[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |

Bruxelles, 11.9.2008

COM(2008)561 final

DOCUMENT DE LUCRU AL COMISIEI

RAPORT INTERMEDIAR PRIVIND POLITICA SPAȚIALĂ EUROPEANĂ

CUPRINS

1. Introducere 3

2. Aplicații spațiale 3

2.1. Programe de radionavigație prin satelit: GALILEO / EGNOS 3

2.2. Observarea Pământului: GMES 5

2.3. Securitate și apărare 7

3. Principii spațiale fundamentale 8

3.1. Știință și tehnologie 8

3.2. Accesul la spațiul cosmic 9

3.3. Explorarea sistemului solar, stația spațială internațională și zborul uman în spațiu 9

4. O industrie spațială europeană competitivă 10

5. Guvernanța 11

5.1. Cadrul instituțional și financiar 11

5.2. Programul Spațial European 11

5.3. Relații internaționale 12

6. Probleme emergente 12

6.1. Codul de conduită al ONU privind activitățile spațiale 12

6.2. Securitatea infrastructurilor spațiale și „cunoașterea situației spațiale” (SSA, Space Situational Awareness) 13

ANEXĂ Elemente ale unei strategii europene pentru relații internaționale în spațiul cosmic 14

I. Context 14

II. Principii 15

III. Obiective 16

IV. Metodologie 16

1. INTRODUCERE

Ca urmare a adoptării rezoluției Consiliului pentru spațiul cosmic din mai 2007, prezentul raport oferă o trecere în revistă a principalelor progrese realizate în primul an al aplicării Politicii Spațiale Europene (PSE), astfel cum a fost elaborată în comun de către Comisia Europeană și Direcția Generală a Agenției Spațiale Europene (COM(2007)212). Necesitatea stabilirii unei Politici Spațiale Europene a fost recunoscută și de șefii de stat și de guvern din UE. Statele membre europene și ESA au evidențiat faptul că punerea în aplicare a programelor GALILEO și GMES, dezvoltarea unei strategii pentru relații internaționale în spațiul cosmic și necesitatea dezvoltării unor instrumente și a unor programe de finanțare adecvate acțiunilor comunitare în domeniul spațial ar trebui să constituie priorități absolute, urmate de o coordonare ameliorată și de crearea unor sinergii între programele și tehnologiile de apărare și cele civile, într-un mod de abordare axat pe utilizator. Raportul de față descrie atât progresele importante realizate din mai 2007 până în prezent, cât și acțiunile viitoare prioritare pentru perioada următoare.

2. APLICA Ţ II SPA Ţ IALE

2.1. Programe de radionavigație prin satelit: GALILEO / EGNOS

GALILEO și EGNOS[1] sunt investiții europene în principalele infrastructuri europene , destinate unor aplicații esențiale cum sunt controlul la frontieră, gestionarea transporturilor și logisticii, operațiuni financiare și supravegherea infrastructurilor sensibile din domeniul energetic și al comunicațiilor. La sfârșitul anului 2007, Consiliul UE a tras anumite concluzii privind reprofilarea și dezvoltarea viitoare a programelor europene de radionavigație prin satelit, inclusiv asupra aspectelor de guvernanță și de achiziții publice, pe baza unei faze de desfășurare finanțată în totalitate cu ajutorul fondurilor publice UE .

Guvernanța

Guvernanța publică se va baza pe principiul unei diviziuni stricte a responsabilităților între Comisia Europeană, Autoritatea de Supraveghere a Sistemului Global de Navigație prin Satelit European (GSA) și ESA. Comisia Europeană va răspunde de gestionarea globală a programelor în calitate de gestionar al programului european GNSS. ESA va opera ca agent pentru achiziționarea capacității operaționale totale (FOC) a programului GALILEO și ca agent responsabil cu conceperea programelor. Conform orientărilor publicate de către Comisie, GSA va îndeplini sarcini specifice legate de programe. Mai mult, se va institui un nou Comitet interinstituțional GALILEO (GIP) cuprinzând reprezentanți ai Consiliului, ai Parlamentului European și ai Comisiei, pentru supravegherea programelor.

Punerea în aplicare a programului

S-au realizat progrese tehnice importante în faza de dezvoltare și de validare pe orbită a programului GALILEO. GIOVE-B, cel de-al doilea satelit experimental al programului GALILEO, a fost lansat cu succes la 27 aprilie 2008. Acesta va funcționa în binom cu primul satelit experimental al programului GALILEO, GIOVE-A, fiind purtătorul unor noi tehnologii esențiale care urmează a fi testate în spațiul cosmic, necesare funcționării sistemelor satelitare GALILEO, îndeosebi cel mai precis ceas atomic lansat vreodată pe orbită.

Fondurile comunitare suplimentare[2] alocate implementării programelor GALILEO și EGNOS reprezintă 3 405 milioane de euro pentru perioada 1 ianuarie 2007 – 31 decembrie 2013. Primele patru satelite GALILEO operaționale vor fi lansate în 2010, dată până la care infrastructura de control terestră aferentă va fi, de asemenea, instalată.

În spiritul regulamentului privind programul european GNSS[3], Comisia și ESA au inițiat oferta de achiziție publică pentru ceilalți 26 de sateliți și infrastructura de control terestră aferentă la 1 iulie 2008. Obiectivul de atingere a capacității operaționale totale (30 de sateliți + stațiile terestre) este fixat pentru 2013.

În același timp, infrastructura EGNOS devine operațională în mod progresiv. EGNOS monitorizează și corectează semnalele emise de sistemele de navigație globală satelitară existente pentru a le adapta aplicațiilor critice legate de siguranța navigației. Transferul activelor EGNOS de la ESA către Comunitatea Europeană urmează să aibă loc la începutul anului 2009.

Cooperarea internațională

Comisia Europeană și ESA au stabilit o cooperare internațională pentru a garanta accesul corespunzător la resursele (frecvențe, tehnologii, găzduirea stațiilor terestre) necesare instalării infrastructurilor EGNOS și GALILEO.

