[pic] | COMISIA EUROPEANĂ |

Bruxelles, 6.10.2010

COM(2010) 545 final

2010/0284 (NLE)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de stabilire, pentru 2011 și 2012, a posibilităților de pescuit pentru navele din UE în ceea ce privește anumite stocuri de pești de adâncime

EXPUNERE DE MOTIVE

1. Contextul propunerii |

Motivele și obiectivele propunerii Stocurile de pești de adâncime sunt acele stocuri de pește capturate în apele din afara zonelor de pescuit de pe platourile continentale. Acestea se află de-a lungul pantei continentale sau populează munții submarini. Aceste specii au o creștere lentă și o durată lungă de viață, care le face deosebit de vulnerabile la activitatea de pescuit. Cunoștințele științifice cu privire la longevitatea și dezvoltarea acestor specii sunt în curs de a se ameliora în mod lent și sugerează că unele specii precum mihalțul-de-mare albastru și sabia neagră cresc mai repede și au o durată de viață mai redusă decât alte specii cum ar fi pionul portocaliu, rechinii de adâncime și grenadierul de piatră, fiind astfel mai puțin vulnerabile la activitatea de pescuit. Posibilitatea de a captura speciile respective în zone de regrupare locală, existentă pentru pionul portocaliu, mihalțul-de-mare albastru și beryx, influențează la rândul său vulnerabilitatea la pescuit. Așa cum este cazul pentru toate stocurile de pește din mediul sălbatic, nerestricționarea pescuitului de adâncime ar rezulta într-o competiție la nivelul întreprinderilor de pescuit cu scopul de a-și însuși o resursă gratuită, fără a se acorda atenție suficientă nivelului durabil de exploatare. Această situație a fost clar prezentă în cazul anumitor specii de adâncime înainte de lansarea reglementării de către Uniunea Europeană în 2003. De exemplu, sunt considerate ca fiind epuizate speciile valoroase de pion portocaliu din apele de Nord-Vest și de pagel argintiu din Golful Biscaya. Prin urmare, limitarea activității de pescuit este o intervenție publică necesară pentru a preveni erodarea veniturilor întreprinderilor de pescuit și pentru a permite dezvoltarea unei exploatări care să conducă la randamente mai ridicate pe termen lung și la reducerea impactului asupra ecosistemului și rețelei trofice rezultat ca urmare a unei reduceri bruște a anumitor populații piscicole. În plus, aceasta va sprijini, de asemenea, garantarea unei aprovizionări mai stabile a consumatorilor cu proteine de valoare, cu toate că acest aspect este mai puțin important în ceea ce privește speciile de adâncime, acestea reprezentând numai o parte foarte mică din cantitatea de pește debarcată în UE. În cazul speciilor de adâncime, intervenția publică este deosebit de importantă deoarece refacerea stocurilor epuizate care au o creștere lentă poate dura foarte mult sau poate chiar eșua. Necesitatea stabilirii de posibilități de pescuit este reflectată de articolul 43 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), care impune Consiliului această obligație. Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES) furnizează, la fiecare doi ani, o examinare amănunțită a situației biologice a stocurilor de adâncime. Cea mai recentă evaluare a fost furnizată în iunie 2010. Prezenta propunere de stabilire a posibilităților de pescuit se bazează pe examinarea suplimentară efectuată de Comitetul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP) în iulie 2010, având la bază lucrările ICES. Aceasta identifică nevoia ca luarea deciziilor să se bazeze pe recomandări științifice solide, așa cum prevede articolul 2 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002. Organismele științifice au emis recomandări consecvente conform cărora cel mai bun instrument de gestionare a pescuitului de adâncime este limitarea efortului de pescuit. Aceasta se datorează faptului că speciile de adâncime sunt capturate în condiții de pescuit mixte, că pescuitul nu este selectiv și că o cantitate considerabilă de pește este aruncată înapoi în mare pentru că nu are valoare comercială, sau pentru că această valoare este insuficientă. Limitele capturilor sunt, totuși, considerate ca fiind o măsură complementară utilă și este posibilă completarea lor cu dispoziții privind utilizarea acestor posibilități de pescuit în cazul în care nivelurile capturilor nu pot fi justificate în absența unor astfel de dispoziții. De aceea Comisia a instituit practica de a prezenta propuneri de regulamente privind posibilitățile de pescuit în același ritm în care sunt emise recomandările științifice. În plus, Comisia reexaminează în 2010 regimul general de acces la speciile de adâncime [Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 al Consiliului] în scopul de a elabora restricții ale efortului de pescuit și măsuri tehnice care să corespundă diferitelor tehnici de pescuit. În momentul de față, efortul de pescuit este limitat în mod global în Atlanticul de Nord-Est, fără nicio discriminare între diferitele zone de pescuit [a se vedea articolul 9 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 53/2010 al Consiliului]. |

