COMISIA EUROPEANĂ Strasbourg, 29.5.2018 COM(2018) 375 final 2018/0196(COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european plus, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, și de instituire a unor norme financiare aplicabile acestor fonduri, precum și Fondului pentru azil și migrație, Fondului pentru securitate internă și Instrumentului pentru managementul frontierelor și vize



EXPUNERE DE MOTIVE 1.CONTEXTUL PROPUNERII La 2 mai 2018, Comisia a adoptat o propunere referitoare la următorul cadru financiar multianual pentru perioada 2021-2027. Simplificarea administrativă a fost definită ca obiectiv-cheie atât în documentul de reflecție privind finanțele UE, cât și în evaluarea ex post și în consultarea publică. Experiența sugerează o complexitate excesivă și o fragmentare a normelor între fonduri și formele de finanțare, fapt care generează o sarcină inutilă pentru directorii de programe și pentru beneficiarii finali. Prezenta propunere de Regulament privind dispozițiile comune (RDC) va stabili dispoziții comune pentru șapte fonduri cu gestiune partajată. Prezenta propunere nu va înlocui actualul Regulament (UE) nr. 1303/2013, care va continua să reglementeze programele adoptate în perioada 2014-2020. Propunerea reduce fragmentarea normelor, oferind un set comun de norme de bază pentru șapte fonduri: ·FC: Fondul de coeziune ·FEPAM: Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime ·FEDR: Fondul european de dezvoltare regională ·FSE+: Fondul social european plus ·FAMI: Fondul pentru azil și migrație ·IMFV: Instrumentul pentru managementul frontierelor și vize ·FSI: Fondul pentru securitate internă Aceste propuneri prevăd o dată de aplicare fixată la 1 ianuarie 2021 și sunt prezentate pentru o Uniune cu 27 de state membre, în conformitate cu notificarea de către Regatul Unit a intenției sale de a se retrage din Uniunea Europeană și din Euratom în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană, primită de Consiliul European la 29 martie 2017. 2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE •Temei juridic Articolul 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede obligația Comisiei de a executa bugetul în cooperare cu statele membre, în conformitate cu dispozițiile regulamentelor adoptate pentru punerea în aplicare a articolul 322 din TFUE. Articolul 322 alineatul (1) litera (a) din TFUE asigură temeiul juridic pentru adoptarea de regulamente de stabilire a normelor financiare care determină, în particular, procedura care trebuie adoptată pentru stabilirea și execuția bugetului și pentru predarea și verificarea conturilor. Principiul subsidiarității nu se extinde la normele financiare, în cazul cărora este evident că numai Uniunea poate sau chiar trebuie să acționeze. Acțiunea UE în privința fondurilor structurale și de investiții europene este justificată pe baza obiectivelor prevăzute la articolul 174 din (TFUE). Dreptul de a acționa este consacrat la articolul 175 din TFUE, care solicită în mod explicit Uniunii să pună în aplicare această politică prin intermediul fondurilor structurale, coroborat cu articolul 177, care definește rolul Fondului de coeziune. Obiectivele FSE, FEDR și ale Fondului de coeziune sunt definite la articolele 162, 176 și, respectiv, 177 din TFUE. Acțiunile legate de pescuit sunt justificate de articolul 39 din TFUE. Articolul 174 din TFUE prevede că trebuie acordată o atenție deosebită zonelor rurale, zonelor afectate de tranziția industrială, precum și regiunilor afectate de un handicap natural sau demografic grav și permanent. Acestea din urmă includ regiunile cele mai nordice cu densitate foarte scăzută a populației, precum și regiunile insulare, transfrontaliere și muntoase. Articolul 349 din TFUE stabilește că se vor adopta măsuri specifice prin care se va avea în vedere situația economică și socială structurală a regiunilor ultraperiferice, caracterizată de anumite trăsături specifice care conduc la o limitare severă a dezvoltării acestora. Regulamentul de instituire a Fondului pentru azil și migrație se bazează pe articolele 78 alineatul (2) și 79 alineatele (2) și (4) din TFUE. Un regulament de instituire, ca parte a Fondului pentru managementul integrat al frontierelor, a instrumentului de sprijin financiar pentru managementul frontierelor și vize, se bazează pe articolul 77 alineatul (2) din TFUE. Regulamentul de instituire a Fondului pentru securitate internă se bazează pe articolele 82 alineatul (1), 84 și 87 alineatul (2) din TFUE. Articolul 317 din TFUE prevede temeiul juridic al setului comun de norme privind execuția bugetară, în cooperare cu statele membre. Articolul 322 din TFUE definește domeniul de aplicare și procedurile de stabilire ale acestuia.

Subsidiaritatea și proporționalitatea fondurilor menționate mai sus este stipulată în expunerea de motive aferentă fiecărui fond. Cu toate acestea, RDC aduce contribuții suplimentare: ·În ceea ce privește subsidiaritatea, prin promovarea gestiunii partajate: în măsura în care programele nu sunt gestionate direct de Comisia Europeană, ci sunt implementate în parteneriat cu statele membre. ·În ceea ce privește proporționalitatea, prin unificarea și consolidarea normelor (și, deci, prin reducerea sarcinii suportate de părțile interesate). Articolul 11 din TFUE stipulează că cerințele de protecție a mediului ar trebui să fie integrate în definirea și implementarea politicilor și activităților Uniunii, în particular în vederea promovării dezvoltării durabile, iar acest aspect este abordat în prezentul regulament. 3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI Diferitele fonduri beneficiază de evaluări proprii, iar multe dintre constatări sunt relevante în special pentru regulamentele specifice ale acestora. În continuare sunt prezentate principalele constatări aplicabile RDC. 1. Simplificare: nevoia de a reduce sarcina administrativă. Aceasta a fost o constatare principală, care a revenit în mod repetat în evaluarea tuturor fondurilor: ·Evaluările ex post ale FEDR și Fondului de coeziune au constatat că sistemele de gestiune, control și audit erau excesiv de complexe. Acest fapt se traducea printr-o incertitudine administrativă și întârzieri la nivelul implementării. Complexitatea era o problemă în special în țările UE-15, unde finanțarea era relativ mai redusă, fapt ce sugera o nevoie de proporționalitate. ·Evaluarea FSE a constatat că era necesară o simplificare atât a peisajului finanțării (adică a gamei și mixului de instrumente), cât și a procesului de implementare. ·La rândul său, evaluarea FEPAM a constatat și ea că sarcina administrativă era prea ridicată. În etapa de prezentare a cererii, aceasta acționa ca factor de descurajare a cererii de sprijin. În plus, complexitatea anumitor proiecte părea să fi creat factori de descurajare pentru beneficiarii potențiali, în particular în cazurile în care era implicată o amplă rețea de parteneri. ·Evaluările intermediare ale componentelor relevante ale FAM, IMFV și FSI au constatat, de asemenea, o nevoie de simplificare. În particular, una dintre recomandările făcute a fost utilizarea opțiunilor simplificate în materie de costuri. Acest aspect este tratat în întregul RDC. Printre exemplele notabile se numără titlul V (de pildă opțiunile simplificate în materie de costuri, plățile bazate pe condiții, eliminarea unor norme specifice pentru proiectele majore și investițiile generatoare de venituri) și titlul VI (un control și un audit simplificate și mai proporționate). 2. Nevoia de flexibilitate pentru a răspunde unor nevoi emergente: ·Evaluarea ex post a FEDR și a Fondului de coeziune a constatat că adaptarea programelor la criza economică a fost una dintre poveștile de succes ale perioadei 2007-2013 și că ea ar trebui dezvoltată. ·Evaluarea ex post a FSE a menționat flexibilitatea ca unul dintre principalele aspecte care ar putea fi îmbunătățite. ·Evaluările intermediare ale predecesorilor FAMI, IMFV și FSI indică faptul că aceste fonduri au răspuns în mod adecvat crizelor în materie de migrație și securitate. Cu toate acestea, sunt necesare mecanisme mai flexibile de alocare a fondurilor. Acest aspect este tratat în titlul III (care permite efectuarea de transferuri relativ mici fără necesitatea modificării programului) și în titlul II (alocările pentru programe sunt stabilite pentru primii 5 ani, iar alocările pentru ultimii 2 ani sunt stabilite ulterior, pe baza unei reexaminări), în timp ce normele complementare pentru FAMI, IMFV și FSI sunt stipulate în regulamentele specifice ale fondurilor. În plus, posibilitatea de a utiliza mecanismul de garanție al InvestEU oferă statelor membre un grad sporit de flexibilitate. 3. Potențialul instrumentelor financiare (IF): ·Evaluarea ex post a FEDR și a Fondului de coeziune a constatat că IF-urile au potențialul de a fi un mijloc mai eficient de finanțare a investițiilor din anumite domenii de politică, însă că există întârzieri la nivelul implementării și că răspândirea utilizării lor este o provocare. ·Evaluarea intermediară a EaSI a constatat că existența unor norme diferite face dificilă exploatarea complementarității dintre fonduri. Evaluarea a recomandat simplificarea și alinierea normelor IF.

Acest aspect este tratat în titlul V, care simplifică implementarea IF-urilor, aliniind numeroase dispoziții cu cele aplicabile granturilor. •Consultări publice Comisia a desfășurat următoarele consultări publice: ·Fonduri UE în domeniul politicii de coeziune (între 10 ianuarie 2018 și 9 martie 2018). ·O consultare a părților interesate în contextul evaluării ex post a FEPAM (februarie-mai 2016). ·Fonduri UE în domeniul migrației (între 10 ianuarie 2018 și 9 martie 2018) ·Fonduri UE în domeniul securității (între 10 ianuarie 2018 și 9 martie 2018) Consultările părților interesate au condus la rezultate similare cu cele ale evaluărilor ex post: principala concluzie relevantă pentru RDC este simplificarea (în special la nivelul procedurilor de audit și control), urmată de flexibilitate: ·În cadrul consultării privind politica de coeziune, părțile interesate au considerat că procedurile complexe erau, de departe, principalul obstacol în calea succesului, urmate de cerințele stricte în materie de audit și control, de lipsa de flexibilitate, de dificultatea în asigurarea sustenabilității financiare și de întârzierile la plată. ·În cazul FEPAM, complexitatea formalităților administrative este considerată a fi cea mai importantă deficiență, numeroase părți interesate solicitând o simplificare radicală și flexibilitate. Logica de intervenție este considerată prea rigidă, ea nepermițând statelor membre să abordeze propriile specificități. ·Consultările din domeniile migrației și securității au constatat că respondenții sprijină cu tărie simplificarea formalităților și creșterea flexibilității (în special în ceea ce privește capacitatea de reacție în cazul crizelor din domeniile migrației și securității). Preocupările ridicate de părțile interesate sunt abordate prin diversele măsuri de simplificare din întregul RDC. •Expertiză și costuri administrative În ceea ce privește expertiza, s-a convocat grupul de experți la nivel înalt pentru a se discuta simplificarea politicii de coeziune. Acesta a ajuns la următoarele concluzii: ·Alinierea normelor între fondurile UE. Această preocupare este abordată parțial de domeniul de aplicare al prezentului regulament. ·Norme mai puține, mai clare și mai scurte. Așa cum se menționează mai sus, prezentul regulament conține numeroase simplificări. ·Subsidiaritate și proporționalitate reale: recurgerea într-o mult mai mare măsură la sistemele și procedurile naționale de gestiune și control. Acest aspect este tratat în titlul VI (a se vedea mai jos). ·Un cadru stabil, dar flexibil: nu este nevoie să se reînnoiască mandatul instituțiilor pentru următoarea perioadă de programare. Programele ar trebui de asemenea să poată fi modificate cu mai multă ușurință. Acest aspect este tratat în titlurile VI și, respectiv, III. ·Principiul auditului unic: extinderea principiului auditului unic. Acest aspect este tratat în titlul VI. Într-adevăr, există dovezi privind existența unor costuri administrative substanțiale asociate FEDR și Fondului de coeziune, care într-un studiu recent au fost estimate la 3 % din costurile medii ale programului pentru FEDR și la 2,2 % pentru Fondul de coeziune. Sarcinile administrative impuse beneficiarilor (inclusiv IMM-urilor) sunt mai mari.

