COMISIA EUROPEANĂ Bruxelles, 11.11.2011 COM(2011) 714 final 2011/0314(CNS) Propunere de DIRECTIVĂ A CONSILIULUI privind sistemul comun de impozitare aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite (reformare) {SEC(2011) 1332 final}

{SEC(2011) 1333 final}



EXPUNERE DE MOTIVE 1.CONTEXTUL PROPUNERII Directiva 2003/49/CE a Consiliului („directiva”) reglementează sistemul comun de impozitare aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societățile asociate din state membre diferite. Deoarece directiva a fost modificată în repetate rânduri, propunerea de față o reformează, în scopul asigurării clarității. Această expunere de motive precizează motivele fiecărei modificări de fond propuse și precizează care dintre dispozițiile actului anterior rămân nemodificate. Problemele care fac obiectul directivei decurg din existența unor obstacole legate de impozitul pe profit care împiedică funcționarea pieței interne: plățile transfrontaliere de dobânzi și de redevențe sunt supuse unor impozite mai mari decât tranzacțiile efectuate la nivel național. În cazul operațiunilor naționale, beneficiarul plății este supus impozitului pe profit în calitate de contribuabil rezident în statul membru în care are rezidența fiscală. În cazul plăților internaționale, beneficiarii plăților pot fi supuși totodată și unor impozite cu reținere la sursă în statul membru de origine. Obiectivul directivei este de a așeza plățile internaționale de dobânzi și de redevențe pe picior de egalitate cu cele naționale, eliminând dubla impunere juridică, formalitățile administrative greoaie și problemele de trezorerie pentru societățile vizate. Comisia și părțile interesate din sectorul fiscal internațional au fost permanent convinse de necesitatea unui instrument UE în acest domeniu, deoarece nici măsurile unilaterale luate de statele membre, nici acordurile fiscale bilaterale nu au oferit o soluție satisfăcătoare care să corespundă cerințelor pieței interne. Convențiile fiscale bilaterale nu acoperă toate relațiile bilaterale dintre statele membre, nu elimină în totalitate dubla impunere și, mai ales, nu oferă niciodată o soluție uniformă pentru relațiile trilaterale și multilaterale dintre statele membre. În comunicarea din 5 noiembrie 1997 intitulată „Un pachet de măsuri pentru combaterea concurenței fiscale dăunătoare în Uniunea Europeană”, Comisia a subliniat necesitatea unei acțiuni coordonate la nivel european în problema concurenței fiscale dăunătoare pentru atingerea anumitor obiective, printre care reducerea denaturărilor de pe piața internă, prevenirea pierderilor fiscale excesive și încurajarea dezvoltării de structuri fiscale mai favorabile ocupării locurilor de muncă. Consiliul ECOFIN din 1 decembrie 1997 a organizat o amplă dezbatere pornind de la comunicarea respectivă și a decis, printre alte inițiative, să solicite Comisiei să prezinte o propunere de armonizare a impozitării plăților transfrontaliere de dobânzi și de redevențe. În data de 4 martie 1998, Comisia a adoptat o propunere de Directivă a Consiliului privind sistemul comun de impozitare aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite, COM(1998) 67 final. Consiliul ECOFIN a adoptat directiva în data de 3 iunie 2003. Pentru a atenua impactul bugetar al directivei pentru statele membre care erau importatori neți de capital și tehnologie și pentru care aceste impozite pe plățile respective reprezentau o sursă de venit considerabilă, s-a considerat că este mai adecvată o abordare graduală în ceea ce privește domeniul de aplicare al directivei. Directiva a fost modificată pentru prima dată în 2004 prin Directivele 2004/66 și 2004/76, datorită aderării Republicii Cehe, a Estoniei, a Ciprului, a Letoniei, a Lituaniei, a Ungariei, a Maltei, a Poloniei, a Sloveniei și a Slovaciei. Prima dintre aceste directive a introdus în textul directivei impozitele și societățile din noile state membre care intră în domeniul de aplicare. Cea de-a doua a modificat textul articolului 6 din directivă pentru a introduce măsuri tranzitorii pentru Republica Cehă, Letonia, Lituania, Polonia și Slovacia. Ulterior, Directiva 2006/98/CE a Consiliului a inclus impozitele și societățile din Bulgaria și România cărora li se aplică directiva. Anexele IV.6 și VII.7 la Actul de aderare a Bulgariei și a României includ derogări temporare. Articolul 8 din directivă prevede obligația Comisiei de a prezenta Consiliului un raport privind funcționarea directivei, în special în vederea extinderii acesteia la alte societăți sau întreprinderi decât cele care intră în domeniul ei de aplicare. Pentru a obține informațiile necesare în vederea întocmirii raportului, DG TAXUD a solicitat Biroului Internațional de Documentare Fiscală să efectueze un studiu privind implementarea directivei. Comisia a prezentat raportul său privind funcționarea directivei în data de 23 aprilie 2009. Raportul precizează că implementarea directivei a fost satisfăcătoare și indică modificările care pot fi aduse pentru lărgirea domeniului de aplicare al acesteia. Această reformare încearcă să soluționeze o parte dintre problemele care decurg din domeniul de aplicare limitat al directivei. Există plăți transfrontaliere care nu intră sub incidența acesteia și care sunt supuse reținerii la sursă. Reformarea propune așadar extinderea listei de societăți cărora li se aplică directiva și reducerea cerințelor referitoare la participații pe care trebuie să le îndeplinească societățile pentru a fi calificate drept asociate. Se adaugă totodată o nouă cerință pentru scutirea de impozite: beneficiarul plății trebuie să plătească impozit pe profit în statul membru de stabilire pentru venitul obținut din plata de dobânzi sau de redevențe. Prin această condiție se urmărește ca scutirea de impozit să nu fie acordată atunci când venitul corespondent nu este impozabil și, astfel, să elimine o lacună care putea fi exploatată de evazioniști. În fine, este propusă o modificare de ordin tehnic pentru a evita situațiile în care plățile efectuate de un sediu permanent și care decurg din activitățile acestuia nu beneficiază de scutirea fiscală pe motiv că nu constituie o cheltuială deductibilă. 2.REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI În perioada 24 august – 31 octombrie 2010, portalul web „Vocea ta în Europa” și site-ul web al DG TAXUD au găzduit o consultare publică cu privire la modificările posibile ale directivei. Au fost primite 71 de răspunsuri de la diverse părți interesate, printre care multinaționale (25 de răspunsuri), societăți mari (3 răspunsuri), asociații ale întreprinderilor (18 răspunsuri), practicieni din domeniul fiscal (16 răspunsuri), asociații profesionale (8 răspunsuri) și un funcționar public dintr-un stat membru. Prima concluzie trasă din răspunsurile primite confirmă interesul cu privire la inițiativele Comisiei. Respondenții au fost în mod evident în sprijinul ideii că este nevoie să se acționeze și să se modifice directiva. Numai 7% dintre respondenți consideră că nu este necesară actualizarea listei entităților acoperite de directivă și 4% nu sunt de acord cu modificarea pragului de participație pentru entitățile considerate drept asociate. Majoritatea respondenților și-au manifestat totodată preferința pentru alinierea domeniului de aplicare personal al directivei cu cel al directivei privind societățile-mamă și filialele (90% dintre respondenți). Modificarea directivei astfel încât să permită luarea în calcul a participațiilor indirecte pentru stabilirea statutului de societate asociată a fost primită favorabil de 91% dintre respondenți. Coborârea pragului de participație peste care societățile sunt considerate drept asociate de la 25% la 10% a întrunit acordul a 87% dintre respondenți. Evaluarea impactului efectuată de Comisie s-a axat pe problemele care decurg din impozitele cu reținere la sursă asupra plăților transfrontaliere de dobânzi și de redevențe: denaturarea comportamentului economic al întreprinderilor; costuri de conformare cauzate de formalitățile administrative și de întârzierile la aplicarea scutirii fiscale și riscul dublei impozitări. Au fost luate în considerare mai multe opțiuni. Posibilitatea de a nu acționa a fost respinsă, deoarece dificultățile identificate ar denatura în continuare alocarea transfrontalieră a resurselor. Extinderea aplicării directivei la toate plățile efectuate între entități neasociate ar fi o soluție bună pentru reducerea consecințelor negative descrise, dar în același timp ar fi mai puțin eficientă și incompatibilă cu alte obiective de îmbunătățire a funcționării directivei: dividendele, dobânzile și redevențele ar continua să fie impozitate diferit, așadar denaturările economice ar exista și ele în continuare; totodată, aceasta ar presupune reduceri mai drastice ale veniturilor fiscale ale statelor membre, iar implementarea acestei opțiuni ar fi mai dificilă, deoarece nu există o experiență în armonizarea plăților transfrontaliere între societăți neasociate. O altă soluție ar fi alinierea cerințelor directivei cu cele ale directivei privind societățile-mamă și filialele referitoare la impozitarea dividendelor. Aceasta este opțiunea reținută pentru prezenta reformare, întrucât oferă un rezultat mai echilibrat: este mai eficientă pentru reducerea denaturărilor economice și nu diminuează veniturile fiscale ale statelor membre la fel de mult ca opțiunea anterioară, ceea ce este foarte important în situația actuală a finanțelor publice. În ceea ce privește plățile de dobânzi, pierderile nu ar trebui să depășească 200-300 de milioane de euro și ar afecta cele 13 state membre care încă mai aplică impozite cu reținere la sursă asupra plăților de dobânzi la ieșire – Belgia, Bulgaria, Republica Cehă, Grecia, Irlanda, Italia, Letonia, Polonia, Portugalia, România, Slovenia, Regatul Unit și Ungaria. În ceea ce privește plățile de redevențe, pierderile nu ar trebui să depășească 100-200 de milioane de euro și ar afecta cele șapte state membre în care soldul negativ al redevențelor este cel mai ridicat, ca pondere în PIB – Bulgaria, Republica Cehă, Grecia, Polonia, Portugalia, România și Slovacia. Așa cum s-a menționat deja, aceasta este opțiunea preferată de părțile interesate care au răspuns la consultare. Excluderea de la aplicarea directivei a plăților în cazul cărora venitul nu este impozabil în statul membru al beneficiarului plății și modificarea tehnică având ca scop evitarea situațiilor în care plățile efectuate de un sediu permanent care decurg din activitățile acestuia nu beneficiază de scutirea fiscală pe motiv că nu constituie o cheltuială deductibilă sunt măsuri de natură pur tehnică, al căror impact nu poate fi măsurat. 3.ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Principiul subsidiarității Principiul subsidiarității se aplică în măsura în care propunerea nu intră în sfera competenței exclusive a Uniunii Europene. Obiectivele propunerii nu pot fi atinse în mod satisfăcător de către statele membre. Ratele impozitelor reținute la sursă se stabilesc de către fiecare stat membru în legislația națională, conform opțiunilor de politică fiscală. Aceste impozite pot fi reduse sau eliminate în temeiul unor convenții bilaterale privind evitarea dublei impuneri. Cu toate acestea, fiecare convenție stabilește propriile rate, în urma compromisurilor asupra cărora convin cele două state semnatare. Rezultatul este că impozitele reținute la sursă variază în funcție de relațiile bilaterale dintre statele membre, neexistând o acțiune spontană coordonată de către acestea. Cel de-al doilea aspect care trebuie examinat este dacă și în ce mod obiectivele pot fi atinse mai bine printr-o acțiune a UE. Rațiunea unei acțiuni la nivelul Uniunii rezultă din caracterul transfrontalier al problemei. În mod evident, o acțiune la nivelul UE va garanta armonizarea și coordonarea politicilor fiscale în acest domeniu fiscal specific. Statele membre ar fi obligate în aceeași măsură să aplice scutirea de la impozitul cu reținere la sursă. Principiul proporționalității

