[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 31.1.2011

COM(2011) 31 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

Energia din surse regenerabile: progrese către obiectivul 2020

SEC(2011) 129 finalSEC(2011) 130 finalSEC(2011) 131 final

COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU

Energia din surse regenerabile: progrese către obiectivul 2020

INTRODUCERE

Energia din surse regenerabile este primordială pentru trecerea la o economie cu emisii reduse de carbon. De asemenea, reprezintă o componentă cheie a strategiei energetice a UE. Industria europeană, lider mondial în domeniul dezvoltării tehnologiilor de producere a energiei din surse regenerabile, numără 1,5 milioane de angajați și, până în 2020, ar putea angaja încă 3 milioane de persoane[1]. De asemenea, promovarea energiei din surse regenerabile dezvoltă o gamă diversă de resurse energetice, în mare parte indigene.

Politica UE în domeniul energiei din surse regenerabile este relativ nouă, începuturile sale regăsindu-se în adoptarea Cărții albe din 1997. Această politică a fost impulsionată de necesitatea transformării sectorului energetic într-unul fără emisii de carbon și a rezolvării problemei reprezentate de dependența din ce în ce mai mare de combustibilii fosili importați din regiuni instabile politic din afara UE. Pe parcursul acestei perioade, accentul a trecut de la promovarea energiei din surse regenerabile, prin obiective orientative pentru sectorul energiei electrice și cel al transporturilor, la definirea unor obiective obligatorii din punct de vedere juridic, sprijinite de un cadru legislativ cuprinzător, și, mai recent, de reorientarea politicii europene în domeniul infrastructurii energetice într-o direcție care facilitează dezvoltarea producerii de energie din surse regenerabile. Noua directivă privind energia din surse regenerabile oferă un cadru de reglementare solid și stabil pentru dezvoltarea producerii de energie din surse regenerabile în Europa. Odată cu transpunerea directivei de către toate statele membre până la termenul limită de 5 decembrie 2010 și odată cu adoptarea planurilor naționale de acțiune în domeniul energiei din surse regenerabile, au fost puse bazele pentru o acțiune hotărâtă a UE în domeniul energiei din surse regenerabile.

Strategia Energie 2020 a Comisiei[2] evidențiază modul în care politicile UE în domeniul infrastructurii și al inovării sprijină dezvoltarea sectorului energiei din surse regenerabile, asigurând faptul că sursele regenerabile de energie și tehnologiile aferente devin cât mai curând posibil competitive din punct de vedere economic, susținând astfel dezvoltarea sectorului energiei din surse regenerabile și contribuind la atingerea obiectivelor noastre. Însă, dat fiind că este o industrie tânără și în curs de dezvoltare, aceste provocări importante, precum și dimensiunea finanțării vor trebui abordate în anii care vin.

Prezenta Comunicare cuprinde o vedere de ansamblu asupra industriei europene a energiei din surse regenerabile și asupra perspectivelor acesteia pentru 2020 și tratează provocările care rămân de rezolvat pentru dezvoltarea sectorului. Analiza pe care se fundamentează prezenta Comunicare se regăsește în trei rapoarte care analizează finanțarea la nivel european și național a energiei din surse regenerabile, progresele înregistrate recent în ceea ce privește dezvoltarea surselor de energie regenerabile și utilizarea în transporturi a biocombustibililor și a altor energii din surse regenerabile, precum și folosirea metodei de verificare bazate pe echilibrul de masă pentru sistemul de durabilitate privind biocombustibilii și biolichidele. Luate împreună, aceste patru documente constituie răspunsul Comisiei la cerințele de raportare stabilite în legislația relevantă a UE[3].

ÎNDEPLINIREA OBIECTIVULUI DE 20%

Până în 2008, dezvoltarea energiei din surse regenerabile s-a sprijinit pe un cadru legislativ lax, ce stabilea obiective neobligatorii. Directiva privind energiile regenerabile[4] și Directiva privind biocombustibilii[5] stabileau obiective naționale orientative care să permită UE să atingă, până în 2010, o pondere de 21% a energiei din surse regenerabile în cadrul producției de energie electrică[6] și o pondere de 5,75% de energie din surse regenerabile care să înlocuiască benzina și motorina în transporturi.

Analiza prezentată în raportul anexat privind progresele arată că niciunul dintre aceste obiective nu va fi probabil atins, cu toate că, așa cum se arată mai jos, ambele sectoare au cunoscut o creștere susținută:

Creșterea sectorială și globală a energiei din surse regenerabile în UE[7]

[pic]

Doar câteva state membre, și anume Danemarca, Germania, Ungaria, Irlanda, Lituania, Polonia și Portugalia preconizează că-și vor îndeplini obiectivele pentru 2010 în ceea ce privește ponderea energiei din surse regenerabile în cadrul producției de energie electrică; în mod similar, doar Austria, Finlanda, Germania, Malta, Țările de Jos, Polonia, România, Spania și Suedia se așteaptă să își îndeplinească obiectivele privind ponderea energiei din surse regenerabile în transporturi.

Rata inadecvată a progresului către atingerea obiectivelor convenite, precum și necesitatea de a încuraja dezvoltarea energiei din surse regenerabile în toate statele membre, nu doar în câteva, s-au numărat printre motivele care au determinat o schimbare a abordării politice, marcată prin adoptarea, în 2009, a Directivei privind energia din surse regenerabile[8]. Noua directivă tratează consumul energetic în ansamblu, inclusiv pentru încălzire și răcire, și stabilește obiective naționale obligatorii din punct de vedere juridic, în loc de obiective orientative, precum atingerea de către UE a unei ponderi de 20% a energiei din surse regenerabile până în 2020. De asemenea, conține un set extra-consolidat de prevederi menite să faciliteze dezvoltarea energiei din surse regenerabile, precum cerința legală ca statele membre să întocmească planuri naționale de acțiune în domeniul energiei din surse regenerabile, să reformeze regimurile de planificare și să dezvolte rețelele electrice. Necesitatea de a ameliora regimurile de planificare (respectând, în același timp, principiul precauției și atenuând impactul asupra mediului) a reprezentant un alt element care a fost discutat în cadrul comunicării privind prioritățile de infrastructură a Comisiei. Sunt necesare eforturi suplimentare atât pentru infrastructura energiei din surse regenerabile, cât și pentru infrastructura energetică în general.