Multe dintre simplificările introduse de RDC sunt dificil de cuantificat din punct de vedere financiar în avans, dar studiul a făcut următoarele estimări: ·O utilizare mai frecventă a opțiunilor simplificate în materie de costuri (sau a plăților bazate pe condiții) în cazul FEDR și al Fondului de coeziune ar putea reduce substanțial costurile administrative totale – cu 20-25 % dacă aceste opțiuni sunt aplicate la toate nivelurile. ·Abordarea mai proporționată a controalelor și auditurilor ar implica o reducere majoră a numărului de verificări și a sarcinii auditului pentru programele cu „risc scăzut”, reducând astfel costurile administrative totale ale FEDR și ale Fondului de coeziune cu 2-3 %, în timp ce costurile aferente programelor vizate ar fi reduse cu un procent mult mai mare. •Evaluarea impactului RDC nu face, el însuși, obiectul unei evaluări a impactului, întrucât el stabilește norme comune și un mecanism de punere în practică pentru alte politici. Fondurile vizate sunt însoțite, fiecare, de propriile lor evaluări ale impactului. •e-Coeziune și schimb de date Programele din perioada 2014-2020, cu excepția predecesorilor FAMI, IMFV și FSI, necesitau existența unui sistem de schimb electronic de date între beneficiari și autoritățile de management, precum și între diferitele autorități ale sistemului de gestiune și control. Prezentul regulament pornește de la această cerință și dezvoltă pe mai departe anumite aspecte ale colectării de date. Toate datele necesare pentru monitorizarea progreselor înregistrate la nivelul implementării, inclusiv rezultatele și performanța programelor, vor fi acum transmise Comisiei pe cale electronică, la fiecare două luni, ceea ce înseamnă că platforma de date deschise va fi actualizată aproape în timp real. Datele privind operațiunile și beneficiarii vor fi, de asemenea, publicate în format electronic, pe un site web dedicat, gestionat de autoritatea de management. Acest lucru va da o mai mare vizibilitate realizărilor și va permite o mai bună comunicare. •Drepturi fundamentale Prin introducerea unei condiții favorizante pentru a asigura respectarea Cartei drepturilor fundamentale a UE, prezentul regulament va avea un impact pozitiv asupra respectării și protecției tuturor drepturilor fundamentale în gestiunile tuturor celor șapte fonduri. Respectarea statului de drept este abordată într-un regulament de sine stătător, bazat pe articolul 322 din TFUE. 4.IMPLICAȚII BUGETARE Propunerea Comisiei privind un cadru financiar multianual stabilește o sumă de 330 de miliarde EUR pentru coeziunea economică, socială și teritorială în perioada 2021-2027. Total politica de coeziune 330 624 Fondul european de dezvoltare regională (FEDR) 200 629 ·Investiții pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică 190 752 ·Cooperare teritorială europeană 8 430 ·Regiuni ultraperiferice și zone cu densitate redusă a populației 1 447 Fondul de coeziune (FC) 41 349 ·din care contribuția la MIE – Transporturi 10 000 Fondul social european+ (1) 88 646 (1) Această sumă nu include suma pentru sănătate, ocuparea forței de muncă și inovare socială (1 042 de milioane EUR). Acestea sunt cele mai mari rubrici financiare acoperite de RDC. Propunerea Comisiei privind finanțarea din FEADR, FAMI, IMFV și FSI va fi inclusă în reglementările specifice ale fondurilor pentru fiecare fond. 5.REZUMATUL CONȚINUTULUI REGULAMENTULUI

Principalele obiective ale arhitecturii și dispozițiilor propunerii de RDC sunt: 1.Reducerea în mod substanțial a sarcinii administrative inutile impuse beneficiarilor și organismele de management, menținând, în același timp, un nivel ridicat de garantare a legalității și regularității. Acesta este principiul director esențial al reformei, el incluzând un mare număr de simplificări și de alinieri la nivelul tuturor regulamentelor, dar mai ales în ceea ce privește: i.reînnoirea sistemelor de gestiune și control (și a altor măsuri care facilitează lansarea programului). Utilizarea într-o mai mare măsură a unor „modalități proporționate”, prin care programele cu risc mai scăzut se pot baza într-o mai mare măsură pe sistemele naționale; ii.utilizarea unor opțiuni simplificate în materie de costuri și a unor plăți bazate pe condiții; iii.instrumentele financiare. 2.Creșterea flexibilității pentru a adapta obiectivele și resursele programului în funcție de modificarea circumstanțelor și, de asemenea, în ceea ce privește contribuțiile voluntare la instrumentele gestionate direct de la nivelul UE. 3.Mai buna aliniere a programelor cu prioritățile UE și sporirea eficacității acestora. Aceasta include: i.Alinierea logicii de intervenție și a raportării cu rubricile CFM și întărirea cerințelor privind concentrarea tematică asupra domeniilor prioritare. ii.Crearea unei legături mai strânse cu procesul semestrului european. iii.Stabilirea unor condiții favorizante mai semnificative care trebuie să fie menținute pe parcursul întregii perioade de implementare. Titlul I: Obiective și sprijin general RDC reunește șapte fonduri europene puse în practică prin gestiune partajată. Obiectivul este crearea unui set comun de norme simplificate și consolidate, reducând astfel sarcina administrativă impusă autorităților responsabile de programe și beneficiarilor acestora. Se pun bazele unei politici cu un puternic accent pe gestiunea partajată și pe parteneriat, care se regăsește în toate reglementările. Articolul 5 asigură temeiul juridic al gestiunii partajate, iar articolul 6 pe cel al parteneriatului cu autoritățile regionale și locale, cu autoritățile publice și urbane, cu partenerii economici și sociali, cu societatea civilă și cu organismele care promovează incluziunea socială, drepturile fundamentale, egalitatea de gen, nediscriminarea și drepturile persoanelor cu handicap. Propunerea Comisiei privind cadrul financiar multianual 2021-2027 a stabilit un obiectiv mai ambițios pentru integrarea aspectelor climatice la nivelul tuturor programelor UE, cu o țintă globală de 25 % din cheltuielile UE care să contribuie la atingerea obiectivelor climatice. Contribuția acestor programe la atingerea acestei ținte globale va fi urmărită printr-un sistem de markeri climatici al UE, la un nivel de defalcare corespunzător, inclusiv prin utilizarea unor metodologii mai precise atunci când sunt disponibile. Comisia va continua să prezinte anual informațiile referitoare la creditele de angajament, în contextul proiectului de buget anual. Pentru a sprijini utilizarea deplină a potențialului programului de a contribui la atingerea obiectivelor climatice, Comisia vă căuta să identifice acțiuni relevante pe tot parcursul proceselor de pregătire, implementare, revizuire și evaluare a programelor. Titlul II: Abordare strategică S-a procedat la o simplificare, în urma căreia unsprezece obiective tematice utilizate în perioada 2014-2020 au devenit cinci obiective de politică clare în prezentul regulament: 1.O Europă mai inteligentă – o transformare economică inovatoare și inteligentă. 2.O Europă mai ecologică, cu emisii scăzute de carbon.

3.O Europă mai conectată – mobilitate și conectivitate TIC regională. 4.O Europă mai socială – implementarea Pilonului european al drepturilor sociale. 5.O Europă mai aproape de cetățeni – dezvoltarea sustenabilă și integrată a zonelor urbane, rurale și de coastă prin inițiative locale. Pe lângă acestea, în regulamentele specifice ale fondurilor au fost stabilite obiective de politică pentru FAMI, IMFV și FSI. Această simplificare permite crearea de sinergii și flexibilitate între diferitele linii de acțiune din cadrul unui obiectiv dat, eliminând distincțiile artificiale dintre diferitele politici care contribuie la același obiectiv. Ea pune de asemenea bazele unei concentrări tematice a FEDR și a FSE. „Condiționalitățile ex ante” din perioada 2014-2020 sunt înlocuite cu „condiții favorizante”. Acestea sunt mai puțin numeroase și mai concentrate asupra obiectivelor fondului vizat și, spre deosebire de perioada 2014-2020, ele sunt monitorizate și aplicate pe parcursul întregii perioade. Principiul va fi consolidat: statele membre nu vor putea să declare cheltuieli legate de obiective specifice până când nu este îndeplinită condiția favorizantă. Acest lucru va garanta că toate operațiunile cofinanțate sunt aliniate cadrului de politică al UE. Pentru a clădi pe bazele bunei practici a orientării către performanță, se propune menținerea cadrului de performanță într-o formă simplificată, mai clară. Condiționalitatea legată de semestrul european este și ea menținută, însă simplificată. În particular, recomandările specifice fiecărei țări vor fi luate în considerare cel puțin de două ori în contextul programării: la începutul perioadei de programare și în cursul evaluării intermediare. Măsurile menite să promoveze buna guvernanță economică sunt menținute. Cu toate acestea, suspendările vor fi legate doar de angajamente, nu și de plăți, pentru a se evita agravarea crizelor economice. RDC creează flexibilitate pentru FEDR, FSE+ și Fondul de coeziune. Inițial vor fi programați doar primii 5 ani. Alocările pentru ultimii 2 ani se vor face pe baza unei evaluări intermediare substanțiale și aprofundate, care va conduce la o reprogramare corespunzătoare în 2025. Evaluarea va reexamina prioritățile și obiectivele inițiale ale programelor, luând în considerare: progresele înregistrate în atingerea obiectivelor până la finele anului 2024; schimbările la nivelul situației socio-economice; noile provocări identificate în recomandările specifice fiecărei țări. Această abordare se bazează pe conceptul cadrului de performanță și al rezervei de performanță și consolidează pe mai departe componenta de performanță a politicii, printre altele prin reprogramare. Cu toate acestea, rezerva de performanță este eliminată. Sinergiile dintre diferitele instrumente ale UE vor fi încurajate prin procesul de planificare strategică, care va identifica obiective comune și domenii comune pentru activitățile diferitelor programe, de exemplu cu politica agricolă comună (PAC); Orizont Europa; Mecanismul pentru Interconectarea Europei (MIE); programul Europa digitală (PED); programul Erasmus+; fondul InvestEU; LIFE; Erasmus+ și Instrumentul extern. Titlul III: Programare Conținutul programelor va fi mai simplu și mai strategic. Pentru a armoniza și a accelera procesul de programare și implementarea la începutul perioadei, prezentului regulament i se anexează un model de program comun pentru programele aferente FEDR, Fondului de coeziune, FSE+ și FEPAM și unul separat pentru programele aferente FAMI, IMFV și FSI. Pentru ca programarea să devină mai flexibilă, va exista un prag de 5 % la nivelul priorităților, sub care va fi posibil să se ajusteze alocările din cadrul programului, fără necesitatea unei modificări formale a acestuia. Pentru a aborda provocările specifice de la nivel subregional și local, RDC introduce o abordare simplificată în ceea ce privește dezvoltarea locală plasată sub responsabilitatea comunității (inclusiv posibilitatea numirii unui fond principal, reducând sarcina administrativă impusă beneficiarilor). RDC armonizează, de asemenea, abordarea altor instrumente teritoriale, inclusiv a investițiilor teritoriale integrate existente. RDC include totodată dispoziții care fac posibil transferul voluntar de resurse înspre cele cinci oportunități de politică ale instrumentelor InvestEU, pentru a beneficia de un mecanism de garanție bugetară la nivelul UE. În plus, statele membre ar putea solicita transferul a până la 5 % din alocările financiare ale programului, de la oricare fond către oricare alt fond cu gestiune partajată sau către orice instrument cu gestiune directă sau indirectă. Acest lucru ar trebui să faciliteze, pe parcursul implementării programelor, atingerea obiectivelor stabilite pentru acestea. Abordarea asistenței tehnice acordate statelor membre a fost simplificată. Se introduce un mecanism forfetar care face posibilă completarea fiecărei plăți intermediare cu o sumă cuprinsă între 2,5 % și 6 %, în funcție de fond, și care stabilește, prin urmare, o legătură între plata asistenței tehnice, efectuată de UE, și progresul la nivelul implementării. Pe lângă aceasta, acțiunile de consolidare a capacității administrative pot continua sub forma unor plăți bazate pe condiții. Titlul IV: Monitorizare, evaluare, informare și comunicare Datele electronice permit combinația dintre simplificare și transparență. În perioada 2014-2020, cu excepția predecesorilor FAMI, IMFV și FSI, era obligatorie instituirea unui sistem de schimb electronic de date între beneficiari și autoritățile de management, precum și între diferitele autorități responsabile cu sistemul de gestiune și control. Prezentul regulament pornește de la această cerință și dezvoltă pe mai departe anumite aspecte ale colectării de date. Toate datele necesare pentru monitorizarea progreselor înregistrate la nivelul implementării, inclusiv rezultatele și performanța programelor, vor fi acum transmise pe cale electronică, la fiecare două luni, ceea ce înseamnă că platforma de date deschise va fi actualizată aproape în timp real. Se propune acordarea unui rol mai proeminent comitetelor de monitorizare în supravegherea performanțelor programelor și a tuturor factorilor care influențează aceste performanțe. Din rațiuni de transparență, documentele prezentate comitetelor de monitorizare vor trebui să fie puse la dispoziția publicului. Pentru toate fondurile, evaluarea performanțelor anuale va fi o ocazie pentru un dialog în materie de politici, purtat pe marginea unor aspecte-cheie ale implementării și ale performanțelor programelor. Transmiterea frecventă a datelor permite o simplificare a procesului de evaluare a performanțelor. Pentru fondurile politicii de coeziune, acest lucru permite eliminarea documentului de raport anual; reuniunea anuală de evaluare va porni de la cele mai recente rezultate și de la un set limitat de informații calitative prezentate. Responsabilitățile privind vizibilitatea și comunicarea, care revin atât autorităților responsabile de programe, cât și beneficiarilor acestora, au fost întărite. Cerințele comune în materie de comunicare, transparență și vizibilitate asigură acțiuni de comunicare mai coerente, mai eficace și mai eficiente.