Modificările propuse în această reformare trebuie să fie proporționate. Având în vedere probleme identificate, ele ar trebui să ofere soluții capabile să atingă obiectivele fixate. Principala cauză a denaturărilor economice, a costurilor de conformare și a riscului unei impozitări excesive sau duble este existența impozitelor percepute la sursă; la rândul lor, diferențele dintre impozitele aplicate diverselor tipuri de fluxuri transfrontaliere de capital denaturează comportamentul întreprinderilor. Modificările propuse în această reformare vizează extinderea domeniului de aplicare al directivei și aplicarea scutirii fiscale într-un număr mai mare de cazuri. Această soluție va contribui la realizarea neutralității fiscale, reducând costurile de conformare și eliminând riscul dublei impuneri într-un număr important de cazuri, astfel încât operatorii economici să își poată aloca resursele mai eficient. Inițiativa nu depășește ceea ce este necesar pentru a atinge aceste obiective și lasă statelor membre suficientă marjă de manevră, deoarece efectele sale sunt limitate la plățile transfrontaliere din interiorul UE. Propunerea respectă așadar principiul proporționalității. Simplificare Așa cum s-a menționat mai sus, normele care prevăd sistemul de impozitare a plăților transfrontaliere de dobânzi și de redevențe sunt prevăzute în patru directive și în două anexe la Actul de aderare a Bulgariei și a României; nu există un text consolidat. Aceasta reprezintă o situație de mare complexitate juridică pentru persoanele care au nevoie să consulte legislația în vigoare. Reunirea legislației existente într-un singur act va simplifica, clarifica și facilita aplicarea unei legislații armonizate de către întreprinderile și profesioniștii din acest sector. Estimarea bazei de impozitare pentru reținerea la sursă și procedurile de rambursare pentru implementarea scutirii de impozit prevăzute în legislația națională sau în convențiile privind dubla impunere generează costuri de conformare ridicate. Pentru atestarea dreptului de a aplica scutirea de impozit sau pentru creditarea sumei impozitului străin plătit și reducerea corespunzătoare a impozitului pe profit perceput în statul de stabilire sunt necesare formalități administrative. În plus, firmele sunt obligate să rețină impozitele, care le sunt ulterior rambursate dacă administrația fiscală consideră că sunt eligibile pentru scutirea sau reducerea fiscală prevăzută în tratat. De asemenea, atunci când ratele reținerii la sursă sunt egale cu creditele fiscale din statul de origine, reținerea la sursă este percepută asupra plății, în timp ce reducerea în statul de rezidență nu este posibilă decât mai târziu, în momentul depunerii declarației fiscale. Rezultatul este că întreprinderile trebuie să suporte costuri ale lichidității. Potrivit evaluării impactului, inițiativele pe care le cuprinde această propunere de reformare în vederea eliminării impozitelor cu reținere la sursă într-un număr mai mare de cazuri vor genera economii la nivelul costurilor de conformare estimate la 38,4-58,8 milioane de euro. Comentarii privind articolele Scutirea de impozit Articolul 1 alineatul (1) se modifică. Scopul acestuia este scutirea plăților de dobânzi și redevențe de orice impozit cu reținere la sursă. În momentul adoptării directivei, „Declarațiile de consemnat în procesul-verbal al Consiliului” conțineau următorul pasaj: „Consiliul și Comisia convin asupra faptului că beneficiile directivei privind plățile de dobânzi și de redevențe nu ar trebui acordate societăților care sunt scutite de la plata impozitului pe venit vizat de directivă. Consiliul invită Comisia să propună în timp util eventualele modificări necesare ale acestei directive”. Considerentele directivei menționează că „este necesar să se garanteze că plata dobânzilor și a redevențelor este impozitată o singură dată într-un stat membru”. Comisia împărtășește opinia Consiliului că directiva nu ar trebui să conțină lacune care să permită eludarea plății impozitului pe plățile de dobânzi și redevențe. În acest scop, Comisia a adoptat în 2003 o propunere care a fost pe punctul de a fi adoptată de Consiliul Ecofin. Comisia a retras însă propunerea respectivă, deoarece intenționa să prezinte această reformare a directivei, așa cum se prevedea în anexa II la Programul de lucru al Comisiei pentru 2010. Reformarea modifică așadar articolul 1 alineatul (1) pentru a clarifica faptul că statele membre trebuie să acorde beneficiile directivei numai atunci când plata de dobânzi sau redevențe în cauză nu este scutită de impozitul pe profit în statul membru în care este stabilit beneficiarul plății. Mai exact, este vorba de situația în care o societate sau un sediu permanent plătește impozit pe profit, dar beneficiază de un regim fiscal special care scutește plățile de dobânzi sau redevențe primite din străinătate. În astfel de cazuri, statul de origine nu ar fi obligat să scutească societatea respectivă de la plata impozitului cu reținere la sursă în temeiul directivei. Definiția statului de origine Articolul 1 alineatul (2), care definește statul de origine ca fiind statul membru din care se efectuează plățile, rămâne neschimbat. Pentru aplicarea acestei definiții, articolul 1 alineatul (3) clarifică faptul că se consideră că un sediu permanent efectuează o plată atunci când această plată reprezintă o cheltuială deductibilă. Raportul Comisiei asupra directivei menționează că reiese clar din context că scopul cerinței privind deductibilitatea fiscală este ca beneficiile directivei să fie acordate numai pentru plățile care reprezintă cheltuieli ce pot fi atribuite sediului permanent. Cu toate acestea, în formularea sa actuală, această dispoziție s-ar aplica și în cazurile în care deducerea nu este acordată din alte motive. Reformarea modifică acest paragraf pentru a clarifica faptul că directiva se aplică atunci când plata este legată de activitățile desfășurate de sediul permanent. Definiția beneficiarului plății Beneficiarul plăților este identificat la alineatele (4) și (5) de la articolul 1, care nu sunt modificate. Plăți efectuate sau primite de sediile permanente Articolul 1 alineatul (6), care reglementează cazurile în care plățile sunt efectuate sau primite prin intermediul sediilor permanente, nu este modificat. Cerințe privind asocierea Alineatele (7) și (10) de la articolul 1, care se referă la condițiile de asociere între societățile implicate în tranzacția care generează plata, nu sunt modificate. Domeniul de aplicare teritorial Articolul 1 alineatul (8), care prevede că directiva se aplică numai plăților efectuate în interiorul UE, rămâne neschimbat. Impozitarea în statul membru al beneficiarului