Analiza planurilor întocmite de statele membre arată că noua abordare începe să dea roade. Se dovedește că un cadru de reglementare cuprinzător și cu caracter obligatoriu acționează ca un catalizator, impulsionând dezvoltarea energiei din surse regenerabile, în vederea atingerii obiectivului ambițios pe care și l-a stabilit UE[9]. Ratele ridicate de creștere recente au însemnat că energia din surse regenerabile a constituit 62% din investițiile în producția energetică în 2009.

... rate mai ridicate de creștere ...

Proiecțiile statelor membre arată că energia din surse regenerabile va crește într-un ritm mai rapid, în anii care urmează până în 2020, față de perioada anterioară. Aproape jumătate din statele membre (Austria, Bulgaria, Republica Cehă, Danemarca, Germania, Grecia, Spania, Franța, Lituania, Malta, Țările de Jos, Slovenia și Suedia) intenționează să își depășească propriile obiective și să poată oferi surplusuri pentru alte state membre. În cazul a două state membre (Italia și Luxemburg), este planificat ca o mică parte din energia din surse regenerabile necesară pentru atingerea obiectivului lor să provină din „importuri”, sub formă de transferuri statistice de la state membre cu surplus sau de la țări terțe (pentru detalii, a se vedea raportul anexat privind progresele). Dacă toate aceste previziuni de producție se împlinesc, ponderea totală a energiei din surse regenerabile în UE va depăși obiectivul de 20% în 2020.

De asemenea, planurile furnizează informații importante cu privire la eficiența energetică. Consumul de energie al UE în 2020 este proiectat la 95% din nivelul din 2005. Estimările privind consumul de energie la nivel național variază de la creșteri cu peste 20% față de 2005 (Cipru, Lituania și Malta) la reduceri de 14% (Germania) și 9% (Regatul Unit).

Luate la un loc, statele membre preconizează că mai mult decât își vor dubla consumul total de energie din surse regenerabile, de la 103 Mtoe în 2005 la 217 Mtoe în 2020 (consumul final brut de energie). Se previzionează că sectorul energiei electrice va reprezenta 45% din creștere, cel al încălzirii 37% și cel al transporturilor 18%. Evoluțiile preconizate în cele trei sectoare în UE sunt ilustrate în figurile de mai jos[10]. După biomasă, energia eoliană va reprezenta 27% din creșterea previzionată a consumului de energie din surse regenerabile (două treimi onshore , o treime offshore ), care va genera cerere pentru producătorii europeni de turbine eoliene și pentru industriile de sprijin aferente. În mod similar, industria energiei solare va crește, în special în domeniul sistemelor fotovoltaice. Alte tehnologii la care cantitățile sunt în prezent mici vor înregistra rate și mai mari de creștere. Așadar, industria europeană trebuie să fie gata să satisfacă această cerere în creștere.

[pic]

... mai multă energie electrică ...

Conform planurilor statelor membre, energia din surse regenerabile ar trebui să constituie 37% din mixul energetic al Europei până în 2020. Extinderea proiectată a energiei electrice din surse regenerabile prezintă o serie de implicații. În primul rând, evidențiază necesitatea de a accelera modernizarea rețelei electrice. Comunicarea privind infrastructura energetică a subliniat că sunt necesare măsuri urgente pentru a pregăti rețeaua în vederea integrării unor volume semnificative de energie electrică produsă din surse regenerabile, facilitând echilibrarea rețelei, flexibilitatea și producția distribuită. Trebuie ca gradul de interconectare și de flexibilitate al sistemelor de energie electrică să crească, fiind necesară crearea de infrastructuri noi și consolidarea celor existente, inclusiv prin implementarea de tehnologii de rețea inteligentă[11]. Una dintre cele mai mari provocări în ceea ce privește infrastructura de rețea o reprezintă conectarea potențialelor offshore, în special eoliene, prognozate în mările nordice din Europa, dezvoltând rețeaua electrică atât în larg, cât și pe uscat.

Strategia Energie 2020 a evidențiat modul în care creșterea energiei electrice produse din surse regenerabile afectează piața energiei electrice în ansamblu. Producția distribuită de energie electrică prin procedee multiple, flexibile, la scară mică necesită reguli diferite de concepție privind rețeaua și piața față de sursele de energie tradiționale centralizate, de mari dimensiuni. Integrarea pe piață a energiei din surse regenerabile ar trebui să se facă, în mod ideal, în așa fel încât să se asigure faptul că resursele sunt dezvoltate acolo unde este cel mai convenabil din punct de vedere economic și ecologic. Clar, factorii precum distanța până la centrele de consum, necesitățile de rețea implicate și aspectele legate de acceptarea de către opinia publică și de crearea de locuri de muncă joacă și ei un rol și nu pot fi ignorați. În orice caz, schemele de sprijin ar trebui adaptate în timp pentru a aplica cele mai bune practici, astfel încât să se evite denaturarea nejustificată a pieței și costurile excesive.

... încălzire și răcire ...

Referitor la sectorul încălzirii și al răcirii, graficul de mai jos oferă o indicație cu privire la creșterea preconizată a tehnologiilor în următorii zece ani. Biomasa va rămâne tehnologia dominantă, 50% din creșterea până în 2020 fiind în sectorul energiei produse din această sursă (din care jumătate la încălzire, o treime în transporturi și restul la energie electrică).