Aspecte-cheie ce urmează a fi soluționate:

( finalizarea fazei de validare pe orbită prin intermediul pregătirii și lansării primilor patru sateliți GALILEO operaționali în 2010;

( punerea în aplicare a concluziilor Consiliului din 2007 cu privire la reprofilarea programelor GALILEO, cuprinzând acordurile în materie de guvernanță și acordurile pertinente cu ESA;

( finalizarea ofertei de achiziții pentru ceilalți 26 de sateliți operaționali GALILEO și infrastructura de control terestră aferentă;

( măsuri însoțitoare reglementare și politice, ținând seama de factori cum sunt responsabilitatea unei părți terțe și controlul exporturilor, accesul la serviciul reglementat public și gestionarea fazei de exploatare a programului;

( continuarea promovării aplicațiilor care beneficiază pe deplin de serviciile EGNOS și, pe viitor, de serviciile GALILEO, inclusiv în cadrul sistemelor de transport inteligente. Comisia va propune un plan de acțiune pertinent și un plan european de radionavigație, în urma publicării, în decembrie 2006, a cărții verzi privind aplicațiile navigației prin satelit.

2.2. Observarea Pământului: GMES

GMES – inițiativa europeană pentru Global Monitoring for Environment and Security (supraveghere globală pentru mediu și securitate) – a fost construită conform unei abordări gradate, care vizează servicii de observare terestră specifice, pentru a satisface nevoile cetățenilor europeni în domeniul mediului, securității, soluționării urgențelor și schimbărilor climatice.

Servicii

GMES necesită integrarea datelor provenind de la capacități spațiale de observație terestră și in-situ în serviciile de aplicații europene operaționale. Trei servicii GMES bazate pe utilizator din domeniile soluționării urgențelor, supravegherii terestre și marine vor fi pre-operaționale până la sfârșitul anului 2008. Au început, de asemenea, lucrările pentru identificarea nevoilor utilizatorilor serviciilor de securitate , de dezvoltare a unui serviciu pilot atmosferic suplimentar, precum și privind contribuția potențială a GMES la soluționarea schimbărilor climatice .

Răspunsul la schimbările climatice și la alte provocări de mediu depinde de cercetarea viitoare în vederea înțelegerii acestor fenomene și de evaluarea datelor fiabile provenind de la surse variate, mai ales de la sateliți. Furnizarea și analiza continuă și susținută a datelor satelitare de înaltă calitate cu privire la variabilele esențiale ale climatului (VEC) este susținută de programele pertinente ale EUMETSAT și ESA. Inițiativa ESA privind schimbările climatice este în curs de pregătire, în vederea Consiliului ministerial al ESA din noiembrie 2008, care vizează consolidarea și păstrarea arhivelor sale de date ale observării pământului, datând de treizeci de ani, pentru a sprijini procesul de reanaliză de către centrele de cercetări climatice.

În cursul fazei pre-operaționale GMES 2008-2010, furnizarea datelor coordonate pentru serviciile GMES în această perioadă a fost garantată printr-o subvenție de 48 milioane de euro din partea CE pentru ESA. EUMETSAT a hotărât, de asemenea, că toate datele și toate produsele sateliților săi operaționali și arhivelor sale vor fi puse, în mod gratuit, la dispoziția serviciilor GMES în cursul acestei perioade.

În ansamblu, pentru punerea în funcție a serviciilor GMES, din 2002 până în 2009, 100 de milioane de euro au fost consacrați elementului de serviciu GMES al ESA (GSE). Temei spațiului din al 7-lea PC i-au fost consacrate 35 de milioane de euro în 2007 și 70 de milioane de euro în 2008, pentru dezvoltarea și consolidarea continuă a serviciilor GMES.

Cadrul programatic și instituțional

Consiliul pentru spațiul cosmic din mai 2007 a recunoscut că, după zece ani de finanțare a cercetării și dezvoltării, GMES trebuie să avanseze în mod ferm către o bază operațională pentru a-și asigura disponibilitatea pe termen lung.

Durabilitatea GMES necesită un cadru de gestiune și instituțional adecvat. GMES se bazează pe mai multe componente interconectate (componenta serviciu, componenta spațiu, componenta in-situ ) care produc date și informații pentru utilizatori și pentru o prelucrare mai amplă de către sectorul de serviciu aflat în aval. Comisia intenționează să propună sisteme de guvernanță și de finanțare adecvate într-o comunicare către Consiliul UE și Parlamentul European în toamna anului 2008.

Infrastructura GMES in-situ este un activ al statelor membre și al autorităților locale sau regionale ale acestora. În consecință, pentru a continua punerea la dispoziție a datelor, se va căuta obținerea de angajamente din partea acestor autorități. Un grup de lucru pentru observarea in-situ , compus din reprezentanți ai statelor membre și susținut de Agenția Europeană de Mediu (AEM), a fost instituit pentru a examina problemele legate de coordonarea infrastructurii europene și de armonizarea schimbului de date.

Progresul componentei spațiale

ESA este responsabilă de coordonarea ansamblului contribuțiilor europene la componenta spațială GMES (GSC), conform nevoilor utilizatorilor. Aceasta va implementa dezvoltarea unei serii de sateliți (Santinelele) și a segmentului lor terestru aferent prin intermediul programului GSC al ESA.

Contribuția comunitară la programul GSC al ESA este pusă în aplicare prin intermediul unui acord CE-ESA, dotat inițial cu 419 milioane de euro pentru „Segmentul 1” din programul GSC, finanțat cu 1 320 de milioane de euro. Un amendament la acord va fi, probabil, adoptat pentru a acoperi contribuția prevăzută a Comunității în valoare de alte 205 de milioane de euro pentru „Segmentul 2 ” din programul GSC, amendament care va fi supus spre aprobare Consiliului ministerial al ESA în noiembrie.

