sistemelor de ges- tiune și de control ale statelor membre. Din totalul programelor auditate, Curtea a constatat că, pentru 28 % din programe nivelul de asigurare era ridicat, pentru 34 % era mediu, iar pentru 38 % era scăzut. În timpul procesului de închidere, Comisia procedează la activităţi suplimentare, însă există o serie de dificultăţi care trebuie rezolvate pentru a obţine un grad suficient de asigurare cu privire la informaţiile furnizate și în special cu privire la indicele de eroare final prezentat în declaraţia de lichidare (a se vedea punctul 28 și punctele 58-73).

84. Pentru zece dintre programele examinate de Curte, programele care le-au succedat au primit din nou o evaluare negativă din partea Comisiei în 2010. În plus, indicii de eroare raportaţi de autorităţile naţionale de audit în cursul perioadei curente sunt, în foarte multe cazuri, semnificativi (a se vedea punctele 74-77). Comisia va trebui să întreprindă acţiuni corective suplimentare pentru aceste programe.

SUNT POSIBILE ÎMBUNĂTĂŢIRI

85. Acţiunile corective ale Comisiei pot avea efecte benefice semnificative, însă se mai pot aduce îmbunătăţiri pentru ca sistemele să fie menţinute la un nivel de calitate adecvat pentru perioada 2007-2013. Aceste îmbunătăţiri pot însă să aibă unele implicaţii legate de resurse, implicaţii pe care Comisia va trebui să le aibă în vedere.

RECOMANDAREA 1

Comisia ar trebui:

- să reducă durata procedurii administrative cuprinse între momentul identificării deficienţelor și cel al punerii în aplicare a acţiunilor corective;

- să acorde o prioritate mai mare auditului său privind activitatea autorităţilor de audit, pentru a se asigura că acestea furnizează indici de eroare fiabili, astfel încât corecţiile financiare să poată fi aplicate pe baza acestor indici de eroare;

- să difuzeze liste de verificare care să servească drept model de cele mai bune practici pentru autorităţile din statele membre pentru controalele lor de nivel primar;

- să asigure faptul că corecţiile financiare implementate înainte de închidere acoperă toate cheltuielile efectuate în cadrul sistemelor de gestiune și de control deficiente.

CHESTIUNEA SUBSTITUIRII UNOR CHELTUIELI NEELIGIBILE MERITĂ EXAMINATĂ ÎN CONTEXTUL DECIZIILOR PRIVIND CHELTUIELILE VIITOARE DIN DOMENIUL COEZIUNII

86. Pentru jumătate din programele examinate de Curte, autorităţile din statele membre au declarat cheltuieli care depășesc bugetul alocat programului respectiv. Aceasta înseamnă că au putut să înlocuiască unele cheltuieli neeligibile respinse de la rambursare cu noi cheltuieli și să dispună de o soluţie-tampon care să compenseze eventualele corecţii financiare suplimentare (a se vedea punctul 73).

87. Substituirea în acest mod a cheltuielilor este permisă de normele în vigoare [a se vedea punctul 13 litera (a)] și permite ca sumele reprezentând sprijinul acordat statelor membre prin fondurile structurale să fie utilizate în vederea unor alte programe de cheltuieli menite să sporească coeziunea economică și socială.

88. Posibilitatea statelor membre de a reutiliza în acest mod sprijinul acordat prin fondurile structurale ridică însă o serie de probleme, care merită examinate în special în contextul deciziilor privind cheltuielile viitoare în domeniul coeziunii:

(a) unele dintre deficienţele identificate sunt de natură sistemică (de exemplu, aplicarea incorectă a normelor privind achiziţiile publice). Dacă nu se identifică o soluţie pentru aceste deficienţe, există riscul ca unele cheltuieli neeligibile aferente unui proiect să poată fi înlocuite cu cheltuieli neeligibile dintr-un alt proiect;

