Propunere de REGULAMENT DE PUNERE ÎN APLICARE AL CONSILIULUI de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză /* COM/2013/0760 final - 2013/0370 (NLE) */





EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Motivele și obiectivele propunerii Prezenta propunere se referă la aplicarea articolului 10 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene. Contextul general Prezenta propunere este formulată în contextul punerii în aplicare a regulamentului de bază și constituie rezultatul unei anchete care s-a desfășurat în conformitate cu cerințele de fond și de procedură prevăzute în regulamentul de bază. Dispozițiile în vigoare în domeniul propunerii Prin Regulamentul (UE) nr. 513/2013 al Comisiei (JO L 152, 5.6.2013, p. 5) s-au instituit măsuri antidumping provizorii pentru același produs. Propunere paralelă de instituire a unor măsuri antidumping definitive. Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii Nu se aplică. 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI Consultarea părților interesate Părțile interesate vizate de procedură au avut posibilitatea de a-și apăra interesele în timpul anchetei, în conformitate cu dispozițiile regulamentului de bază. Obținerea și utilizarea expertizei Nu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă. Evaluarea impactului Prezenta propunere este rezultatul punerii în aplicare a regulamentului de bază. Regulamentul de bază nu prevede o evaluare generală a impactului, dar conține o listă exhaustivă de condiții care trebuie evaluate. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Rezumatul acțiunii propuse La 8 noiembrie 2012, Comisia a deschis o procedură antisubvenții privind importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare din Republica Populară Chineză. În urma anchetei s-a constatat că produsul în cauză a făcut obiectul unor subvenții, ceea ce a cauzat prejudicii industriei din Uniune. În urma anchetei s-a constatat, de asemenea, că instituirea de măsuri antisubvenție nu contravine interesului Uniunii. Prin urmare, se propune Consiliului să adopte propunerea de regulament de mai jos în vederea instituirii unor măsuri antisubvenție definitive asupra importurilor de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și a componentelor lor cheie (și anume celule) originare din Republica Populară Chineză. Definiția produsului care face obiectul măsurilor nu include plachetele, care au fost inițial incluse în anchetă, deoarece plachetele au unele caracteristici specifice diferite de cele ale produsului în cauză. Temeiul juridic Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (denumit în continuare „regulamentul de bază”). Principiul subsidiarității Propunerea intră în competența exclusivă a Uniunii. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică. Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următoarele motive: Tipul acțiunii este descris în regulamentul de bază menționat anterior și nu permite luarea unei decizii la nivel național. Nu sunt necesare indicații privind măsura în care sarcina financiară și administrativă care revine Uniunii, guvernelor naționale, autorităților regionale și locale, operatorilor economici și cetățenilor este limitată la minimum și proporțională cu obiectivul propunerii. Alegerea instrumentelor Instrument propus: regulament. Alte instrumente nu ar fi adecvate întrucât regulamentul de bază nu prevede alte opțiuni. 4. IMPLICAȚII BUGETARE Propunerea nu are nicio implicație pentru bugetul UE. 2013/0370 (NLE) Propunere de REGULAMENT DE PUNERE ÎN APLICARE AL CONSILIULUI de instituire a unei taxe compensatorii definitive la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene[1], în special articolul 17, având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană, după consultarea comitetului consultativ, întrucât: 1. PROCEDURA 1.1. Deschiderea procedurii (1) La 8 noiembrie 2012, Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene[2] (denumit în continuare „avizul de deschidere”), deschiderea unei proceduri antisubvenții cu privire la importurile în Uniune de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC” sau „țara în cauză”). (2) Procedura antisubvenții a fost deschisă în urma unei reclamații înaintate la 26 septembrie 2012 de asociația EU ProSun (denumită în continuare „reclamantul”), în numele unor producători care reprezintă peste 25 % din producția totală a Uniunii de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie. Reclamația conținea elemente de probă prima facie care atestau subvenționarea produsului în cauză și prejudiciile importante rezultând din aceasta, care au fost considerate suficiente pentru a justifica deschiderea unei proceduri. (3) Înainte de deschiderea procedurii și în conformitate cu articolul 10 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (denumit în continuare „regulamentul de bază”)[3], Comisia a informat autoritățile publice ale RPC (denumite în continuare „autoritățile chineze”) că a primit o reclamație documentată în mod corespunzător, conform căreia importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componente cheie originare din RPC ar cauza un prejudiciu important industriei din Uniune. Autoritățile chineze au fost invitate să angajeze consultări pentru a clarifica situația cu privire la conținutul reclamației și pentru a găsi o soluție reciproc agreată. Autoritățile chineze au acceptat invitația la consultări și acestea s-au desfășurat ulterior. În cadrul consultărilor nu s-a putut ajunge la nicio soluție reciproc acceptată. Cu toate acestea, au fost luate în considerare, în mod corespunzător, observațiile formulate de autoritățile chineze în ceea ce privește neaplicabilitatea măsurilor compensatorii enumerate în reclamație. În urma consultărilor au fost primite observații din partea autorităților chineze. 1.2. Procedura antidumping paralelă (4) La 6 septembrie 2012, Comisia Europeană a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene[4], deschiderea unei proceduri antidumping cu privire la importurile în Uniune de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare din RPC. (5) La 6 iunie 2013, Comisia Europeană, prin Regulamentul (EU) nr. 513/2013[5], a instituit o taxă antidumping provizorie la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare sau expediate din RPC („regulamentul antidumping provizoriu”). (6) Analizele prejudiciului efectuate în cadrul prezentei anchete antisubvenție și al anchetei antidumping paralele se bazează pe aceeași definiție a industriei din Uniune, a producătorilor reprezentativi din Uniune și a perioadei anchetei și au condus la aceleași concluzii, în cazul în care nu se specifică altceva. S-a considerat că aceasta este cea mai adecvată cale pentru a raționaliza analiza prejudiciului și a ajunge la concluzii coerente în cadrul ambelor proceduri. Din acest motiv, observațiile privind aspecte referitoare la prejudiciu formulate în cadrul oricăreia dintre aceste două proceduri au fost, în egală măsură, luate în considerare în cealaltă procedură. 1.3. Înregistrarea (7) În urma unei cereri adresate de către reclamant și susținute de documente justificative, Comisia a adoptat, la 1 martie 2013, Regulamentul nr. 182/2013 prin care se supun înregistrării importurile de module fotovoltaice din siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule și plachete) originare sau expediate din Republica Populară Chineză începând cu 6 martie 2013. (8) Unele părți interesate au susținut că decizia de înregistrare a importurilor este neîntemeiată, deoarece nu sunt întrunite condițiile prevăzute la articolul 24 alineatul (5) din regulamentul de bază. Aceste afirmații nu au fost însă întemeiate sau susținute de dovezi concrete. În momentul în care s-a luat decizia de înregistrare a importurilor, Comisia dispunea de suficiente elemente de probă prima facie pentru a justifica necesitatea înregistrării importurilor, între care se remarcă în special creșterea abruptă a acestora, atât ca valoare absolută, cât și în ceea ce privește cota de piață. Prin urmare, argumentele în această privință au fost respinse. 1.4. Părțile vizate de procedură (9) Comisia a informat în mod oficial reclamanții, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți din RPC, autoritățile din RPC și importatorii cunoscuți cu privire la deschiderea procedurii. Părților interesate li s-a acordat posibilitatea de a-și face cunoscute în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere până la termenul stabilit în avizul de deschidere. (10) Având în vedere numărul aparent ridicat de producători-exportatori, de producători din Uniune și de importatori neafiliați, toți producătorii-exportatori cunoscuți și importatorii neafiliați au fost invitați să se facă cunoscuți și să furnizeze Comisiei, astfel cum este specificat în avizul de deschidere, informații de bază cu privire la activitățile pe care le desfășoară în legătură cu produsul în cauză în cursul perioadei de anchetă, astfel cum este definită în considerentul 38 de mai jos. Aceste informații au fost solicitate în temeiul articolului 27 din regulamentul de bază pentru a permite Comisiei să decidă dacă eșantionarea ar fi necesară și, în caz afirmativ, să selecteze eșantioane. De asemenea, au fost consultate autoritățile din RPC. (a) Alcătuirea eșantionului de producători-exportatori (11) Inițial, 121 de producători-exportatori/grupuri de producători din China au furnizat informațiile solicitate și au acceptat să fie incluși într-un eșantion. Societățile care au cooperat reprezintă peste 80 % din volumul total al exporturilor chineze. Pe baza informațiilor primite din partea producătorilor-exportatori și în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază, Comisia a propus inițial un eșantion de șapte producători-exportatori/grupuri de producători-exportatori. (12) Eșantionul selectat de șapte grupuri de societăți este format din primii trei exportatori cooperanți cu cel mai mare volum de exporturi de module, din primii doi exportatori cooperanți cu cel mai mare volum de exporturi de celule și din primii doi exportatori cooperanți cu cel mai mare volum de exporturi de plachete. Eșantionul format din aceste șapte grupuri de producători-exportatori a servit drept bază pentru stabilirea nivelului de subvenționare pentru aceste grupuri, precum și a nivelului de subvenționare pentru toți producătorii-exportatori neincluși în eșantion care au cooperat, în conformitate cu articolul 15 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază. Astfel cum se explică la considerentul 46 de mai jos, Comisia a exclus plachetele din definiția produsului în etapa definitivă a anchetei. Anumite societăți au fost introduse în eșantion deoarece au realizat cele mai mari volume de export de plachete. Cu toate acestea, ținând seama de faptul că deja Comisia anchetase aceste societăți și verificase datele transmise de ele, precum și de faptul că toate aceste societăți au realizat exporturi semnificative de module și/sau celule, nu s-a considerat necesară modificarea eșantionului. (13) S-a decis în final ca eșantionul să fie alcătuit dintr-un număr de opt societăți/grupuri de producători-exportatori. Acest lucru s-a datorat faptului că, deși inițial s-a raportat că Jinko Solar Co. Ltd și Renesola Jiangsu Ltd erau afiliate, ulterior s-a stabilit că de fapt nu erau. (b) Eșantionarea producătorilor din Uniune (14) În avizul de deschidere, Comisia a anunțat că a selectat provizoriu un eșantion de producători din Uniune. Toți producătorii cunoscuți din Uniune și asociația de producători cunoscută au fost informați cu privire la selecția eșantionului provizoriu de producători din Uniune. Eșantionul provizoriu a fost format din nouă producători din Uniune dintre cei aproximativ 215 de producători din Uniune care erau cunoscuți, înainte de deschiderea anchetei, ca fabricând produse similare, selectați pe baza celui mai mare volum reprezentativ al producției, luând în considerare volumul vânzărilor și situarea geografică, ce ar putea face în mod rezonabil obiectul anchetei în intervalul de timp disponibil. S-a asigurat reprezentarea în eșantion atât a producătorilor din Uniune integrați pe verticală, cât și a celor neintegrați. Părțile interesate au fost, de asemenea, invitate să își facă cunoscute punctele de vedere în privința