Cooperarea internațională

Domeniul meteorologic a arătat deja că, pentru a-și asigura accesul la o gamă largă de date la nivel mondial, Europa trebuie să găsească echilibrul perfect între o capacitate de observare terestră autonomă și angajamentul de a coopera cu țări terțe, în special cu privire la coordonarea infrastructurii de observare terestră și schimbul de date. La nivel multilateral, Europa este deja ferm angajată în procesul GEOSS[4], iar GMES reprezintă contribuția europeană majoră la această întreprindere internațională.

În decembrie 2007, a fost lansat „Procesul de la Lisabona cu privire la GMES și la Africa”, ca răspuns la solicitările Uniunii Africane de a integra exigențele utilizatorilor africani în serviciile GMES.

Aspecte-cheie ce urmează a fi soluționate:

( menținerea unei legături strânse între stabilirea exigențelor utilizatorilor și garanția dezvoltării viitoare a serviciilor și a infrastructurii, într-o manieră rentabilă;

( întărirea coordonării și a angajamentului comun al tuturor părților interesate, în special cel al statelor membre, în favoarea infrastructurii in-situ ;

( obținerea angajamentului statelor membre ale ESA și al Comunității Europene în favoarea finanțării „Segmentului 2” al GSC;

( dezvoltarea în continuare a viitorului cadru programatic, financiar și instituțional (guvernanță) pentru GMES în ansamblu și pentru componentele sale de serviciu, spațiale și in-situ . Acest cadru va furniza o bază pentru durabilitatea sa operațională.

2.3. Securitate și apărare

Capacitățile spațiale europene au devenit instrumente de informație critice , abordând o diversitate de provocări de mediu, economice și securitare la scară mondială sau regională. Accesul autonom la informațiile provenind din spațiul cosmic este astfel un avantaj strategic al UE . UE va trebui să-și consolideze în continuare capacitățile de a răspunde acestor provocări, inclusiv în domeniile securității și apărării , atât printr-o mai bună coordonare, cât și prin dezvoltarea unor capacități proprii.

Importanța capacităților spațiale europene în calitatea lor de avantaje strategice a fost subliniată în raportul din 2008 al Înaltului Reprezentant și al Comisiei Europene cu privire la impactul schimbărilor climatice asupra securității internaționale . În același timp, programe spațiale ca GMES și GALILEO dețin o capacitate de utilizare multiplă și ar putea, concomitent cu capacitățile lor din domeniul securității civile , să aibă și utilizatori militari .

În cadrul principiilor și competențelor instituționale actuale ale UE, Comisia Europeană și Secretariatul General al Consiliului UE se străduiesc, în prezent, să identifice exigențele pertinente ale utilizatorilor privind serviciile de securitate GMES , implicând utilizatori potențiali și factori decizionali, precum și furnizorii și dezvoltătorii de date. În urma unui seminar organizat de Institutul pentru Studii de Securitate în iunie 2007 la Paris, au fost identificate următoarele domenii-cheie care merită să fie explorate: supravegherea frontierelor[5], supravegherea maritimă și sprijinirea acțiunilor externe ale UE . O acțiune orizontală privind securitatea informației este în desfășurare cu scopul de a pregăti planul de implementare pentru schimbul de date din domeniul securității.

Pentru a aborda capacitățile și aptitudinile complexe necesare furnizării de date cu privire la securitate și servicii, un anumit număr de teste și proiecte pilot au fost deja implementate sau lansate în cadrul programelor de cercetare comunitare și în cadrul GSE al ESA, cu participarea Centrului Satelitar al UE. Un exemplu este proiectul de supraveghere maritimă LIMES[6], care satisface, de asemenea, exigențele UE în materie de politică maritimă.

În vederea unei mai bune coordonări între activitățile spațiale civile, de securitate și legate de apărare, serviciile Comisiei Europene și Secretariatul General al Consiliului UE au stabilit un dialog structurat , asociind, de asemenea, Agenția Europeană de Apărare (AEA) și Centrul Satelitar al UE. Obiectivul este de a schimba informații și de a optimiza sinergiile între activitățile și programele diferiților actori, în contextul PESA și al celorlaltor politici ale UE.

Aspecte-cheie ce urmează a fi soluționate:

( continuarea dialogului structurat între serviciile și agențiile competente ale UE în vederea creării de sinergii între activitățile și programele diferiților actori;

( continuarea identificării nevoilor utilizatorilor în domeniul serviciilor de securitate GMES, asociind utilizatorii potențiali, factorii de decizie politici, furnizorii de date și dezvoltătorii de sisteme, precum și efectuarea unor teste și proiecte pilot mai ample în cadrul programelor pertinente.

3. PRINCIPII SPA Ţ IALE FUNDAMENTALE

3.1. Știință și tehnologie

UE, ESA și statele lor membre au recunoscut necesitatea de a continua să investească în mod considerabil pentru a-și menține poziția conducătoare în domeniul științei și tehnologiei legate de spațiul cosmic . Aceasta se reflectă în programele pertinente ale ESA cât și în programul de cercetare al UE (PC7).

Consolidarea fundamentelor științei și tehnologiei spațiale a fost inclusă în mod specific în PC7 al UE. Anul trecut, coordonarea între PC7 al UE și programul tehnologic al ESA a fost întărită în mod considerabil.

Europa continuă să fie ambițioasă în materie de inovație, identificând tehnologiile critice și garantând finanțarea acestora și, în același timp, supraveghind îndeaproape transferurile de tehnologie, din motive atât securitare cât și comerciale. Comisia Europeană, ESA și EDA cooperează îndeaproape în cadrul acestui efort. În 9 septembrie 2008 este prevăzută o manifestație comună, destinată creșterii sensibilizării politice în vederea definirii unei abordări armonizate la nivel european cu privire la tehnologia critică în favoarea non-dependenței europene în spațiul cosmic. ESA va propune, în cadrul Consiliului său ministerial din noiembrie 2008, un element de program legat de tehnologiile spațiale critice, de non-dependența strategică europeană și de competitivitatea industrială.