Evaluările vor fi efectuate în conformitate cu punctele 22 și 23 ale Acordului interinstituțional din 13 aprilie 2016, unde cele trei instituții au confirmat faptul că evaluările legislației și ale politicilor existente ar trebui să stea la baza evaluărilor impactului opțiunilor privind viitoarele acțiuni. Evaluările vor examina efectele programului pe teren, pe baza indicatorilor și a țintelor programului, precum și a unei analize detaliate a măsurii în care programul este relevant, eficace, eficient, oferă valoare adăugată la nivelul UE și este coerent cu alte politici ale UE. Evaluările vor include lecțiile învățate, problemele și posibilitățile de îmbunătățire în continuare a acțiunilor și a impacturilor acestora. Titlul V: Sprijin financiar Pentru a reduce sarcina administrativă, RDC sistematizează și sporește utilizarea opțiunilor simplificate în materie de costuri, adică rambursarea forfetară, baremurile standard pentru costurile unitare sau pentru sumele forfetare etc. Pentru ca aceste opțiuni să fie mai ușor de aplicat, RDC simplifică normele și metodele de calcul, oferind mai multe opțiuni standard pe baza propunerii Omnibus a Comisiei. Opțiunea privind plățile bazate pe condiții va contribui, de asemenea, la orientarea către performanță, permițând efectuarea de plăți bazate pe performanțe obținute și verificate. Instrumentele financiare vor fi un mecanism-cheie pentru punerea în practică a investițiilor generatoare de venituri sau de economii de costuri din perioada 2021-2027; dispozițiile privind utilizarea lor au fost simplificate și actualizate pentru a se asigura o implementare mai bună și mai ușoară, precum și o instituire mai rapidă a acestora: ·Instrumentele financiare vor fi mai bine integrate în procesul de programare și de implementare încă de la început, iar evaluarea ex ante va fi în consecință simplificată; ·Autoritățile de management vor dispune de aceleași opțiuni flexibile de bază în ceea ce privește implementarea – gestiune sub responsabilitatea autorității de management sau gestiune directă efectuată de autoritatea de management – însă condițiile conexe au fost simplificate; ·Combinarea resurselor UE se va putea realiza conform unui set unic de norme; nu va mai exista o multiplicare a unor norme diverse, aplicate unor situații similare; ·Pentru combinarea granturilor cu instrumente financiare este propusă flexibilitatea; ·Normele privind eligibilitatea au fost clarificate, iar normele privind costurile și comisioanele de gestiune au fost simplificate, dar ele continuă să se bazeze pe performanțe, pentru a încuraja o gestiune eficientă; ·Normele privind plățile au fost simplificate considerabil, menținându-se, în același timp, legătura deosebit de importantă dintre plățile către instrumente financiare și vărsămintele corespunzătoare către destinatarii finali; ·Restituirile și reciclarea fondurilor au fost codificate în mod simplu, pentru a face posibilă o trecere mai ușoară de la o perioadă la alta. ·Nu va mai exista nicio altă raportare separată suplimentară referitoare la instrumentele financiare, întrucât acestea sunt incluse în cadrul aceluiași sistem de raportare ca toate celelalte forme de finanțare. Alte simplificări includ: ·Combinarea diferitelor fonduri, precum și a instrumentelor financiare și a granturilor, este codificată în norme simple; ·Nu vor mai exista norme specifice pentru investițiile generatoare de venituri; ·Nu va mai exista o procedură pentru proiectele majore (în schimb, proiectele strategice vor fi urmărite de comitetul de monitorizare). ·Finanțarea va fi simplificată, de exemplu prin abordarea de tipul mărcii de excelență. Pentru a se evita concurența inutilă în materie de subvenții, dispozițiile privind relocarea întreprinderilor au fost consolidate. Titlul VI: Gestiune și control

Sarcinile și responsabilitățile diferitelor organisme din cadrul sistemului de gestiune și control sunt stabilite într-un mod mai clar. Nu există nicio cerință privind recurgerea la procesul de desemnare; dispozițiile promovează reînnoirea sistemelor existente și norme mai simple pentru identificarea de noi organisme. Cerințele de eligibilitate vor contribui la asigurarea faptului că numai operațiunile de calitate, care aduc cea mai mare contribuție la obiectivele convenite și au cel mai bun raport costuri-beneficii, sunt acceptate pentru a beneficia de sprijin. Se propune, de asemenea, să se verifice în mod sistematic dacă operațiunea este financiar sustenabilă și dacă analiza sa de mediu s-a bazat pe cele mai recente cerințe. Numărul controalelor și al auditurilor se va reduce în mod semnificativ, reducându-se, astfel, sarcina administrativă impusă autorităților responsabile de programe și beneficiarilor acestora. Pe lângă dispozițiile titlurilor anterioare, care reduc sarcina de audit, prezentul titlu reduce și mai mult această sarcină, prin: ·extinderea principiului auditului unic; ·mai puține controale; ·pentru programele cu o rată de eroare scăzută, o abordare proporționată consolidată, bazată pe sisteme naționale în bună stare de funcționare, cu modalități de audit minime în scop de asigurare. Propunerile de proiecte care au primit o „marcă de excelență” în cadrul programului Orizont Europa nu vor trebui să treacă printr-un alt proces de prezentare a candidaturii și de selecție, dacă ele sunt în concordanță cu strategia de specializare inteligentă a programului. Acest lucru reduce atât sarcina impusă administratorilor, cât și sarcina impusă beneficiarilor. De asemenea, această abordare ar putea fi extinsă la alte instrumente ale UE, precum LIFE+ sau Erasmus+. Titlul VII: Gestiune financiară, prezentarea și examinarea conturilor și corecții financiare Sistemul de conturi anuale este menținut, inclusiv reținerea de 10 % din sumele declarate în plățile intermediare. Prezentarea cererilor de plată se va desfășura conform unui program regulat și va avea loc de patru ori pe an. Conturile cu sold zero (zero accounts) nu vor necesita o procedură corespunzătoare. Această secțiune include, de asemenea, norme privind dezangajarea. Întrucât simplificarea va însemna că programele vor putea reduce întârzierile cu mai multă ușurință și pentru a promova buna gestiune financiară și implementarea în timp util, RDC include o regulă „n + 2”. Din același motiv, nivelul prefinanțării a fost redus la o plată anuală de 0,5 %, bazată pe valoarea totală a sprijinului din partea fondurilor. În acest context, ar putea fi necesară o revizuire a modalităților de prefinanțare anuală din perioada 2014-2020 aplicabile FEDR, FSE+, Fondului de coeziune și FEPAM, pentru a se asigura resursele necesare. Titlul VIII: Cadru financiar Acesta stabilește alocările financiare și cofinanțarea bazată pe categorii de regiuni și se aplică FEDR, FSE+ și Fondului de coeziune. RDC readuce, de asemenea, ratele de cofinanțare aplicabile acestor trei fonduri la niveluri anterioare crizei financiare. Ratele de cofinanțare ale UE, aplicabile acestor trei fonduri, au crescut în perioada 2007-2013. Acesta a fost un răspuns la criza financiară, destinat să mențină investițiile esențiale într-o perioadă de rigoare bugetară. Ratele ridicate de cofinanțare ale UE nu mai sunt necesare, iar existența unor rate mai scăzute promovează asumarea responsabilității. Reducerea ratelor de cofinanțare ale UE implică, de asemenea, o creștere a bugetului total al politicii de coeziune, ținând seama de contribuțiile naționale. Acest lucru sporește flexibilitatea financiară de care dispun statele membre, întrucât ratele de cofinanțare de la nivelul programului și al priorităților pot fi stabilite în mod flexibil. Titlul IX – Delegare de competențe, punere în aplicare, dispoziții tranzitorii și finale Pentru a asigura o demarare timpurie a implementării în următoarea perioadă, toate dispozițiile legislative necesare vor fi incluse în pachetul legislativ (fie în RDC, fie în regulamentele specifice ale fondurilor). Se remarcă în special faptul că numărul împuternicirilor este redus în mod substanțial și menținut la un nivel minim. Acest lucru va permite evitarea eventualelor întârzieri în elaborarea și adoptarea legislației secundare. Se asigură astfel și coerența internă a dispozițiilor legislative, precum și previzibilitatea pentru părțile interesate, deoarece toate normele aplicabile ale UE se vor regăsi într-un singur loc. Se introduc condiții referitoare la operațiunile care fac obiectul unei implementări etapizate, pentru a se oferi claritate și securitate juridică cu privire la împrejurările în care este acceptată etapizarea.