eșantionului provizoriu. (15) Mai multe părți interesate au ridicat următoarele obiecții cu privire la eșantionul provizoriu de producători din Uniune: (i) unele părți au susținut că informațiile limitate furnizate cu privire la eșantionul provizoriu selectat au fost insuficiente și le-au împiedicat să formuleze observații pertinente legate de eșantionul propus. În special, acestea au criticat faptul că identitatea producătorilor din Uniune a fost păstrată confidențială și au solicitat să fie comunicate statele membre în care sunt situați producătorii din Uniune incluși în eșantion, precum și cota de producție a producătorilor din Uniune selecționați din volumul total al producției de module fotovoltaice și celule, precum și procentul din producție și vânzări reprezentat de către societățile din eșantion în mod individual și de eșantion în ansamblu; (ii) metoda utilizată pentru selectarea eșantionului a fost contestată pe motivul că aceasta „confundă trei etape diferite”, și anume sprijinul pentru deschiderea anchetei, definiția industriei din Uniune și eșantionarea. Prin urmare, s-a afirmat că nu este clar dacă industria din Uniune era deja definită în momentul selectării eșantionului și, prin urmare, dacă eșantionul poate fi considerat reprezentativ. Fără definirea industriei din Uniune în stadiul de eșantionare, părțile interesate au fost împiedicate să verifice dacă eșantionul provizoriu a fost reprezentativ și, în consecință, dacă pe baza eșantionului, situația industriei din Uniune în cursul perioadei de anchetă, astfel cum este definită în considerentul 38 de mai jos, poate fi evaluată corect. În plus, s-a afirmat că este inadecvat să se selecteze eșantionul provizoriu pe baza răspunsurilor primite din partea producătorilor din Uniune la examinarea sprijinului pentru deschiderea anchetei; (iii) s-a afirmat, de asemenea, că eșantionul provizoriu a fost selectat doar dintre societățile care și-au exprimat sprijinul în favoarea prezentei anchete; (iv) una dintre părți a afirmat că, deoarece societățile integrate pe verticală sunt incluse în eșantionul provizoriu, volumul producției de celule ar putea fi luat în calcul de două sau de trei ori, ceea ce creează îndoieli cu privire la reprezentativitatea globală a eșantionului. S-a cerut ca, pentru producătorii integrați pe verticală, să se ia în considerare numai volumul producției de module, nu și volumul de celule; (v) aceeași parte a afirmat că datele pe care s-a bazat selectarea eșantionului au fost cel puțin parțial nefiabile, ceea ce ar putea afecta reprezentativitatea eșantionului provizoriu în ansamblu; (vi) una dintre părți a furnizat o listă care ar conține circa 150 de producători suplimentari de produse similare din Uniune, afirmând că și aceștia ar fi trebuit luați în considerare pentru selectarea unui eșantion de producători din Uniune. (16) Argumentelor aduse de părți li s-a răspuns după cum urmează: producătorii din Uniune au solicitat păstrarea confidențialității numelor lor din cauza riscului de represalii. Au existat, într-adevăr, amenințări reale împotriva producătorilor din Uniune de a-și vedea afectate interesele comerciale atât în Uniune, cât și în afara acesteia. Comisia a considerat că aceste cereri au fost suficient de întemeiate pentru a li se da curs. Divulgarea amplasării sau a ponderii în producție și vânzări a producătorilor individuali din Uniune selectați pentru eșantion ar putea foarte ușor să dezvăluie identitatea producătorului în cauză și cererile în această privință au trebuit respinse. (17) Comisia nu a „confundat” determinarea sprijinului pentru deschiderea unei anchete, definirea industriei din Uniune și selectarea eșantionului provizoriu, întrucât aceste etape au rămas independente una de alta, iar deciziile în legătură cu fiecare dintre ele au fost luate separat. Nu s-a demonstrat în ce măsură utilizarea datelor privind producția și vânzările furnizate de producătorii din Uniune în contextul examinării sprijinului pentru deschiderea anchetei a afectat reprezentativitatea eșantionului. La deschiderea anchetei, industria din Uniune a fost, într-adevăr, definită provizoriu. Toate informațiile disponibile cu privire la producătorii din Uniune, inclusiv informațiile furnizate în reclamație și datele colectate de la producătorii din Uniune și de la alte părți înainte de deschiderea anchetei au fost utilizate în scopul stabilirii producției totale din Uniune în mod provizoriu pentru perioada de anchetă, astfel cum este definită în considerentul 38 de mai jos. (18) Toți producătorii din Uniune care au răspuns la întrebările legate de sprijinul acordat pentru deschiderea anchetei au fost luați în considerare pentru eșantion, indiferent dacă aceștia au sprijinit, s-au opus sau nu au exprimat nicio opinie cu privire la anchetă. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă. (19) Problema dublei sau triplei contabilizări a fost luată în considerare în momentul în care a fost selectat eșantionul provizoriu. S-a constatat că excluderea producției și vânzărilor de celule ale producătorilor din Uniune integrați pe verticală nu ar ține seama de o parte din producția de celule vândute pe piața liberă. Prin urmare, s-a considerat că excluderea vânzărilor de celule din volumul total de producție nu ar conduce neapărat la un eșantion mai reprezentativ. În plus, reprezentativitatea eșantionului a fost stabilită nu numai pe baza volumului producției, ci și în funcție de răspândirea geografică și de o reprezentare echilibrată a producătorilor integrați pe verticală și a celor neintegrați. Reprezentativitatea relativă a volumului producției a fost calculată la nivelul fiecărui tip de produs similar. Pe această bază, s-a considerat că metodologia pentru selectarea eșantionului provizoriu a fost rezonabilă și, prin urmare, eșantionul este considerat reprezentativ pentru industria din Uniune în ceea ce privește produsul care face obiectul anchetei în ansamblu. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă. În ceea ce privește fiabilitatea datelor, eșantionul a fost selectat pe baza informațiilor disponibile în momentul efectuării selecției eșantionului, astfel cum se prevede la articolul 27 din regulamentul de bază. În privința fiabilității datelor utilizate în sprijinul deschiderii anchetei, ancheta nu a descoperit nicio dovadă că datele colectate înaintea deschiderii ar cuprinde lacune semnificative. Prin urmare, se poate presupune în mod rezonabil că baza pe care a fost selectat eșantionul provizoriu a fost suficient de fiabilă. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă. (20) În ceea ce privește lista de aproximativ 150 de producători suplimentari din Uniune, trebuie remarcat faptul că această informație a fost transmisă cu mult după termenul prevăzut pentru ca părțile interesate să prezinte observații privind componența eșantionului provizoriu, iar producătorii din Uniune să se manifeste și să solicite să fie incluși în eșantion. În plus, aproximativ 30 de producători din Uniune incluși în această listă erau de fapt cunoscuți de Comisie la momentul selectării eșantionului. Mai mult, toți producătorii din Uniune care s-au prezentat după publicarea avizului de deschidere au fost luați în considerare la selectarea eșantionului. Pe această bază, reprezentativitatea eșantionului nu a fost afectată. Prin urmare, această afirmație a fost respinsă. (21) După primirea observațiilor, componența eșantionului a fost revizuită, din cauză că au existat indicii că una dintre societățile selectate nu ar fi fost în situația de a coopera pe deplin. Pentru a menține nivelul de reprezentativitate a eșantionului, a fost selectat un producător suplimentar din Uniune. Eșantionul revizuit este constituit, prin urmare, din zece societăți, selectate pe baza celui mai mare volum reprezentativ pentru fiecare nivel de producție, luând în considerare volumul vânzărilor pe piața UE și situarea geografică, ce puteau face în mod rezonabil obiectul anchetei în intervalul de timp disponibil. În urma excluderii plachetelor din definiția produsului în cauză, și astfel din domeniul de aplicare al acestei anchete (a se vedea considerentele 42 – 46 și 349 de mai jos), eșantionul este alcătuit din opt societăți. Ca urmare, eșantionul de producători din Uniune analizat reprezintă, ca procent din totalul producției din Uniune, între 18 % și 21 % pentru module și între 17 % și 24 % pentru celule și acoperă producătorii integrați pe verticală și pe cei neintegrați. Având în vedere că un procentaj exact ar permite calcularea volumului de producție al producătorului suplimentar din Uniune menționat mai sus și, prin urmare, determinarea identității acestuia, nu se pot dezvălui procentele exacte. (22) Producătorii din Uniune care au furnizat Comisiei informațiile solicitate în vederea selectării unui eșantion în cadrul prezentei proceduri antisubvenții coincid cu producătorii din Uniune care au furnizat informații relevante în cadrul anchetei paralele antidumping în desfășurare. Mai mult, toți producătorii din Uniune selectați în eșantionul final în cadrul anchetei antidumping au furnizat informațiile relevante și în cadrul prezentei anchete antisubvenții, fapt care i-a permis Comisiei să selecteze un eșantion. Prin urmare, s-a considerat adecvat ca eșantioanele finale ale producătorilor din Uniune în cadrul ambelor proceduri să fie identice. (23) Autoritățile chineze și-au reiterat afirmația potrivit căreia utilizarea confidențialității numelor reclamanților și a producătorilor din Uniune incluși în eșantion nu este garantată. Astfel cum s-a afirmat deja în considerentul 9 din regulamentul provizoriu, producătorii din Uniune au solicitat păstrarea confidențialității numelor lor din cauza riscului de represalii. Comisia a considerat că aceste cereri au fost suficient de întemeiate pentru a li se da curs. Informațiile furnizate Comisiei pentru susținerea riscului de represalii nu pot fi dezvăluite părților terțe, deoarece o astfel de dezvăluire ar contraveni scopului cererii de păstrare a confidențialității. Mai mult, în cazul în care, astfel cum afirmă autoritățile chineze, un producător din Uniune își reevaluează poziția și își dezvăluie identitatea prin completarea unei cereri de atac în instanță a regulamentului provizoriu, motivul dezvăluirii informațiilor pe baza cărora a fost acordată anonimitatea nu mai există, deoarece identitatea a fost deja dezvăluită. (24) În urma comunicării constatărilor finale, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (denumită în continuare „CCCME”) și-a reiterat argumentele referitoare la metoda utilizată pentru selecția eșantionului provizoriu de producători din Uniune. Aceasta susține, în special, că instituțiile nu au luat în considerare 120 de producători. Comisia a abordat deja această problemă în considerentul 9 din regulamentul provizoriu. În plus, instituțiile au verificat activitățile societăților incluse în lista respectivă. S-a dovedit că lista menționată include în special societăți care realizează instalarea, distribuitori, importatori afiliați și producători-exportatori din China, Taiwan și India. Prin urmare, nu s-a putut demonstra că instituțiile nu au luat în considerare un număr important de producători din Uniune. Mai mult, CCCME nu a contestat producția totală a Uniunii prin furnizarea unor cifre alternative, nici nu a oferit dovezi care să arate că reprezentativitatea eșantionului ar fi putut fi afectată, deoarece niciunul dintre eventualii producători suplimentari din Uniune nu ar fi fost inclus în eșantion dacă ar fi fost cunoscut de Comisie. (c) Alcătuirea eșantionului de importatori neafiliați (25) Dintre cei aproximativ 250 de importatori neafiliați prezentați de reclamant și pe care i-a contactat Comisia, douăzeci de părți au răspuns la formularul de eșantionare anexat la avizul de deschidere, douăsprezece pentru module și un singur răspuns pentru celule. În plus, alte șapte părți s-au prezentat, dar nu au raportat importuri sau revânzări ale produsului în cauză. Eșantionul a fost selectat, în conformitate cu articolul 27 din regulamentul de bază, pentru a acoperi cel mai mare volum reprezentativ de importuri care poate face în mod rezonabil obiectul anchetei ținând seama de timpul disponibil. Pe această bază a fost selectat eșantionul importatorilor