Programul științific obligatoriu al ESA își va încheia primul său Plan pe termen lung de 20 de ani, început în 1984 sub denumirea de „Orizont 2000”, prin dubla lansare, la începutul anului 2009, a observatorului spațial „Herschel” și a navei spațiale „Planck” de către un lansator Ariane-5. O mulțime de sateliți științifici și de telescoape spațiale au fost lansate în cadrul acestui plan, cum sunt NEWTON și INTEGRAL[7].

Aspecte-cheie ce urmează a fi soluționate:

( menținerea angajamentului și a investiției în știința și tehnologia spațială;

( definirea unei abordări armonizate la scară europeană privind tehnologia critică pentru non-dependența europeană în materie de tehnologie spațială. ESA trebuie să prezinte o propunere de program în acest sens Consiliului său ministerial din 2008.

3.2. Accesul la spațiul cosmic

Un acces independent, fiabil și rentabil la spațiul cosmic prezintă o importanță vitală pentru punerea în aplicare a politicii spațiale europene.

Progresiv, o gamă flexibilă de lansatoare va fi pusă la dispoziție prin intermediul unui operator unic de la Centrul spațial din Guyana, cosmodromul european: lansatorul Vega dezvoltat de către ESA și lansatorul rusesc Soyuz , alături de Ariane 5. În plus, mai mulți sateliți europeni de dimensiune mijlocie sunt lansați de lansatoare rusești de pe cosmodromul de la Baikonur.

În 2006-2007, Arianespace a plasat un total de 22 de sateliți de telecomunicații pe orbită, prin intermediul a unsprezece lansări Ariane 5 încununate de succes, transportând 80% din ansamblul sateliților comerciali în 2007. Șapte lansări sunt prevăzute în 2008.

Aspecte-cheie ce urmează a fi soluționate:

( principala provocare pentru Europa este ca Ariane să rămână serviciul de lansare comercial de referință pe piață, în contextul actualei rate de schimb defavorabile dolar SUA/euro. Această provocare trebuie să fie abordată în cursul anului 2008;

( ESA trebuie să pregătească scenarii pentru viitoarea generație de lansatoare.

3.3. Explorarea sistemului solar, stația spațială internațională și zborul uman în spațiu

ESA și un anumit număr de state membre au jucat un rol-cheie în definirea strategiei internaționale de explorare spațială globală și în pregătirea cadrului de coordonare internațională a națiunilor călătoare în spațiu prin intermediul Grupului Internațional de Coordonare a Explorării Spațiale (ISECG). Un anumit număr de misiuni europene importante au fost lansate sau sunt în curs de pregătire.

Misiunea ExoMars inițiată de ESA a evoluat în mod semnificativ către o misiune foarte performantă de explorare a planetei Marte[8]. Între ESA și NASA au fost stabilite acorduri de cooperare pentru a ameliora soliditatea misiunii și valoarea științifică a acesteia. În paralel, s-a încheiat cu Agenția Spațială Federală Rusă un acord de cooperare cu misiunea rusă însărcinată cu aducerea unui eșantion de sol din Phobos, o „lună” a planetei Marte.

Programul stației spațiale internaționale (ISS) evoluează către faza de „asamblare completă” până în 2010, cu un echipaj de șase persoane prevăzut pentru mai 2009. Instalația oferă oportunități unice pentru cercetarea fundamentală și aplicată. Participarea europeană la lansarea cu succes a modulului Node2[9] în octombrie 2007, laboratorul Columbus în februarie 2008, vehiculul de transfer automat (ATV-1) „Jules Verne” în martie 2008 precum și prezența unui echipaj european conferă vizibilitate rolului Europei în această întreprindere. Aceste succese au confirmat capacitatea Europei de a aduce contribuții semnificative explorării globale a spațiului cosmic și au permis extinderea rolului său de participant la ISS dincolo de nivelul de 8 %. Acum a sosit timpul recoltării beneficiilor investițiilor pe termen lung în favoarea progresului științific și în perspectiva pregătirii explorării sistemului solar. Cu toate acestea, explorarea spațiului necesită resurse substanțiale și trebuie, prin urmare, să fie o întreprindere internațională.

Aspecte-cheie ce urmează a fi soluționate:

( importantele resurse necesare explorării spațiale solicită un angajament ferm al Europei în definirea contribuției sale și regruparea resurselor sale, pentru a oferi o contribuție europeană coerentă și eficace acestei inițiative mondiale;

( Comisia Europeană intenționează să organizeze o dezbatere politică pentru a evalua contribuția potențială a UE la acest efort.

4. O INDUSTRIE SPA Ţ IALă EUROPEANă COMPETITIVă

Piața comercială a spațiului cosmic a creat un lanț de valori semnificative în servicii derivate, producând, de asemenea, beneficii socio-economice și indirecte. Angajamentele publice sunt totuși solicitate pentru a crea o masă critică care să stimuleze investițiile publice și private ulterioare. Inițiativele europene GALILEO și GMES vor crea oportunități semnificative pentru aplicațiile și serviciile axate pe utilizatori și vor contribui la emergența unor noi piețe europene în aval .

Evoluția nevoilor utilizatorului european face necesară dezvoltarea sistemelor spațiale integrate care leagă, fără întrerupere, sisteme de telecomunicații terestre și satelitare, de poziționare și de monitorizare în domenii de interes strategic, economic și/sau societal. Dezvoltarea serviciilor GMES și GALILEO precum și integrarea lor în cadrul comunicațiilor prin satelit au fost susținute de programele-cadru comunitare pentru CDT. ESA elaborează o propunere de program de promovare a aplicațiilor integrate (IAP), destinată să încurajeze utilizarea sistematică a tehnologiilor spațiale integrate, într-o gamă vastă de servicii operaționale.