Articolul 1 alineatul (9), care se referă la drepturile de impozitare ale statului membru al beneficiarului, nu este modificat. Procedura de atestare Alineatele (11), (12), (13) și (14) de la articolul 1, cu privire la procedura de atestare a dreptului la scutire, nu sunt modificate. Procedura de rambursare Alineatele (15) și (16) de la articolul 1, care prevăd procedura de rambursare a impozitului reținut la sursă atunci când societatea are dreptul la scutire, nu sunt modificate. Definiția dobânzilor și a redevențelor Definiția dobânzilor și cea a redevențelor, prevăzute la articolul 2, rămân neschimbate. Acest articol este contopit cu articolul 3, care conținea și el definiții relevante pentru aplicarea directivei. Definiția societăților acoperite Potrivit articolului 3 litera (a), devenit articolul 2 litera (c), directiva acoperă societățile dintr-un stat membru care au una dintre formele enumerate în anexa I, au rezidența într-un stat membru și plătesc unul dintre impozitele pe profit enumerate în directivă. Lista entităților cărora li se aplică directiva este elaborată în funcție de legea societăților comerciale din fiecare stat membru și este inclusă în anexa I. Această reformare modifică domeniul de aplicare al directivei pentru a-l extinde la un număr cât mai mare de entități. Pentru aceasta, au fost aplicate două criterii. În primul rând, lista entităților cărora li se aplică directiva este în prezent mai restrânsă decât lista din anexa la directiva privind societățile-mamă și filialele. Aceasta din urmă se aplică repartizării profitului și urmărește același scop ca directiva reformată, și anume eliminarea impozitelor cu reținere la sursă și a riscului de dublă impozitare în cazul fluxurilor de capital transfrontaliere: directiva reformată reglementează plățile de dobânzi și de redevențe, iar directiva privind societățile-mamă și filialele acoperă plățile de dividende. Modificarea directivei include extinderea listei anexate acesteia pentru a o alinia la cea anexată directivei privind societățile-mamă și filialele. Prin această soluție, impozitarea va deveni mai neutră. Unul dintre rezultatele acestei modificări va fi includerea societății europene (SE) și a societății cooperative europene (SCE) pe lista societăților care intră sub incidența directivei. Obiectivele urmărite prin aceste două forme juridice europene – crearea și managementul societăților cu o dimensiune europeană, fără obstacole care decurg din neconcordanțele și aplicarea limitată teritorial a legislațiilor naționale – vor fi promovate. Astfel, SE vor oferi societăților care desfășoară activități în mai multe state membre posibilitatea de a se stabili ca societate unică potrivit legislației UE, putând să desfășoare activități în întreaga UE, conform unui singur set de norme și unui sistem unificat de management și de raportare. Statutul SE nu prevede dispoziții specifice în materie de impozitare, însă prevede că SE sunt reglementate de „dispozițiile legale din statele membre aplicabile unei societăți anonime constituite în conformitate cu dreptul statului membru în care SE în cauză are sediul social”. Aceste societăți anonime, enumerate în anexa la directiva privind statutul SE, sunt incluse și în lista de societăți din anexa la directiva reformată. Astfel, SE beneficiază deja în practică de dispozițiile directivei, deoarece statul membru în care își are sediul social trebuie să îi acorde aceleași beneficii care se aplică și societăților anonime prevăzute în legislația națională. Cu toate acestea, în scopul clarității și pentru a sublinia importanța pe care o acordă SE, Comisia propune ca SE să fie menționată explicit în lista de societăți anexată la directivă. În mod similar, statutul SCE nu conține dispoziții specifice în materie de impozitare, așadar sunt aplicabile legislațiile fiscale ale statelor membre și ale UE. Comisia consideră că este esențial să sprijine acest nou tip de societate și să prevadă cadrul care să le permită societăților să utilizeze în mod optim acest nou tip de formă juridică. SCE vor fi tratate la fel ca societățile cooperative din statele membre în care își au sediul social, așadar vor beneficia indirect de aplicarea dispozițiilor prevăzute de directivă pentru acele tipuri de societăți naționale. Deși unele dintre ele sunt deja incluse în lista anexată la directivă, se propune includerea mai multor astfel de cooperative în noua anexă. În aceste circumstanțe, Comisia propune ca SCE să fie incluse la rândul lor pe lista de societăți. La fel ca în cazul SE, această includere este mai degrabă un semn al importanței acordate de Comisie SCE, având scopul de a evita incertitudinea sau îndoielile, însă această măsură va garanta faptul că SCE vor beneficia de toate dispozițiile directivei. În al doilea rând, pe lista anexată directivei, există unele intrări naționale mai cuprinzătoare decât cele din directiva privind societățile-mamă și filialele. Este cazul intrărilor corespunzătoare Republicii Cehe, Ciprului, Sloveniei și Slovaciei. Lista nu se modifică în aceste cazuri, deoarece se consideră că formele juridice care beneficiază deja de dispozițiile directivei nu trebuie private de aplicarea unui sistem armonizat de impozitare. În caz contrar, ar fi încălcate așteptările legitime ale acestor societăți, care s-ar confrunta cu obstacole fiscale pe piața internă, obstacole a căror eliminare este unul din obiectivele TFUE și ale directivei. Există totodată și unele intrări care nu sunt modificate, deoarece sunt identice cu cele incluse în directiva privind societățile-mamă și filialele. Este cazul entităților din Letonia, Lituania, Malta, Polonia, Portugalia, România, Finlanda și Regatul Unit. Pe de altă parte, lista trebuie actualizată și există două entități care trebuie eliminate deoarece nu mai există. Este vorba de „bergrechtliche Gewerkschaft” din Germania și de „közhasznú társaság” din Ungaria. Reformarea va înlocui și lista impozitelor aplicabile societăților, în prezent incluse în articolul 3 litera (a) punctul (iii), listă ce va fi introdusă ca anexa I partea B. Definiția societății asociate Potrivit articolului 3 litera (b), în prezent se consideră că există o asociere atunci când una dintre societăți deține o participare directă de cel puțin 25% la capitalul celeilalte societăți, sau când o a treia societate deține o participare directă de cel puțin 25% atât la capitalul societății plătitoare, cât și la cel al societății beneficiare. Statele membre pot să prevadă un nivel al participației mai scăzut de 25% pentru a determina dacă o societate exercită un control suficient asupra unei alte societăți. De asemenea, statele membre pot înlocui criteriul legat de participarea minimă la capital cu un criteriu privind deținerea unui număr minim de drepturi de vot. Acest prag de participație este mai ridicat decât cel din directiva privind societățile-mamă și filialele, care prevede o participație directă sau indirectă de cel puțin 10%. Reformarea modifică această dispoziție pentru a alinia cerințele privind asocierea cu cele prevăzute de directiva privind societățile-mamă și filialele. Astfel, participația directă de 25% este redusă la o participație directă sau indirectă de 10%. Acest nou prag ar trebui să contribuie la evitarea denaturărilor economice care decurg din domeniul de aplicare diferit al celor două directive. Această dispoziție este renumerotată ca articolul 2 litera (d).