[pic]

În trecut, dezvoltarea pieței din sectorul încălzirii a fost modestă, din cauză că în majoritatea statelor membre nu exista un cadru de sprijin adecvat. Însă acest lucru se va schimba cu siguranță în anii care vin, datorită includerii sectorului încălzirii și răcirii în nou cadru UE privind energia din surse regenerabile. Statele membre planifică deja reforme la nivelul granturilor pe care le acordă, al regimurilor de tarife fixe sau al altor instrumente din sectorul încălzirii. Astfel, se poate preconiza dezvoltarea industriei europene de pelete din biomasă, a tehnologiei pentru cazanele cu biomasă, a tehnologiei pentru centralele de coincinerare și a rafinării biocombustibililor, precum și investiții în acestea.

... și transporturile ...

De asemenea, planurile indică modul în care statele membre preconizează că își vor atinge obiectivul de utilizare în transporturi a unui procent de 10% energie din surse regenerabile. Biocombustibilii din prima generație vor fi sursa predominantă de energie în perioada de până în 2020. Europa are cele mai stricte criterii din lume în ceea ce privește durabilitatea biocombustibililor, iar Comisia a pus la dispoziție, în iunie 2010, linii directoare pentru aplicarea acestora[12]. O evaluare a folosirii metodei de verificare a conformității cu criteriile de durabilitate (denumită „sistem de echilibrare a masei”) este cuprinsă în raportul relevant anexat[13]. Se preconizează că biocombustibilii din a doua generație și vehiculele electrice vor avea doar o contribuție scăzută până în 2020.

[pic]

Sursă: Analiza Comisiei pe baza planurilor naționale de acțiune în domeniul energiei din surse regenerabile.

Pentru a atinge obiectivele orizontului 2020 într-un mod economic și eficient din punct de vedere al utilizării resurselor și pentru a deschide calea în vederea obținerii unor ponderi și mai mari ale energiei din surse regenerabile după aceea, UE trebuie să continue să investească în cercetarea tehnologiilor avansate privind energia din surse regenerabile și trebuie să scadă în continuare costurile energiei eoliene offshore , ale energiei fotovoltaice, ale automobilelor electrice și ale biocombustibililor din a doua generație. Prin programe de cercetare precum planul SET se vor promova soluții reciproc avantajoase pentru dezvoltarea de proiecte privind energia din surse regenerabile, care să genereze mai multe beneficii pentru mediu[14]. Dezvoltarea implementării și a utilizării în masă a tehnologiilor actuale pentru a atinge obiectivele 2020 ale UE, precum și crearea și implementarea de tehnologii avansate pentru a obține un sector energetic cu emisii reduse de carbon vor necesita un efort major și investiții substanțiale. Din acest motiv, existența unui mediu stabil și previzibil pentru finanțarea energiei din surse regenerabile este esențială.

Mai mult, dincolo de aspectele tehnologice și reglementare, statele membre, regiunile și localitățile trebuie să își intensifice eforturile de îmbunătățire a competențelor, a cunoștințelor și a capacităților lor, în special în cadrul administrațiilor și agențiilor pertinente (de exemplu prin intermediul Pactului Primarilor din UE), pentru a asigura o guvernanță adecvată în vederea ducerii la îndeplinire în mod eficient a programelor și proiectelor de investiții în domeniul energiei din surse regenerabile.

REZOLVAREA PROBLEMEI INVESTIțIILOR: O FINANțARE MAI BUNă șI MAI INTEGRATă A ENERGIEI DIN SURSE REGENERABILE

Comunicarea Comisiei cu privire la prioritățile în domeniul infrastructurii a semnalat faptul că de astăzi și până în 2020 sunt necesare investiții europene de peste o mie de miliarde de euro pentru a atinge obiectivele politicii energetice a UE. Din această sumă, aproximativ jumătate este necesară pentru înlocuirea capacităților de producție a energiei electrice sau pentru investiții în noi capacități de producție a energiei electrice. După cum se menționează în noua strategie energetică a UE[15], trebuie să se acorde prioritate investițiilor în energia electrică din surse regenerabile – pentru a atinge niveluri superioare celui din 2009, când 62% din toate instalațiile noi de producere a energiei electrice foloseau acest tip de resurse. Alte analize realizate pentru Comisie sugerează că, în timp ce investițiile anuale totale de capital în energia din surse regenerabile reprezintă astăzi, în medie, 35 de miliarde de euro , această sumă trebuie să se dubleze rapid la 70 de miliarde de euro pentru a asigura îndeplinirea obiectivelor noastre[16]. Aceste cheltuieli trebuie finanțate, așa cum se face și în prezent, în principal prin investiții ale sectorului privat, în ultimă instanță finanțate de consumatorii de energie.

Beneficiile obținute în urma încurajării industriei energiei din surse regenerabile au fost recunoscute pe scară largă atunci când a izbucnit criza financiară în 2009, când au fost implementate, în SUA și în China, precum și în UE, pachete de stimulente pentru tehnologiile „curate” în valoare de miliarde[17]. Dezvoltarea sectorului în SUA, în China și în alte țări din Asia arată într-adevăr că această industrie este percepută, în întreaga lume, ca fiind esențială în viitor pentru inovare, pentru obținerea securității energetice și pentru a contribui la realizarea unei economii cu emisii reduse de carbon. După cum s-a menționat în noua strategie energetică a UE[18], provocarea cu care se confruntă Europa este de a se menține în fruntea acestei industrii și de a se asigura că ea se dezvoltă, într-o perioadă în care guvernele trebuie să facă față, în același timp, necesității de a reduce cheltuielile.

Politicile climatice care stabilesc un preț al carbonului, precum schema UE de comercializare a certificatelor de emisii, pentru a atinge obiectivul de reducere cu 20% a emisiilor de gaze cu efect de seră până în 2020, față de 1990, reprezintă factori motori importanți pentru promovarea energiei din surse regenerabile.