2018/0196 (COD) Propunere de REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european plus, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, și de instituire a unor norme financiare aplicabile acestor fonduri, precum și Fondului pentru azil și migrație, Fondului pentru securitate internă și Instrumentului pentru managementul frontierelor și vize PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 177, articolul 322 alineatul (1) litera (a) și articolul 349, având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European, având în vedere avizul Comitetului Regiunilor, având în vedere avizul Curții de Conturi, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, întrucât: (1)Articolul 174 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede că, în vederea consolidării coeziunii economice, sociale și teritoriale, Uniunea trebuie să urmărească reducerea decalajelor dintre nivelurile de dezvoltare a diferitelor regiuni și a rămânerii în urmă a regiunilor sau insulelor defavorizate, precum și că trebuie acordată o atenție deosebită zonelor rurale, zonelor afectate de tranziția industrială și regiunilor afectate de handicapuri naturale și demografice grave și permanente. Articolul 175 din TFUE prevede că Uniunea trebuie să susțină realizarea acestor obiective în contextul acțiunilor pe care le întreprinde prin intermediul Fondului european de orientare și garantare agricolă, secțiunea „Orientare”, al Fondului social european, al Fondului european de dezvoltare regională, al Băncii Europene de Investiții și al altor instrumente. Articolul 322 din TFUE asigură temeiul juridic pentru adoptarea de norme financiare care definesc procedura care trebuie adoptată pentru stabilirea și execuția bugetului și pentru predarea și verificarea conturilor, precum și normele de organizare a controlului răspunderii actorilor financiari. (2)Pentru dezvoltarea pe mai departe a unei implementări coordonate și armonizate a fondurilor UE implementate prin gestiune partajată, și anume a Fondului european de dezvoltare regională („FEDR”), a Fondului social european plus („FSE+”), a Fondului de coeziune, a măsurilor finanțate în cadrul gestiunii partajate prin Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime („FEPAM”), Fondul pentru azil și migrație („FAMI”), Fondul pentru securitate internă („FSI”) și Fondul pentru managementul integrat al frontierelor („IMFV”), ar trebui ca pentru toate aceste fonduri (denumite în continuare „fondurile”) să fie stabilite norme financiare bazate pe articolul 322 din TFUE, care să specifice în mod clar domeniul de aplicare al dispozițiilor relevante. Pe lângă acestea, ar trebui să fie stabilite dispoziții comune bazate pe articolul 177 din TFUE, pentru a acoperi norme specifice de politică aplicabile FEDR, FSE+, Fondului de coeziune și FEPAM. (3)Având în vedere particularitățile fiecărui fond, ar trebui ca normele specifice aplicabile fiecărui fond și obiectivului de cooperare teritorială europeană (Interreg) din cadrul FEDR să fie prevăzute în regulamente separate („regulamente specifice ale fondurilor”), pentru a completa dispozițiile prezentului regulament. (4)Regiunile ultraperiferice și regiunile nordice slab populate ar trebui să beneficieze de măsuri specifice și de o finanțare suplimentară în temeiul articolului 349 din TFUE și al articolului 2 din Protocolul nr. 6 la Actul de aderare din 1994. (5)În contextul implementării fondurilor ar trebui să fie respectate principiile orizontale prevăzute la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană („TUE”) și la articolul 10 din TFUE, inclusiv principiile subsidiarității și proporționalității prevăzute la articolul 5 din TUE, ținându-se seama de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Statele membre ar trebui să respecte, de asemenea, obligațiile Convenției Organizației Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap și să asigure accesibilitatea în conformitate cu articolul 9 din această Convenție și în conformitate cu legislația Uniunii de armonizare a cerințelor de accesibilitate aplicabile produselor și serviciilor. Statele membre și Comisia ar trebui să urmărească eliminarea inegalităților, promovarea egalității între bărbați și femei și integrarea perspectivei de gen, precum și combaterea discriminării pe criterii de sex, origine rasială sau etnică, religie sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală. Fondurile nu ar trebui să sprijine acțiuni care contribuie la orice formă de segregare. Obiectivele fondurilor ar trebui să fie urmărite în cadrul dezvoltării durabile și al promovării de către Uniune a obiectivului de conservare, protecție și îmbunătățire a calității mediului, în conformitate cu articolul 11 și cu articolul 191 alineatul (1) din TFUE, ținându-se cont de principiul „poluatorul plătește”. Pentru a proteja integritatea pieței interne, operațiunile în beneficiul întreprinderilor trebuie să respecte normele Uniunii privind ajutoarele de stat, astfel cum se prevede la articolele 107 și 108 din TFUE. (6)Normele financiare orizontale adoptate de Parlamentul European și de Consiliu pe baza articolului 322 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene se aplică prezentului regulament. Normele sunt stipulate în Regulamentul financiar și prevăd, în particular, procedura de stabilire și execuție a bugetului prin granturi, achiziții publice, premii și execuție indirectă, instituind totodată controlul răspunderii actorilor financiari. Normele adoptate pe baza articolului 322 din TFUE se referă, de asemenea, la protejarea bugetului Uniunii în cazul unor deficiențe generalizate la nivelul statului de drept în statele membre, întrucât respectarea statului de drept este o condiție prealabilă esențială pentru o bună gestiune financiară și o finanțare eficace din partea UE. (7)Atunci când se stabilește un termen în care Comisia trebuie să întreprindă orice fel de acțiuni împotriva statelor membre, Comisia ar trebui să țină seama de toate informațiile și documentele necesare în timp util și în mod eficient. În cazul în care contribuțiile din partea statelor membre sunt incomplete sau neconforme cu cerințele prezentului regulament și ale regulamentelor specifice ale fondurilor și, prin urmare, nu permit Comisiei să întreprindă acțiuni pe deplin documentate, termenul respectiv ar trebui să fie suspendat până în momentul în care statele membre respectă cerințele reglementare. (8)Pentru a contribui la prioritățile Uniunii, fondurile ar trebui să-și direcționeze sprijinul către un număr limitat de obiective de politică, în conformitate cu misiunile lor specifice care rezultă din obiectivele lor definite în tratat. Obiectivele de politică pentru FAMI, FSI și IMFV ar trebui să fie stabilite în regulamentele specifice ale fondurilor respective. (9)Pentru a reflecta importanța combaterii schimbărilor climatice în conformitate cu angajamentele Uniunii de a pune în aplicare Acordul de la Paris și cu angajamentul față de obiectivele de dezvoltare durabilă ale Organizației Națiunilor Unite, fondurile vor contribui la integrarea acțiunilor de combatere a schimbărilor climatice în politicile Uniunii și la atingerea unei ținte generale reprezentate de o contribuție de 25 % din cheltuielile bugetului UE pentru sprijinirea îndeplinirii obiectivelor climatice. (10)O parte a bugetului Uniunii alocat fondurilor ar trebui să fie executată de Comisie prin gestiune partajată cu statele membre în sensul Regulamentului (UE, Euratom) [numărul Regulamentului financiar] al Parlamentului European și al Consiliului („Regulamentul financiar”). Prin urmare, atunci când implementează fondurile prin gestiune partajată, Comisia și statele membre ar trebui să respecte principiile menționate în Regulamentul financiar, și anume buna gestiune financiară, transparența și nediscriminarea.

(11)Principiul parteneriatului este un element-cheie al implementării fondurilor, el având la bază abordarea de tip „guvernanță pe mai multe niveluri” și asigurând implicarea societății civile și a partenerilor sociali. Pentru a asigura continuitatea în organizarea parteneriatului, Regulamentul delegat (UE) nr. 240/2014 al Comisiei ar trebui să se aplice în continuare. (12)La nivelul Uniunii, semestrul european de coordonare a politicilor economice oferă un cadru pentru identificarea priorităților naționale în materie de reforme și monitorizarea implementării acestora. Statele membre își dezvoltă propriile strategii naționale multianuale în materie de investiții, în sprijinul acestor priorități de reformă. Aceste strategii ar trebui să fie prezentate împreună cu programele naționale de reformă anuale, ca modalitate de stabilire și coordonare a proiectelor de investiții prioritare care urmează să fie sprijinite prin finanțare la nivel național și din partea Uniunii. Ele ar trebui, de asemenea, să servească la utilizarea în mod coerent a finanțării din partea Uniunii și la maximizarea valorii adăugate a sprijinului financiar care urmează să fie primit în special din partea fondurilor, a Funcției europene de stabilizare a investițiilor și a InvestEU. (13)Statele membre ar trebui să determine modul în care recomandările relevante specifice fiecărei țări adoptate în conformitate cu articolul 121 alineatul (2) din TFUE și recomandările relevante ale Consiliului adoptate în conformitate cu articolul 148 alineatul (4) din TFUE sunt avute în vedere în pregătirea documentelor de programare. În cursul perioadei de programare 2021-2027 („perioada de programare”), statele membre ar trebui să prezinte periodic comitetului de monitorizare și Comisiei progresele înregistrate în implementarea programelor în sprijinul recomandărilor specifice fiecărei țări. În cursul evaluării intermediare, statele membre ar trebui să examineze, printre altele, necesitatea de a opera modificări ale programelor pentru a ține cont de recomandările relevante specifice fiecărei țări, adoptate sau modificate începând de la debutul perioadei de programare. (14)În ceea ce privește atât propriile programe, cât și nevoile financiare alocate investițiilor cu emisii reduse de carbon, statele membre ar trebui să aibă în vedere conținutul proiectelor lor de planuri energetice și climatice naționale care urmează să fie elaborate în temeiul Regulamentului privind guvernanța uniunii energetice, precum și rezultatul procesului care conduce la formularea de recomandări ale Uniunii referitoare la aceste planuri. (15)Acordul de parteneriat, pregătit de fiecare stat membru, ar trebui să fie un document strategic care să orienteze negocierile dintre Comisie și statul membru în cauză referitoare la concepția programelor. Pentru a reduce sarcina administrativă, nu ar trebui să fie necesar să se modifice acordurile de parteneriat în cursul perioadei de programare. Pentru a facilita programarea și a evita suprapunerea conținuturilor documentelor de programare, acordurile de parteneriat pot fi incluse ca parte a unui program. (16)Fiecare stat membru ar trebui să aibă flexibilitatea de a contribui la programul InvestEU pentru furnizarea de garanții bugetare pentru investiții în statul membru respectiv. (17)Pentru a se asigura condițiile prealabile necesare pentru utilizarea eficace și eficientă a sprijinului acordat de Uniune prin intermediul fondurilor, ar trebui să fie stabilită o listă limitată de condiții favorizante, precum și un set concis și exhaustiv de criterii obiective pentru evaluarea acestora. Fiecare condiție favorizantă ar trebui să fie legată de un obiectiv specific și ar trebui să devină aplicabilă în mod automat atunci când obiectivul specific este selecționat pentru sprijin. Atunci când aceste condiții nu sunt îndeplinite, cheltuielile legate de operațiunile din cadrul obiectivelor specifice aferente nu ar trebui să fie incluse în cererile de plată. În vederea menținerii unui cadru investițional favorabil, respectarea în permanență a condițiilor favorizante ar trebui să fie monitorizată periodic. De asemenea, este important să se asigure faptul că operațiunile selecționate pentru a beneficia de sprijin sunt implementate în conformitate cu strategiile și documentele de planificare existente care atestă îndeplinirea condițiilor favorizante, asigurându-se astfel faptul că toate operațiunile cofinanțate sunt aliniate la cadrul de politică al Uniunii. (18)Statele membre ar trebui să stabilească un cadru de performanță pentru fiecare program, care să acopere toți indicatorii, toate obiectivele de etapă și toate țintele, pentru a monitoriza, raporta și evalua performanțele programului. (19)Statul membru ar trebui să efectueze o evaluare intermediară a fiecărui program sprijinit de FEDR, FSE+ și Fondul de coeziune. Această evaluare ar trebui să asigure o veritabilă ajustare a programelor pe baza performanțelor acestora, oferind totodată oportunitatea de a se ține seama de noile provocări și de recomandările relevante specifice fiecărei țări, emise în 2024. În 2024, împreună cu ajustarea tehnică pentru exercițiul 2025, Comisia ar trebui să evalueze în paralel toate alocările totale ale statelor membre din cadrul obiectivului „Investiții pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică” al politicii de coeziune pentru anii 2025, 2026 și 2027, aplicând metoda de alocare stabilită în actul de bază relevant. Această evaluare, împreună cu rezultatul evaluării intermediare, ar trebui să conducă la modificări ale programelor în ceea ce privește alocările financiare pentru anii 2025, 2026 și 2027. (20)Mecanismele care asigură o legătură între politicile de finanțare ale Uniunii și guvernanța economică a Uniunii ar trebui să fie perfecționate în continuare, astfel încât să-i permită Comisiei să prezinte Consiliului o propunere de suspendare parțială sau integrală a angajamentelor pentru unul sau mai multe programe ale unui stat membru, în cazul în care statul membru în cauză nu întreprinde acțiuni eficace în contextul procesului de guvernanță economică. Pentru a asigura o implementare uniformă și având în vedere importanța efectelor financiare ale măsurilor care sunt impuse, Consiliului ar trebui să-i fie conferite competențe de executare, iar acesta ar trebui să acționeze pe baza unei propuneri a Comisiei. Pentru a facilita adoptarea deciziilor necesare pentru asigurarea de acțiuni eficace în contextul procesului de guvernanță economică, ar trebui utilizat votul cu majoritate calificată inversă. (21)Este necesar să se stabilească cerințe comune în ceea ce privește conținutul programelor, ținându-se seama de natura specifică a fiecărui fond. Aceste cerințe comune pot fi completate de norme specifice fiecărui fond. Regulamentul (UE) [XXX] al Parlamentului European și al Consiliului („Regulamentul CTE”) ar trebui să stabilească dispoziții specifice privind conținutul programelor din cadrul obiectivului de cooperare teritorială europeană (Interreg). (22)Pentru a permite o flexibilitate în implementarea programelor și pentru a reduce sarcina administrativă, ar trebui să fie permise transferuri financiare limitate între prioritățile aceluiași program, fără a mai fi necesară o decizie a Comisiei de modificare a programului. Comisiei ar trebui să i se prezinte tabelele financiare revizuite, pentru a se asigura informații actualizate privind alocările financiare pentru fiecare prioritate. (23)Pentru a se consolida abordarea integrată a dezvoltării teritoriale, investițiile sub formă de instrumente teritoriale – cum ar fi investițiile teritoriale integrate („ITI”), dezvoltarea locală plasată sub responsabilitatea comunității („DLRC”) sau orice alt instrument teritorial din cadrul obiectivului de politică „O Europă mai apropiată de cetățeni” care sprijină inițiative concepute de statul membru pentru investiții programate pentru FEDR – ar trebui să se bazeze pe strategiile de dezvoltare locală și teritorială. În sensul ITI și al instrumentelor teritoriale concepute de statele membre, ar trebui să se stabilească cerințe minime privind conținutul strategiilor teritoriale. Aceste strategii teritoriale ar trebui să fie elaborate și aprobate sub responsabilitatea autorităților sau organismelor competente. Pentru a asigura implicarea autorităților sau a organismelor competente în implementarea strategiilor teritoriale, autoritățile sau organismele respective ar trebui să fie responsabile cu selecționarea operațiunilor ce urmează a fi sprijinite sau ar trebui să fie implicate în respectivul proces de selecție. (24)Pentru o mai bună mobilizare a potențialului la nivel local, este necesar să se consolideze și să se faciliteze DLRC. Aceasta ar trebui să țină seama de nevoile și de potențialul local, precum și de caracteristicile socioculturale relevante, și ar trebui să prevadă schimbări structurale, să consolideze capacitățile comunităților și să stimuleze inovarea. Ar trebui să fie întărită cooperarea strânsă și utilizarea integrată a fondurilor pentru implementarea strategiilor de dezvoltare locală. Ca principiu esențial, grupurile de acțiune locală care reprezintă interesele comunității ar trebui să fie responsabile cu conceperea și implementarea strategiilor DLRC. Pentru ca strategiile DLRC să poată beneficia mai ușor de un sprijin coordonat din partea mai multor fonduri și pentru a facilita implementarea acestor strategii, ar trebui să fie facilitată abordarea bazată pe utilizarea unui fond principal. (25)Pentru a reduce sarcina administrativă, ar trebui să se implementeze asistența tehnică la inițiativa statelor membre, prin utilizarea unor sume forfetare bazate pe progresele înregistrate în implementarea programelor. Asistența tehnică respectivă poate fi completată cu măsuri specifice de consolidare a capacităților administrative, utilizându-se metode de rambursare nelegate de costuri. Acțiunile și rezultatele preconizate, precum și plățile corespunzătoare ale Uniunii, pot fi convenite într-o foaie de parcurs și pot conduce la plăți pentru rezultate pe teren. (26)Este oportun să se clarifice faptul că, atunci când un stat membru propune Comisiei ca o prioritate a unui program sau o parte a acesteia să fie sprijinită printr-un mecanism de finanțare nelegat de costuri, acțiunile, rezultatele preconizate și condițiile convenite ar trebui să fie legate de investiții concrete efectuate în cadrul programelor cu gestiune partajată din statul membru sau regiunea în cauză. (27)În vederea examinării performanțelor programelor, statele membre ar trebui să instituie comitete de monitorizare. În cazul FEDR, FSE+ și al Fondului de coeziune, rapoartele anuale de implementare ar trebui să fie înlocuite printr-un dialog de politică structurat anual, bazat pe cele mai recente informații și date privind implementarea programului, puse la dispoziție de statul membru. (28)În temeiul punctelor 22 și 23 din Acordul interinstituțional pentru o mai bună legiferare din 13 aprilie 2016, este necesar să se evalueze fondurile pe baza informațiilor colectate prin intermediul cerințelor de monitorizare specifice, evitându-se totodată suprareglementarea și sarcina administrativă, mai ales asupra statelor membre. După caz, aceste cerințe pot include indicatori cuantificabili, ca bază pentru evaluarea efectelor fondurilor pe teren. (29)Pentru a se asigura disponibilitatea de informații actualizate cuprinzătoare privind implementarea programelor, ar trebui impusă o frecvență mai mare a raportării electronice privind datele cantitative. (30)Pentru a sprijini pregătirea programelor și activităților conexe ale următoarei perioade de programare, Comisia ar trebui să efectueze o evaluare intermediară a fondurilor. La finele perioadei de programare, Comisia ar trebui să efectueze evaluări retrospective ale fondurilor, care ar trebui să se concentreze pe impactul fondurilor.