(b) există cazuri în care noile cheltuieli care înlocuiesc cheltuieli neeligibile privesc proiecte finanţate integral din fonduri naţionale (finanţare retroactivă). Alte rapoarte ale Curţii au arătat că astfel de proiecte sunt mai susceptibile să conţină erori (a se vedea nota de subsol 20); în plus, atunci când se utilizează finanţarea retroactivă, cheltuielile din domeniul coeziunii sunt transformate în sprijin ex post pentru bugetele statelor membre;

(c) acţiunile corective ale Comisiei presupun resurse și costuri administrative semnificative. Atunci când sprijinul trebuie realocat, iar statul membru dispune de o rezervă semnificativă de proiecte cu adevărat conforme (a se vedea nota de subsol 26), acţiunile corective ale Comisiei duc la schimbări de natură documentară (sprijinul UE este atribuit unui set diferit de proiecte), însă nu la schimbări în activitatea desfășurată. De asemenea, după cum Curtea a observat deja [30], faptul că se efectuează corecţii financiare nu înseamnă că operaţiunile subiacente devin mai puţin neconforme, ci doar că costul suportat pentru operaţiunile neconforme respinse de la rambursare este trecut de la bugetul UE în contul bugetelor naţionale.

RECOMANDAREA 2

Comisia, Parlamentul și Consiliul ar trebui să reexamineze, atunci când discută planurile viitoare de cheltuieli în domeniul coeziunii, dacă ar trebui să se aducă modificări la mecanismele privind posibilităţile de substituire a unor cheltuieli identificate ca fiind neeligibile, scopul fiind acela de a spori valoarea adăugată a fondurilor europene.

Prezentul raport a fost adoptat de Camera II, condusă de domnul Harald NOACK, membru al Curţii de Conturi, la Luxemburg, în ședinţa sa din 18 ianuarie 2012.

Pentru Curtea de Conturi

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Președinte

[1] La nivelul Comisiei, Fondul european de dezvoltare regională este gestionat de Direcţia Generală Politica Regională (DG Politica Regională), iar Fondul social european este gestionat de Direcţia Generală Ocuparea Forţei de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune (DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune).

[2] Articolul 17 alineatul (1) TUE și articolul 317 TFUE.

[9999] Resursele financiare puse la dispoziţia FEDER și FSE pentru perioadele corespunzătoare celor două cadre financiare. Cadrul financiar este un plan de cheltuieli multianual care transpune în termeni financiari priorităţile în ceea ce privește politicile Uniunii.

[3] Responsabilităţile Comisiei și cele ale statelor membre pentru perioada de programare 2000-2006 sunt definite în principal în Regulamentul (CE) nr. 1260/2009 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispoziţiilor generale referitoare la fondurile structurale (JO L 161, 26.6.1999, p. 1) și în Regulamentul (CE) nr. 438/2001 al Comisiei din 2 martie 2001 de stabilire a normelor detaliate de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului privind sistemele de gestionare și control pentru asistența acordată prin fondurile structurale (JO L 63, 3.3.2001, p. 21). În ceea ce privește perioada de programare 2007-2013, responsabilităţile sunt definite în principal în Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 (JO L 210, 31.7.2006, p. 25) și în Regulamentul (CE) nr. 1828/2006 al Comisiei din 8 decembrie 2006 de stabilire a normelor de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și a Regulamentului (CE) nr. 1080/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind Fondul european de dezvoltare regională (JO L 371, 27.12.2006, p. 1).

[4] Promotorii pot fi organisme publice sau private sau persoane fizice. Exemplu de promotor public: Administraţia drumurilor, atunci când implementează un proiect de construcţie a unei autostrăzi noi. Exemplu de promotor privat: o întreprindere privată care intenţionează să procedeze la raţionalizarea procesului său de producţie prin achiziţionarea unor utilaje noi.

[5] Bugetul alocat unui program este finanţat din fonduri publice ale statului membru în cauză, din fonduri private și din fondurile structurale.

[6] Rapoartele sunt astfel denumite deoarece obligativitatea întocmirii lor este prevăzută la articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 438/2001.