În mod similar, se pot face multe pentru a eficientiza procedurile complexe de autorizare și planificare și pentru a elimina obstacolele care nu țin de costuri din calea creșterii energiei din surse regenerabile; pur și simplu făcând sistemele de planificare mai transparente și mai rapide, respectând în același timp legislația de mediu în vigoare, se poate îmbunătăți gradul de adoptare a energiei din surse regenerabile[19]. De asemenea, ratele de implementare se pot ameliora prin asigurarea faptului că cei care fac instalarea sunt calificați și prin oferirea mai multor informații despre produse consumatorilor[20].

Însă, în aceste vremuri de constrângeri fiscale majore, se pot face mai multe și pentru a se asigura faptul că banii cheltuiți pe energia din surse regenerabile sunt folosiți în mod rentabil. Selectarea și coordonarea cu eficacitate a instrumentelor de finanțare la nivel național și la nivelul UE este esențială în acest sens. Alegerea unui instrument de finanțare pentru a sprijini dezvoltarea energiei din surse regenerabile depinde de stadiul de dezvoltare a tehnologiei și proiectului[21]. Printre instrumente se numără granturile, împrumuturile și garanțiile de împrumut, fondurile de investiții, tarifele fixe, primele, sistemele de cote/certificate, stimulentele fiscale și licitațiile. Toate aceste instrumente pot juca un rol în circumstanțele potrivite, fără a afecta competitivitatea pieței. Ele servesc la reducerea unor tipuri diferite de risc de proiect – tehnologic, de construcție, de reglementare - și depind în special de gradul de maturitate a unui proiect sau a unei tehnologii. De exemplu, finanțarea activităților de cercetare și dezvoltare constă de obicei în granturi pentru porțiuni semnificative ale costurilor de capital ale unui proiect, deoarece costul și incertitudinea aferente tehnologiei le fac prea riscante pentru a fi finanțate integral de sectorul privat. Odată ce o tehnologie devine mai sigură, granturile pot fi în continuare utile pentru a finanța proiecte demonstrative, iar odată ce tehnologia este aproape consacrată, se poate trece la capitalul de risc – care implică riscuri ridicate. Se pot deja vedea rezultatele: costurile producerii energiei eoliene au scăzut cu 20% în perioada de 9 ani de până în 2006, iar cele aferente energiei solare fotovoltaice au scăzut cu 57%[22]. Pentru energia eoliană, costurile scăzute de exploatare au dus la scăderea din ce în ce mai mult a prețurilor de pe piață (așa-numitul efect al ordinii meritelor). Aceasta presupune economii de costuri pentru toți consumatorii de energie electrică și poate, într-o măsură destul de mare, să compenseze costurile suplimentare ale schemelor de sprijin.

Odată ce o tehnologie poate fi implementată, dar încă nu este competitivă, sprijinul tinde să treacă de la investiții la sprijin operațional , caz în care există de asemenea o serie de instrumente, în funcție de circumstanțe. Indiferent de instrument, este important ca acesta să aibă un mod previzibil și transparent de adaptare a nivelurilor de sprijin astfel încât să evite politicile de tip „stop-and-go” sau solicitările de ordin politic pentru modificarea retroactivă a condițiilor (cum s-a întâmplat recent în cazul anumitor piețe de energie fotovoltaică), permițând operarea de modificări pentru a reflecta costurile de producție în scădere ale energiei din surse regenerabile și evitând astfel o rentabilitate excesivă a capitalului. De asemenea, este important de menționat faptul că sprijinul operațional este finanțat de obicei mai degrabă de consumatorii de energie decât din surse fiscale.

Costurile dezvoltării sectorului nostru energetic variază în funcție de o gamă largă de factori, printre care se numără costurile tehnologiei, prețurile petrolului și gazului, progresul tehnologic, costurile de rețea și de transport și obstacolele de ordin administrativ. Cu toate acestea, din cauza faptului că piața unică europeană a energiei este încă fragmentată, infrastructura este de tip „tradițional” și, de asemenea, combustibilii fosili încă primesc subvenții de patru ori mai mari[23], energia din surse regenerabile este deseori mai scumpă decât cea din surse tradiționale. Această stare de fapt este regretabilă și trebuie făcute eforturi pentru a furniza statelor membre stimulente care să le permită să își atingă obiectivele legate de energia din surse regenerabile. Până când nu vor fi îndeplinite aceste condiții de piață și până când nu vor fi reduse obstacolele, va fi necesar să se acorde un sprijin continuu energiei din surse regenerabile. Este clar că sprijinul financiar pentru energia din surse regenerabile poate fi eliminat treptat, dar numai atunci când costurile energiei din surse regenerabile vor scădea mai mult, când deficiențele pieței vor fi corectate și când se va putea activa pe o piață concurențială .

... sistemele de sprijin ale statelor membre ...

Deși se folosește și un anumit nivel de finanțare UE, majoritatea sprijinului pentru energia din surse regenerabile provine de la statele membre.

Tabelul arată modul în care statele membre folosesc o serie de instrumente diferite pentru a furniza sprijin financiar. Aceasta reflectă faptul că utilizarea mai multor instrumente poate fi adecvată, dat fiind statutul diferit al diverselor tehnologii din punctul de vedere al maturității, utilizatorilor și piețelor. Cu toate acestea, alegerea instrumentelor ar trebui să fie clar încadrată, pentru a nu se crea confuzie și a nu da naștere la consecințe negative pentru investitori. Într-adevăr, în toate sectoarele, dar mai ales în sectorul energiei electrice, s-au realizat reforme semnificative și adaptări ale instrumentelor ca urmare a schimbării circumstanțelor. Pe măsură ce costurile de producție au scăzut, tarifele au fost reduse. Pe măsură ce tehnologiile se dezvoltă, acestea sunt încorporate în schemele de sprijin bazate pe certificate sau pe tarife. Pe măsură ce riscurile tehnologice scad, producătorii sunt expuși la un risc mai mare aferent prețului de piață (și integrării pe piață), deoarece sprijinul se schimbă – de la tarife fixe la prime. Este esențial ca aceste costuri să fie „extrabugetare”, adică să fie suportate mai degrabă de consumatorii de energie decât de contribuabili (pentru mai multe detalii, a se vedea documentul de lucru al serviciilor Comisiei aferent), pentru a se evita întreruperile gen „stop-start” atunci când guvernele se confruntă cu restricții bugetare.