neafiliați, alcătuit din doi importatori pentru module și un importator pentru celule, reprezentând aproximativ 2 %-5 % din totalul importurilor din țara în cauză. Totuși, după primirea răspunsului la chestionar, a devenit evident că activitatea de bază a unuia dintre cei trei importatori se concentrează, de fapt, pe instalațiile solare, și nu pe comerțul cu produsul în cauză. În ceea ce privește activitatea celui de-al doilea importator, aceasta consta în importul de module, și nu în importul de celule. Cu toate acestea, calitatea informațiilor oferite în răspunsul la chestionar nu a fost suficientă pentru ca acesta să fie inclus în analiza importatorilor neafiliați. În plus, ancheta a arătat că majoritatea importurilor pentru produsul în cauză intră pe piața Uniunii prin societățile afiliate producătorilor-exportatori din RPC sau prin societățile care realizează instalarea ori prin dezvoltatorii de proiecte. (26) În urma instituirii unor măsuri antidumping provizorii în cadrul anchetei antidumping paralele, Comisia a luat legătura și cu alți importatori care cooperaseră deja în cadrul anchetei în etapa deschiderii acesteia, oferind informații de bază cu privire la activitățile lor care au legătură cu produsul ce face obiectul anchetei în cursul perioadei de anchetă, astfel cum se precizează în avizul de deschidere. Scopul a fost acela de a stabili în ce măsură se poate crește mărimea eșantionului de importatori neafiliați. S-au prezentat șase societăți calificate drept importatori neafiliați angajați în comercializarea produsului în cauză (și anume în cumpărarea și revânzarea acestuia), care și-au manifestat disponibilitatea de a coopera în continuare în cadrul anchetei. Dintre cele șase societăți, cinci au oferit răspunsuri până la termenul-limită prevăzut. Din cele cinci răspunsuri primite, numai trei au fost suficient de complete și au permis efectuarea unei evaluări adecvate. Pe această bază, eșantionul de importatori neafiliați a fost extins, fiind alcătuit din patru importatori pentru module, reprezentând cu aproximație între 2 % și 5 % din totalul importurilor efectuate din țara în cauză. Având în vedere structura importatorilor neafiliați, care erau în special IMM-uri, nu a fost posibilă alcătuirea unui eșantion care să dețină o cotă mai importantă, ținând cont de resursele limitate aflate la dispoziția instituțiilor. (d) Răspunsuri la chestionare și verificări (27) Comisia a trimis chestionare reprezentanților RPC (inclusiv chestionare specifice pentru China Development Bank, Export Import Bank of China, Bank of China, Bank of Shanghai, Sinosure, precum și pentru alte instituții financiare relevante și producători aflați în proprietatea statului care fabrică polisiliciu, sticlă și aluminiu și care au furnizat aceste materii prime industriei vizate în cursul perioadei de anchetă), celor opt producători-exportatori din RPC incluși în eșantion, altor producători-exportatori din RPC care au solicitat aceasta, precum și producătorilor din Uniune incluși în eșantion, importatorilor neafiliați incluși în eșantion și operatorilor din amonte și din aval, precum și asociațiilor acestora care s-au prezentat până la termenele-limită prevăzute în avizul de deschidere. Comisia a contactat și o asociație reprezentativă a consumatorilor. (28) S-au primit răspunsuri de la autoritățile chineze, de la toți producătorii-exportatori incluși în eșantion și de la societățile afiliate acestora din RPC, de la cinci producători-exportatori care au solicitat o examinare individuală, de la toți producătorii din Uniune incluși în eșantion, de la toți importatorii neafiliați din Uniune incluși în eșantion, precum și de la 21 de operatori din amonte și din aval și de la trei asociații ale acestora. (29) Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea subvenționării, a prejudiciului care rezultă din aceasta și a interesului Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor autorități de stat și instituții financiare, ale societăților incluse în eșantion, la sediul unui importator neafiliat, la sediile a doi operatori din amonte și a patru operatori din aval, la sediul asociațiilor și al consultantului independent: (a) Guvernul Republicii Populare Chineze – Ministerul Comerțului din China, Beijing, China – Huaxia Bank, Beijing, China – China Development Bank, Beijing, China – Export Import Bank of China, Beijing, China – China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Beijing, China (b) Producători din Uniune – opt producători din Uniune incluși în eșantion (c) Grupuri de producători-exportatori (și societăți afiliate acestora) din RPC – Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, China – Delsolar (Wujiang) Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., China – Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd., China – JingAo Group, China – Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, China – Yingli Green Energy Holding Company, China – Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd și Renesola Jiangsu Ltd, China – Jinko Solar Co. Ltd, China (d) Importator neafiliat din Uniune – IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Germania (e) Operatori din amonte – Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Germania – WACKER Chemie AG, Burghausen, Germania (f) Operatori din aval – Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Germania – ValSolar SL, Badajoz, Spania – Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalia – Sunedison, Spain Construction, Madrid, Spania (g) Asociații – European Photovoltaic Industry Association („EPIA”), Bruxelles, Belgia (h) Consultant independent – Europressedienst, Bonn, Germania (30) Observațiile prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare după caz. (31) The Association for Affordable Solar Energy („AFASE”), care reprezintă importatorii, operatorii din aval și operatorii din amonte a pus sub semnul întrebării temeiul juridic al vizitei efectuate la sediul societății Europressedienst, susținând că un consultant independent nu este o parte interesată în conformitate cu articolul 26 din regulamentul de bază. Cu toate acestea, concluziile ar trebui să se bazeze pe date fiabile și verificabile ori de câte ori este posibil. Societatea Europressedienst a furnizat informații cu privire la indicatorii macroeconomici pe baza unui contract. Comisia a efectuat o verificare la fața locului la sediul societății respective în virtutea principiului bunei administrări pentru a verifica fiabilitatea și acuratețea datelor pe care și-a bazat concluziile. (32) Autoritățile chineze au afirmat că au fost violate drepturile sale la apărare în legătură cu accesul la dosarele puse la dispoziție pentru consultare de către părțile interesate deoarece (i) din dosarele neconfidențiale au lipsit informații fără furnizarea unor „motive întemeiate” sau a unor rezumate suficient de detaliate sau, în mod excepțional, a motivelor pentru lipsa rezumatului neconfidențial, (ii) versiunea neconfidențială a unui întreg răspuns la chestionar din partea unui producător din Uniune lipsea și (iii) întârzierile pentru punerea la dispoziția părților interesate a versiunilor neconfidențiale ale răspunsurilor producătorilor din Uniune la chestionar erau excesive. (33) (i) Referitor la afirmația privind lipsa informațiilor din dosarul deschis consultării, partea interesată nu a specificat informațiile la care se referă. (ii) Afirmația referitoare la lipsa versiunii neconfidențiale pentru un întreg răspuns la chestionar este incorectă. (iii) În ceea ce privește întârzierile în punerea la dispoziție a răspunsurilor neconfidențiale la chestionare ale producătorilor din Uniune incluși în eșantion, părții interesate i s-a explicat că adăugarea chestionarelor la dosarul neconfidențial se făcea numai după verificarea acestora cu privire la caracterul lor complet și la caracterul rezonabil al rezumatelor. Pentru a asigura dreptul producătorilor din Uniune la anonimitate, s-a confirmat, de asemenea, faptul că versiunile neconfidențiale ale chestionarelor nu dezvăluiau identitatea producătorului din Uniune în cauză. Prin urmare, în anumite cazuri, versiunile neconfidențiale trebuiau să fie corectate în consecință de către partea care le-a transmis, înainte ca acestea să poată fi puse la dispoziția celorlalte părți interesate. (34) În orice caz, se consideră că aceasta nu a afectat în niciun fel drepturile părților la apărare. Comisia a oferit tuturor părților interesate ocazia de a răspunde la informațiile incluse în dosarul pus la dispoziție pentru consultare în timp util pentru luarea în considerare a observațiilor lor, dacă acestea erau întemeiate și garantate înainte ca în cursul anchetei să fi fost trase concluzii. Părțile interesate au avut ocazia de a prezenta observații la chestionarele producătorilor din Uniune și după comunicarea constatărilor provizorii și finale. Prin urmare, deși comunicările constatărilor și accesul la dosarul pus la dispoziție pentru consultarea de către părțile interesate se bazează pe dispoziții legale diferite, este de remarcat faptul că părțile interesate au avut nenumărate ocazii de a-și prezenta observațiile cu privire la toate informațiile puse la dispoziție de orice parte la anchetă. Prin urmare, această afirmație trebuie respinsă. (35) Toate părțile interesate au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora se intenționa recomandarea instituirii de taxe compensatorii la importurile de module fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și componentele lor cheie (și anume celule) originare sau expediate din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „comunicarea constatărilor finale”). Tuturor părților le-a fost acordată o perioadă în care au putut trimite observații cu privire la comunicarea constatărilor finale. (36) Observațiile prezentate de părțile interesate au fost examinate și luate în considerare după caz. 1.5. Acceptarea unui angajament în vederea stabilirii taxelor definitive (37) În urma comunicării constatărilor finale, Comisia a primit o ofertă modificată pentru un angajament din partea producătorilor-exportatori, împreună cu China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, care se referă și la ancheta antidumping desfășurată în paralel. Prin Decizia 2013/XXX/UE a Comisiei din XX noiembrie 2013, Comisia a confirmat acceptarea angajamentului menționat. 1.6. Perioada de anchetă și perioada luată în considerare (38) Ancheta privind subvenționarea și prejudiciul a vizat perioada cuprinsă între 1 iulie 2011 și 30 iunie 2012 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2009 și sfârșitul PA (denumită în continuare „perioada examinată”). 2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR 2.1. Produsul în cauză (39) Produsul în cauză, definit în etapa deschiderii anchetei, constă în module sau panouri fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, precum și celule și plachete de tipul celor utilizate în modulele sau panourile fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, originare sau expediate din Republica Populară Chineză. Celulele și plachetele au o grosime de maximum 400 de micrometri. Acest produs este încadrat în prezent la codurile NC ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 și ex 8541 40 90. (40) Următoarele tipuri de produse sunt excluse din definiția produsului în cauză: – încărcătoarele solare care constau din mai puțin de șase celule, sunt portabile și furnizează energie electrică pentru dispozitive sau încarcă baterii, – produsele fotovoltaice cu strat subțire, – produse fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin care sunt integrate permanent în produse electrice, în cazul în care produsele electrice au altă funcție decât generarea de energie electrică și în cazul în care aceste produse electrice consumă electricitatea generată de celula/celulele fotovoltaică/fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin integrată/integrate. 