(31)Autoritățile responsabile de programe, beneficiarii și părțile interesate ale acestora din statele membre ar trebui să desfășoare acțiuni de sensibilizare privind realizările finanțărilor din partea Uniunii și să informeze publicul larg în consecință. Activitățile vizând transparența, comunicarea și vizibilitatea sunt esențiale pentru a da vizibilitate pe teren acțiunilor Uniunii și ar trebui să se bazeze pe informații adevărate, exacte și actualizate. Pentru ca aceste cerințe să fie executorii, autoritățile responsabile de programe și Comisia ar trebui să poată aplica măsuri corective în caz de neconformitate. (32)Autoritățile de management ar trebui să publice informații structurate privind operațiunile și beneficiarii selecționați pe site-ul web al programului care furnizează sprijin operațiunii, ținând în același timp cont de cerințele referitoare la protecția datelor cu caracter personal în conformitate cu Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului. (33)Pentru a simplifica utilizarea fondurilor și a reduce riscul de eroare, este oportun să se definească atât forma contribuției furnizate de Uniune statelor membre, cât și forma sprijinului furnizat de statele membre beneficiarilor. (34)În ceea ce privește granturile furnizate beneficiarilor, statele membre ar trebui să recurgă tot mai mult la opțiuni simplificate în materie de costuri. Pragul pentru utilizarea obligatorie a opțiunilor simplificate în materie de costuri ar trebui să fie corelat cu costul total al operațiunii, pentru a se asigura același tratament tuturor operațiunilor aflate sub acest prag, indiferent dacă sprijinul este public sau privat. (35)Pentru a permite implementarea imediată a ratelor forfetare, orice rată forfetară stabilită de statele membre în perioada 2014-2020 și bazată pe o metodă de calcul justă, echitabilă și verificabilă ar trebui să se aplice în continuare pentru operațiunile similare sprijinite în temeiul prezentului regulament, fără a necesita o nouă metodă de calcul. (36)Pentru a optimiza adoptarea investițiilor de mediu cofinanțate, ar trebui să se asigure sinergii cu programul LIFE pentru mediu și politici climatice, în particular prin proiectele strategice integrate și proiectele strategice privind natura ale programului LIFE. (37)În vederea asigurării securității juridice, este oportun să se specifice perioada de eligibilitate a cheltuielilor sau a costurilor legate de operațiunile sprijinite de fonduri în temeiul prezentului regulament și să se restricționeze sprijinul acordat operațiunilor finalizate. Ar trebui, de asemenea, să se clarifice data de la care cheltuielile devin eligibile pentru sprijin din partea fondurilor, în cazul adoptării de noi programe sau al modificării unor programe existente, inclusiv posibilitatea excepțională de a prelungi perioada de eligibilitate până la debutul unui dezastru natural, în cazul în care există o nevoie urgentă de a mobiliza resurse pentru a răspunde unui astfel de dezastru. (38)Pentru a se asigura eficacitatea, corectitudinea și impactul sustenabil al fondurilor, ar trebui să existe dispoziții care să garanteze că investițiile în infrastructură sau investițiile productive sunt de lungă durată și care să împiedice utilizarea fondurilor pentru obținerea de avantaje necuvenite. Autoritățile de management ar trebui să fie în special atente să nu sprijine relocarea în momentul selecționării operațiunilor și să trateze ca nereguli sumele plătite în mod necuvenit operațiunilor care nu se conformează cerinței de durabilitate. (39)Pentru îmbunătățirea complementarității și simplificarea implementării, ar trebui să fie posibilă combinarea sprijinului din partea Fondului de coeziune și a FEDR cu sprijinul din partea FSE+, în cadrul programelor operaționale desfășurate sub egida obiectivului „Investiții pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică”. (40)Pentru a optimiza valoarea adăugată a investițiilor finanțate integral sau parțial de la bugetul Uniunii, ar trebui urmărite sinergii în special între fonduri și instrumentele gestionate direct, inclusiv Instrumentul de punere în practică a reformelor. Aceste sinergii ar trebui să fie obținute prin mecanisme-cheie, și anume prin recunoașterea ratelor forfetare aplicabile costurilor eligibile în cadrul Orizont Europa pentru operațiuni similare, precum și prin posibilitatea de a combina, în cadrul aceleiași operațiuni, finanțări provenite de la diferite instrumente ale Uniunii, atât timp cât se evită dubla finanțare. Prin urmare, prezentul regulament ar trebui să stabilească norme privind finanțarea complementară din partea fondurilor. (41)Instrumentele financiare nu ar trebui să fie utilizate pentru a sprijini activități de refinanțare, cum ar fi înlocuirea unor acorduri de împrumut existente sau a altor forme de finanțare destinate unor investiții care au fost deja finalizate fizic sau integral implementate la data deciziei de investiție, ci, mai degrabă, pentru a sprijini orice tip de noi investiții în conformitate cu obiectivele politice de bază. (42)Decizia de a finanța măsuri de sprijin prin instrumente financiare ar trebui să fie luată pe baza unei evaluări ex ante. Prezentul regulament ar trebui să stabilească elementele obligatorii minime ale evaluărilor ex ante și ar trebui să permită statelor membre să utilizeze evaluarea ex ante efectuată pentru perioada 2014-2020, actualizată acolo unde este necesar, pentru a evita sarcina administrativă și întârzierile în instituirea de instrumente financiare. (43)Pentru a facilita implementarea anumitor tipuri de instrumente financiare pentru care se are în vedere un sprijin auxiliar sub formă de granturi, normele privind instrumentele financiare pot fi aplicate unei astfel de combinații în cadrul unei operațiuni unice privind instrumentul financiar. Ar trebui adoptate condiții specifice care să împiedice dubla finanțare în astfel de cazuri. (44)În deplină conformitate cu normele aplicabile ajutorului de stat și achizițiilor publice clarificate deja în cursul perioadei de programare 2014-2020, autoritățile de management ar trebui să aibă posibilitatea de a decide cu privire la cele mai adecvate opțiuni de implementare a instrumentelor financiare, pentru a aborda nevoile specifice ale regiunilor-țintă. (45)În conformitate cu principiul și normele gestiunii partajate, statele membre și Comisia ar trebui să fie responsabile cu gestiunea și controlul programelor și să ofere asigurări în ceea ce privește utilizarea legală și reglementară a fondurilor. Întrucât responsabilitatea principală pentru gestiunea și controlul menționate ar trebui să revină statelor membre și tot ele ar trebui să se asigure că operațiunile sprijinite de fonduri respectă legislația aplicabilă, ar trebui să fie specificate obligațiile care le revin în această privință. Ar trebui să se stabilească, de asemenea, competențele și responsabilitățile Comisiei în acest context. (46)Pentru a se grăbi demararea implementării programelor, ar trebui să fie facilitată reînnoirea modalităților de implementare din perioada de programare anterioară. Ar trebui să fie menținută utilizarea sistemului computerizat instituit deja pentru perioada de programare anterioară, adaptat în funcție de necesități, cu excepția cazului în care este necesară o tehnologie nouă. (47)Pentru a simplifica funcțiile de gestiune a programelor, integrarea funcțiilor contabile cu cele ale autorității de management ar trebui să fie menținută pentru programele sprijinite de FAMI, FSI și IMFV, în timp ce pentru celelalte fonduri, aceasta ar trebui să fie o opțiune. (48)Deoarece autoritatea de management poartă principala răspundere pentru implementarea eficace și eficientă a fondurilor și, prin urmare, îndeplinește un număr substanțial de funcții, funcțiile sale legate de selecția proiectelor, gestiunea programelor și sprijinul acordat comitetului de monitorizare ar trebui să fie stabilite în detaliu. Operațiunile selecționate ar trebui să fie aliniate principiilor orizontale. (49)În vederea optimizării sinergiilor dintre fonduri și instrumentele gestionate direct, ar trebui să se faciliteze furnizarea de sprijin pentru operațiunile care au fost deja certificate printr-o marcă de excelență. (50) Pentru a se asigura un echilibru adecvat între implementarea eficace și eficientă a fondurilor, pe de o parte, și costurile și sarcinile administrative aferente, pe de altă parte, frecvența, domeniul de aplicare și acoperirea controalelor de gestiune ar trebui să se bazeze pe o evaluare a riscurilor care să țină cont de factori cum ar fi tipul operațiunilor implementate, beneficiarii, precum și nivelul de risc identificat cu ocazia controalelor de gestiune și a auditurilor anterioare.