Utilizarea de către statele membre a diferitelor instrumente pentru energie electrică, încălzire și transporturi (biocombustibili).

| |AT |BE |BG |CY |CZ |DE |DK |EE |ES |FI |FR |GR |HU |IE |IT |LT |LU |LV |MT |NL |PL |PT |RO |SE |SI |SK |UK | |Energie electrică |Tarif fix | x |x |x |x |x |x | |x |x | |x |x |x |x |x |x |x |x |x | | |x | | |x |x |x | | |Primă | | | | |x | |x |x |x | | | | | | | | | | |x | | | | |x | | | | |Obligație pe bază de cote | |x | | | | | | | | | | | | |x | | | | | |x | |x |x | | |x | | |Granturi pentru investiții | |x | |x | x | | | | |x | |x |x | | |x |x |x |x | | | | | | | | | | |Scutiri fiscale | |x | | | | | | |x |x | |x | | | | | |x | |x |x | | |x | |x |x | | |Stimulente fiscale | | |x | | |x | |x | | | | | | | | | | |x |x |x | | | |x | | | | Încălzire |Granturi pentru investiții | x |x |x |x |x |x | |x | |x |x |x |x |x | |x |x |x |x |x |x |x | |x |x |x |x | | |Scutiri fiscale | x |x | | | | |x | | | |x |x | | |x |x | | | |x | | | |x | | |x | | |Stimulente financiare | | |x | | |x | |x | | |x | | | | | | | | | | |x | | | | | | | Transporturi |Obligație pe bază de cote | x | |x |x |x |x |x | |x |x |x | | |x | |x |x |x | |x |x |x |x | |x |x |x | | |Scutiri fiscale | x |x | |x |x |x |x |x |x | |x |x |x |x |x |x |x |x |x | |x |x |x |x |x |x |x | |

Un alt element de reformă în unele statele membre a fost dezvoltarea de mecanisme de finanțare privată care atrag capital și, în același timp, sporesc gradul de acceptare pe plan local a proiectelor privind energia din surse regenerabile (contribuind astfel la depășirea unor obstacole precum obținerea autorizațiilor de construcție). Instrumentul folosit cel mai adesea în acest caz este „implicarea responsabilității locale”, prin care comunitățile locale pot participa financiar la investiția pentru realizarea proiectului, în schimbul obținerii de energie electrică mai ieftină sau a unei părți din profitul generat de proiect[24]. Crearea de parteneriate public-private poate fi de asemenea un mijloc eficace de reducere a costurilor proiectelor și de atingere a unui grad mai ridicat de acceptare din partea opiniei publice, contribuind în același timp la dezvoltarea locală și regională din punct de vedere socio-economic.

Acest gen de reforme funcționează atunci când sunt planificate și anticipate de investitori în conformitate cu o strategie clară a guvernului. Schimbările bruște sunt un factor perturbator și subminează toate strategiile de investiție în energia din surse regenerabile. Astfel de schimbări trebuie evitate, deoarece scad încrederea investitorilor și subminează eforturile de atingere a obiectivelor. Trebuie evitate mai ales schimbările retroactive ale schemelor de sprijin, dat fiind efectul negativ generat de aceste modificări asupra încrederii investitorilor. Comisia și-a exprimat deja îngrijorarea cu privire la recentele evoluții în acest sens din anumite state membre și va continua să monitorizeze îndeaproape acest aspect, pentru a avea în vedere, dacă este necesar, măsuri suplimentare ale UE sau la nivelul UE.

... mecanisme de cooperare ...

Aceste schimbări îmbunătățesc eficiența instrumentelor, dar mai sunt încă multe de făcut . Majoritatea statelor membre s-au concentrat în continuare pe resursele naționale pentru a-și atinge cu forțe proprii obiectivele pentru 2020. Ele nu au încercat să scadă costurile prin dezvoltarea unor resurse mai ieftine în alte părți ale pieței unice. Analiza Comisiei[25] estimează că s-ar putea economisi până la 10 miliarde EUR anual dacă statele membre ar trata energia din surse regenerabile ca marfă pe o piață europeană unică, mai degrabă decât pe piețele naționale. Așadar, tranziția către integrarea piețelor, în special evoluția către primele fixe, este prea lentă, prea fragmentată și necesită consolidare.

După cum se menționează în strategia energetică a UE, trebuie urmărită o mai mare convergență a schemelor naționale de sprijin pentru a facilita comerțul și pentru a trece la o abordare paneuropeană a dezvoltării surselor regenerabile de energie[26]. Acest apel repetat la convergență nu este nou și este menit să scoată în evidență necesitatea de a începe să ne adaptăm la o piață europeană în special în domeniul energiei electrice , unde peste o treime din energie va proveni din surse regenerabile. În unele situații, precum dezvoltarea energiei eoliene offshore , necesitatea unei strategii integrate este iminentă. În acest caz, statele membre în cauză și Comisia au luată măsuri, semnând recent Memorandumul de înțelegere al Inițiativei pentru o rețea offshore a țărilor cu deschidere la mările septentrionale. Comisia va urmări îndeaproape această inițiativă și, în 2012, va raporta cu privire la evoluțiile în domeniul energiei eoliene offshore și al rețelei aferente. De asemenea, Comisia studiază parametrii pentru importul de energie din surse regenerabile din zona sud-mediteraneană ca urmare al unor inițiative precum Desertec și Planul mediteranean pentru energie solară.

Dincolo de această prioritate, trebuie elaborată o strategie UE pe termen mediu și lung pentru a rentabiliza funcționarea sectorului energetic. Un prim pas în integrarea energiei din surse regenerabile este dezvoltarea noilor mecanisme de cooperare create de directivă.