Politica spațială europeană a subliniat necesitatea unei politici industriale care să țină seama de specificitățile sectorului spațial. Cadrul de reglementare este un element crucial al oricărei politici industriale. Comisia Europeană a inițiat un proces de consultare a industriei pentru a identifica nevoile acesteia în materie de acțiuni reglementative și/sau dereglementative în domeniul spațial. În plus, aceasta a însărcinat Comitetul European de Standardizare (CEN) cu efectuarea unei evaluări ale viitoarelor nevoi de standardizare în sectorul spațial și cu elaborarea unei propuneri de program de standardizare pentru spațiul cosmic. Inițial, un studiu de fezabilitate prezentat în iunie 2008 a identificat sectoarele specifice respective pentru care se va efectua o analiză detaliată a nevoilor.

Ținând seama de bilanțul stabilit în sectorul comunicațiilor prin satelit, ESA reușește să introducă cu tot mai mult succes parteneriatele între sectorul public și sectorul privat în programele sale de dezvoltare, inclusiv oferte de sarcini utile pentru misiuni pertinente din partea operatorilor satelitari privați interesați.

Aspecte-cheie ce urmează a fi soluționate:

( promovarea integrării sporite a observării prin satelit precum și a serviciilor de observare terestră, de navigație și de comunicații pentru a consolida în aval piețele europene ale aplicațiilor și serviciilor;

( dezvoltarea continuă a unei politici industriale care să țină seama de specificitățile sectorului spațial și să stimuleze inovarea și concurența și în același timp să susțină industria pentru a gestiona variații extrem de ciclice ale cererilor, să investească în tehnologie și să asigure întreținerea tehnologiilor critice;

( realizarea unei analize permanente a nevoilor de acțiuni reglementative și/sau dereglementative în domeniul spațial, precum și a viitoarelor nevoi de standardizare. Pregătirea unui program de standardizare.

5. GUVERNAN Ţ A

5.1. Cadrul instituțional și financiar

Acordul-cadru între Comunitatea Europeană și ESA a intrat în vigoare în 2004 și a fost extins în 2008 pentru încă patru ani până în 2012. Eficacitatea cestuia va fi urmărită în mod constant.

Acest cadru instituțional pentru spațiul cosmic ar trebui să continue să cuprindă activitățile la care statele membre ar participa în mod facultativ în temeiul acordurilor interguvernamentale, beneficiind în același timp de resursele provenite de pe urma cercetărilor și, după caz, de bugetele comunitare operaționale.

Comisia Europeană a lansat o procedură de ofertare cu privire la o expertiză care să analizeze condițiile-cadru care afectează sectorul spațial european. Analiza respectivă se va axa în special pe instrumentele și regimurile de finanțare necesare unor activități spațiale pe terme lung în Europa și pe problemele-cheie de reglementare care afectează sectorul spațial european.

Aspecte-cheie ce urmează a fi soluționate:

( continuarea unei cooperări mai apropiate și mai eficace între UE și ESA, bazată pe acordul-cadru, explorând în același timp nevoile și mecanismele utile adaptărilor viitoare;

( examinarea viitorului cadru programatic, financiar și instituțional (guvernanță) al activităților spațiale europene;

( satisfacerea nevoii de a asigura servicii durabile cu ajutorul finanțării comunitare operaționale a aplicațiilor spațiale.

5.2. Programul Spațial European

Primele elemente ale unui program spațial european, care ar trebui să înglobeze toate activitățile de programare europene și naționale importante, au fost prezentate de către Comisia Europeană și ESA în cadrul politicii spațiale europene în aprilie 2007.

Programul spațial european este punerea în practică a politicii spațiale europene, al cărei succes este tributar unei abordări coordonate europene a activităților spațiale. Programul Spațial European își va continua dezvoltarea în 2009, prin intermediul Grupului la nivel înalt pentru politica spațială, pe baza recomandărilor unui grup de lucru ad hoc dedicat, compus de reprezentanți ai statelor membre.

5.3. Relații internaționale

Urmărind obiectivul inițial principal de a ameliora transparența și coordonarea între părțile interesate ale Politicii Spațiale Europene, Secretariatul Comun CE-ESA, în colaborare cu statele membre și EUMETSAT, a elaborat „Elementele unei strategii europene pentru relațiile internaționale în spațiul cosmic ” (anexat) .

Acest document subliniază nevoia și dorința părților interesate europene implicate în spațiul cosmic de a vorbi la unison pe scena internațională . El vizează stabilirea principiilor comune și, în același timp, furnizarea unui instrument care să permită părților interesate ale politicii spațiale europene să împărtășească și să schimbe informații asupra activităților lor și asupra priorităților relevante și să își coordoneze acțiunile. Documentul precizează necesitatea coerenței cooperării internaționale în spațiu cu prioritățile politicii externe ale UE , de exemplu, utilizând potențialul sistemelor spațiale pentru dezvoltarea durabilă, în special în Africa. Cooperarea internațională trebuie, în plus, să contribuie la punerea în practică a programelor spațiale europene.

Aspecte-cheie ce urmează a fi soluționate:

( promovarea continuă a transparenței, schimbul de informații și coordonarea în domeniul activităților de cooperare internaționale legate de spațiu ale UE, ale ESA, ale statelor lor membre și ale EUMETSAT, în conformitate cu „Elementele pentru o strategie a relațiilor internaționale”;

( continuarea lucrărilor legate de viitoarea elaborare a unei veritabile strategii a relațiilor internaționale în domeniul politicii spațiale europene, inclusiv a strategiilor specifice pentru GMES și GALILEO;

( consolidarea suplimentară a coerenței între Politica Spațială Europeană, cooperarea internațională în spațiul cosmic și politicile externe ale UE.