Definiția sediului permanent Articolul 2 litera (c), care conține definiția sediului permanent, este renumerotat ca articolul 2 litera (e), însă conținutul rămâne neschimbat. Excluderea anumitor plăți din categoria dobânzilor sau redevențelor Articolul 4, renumerotat ca articolul 3, care exclude din definiția dobânzilor și a redevențelor plățile care decurg din tranzacții cu caracter hibrid, nu este modificat. Fraude și abuzuri Articolul 5, renumerotat articolul 4, care conține prevederi împotriva abuzurilor, nu este modificat de această reformare. Măsuri tranzitorii Articolul 6, renumerotat articolul 5, nu suferă modificări de fond, însă formularea sa este ajustată pentru a ține cont de măsurile tranzitorii prevăzute pentru Bulgaria în Actul de aderare și pentru a elimina referirea la Slovacia, care nu mai beneficiază de derogarea tranzitorie începând cu 1 mai 2006. Reexaminare Articolul 8 prevedea obligația Comisiei de a prezenta Consiliului un raport privind funcționarea directivei, iar acest raport a fost prezentat în aprilie 2009. Această dispoziție este renumerotată ca articolul 7, actualizată și prevede un nou termen pentru examinarea impactului directivei și verificarea îndeplinirii obiectivelor acesteia. Comisia trebuie să prezinte un raport Consiliului Ecofin și Parlamentului European cu privire la impactul acestei reformări la patru ani de la implementarea acesteia. Clauză de delimitare Articolul 8 conține o dispoziție standard de armonizare fiscală. Directiva prevede obligații minime în materie de impozitare a plăților transfrontaliere de dobânzi și de redevențe, dar nu exclude aplicarea altor sisteme mai favorabile prevăzute în legislațiile naționale sau în convențiile de evitare a dublei impuneri. Implementare, abrogare, intrare în vigoare și destinatari Articolele 6, 9, 10 și 11 conțin dispoziții standard utilizate pentru reformare. Articolul 12 conține o dispoziție standard care precizează că directiva se adresează statelor membre. 4.IMPLICAȚII BUGETARE Prezenta reformare nu are implicații bugetare pentru UE.



ê 2003/49/CE (adaptat) 2011/0314 (CNS)

Propunere de DIRECTIVĂ A CONSILIULUI privind sistemul comun de impozitare aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite (reformare) CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității  privind funcționarea Uniunii Õ Europene, în special articolul 94  115 Õ , având în vedere propunerea Comisiei Europene, după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Parlamentului European, având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European, hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială, întrucât: ò nou (1)Directiva 2003/49/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind sistemul comun de impozitare, aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societățile asociate din state membre diferite a fost modificată de mai multe ori. Din motive de claritate, este necesar, cu ocazia noilor modificări, să se procedeze la reformarea directivei menționate. ê 2003/49/CE considerentul 1 (adaptat) (2)Pe o piață unică  internă Õ având caracteristicile unei piețe interne  naționale Õ , operațiunile efectuate între societățile din state membre diferite nu ar trebui să fie supuse unui regim fiscal mai puțin favorabil decât cel aplicabil acelorași operațiuni efectuate între societățile din același stat membru. ê 2003/49/CE considerentul 2

(3)Această cerință nu este satisfăcută în prezent la plata dobânzilor și redevențelor. Legislațiile fiscale naționale, coroborate, dacă este cazul, cu convenții bilaterale sau multilaterale, nu pot să asigure întotdeauna eliminarea dublei impozitări, iar aplicarea lor duce deseori la formalități administrative prea greoaie, precum și la costuri de trezorerie pentru întreprinderile implicate. ê 2003/49/CE considerentul 4 (4)Eliminarea oricărei forme de impozitare a plății dobânzilor și redevențelor în statul membru de unde provin aceste plăți, indiferent dacă impozitul se percepe prin reținere la sursă sau se colectează prin estimarea bazei de impozitare, constituie soluția cea mai adecvată pentru eliminarea formalităților și a problemelor menționate anterior și pentru realizarea egalității tratamentului fiscal aplicat operațiunilor la nivel național cu cel aplicat la nivel transfrontalier. Este necesar, în special, să se elimine impozitarea acestor plăți, atunci când acestea sunt efectuate între societăți asociate din state membre diferite sau între sedii permanente ale acestor societăți. ê 2003/49/CE considerentul 3 ð nou (5)Este necesar să se garanteze că plata dobânzilor și a redevențelor este impozitată o singură dată într-un stat membru ð și că beneficiile directivei sunt aplicabile numai atunci când venitul obținut din plata respectivă este impozitat efectiv în statul membru al societății beneficiare sau în statul membru în care este situat sediul permanent al beneficiarului plății. ï ò nou (6)Este necesar ca prezenta directivă să se aplice numai societăților care au una dintre formele juridice enumerate în anexa I partea A, iar obiectivul să fie extinderea acestei liste pentru a cuprinde cât mai mulți contribuabili persoane juridice. (7)Pentru a extinde lista entităților care intră sub incidența prezentei directive, pot fi utilizate două criterii. În primul rând, se poate observa că multe dintre intrările de pe această listă sunt mai restrictive decât cele incluse în Directiva 90/435/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică societăților-mamă și filialelor acestora din diferite state membre. Este important ca cele două liste să fie aliniate, iar cea din anexa la prezenta directivă să fie extinsă. (8)În al doilea rând, în lista anexată la prezenta directivă există anumite intrări identice cu cele incluse în Directiva 90/435/CEE sau mai cuprinzătoare decât acestea și care nu trebuie modificate, astfel încât entitățile respective să beneficieze în continuare de dispozițiile prezentei directive. (9)Definiția societăților asociate din prezenta directivă impune deținerea unei participații directe de cel puțin 25%, în timp ce Directiva 90/435/CEE prevede scutirea profiturilor distribuite în cazul unei participații directe sau indirecte de 10%. Regimul fiscal armonizat aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe trebuie coordonat cu cel din Directiva 90/435/CEE, iar nivelul participației prevăzut în prezenta directivă trebuie redus la o participație directă sau indirectă de 10%. (10)Scutirea de impozite prevăzută în prezenta directivă în cazul plăților efectuate de sediile permanente presupune ca aceste plăți să reprezinte o cheltuială deductibilă pentru sediul permanent în statul membru în care acesta este situat, astfel încât, dacă deducerea este refuzată, beneficiile directivei nu pot fi acordate, chiar dacă plățile sunt legate de activitățile sediului permanent. Este important să se clarifice faptul că scutirea este aplicabilă în cazurile în care plata reprezintă o cheltuială efectuată în scopul activității sediului permanent. ê 2003/49/CE considerentul 5 (11)Sistemul trebuie să se aplice exclusiv valorii dobânzilor sau redevențelor de plată, asupra cărora au convenit plătitorul și beneficiarul efectiv în lipsa unor relații speciale. ê 2003/49/CE considerentul 6

(12)Se recomandă, în plus, ca statele membre să nu fie împiedicate să ia măsurile necesare pentru combaterea fraudelor și a abuzurilor. ê 2003/49/CE considerentul 7 (adaptat) (13)Din motive bugetare,  Bulgaria, Õ Grecia și Portugalia trebuie să fie autorizate să beneficieze de o perioadă de tranziție pentru a putea reduce în mod treptat obligațiile fiscale percepute, prin reținere la sursă sau prin estimarea bazei de impozitare, asupra plății dobânzilor și redevențelor, până când vor fi în măsură să aplice dispozițiile din articolul 1. ê2003/49/CE considerentul 8 (14)Spania, care a lansat un plan de stimulare a potențialului tehnologic al țării sale, trebuie să fie autorizată, din motive bugetare, să nu aplice la plata redevențelor, în cursul unei perioade de tranziție, dispozițiile din articolul 1. ê 2004/76/CE considerentele 2 și 3 (adaptat) (15)Aplicarea  prezentei directive Õ Directivei 2003/49/CE ar putea crea dificultăți bugetare pentru Republica Cehă, Letonia, Lituania,  și Õ Polonia și Slovacia, având în vedere cotele impozitelor reținute la sursă aplicate în temeiul legislației naționale și pe baza convențiilor privind impozitele pe venituri și capital și veniturile colectate. (16)Prin urmare, statele aderente Ö membre Õ respective trebuie să fie autorizate temporar, până la data aplicării menționată la articolul 17 alineatele (2) și (3) din Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi, să nu aplice anumite dispoziții  de la articolul 1 din prezenta directivă Õ din Directiva 2003/49/CE referitoare, în cazul Letoniei și Lituaniei, la plata dobânzilor și redevențelor, iar în cazul Republicii Cehe,  și Õ Poloniei și Slovaciei, numai la plata redevențelor. ê 2003/49/CE considerentul 9 ð nou (17)Comisia trebuie să prezinte Consiliului ð și Parlamentului European ï un raport privind ð impactul ï funcționarea prezentei directive la trei ani de la data la care aceasta trebuie transpusă, ð pentru a verifica modul în care sunt îndeplinite obiectivele urmărite ï în special în vederea extinderii domeniului său de aplicare la alte societăți sau întreprinderi și a reexaminării domeniului de aplicare a definiției dobânzilor și redevențelor, pentru a se continua căutarea convergenței necesare cu dispozițiile privind dobânzile și redevențele din legislația națională și din convențiile bilaterale sau multilaterale privind dubla impozitare. ê 2003/49/CE considerentul 10 (adaptat) (18)Dat fiind faptul că obiectivele acțiunii avute în vedere, respectiv instituirea unui sistem de impozitare comun aplicabil plăților de dobânzi și redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de statele membre și pot fi deci mai bine realizate la nivelul  Uniunii Õ comunitar,  Uniunea Õ Comunitatea poate lua măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut în articolul 5 din Tratatul  privind Uniunea Europeană Õ . Conform principiului proporționalității enunțat în articolul menționat anterior, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea acestor obiective. ò nou