(51)Autoritatea de audit ar trebui să efectueze audituri și să se asigure de faptul că opinia de audit furnizată Comisiei este fiabilă. Această opinie de audit ar trebui să ofere o asigurare Comisiei cu privire la trei aspecte, și anume legalitatea și regularitatea cheltuielilor declarate, funcționarea eficace a sistemelor de gestiune și control, precum și caracterul complet, exact și veridic al conturilor. (52)Ar trebui să fie posibilă o reducere a cerințelor în materie de controale și audit, atunci când există asigurări că programul a funcționat cu eficacitate în ultimii doi ani consecutivi, deoarece acest lucru demonstrează că fondurile au fost implementate cu eficacitate și eficiență pentru o perioadă de timp prelungită. (53)Pentru reducerea sarcinii administrative impuse beneficiarilor și a costurilor administrative, ar trebui să se specifice aplicarea concretă a principiului auditului unic pentru fiecare fond. (54)Pentru a se îmbunătăți gestiunea financiară, ar trebui prevăzut un sistem de prefinanțare simplificat. Sistemul de prefinanțare ar trebui să asigure faptul că statul membru dispune de mijloacele necesare pentru a furniza sprijin beneficiarilor încă de la începutul implementării programului. (55)Pentru a reduce sarcina administrativă impusă atât statelor membre, cât și Comisiei, ar trebui să fie stabilit un calendar obligatoriu de cereri de plată trimestriale. Plățile efectuate de Comisie ar trebui să facă în continuare obiectul unei rețineri de 10 % până la plata soldului anual al conturilor, când Comisia este în măsură să concluzioneze că conturile sunt complete, exacte și veridice. (56)În vederea reducerii sarcinii administrative, procedura de acceptarea anuală a conturilor ar trebui să fie simplificată, prevăzându-se modalități mai simple pentru plăți și recuperări atunci când nu există niciun dezacord între Comisie și statul membru. (57)Pentru a se proteja interesele financiare ale bugetului Uniunii, ar trebui să fie stabilite și implementate măsuri proporționate la nivelul statelor membre și al Comisiei. Comisia ar trebui să poată să întrerupă termenele de plată, să suspende plățile intermediare și să aplice corecții financiare atunci când condițiile respective sunt îndeplinite. Comisia ar trebui să respecte principiul proporționalității, ținând seama de natura, gravitatea și frecvența neregulilor și de implicațiile financiare ale acestora pentru bugetul Uniunii. (58)De asemenea, statele membre ar trebui să prevină, să detecteze și să trateze cu eficacitate orice nereguli, inclusiv fraude, comise de către beneficiari. În plus, în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 și cu Regulamentele (Euratom, CE) nr. 2988/95 și nr. 2185/96, Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) poate efectua investigații, inclusiv controale și inspecții la fața locului, pentru a stabili dacă a avut loc o fraudă, un act de corupție sau orice altă activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Uniunii. În conformitate cu Regulamentul (UE) 2017/1939, Parchetul European poate ancheta și trimite în judecată cazuri de fraudă și alte activități ilegale care afectează interesele financiare ale Uniunii conform prevederilor Directivei (UE) 2017/1371 privind combaterea fraudelor îndreptate împotriva intereselor financiare ale Uniunii prin mijloace de drept penal. Statele membre ar trebui să ia măsurile necesare pentru ca orice persoană sau entitate care primește fonduri din partea Uniunii să coopereze pe deplin la protejarea intereselor financiare ale Uniunii, să acorde accesul și drepturile necesare Comisiei, Oficiului European de Luptă Antifraudă (OLAF), Parchetului European (EPPO) și Curții de Conturi Europene (CCE) și să se asigure că orice terți implicați în implementarea fondurilor Uniunii acordă drepturi echivalente. Statele membre ar trebui să raporteze Comisiei cazurile de nereguli detectate, inclusiv fraudele, și acțiunile întreprinse ulterior, precum și acțiunile întreprinse în urma investigațiilor OLAF. (59)Pentru a încuraja disciplina financiară, este oportun să se definească modalitățile de dezangajare a angajamentelor bugetare la nivel de program. (60)Pentru a promova obiectivele TFUE legate de coeziunea economică, socială și teritorială, obiectivul „Investiții pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică” ar trebui să sprijine toate regiunile. Pentru a se oferi un sprijin echilibrat și gradual și pentru a se reflecta nivelul de dezvoltare economică și socială, resursele din cadrul obiectivului respectiv ar trebui să fie alocate din FEDR și FSE+, utilizându-se o cheie de alocare care să se bazeze predominant pe PIB-ul pe cap de locuitor. Statele membre al căror venit național brut (VNB) pe cap de locuitor este sub 90 % din cel al mediei Uniunii ar trebui să beneficieze de Fondul de coeziune în temeiul obiectivului „Investiții pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică”. (61)Ar trebui stabilite criterii obiective de desemnare a regiunilor și zonelor eligibile pentru sprijin din partea fondurilor. În acest scop, identificarea regiunilor și a zonelor la nivelul Uniunii ar trebui să se bazeze pe sistemul comun de clasificare a regiunilor stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 1059/2003 al Parlamentului European și al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 868/2014 al Comisiei. (62)În scopul stabilirii unui cadru financiar adecvat pentru FEDR, FSE+ și Fondul de coeziune, Comisia ar trebui să stabilească defalcarea anuală a alocărilor disponibile pentru fiecare stat membru în cadrul obiectivului „Investiții pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică”, împreună cu lista regiunilor eligibile și cu alocările destinate obiectivului de cooperare teritorială europeană (Interreg). Ținând seama de faptul că alocările naționale ale statelor membre ar trebui să fie stabilite pe baza datelor statistice și a previziunilor disponibile în 2018 și având în vedere incertitudinile legate de previziuni, Comisia ar trebui să reexamineze alocările totale ale tuturor statelor membre în 2024, pe baza celor mai recente statistici disponibile în acel moment, iar în cazurile în care există o divergență cumulată de peste ± 5 %, Comisia ar trebui să ajusteze aceste alocări pentru anii 2025-2027, astfel încât rezultatele evaluării intermediare și ale exercițiului de ajustare tehnică să se reflecte în același timp în modificările aduse programelor. (63)Proiectele de rețele transeuropene de transport în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. [noul Regulament MIE] vor continua să fie finanțate din Fondul de coeziune, atât prin gestiune partajată, cât și prin modul de implementare directă din cadrul Mecanismului pentru Interconectarea Europei („MIE”). Pornind de la abordarea de succes din perioada de programare 2014-2020, în acest scop ar trebui transferată o sumă de 10 000 000 000 EUR din Fondul de coeziune către MIE. (64)O anumită parte a resurselor FEDR, FSE+ și Fondului de coeziune ar trebui să fie alocată inițiativei urbane europene, care ar trebui să fie implementată prin gestiune directă sau indirectă de către Comisie. (65)Pentru a se asigura o alocare adecvată pentru categoriile de regiuni, ca principiu, alocările totale pentru statele membre destinate regiunilor mai puțin dezvoltate, regiunilor de tranziție și regiunilor mai dezvoltate nu ar trebui să fie transferabile între categorii. Cu toate acestea, pentru a răspunde necesităților statelor membre de a aborda provocări specifice, statele membre ar trebui să poată solicita un transfer de la alocările lor pentru regiunile mai dezvoltate sau regiunile de tranziție către regiunile mai puțin dezvoltate, și ar trebui să justifice această alegere. Pentru a se asigura resurse financiare suficiente pentru regiunile mai puțin dezvoltate, ar trebui să fie stabilit un plafon pentru transferurile către regiuni mai dezvoltate sau regiuni de tranziție. Transferabilitatea resurselor între obiective nu ar trebui să fie posibilă. (66)În contextul circumstanțelor unice și specifice din insula Irlanda și cu scopul de a sprijini cooperarea nord-sud în temeiul Acordului din Vinerea Mare, un nou program transfrontalier „PEACE PLUS” ar trebui să continue și să dezvolte activitățile programelor anterioare, PEACE și Interreg, desfășurate între comitatele de graniță din Irlanda și Irlanda de Nord. Ținând cont de importanța sa practică, este oportun ca acest program să fie sprijinit printr-o alocare specifică pentru sprijinirea în continuare a acțiunilor în favoarea păcii și reconcilierii, și ca o cotă adecvată din suma alocată Irlandei în cadrul obiectivului de cooperare teritorială europeană (Interreg) să fie alocată, la rândul ei, programului. (67)Este necesar să se stabilească ratele maxime, per categorie de regiuni, ale cofinanțării în domeniul politicii de coeziune, pentru a se garanta respectarea principiului cofinanțării printr-un nivel adecvat al contribuțiilor naționale publice sau private. Aceste rate ar trebui să reflecte nivelul de dezvoltare economică al regiunilor sub aspectul PIB-ului pe cap de locuitor, în raport cu media UE-27. (68)Pentru a suplimenta și a modifica anumite elemente neesențiale ale prezentului regulament, Comisiei ar trebui să-i fie delegată competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE în ceea ce privește modificarea elementelor conținute în anumite anexe la prezentul regulament, și anume pentru dimensiunile și codurile aferente tipurilor de intervenție, modelele pentru acordurile de parteneriat și programe, modelele pentru transmiterea datelor, utilizarea emblemei Uniunii, elementele pentru acordurile de finanțare și documentele de strategie, pista de audit, sistemele de schimb electronic de date, modelele pentru descrierea sistemului de gestiune și control, pentru declarația de gestiune, pentru opinia de audit, pentru raportul anual de control, pentru strategia de audit, pentru cererile de plată, pentru conturi, precum și pentru determinarea nivelului corecțiilor financiare. (69)În plus, Comisiei ar trebui să-i fie delegată competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE în ceea ce privește stabilirea criteriilor de determinare a cazurilor de nereguli care trebuie raportate, definirea costurilor unitare, a sumelor forfetare, a ratelor forfetare și a finanțărilor nelegate de costuri, aplicabile tuturor statelor membre, precum și stabilirea de metodologii de eșantionare standardizate, gata de utilizare. (70)Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare. În particular, pentru a se asigura o participare egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții statelor membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate.