[7] Pentru perioada de programare 2000-2006, cheltuielile au fost considerate eligibile pentru majoritatea programelor din momentul în care Comisia a primit cererea de aprobare a programului (în general, 1.1.2000) și până la 30.6.2009. Procesul de închidere a demarat odată cu depunerea documentelor în termen de 15 luni după această dată-limită, și anume la 30.9.2010. Cu toate acestea, în cazul anumitor programe, acest proces a început mai devreme, întrucât data-limită până la care cheltuielile erau considerate eligibile fusese stabilită pentru 31.12.2008; în cazul programelor din Grecia, procesul de închidere a început mai târziu, deoarece aceste programe au beneficiat de o prelungire a termenului-limită privind eligibilitatea cheltuielilor, și anume până la 31.12.2009.

[8] Pentru perioada de programare 1994-1999, a se vedea Regulamentul (CE) nr. 2064/97 al Comisiei din 15 octombrie 1997 de stabilire a unor acorduri detaliate pentru aplicarea Regulamentului (CEE) nr. 4253/88 al Consiliului privind controlul financiar exercitat de statele membre asupra operaţiunilor cofinanţate prin fondurile structurale (JO L 290, 23.10.1997, p. 1). Acest regulament a fost abrogat prin Regulamentul (CE) nr. 438/2001 care s-a aplicat pentru perioada 2000-2006.

[9] Verificările realizate de autorităţile de plată (a se vedea punctul 5) nu erau considerate ca făcând parte dintre elementele-cheie întrucât rareori erau de așa natură încât să compenseze controalele de nivel primar și secundar deficiente. De asemenea, ele au făcut rareori obiectul unor acţiuni corective extinse.

[10] A se vedea articolele 38 și 39 din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999.

[11] Articolul 39 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999.

[12] Există o serie de directive europene care stabilesc normele care trebuie respectate în cazul contractelor de achiziţii publice de lucrări, bunuri și servicii, atunci când bugetul iniţial al acestor contracte depășește plafoanele stabilite în directivele respective. Directivele Parlamentului European și ale Consiliului aflate în vigoare în prezent (și transpuse în legislaţia statelor membre) sunt Directiva 2004/17/CΕ a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale (JO L 134, 30.4.2004, p. 1) și Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, 30.4.2004, p. 114). Pentru contractele care nu fac obiectul dispoziţiilor directivelor (bugetul lor nu depășește plafonul stabilit), pot exista dispoziţii specifice în legislaţia naţională sau regională.

[13] "Plan de acțiune privind întărirea rolului de supraveghere al Comisiei din cadrul gestionării repartizate a acțiunilor structurale", COM(2008) 97 final, 19 februarie 2008. Acest plan, al cărui subiect vizat este Comisia însăși, nu trebuie confundat cu un alt gen de acţiuni corective, denumite de asemenea "plan de acţiuni de remediere", care sunt solicitate de Comisie și care trebuie implementate în statele membre (a se vedea punctul 12).

[14] "Impactul Planului de acțiune privind întărirea rolului de supraveghere al Comisiei din cadrul gestiunii repartizate a acțiunilor structurale", COM(2010) 52 final, 18 februarie 2010.

[15] Conform conturilor anuale ale Uniunii Europene pentru exerciţiul 2010, suma totală a corecţiilor financiare confirmate pentru perioada 2000-2006 este de 4165 de milioane de euro pentru FEDER și de 1174 de milioane de euro pentru FSE. Suma totală a corecţiilor financiare raportate pentru perioada 1994-1999 este de 1758 de milioane de euro pentru FEDER și de 397 de milioane de euro pentru FSE.

[8888] Această populaţie nu cuprinde programele pentru Interreg (promovarea cooperării transfrontaliere, transnaţionale și interregionale), pentru Urban (promovarea reabilitării economice și sociale a orașelor și a vecinătăţilor urbane în criză) și pentru Equal (promovarea dezvoltării resurselor umane în contextul egalităţii de șanse). Unul și același program poate include unele măsuri care sunt cofinanţate prin FSE, precum și alte măsuri care sunt cofinanţate prin FEDER. În astfel de cazuri, programul se regăsește atât în coloana aferentă FEDER, cât și în cea privind FSE.