Contextul general Pescuitul speciilor de adâncime este reglementat de Uniunea Europeană începând cu 2003 în termeni de capturi totale admisibile (TAC) per specii și zone și de efort de pescuit maxim depus în Atlanticul de Nord-Est. Pentru 2009 și 2010, capturile totale admisibile din anumite specii de adâncime au fost stabilite de Regulamentul (CE) nr. 1359/2008 al Consiliului din 28 noiembrie 2008 de stabilire, pentru 2009 și 2010, a posibilităților de pescuit pentru navele comunitare în ceea ce privește anumite stocuri de pești de adâncime[1]. Informațiile disponibile cu privire la stocurile de adâncime nu permit cercetătorilor să evalueze pe deplin starea stocurilor, nici în termeni de dimensiune a populație și nici în ceea ce privește mortalitatea cauzată de pescuit. Există mai multe cauze care îngreunează în mod constant progresul în acest sens: speciile respective au adeseori o durată lungă de viață și o creștere lentă, ceea ce împiedică atât identificarea unei structuri a stocului bazată pe clase de vârstă, cât și evaluarea efectelor pescuitului asupra stocului prin schimbări ale structurii capturilor din punctul de vedere al dimensiunii sau al vârstei. Nu se cunoaște frecvența recrutării de puieți în stocurile de pește. Stocurile au o arie largă de răspândire în adâncime, unde examinarea lor este dificilă din motive practice. Adeseori datele anchetelor științifice nu sunt disponibile datorită importanței comerciale reduse a stocurilor respective, sau aceste date nu acoperă întreaga zonă de distribuție. Activitățile de pescuit vizează numai în parte aceste specii, unele dintre aceste activități fiind relativ recente. Prin urmare, progresul înregistrat de cunoștințele științifice este lent. El se bazează pe o abordare precaută a gestionării pescuitului, care se întemeiază pe tendințele observate ale indicilor de abundență. Stabilirea și distribuirea posibilităților de pescuit intră în sfera competenței exclusive a Uniunii. Obligațiile cu privire la exploatarea durabilă a resurselor acvatice vii sunt prevăzute la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002. Aceste posibilități de pescuit trebuie să fie conforme cu acordurile internaționale, printre altele cu Acordul din 1995 al Națiunilor Unite cu privire la conservarea și gestionarea stocurilor transzonale și a stocurilor de pești cu migrare extinsă [denumit în continuare „Acordul ONU din 1995 cu privire la resursele halieutice”]. În special, autoritatea de reglementare trebuie să își ia mai multe precauții atunci când informațiile sunt nesigure, puțin fiabile sau inadecvate. În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Acordul ONU din 1995 cu privire la resursele halieutice, absența informațiilor științifice adecvate nu trebuie folosită ca motiv de amânare sau anulare a luării de măsuri de conservare și gestionare. Modificările capturilor totale admisibile prevăzute în prezenta decizie corespund recomandărilor științifice și reflectă principiile de gestionare stabilite în Acordul ONU din 1995 cu privire la resursele halieutice și în Orientările internaționale din 2008 pentru gestionarea pescuitului de adâncime în marea liberă ale Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură, confirmate recent de Adunarea generală a ONU (Rezoluția 64/72 din decembrie 2009). În timp ce un număr ridicat de stocuri de adâncime sunt exploatate și de alte țări, în special de Norvegia, Islanda, Insulele Feroe și Rusia, fiind necesară încheierea unui acord referitor la măsuri armonizate de gestionare fie cu respectivele țări, fie cu Comisia pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est (NEAFC) atâta vreme cât stocurile se află în apele internaționale, măsurile unilaterale aplicabile navelor din Uniunea Europeană sunt necesare până la încheierea acordurilor respective, pentru a se evita consecințele negative ale pescuitului nereglementat descrise mai sus. |