2.2. Produsul similar (41) Ancheta a arătat că produsul în cauză, precum și produsul fabricat și vândut în Uniune de către industria din Uniune au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice, precum și aceleași utilizări finale de bază. Prin urmare, aceste produse sunt considerate ca fiind similare, în sensul articolului 2 litera (c) din regulamentul de bază. 2.3. Afirmații cu privire la definiția produsului 2.3.1. Excluderea plachetelor (42) Părțile interesate au susținut că plachetele ar trebui să fie excluse din definiția produsului, deoarece nu au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază ca și celulele și modulele. În legătură cu același subiect, pe lângă argumentele aduse înainte de publicarea regulamentului antidumping provizoriu, au mai fost aduse ulterior două argumente suplimentare. (43) În primul rând, părțile interesate au susținut că plachetele pot fi utilizate și în alte scopuri în afară de producția de celule, în special la fabricarea circuitelor integrate și a altor microdispozitive. În această privință, se observă că nu toate plachetele sunt incluse în definiția produsului din cadrul prezentei anchete, definiție care se limitează la „plachete de tipul celor utilizate în modulele sau panourile fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin”, și că plachetele respective au „o grosime de maximum 400 de micrometri”. Chiar dacă plachetele sunt în mod cert incluse și în alte aplicații, ancheta nu a inclus în niciun moment plachete utilizate la fabricarea altor produse, cum ar fi circuitele integrate. În plus, nu s-au prezentat producători, importatori sau utilizatori activi pe piața acestor tipuri diferite de plachete care să susțină că plachetele lor ar face obiectul înregistrării sau al unor taxe provizorii antidumping. Prin urmare, se concluzionează că aceste alte tipuri de plachete nu intră în definiția produsului din cadrul prezentei anchete. În plus, aceasta arată că plachetele nu au neapărat aceeași utilizare finală ca celulele și modulele. (44) În al doilea rând, se susține că o plachetă neprelucrată nu prezintă niciuna dintre proprietățile electrice esențiale care disting celulele și modulele solare de alte produse. Este de reținut în special faptul că plachetele nu au capacitatea de a genera energie electrică din lumina solară, ceea ce constituie funcția-cheie a celulelor și modulelor fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin. (45) Într-adevăr, ancheta a arătat că plachetele nu dobândesc funcția de generare a energiei electrice din lumina solară decât după ce sunt transformate în celule. Conversia este efectuată de celulele care absorb lumina și o transformă în energie electrică prin intermediul siliciului cristalin. Celulele au o joncțiune pozitiv-negativă, care are rolul de a colecta și de a transmite electricitatea generată de celulă. Pentru asamblarea modulelor, celulele sunt lipite unele de altele cu sârme sau benzi metalice plate, rezultând un șir de celule. Acestea se laminează între plăci. În general, placa superioară este din sticlă, iar cea de suport este polimerică. De obicei, se utilizează rame care să permită montarea la fața locului (de exemplu, pe acoperișuri). Modulul poate să aibă sau nu un invertor. (46) Având în vedere caracteristicile fizice și tehnice de bază diferite, definite în cursul anchetei cum ar fi, printre altele, funcția de generare a energiei electrice din lumină solară, s-a concluzionat că plachetele ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză și deci și din domeniul de aplicare al prezentei anchete. 2.3.2. Caracteristicile fizice, chimice și tehnice și utilizări finale (47) Mai multe părți interesate au susținut că ancheta nu poate viza două produse cu caracteristici fizice, chimice și tehnice diferite și, prin urmare, modulele și celulele ar trebui să facă obiectul a două anchete separate. În plus, acestea au susținut că nu este clar dacă ancheta acoperă un singur produs sau două produse distincte și, prin urmare, că nu beneficiază de toate posibilitățile de a-și apăra interesele. (48) Producția de celule-module este un singur proces de producție, cu diferite etape de producție. Celulele determină caracteristicile produsului finit (și anume modulele). Ancheta a arătat că producția de celule este direct și exclusiv dedicată fabricării de module; modulele și celulele au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice (determinate de materia primă utilizată) și au aceleași utilizări finale de bază, și anume sunt vândute în scopul integrării în sisteme solare fotovoltaice. Performanța modulelor este legată direct de performanța celulelor. (49) În avizul de deschidere a anchetei s-a precizat în mod clar că modulele și celulele constituie produsul care face obiectul anchetei. Prin urmare, părțile interesate au avut toate posibilitățile de a-și apăra interesele pe baza produsului în cauză, astfel cum a fost definit. Din aceste motive, argumentele au fost respinse. 2.3.3. Nomenclatura diferită (50) S-a afirmat, de asemenea, că modulele și celulele nu pot fi considerate un singur produs, întrucât au coduri NC din opt cifre, subpoziții din șase cifre și poziții tarifare din patru cifre în cadrul Sistemului armonizat (SA) diferite. În acest sens, este de remarcat faptul că atât celulele, cât și modulele, pot fi declarate la poziția tarifară 8541 40 90, în timp ce codurile de la poziția tarifară 8501 sunt destinate generatoarelor electrice în general, și nu în special produselor solare. Din aceste motive, argumentul a fost respins. 2.3.4. Valoarea adăugată a celulelor (51) Mai multe părți au susținut că valoarea adăugată de procesul de conversie a celulelor reprezintă cea mai mare parte din valoarea unui modul și că, prin urmare, celulele trebuie considerate un produs distinct. (52) Ancheta a arătat că producția de celule este cea mai complexă etapă, din punct de vedere tehnologic, din procesul de producție. Cu toate acestea, s-a dovedit, de asemenea, că cele două etape de prelucrare sunt legate între ele și că valoarea adăugată nu este concentrată într-o anumită etapă a procesului de producție, ci este repartizată de-a lungul întregului proces. Din aceste motive, argumentul a fost respins. 2.3.5. Piețele comerciale separate (53) Unele părți interesate au afirmat că modulele și celulele au piețe comerciale separate și că, prin urmare, ar trebui să fie tratate ca produse diferite, lucru dovedit, de asemenea, de faptul că un număr mare de producători nu sunt integrați pe verticală. (54) Modulele și celulele nu pot fi considerate produse distincte, ale căror prețuri variază doar în funcție de factori de piață. De fapt, prețurile lor sunt strict interconectate și afectate de prețul polisiliciului. De asemenea, așa cum s-a arătat și mai sus, la considerentul 49, produsul în cauză este fabricat printr-un singur proces de producție cu diferite etape. Faptul că unii producători nu sunt integrați pe verticală ține doar de decizii comerciale și de economii de scară și nu infirmă această concluzie. Din aceste motive, acest argument a trebuit respins. 2.3.6. Utilizarea finală și interschimbabilitate (55) Mai multe părți interesate au susținut că modulele și celulele trebuie tratate ca produse diferite, având în vedere faptul că acestea au utilizări finale diferite și nu sunt interschimbabile. (56) După cum s-a menționat mai sus, ancheta a arătat că procesul de producție a celulelor-modulelor este un singur proces de producție și, prin urmare, problema interschimbabilității între diferitele etape ale unui singur proces de producție nu se aplică. În plus, modulele și celulele au aceeași utilizare finală, convertirea luminii solare în energie electrică și, prin urmare, nu pot fi utilizate pentru alte aplicații. 2.3.7. Canalele de distribuție (57) Una dintre părțile interesate a afirmat că modulele și celulele nu au aceleași canale de distribuție și ar trebui, prin urmare, să nu fie considerate un singur produs. Ancheta a arătat că modulele și celulele pot fi distribuite prin canale de distribuție diferite sau similare. Cu toate acestea, principalele criterii pentru a defini un singur produs sunt aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări finale. Având în vedere considerentele 47 – 49 de mai sus, concluzia este, prin urmare, că existența unor canale de distribuție diferite nu se consideră un element determinant. Prin urmare, acest argument trebuie respins. 2.3.8. Percepția consumatorului (58) S-a afirmat că modulele și celulele diferă în mod substanțial în ceea ce privește percepția consumatorului și că, prin urmare, nu ar trebui considerate un singur produs. (59) La fel ca mai sus, principalele criterii pentru a defini un singur produs sunt aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări finale. Având în vedere considerentele 47 – 49 de mai sus, concluzia este, prin urmare, că o percepție diferită a consumatorului nu se consideră un element determinant. Prin urmare, acest argument trebuie respins. 2.3.9. Anchete separate pentru celule și module (60) Părțile interesate au reiterat faptul că celulele și modulele nu sunt un singur produs și, prin urmare, ar trebui să fie evaluate în mod separat. Cu toate acestea, spre deosebire de plachete, celulele și modulele au aceeași proprietate de bază, și anume capacitatea de a genera energie electrică din lumină solară. În consecință, aceste argumente au fost respinse. (61) În urma comunicării constatărilor finale, un exportator a susținut că celulele singure nu pot produce energie electrică. Pentru producerea energiei electrice, acestea ar trebui să fie integrate în module. Cu toate acestea, fiecare celulă are capacitatea de a genera singură energie electrică din lumină solară, de regulă aproximativ 4W. Deși această putere poate fi insuficientă pentru majoritatea aplicațiilor, care necesită un ansamblu de celule integrate în module, acest lucru nu înseamnă că o singură celulă nu dispune de capacitatea de a genera energie electrică. (62) În urma comunicării constatărilor finale, un exportator a afirmat, de asemenea, că celulele nu sunt doar un alt tip de modul, ci un produs complet diferit. În fapt, celula este o componentă cheie a unui modul. Fiind o componentă cheie, o celulă nu este, în mod clar, „un produs complet diferit”, deoarece modulele și celulele prezintă aceleași caracteristici de bază de generare a energiei electrice din lumina solară, astfel cum se indică la considerentul 60 de mai sus. (63) În plus, aceeași parte a susținut că, atunci când au fost selectate eșantioanele de producători din Uniune și de exportatori chinezi, diferența dintre celule și module a fost luată în considerare. Prin urmare, ar fi trebuit să fie stabilite niveluri diferite ale taxelor pentru module și celule. În acest sens, se confirmă faptul că diferența dintre module și celule a fost într-adevăr luată în considerare la selectarea eșantioanelor de producători din Uniune și de exportatori chinezi, astfel cum se menționează în considerentele 10 și 14 din regulamentul antidumping provizoriu. Cu toate acestea, aceasta s-a făcut doar pentru a se asigura faptul că eșantionul este reprezentativ și, prin urmare, nu înseamnă că celulele și modulele nu ar trebui să fie considerate un singur produs în cauză, sau că ar trebui să se stabilească niveluri diferite ale taxelor pentru celule și module. Într-adevăr, pentru a se asigura faptul că eșantionul este reprezentativ pentru toate tipurile de produs, a fost important să se facă distincția între celule și module la selectarea eșantionului. Mai mult, având în vedere că a existat un anumit grad de incertitudine în ceea ce privește considerarea celulelor și modulelor ca fiind un singur produs sau două produse distincte, a fost necesar să se asigure reprezentativitatea pentru ambele posibilități. (64) Producătorii-exportatori au afirmat că, deoarece angajamentul impune prețuri minime la import și volume diferite pentru celule și module, se confirmă faptul că modulele și celulele sunt produse distincte care necesită două anchete distincte. Cu toate acestea, prețurile minime la import diferite sunt doar un indiciu că celulele și modulele reprezintă diferite grupe de tipuri de produs care sunt vândute la prețuri diferite. Prin urmare, este necesară definirea unor prețuri diferite pentru ca prețurile minime la import să aibă sens. (65) De asemenea, faptul că celulele și modulele reprezintă grupe distincte de tipuri de produs nu este, în sine, relevant pentru definiția produsului în cauză. Pentru definiția produsului în cauză este suficient faptul că produsele prezintă aceleași caracteristici de bază și utilizări