Mecanismele de cooperare ale Directivei privind energia din surse regenerabile

Directiva privind energia din surse regenerabile stabilește „mecanisme de cooperare” prin care statele membre își pot uni forțele în vederea dezvoltării de surse regenerabile de energie. Printre acestea se numără:

- „transferuri statistice”, prin care un stat membru care are un surplus de energie din surse regenerabile îl poate „vinde” statistic altui stat membru, ale cărui surse regenerabile de energie pot fi mai costisitoare. Un stat membru câștigă un venit, care acoperă cel puțin costul obținerii energiei, iar celălalt câștigă o contribuție la obiectivul propriu, cu un cost scăzut.

- „proiecte comune”, prin care un proiect nou de energie din surse regenerabile dintr-un stat membru poate fi cofinanțat de alt stat membru, iar energia produsă este împărțită în mod statistic între cele două state. Și în acest caz, cooperarea duce la avantaje reciproce și la economii de costuri. Proiecte comune pot fi realizate și între un stat membru și o țară terță, dacă energia electrică produsă este importată în UE, de exemplu din Africa de Nord.

- „scheme de sprijin comune”, prin care două sau mai multe state membre convin să își armonizeze integral sau parțial schemele de sprijin pentru dezvoltarea energiei din surse regenerabile, pentru a integra în mod clar energia pe piața unică și pentru a împărți producția pe baza unei reguli care să țină seama, de exemplu, de proveniența sprijinului financiar.

Utilizarea acestor mecanisme va genera o perspectivă mai degrabă europeană decât națională asupra dezvoltării energiei din surse regenerabile, asigurând atingerea în mod rentabil de către Europa a obiectivului său referitor la energia din surse regenerabile. Pe lângă aceasta, comerțul, proiectele comune și schemele de sprijin comune constituie tot atâtea etape clare către integrarea energiei din surse regenerabile pe piața energetică europeană.

Statele membre au creat mecanismele de cooperare ale noii Directive privind energia din surse regenerabile, care le permit să controleze modul în care sunt dezvoltate și cofinanțate în comun resursele lor regenerabile de energie, precum și cum sunt unite sau armonizate schemele lor de sprijin. Astfel, atunci când vor fi întrunite condițiile egale de concurență ale unei piețe unice a energiei, iar producătorii de energie vor putea să concureze în mod loial, statele membre ar trebui să fie mai pregătite pentru promovarea într-o abordare paneuropeană a energiei din surse regenerabile, exploatată în mod eficient la nivelul întregii Uniuni, în statele membre unde acest lucru este fezabil și cel mai convenabil din punct de vedere economic.

Forumurile și proiectele create de Comisie pentru a ajuta statele membre să dezvolte mecanismele de cooperare[27] pot fi folosite, de asemenea, pentru a coordona alte aspecte și reforme ale schemelor naționale de sprijin. Alte inițiative ar putea include o abordare comună în privința diferențierii subvențiilor în funcție de tehnologie, date anuale de revizuire, metode/indici de calcul al costurilor, o conversie mai coerentă a tarifelor fixe în prime fixe pe măsură ce tehnologiile se maturizează, și activitățile în curs vizând crearea de grupări regionale pentru scheme de sprijin comune, precum regimul comun de certificate ecologice care tocmai a fost convenit de Norvegia și Suedia. De asemenea, mecanismele oferă posibilități de sprijinire a dezvoltării producției de energie din surse regenerabile în țări terțe. Astfel, aceste mecanisme pot facilita realizarea unui progres real în ceea ce privește convergența schemelor de sprijin europene, asigurând o mai mare coerență cu piața unică.

Comisia va evalua funcționarea efectivă a schemelor de sprijin și a mecanismelor de cooperare în cadrul revizuirii prevăzute de directivă pentru 2014. Ea va elabora orientări pentru reforme mai armonizate, va facilita dezvoltarea de mecanisme de cooperare și va pregăti terenul pentru dezvoltarea energiei din surse regenerabile în zona sud-mediteraneană. Aceste acțiuni vor pune la dispoziție o platformă prin intermediul căreia se vor putea schimba informații cu privire la reformele aflate în curs în statele membre, contribuind la evitarea unei „curse a subvențiilor”.

... sectorul încălzirii ...

În sectorul încălzirii , mare parte a granturilor pentru investiții acordate de statele membre se concentrează asupra instalațiilor casnice cu unități solare fotovoltaice sau termice mici. Date fiind reducerile de costuri care au avut loc în sectorul microunităților în ultimii ani, statele membre ar putea începe să aibă în vedere soluții mai degrabă de reglementare decât financiare pentru consumatorii casnici. De exemplu, articolul 13 alineatul (4) din Directiva privind energia din surse regenerabile cuprinde reguli referitoare la reglementări sau coduri în domeniul construcțiilor, pentru a include în clădiri niveluri minime de energie din surse regenerabile, asigurând creștere economică și economii considerabile mai degrabă prin mijloace de reglementare decât financiare[28]. Dat fiind caracterul său local, sprijinul pentru microsistemele de încălzire poate exploata forme distribuite de energie care dezvoltă resursele de biomasă, solare sau geotermale ale unei comunități locale.

În majoritatea statelor membre, posibilitățile de încălzire pe scară largă folosind energie din surse regenerabile încep abia acum să fie explorate, în parte deoarece abia acum sunt incluse în cadrul de reglementare european (obiectivul de 20%). După cum se menționează în comunicarea privind prioritățile de infrastructură26, în toate marile aglomerații trebuie promovate în mod prioritar rețelele de încălzire centralizată, acolo unde condițiile locale sau regionale justifică acest lucru. Comisia va continuă să evalueze evoluția acestui sector.