(19)Obligația de a transpune prezenta directivă în dreptul intern trebuie să se limiteze la dispozițiile care reprezintă o modificare de fond în raport cu directivele anterioare. Obligația de a transpune dispozițiile neschimbate rezultă din directivele anterioare. (20)Prezenta directivă nu trebuie să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a directivelor menționate în anexa II, partea B, ê 2003/49/CE (adaptat) ð nou ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ: Articolul 1 Domeniu de aplicare și procedură 1. Plățile de dobânzi și de redevențe generate într-un stat membru sunt scutite de orice impozit prin reținere la sursă sau prin estimarea bazei de impozitare în statul  membru Õ de origine respectiv, dacă beneficiarul dobânzilor sau al redevențelor este o societate dintr-un alt stat membru sau un sediu permanent, situat în alt stat membru, al unei societăți dintr-un stat membru ð și este efectiv impozabil pentru venitul obținut din plățile respective în acel alt stat membru ï . 2. O plată efectuată de o societate dintr-un stat membru sau de un sediu permanent situat într-un alt stat membru se consideră generată în acest stat membru, denumit în continuare „stat de origine”. ê 2003/49/CE ð nou 3. Un sediu permanent nu este considerat plătitor de dobânzi sau de redevențe decât dacă plățile în cauză constituie, în statul membru în care este situat, o cheltuială deductibilă ð efectuată ï pentru ð activitatea ï sediului permanent respectiv. ê 2003/49/CE 4. O societate dintr-un stat membru nu este considerată beneficiară a dobânzilor sau a redevențelor decât dacă le primește în nume propriu și nu ca reprezentant, de exemplu în calitate de administrator fiduciar sau semnatar autorizat, al unei alte persoane. ê 2003/49/CE (adaptat) 5. Un sediu permanent nu este considerat beneficiar al dobânzilor sau redevențelor decât dacă:

(a) creanța, dreptul sau utilizarea unor informații generatoare de dobânzi sau de redevențe sunt legate efectiv de acest sediu și (b) dacă plățile de dobânzi și de redevențe reprezintă încasări la care se aplică, în statul membru unde se află acest sediu permanent, unul din impozitele menționate în articolul 3 litera (a) punctul (iii)  anexa I partea B Õ sau, în cazul Belgiei, „impozitul nerezidenților/belasting der niet-verblijfhouders” sau, în cazul Spaniei, „Impuesto sobre la Renta de no Residentes”, sau un impozit de natură identică sau analogă care ar urma să fie stabilit după data de intrare în vigoare a prezentei directive și care s-ar adăuga acestor impozite actuale sau le-ar înlocui. ê 2003/49/CE 6. Dacă un sediu permanent al unei societăți dintr-un stat membru este considerat plătitor sau beneficiar al unor dobânzi sau redevențe, nicio altă parte a societății nu este considerată plătitoare sau beneficiară a dobânzilor sau redevențelor în cauză în sensul prezentului articol. 7. Prezentul articol nu se aplică decât în cazul în care societatea care a plătit dobânzile sau redevențele sau societatea al cărei sediu permanent se consideră plătitorul dobânzilor și redevențelor este o societate asociată a societății care este beneficiara plăților în cauză sau al cărei sediu permanent este considerat beneficiarul dobânzilor sau redevențelor în cauză. 8. Prezentul articol nu se aplică dacă se plătesc dobânzi sau redevențe de către sau unui sediu permanent al unei societăți dintr-un stat membru situat într-o țară terță, și dacă activitatea societății este desfășurată parțial sau integral de acest sediu permanent. 9. Prezentul articol nu împiedică un stat membru să țină cont, la aplicarea legislației sale fiscale, de dobânzile și redevențele percepute de societățile sale, de sediile permanente ale societăților sale sau de sediile permanente situate în acest stat membru. ê 2003/49/CE (adaptat) 10. Un stat membru are posibilitatea de a nu aplica prezenta directivă unei societăți dintr-un alt stat membru sau unui sediu permanent al unei societăți dintr-un alt stat membru, în cazul în care condițiile prevăzute în articolul  2 Õ 3 litera  (d) Õ (b) nu au fost îndeplinite pe o perioadă neîntreruptă de cel puțin doi ani. 11. Statul de origine poate solicita ca, în momentul plății dobânzilor sau redevențelor, respectarea condițiilor definite în prezentul articol și în articolul  2 Õ 3 să fie dovedită printr-o atestare. Dacă la momentul plății nu se face dovada respectării condițiilor din prezentul articol, statul membru poate solicita reținerea la sursă. 12. Statul membru de origine poate condiționa scutirea prevăzută în prezenta directivă de emiterea unei decizii care să acorde efectiv scutirea în urma unei atestări care dovedește respectarea condițiilor din prezentul articol și din articolul  2 Õ 3. O decizie de scutire se emite cel târziu în cele trei luni după prezentarea atestării și a informațiilor justificative pe care statul membru poate să le solicite în mod rezonabil și este valabilă timp de cel puțin un an de la emitere. 13. În sensul aplicării alineatelor (11) și (12), atestarea solicitată trebuie, pentru fiecare contract de plată, să fie valabilă timp de cel puțin un an, dar să nu depășească trei ani începând de la data la care a fost redactată și trebuie să conțină următoarele informații: (a) dovada rezidenței fiscale a societății beneficiare și, dacă este necesar, dovada existenței unui sediu permanent, certificată de administrația fiscală a statului membru în care societatea beneficiară își are rezidența fiscală sau în care este situat sediul permanent; (b) indicarea calității de beneficiar a societății în cauză în conformitate cu alineatul (4) sau indicarea faptului că condițiile prevăzute în alineatul (5) sunt îndeplinite în cazul în care beneficiarul plății este un sediu permanent; (c) mențiunea că societatea beneficiară îndeplinește condițiile prevăzute în articolul  2 Õ 3 litera  (c) Õ (a) punctul (iii); (d) menționarea deținerii unei participații minime sau a unui număr minim de drepturi de vot în conformitate cu articolul  2 Õ 3 litera  (d) Õ (b); (e) menționarea datei de la care există participația menționată la litera (d). În afară de asta, statele membre pot solicita justificarea legală a plăților efectuate în temeiul contractului (de exemplu, contract de împrumut sau contract de licență).

ê 2003/49/CE 14. În cazul în care condițiile necesare pentru scutire nu mai sunt îndeplinite, societatea beneficiară sau sediul permanent informează imediat societatea sau sediul permanent plătitor în legătură cu aceasta și, dacă statul de origine cere acest lucru, informează și autoritatea competentă din statul de origine. 15. Dacă societatea sau sediul permanent plătitor a reținut la sursă un impozit care trebuie să beneficieze de o scutire în temeiul prezentului articol, se poate face o cerere de rambursare pentru reținerea la sursă. Statul membru poate solicita informațiile prevăzute în alineatul (13). Cererea de rambursare trebuie înaintată în termenul stabilit. Acest termen este de cel puțin doi ani de la data la care sunt plătite dobânzile sau redevențele. 16. Statul de origine rambursează surplusul de impozit reținut la sursă în termen de un an de la primirea cererii și a informațiilor justificative pe care le poate solicita în mod rezonabil. Dacă impozitul reținut la sursă nu a fost rambursat în acest termen, societatea beneficiară sau sediul permanent au are dreptul, la expirarea acestui termen de un an, la dobândă pe impozitul care este rambursat, la o rată corespunzătoare ratei dobânzii naționale aplicabile în cazuri comparabile în temeiul legislației naționale a statului membru de origine. ê 2003/49/CE (adaptat) Articolul 2  Definiții Õ În sensul prezentei directive,  se aplică următoarele definiții Õ se înțelege prin: (a)„dobânzi”: veniturile din creanțe de orice fel, însoțite sau nu de garanții ipotecare sau de o clauză de participare la beneficiile debitorului, în special veniturile din obligațiuni sau împrumuturi, inclusiv primele și loturile atașate acestor obligațiuni sau împrumuturi; penalizările pentru întârzierea plăților nu sunt considerate dobânzi; (b)„redevențe”: plățile de orice fel primite ca remunerație pentru utilizarea sau concesionarea utilizării unui drept de autor asupra unei opere literare, artistice sau științifice, inclusiv filmele cinematografice și programele informatice, a unui brevet, a unei mărci comerciale, a unui desen sau a unui model, a unui plan, a unei formule sau a unui procedeu secret, precum și pentru informații legate de o experiență acumulată în domeniul industrial, comercial sau științific; plățile primite pentru utilizarea sau concesionarea utilizării unui drept privind echipamente industriale, comerciale sau științifice sunt considerate redevențe; ê 2003/49/CE (adaptat) (c) se înțelege prin „societate dintr-un stat membru” orice societate: (i) care prezintă una din formele enumerate în anexăa I partea A; și (ii) care este considerată, în temeiul legislației fiscale a unui stat membru, ca având rezidența fiscală în acesta și care, conform unei convenții privind dubla impozitare a veniturilor încheiată cu o țară terță, nu este considerată ca având domiciliul fiscal în afara  Uniunii Õ Comunității și (iii) care plătește unul din impozitele enumerate în  anexa I partea B Õ continuare fără să beneficieze de vreo scutire sau orice impozit identic ori similar care ar urma să fie instituit după intrarea în vigoare a prezentei directive și care ar înlocui unul din impozitele existente sau s-ar adăuga la acestea;: ê 2003/49/CE