Dispoziții în vigoare în domeniul propunerii Dispozițiile în vigoare în domeniul propunerii sunt stabilite în Regulamentul (CE) nr. 1359/2008 al Consiliului și sunt aplicabile până la 31 decembrie 2010. Ele sunt legate de prevederile Regulamentului (CE) nr. 2347/2002 al Consiliului din 16 decembrie 2002 de stabilire a cerințelor specifice de acces și a condițiilor asociate care se aplică pescuitului rezervelor de specii de adâncime[2] în care sunt enumerate cele mai importante specii de adâncime din punct de vedere comercial pentru care Comisia își propune să stabilească limitări ale capturilor (Anexa I la respectivul regulament). Posibilitățile de pescuit pentru speciile de adâncime sunt stabilite la fiecare doi ani, conform ritmului evaluărilor științifice ale stocurilor de pește bazate pe examinări amănunțite. Fac totuși excepție stocurile de argentina silus și principala zonă de pescuit de mihalț-de-mare albastru, pentru care posibilitățile de pescuit depind de rezultatul negocierilor anuale cu Norvegia. Posibilitățile de pescuit pentru aceste stocuri vor fi stabilite ulterior, prin regulamentul cu privire la posibilitățile anuale de pescuit adoptat de Consiliu în decembrie. Regulamentul în vigoare în 2010 pentru aceste stocuri este Regulamentul (CE) nr. 53/2010 al Consiliului. |

Coerența cu alte politici și obiective ale Uniunii Măsurile propuse sunt conforme cu obiectivele și normele politicii comune în domeniul pescuitului, precum și cu politica de dezvoltare durabilă a Uniunii. |

2. Consultarea părților interesate și evaluarea impactului |

Consultarea părților interesate |

Metodele de consultare, principalele sectoare vizate și profilul general al respondenților Propunerea ia în considerare consultările desfășurate în cadrul Comitetului consultativ pentru pescuit și acvacultură (CCPA este format din delegați ai organizațiilor profesionale reprezentând sectorul producției, industria de prelucrare și societățile de comercializare a produselor de pescuit și acvacultură, precum și din reprezentanți ai organizațiilor altele decât cele profesionale, active în domeniul protecției mediului și dezvoltării, care reprezintă interesele consumatorilor), precum și în cadrul consiliilor consultative regionale (CCR) care manifestă interes față de zonele de pescuit vizate de propunere. Aceste consultări s-au desfășurat pe baza Comunicării Comisiei referitoare la îmbunătățirea consultării privind gestionarea pescuitului comunitar [COM(2006)246 final], care stabilește principiile de bază ale așa-numitului proces de „anticipare”, precum și pe baza Comunicării Comisiei referitoare la consultarea privind posibilitățile de pescuit pentru 2011 [COM(2010)241 final], care prezintă punctele de vedere și intențiile Comisiei referitoare la propunerile sale pentru 2011 cu privire la posibilitățile de pescuit. |