finale, acesta fiind cazul modulelor și celulelor, astfel cum se menționează în considerentele 46 și, respectiv, 71. (66) Autoritățile chineze au susținut că evaluarea care a determinat că celulele și modulele reprezintă un singur produs în cauză nu abordează o serie de criterii definite de Organul de apel în CE – azbest[6]. Aceste criterii sunt utilizate pentru definiția „produsului similar”, și nu pentru produsul în cauză. Cu alte cuvinte, aceste criterii trebuie utilizate pentru a defini produsul similar, de exemplu produsul similar produs de industria din Uniune, care este apoi comparat cu produsul în cauză exportat de producătorii-exportatori chinezi. Aceste criterii nu sunt, prin urmare, pertinente pentru definirea produsului în cauză. În orice caz, instituțiile observă că aplicarea criteriilor utilizate în CE – azbest pentru definiția produsului în cauză în cazul de față nu ar avea rezultate diferite. Primul și al doilea criteriu (proprietățile, natura și calitatea, respectiv, utilizările finale) sunt identice cu criteriile proprietăți fizice, chimice și tehnice și utilizări finale, utilizate în considerentele precedente. Al treilea criteriu (gustul și obiceiurile consumatorilor) nu este cu adevărat util în cazul de față, deoarece celulele reprezintă componenta-cheie a modulelor; în ceea ce privește al patrulea criteriu, clasificarea tarifară, este de remarcat faptul că atât celulele, cât și modulele, pot fi declarate la poziția tarifară 8541 40 90, în timp ce codurile de la poziția tarifară 8501 sunt destinate generatoarelor electrice în general, și nu în special produselor solare. (67) Alte părți interesate au susținut că o aplicare obiectivă a criteriilor elaborate de Curtea de Justiție în cauzele anterioare[7] ar duce la concluzia că modulele și celulele sunt produse diferite. În acest sens, este de remarcat faptul că Curtea a indicat doar o serie de criterii care pot fi luate în considerare și nu există nicio obligație de a utiliza toate criteriile în toate cazurile, întrucât nu toate sunt relevante. Aceste criterii au fost evaluate în considerentele 27 – 39 din regulamentul antidumping provizoriu, unde s-a constatat că o serie de criterii nu sunt relevante în cazul de față. În cauza Brosmann, evaluarea care a decis dacă diferite tipuri de pantofi aparțin „produsului în cauză” a fost, de asemenea, efectuată numai pe baza a trei criterii care au fost considerate a fi relevante. Deoarece părțile interesate nu au oferit niciun raționament conform căruia aplicarea obiectivă a criteriilor ar duce la concluzia că modulele și celulele sunt produse diferite, argumentul nu poate fi acceptat. (68) În plus, se reamintește faptul că celulele și modulele au aceleași utilizări finale de bază, și anume sunt vândute în scopul integrării în sisteme solare fotovoltaice. Performanța modulelor este direct legată de performanța celulelor, astfel cum se indică în considerentul 28 din regulamentul antidumping provizoriu. (69) O parte interesată a argumentat că, deoarece plachetele au fost excluse din definiția produsului, iar producerea modulelor din celule implică un proces semnificativ de prelucrare, argumentul conform căruia celulele și modulele au aceleași utilizări finale ar trebui, de asemenea, respins. S-a afirmat, de asemenea, că evaluarea care a concluzionat că modulele și celulele au aceleași utilizări finale se bazează pe ipoteza că plachetele, modulele și celulele rezultă din același proces de producție. (70) În primul rând, concluzia că evaluarea care a concluzionat că modulele și celulele au aceleași utilizări finale se bazează pe procesul de producție este greșită. Deși cele două afirmații se găsesc, într-adevăr, în același considerent 36 din regulamentul antidumping provizoriu, acest lucru nu înseamnă că o concluzie se bazează pe cealaltă ipoteză menționată. Cuvântul „mai mult” care separă cele două afirmații arată clar faptul că a doua afirmație nu se bazează pe prima. În plus, cele două afirmații abordează chestiuni separate de la rubrica „Utilizarea finală și interschimbabilitate”. Prima afirmație privind procesul de producție se referă la interschimbabilitate, în timp ce a doua afirmație se referă la utilizarea finală. Presupunerea conform căreia evaluarea care a concluzionat că modulele și celulele au aceleași utilizări finale se bazează pe ipoteza că plachetele, modulele și celulele rezultă din același proces de producție este, prin urmare, incorectă. (71) În ceea ce privește utilizarea finală reală a celulelor și modulelor, părțile interesate nu contestă faptul că modulele și celulele sunt vândute în scopul integrării în sistemele solare fotovoltaice. Prin urmare, se confirmă concluzia că modulele și celulele au aceeași utilizare finală. 2.3.10. Produsele cu strat subțire (72) O parte interesată a afirmat că produsele fotovoltaice cu strat subțire ar trebui incluse în definiția produsului în cauză, argumentând că acestea au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări finale de bază. (73) Produsele fotovoltaice cu strat subțire sunt excluse în mod clar din definiția produsului (a se vedea considerentul 40 de mai sus). Produsele fotovoltaice cu strat subțire au caracteristici fizice, chimice și tehnice diferite față de produsul în cauză. Acestea sunt fabricate în urma unui proces de producție diferit și nu din siliciu cristalin, care constituie principala materie primă pentru producția de module și celule. Ele au o eficiență mai scăzută a conversiei și un randament energetic mai mic și, prin urmare, nu sunt adecvate pentru aceleași tipuri de aplicații ca și cele vizate de produsul în cauză. Din aceste motive, aceste argumente trebuie respinse. 2.3.11. Produsele semifinite (74) În plus, s-a susținut că celulele ar trebui considerate produse conductoare semifinite, în timp ce modulele sunt produse finite: prin urmare, acestea nu ar trebui considerate un singur produs. (75) Așa cum s-a arătat mai sus, principalele criterii pentru a defini un singur produs sunt aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice și aceleași utilizări finale. Prin urmare, având în vedere considerentele 47 – 49 de mai sus, concluzia este că diferența între produse finite sau semifinite nu este considerată un element determinant. Prin urmare, acest argument trebuie respins. 2.3.12. Încărcătoarele solare (76) O parte interesată a solicitat excluderea panourilor solare dedicate exclusiv încărcării bateriilor de 12V, pe baza faptului că acestea au o altă utilizare finală decât modulele de conectare la rețea, din cauza faptului că generează o tensiune mult mai scăzută și, prin urmare, nu sunt adecvate pentru conectarea la rețea. (77) În conformitate cu avizul de deschidere, încărcătoarele solare care constau din mai puțin de șase celule, sunt portabile și furnizează energie electrică pentru dispozitive sau încarcă baterii sunt excluse din definiția produsului care face obiectul anchetei. Modulele din mai mult de șase celule dedicate exclusiv încărcării bateriilor au aceleași caracteristici de bază și aceeași performanță ca și modulele de conectare la rețea. Ele utilizează o tensiune în circuit deschis mai joasă decât cea utilizată la modulele de conectare la rețea. În ciuda acestei diferențe, ancheta a arătat că acest tip de module pot fi conectate la rețeaua electrică. Tensiunea mai scăzută poate fi ușor compensată de o creștere a dimensiunii și/sau a numărului de celule. Prin urmare, modulele dedicate încărcării bateriilor și care constau din mai mult de șase celule se încadrează în definiția produsului în cauză. (78) De asemenea, părțile interesate au susținut că definiția „încărcătoarelor solare care constau din mai puțin de șase celule” este prea restrânsă și ar trebui să fie extinsă la produsele care au o funcție similară și care nu sunt vizate de această definiție, cum ar fi produsele de dimensiuni similare care utilizează un număr mai mare de celule mai mici. (79) ‏În plus, părțile interesate au susținut că definiția „produselor fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin care sunt integrate permanent în produse electrice” este prea restrânsă, deoarece este exclus numai produsul electric complet, în timp ce componentele solare care urmează să fie integrate în produsele electrice nu sunt în mod necesar excluse. (80) Într-adevăr, o analiză a argumentelor prezentate de către diversele părți interesate arată că este mai adecvat să se definească excluderea acestor produse pe baza standardelor tehnice decât pe baza numărului de celule. S-a stabilit în special că definițiile standardului „IEC 61730-1 Application Class C” definesc într-un mod mai adecvat produsele care ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare a măsurilor. (81) În urma comunicării constatărilor finale, s-au primit observații privind excluderea bazată pe standardul internațional menționat mai sus. S-a susținut că, mai degrabă decât trimiterea la standard, ar fi mai adecvat să se definească excluderea pe baza tensiunii de ieșire și puterii de ieșire, și anume „module sau panouri cu o tensiune de ieșire de maximum 50 V CC și o putere de ieșire de maximum 50 W exclusiv pentru utilizare directă ca încărcătoare de baterii în sisteme cu aceleași caracteristici de tensiune și putere”. Acest argument poate fi acceptat, iar excluderea este determinată în final conform acestei definiții. 2.3.13. Modulele solare integrate în acoperiș (82) O altă parte interesată a susținut că modulele solare integrate în acoperiș ar trebui să fie excluse din definiția produsului din cadrul prezentei anchete, deoarece combină funcționalitatea unui modul solar cu cea a unei țigle sau plăci de ardezie pentru acoperiș. Ca atare, ele nu sunt interschimbabile în mod direct cu un modul solar standard. (83) Cu toate acestea, ancheta a arătat că atât modulele standard, cât și modulele solare integrate în acoperiș trebuie să respecte aceleași standarde electrice. Deși modulul solar integrat în acoperiș nu poate fi înlocuit ca atare cu un modul standard, el poate fi înlocuit cu un modul standard la care se adaugă țigle sau plăci de ardezie pentru acoperiș. Prin urmare, aceste produse au aceeași proprietate tehnică de bază de a genera energie electrică din lumina solară. Funcționalitatea adăugată (care este, de altfel, asigurată de materialul acoperișului) nu este considerată esențială și nu garantează excluderea modulelor solare integrate în acoperiș din definiția produsului. (84) În urma comunicării constatărilor finale, aceeași parte interesată a susținut că absența interschimbabilității duale între modulele solare integrate în acoperiș și modulele solare standard este un indiciu că modulele solare integrate în acoperiș ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare al măsurilor, făcând trimitere la cauza încălțăminte[8] în general și la încălțămintea cu tehnologie specială pentru atletism „STAF” în particular. Cu toate acestea, motivele excluderii STAF au fost numeroase, iar absența interschimbabilității duale, în sine, nu a fost considerată un motiv suficient de Tribunal în cauza Brosmann[9], ceea ce a confirmat faptul că produse foarte diferite, cum ar fi ghetele pentru oraș și ghetele pentru drumeții, pot fi, într-adevăr, considerate produs în cauză într-o singură anchetă antidumping în ciuda diferențelor dintre acestea. (85) În plus, partea interesată a susținut că absența producției în UE și faptul că partea interesată deține drepturi de proprietate intelectuală ar reprezenta o confirmare a faptului că modulele solare integrate în acoperiș sunt inovatoare și diferite de orice alt produs. Cu toate acestea, referindu-ne din nou la cauza încălțăminte menționată de partea interesată, Tribunalul a hotărât în cauza Brosmann că „lipsa producției comunitare a acestui tip de încălțăminte și existența unui brevet nu sunt concludente.”