[16] Se consideră că o eroare este sistemică atunci când există o probabilitate crescută ca aceeași problemă să afecteze și alte proiecte într-un mod similar. Într-o astfel de situaţie, este necesar să se determine amploarea erorii sistemice respective. Exemplu: un promotor de proiect a interpretat în mod greșit o normă privind eligibilitatea. Dacă promotorul a derulat mai multe proiecte, există posibilitatea ca această interpretare eronată să le fi afectat pe toate și, astfel, să se fi declarat cheltuieli neconforme pentru totalitatea acestor proiecte.

[17] Pentru calculul duratei medii, momentul la care deficienţele se consideră că au fost remediate corespunde momentului la care s-au închis ultimele acţiuni. Cu toate acestea, trebuie menţionat că, adesea, diverse acţiuni individuale aferente unui program dat au fost închise la mai multe momente diferite în timp.

[18] De exemplu, normele privind achiziţiile publice și cele privind ajutoarele de stat se aplică mai des la proiectele cofinanţate prin FEDER.

[19] Orientări de definire a principiilor, criteriilor și baremelor indicative aplicate de către serviciile Comisiei pentru stabilirea corecţiilor financiare menţionate la articolul 39 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 și, în ceea ce privește achiziţiile publice, documentul COCOF 07/0037/03, varianta finală din 29 noiembrie 2007.

[20] Cheltuielile nou declarate pot fi legate de proiecte noi nefinalizate sau de proiecte care fuseseră deja finalizate și care fuseseră finanţate iniţial din fonduri naţionale înainte de a face obiectul unei cereri de cofinanţare din partea UE. Pentru acestea din urmă, are loc o "finanţare retroactivă". Practicile privind acceptarea unor proiecte retroactive diferă de la o direcţie generală la alta. Curtea a constatat că aceste proiecte erau mai susceptibile să conţină erori decât proiectele selectate în mod obișnuit (a se vedea punctul 6.19 din Raportul anual al Curţii pentru exerciţiul 2008).

[7777] Această cifră nu include șapte programe pentru care s-au convenit corecţii forfetare pentru deficienţe sistemice care priveau în principal aspecte legate de achiziţiile publice.

[21] Controale efectuate pe baza unor liste de verificare riguros aplicate care acoperă totalitatea riscurilor într-un mod minuţios.

[22] De exemplu:(i)toate contractele pentru care se aplică normele privind achiziţiile publice sau(ii)o parte din cheltuielile (de exemplu, cheltuieli administrative/de personal) aferente tuturor proiectelor pentru care s-au întocmit declaraţii de cheltuieli.

[23] Trebuie menţionat că, în cazul a două programe incluse în eșantion, autorităţilor din statul membru vizat nu li s-a solicitat efectuarea de corecţii financiare. Astfel, acestea nu sunt luate în calcul.

[6666] În cazul a șase programe, îmbunătăţirile la nivelul sistemelor nu au fost evaluate întrucât corecţiile financiare au acoperit toate cheltuielile declarate în perioada de programare. Impactul acţiunilor corective pentru aceste programe a fost luat în considerare la punctul 55.

[24] Exemple de argumente furnizate: (i) anumite erori sunt raportate ca fiind "atipice" sau (ii) se raportează că toate erorile sistemice au fost tratate în mod satisfăcător.

[25] O populaţie statistică (numărul total de proiecte) poate fi divizată prin gruparea proiectelor în subpopulaţii omogene (straturi).

[26] Statele membre pot avea un coș de proiecte care este mai mare ca volum decât alocarea financiară pentru programul în cauză.

[27] La momentul elaborării prezentului raport, Comisia nu luase încă nicio decizie finală cu privire la care sumă să se aplice corecţia financiară: suma înscrisă în buget sau suma declarată, în cazul în care aceasta din urmă depășește bugetul.