6. PROBLEME EMERGENTE

6.1. Codul de conduită al ONU privind activitățile spațiale

Ținând seama de natura globală a activităților spațiale și în interesul durabilității activităților și a infrastructurii spațiale, UE a pregătit un proiect de cod de conduită / linii directoare cu privire la activitățile din spațiul cosmic care urmează a fi prezentat instituțiilor competente ale Națiunilor Unite, pe baza principiilor de liber acces la spațiul cosmic în vederea explorării și utilizării pașnice a acestuia, a prezervării securității și integrității sateliților aflați pe orbită și a dreptului de legitimă apărare al statelor.

Aspecte-cheie ce urmează a fi soluționate:

( continuarea eforturilor UE de a întări baza durabilității activităților și a obiectelor spațiale în cadrul Națiunilor Unite.

6.2. Securitatea infrastructurilor spațiale și „cunoașterea situației spațiale” (SSA, Space Situational Awareness )

Orice întrerupere a disponibilității și a funcționării sistemelor bazate în spațiu ar putea avea, în prezent, consecințe semnificative asupra securității, siguranței și activităților economice. Este, prin urmare, crucial să înțelegem și să monitorizăm populația obiectelor spațiale, spațiul cosmic ca atare și potențialul de amenințări și de riscuri existent pentru sistemele spațiale, ansamblu cunoscut în mod general sub denumirea de „cunoașterea situației spațiale” (SSA, Space Situational Awareness ). Până în prezent, Europa nu dispune de propria sa capacitate independentă și este parțial dependentă de datele furnizate de SUA pentru a monitoriza populația obiectelor din spațiul cosmic.

Drept pentru care, ESA pregătește în prezent o propunere de program destinat creării unei capacități SSA europene. Orientările privind necesitățile și exigențele unui astfel de sistem sunt furnizate de un grup de utilizatori reprezentând comunitățile de utilizatori (civili, militari, operatori, companii de asigurări, comunitatea științifică și alte instituții). AEA a creat o echipă de proiect însărcinată cu definirea, până în 2009, a exigențelor SSA legate de PESA.

Propunerea actuală a ESA prevede un astfel de sistem bazat pe punerea în comun a activelor la sol europene existente și pe cooperarea segmentelor spațiale disponibile, completate de o nouă desfășurare a infrastructurilor terestre, de centre de date și de servicii precursoare bazate pe spațiu. ESA poartă discuții cu statele membre asupra rezultatelor unui studiu privind „Guvernanța și politica datelor SSA”. Secretariatul General al Consiliului UE, Comisia Europeană și statele membre UE vor fi asociate acestor discuții, inclusiv în ceea ce privește implicațiile internaționale, în scopul găsirii unei soluții acceptate în unanimitate.

Aspecte-cheie ce urmează a fi soluționate:

( ESA și Comisia Europeană vor continua să identifice amenințările potențiale privind funcționarea sistemelor bazate în spațiu și modul de supraveghere a acestora, care ar putea duce la crearea unei capacități europene de „cunoaștere a situației spațiale”, pe baza unei propuneri de program din partea ESA.

ANEXĂElemente ale unei strategii europene pentru rela ții internaționale în spațiul cosmic

I. CONTEXT

Europa trebuie să-și păstreze poziția de lider în sistemele spațiale și de partener internațional indispensabil care să aducă contribuții de primă clasă la inițiativele globale și care să dirijeze în anumite domenii, în conformitate cu interesele și valorile europene.

Pentru ca Europa să răspundă provocărilor mondiale și să joace un rol mondial, politica spațială europeană a recunoscut faptul că misiunea strategică a activităților spațiale europene trebuie să caute următoarele:

- să dezvolte și să exploateze aplicațiile spațiale aflate în serviciul obiectivelor politicii publice europene și al nevoilor întreprinderilor și cetățenilor europeni, inclusiv în domeniul mediului, al dezvoltării și al schimbării climatice globale;

- să satisfacă necesitățile Europei în materie de securitate și apărare, în ceea ce privește spațiul;

- să asigure existența unei industrii spațiale puternice și competitive care să încurajeze inovația, creșterea și dezvoltarea, precum și prestarea de servicii durabile, rentabile și de înaltă calitate;

- să contribuie la o societate bazată pe cunoaștere, investind masiv în știința spațială și jucând un rol semnificativ în efortul internațional de explorare; precum și

- să garanteze un acces fără restricții la tehnologiile, sistemele și capacitățile noi și strategice în scopul obținerii unor aplicații spațiale europene independente.

Evaluarea impactului politicii spațiale europene, efectuată de către Comisia Europeană[10] , a concluzionat că faptul de a coopera cu partenerii-cheie internaționali este indispensabil pentru atingerea unui număr important din aceste obiective. O precizie sporită a strategiei internaționale va fi atinsă cu ajutorul analizelor anuale efectuate de ESA cu privire la sectorul spațial mondial și cu privire la sectorul spațial european în contextul mondial.

Rezultatele optime ale acestei cooperări pot fi atinse cu ajutorul unei coordonări ameliorate a activităților de cooperare internațională în întreaga Europă și prin împărtășirea în mod optim a resurselor.

Cooperarea internațională, parte integrantă a relațiilor externe ale UE, poate servi și ca o poartă de deschidere a piețelor, pentru promovarea tehnologiei și serviciilor europene în domeniul spațial și poate, astfel, să consolideze acest sector industrial strategic. În plus, aceasta poate să susțină promovarea valorilor dezvoltate în Europa prin intermediul proiectelor focalizate pe protecția mediului, schimbările climatice, dezvoltarea durabilă, educația, accesul la cunoștințe/informații pentru a sprijini infrastructura țărilor în curs de dezvoltare și acțiunile umanitare.

Rezoluția Consiliului pentru spațiul cosmic din mai 2007 cu privire la politica spațială europeană a invitat „…Comisia Europeană, Directorul General al ESA și statele membre să dezvolte și să continue o strategie comună și să stabilească un mecanism de coordonare privind relațiile internaționale . Această strategie ar trebui să fie coerentă cu activitățile statelor membre și vizează consolidarea rolului Europei în domeniul spațial mondial și obținerea de beneficii din cooperarea internațională, mai ales cu privire la problemele cuprinse în anexa 3 [ la rezoluție].”