[10]. Prin urmare, încălțămintea cu tehnologie brevetată a fost considerată produs în cauză în cazul respectiv. (86) De asemenea, partea interesată a susținut că modulele solare integrate în acoperiș ar trebui să fie excluse din definiția produsului în cauză, deoarece acestea sunt vândute la prețuri semnificativ mai ridicate decât modulele standard. De asemenea, în cauza încălțăminte, STAF cu un preț peste un anumit prag au fost excluse din definiția produsului în cauză. În acest sens, se remarcă faptul că modulele solare integrate în acoperiș combină funcționalitatea modulelor solare și a țiglelor sau ardeziei din acoperiș, astfel cum se indică în considerentul 83. Prin urmare, o comparație directă a prețurilor nu are sens, deoarece funcționalitatea suplimentară conduce, în mod evident, la prețuri mai ridicate. (87) Ca răspuns la acest argument, partea interesată a susținut că, pe baza acestui raționament, invocarea diferențelor de preț ca un indicator suplimentar care să justifice excluderea din definiția produsului ar fi imposibilă în orice împrejurare. Cu toate acestea, această interpretare este prea generală. Ceea ce se afirmă în considerentul anterior este doar faptul că, în acest caz particular în care modulele solare integrate în acoperiș combină funcționalitatea produsului în cauză cu cea a unui alt produs (în cazul de față țiglă sau ardezie), prețul este în mod evident fără importanță. Acest lucru nu înseamnă că, în alte cazuri, diferența de preț nu poate fi un indicator util pentru a stabili dacă un produs ar trebui să fie exclus din definiția produsului în cauză. (88) În cele din urmă, partea interesată a susținut că furnizorul său de module solare integrate în acoperiș ar trebui să beneficieze de acces la angajamentul privind prețurile minime. Cu toate acestea, se pare că exportatorul chinez respectiv nu a cooperat la anchetă și, fiind parte necooperantă, nu este eligibil să participe la acord. Prin urmare, aceste solicitări nu pot fi acceptate. 2.3.14. Celulele mono- și multicristaline (89) O parte interesată a susținut că în Uniune nu se produc celule monocristaline și că exporturile sale de celule monocristaline nu se află în concurență cu industria din UE. Ancheta a arătat că în Uniune se produc totuși celule monocristaline. Prin urmare, acest argument a fost respins. În orice caz, Tribunalul a hotărât în cauza Brosmann că absența producției comunitare a unui anumit tip de produs nu este decisivă. 2.3.15. Clauza „expediat din” (90) Unele părți interesate au afirmat că extinderea sferei de cuprindere a anchetei la produsele „expediate din” RPC este nejustificată, atâta timp cât cazul a fost deschis numai împotriva produselor originare din RPC. (91) Cu toate acestea, produsele expediate din RPC au fost deja incluse în etapa deschiderii anchetei. La punctul 5 din avizul de deschidere se precizează că „societățile care transportă produsul în cauză din Republica Populară Chineză, dar care consideră că o parte sau chiar toate aceste exporturi nu își au originea vamală în Republica Populară Chineză, sunt invitate să ia parte la această anchetă și să furnizeze toate informațiile relevante”. Prin urmare, este clar că toate societățile care expediază produse din RPC au avut ocazia de a coopera în cadrul acestei anchete. În plus, deoarece produsul care face obiectul anchetei încorporează în mod frecvent componente și piese din diferite țări, la punctul 5 din avizul de deschidere s-a anunțat că dispoziții speciale „pot fi adoptate” cu privire la această chestiune. (92) Prin urmare, se consideră că toți operatorii economici afectați au fost informați în mod corespunzător cu privire la posibilitatea adoptării unor dispoziții speciale privind produsele expediate din RPC, dacă va fi cazul, și au fost invitați să coopereze în cadrul anchetei. Astfel, domeniul de aplicare al anchetei nu a fost extins la produsele „expediate din RPC”, întrucât acestea au făcut obiectul anchetei de la bun început. (93) În urma comunicării constatărilor definitive, părțile interesate au susținut că indiferent de dispozițiile din avizul de deschidere menționat la considerentul 91, ancheta s-a limitat la produsele originare din RPC și nu a evaluat impactul produselor expediate din RPC. (94) În acest sens, se remarcă faptul că următoarele măsuri au fost luate pentru a se asigura că toate produsele expediate din RPC au fost evaluate în cursul anchetei, și nu numai produsele originare din RPC: · Toate societățile care expediază produsul în cauză din RPC au fost invitate să participe la anchetă, indiferent de originea produselor. · În anexa A la avizul de deschidere, exportatorii au fost invitați să transmită informații privind toate produsele fabricate de către societate. Aceste informații nu au fost limitate la produsele originare din RPC. · Pe baza acestor informații, care conțineau toate exporturile către UE, indiferent de originea produselor, a fost selectat un eșantion reprezentativ. · Producătorii incluși în eșantion au primit un chestionar pentru „producători care exportă către Uniunea Europeană”, iar RPC a fost menționată ca „țara în cauză”, nu ca țara de origine. Prin urmare, a fost clar că au fost examinate toate produsele, indiferent de originea lor. (95) Pe această bază, se concluzionează că ancheta a inclus toate produsele originare sau expediate din RPC, iar concluziile anchetei, inclusiv privind subvențiile și prejudiciul, acoperă toate produsele originare sau expediate din RPC. (96) În urma comunicării constatărilor finale, anumite părți interesate au susținut că reclamația conținea numai elemente de probă prima facie privind importurile de panouri solare originare din RPC, nu și privind produsele expediate din RPC. În acest sens, trebuie clarificat faptul că plângerea acoperea într-adevăr produsele „din RPC”, ceea ce se poate vedea pe pagina de gardă care poartă ștampila, prezentată de solicitant. Înainte de această pagină, există o altă pagină la dosar în care se utilizează, într-adevăr, formularea „originare din Republica Populară Chineză”. Însă aceasta nu face parte din documentul prezentat de reclamant, ci a fost adăugată ca pagină de gardă de către serviciile Comisiei, utilizând numele anchetei în loc de repetarea titlului plângerii. Prin urmare, se consideră că plângerea viza toate produsele provenite din RPC, indiferent dacă erau originare sau nu din RPC. (97) De asemenea, producătorii-exportatori chinezi au afirmat că nu se poate aștepta în mod rezonabil ca producătorii-exportatori din țările terțe să fi știut că și produsele lor ar putea să facă obiectul anchetei. În această privință, se remarcă faptul că măsurile nu se aplică produselor care sunt în tranzit în sensul articolului V din GATT. Prin urmare, producătorii-exportatori care nu au operațiuni în RPC nu sunt afectați de aceste măsuri. În plus, niciun producător-exportator din țările terțe nu a făcut cunoscut faptul că produsele pe care le exportă ar face obiectul măsurilor. (98) Aceiași producători-exportatori au susținut că producătorii-exportatori din țările terțe nu au fost invitați să se facă cunoscuți și nu le-a fost oferită posibilitatea de a demonstra că produsele lor nu sunt subvenționate. Instituțiile consideră că producătorii-exportatori care nu au nicio operațiune în RPC nu sunt afectați de măsuri, deoarece produsele lor, în cazul în care sunt expediate din RPC, au fost în tranzit. Toți ceilalți producători-exportatori au fost informați prin avizul de deschidere că operațiunile lor fac obiectul anchetei. 2.3.16. Concluzie (99) Având în vedere cele de mai sus, produsul este definit în mod definitiv ca fiind reprezentat de module sau panouri fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin și de celule de tipul celor utilizate în modulele sau panourile fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin, originare sau expediate din Republica Populară Chineză, cu excepția cazului în care acestea se află în tranzit în sensul articolului V din GATT. Celulele au o grosime de maximum 400 de micrometri. Acest produs este încadrat în prezent la codurile NC ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 și ex 8541 40 90. (100) Următoarele tipuri de produse sunt excluse din definiția produsului în cauză: – încărcătoarele solare care constau din mai puțin de șase celule, sunt portabile și furnizează energie electrică pentru dispozitive sau încarcă baterii; – produsele fotovoltaice cu strat subțire, – produse fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin care sunt integrate permanent în produse electrice, în cazul în care produsele electrice au altă funcție decât generarea de energie electrică și în cazul în care aceste produse electrice consumă electricitatea generată de celula/celulele fotovoltaică/fotovoltaice pe bază de siliciu cristalin integrată/integrate. – module sau panouri cu o tensiune de ieșire de maximum 50 V CC și o putere de ieșire de maximum 50 W exclusiv pentru utilizare directă ca încărcătoare de baterii în sisteme cu aceleași caracteristici de tensiune și putere. 3. SUBVENȚIONAREA (101) Reclamantul a susținut că RPC își subvenționează masiv industria fotovoltaică („industria fotovoltaică”) și a făcut referire la o serie de documente de politică și de planificare, precum și la actele legislative care constituie baza sprijinului acordat de stat acestui sector. Comisia a reexaminat și a analizat documentele menționate în reclamație, precum și alte documente transmise pe parcursul anchetei de autoritățile chineze și de către producătorii-exportatori incluși în eșantion și a constatat că din multe documente reiese, într-adevăr, faptul că industria fotovoltaică din RPC beneficiază de tratament preferențial în numeroase domenii. (102) Autoritățile chineze au inclus industria fotovoltaică printre industriile „strategice” în cadrul celui de-al 12-lea plan cincinal[11]. De asemenea, autoritățile chineze au emis un plan specific pentru industria solară fotovoltaică (subordonat celui de-al 12-lea plan cincinal principal), și anume cel de-al 12-lea plan cincinal pentru industria solară fotovoltaică. În cuprinsul acestui plan, autoritățile chineze și-au exprimat sprijinul pentru „societățile superioare”[12] și pentru „societățile cheie”[13], s-au angajat să „promoveze punerea în aplicare a unor politici diverse de sprijinire a industriei fotovoltaice”[14] și „să elaboreze proiecte generice ale unor politici de sprijin în domeniul industriei, al finanțelor și al impozitării […]”[15]. Decizia nr. 40 a Consiliului de Stat sugerează că autoritățile chineze vor sprijini în mod activ dezvoltarea noii industrii energetice și vor accelera dezvoltarea energiei solare[16], conține instrucțiuni adresate tuturor instituțiilor financiare de a oferi sprijin de tip credit numai proiectelor încurajate (categorie în care se încadrează proiectele fotovoltaice) și garantează că se vor pune în aplicare și „alte politici preferențiale vizând proiectele încurajate”[17]. O altă decizie a Consiliului de Stat din 10 octombrie 2010 face referire la „intensificarea sprijinului acordat prin politici fiscale și financiare”, încurajează instituțiile financiare să „extindă sprijinul de tip credit acordat” și promite că „va face uz de politici fiscale preferențiale, cum ar fi compensarea riscurilor”[18] pentru noile industrii strategice, categorie în care se încadrează industria solară fotovoltaică. Planul național pentru dezvoltarea științei și tehnologiei pe termen mediu și lung (2006–2020) promite să „pună finanțarea politicilor pe primul loc”, să „încurajeze instituțiile financiare să acorde sprijin prin credite preferențiale proiectelor naționale de industrializare din domeniul științei și tehnologiei de o importanță deosebită”, să „încurajeze instituțiile financiare să îmbunătățească și să consolideze serviciile financiare destinate societăților de înaltă tehnologie” și „să pună în aplicare politici fiscale preferențiale pentru a promova dezvoltarea societăților de înaltă tehnologie”[19]. De asemenea, Legea privind progresul științific și tehnologic din RPC enumeră un set de măsuri menite să sprijine industriile strategice, inclusiv industria solară fotovoltaică. Aceasta precizează, printre altele, că statul va încuraja și va oferi consiliere instituțiilor financiare în acțiunile lor de sprijinire a dezvoltării noilor industrii de înaltă tehnologie prin acordarea de credite[20], transmite instrucțiuni instituțiilor financiare orientate spre politici să acorde prioritate dezvoltării noilor industrii de înaltă tehnologie atunci când oferă servicii financiare[21], prevede „reducerea dobânzilor și garantarea împrumuturilor” acordate anumitor societăți și acordarea de „ajutoare speciale” pentru proiectele încurajate de stat de către instituțiile financiare orientate spre