[28] În ceea ce privește programele gestionate de DG Politica Regională: pentru 22,5 % din programe, indicele de eroare era cuprins între 2 și 5 %, iar pentru 13,1 % din programe, indicele de eroare depășea 5 %. În ceea ce privește programele gestionate de DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune: pentru 19,0 % din programe, indicele de eroare era cuprins între 2 și 5 %, iar pentru 28,4 % din programe, indicele de eroare depășea 5 %.

[29] Limita inferioară a indicelui de eroare: 4,7 %; limita superioară a indicelui de eroare: 10,7 %.

[30] Punctul 1.65 din Raportul anual 2005 (JO C 263, 31.10.2006, p. 1).

--------------------------------------------------

ANEXĂ

PROGRAMELE CARE AU FĂCUT OBIECTUL VERIFICĂRII DOCUMENTARE

FEDER |

Țara | Programul nr. | Denumirea programului | Bugetul alocat (în milioane de euro) |

Republica Cehă | 2003CZ161PO003 | Industrie și întreprinderi | 347,8 |

Germania | 2000DE162DO003 | Saarland | 293,0 |

Spania | 2000ES161PO004 | Asturii | 1695,4 |

2000ES161PO008 | Ceuta | 89,4 |

2000ES161PO010 | Extremadura | 2262,4 |

2000ES162DO006 | Madrid | 781,4 |

Regatul Unit | 1999GB161DO002 | Merseyside | 2600,3 |

2000GB162DO005 | Nord-estul Angliei | 1716,6 |

2000GB162DO012 | Estul Scoţiei | 661,4 |

Grecia | 2000GR051PO003 | Sănătate și bunăstare | 220,2 |

2000GR161PO004 | Grecia occidentală | 530,0 |

2000GR161PO007 | Epir | 464,7 |

2000GR161PO011 | Insulele Ionice | 268,5 |

2000GR161PO016 | Competitivitate | 2826,2 |

2000GR161PO026 | Cultură | 647,6 |

Irlanda | 2000IE161PO005 | Regiunea de sud și de est | 829,5 |

Italia | 1999IT161PO010 | Sardinia | 2601,0 |

1999IT161PO005 | Transporturi | 4520,2 |

2000IT162DO009 | Lazio | 884,4 |

Polonia | 2003PL161PO001 | Programul regional integrat | 3485,3 |

Portugalia | 1999PT161PO008 | Economie | 4009,3 |

1999PT161PO004 | Societatea informaţională | 652,3 |

Slovacia | 2003SK161PO002 | Industrie și servicii | 291,0 |

FSE |

Țara | Programul nr. | Denumirea programului | Bugetul alocat (în milioane de euro) |

Belgia | 1999BE053DO002 | Ministerul federal al muncii și al ocupării forţei de muncă | 140,3 |

Spania | 2000ES051PO015 | Iniţiativă antreprenorială și formare continuă | 2279,3 |

2000ES053PO305 | Navarra | 173,4 |

2000ES161PO011 | Galicia | 579,7 |

Franța | 1999FR161DO002 | Nord–Pas-de-Calais | 202,1 |

2000FR162DO003 | Lorena | 84,5 |

2000FR162DO019 | Picardia | 66,2 |

2000FR162DO013 | Aquitaine | 125,4 |

Regatul Unit | 1999GB161DO002 | Merseyside | 1032,8 |

1999GB161DO003 | Yorkshire de Sud | 1043,7 |

2000GB162DO010 | Sud-vestul Angliei | 81,8 |

2000GB162DO003 | Yorkshire și Humberside | 142,0 |

Italia | 1999IT161PO007 | Campania | 1003,5 |

1999IT053PO003 | Piemonte | 1054,2 |

Țările de Jos | 1999NL161DO001 | Flevoland | 71,4 |

Polonia | 2003PL051PO001 | Dezvoltarea resurselor umane | 1960,1 |

Slovacia | 2003SK051PO001 | Dezvoltarea resurselor umane | 367,2 |

--------------------------------------------------