La nivelul UE , în pofida sprijinului politic puternic și a cadrului politic și legislativ, sprijinul financiar acordat energiilor din surse regenerabile este relativ scăzut. În perioada 2007-2009, fondurile cheltuite pentru energia din surse regenerabile s-au ridicat la aproximativ 9,8 miliarde EUR (3,26 miliarde EUR/an), din care mare parte a fost sub formă de împrumuturi de la Banca Europeană de Investiții.

Instrumentele UE utilizate direct de Comisie pentru finanțarea proiectelor referitoare la energia din surse regenerabile (planul european de redresare economică, cercetarea și dezvoltarea tehnologică, planul SET), cele gestionate în comun cu statele membre (fondurile structurale și de coeziune) și cele gestionate împreună cu alte instituții (BERD, BEI) – toate vor face obiectul unei revizuiri în lumina viitoarelor activități planificate cu privire la următorul cadru financiar european, care se referă la cheltuielile UE începând din 2014[29]. În acest sens, ambiția de a sprijini angajamentul politic pe care și l–a luat UE cu privire la energia din surse regenerabile trebuie să fie susținută de o finanțare adecvată. Comisia va examina în special oportunitățile de folosire a fondurilor UE și naționale pentru a da capitalului privat un impuls să investească în proiecte energetice de interes european la nivel local, regional, național sau european. Sunt necesare mai multe eforturi pentru a facilita adoptarea mecanismelor de cooperare ale Directivei privind energia din surse regenerabile și pentru a îmbunătăți cooperarea regională și a demara reforma armonizată a schemelor de sprijin.

O nouă sursă importantă de sprijin financiar pentru energia din surse regenerabile la nivelul UE este programul „NER 300”, instituit în temeiul Directivei 2003/87/CE privind sistemul de comercializare a certificatelor de emisii. Acesta va sprijini proiecte demonstrative la scară comercială privind CSC și energia din surse regenerabile inovatoare și are ca scop să confinanțeze cel puțin 34 de proiecte privind energia din surse regenerabile inovatoare din UE. Programul va oferi în jur de 4,5 miliarde EUR de cofinanțare, pentru sume similare din partea industriei și a statelor membre)[30]. Comisia a lansat prima cerere de propuneri în noiembrie 2010, cuprinzând 200 de milioane de certificate în cadrul programului NER300[31].

De asemenea, Comisia intenționează să vină cu o propunere de revizuire a Directivei privind impozitarea energiei[32].

Este clar, atât în cazul finanțării de către statele membre, cât și în cel al finanțării europene a energiei din surse regenerabile, că trebuie să se amelioreze cadrul existent dacă se dorește ca UE să își atingă obiectivele pentru 2020 la cel mai scăzut cost posibil.

CONCLUZIE

Creșterea limitată și fragmentată a industriei europene a energiei din surse regenerabile în cei zece ani anteriori lui 2008 s-a datorat în parte cadrului de reglementare limitat al UE. Recunoscând faptul că energia din surse regenerabile se va afla în centrul oricărui sector energetic cu emisii scăzute de carbon din viitor, UE a introdus un cadru legislativ de sprijin cuprinzător și robust. Acum, provocarea o reprezintă trecerea de la conceperea politicii la implementarea la nivel național, cu acțiuni concrete pe teren. Implementarea directivei și prezentarea planurilor sunt semne încurajatoare ale progresului care trebuie susținut.

În actualul context de fragilitate macroeconomică și consolidare fiscală, este important să recunoaștem că finanțarea energiei din surse regenerabile reprezintă o cheltuială ce favorizează creșterea economică și va oferi o rentabilitate mai mare în viitor. La fel de important este să se asigure calitatea cheltuielilor, prin aplicarea celor mai eficiente și rentabile instrumente de finanțare. Ca și în cazul infrastructurii energetice, se simte nevoia unei acțiuni la nivel european, pentru a accelera realizarea în mod eficient a producției de energie din surse regenerabile și integrarea acesteia pe piața unică europeană.

La nivel național, orice revizuire a instrumentelor financiare ar trebui făcută în așa fel încât să se evite generarea de incertitudine pentru investitori și să se țină seama de politicile altor state membre, pentru a asigura o abordare coerentă cu crearea unei adevărate piețe europene. Comisia va sprijini activ cooperarea națională pentru finanțarea energiei din surse regenerabile, pe baza noului cadru de cooperare pentru statele membre cuprins în Directiva privind energia din surse regenerabile și va promova integrarea energiei din surse regenerabile pe piața europeană. La nivel european, fondurile UE ar trebui direcționate astfel încât să se asigure dezvoltarea rentabilă a energiei din surse regenerabile și să se ofere asistență tehnică asigurând, în același timp, mijloace eficace de reducere a costului investițiilor de capital în acest sector, inclusiv în colaborare cu BEI și prin furnizarea de asistență tehnică.

Prin urmare, Comisia invită statele membre:

- să implementeze planurile naționale de acțiune în domeniul energiei din surse regenerabile;

- să eficientizeze regimurile de planificare a infrastructurilor, respectând în același timp legislația de mediu în vigoare a UE, și să se străduiască să respecte bunele practici;

- să accelereze dezvoltarea rețelei de energie electrică pentru a realiza un echilibru cu ponderile mai mari de energie din surse regenerabile;

- să dezvolte mecanisme de cooperare și să înceapă să integreze energia din surse regenerabile pe piața europeană;

- să se asigure că orice reforme ale schemelor de sprijin naționale existente vor garanta stabilitate pentru investitori, evitând modificările retroactive.

Pentru a sprijini aceste eforturi, Comisia va lucra în continuare, în parteneriat cu statele membre, la implementarea directivei, pentru a analiza și ameliora eficacitatea finanțării acordate de UE proiectelor de energie din surse regenerabile și pentru a facilita convergența schemelor naționale de sprijin, în vederea asigurării celor mai bune condiții de dezvoltare a energiei din surse regenerabile în Europa.

[1] Studiul EmployRES al Comisiei (ECOFYS), efecte la nivelul forței de muncă brute.