(71)În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru adoptarea acordurilor de parteneriat, pentru adoptarea sau modificarea programelor, precum și pentru aplicarea de corecții financiare, Comisiei ar trebui să i se confere competențe de executare. Competențele de executare referitoare la formatul care urmează a fi utilizat pentru raportarea neregulilor, la datele electronice care urmează să fie înregistrate și stocate, precum și la modelul raportului final de performanță ar trebui să fie exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului. Deși aceste acte au un caracter general, ar trebui să fie utilizată procedura de consultare, având în vedere faptul că actele respective stabilesc doar aspecte tehnice, formulare și modele. Competențele de executare în ceea ce privește stabilirea defalcării alocărilor financiare pentru FEDR, FSE+ și Fondul de coeziune ar trebui să fie adoptate fără proceduri de comitologie, având în vedere că acestea reflectă pur și simplu aplicarea unei metodologii de calcul predefinite. (72)Întrucât Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului sau orice act aplicabil perioadei de programare 2014-2020 ar trebui să se aplice în continuare programelor și operațiunilor sprijinite de fondurile vizate de perioada de programare 2014-2020. Întrucât se preconizează că perioada de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013 se va prelungi dincolo de perioada de programare vizată de prezentul regulament și pentru a se asigura continuitatea implementării anumitor operațiuni aprobate de respectivul regulament, ar trebui să fie stabilite dispoziții de etapizare. Fiecare etapă individuală a operațiunii etapizate, care urmărește același obiectiv general, ar trebui să fie implementată în conformitate cu normele perioadei de programare în cadrul căreia primește finanțarea. (73)Obiectivele prezentului regulament, și anume consolidarea coeziunii economice, sociale și teritoriale și stabilirea de norme financiare comune pentru partea bugetul Uniunii executată prin gestiune partajată, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre, pe de o parte din cauza a amplorii decalajelor dintre nivelurile de dezvoltare ale diferitelor regiuni și a rămânerii în urmă a regiunilor celor mai puțin favorizate, precum și a limitării resurselor financiare ale statelor membre și regiunilor, iar pe de altă parte din cauza necesității de a dispune de un cadru de punere în aplicare coerent, care să acopere mai multe fonduri ale Uniunii implementate prin gestiune partajată. Prin urmare, întrucât aceste obiective pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din TUE. În conformitate cu principiul proporționalității, prevăzut de asemenea la respectivul articol, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor respective. (74)Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și se conformează principiilor recunoscute în particular de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Titlul I

Obiective și norme generale privind sprijinul CAPITOLUL I

Obiect și definiții Articolul 1

Obiect și domeniu de aplicare (1)Prezentul regulament stabilește: (a)norme financiare pentru Fondul european de dezvoltare regională („FEDR”), Fondul social european plus („FSE+”), Fondul de coeziune, Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime („FEPAM”), Fondul pentru azil și migrație („FAMI”), Fondul pentru securitate internă („FSI”) și Instrumentul pentru managementul frontierelor și vize („IMFV”) (denumite în continuare „fondurile”); (b)dispoziții comune aplicabile FEDR, FSE+, Fondului de coeziune și FEPAM. (2)Prezentul regulament nu se aplică liniilor de acțiune „Ocuparea forței de muncă și inovare socială” și „Sănătate” ale FSE+ și componentelor de gestiune directă sau indirectă ale FEPAM, FAMI, FSI și IMFV, cu excepția asistenței tehnice acordate la inițiativa Comisiei. (3)Articolul 4 și articolul 10, titlul II capitolul III, titlul III capitolul II și titlul VIII nu se aplică FAMI, FSI și IMFV. (4)Titlul VIII nu se aplică FEPAM. (5)Capitolul II articolul 11, titlul II capitolul III articolul 15, titlul III capitolul I, capitolul I articolele 33-36 și articolul 38 alineatele (1)-(4), capitolul II articolul 39, titlul IV capitolul III articolul 45, capitolul II articolele 67, 71, 73 și 74 și titlul VI capitolul III nu se aplică programelor Interreg. (6)Regulamentele specifice ale fondurilor, enumerate mai jos, pot stabili norme complementare prezentului regulament, care nu trebuie să intre în contradicție cu prezentul regulament. În caz de dubii privind aplicarea, între prezentul regulament și regulamentele specifice ale fondurilor, prevalează prezentul regulament: (a)Regulamentul (UE) [...] („Regulamentul FEDR și al FC”); (b)Regulamentul (UE) [...] („Regulamentul FSE+”); (c)Regulamentul (UE) [...] („Regulamentul CTE”); (d)Regulamentul (UE) [...] („Regulamentul FEPAM”);

(e)Regulamentul (UE) [...] („Regulamentul FAMI”); (f)Regulamentul (UE) [...] („Regulamentul FSI”); (g)Regulamentul (UE) [...] („Regulamentul IMF”). Articolul 2

Definiții În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții: (1)„recomandări relevante specifice fiecărei țări” înseamnă recomandări ale Consiliului, adoptate în conformitate cu articolele 121 alineatul (2) și 148 alineatul (4) din TFUE, referitoare la provocările structurale care este oportun să fie abordate prin investiții multianuale ce intră în domeniul de aplicare al fondurilor prevăzut în regulamentele specifice ale fondurilor, și recomandări relevante, adoptate în conformitate cu articolul [XX] din Regulamentul (UE) [numărul noului Regulament privind guvernanța uniunii energetice] al Parlamentului European și al Consiliului; (2)„legislație aplicabilă” înseamnă legislația Uniunii și legislația națională referitoare la aplicarea acesteia; (3)„operațiune” înseamnă: (a)un proiect, un contract, o acțiune sau un grup de proiecte selecționate în cadrul programelor vizate; (b)în contextul instrumentelor financiare, o contribuție a unui program la un instrument financiar și sprijinul financiar subsecvent acordat destinatarilor finali de instrumentul financiar respectiv; (4)„operațiune de importanță strategică” înseamnă o operațiune care aduce o contribuție esențială la realizarea obiectivelor unui program și care face obiectul unei monitorizări și al unor măsuri de comunicare speciale; (5)„prioritate”, în contextul FAMI, FSI și IMFV, înseamnă un obiectiv specific; în contextul FEPAM, înseamnă un „tip de domeniu de sprijin” menționat în nomenclatorul stipulat în anexa III la Regulamentul FEPAM; (6)„obiectiv specific”, în contextul FEPAM, înseamnă un „domeniu de sprijin” menționat în anexa III la Regulamentul FEPAM; (7)„organism intermediar” înseamnă orice organism de drept public sau privat care acționează sub responsabilitatea unei autorități de management sau care îndeplinește funcții sau sarcini în numele unei astfel de autorități; (8)„beneficiar” înseamnă: (a)un organism de drept public sau privat, o entitate cu sau fără personalitate juridică sau o persoană fizică, responsabilă cu inițierea sau deopotrivă cu inițierea și implementarea operațiunilor; (b)în contextul parteneriatelor public-privat („PPP”), organismul de drept public care inițiază o operațiune PPP sau partenerul privat selecționat pentru implementarea acesteia; (c)în contextul schemelor de ajutor de stat, întreprinderea care primește ajutorul; (d)în contextul instrumentelor financiare, organismul care implementează fondul de participare sau, atunci când nu există o structură de tipul fondului de participare, organismul care implementează fondul specific sau, atunci când autoritatea de management gestionează instrumentul financiar, autoritatea de management; (9)„fond pentru proiecte mici” înseamnă o operațiune în cadrul programului Interreg, care vizează selecționarea și implementarea unor proiecte cu volum financiar limitat;

(10)„țintă” înseamnă o valoare convenită în prealabil, care trebuie atinsă la sfârșitul perioadei de programare în raport cu un indicator inclus în cadrul unui obiectiv specific; (11)„etapă” înseamnă o valoare intermediară, care trebuie atinsă la un moment dat pe parcursul perioadei de programare în raport cu un indicator inclus în cadrul unui obiectiv specific; (12)„indicator de realizare” înseamnă un indicator de măsurare a rezultatelor specifice ale intervenției; (13)„indicator de rezultat” înseamnă un indicator de măsurare a efectelor pe termen scurt ale intervențiilor sprijinite, în particular în ceea ce privește destinatarii direcți, populația vizată sau utilizatorii infrastructurii; (14)„operațiune PPP” înseamnă o operațiune implementată în cadrul unui parteneriat între organisme publice și sectorul privat, în conformitate cu un acord PPP, și care își propune să ofere servicii publice prin partajarea riscurilor, prin punerea în comun a expertizei sectorului privat sau cu ajutorul unor surse de capital suplimentare; (15)„instrument financiar” înseamnă o structură prin care sunt furnizate produse financiare; (16)„produs financiar” înseamnă investiții de capital sau cvasicapital, împrumuturi și garanții definite la articolul 2 din Regulamentul (UE, Euratom) [...] („Regulamentul financiar”); (17)„destinatar final” înseamnă o persoană fizică sau juridică care primește sprijin fie din partea fondurilor, printr-un beneficiar al unui proiect de mici dimensiuni, fie din partea unui instrument financiar; (18)„contribuție a programului” înseamnă sprijinul din partea fondurilor publice și cofinanțarea publică și privată, dacă este cazul, acordate unui instrument financiar; (19)„organism de implementare a unui instrument financiar” înseamnă un organism de drept public sau privat care îndeplinește sarcini ale unui fond de participare sau ale unui fond specific; (20)„fond de participare” înseamnă un fond instituit de o autoritate de management în cadrul unuia sau al mai multor programe, pentru a implementa instrumente financiare prin intermediul unuia sau al mai multor fonduri specifice; (21)„fond specific” înseamnă un fond, instituit de o autoritate de management sau de un fond de participare, pentru a furniza produse financiare destinatarilor finali; (22)„efect de levier” înseamnă cuantumul finanțărilor rambursabile acordate destinatarilor finali, împărțit la cuantumul contribuției din partea fondurilor; (23)„coeficient de multiplicare”, în contextul instrumentelor de garanție, înseamnă raportul dintre valoarea noilor împrumuturi sau a noilor investiții suport în capital sau cvasi-capital care au fost plătite și cuantumul contribuției programului, rezervat conform celor convenite în contractele de garanție pentru a acoperi pierderile prevăzute și neprevăzute rezultate din respectivele noi împrumuturi sau noi investiții în capital sau cvasi-capital; (24)„costuri de gestiune” înseamnă costuri directe sau indirecte, rambursate pe baza unor dovezi care atestă cheltuieli suportate cu ocazia implementării unor instrumente financiare; (25)„comisioane de gestiune” înseamnă un preț pentru servicii prestate, stabilit în acordul de finanțare dintre autoritatea de management și organismul care implementează un fond de participare sau un fond specific, și, după caz, între organismul care implementează un fond de participare și organismul care implementează un fond specific; (26)„relocare” înseamnă transferul integral sau parțial al unei activități identice sau similare în sensul articolului 2 alineatul (61a) din Regulamentul (UE) nr. 651/2014 al Comisiei de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața internă în aplicarea articolelor 107 și 108 din TFUE; (27)„contribuție publică” înseamnă orice contribuție la finanțarea unor operațiuni, care provine de la bugetul autorităților publice naționale, regionale sau locale sau al oricărei grupări europene de cooperare teritorială (GECT) înființate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 al Parlamentului European și al Consiliului, de la bugetul Uniunii pus la dispoziția fondurilor, de la bugetul unor organisme de drept public sau al unor asociații de autorități publice sau organisme de drept public, iar în scopul calculării ratei de cofinanțare pentru programele sau prioritățile FSE+, ea poate include orice resurse financiare vărsate în mod colectiv de angajatori și lucrători; (28)„an fiscal” înseamnă perioada de la 1 iulie până la 30 iunie a anului următor, cu excepția primului an fiscal al perioadei de programare, pentru care înseamnă perioada de la începutul datei de eligibilitate a cheltuielilor până la 30 iunie 2022; pentru ultimul an fiscal, înseamnă perioada de la 1 iulie 2029 până la 30 iunie 2030; (29)„neregulă” înseamnă orice încălcare a legislației aplicabile, rezultată dintr-un act sau dintr-o omisiune a unui operator economic implicat în implementarea fondurilor, care are sau ar putea avea ca efect prejudicierea bugetului Uniunii prin imputarea de cheltuieli nejustificate respectivului buget;