–„impôt des sociétés/vennootschapsbelasting” în Belgia; –„selskabsskat” în Danemarca; –„Körperschaftsteuer” în Germania; –„Φόρος εισοδήματος υομικώυ προσώπωυ” în Grecia; –„impuesto sobre sociedades” în Spania; –„impôt sur les sociétés” în Franța; –„corporation tax” în Irlanda; –„imposta sul reddito delle persone giuridiche” în Italia; –„impôt sur le revenu des collectivités” în Luxemburg; –„vennootschapsbelasting” în Țările de Jos; –„Körperschaftsteuer” în Austria; –„imposto sobre o rendimento da pessoas colectivas” în Portugalia; –„yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund” în Finlanda; –„statlig inkomstskatt” în Suedia; –„corporation tax” în Regatul Unit; ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa –(xix) „Daň z příjmů právnických osob” в Чешката република; –„Tulumaks” в Естония, –„φόρος εισοδήματος” в Кипър;

–„Uzņēmumu ienākuma nodoklis” в Латвия; –„Pelno mokestis” в Литва; –„Társasági adó” в Унгария; –„Taxxa fuq l-income” в Малта; –„Podatek dochodowy od osób prawnych” в Полша; –„Davek od dobička pravnih oseb” в Словения; –„Daň z príjmov právnických osôb” в Словакия; ê 2006/98/CE Art. 1 și anexa punctul 9(a) –„корпоративен данък” în Bulgaria; –„impozit pe profit, impozitul pe veniturile obținute din România de nerezidenți ” în România; ê 2003/49/CE (adaptat) ð nou (d) calitatea de „societate asociată” cu altă societate îi este recunoscută, cel puțin, oricărei societăți (i) când aceasta deține o participare directă de cel puțin 25 ð 10 ï % la capitalul celeilalte societăți, sau (ii) când cealaltă societate deține o participare directă de cel puțin 25 ð 10 ï % la capitalul său, sau (iii) când o a treia societate deține o participare directă de cel puțin 25 ð 10 ï % la capitalul său și din capitalul celeilalte societăți. Participările nu pot să fie legate decât de societăți cu sediul în Comunitate  Uniune Õ . Cu toate acestea, statele membre au opțiunea de a înlocui criteriul legat de participarea minimă la capital printr-un criteriu privind deținerea unui număr minim de drepturi de vot;

(e) se înțelege prin „sediu permanent” orice unitate fixă de desfășurare a afacerilor situată într-un stat membru, unde se exercită parțial sau în totalitate activitatea unei societăți din alt stat membru. ê 2003/49/EC (adaptat) Articolul 3 Excluderea anumitor plăți din categoria dobânzilor sau redevențelor 1. Statul membru de origine nu este obligat să acorde avantajele oferite de prezenta directivă în următoarele cazuri: (a) pentru plățile asimilate repartizării beneficiilor sau rambursării de capital în temeiul legislației statului de origine; (b) pentru plățile rezultate din creanțe însoțite de o clauză de participare la profiturile plătitorului; (c) plăți rezultate din creanțe care îi permit creditorului să își schimbe dreptul la dobânzi pe dreptul de participare la profiturile plătitorului; (d) plăți rezultate din creanțe care nu prevăd rambursarea sumei datorată fără dobândă sau pentru care rambursarea are scadența la mai mult de 50 de ani de la data emiterii. 2. Dacă, datorită unor relații speciale care există între plătitor și beneficiarul efectiv al dobânzilor sau redevențelor, sau datorită relațiilor speciale pe care cei doi le au cu un terț, valoarea dobânzilor sau redevențelor depășește valoarea asupra căreia ar fi convenit plătitorul și beneficiarul efectiv în lipsa unor asemenea relații, dispozițiile din prezenta directivă nu se aplică decât celei de-a doua sume. Articolul 4 Fraude și abuzuri 1. Prezenta directivă nu împiedică aplicarea dispozițiilor naționale sau a dispozițiilor întemeiate pe convenții, care sunt necesare pentru prevenirea fraudelor sau a abuzurilor. 2. În cazul operațiunilor ale căror obiectiv principal este frauda sau evaziunea fiscală sau abuzurile, statele membre pot să retragă beneficiile prezentei directive sau să refuze să o aplice. ê 2003/49/CE (adaptat) è1 2004/76/CE Art. 1(1) Articolul 5 Măsuri tranzitorii pentru  Bulgaria, Õ è1 Republica Cehă, Grecia, Spania, è1 Letonia, Lituania, Polonia,  și Õ Portugalia și Slovacia

ê 2003/49/CE (adaptat) è1 2004/76/CE Art. 1(1) 1. Grecia, è1 Letonia, Polonia  și Portugalia sunt autorizate să nu aplice prevederile articolului 1  din prezenta directivă Õ până la data de aplicare menționată la articolul 17 alineatele (2) și (3) din Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi. În cursul unei perioade de tranziție de opt ani începând de la data menționată anterior, rata impozitului aplicat plăților de dobânzi sau redevențe efectuate către o societate asociată dintr-un alt stat membru sau o unitate permanentă situată într-un alt stat membru a unei societăți asociate dintr-un stat membru nu trebuie să depășească 10 % în primii patru ani și 5 % în ultimii 4 patru ani. ê 2004/76/CE Art. 1(1) (adaptat) Lituania este autorizată să nu aplice prevederile articolului 1  din prezenta directivă Õ până la data de aplicare menționată la articolul 17 alineatele (2) și (3) din Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi. În cursul unei perioade de tranziție de șase ani începând de la data menționată anterior, rata impozitului aplicat plăților de redevențe efectuate către o societate asociată dintr-un alt stat membru sau o unitate permanentă stabilită într-un stat membru a unei societăți asociate dintr-un stat membru nu trebuie să depășească 10 %. În primii patru ani din perioada de tranziție de șase ani, cota de impozitare aplicată plăților de dobânzi efectuate către o societate asociată dintr-un alt stat membru sau o unitate permanentă situată într-un alt stat membru nu trebuie să depășească 10 %; iar pentru următorii doi ani, cota de impozitare aplicată acestor plăți de dobânzi nu trebuie să depășească 5 %. ê 2003/49/CE (adaptat) è1 2004/76/CE Art. 1(1) (adaptat) Spania și è1 Republica Cehă  sunt autorizate, numai în ceea ce privește plățile de redevențe, să nu aplice dispozițiile articolului 1  din prezenta directivă Õ până la data de aplicare menționată la articolul 17 alineatele (2) și (3) din Directiva 2003/48/CE. În cursul unei perioade de tranziție de șase ani începând de la data menționată anterior, cota de impozitare aplicată plăților de redevențe efectuate către o societate asociată dintr-un alt stat membru sau către o unitate permanentă stabilită într-un alt stat membru a unei societăți asociate dintr-un stat membru nu trebuie să depășească 10 %. Slovacia este autorizată, numai în ceea ce privește plățile de redevențe, să nu aplice prevederile articolului 1 pentru o perioadă de tranziție de doi ani începând de la data de 1 mai 2004. ê 2003/49/CE (adaptat) è1 2004/76/CE Art. 1(1) (adaptat) Bulgaria este autorizată să nu aplice dispozițiile articolului 1 până la 31 decembrie 2014. În cursul acestei perioade de tranziție, rata impozitului aplicat plăților de dobânzi sau redevențe efectuate către o societate asociată dintr-un alt stat membru sau către un sediu permanent situat într-un alt stat membru al unei societăți asociate dintr-un stat membru nu trebuie să depășească 10% până la 31 decembrie 2010 și 5% în anii următori, până la 31 decembrie 2014. Õ Cu toate acestea, măsurile tranzitorii sunt condiționate de aplicarea constantă a unei cote de impozitare inferioare celor menționate la primul, al doilea și al treilea paragraf, prevăzute prin acorduri bilaterale încheiate între  Bulgaria, Õ è1 Republica Cehă , Grecia, Spania, è1 Letonia, Lituania, Polonia ,  sau Õ Portugalia sau Slovacia și alte state membre. Înainte de încheierea perioadelor de tranziție prevăzute în prezentul alineat, Consiliul poate hotărî în unanimitate, la propunerea Comisiei, o eventuală prelungire a perioadelor de tranziție menționate. ê 2003/49/CE (adaptat) è1 2004/76/CE Art. 1(1) 2. În cazul în care o societate dintr-un stat membru sau o unitate permanentă a unei societăți dintr-un stat membru situată în acel stat membru:

–primește dobânzi sau redevențe de la o societate asociată din  Bulgaria, Õ Grecia, è1 Letonia, Lituania, Polonia  sau Portugalia; ê 2003/49/CE è1 2004/76/CE Art. 1(1) (adaptat) –primește redevențe de la o societate asociată din è1 Republica Cehă sau  Spania sau Slovacia; ê 2003/49/CE (adaptat) è1 2004/76/CE Art. 1(1) –primește dobânzi sau redevențe de la o unitate permanentă a unei societăți asociate dintr-un stat membru situată în  Bulgaria, Õ Grecia, è1 Letonia, Lituania, Polonia  sau Portugalia sau ê 2003/49/CE (adaptat) è1 2004/76/CE Art. 1(1) (adaptat) –primește redevențe de la o unitate permanentă a unei societăți asociate dintr-un stat membru situată în è1 Republica Cehă ,  sau Õ Spania sau Slovacia; primul stat membru acordă o reducere a impozitului pe venitul societății sau al unității permanente care a încasat aceste venituri, cu o sumă egală cu impozitul plătit pe aceste venituri în  Bulgaria, Õ è1 Republica Cehă , Grecia, Spania, è1 Letonia, Lituania, Polonia  sau Portugalia sau Slovacia, în conformitate cu alineatul (1). ê 2003/49/CE (adaptat) è1 2004/76/CE Art. 1(1) (adaptat) 3. Reducerea prevăzută în alineatul (2) nu trebuie să depășească suma cea mai mică dintre: (a) impozitul datorat în  Bulgaria, Õ è1 Republica Cehă , Grecia, Spania, è1 Letonia, Lituania, Polonia  sau Portugalia sau Slovacia asupra acestor venituri conform alineatului (1)

ê 2003/49/CE sau (b) acea parte din impozitul pe venitul societății sau unității permanente care a încasat dobânzile sau redevențele, calculată înainte de acordarea reducerii, corespunzătoare acestor plăți conform legislației naționale a statului membru de care aparține societatea sau în care este situată unitatea permanentă. ê 2003/49/CE (adaptat) Articolul 6 Punere în aplicare  Transpunere Õ 1. Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege, și a actelor administrative necesare aducerii la îndeplinire a prezentei directive  pentru a se conforma articolului 1 alineatele (1) și (3), articolului 2 literele (c) și (d) și anexei I partea A Õ până la 1 ianuarie 2004  2012 Õ cel târziu. Statele membre informează  comunică Õ imediat Comisieia  textul acestor acte, precum și un tabel de corespondență între aceste acte și prezenta directivă Õ în legătură cu aceasta. Când statele membre adoptă aceste dispoziții  acte Õ , ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri. De asemenea, ele conțin o mențiune în sensul că trimiterile, efectuate în cuprinsul actelor cu putere de lege și al actelor administrative în vigoare, la directivele abrogate prin prezenta directivă se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri și modul în care se formulează această mențiune. Õ ê 2003/49/CE 2. Statele membre comunică Comisiei textul principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă, precum și un tabel de corespondență între prezenta directivă și dispozițiile naționale adoptate. ê 2003/49/CE (adaptat) ð nou Articolul 7 Reexaminare Până la 31 decembrie 2006 ð 2016 ï cel târziu, Comisia prezintă Consiliului un raport privind aplicarea ð impactul economic al ï prezentei directive, în special în vederea extinderii domeniului de aplicare al acesteia la societăți sau la întreprinderi, altele decât cele indicate în articolul 3 și în anexă.

ê 2003/49/CE (adaptat) Articolul 8 Clauză de delimitare Prezenta directivă nu afectează aplicarea dispozițiilor naționale sau a dispozițiilor bazate pe o convenție, care depășesc dispozițiile din prezenta directivă și au drept obiectiv eliminarea sau atenuarea dublei impozitări a dobânzilor și a redevențelor în statul de origine. ò nou Articolul 9 Abrogare Directiva 2003/49/CE, astfel cum a fost modificată prin actele prevăzute în anexa II, partea A, se abrogă cu efect de la 1 ianuarie 2013, fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern și de aplicare a directivelor menționate în anexa II, partea B. Trimiterile la directiva abrogată se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa III. ê 2003/49/CE (adaptat) Articolul 10 Intrare în vigoare Prezenta directivă intră în vigoare în  a douăzecea zi de la data Õ ziua publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților  Uniunii Õ Europene. ò nou Articolul 1 alineatele (1) și (3), articolul 2 literele (c) și (d) și anexa I partea A se aplică de la data de 1 ianuarie 2013. ê 2003/49/CE

Articolul 11 Destinatarii directivei Prezenta directivă se adresează statelor membre. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele ê 2003/49/CE (adaptat) ANEXAĂ I PARTEA A LISTA SOCIETĂȚILOR MENȚIONATE ÎN ARTICOLUL 2 LITERA (c) din directivă ò nou (1)ðSocietatea europeană sau Societas Europaea (SE), instituită prin Regulamentul (CE) nr. 2157/2001 al Consiliului din 8 octombrie 2001 privind statutul societății europene (SE) și prin Directiva 2001/86/CE a Consiliului din 8 octombrie 2001 de completare a statutului societății europene în ceea ce privește implicarea lucrătorilor;ï ò nou (2)ðSocietatea cooperativă europeană (SCE), instituită prin Regulamentul (CE) nr. 1435/2003 al Consiliului din 22 iulie 2003 privind statutul societății cooperative europene (SCE) și prin Directiva 2003/72/CE a Consiliului din 22 iulie 2003 de completare a statutului societății cooperative europene în legătură cu participarea lucrătorilor;ï ê 2003/49/CE ð nou

(3a)persoanele juridice belgiene denumite „naamloze vennootschap”/„société anonyme”, „commanditaire vennootschap op aandelen”/„société en commandite par actions”, „besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid”/„société privée à responsabilité limitée” ð „coöperatieve vennootschap met beperkte aansprakelijkheid”/„société coopérative à responsabilité limitée”, „coöperatieve vennootschap met onbeperkte aansprakelijkheid”/„société coopérative à responsabilité illimitée”, „vennootschap onder firma”/„société en nom collectif”, „gewone commanditaire vennootschap”/„société en commandite simple”, entități de drept public care au adoptat una dintre formele juridice susmenționate și alte societăți constituite în conformitate cu legea belgiană și supuse impozitului pe profit în Belgia ï precum și entitățile de drept public care operează în regim de drept privat; ê 2006/98/CE Art. 1 și anexa punctul 9(b) ð nou (4aa)societăți aflate sub incidența legislației bulgare, denumite: „събирателното дружество”, „командитното дружество”, „дружеството с ограничена отговорност”, „акционерното дружество”, „командитното дружество с акции”, ð „неперсонифицирано дружество”, ï „кооперации”, „кооперативни съюзи”, „държавни предприятия” constituite în conformitate cu legislația bulgară și care desfășoară activități comerciale; ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa (5p)societăți reglementate de legislația cehă și cunoscute sub denumirea de: „akciová společnost”, „společnost s ručením omezeným”, „veřejná obchodní společnost”, „komanditní společnost”, „družstvo”; ê 2003/49/CE ð nou (6b)persoanele juridice daneze denumite „aktieselskab” și „anpartsselskab” ð și alte societăți impozabile conform legii privind impozitul pe profit, în măsura în care venitul lor impozabil se calculează și se impozitează în conformitate cu normele legislației fiscale generale aplicabile „aktieselskaber” ï ; (7c)persoanele juridice germane denumite „Aktiengesellschaft”, „Kommanditgesellschaft auf Aktien”, „Gesellschaft mit beschränkter Haftung” și „bergrechtliche Gewerkschaft” ð „Versicherungsverein auf Gegenseitigkeit”, „Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaft”, „Betriebe gewerblicher Art von juristischen Personen des öffentlichen Rechts”, și alte societăți constituite conform legislației germane și supuse impozitului pe profit în Germania ï ; ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa (8q)societăți reglementate de legislația estonă și cunoscute sub denumirea de: „täisühing”, „usaldusühing”, „osaühing”, „aktsiaselts”, „tulundusühistu”; ê 2003/49/CE (adaptat) ð nou (9gh)persoanele juridice irlandeze denumite ð societățile constituite sau care funcționează în conformitate cu legislația irlandeză ï „public companies limited by shares or by guarantee”, „private companies limited by shares or by guarantee”, instituțiile înregistrate în regimul „Industrial and Provident Societies Acts”, sau „building societies” înregistrate în regimul „Building Societies Acts” ð și „trustee savings banks” în sensul „Trustee Savings Banks Act” din 1989 ï ;