[2] COM(2010)639/3 Energie 2020: Strategie pentru o energie competitivă, durabilă și sigură.

[3] SEC xx Recent progress in developing energy from renewable sources and technical evaluation of the use of biofuels and other renewable fuels in transport . Raport al Comisiei în conformitate cu articolul 3 din Directiva 2001/77/CE și cu articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2003/30/CE; SEC xx Review of European and national financing of renewable energy . Raport al Comisiei în conformitate cu articolul 23 alineatul (7) din Directiva 2009/28/CE; SEC xx Commission report on the operation of the mass balance verification method for the biofuels and bioliquids sustainability scheme . Raport al Comisiei în conformitate cu articolul 18 alineatul (2) din Directiva 2009/28/CE.

[4] Directiva 2001/77/CE din 27 septembrie 2001 privind promovarea electricității produse din surse de energie regenerabile.

[5] Directiva 2003/30/CE din 8 mai 2003 de promovare a utilizării biocombustibililor și a altor combustibili regenerabili.

[6] Ponderea UE de energie din surse regenerabile în cadrul producției de energie electrică menționată în anexa la Directiva 2001/77/CE este de 22%, însă în urma aderărilor ulterioare a fost modificată la 21%.

[7] Ponderile menționate în această figură se referă la ponderile energiei din surse regenerabile în cadrul celor trei sectoare consumatoare de energie și la ponderea globală a energiei din surse regenerabile în consumul final de energie.

[8] Directiva 2009/28/CE din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile.

[9] Planurile naționale de acțiune în domeniul energiei din surse regenerabile pot fi găsite pe platforma pentru transparență a Comisiei:http://ec.europa.eu/energy/renewables/transparency_platform/action_plan_en.htm. Datele următoare referitoare la planurile naționale de acțiune în domeniul energiei din surse regenerabile provin dintr-un raport REC/AEM intitulat Renewable Energy Projections as Published in the National Renewable Energy Action Plans of the European Member States.

[10] Pe baza analizei preliminare a planurilor naționale de acțiune în domeniul energiei din surse regenerabile.

[11] COM(2010) 677 – Priorități în domeniul infrastructurii energetice ante și post 2020 - Plan de realizare a unei rețele energetice europene integrate.

[12] COM(2010) privind implementarea practică a sistemului de durabilitate al UE pentru biocarburanți

și biolichide și privind regulile de contabilizare aplicabile biocarburanților.

[13] SEC xx Commission report on the operation of the mass balance verification method for the biofuels and bioliquids sustainability scheme . Raport al Comisiei în conformitate cu articolul 18 alineatul (2) din Directiva 2009/28/CE.

[14] COM(2007) 723 - Un plan strategic european pentru tehnologiile energetice.

[15] COM(2010) 639/3 Energie 2020: Strategie pentru o energie competitivă, durabilă și sigură, p. 6.

[16] ECOFYS, Ernst & Young, Fraunhofer ISI, TU Vienna, 2010. În această sumă, componenta de investiție cu costul cel mai scăzut în ceea ce privește energia electrică, în concordanță cu analiza din COM(2010) 677, se situează între 310 și 370 miliarde EUR.

[17] Pachetul european pentru redresare economică: http://ec.europa.eu/energy/eepr/index_en.htm

[18] COM(2010) 639/3 Energie 2020: Strategie pentru o energie competitivă, durabilă și sigură.

[19] V. ECORYS: Assessment of non-cost barriers to renewable energy growth in EU Member States , http://ec.europa.eu/energy/renewables/studies/renewables_en.htm

[20] V. ECORYS: Assessment of non-cost barriers to renewable energy growth in EU Member States , http://ec.europa.eu/energy/renewables/studies/renewables_en.htm

[21] Pentru detalii, v. Support schemes for renewable electricity in the EU (Documentele economice ale Comisiei Europene 408, aprilie 2010) și Financing Renewable Energy in the European Energy Market (ECOFYS et al., octombrie 2010).

[22] EWEA – The Economics of wind energy - și EPIA – Set for 2020 .

[23] La nivel mondial, IEA a estimat recent că subvențiile pentru combustibilii fosili se ridică la 312 miliarde USD (http://www.worldenergyoutlook.org/subsidies.asp), iar cele mai recente cifre (din 2004) pentru UE-15 plasează subvențiile pentru combustibilii fosili la 21,7 miliarde EUR, față de cele 5,3 miliarde EUR acordate energiei din surse regenerabile (Raport tehnic al AEM, 1/2004).

[24] Mai multe informații cu privire la mecanismele de partajare a beneficiilor pot fi găsite în raportul RESHARE, disponibil la adresa www.reshare.nu

[25] SEC xx Review of European and national financing of renewable energy . Raport al Comisiei în conformitate cu articolul 23 alineatul (7) din Directiva 2009/28/CE.

[26] COM(2010) 639/3 Energie 2020: Strategie pentru o energie competitivă, durabilă și sigură, p. 10.

[27] Printre acestea se numără Acțiunea concertată pentru implementarea Directivei privind energia din surse regenerabile, „Grupul internațional de cooperare pentru tarifele fixe” ( International feed in cooperation group ) al statelor membre și numeroase proiecte realizate în cadrul programului „Energie inteligentă – Europa”.

[28] V. SEC(2008)85-2 - Anexă la evaluarea impactului realizată de Comisie pentru pachetul privind energia și schimbările climatice, p. 122.

[29] V. COM(2010) 700 final.

[30] V. Decizia 2010/670/UE a Comisiei din 6.11.2010 (JO L 290, p. 39).

[31] JO C 302, 9.11.2010, p. 4; informații suplimentare sunt disponibile la adresa: http://ec.europa.eu/clima/funding/ner300/index_en.htm

[32] Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (JO L 283, 31.10.2003, p. 51); directivă modificată ultima dată prin Directivele 2004/74/CE și 2004/75/CE (JO L 157, 30.4.2004, p. 87 și p.100).