Prezenta strategie europeană pentru relațiile internaționale în spațiul cosmic va constitui un instrument care să permită părților interesate din politica spațială europeană să își coordoneze acțiunile, să împărtășească informații și resurse și să stabilească prioritățile lor pertinente în ceea ce privește acțiunile și partenerii internaționali și rolurile lor respective.

II. Principii

( Cooperarea internațională în domeniul spațiului cosmic nu este un scop în sine. Principiul fundamental al cooperării este acela că ea trebuie să servească interesele Europei, permițându-i în același timp acesteia să contribuie la inițiativele mondiale . Ea trebuie să contribuie la punerea în aplicare a obiectivelor politicii europene, de exemplu în domeniul mediului, transportului și agriculturii, în mod coerent cu valorile europene.

( Ea trebuie, de asemenea, să contribuie la punerea în practică a programelor spațiale europene , prin optimizarea resurselor tehnice și financiare disponibile.

( Ea trebuie să fie coerentă cu prioritățile politicii externe și comerciale a UE și să sprijine realizarea acestora printr-o mai mare integrare sistematică în politicile externe europene a aplicațiilor și serviciilor bazate în spațiul cosmic, fie la nivelul UE sau pe plan național în coordonare.

( Ea trebuie să caute să amelioreze competitivitatea industriei spațiale europene pentru a echipa UE cu capacitățile de decizie și de punere în practică a politicii sale în mod autonom și independent. În funcție de obiectivul specific și ținând seama de disponibilitatea resurselor și a capacităților europene, trebuie găsit un echilibru exact în fiecare caz între cooperare și împărtășirea resurselor între partenerii internaționali, pe de o parte, și crearea și ameliorarea capacităților europene independente , pe de altă parte, prin dezvoltarea activelor și infrastructurii europene bazate sau legate de spațiul cosmic , inclusiv a tehnologiilor.

( Europa poate colabora în mod substanțial cu un număr limitat de părți interesate. Dacă dialogul și schimbul de informații pot implica toți partenerii având un interes substanțial în spațiul cosmic, cooperarea internațională practică la nivel european trebuie să se supună unor priorități stabilite pe baza principiului avantajului reciproc și bazate pe considerații politice, programatice și bugetare .

( Continuând activitățile și urmărind obiectivele în domeniul cooperării internaționale, părțile interesate europene se angajează să respecte pe deplin tratatele și convențiile Națiunilor Unite, mai precis cele care privesc activitățile în spațiul cosmic.

III. Obiective

Obiectivele prioritare ale strategiei europene privind relațiile internaționale în spațiul cosmic sunt următoarele:

( Să creeze sinergii și complementarități între serviciile europene (îndeosebi GMES și GALILEO ), dimensiunea lor internațională și obiectivele politice strategice cheie și solicitările Uniunii Europene. Să garanteze pentru UE o capacitate autonomă, precum și interoperabilitatea, cooperarea și schimbul cu serviciile mondiale, regionale și naționale dirijate de parteneri internaționali adecvați.

( Să consolideze contribuția Europei la inițiativele globale , de exemplu prin dezvoltarea GMES ca o contribuție europeană la eforturile mondiale de a stabili o rețea mondială de sisteme de observare a Pământului (GEOSS), ca și prin Grupul de explorare strategică globală (GES). Să exploateze pe deplin potențialul sistemelor spațiale europene pentru politicile corespunzătoare ale UE, răspunzând provocărilor mondiale , îndeosebi dezvoltării durabile, ajutorului umanitar și schimbărilor climatice .

( Să definească o politică de date europeană coerentă în vederea cooperării cu partenerii internaționali în domeniul aplicațiilor și serviciilor bazate în spațiul cosmic și al schimburilor de date aferente, pentru a spori la maxim interesul publicului.

( Să contribuie la inovare prin cooperarea internațională în domeniul științei spațiale , cercetarea legată de spațiu, aplicațiile bazate în spațiu și explorarea spațială , inclusiv să permită Europei să participe la programe ambițioase prea costisitoare pentru o singură putere spațială. Să caute să creeze sinergii și coerență între diferitele tehnologii și diferitele programe de cercetare.

IV. METODOLOGIE

Mecanism de coordonare

( Comisia Europeană, ESA, EUMETSAT și statele membre vor schimba informații și se vor consulta reciproc cu privire la activitățile majore în curs și prevăzute în domeniul cooperării internaționale legate de spațiul cosmic. Grupul la nivel înalt pentru politică spațială (HSPG) va formula orientările generale privind coordonarea relațiilor internaționale.

( Secretariatul comun CE-ESA va asigura coordonarea practică necesară, actualizarea anuală și accesul la informațiile furnizate, inclusiv prin stabilirea unei rețele de informații online pentru relațiile internaționale[11] . Toate părțile interesate își vor informa partenerii cu ajutorul secretariatului comun / rețelei online cu privire la activitățile majore de cooperare (de exemplu încheierea sau revizuirea unor acorduri sau proiecte importante de cooperare). Statele membre vor primi în mod regulat rapoarte intermediare la reuniunile HSPG sau cele ale Grupului de experți în politică spațială.

( În totală coerență cu obiectivele generale stabilite de această strategie, Comisia Europeană și ESA vor efectua o analiză periodică pentru a defini propriile lor nevoi programatice în vederea unor acțiuni concrete de cooperare internațională, bazându-se, de asemenea, pe documentele existente și prevăzute privind strategii și programe specifice relevante.

( Mecanismul de coordonare va fi fondat pe structurile relațiilor internaționale disponibile în cadrul UE și ESA, îndeosebi grupurile geografice sau tematice competente ale Consiliului UE și Comitetul relațiilor internaționale al ESA (IRC), în funcție de responsabilitățile lor respective. Competențele stabilite ale Consiliului UE și ale președinției, alături de cele ale Comisiei Europene, în materie de reprezentare și de coordonare a pozițiilor UE în contextul general al relațiilor internaționale vor fi pe deplin respectate.