politici[22]. Aplicațiile practice ale acestor măsuri sunt prezentate în detaliu mai jos. 3.1. Observații preliminare (103) Atât autoritățile chineze, cât și producătorii-exportatori chinezi incluși în eșantion au transmis răspunsuri la chestionar și au acceptat vizite la fața locului[23] pentru verificarea răspunsurilor. (104) În ceea ce privește autoritățile chineze, în urma analizei răspunsului la chestionar, Comisia a trimis o cerere de clarificare și o scrisoare prealabilă verificării, urmate de o corespondență privind ordinea de zi a vizitei de verificare. Comisia a acordat autorităților chineze suficient timp pentru pregătirea și transmiterea comunicărilor, de fiecare dată când acest lucru a fost necesar și justificat. Într-adevăr, a fost acordată autorităților chineze o prelungire de termen substanțială, și anume o prelungire de 30 de zile pentru răspunsul la chestionar, ceea ce a avut ca rezultat un termen-limită final de 69 de zile pentru transmiterea răspunsului la chestionar și de 25 de zile pentru răspunsul la cererea de clarificare. Prin urmare, autoritățile chineze au avut la dispoziție, în ansamblu, un interval de peste trei luni în care să ofere informațiile solicitate de Comisie. (105) În cursul vizitei de verificare la fața locului efectuate la Ministerul Comerțului din China, situat în Beijing, și la patru instituții financiare (China Development Bank, Export Import Bank of China, Huaxia Bank și SINOSURE), Comisia a încercat să verifice informațiile furnizate pe baza documentelor justificative utilizate pentru a pregăti răspunsul autorităților chineze, în conformitate cu dispozițiile de la articolele 11 și 26 din regulamentul de bază. În acest context, Comisia a ajuns mai întâi la concluzia că nefurnizarea informațiilor și a documentelor justificative de către autoritățile chineze nu a permis verificarea adecvată a răspunsului la chestionar. În plus, anumite informații nu au fost transmise deloc, deși au fost solicitate în mod expres, iar la anumite întrebări nu s-a primit niciun răspuns. Prin urmare, autoritățile chineze au fost informate cu privire la consecințele lipsei de cooperare, în conformitate cu articolul 28 alineatele (1) și (6) din regulamentul de bază. (106) De asemenea, autoritățile chineze au afirmat că li s-a impus o sarcină nejustificată de către Comisie și că aceasta a solicitat informații irelevante și inutile în chestionar și în cererea ulterioară de clarificare. (107) În ceea ce privește informațiile solicitate, se precizează faptul că Comisia a cerut numai informațiile referitoare la afirmațiile din reclamație, considerate necesare pentru a ajunge la o concluzie reprezentativă și a menținut coerența cererilor sale, solicitând mereu aceleași date și informații în cursul anchetei și invitând autoritățile chineze să ofere explicații privind informațiile furnizate și implicațiile lor asupra sistemelor vizate de anchetă. Cu alte cuvinte, Comisia a solicitat numai informațiile necesare pentru evaluarea existenței subvenționării și a nivelului acesteia în favoarea produsului vizat în temeiul sistemelor de subvenționare menționate în plângere. 3.2. Lipsa de cooperare (108) După cum s-a menționat deja la considerentul 106 de mai sus, în urma vizitelor de verificare la fața locului, Comisia a informat autoritățile chineze, la data de 23 mai 2013, că are în vedere aplicarea unor măsuri corespunzătoare datelor disponibile, în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. Comisia a trimis această înștiințare deoarece a ajuns la concluzia preliminară că nefurnizarea de informații și de elemente de probă de către autoritățile chineze nu permite verificarea corespunzătoare a răspunsului la chestionarul antisubvenții, a cererii de clarificare și a altor documente depuse de către autoritățile chineze în cursul procedurii de față. Mai mult, la fața locului s-a constatat că anumite informații nu au fost comunicate în răspunsul la chestionar și în documentele transmise ulterior de către autoritățile chineze, în pofida cererii exprese formulate de către Comisie. În plus, la anumite întrebări pur și simplu nu s-a răspuns. Eventuala aplicare a datelor disponibile s-a referit la planurile guvernului, proiecte, diverse acte legislative și alte documente; împrumuturi în condiții preferențiale, alte tipuri de finanțare, garanții și asigurare; circulare ale PBOC; verificări la bănci; asigurarea creditului de export și verificarea societății Sinosure; programul demonstrativ Golden Sun; programe de scutire și de reducere a impozitelor directe; programe de fiscalitate indirectă și programe tarifare la import; furnizarea de materii prime la prețuri mai mici decât ar fi adecvat: furnizarea de polisiliciu, profiluri de aluminiu și sticlă; precum și acordarea dreptului de folosință a terenurilor. (109) În scrisoarea din 3 iunie 2013, autoritățile chineze au formulat obiecții împotriva intenției preliminare a Comisiei de a aplica dispozițiile articolului 28 din regulamentul de bază, susținând că în cazul de față nu au fost întrunite condițiile necesare pentru neluarea în considerare a informațiilor prezentate sau chiar pentru „completarea golurilor informative”. (110) Autoritățile chineze au susținut că existența unor „îndoieli” cu privire la exactitatea informațiilor transmise, apărute exclusiv din faptul că acestea nu au putut fi verificate de către Comisie în conformitate cu cele mai înalte standarde ale sale, nu ar trebui să conducă la neluarea în considerare a acelor informații. Comisia nu este de acord cu această afirmație și consideră că nu reflectă realitatea. Comisia nu a „ignorat” în niciun caz nicio informație numai pe baza faptului că nu a putut să o verifice în cursul vizitei de verificare la fața locului. Cu toate acestea, în cazul în care s-a constatat că informațiile și explicațiile oferite de către autoritățile chineze intră în conflict și/sau sunt incomplete prin comparație cu alte informații de care dispunea Comisia și dacă acestea nici nu au putut fi verificate de către Comisie în cursul vizitei de verificare la fața locului, Comisia nu a putut prelua aceste informații ca atare. Fiecărei informații i se acordă o anumită importanță, în funcție de gradul de necooperare din partea autorităților chineze. De asemenea, trebuie reținut că Comisia nu a avut probleme cu formatul în care au fost furnizate informațiile, după cum au susținut autoritățile chineze, ci mai degrabă cu caracterul inexact și/sau incomplet al acestora. (111) Autoritățile chineze au susținut, de asemenea, că furnizarea unora dintre informațiile solicitate de Comisie presupunea un efort atât de mare, încât autoritățile chineze nu aveau capacitatea practică de a le oferi. În această privință, trebuie reținut faptul că Comisia a solicitat numai informațiile care erau necesare pentru a verifica acuzațiile aduse de către reclamant (și susținute cu elemente de probă prima facie) și a acordat autorităților chineze suficient timp și numeroase ocazii pentru a transmite aceste informații. În plus, Comisia este pe deplin conștientă de faptul că numărul semnificativ de acuzații detaliate aduse de către reclamant în acest caz au obligat-o să solicite o cantitate substanțială de informații din partea autorităților chineze. Totuși, după cum s-a explicat mai sus (considerentele 104 – 107), informațiile solicitate nu au fost excesive și s-a acordat suficient timp pentru furnizarea acestora. (112) În plus, autoritățile chineze au subliniat distincția dintre neluarea în considerare a informațiilor transmise și completarea informațiilor primite cu date care sunt deja disponibile. Comisia este pe deplin conștientă de această distincție și acționează în conformitate cu dispozițiile pertinente ale articolului 28 din regulamentul de bază, însă trebuie să sublinieze că, atunci când informațiile transmise intră în conflict cu alte informații disponibile referitoare la același subiect, completarea informațiilor transmise nu mai este posibilă. În aceste situații (de exemplu, în cazul informațiilor transmise privind proprietatea asupra băncilor), Comisia a trebuit să decidă care informații sunt mai fiabile. Procedând astfel, Comisia s-a asigurat că utilizarea datelor disponibile nu are caracter punitiv și că se bazează pe date care sunt deja disponibile. (113) Autoritățile chineze au susținut că Comisia nu avea niciun motiv să le considere necooperante în acest caz, deoarece Comisia fie a ignorat, fie a înțeles greșit obligația sa de a analiza „capacitatea practică” a autorităților chineze de a da curs cererii Comisiei. Potrivit autorităților chineze, întreaga anchetă a fost prea împovărătoare, astfel încât cooperarea în general a devenit imposibilă, iar Comisia, în calitate de autoritate anchetatoare, a refuzat în mod constant să lucreze împreună cu autoritățile chineze pentru ușurarea acestei poveri. Această afirmație reprezintă o interpretare evident eronată a faptelor. Pentru a-și îndeplini obligațiile legale ce îi revin în urma primirii unei reclamații documentate în mod corespunzător și în același timp pentru a respecta jurisprudența relevantă a OMC, Comisia a solicitat autorităților chineze numai informațiile necesare pentru verificarea și evaluarea acuzațiilor aduse de către reclamant în reclamația sa susținută cu suficiente elemente de probă. Comisia a oferit asistență autorităților chineze atât în scrisoarea de înaintare a chestionarului, cât și în cuprinsul chestionarului ca atare. Și cererea de clarificare invita autoritățile chineze să contacteze Comisia în cazul în care au orice fel de întrebări legate de informațiile solicitate. De asemenea, Comisia a acordat prelungiri de termen excepționale în vederea transmiterii informațiilor (a se vedea considerentul 104 de mai sus). În plus, în cadrul acestei anchete, Comisia a solicitat de la autoritățile chineze informații cu privire la anumite tranzacții numai în legătură cu exportatorii incluși în eșantion, și nu în legătură cu toți producătorii de panouri solare din China, restrângând astfel în mod semnificativ volumul potențial de informații solicitate. Comisia observă că autoritățile chineze par să confunde argumentele referitoare la capacitatea sa practică de a oferi date cu alte chestiuni. De exemplu, atunci când autoritățile chineze au discutat cererea pretins excesivă a Comisiei de informații referitoare la bănci și instituții financiare, acestea și-au bazat argumentul în principal pe pretinsa insuficiență a datelor din reclamație, susținând că se bazează pe „constatările ilegale” din cauza referitoare la hârtia cretată de calitate superioară. Prin urmare, plângerea înaintată de autoritățile chineze pare să aibă legătură cu calitatea elementelor de probă luate în considerare la deschiderea anchetei, și nu cu capacitatea lor practică de a oferi informații. Într-adevăr, în scrisoarea din 3 iunie 2013, autoritățile chineze au repetat afirmația făcută și în documentele anterioare, potrivit căreia inițierea multora dintre programe s-a făcut fără respectarea pragului probatoriu prevăzut la articolul 11.2 din Acordul SMC al OMC și, prin inițierea acestor programe, Comisia a încălcat articolul 11.3 din Acordul SCM al OMC. Comisia a răspuns deja la aceste afirmații într-o scrisoare și un memorandum adresate autorităților chineze și, întrucât în scrisoarea din 3 iunie 2013 nu au mai fost formulate alte obiecții, nu este necesar ca aceleași obiecții să fie abordate din nou pentru a doua oară în cuprinsul acestui regulament. (114) De asemenea, conform autorităților chineze, Comisia nu le-a acordat suficient timp pentru a completa chestionarul. Această afirmație este pur și simplu incorectă. După cum s-a explicat la considerentul 104 de mai sus, Comisia a acordat autorităților chineze prelungiri substanțiale ale termenelor-limită, oferindu-le acestora timpul maxim posibil pentru a răspunde, fără ca acest fapt să aibă un impact advers semnificativ asupra finalizării la termen a cazului. Timpul alocat pentru completarea chestionarului și oferirea de răspunsuri la cererea de clarificare a fost semnificativ mai mare decât cel impus prin articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. (115) Conform autorităților chineze, Comisia a ignorat solicitarea lor de a le veni în ajutor prin stabilirea necesității relative a răspunsurilor la chestionar