ê 2003/49/CE ð nou (10d)persoanele juridice elene denumite „ανώνυμη εταιρíα”, ð „εταιρεία περιορισμένης ευθύνης (Ε.Π.Ε.)” și alte societăți constituite în conformitate cu legislația elenă și supuse impozitului pe profit în Grecia ï; (11e)persoanele juridice spaniole denumite „sociedad anónima”, „sociedad comanditaria por acciones”, „sociedad de responsabilidad limitada”, precum și entitățile de drept public care operează în regim de drept privat ð și alte entități constituite în conformitate cu legislația spaniolă și supuse impozitului pe profit în Spania („Impuesto sobre Sociedades”) ï ; (f12)persoanele juridice franceze denumite „société anonyme”, „société en commandite par actions”, „société à responsabilité limitée” ð„sociétés par actions simplifiées”, „sociétés d’assurances mutuelles”, „caisses d’épargne et de prévoyance”, „sociétés civiles” supuse în mod automat impozitului pe profit, „coopératives”, „unions de coopératives”, ï precum și instituțiile și întreprinderile publice cu caracter industrial și comercial, ð și alte societăți constituite în conformitate cu legislația franceză și supuse impozitului pe profit în Franța ï ; (13h)persoanele juridice italiene denumite „società per azioni”, „società in accomandita per azioni”, „società a responsabilità limitata” ð, „società cooperative”, „società di mutua assicurazione” ï precum și entitățile publice și private care desfășoară activități industriale și comerciale; ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa (14r)societăți reglementate de legislația cipriotă și cunoscute ca societăți constituite în conformitate cu dreptul societăților comerciale, organisme publice, precum și orice alt organism considerat a fi societate comercială în conformitate cu legislația privind impozitele; (s15)societăți reglementate de legislația letonă și cunoscute sub denumirea de: „akciju sabiedrība”, „sabiedrība ar ierobežotu atbildību”; (t16)societăți reglementate de legislația lituaniană; ê 2003/49/CE (adaptat) ð nou (i17)persoanele juridice luxemburgheze denumite „société anonyme”, „société en commandite par actions”, și „société à responsabilité limitée”, ð„société coopérative”, „société coopérative organisée comme une société anonyme”, „association d’assurances mutuelles”, „association d’épargne-pension”, „entreprise de nature commerciale, industrielle ou minière de l’Etat, des communes, des syndicats de communes, des établissements publics et des autres personnes morales de droit public” și alte societăți constituite în conformitate cu legislația luxemburgheză și supuse impozitului pe profit în Luxemburg ï; ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa (u18)societăți reglementate de legislația maghiară și cunoscute sub denumirea de: „közkereseti társaság”, „betéti társaság”, „közös vállalat”, „korlátolt felelősségű társaság”, „részvénytársaság”, „egyesülés”, „közhasznú társaság”, „szövetkezet”; (v19)societăți reglementate de legislația malteză și cunoscute sub denumirea de: „Kumpaniji ta’ Responsabilita’ Limitata”, „Soċjetajiet in akkomandita li l-kapital tagħhom maqsum f’azzjonijiet”;

ê 2003/49/CE (adaptat) ð nou (j20)persoanele juridice olandeze denumite „naamloze vennootschap”, și „besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid” ð, „open commanditaire vennootschap”, „Coöperatie”, „onderlinge waarborgmaatschappij”, „fonds voor gemene rekening”, „vereniging op coöperatieve grondslag”, „vereniging welke op onderlinge grondslag als verzekeraar of kredietinstelling optreedt” și alte societăți constituite în conformitate cu legislația Țărilor de Jos și supuse impozitului pe profit în Țările de Jos ï; (k21)persoanele juridice austriece denumite „Aktiengesellschaft”, și „Gesellschaft mit beschränkter Haftung”, ð „Versicherungsvereine auf Gegenseitigkeit”, „Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften”, „Betriebe gewerblicher Art von Körperschaften des öffentlichen Rechts”, „Sparkassen” și alte societăți constituite în conformitate cu legea austriacă și supuse impozitului pe profit în Austria; ï ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa ð nou (w22)societăți reglementate de legislația poloneză și cunoscute sub denumirea de: „spółka akcyjna”, „spółka z ograniczoną odpowiedzialnością” ð „spółdzielnia”, „przedsiębiorstwo państwowe” ï; ê 2003/49/CE (l23)societățile comerciale sau societățile de drept civil cu formă comercială, precum și cooperativele și întreprinderile publice constituite în conformitate cu legislația portugheză; ê 2006/98/CE Art. 1 și anexa punctul 9(b) (ab24)societăți aflate sub incidența legislației române, denumite: „societăți pe acțiuni”, „societăți în comandită pe acțiuni”, „societăți cu răspundere limitată”; ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa (25)societăți reglementate de legislația slovenă și cunoscute sub denumirea de: „delniška družba”, „komanditna delniška družba”, „komanditna družba”, „družba z omejeno odgovornostjo”, „družba z neomejeno odgovornostjo”; (26)societăți reglementate de legislația slovacă și cunoscute sub denumirea de: „akciová spoločnost”, „spoločnosť s ručením obmedzeným”, „komanditná spoločnost”, „verejná obchodná spoločnost”, „družstvo”;

ê 2003/49/CE (m27)persoanele juridice finlandeze denumite „osakeyhtiö/aktiebolag”, „osuuskunta/andelslag”, „säästöpankki/sparbank” și „vakuutusyhtiö/försäkringsbolag”; ê 2003/49/CE (adaptat) ð nou (n28)persoanele juridice suedeze denumite „aktiebolag”, și „försäkringsaktiebolag”, ð„ekonomiska föreningar”, „sparbanker”, „ömsesidiga försäkringsbolag” ï; ê 2003/49/CE (o29)societățile constituite în conformitate cu legislația din Regatul Unit. ê 2003/49/CE (adaptat) PARTEA B LISTA IMPOZITELOR MENȚIONATE LA ARTICOLUL 2 LITERA (c) Õ ê 2003/49/CE –„impôt des sociétés/vennootschapsbelasting” în Belgia; ê 2006/98/CE Art. 1 și anexa punctul 9(a) –„корпоративен данък” în Bulgaria;

ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa –„Daň z příjmů právnických osob” în Republica Cehă; ê 2003/49/CE –„selskabsskat” în Danemarca; –„Körperschaftsteuer” în Germania; ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa –„Tulumaks” în Estonia; ê 2003/49/CE –„corporation tax” în Irlanda; –„Φόρος εισοδήματος υομικώυ προσώπωυ” în Grecia; –„impuesto sobre sociedades” în Spania; –„impôt sur les sociétés” în Franța; –„imposta sul reddito delle persone giuridiche” în Italia; ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa –„φόρος εισοδήματος” în Cipru; –„Uzņēmumu ienākuma nodoklis” în Letonia,

–„Pelno mokestis” în Lituania, ê 2003/49/CE –„impôt sur le revenu des collectivités” în Luxemburg; ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa –„Társasági adó” în Ungaria, –„Taxxa fuq l-income” în Malta, ê 2003/49/CE –„vennootschapsbelasting” în Țările de Jos; –„Körperschaftsteuer” în Austria; ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa –„Podatek dochodowy od osób prawnych” în Polonia, ê 2003/49/CE –„imposto sobre o rendimento da pessoas colectivas” în Portugalia; ê 2006/98/CE Art. 1 și anexa punctul 9(a)

–„impozit pe profit, impozitul pe veniturile obținute din România de nerezidenți” în România; ê 2004/66/CE Art. 1 și anexa –„Davek od dobička pravnih oseb” în Slovenia, –„Daň z príjmov právnických osôb” în Slovacia, ê 2003/49/CE –„yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund” în Finlanda; –„statlig inkomstskatt” în Suedia; –„corporation tax” în Regatul Unit.  ANEXA II PARTEA A Directiva abrogată și lista modificărilor succesive ale acesteia (menționate la articolul 9) Directiva 2003/49/CE a Consiliului (JO L 157, 26.6.2003, p. 49). Directiva 2004/66/CE a Consiliului numai punctul V(3) din anexă