( Europa va fi mai bine plasată pentru a-și atinge obiectivele formulate în comun coordonând acțiunile și vorbind la unison pe scena internațională. Coordonarea dialogului și a cooperării privind spațiul cosmic cu partenerii internaționali va fi bazată pe o serie acceptată de priorități în materie de parteneri și de activități și pe rolurile respective. UE va prelua conducerea în reprezentarea generală a programelor de aplicații pentru propriile sale politici (în special GALILEO / EGNOS, GMES și Parteneriatul comun UE-Africa pentru știință, societatea informațională și spațiul cosmic[12]), în timp ce ESA va prelua conducerea în reprezentarea generală a Europei pentru programele din domeniile științei, explorării, lansatoarelor, tehnologiei și zborurilor umane în spațiu, partenerii consultându-se reciproc, cu statele membre, precum și, după caz, cu alți parteneri relevanți, cum ar fi EUMETSAT.

Coordonarea într-un context multilateral

( Statele membre ale UE și ale ESA își vor spori coordonarea în cadrul organizațiilor internaționale și cooperarea spațială multilaterală , inclusiv cu organizațiile competente ale Națiunilor Unite . Împreună cu puterea executivă a ESA și cu Comisia Europeană, acestea vizează o coordonare ameliorată și coerentă a pozițiilor lor înainte de reuniunile internaționale. Puterea executivă a ESA și Comisia Europeană vor propune acele teme pentru care s-ar putea preconiza o poziție europeană comună. Domeniile tematice cheie ale unei astfel de coordonări ar putea include:

- utilizarea pașnică a spațiului cosmic;

- reducerea deșeurilor cosmice, protecția infrastructurii spațiale și riscurile potențiale din spațiu;

- sursele de energie nucleară;

- gestionarea catastrofelor;

- GNSS;

- dreptul internațional în materie de spațiu cosmic.

Înaintea reuniunilor Comitetului Națiunilor Unite pentru utilizarea pașnică a spațiului cosmic (UNCOPUOS), ESA și Comisia Europeană vor organiza o sesiune de coordonare cu statele membre ale UE și ale ESA participante pentru a decide cu privire la aceste poziții comune.

( După caz, Comisia Europeană și Secretariatul Consiliului UE vor consulta ESA cu privire la inițiativele UE în probleme legate de spațiu în cadrul Națiunilor Unite, îndeosebi în Adunarea Generală și în Prima sa Comisie (Dezarmare și Securitate Internațională).

Dialogul coordonat în domeniul spațial cu partenerii internaționali

( Comisia Europeană și Agenția Spațială Europeană vor reprezenta împreună Europa în cadrul unui dialog structurat și a unei cooperări în domeniul spațial cu partenerii strategici, S.U.A. și Rusia . Ele vor asigura o conducere comună împărțită pe diferitele teme, conform responsabilităților lor politice, programatice și financiare. Acolo unde este necesar, ele vor fi însoțite de EUMETSAT. S-ar putea prevedea dialoguri cu alți parteneri internaționali, ca urmare a unei evaluări corespunzătoare a nevoilor și a avantajelor, mai ales în materie de dezvoltare a unei cooperări reciproc avantajoase și a identificării unor alți parteneri strategici potențiali.

( Comisia Europeană și ESA își vor coordona activitățile de dialog și de cooperare în domeniul spațial cu alte puteri spațiale consacrate și emergente și își vor comunica reciproc informații periodice, precum și către HSPG. Se va acorda o atenție deosebită țărilor vizate de politica europeană de vecinătate.

( Punerea în aplicare a Parteneriatului comun UE-Africa pentru știință, societatea informațională și spațiul cosmic va necesita stabilirea unui Grup de lucru pentru aplicații spațiale, care va trebui să fie instituit de CE și de Comisia Uniunii Africane, cu participarea ESA și EUMETSAT. Acțiunile și proiectele prioritare se vor baza pe exigențele formulate de părțile interesate africane, prin intermediul Comisiei Uniunii Africane. O primă astfel de prioritate identificată în Declarația de la Lisabona din decembrie 2007 este pregătirea unui plan de acțiune privind GMES și Africa . Statele membre ale UE și ale ESA vor fi invitate să joace un rol activ, inclusiv prin intermediul instrumentelor lor politice naționale.

[1] European Geostationary Navigation Overlay Service - Serviciul european geostaționar mixt de navigare

[2] Acordurile financiare pentru faza de dezvoltare și pentru cea de validare pe orbită beneficiază de finanțarea TEN-T.

[3] 683/2008; JO L196 din 24 iulie 2008

[4] Global Earth Observation System of Systems – Rețeaua sistemelor pentru observarea globală a Pământului.

[5] Corespunzător, în același timp, creării unui sistem european de supraveghere a frontierelor (EUROSUR)

[6] Land and Sea Integrated Monitoring for Environment and Security – Supraveghere terestră și maritimă integrată pentru mediu și securitate

[7] Destinat, îndeosebi, colectării de date privind obiectele responsabile de producerea antimateriei și privind prima descoperire a mult căutatei „rețele cosmice”

[8] Prima misiune din cadrul Programului de explorare Aurora al ESA.

[9] Acesta a furnizat punctul de interconexiune între laboratoarele Destiny (SUA), Columbus (ESA) și Kibo (Japonia) și a fost denumit de atunci „Harmony”

[10] SEC (2007) 506 / susținut de o expertiză externă.

[11] Alcătuit dintr-o rețea de puncte de contact e-mail coordonate de Secretariatul comun.

[12] confirmat de Summit-ul UE-Africa de la Lisabona din decembrie 2007, în cadrul Planului comun de acțiune și strategie UE-Africa