pentru a se evita concluziile pe baza datelor disponibile. În declarație, acestea au făcut referire la solicitarea pe care au adresat-o Comisiei de a explica scopul informațiilor specifice solicitate și concluziile concrete la care acestea vor conduce, pentru a se „asigura că vor coopera pe măsura capacității lor practice, oferind, în același timp, informații esențiale”. Evident, Comisia nu avea cum să știe înainte de furnizarea informațiilor efective la ce concluzii vor conduce acestea. De asemenea, autoritățile chineze au susținut că Comisia a structurat chestionarul în așa mod încât să îl facă „imposibil de completat, din punct de vedere practic”, și că aceasta s-a angajat într-o cercetare foarte extinsă („fishing expedition”). Comisia a respins cu fermitate aceste acuzații. După cum s-a explicat mai sus, prin chestionar au fost solicitate numai acele informații care erau necesare în vederea stabilirii unei concluzii. (116) De asemenea, autoritățile chineze au susținut că Comisia a insistat asupra furnizării unor documente pe care autoritățile, conform legii, nu le puteau furniza și nu puteau fi obligate să le furnizeze și au făcut referire în acest context la dreptul relevant al UE și al OMC, unde se precizează foarte clar că numai informațiile false sau înșelătoare pot să nu fie luate în considerare și că nu au dispus de „capacitatea practică” necesară pentru a furniza anumite informații a căror diseminare este strict interzisă prin legile lor interne, fiind considerate secret de stat sau din alt motiv. Acestea au mai susținut că dispozițiile relevante din acordul antidumping și din ASCM ale OMC care prevăd modalitățile în care informațiile confidențiale pot fi comunicate autorităților de anchetă și pot beneficia de „tratament confidențial” nu se aplică întotdeauna în cazurile în care informațiile urmează să fie comunicate de către o autoritate dintr-o țară terță, în acest caz de către autoritățile chineze. De asemenea, autoritățile chineze au mai susținut că Comisia se va expune la repercusiuni din partea ASCM dacă va refuza să recunoască distincția legală dintre capacitatea practică a unei autorități de a oferi informații a căror comunicare este interzisă prin lege, pe de o parte, și alte tipuri de informații pentru care aceasta poate solicita tratament confidențial în cursul obișnuit al anchetei. (117) Comisia nu a trecut cu vederea nicio informație pe care autoritățile chineze nu au furnizat-o, indiferent de motiv, deoarece este efectiv imposibil să treci cu vederea ceva ce nu a fost primit. Pe de altă parte, în situațiile în care autoritățile chineze nu au furnizat anumite informații sau nu le-au pus la dispoziția anchetei, iar Comisia dispunea de informații de natură similară din alte surse (în principal informații aflate la dispoziția publicului larg, dar și informații provenind de la producătorii-exportatori cooperanți sau transmise de anumite bănci în cursul anchetelor la fața locului), Comisia a inclus aceste informații la dosarul cauzei și le-a utilizat pentru a trage anumite concluzii. Comisia nu este de acord cu afirmația potrivit căreia dispozițiile din acordul antidumping și din ASCM ale OMC care prevăd anumite modalități în care informațiile confidențiale pot fi comunicate autorităților de anchetă și pot beneficia de „tratament confidențial” nu se aplică autorităților chineze. În această privință, autoritățile chineze susțin că guvernele ar trebui să beneficieze de un standard de cooperare diferit de cel al exportatorilor și că statutul de guvern garantează existența unui „minim respect reciproc” la care exportatorii nu sunt îndreptățiți. Comisia nu este de acord cu cele afirmate cu privire la desfășurarea anchetelor privind taxa compensatorie. Autoritățile chineze sunt una dintre părțile interesate în cadrul procedurii, în sensul regulamentului de bază, și în același timp, în calitate de „membru interesat”, RPC este obligată să respecte dispozițiile și jurisprudența OMC. Articolul 28 alineatul (1) din regulamentul de bază prevede: „În cazul în care o parte interesată nu permite accesul la informațiile necesare sau nu le furnizează în termenul prevăzut de prezentul regulament sau obstrucționează semnificativ ancheta, pot fi stabilite concluzii preliminare sau finale, pozitive sau negative pe baza datelor disponibile.” Articolul 12.7 din acordul SCM al OMC face referire în mod expres la consecințele necooperării guvernelor („membru interesat”): „În cazul în care un membru interesat sau o parte interesată nu permite accesul la informațiile necesare sau nu le furnizează în termen rezonabil sau obstrucționează semnificativ ancheta, pot fi stabilite concluzii preliminare sau finale, pozitive sau negative, pe baza datelor disponibile.” Prin urmare, atunci când țara care efectuează ancheta, în acest caz UE, își exercită drepturile ce îi revin ca membru al OMC în cadrul unei anchete privind taxa compensatorie și solicită informațiile pe care le consideră necesare în vederea anchetei, atât guvernelor, cât și exportatorilor le revine aceeași obligație de a coopera. În cursul anchetei, autoritățile chineze au invocat frecvent normele privind confidențialitatea ca motiv de nefurnizare a informațiilor solicitate în vederea verificării, de exemplu circularele PBOC. Se reține faptul că dacă autoritățile chineze ar fi supuse „interdicției legale de a comunica aceste informații”, după cum au pretins, acestora le revine totuși, în calitate de membri ai OMC, obligația de a furniza informațiile considerate necesare în vederea anchetei. În această privință, dispozițiile legii municipale sau regulile interne ale unui membru al OMC nu îl pot exonera de obligațiile ce îi revin de a coopera în cadrul anchetelor; în aceste cazuri de conflict, autorităților chineze le revine sarcina de a propune moduri în care se poate acorda acces la informații, astfel încât acestea să poată fi verificate în mod adecvat. Fără a aduce atingere celor de mai sus, autoritățile chineze nu au explicat niciodată această afirmație și nu au furnizat niciodată probe în această privință (de exemplu, dispoziția legală care instituie „interdicția legală” de a comunica aceste informații). (118) În plus, autoritățile chineze au susținut că scrisoarea prealabilă verificării din 25 martie 2013 nu a fost suficient de detaliată și nu a conținut întrebările specifice care urmau să fie adresate în cursul vizitei de verificare la fața locului. În această privință, este de reținut că, deși nu există cerința ca Comisia să trimită o listă cu toate întrebările care vor fi puse în cursul verificării la fața locului (iar Comisia nu consideră că acest lucru ar fi potrivit), scrisoarea prealabilă verificării din 25 martie 2013 a conținut o listă foarte exactă și detaliată de chestiuni și de documente care urmau să fie abordate, în conformitate cu articolul 26 alineatul (3) din regulamentul de bază și cu cerințele OMC. Cu toate acestea, în scrisoare se preciza clar că lista nu este exhaustivă și că se pot aborda alte probleme și se pot înainta alte probe, dacă este cazul. În această privință ar trebui să se rețină și faptul că autoritățile chineze nu au obiectat cu privire la conținutul acestei scrisori înainte de verificare, deși, pe de altă parte, au refuzat să discute anumite aspecte care nu au fost formulate explicit în scrisoare, cum ar fi informațiile referitoare la cele mai mari bănci din RPC, la implicarea Partidului Comunist din China („PCC”) în gestionarea anumitor bănci sau la accesul unor bănci la rezervele valutare ale Administrației de Stat a Rezervelor Valutare, susținând că nu sunt pregătite să ofere răspunsuri la întrebări legate de aceste aspecte. (119) De asemenea, autoritățile chineze au susținut că Comisia nu a dat dovadă de flexibilitate în cursul vizitei de verificare la fața locului și că, în fapt, „a fixat un termen categoric în legătură cu orice fel de cereri de modificare formulate de către autoritățile chineze”. În același spirit, acestea au susținut că Comisia nu a acceptat niciuna dintre soluțiile „realizabile” propuse de către autoritățile chineze privind verificarea la Biroul Național de Statistică (BNS) și au refuzat să prelungească verificarea până luni, 22 aprilie 2013, în vederea efectuării unor verificări la BNS. În plus, oficialii Comisiei au început verificările cu întârziere aproape în fiecare zi lucrătoare deoarece, potrivit autorităților chineze, au sosit cu întârziere. (120) În legătură cu afirmațiile de mai sus, Comisia subliniază că gradul de flexibilitate arătat de către oficialii săi la fața locului a fost deplin și necondiționat. Oficialii Comisiei s-au oferit, în mod excepțional, să verifice documente și probe pe care autoritățile chineze au considerat de cuviință să le prezinte după închiderea unui anumit subiect, în afara programului obișnuit de lucru și în mod repetat. Acest lucru s-a întâmplat de mai multe ori, iar uneori a presupus deplasarea în alte locuri în vederea verificării la ore foarte târzii și/sau întoarcerea la unele locuri unde oficialii Comisiei fuseseră deja și își manifestaseră disponibilitatea de a verifica documente. Cu toate acestea, în mod regretabil, autoritățile chineze nu au dat curs ofertelor în cauză, ceea ce sugerează că netransmiterea documentelor solicitate de către Comisie în cursul programului obișnuit de lucru nu s-a datorat constrângerilor de natură temporală sau lipsei de disponibilitate a Comisiei de a le verifica. În ceea ce privește începerea cu întârziere a vizitei de verificare, Comisia observă că oficialii au fost prezenți la timp în fiecare zi, dar că unele întârzieri au fost cauzate de procedurile de înregistrare zilnică impuse de autoritățile chineze pentru a avea acces la diverse sedii de verificare sau pur și simplu de lipsa oricăror reprezentanți ai autorităților chineze care să îi însoțească pe oficiali în momentul sosirii la sediile de verificare, motiv pentru care aceștia au fost obligați să aștepte mult timp până să înceapă verificarea. De asemenea, Comisia observă că vizitele de verificare s-au prelungit în fiecare zi în afara programului obișnuit de lucru și că autoritățile chineze au fost cele care au anulat sesiunea de după-amiază a vizitei de verificare din prima zi, deoarece reprezentanții Ministerului Tehnologiei au decis să nu participe la vizită (a se vedea considerentul 122). În fapt, dacă autoritățile chineze ar fi acceptat ofertele repetate făcute de către oficialii Comisiei de a verifica documentele în afara programului de lucru, vizitele ar fi durat mai mult; motivul pentru care acest lucru nu s-a întâmplat a fost lipsa de cooperare a autorităților chineze. (121) În plus, autoritățile chineze au contestat practica Comisiei de a nu accepta documente și elemente de probă noi care necesită verificare după încheierea sesiunii de verificare din care fac parte. În această privință, trebuie clarificat faptul că nu este și nu a fost niciodată intenția Comisiei să refuze din start luarea în considerare a informațiilor oferite în acest mod. Comisia a ținut seama de toate informațiile transmise, a analizat calitatea acestora (de exemplu rezumatele unor situații financiare auditate au fost tratate în mod diferit față de un simplu tabel în Excel sau de un document Word conținând cifre nesusținute de nicio sursă oficială) și le-a atribuit importanța cuvenită, având în vedere că nu avea posibilitatea să verifice aceste informații în cursul vizitei de verificare la fața locului. (122) În legătură cu cele șase documente[24] transmise de autoritățile chineze în cursul anchetei, al căror conținut acestea au refuzat să îl discute în cursul vizitei de verificare la fața locului, autoritățile chineze au susținut că Comisia nu avea nicio bază pentru a aplica datele disponibile în conformitate cu articolul 28 din regulamentul de bază. De asemenea, acestea au susținut că Comisia nu a acordat asistență autorităților chineze pentru ca acestea să poată înțelege cerințele de a transmite aceste documente și nu a demonstrat că toate documentele în cauză sunt relevante, în pofida faptului că autoritățile chineze „au invitat în mod expres Comisia înainte de începerea verificărilor să asiste autoritățile chineze în înțelegerea cerinței de a transmite aceste documente și să demonstreze că toate documentele în cauză sunt relevante”. În