(30)„deficiență gravă” înseamnă o deficiență în funcționarea cu eficacitate a sistemului de gestiune și control al unui program, pentru care sunt necesare îmbunătățiri semnificative ale sistemelor de gestiune și control, iar oricare dintre cerințele-cheie 2, 4, 5, 9, 12, 13 și 15 menționate în anexa X, sau două sau mai multe dintre celelalte cerințe-cheie, sunt evaluate ca aparținând categoriilor 3 și 4 din anexa respectivă; (31)„rata totală de eroare” înseamnă suma erorilor aleatorii preconizate și, dacă este cazul, a erorilor sistemice și a erorilor conjuncturale necorectate, împărțită la populație; (32)„rata de eroare reziduală” înseamnă rata totală de eroare minus corecțiile financiare aplicate de statele membre care intenționează să reducă riscurile identificate de autoritatea de audit cu ocazia auditării operațiunilor; (33)„operațiune finalizată” înseamnă o operațiune care a fost finalizată fizic sau a fost implementată integral și în privința căreia toate plățile conexe au fost efectuate de către beneficiari, iar contribuția publică corespunzătoare a fost plătită beneficiarilor; (34)„unitate de eșantionare” înseamnă una dintre unitățile în care este împărțită o populație în scopul eșantionării; ea poate fi o operațiune, un proiect din cadrul unei operațiuni sau o cerere de plată din partea unui beneficiar; (35)„cont de garanție” înseamnă, în cazul unei operațiuni PPP, un cont bancar reglementat de un acord scris încheiat între un organism public beneficiar și partenerul privat, aprobat de autoritatea de management sau de un organism intermediar, utilizat pentru plăți în cursul și/sau după încheierea perioadei de eligibilitate; (36)„participant” înseamnă o persoană fizică care beneficiază de o operațiune, dar nu primește sprijin financiar din partea fondurilor; (37)„imunizarea la schimbările climatice” înseamnă un proces prin care să se asigure faptul că infrastructura este rezilientă la impacturile negative ale schimbărilor climatice în conformitate cu norme și orientări naționale, dacă acestea sunt disponibile, sau în conformitate cu standarde recunoscute la nivel internațional. Articolul 3

Calcularea termenelor pentru acțiunile Comisiei Atunci când este stabilit un termen pentru o acțiune a Comisiei, acest termen începe să curgă atunci când statul membru a prezentat toate informațiile în conformitate cu cerințele stabilite în prezentul regulament sau în regulamentele specifice ale fondurilor. Termenul se suspendă începând din ziua următoare datei la care Comisia transmite observațiile sale sau o cerere de documente revizuite către statul membru și până când statul membru răspunde Comisiei. CAPITOLUL II

Obiective și principii de politică sprijinite de fonduri Articolul 4

Obiective de politică (1)FEDR, FSE+, Fondul de coeziune și FEPAM sprijină următoarele obiective de politică: (a)o Europă mai inteligentă, prin promovarea unei transformări economice inovatoare și inteligente; (b)o Europă mai ecologică, cu emisii scăzute de carbon, prin promovarea tranziției către o energie nepoluantă și echitabilă, a investițiilor verzi și albastre, a economiei circulare, a adaptării la schimbările climatice și a prevenirii și gestionării riscurilor; (c)o Europă mai conectată, prin dezvoltarea mobilității și a conectivității TIC regionale; (d)o Europă mai socială, prin implementarea Pilonului european al drepturilor sociale; (e)o Europă mai aproape de cetățeni, prin promovarea dezvoltării durabile și integrate a zonelor urbane, rurale și de coastă și a inițiativelor locale. (2)FEDR, FSE+ și Fondul de coeziune contribuie la acțiunile Uniunii care conduc la consolidarea coeziunii sale economice, sociale și teritoriale în conformitate cu articolul 174 din TFUE, prin urmărirea următoarelor obiective:

(a)investiții pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică în statele membre și în regiuni, care urmează să fie sprijinite de FEDR, FSE+ și Fondul de coeziune, și (b)cooperarea teritorială europeană (Interreg), care urmează să fie sprijinită de FEDR. (3)Statele membre furnizează informații referitoare la sprijinul acordat obiectivelor climatice și de mediu, utilizând o metodologie bazată pe tipuri de intervenție pentru fiecare fond în parte. Această metodologie constă în atribuirea unei ponderi specifice sprijinului acordat, la un nivel care reflectă măsura în care sprijinul în cauză contribuie la obiectivele climatice și la obiectivele de mediu. În cazul FEDR, FSE+ și al Fondului de coeziune, ponderile se corelează cu dimensiunile și codurile aferente tipurilor de intervenție stabilite în anexa I. (4)Statele membre și Comisia asigură coordonarea, complementaritatea și coerența dintre fonduri și alte instrumente ale Uniunii cum ar fi Programul de sprijin pentru reforme, inclusiv Instrumentul de punere în practică a reformelor și Instrumentul de sprijin tehnic. Ele optimizează mecanismele de coordonare între entitățile competente, pentru a evita duplicarea pe parcursul planificării și al implementării. Articolul 5

Gestiune partajată (1)Bugetul Uniunii alocat fondurilor este executat de statele membre și de Comisie prin gestiune partajată în conformitate cu articolul [63] din Regulamentul (UE, Euratom) [numărul noului Regulament financiar] („Regulamentul financiar”). (2)Cu toate acestea, în conformitate cu [literele (a) și (c) de la articolul 62 alineatul (1)] din Regulamentul financiar, Comisia implementează prin gestiune directă sau indirectă cuantumul sprijinului din partea Fondului de coeziune, transferat Mecanismului pentru Interconectarea Europei („MIE”), Inițiativei urbane europene și investițiilor inovatoare interregionale, cuantumul sprijinului din partea FSE+, transferat cooperării transnaționale, precum și cuantumurile contribuției la InvestEU și asistența tehnică acordată la inițiativa Comisiei. (3)Comisia poate implementa cooperarea regiunilor ultraperiferice în cadrul obiectivului de cooperare teritorială europeană (Interreg), prin gestiune indirectă. Articolul 6

Parteneriat și guvernanță pe mai multe niveluri (1)Fiecare stat membru organizează un parteneriat cu autoritățile regionale și locale competente. Parteneriatul respectiv include cel puțin următorii parteneri: (a)autoritățile urbane și alte autorități publice; (b)partenerii economici și sociali; (c)organismele relevante care reprezintă societatea civilă, partenerii de mediu și organismele responsabile de promovarea incluziunii sociale, a drepturilor fundamentale, a drepturilor persoanelor cu handicap, a egalității de gen și a nediscriminării. (2)În conformitate cu principiul guvernanței pe mai multe niveluri, statele membre implică partenerii respectivi în pregătirea acordurilor de parteneriat, precum și pe tot parcursul pregătirii și implementării programelor, inclusiv prin participarea la comitetele de monitorizare în conformitate cu articolul 34. (3)Organizarea și implementarea parteneriatului se efectuează în conformitate cu Regulamentul delegat (UE) nr. 240/2014 al Comisiei. (4)Cel puțin o dată pe an, Comisia consultă organizațiile care reprezintă partenerii la nivelul Uniunii în ceea ce privește implementarea programelor. Titlul II

Abordare strategică CAPITOLUL I

Acord de parteneriat Articolul 7

Pregătirea și prezentarea acordului de parteneriat (1)Fiecare stat membru pregătește un acord de parteneriat care stabilește modalități de utilizare eficace și eficientă a fondurilor pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2021 și 31 decembrie 2027.

(2)Statul membru prezintă acordul de parteneriat Comisiei înainte de prezentarea primului program sau concomitent cu aceasta. (3)Acordul de parteneriat poate fi prezentat împreună cu programul național de reformă anual relevant. (4)Statul membru redactează acordul de parteneriat în conformitate cu modelul stabilit în anexa II. Acesta poate include acordul de parteneriat într-unul dintre programele sale. (5)Programele Interreg pot fi prezentate Comisiei înainte de prezentarea acordului de parteneriat. Articolul 8

Conținutul acordului de parteneriat Acordul de parteneriat conține următoarele elemente: (a)obiectivele de politică selecționate, indicându-se fondul și programele prin intermediul cărora vor fi urmărite și o justificare în acest sens, iar dacă este cazul, o justificare privind utilizarea modului de punere în practică al InvestEU, ținându-se cont de recomandările relevante specifice fiecărei țări; (b)pentru fiecare dintre obiectivele de politică selecționate menționate la litera (a): (i) un rezumat al deciziilor de politică și al principalelor rezultate preconizate pentru fiecare dintre fonduri, inclusiv, după caz, prin utilizarea InvestEU; (ii) coordonarea, demarcarea și complementaritatea între fonduri și, după caz, coordonarea dintre programele naționale și cele regionale; (iii) complementaritățile dintre fonduri și alte instrumente ale Uniunii, inclusiv proiectele strategice integrate și proiectele strategice privind natura ale programului LIFE; (c)alocarea financiară preliminară din partea fiecărui fond, per obiectiv de politică la nivel național, respectând normele specifice ale fondurilor privind concentrarea tematică; (d)dacă este cazul, defalcarea resurselor financiare pe categorii de regiuni, redactată în conformitate cu articolul 102 alineatul (2) și cuantumurile alocărilor propuse a fi transferate între categorii de regiuni în conformitate cu articolul 105; (e)cuantumurile contribuțiilor care urmează a fi vărsate către InvestEU, per fond și per categorie de regiuni; (f)lista programelor planificate în cadrul fondurilor, cu respectivele alocări financiare preliminare per fond, și contribuția națională corespunzătoare per categorie de regiuni; (g)un rezumat al acțiunilor pe care statul membru în cauză le va întreprinde pentru a-și consolida capacitățile administrative de implementare a fondurilor. În ceea ce privește obiectivul de cooperare teritorială europeană (Interreg), acordul de parteneriat conține numai o listă a programelor planificate. Articolul 9

Aprobarea acordului de parteneriat (1)Comisia evaluează acordul de parteneriat și conformitatea acestuia cu prezentul regulament și cu normele specifice ale fiecărui fond. În evaluarea sa, Comisia ia în considerare, în mod particular, recomandările relevante specifice fiecărei țări. (2)Comisia poate formula observații în termen de trei luni de la data transmiterii acordului de parteneriat de către statul membru.

(3)Statul membru revizuiește acordul de parteneriat, ținând seama de observațiile formulate de Comisie. (4)Comisia adoptă o decizie prin intermediul unui act de punere în aplicare prin care aprobă acordul de parteneriat în termen de cel mult patru luni de la data prezentării respectivului acord de parteneriat de către statul membru în cauză. Acordul de parteneriat nu se modifică. (5)Dacă, în temeiul articolului 7 alineatul (4), acordul de parteneriat este inclus într-un program, Comisia adoptă o decizie prin intermediul unui act de punere în aplicare prin care aprobă acest program în termen de cel mult șase luni de la data prezentării programului respectiv de către statul membru în cauză. Articolul 10

Utilizarea FEDR, a FSE+, a Fondului de coeziune și a FEPAM prin intermediul InvestEU (1)Statele membre pot aloca, în acordul de parteneriat sau în cererea de modificare a unui program, cuantumul contribuției FEDR, a FSE+, a Fondului de coeziune și a FEPAM, care urmează să fie vărsat către InvestEU și fur