Sinteza răspunsurilor și modul în care acestea au fost luate în considerare Consiliile consultative regionale insistă asupra necesității de a garanta faptul că orice modificare a posibilităților anuale de pescuit se realizează progresiv, pentru a se reduce la minim perturbările pe termen scurt ale activităților economice. Ele sunt îngrijorate din cauza incertitudinii privind recomandările științifice și ar dori ca baza informațională să fie ameliorată iar metodele de colectare a datelor să fie armonizate. Deși sunt de acord că este necesar ca speciile deosebit de vulnerabile să fie protejate contra epuizării, ele nu sprijină reducerea limitelor de captură dacă acestea ar implica intensificarea aruncării înapoi în mare a capturilor efectuate în zonele mixte de pescuit. Ele se așteaptă mai degrabă ca zonele mixte de pescuit să fie gestionate pe baza unei abordări globale, care să includă autorizări pentru capturile accidentale din speciile cele mai vulnerabile și acceptă faptul că stabilirea de limitări ale efortului de pescuit pentru diferitele zone de pescuit ar putea reprezenta o abordare rezonabilă, asociată unor măsuri tehnice precum ameliorarea selectivității. Consiliile consultative regionale insistă asupra faptului că presiunea exercitată de pescuit s-a redus în mod considerabil de la introducerea măsurilor de gestionare în 2003 și semnalează că statele vecine trebuie să adopte abordări de gestionare similare pentru a oferi condiții egale de concurență. Consiliile respective subliniază faptul că trebuie depuse mai multe eforturi pentru protecția habitatelor de adâncime vulnerabile, precum și pentru evitarea zonelor în care puietul de pește este mai abundent. Ele au susținut că unele zone de pescuit tradiționale au demonstrat că sunt durabile, având în vedere că există de mai multe secole. O parte a consiliilor consultative regionale dorește, de asemenea, ca responsabilii cu gestionarea să reacționeze la semnalele pozitive primite de la anumite stocuri, în special atunci când navele comerciale de pescuit au contribuit la ameliorarea informațiilor științifice. O altă parte a acestor consilii consultative regionale doresc eliminarea progresivă a posibilităților de pescuit acolo unde nu este prevăzută realizarea unei evaluări a stocurilor în viitorul apropiat. Principiul ajustării progresive și al limitării schimbărilor anuale ale posibilităților de pescuit a fost încorporat în prezenta propunere. Nu sunt propuse schimbări care să implice o creștere sau o scădere anuală a posibilităților de pescuit cu mai mult de 15% față de situația din 2010. Fac excepție de la această regulă numai rechinii de adâncime. În timp ce TAC rămâne în mod oficial la fel cu cea stabilită în 2010, și anume egală cu zero, interzicerea capturilor accidentale va implica, în mod efectiv, o scădere cu 100% a debarcărilor permise. Comisia duce o politică de protecție a rechinilor, așa cum a anunțat în Comunicarea sa privind planul de acțiune pentru conservarea și gestionarea resurselor de rechini [COM(2009)40 final]. Interzicerea capturilor accidentale are ca scop să stimuleze cooperarea dintre pescari în vederea desemnării zonelor cu o abundență mai ridicată a rechinilor și a ameliorării selectivității uneltelor de pescuit. Odată ce aceste măsuri vor fi implementate, s-ar putea acorda autorizări de debarcare pentru capturile accidentale inevitabile. Comisia lucrează la un nou cadru de reglementare privind accesul la zonele de pescuit de adâncime pentru 2010, care ar introduce, pe termen mediu, gestionarea efortului în funcție de zonele și tehnicile de pescuit. Comisia este conștientă de problema pe care o constituie capturile accidentale în zonele mixte de pescuit și încurajează statele membre și întreprinderile de pescuit să dezvolte practici de pescuit prin care capturile accidentale să fie reduse. Comisia studiază posibilitatea de a aloca mijloace financiare proiectelor care își propun reducerea capturilor accidentale în zonele de pescuit de adâncime în 2011. În momentul în care se vor stabili nivelurile capturilor accidentale inevitabile pentru speciile deosebit de vulnerabile în funcție de diferitele tehnici de pescuit, acestea vor putea fi transformate în posibilități de pescuit pentru capturile accidentale. O serie de TAC reprezintă deja cantități de capturi accidentale. Comisia își continuă eforturile de a desemna zone de pescuit restricționat în scopul protejării habitatelor foarte diverse, fie pentru respectarea recomandărilor științifice emise de principalele sale organe consultative, fie pentru susținerea statelor membre în stabilirea unor zone speciale de conservare. Comisia împărtășește punctul de vedere conform căruia abordarea unilaterală adoptată de prezenta propunere trebuie utilizată pentru a convinge țările vecine să aplice o gestionare responsabilă a zonelor de pescuit de adâncime și urmărește acest obiectiv în rundele anuale de negocieri bilaterale, precum și în negocierile din cadrul NEAFC. Trebuie reținut faptul că exploatarea speciilor de adâncime este numai unul dintre aspectele care trebuie abordat cu țările nordice active în sectorul pescuitului. Comisia testează în acest moment un cadru de gestionare pe care l-a elaborat și care permite reacția la tendințele indicilor privind stocurile chiar și în absența unor recomandări științifice concludente. Odată cu evoluția vastului proiect de cercetare DEEPFISHMAN, finanțat în cadrul celui de-al 7-lea Program Cadru, Comisia estimează că va putea să extindă acest proiect și la zonele de pescuit de adâncime. Comisia a încurajat, inclusiv prin finanțarea unor studii, cooperarea pescarilor cu institutele științifice în vederea ameliorării înțelegerii reciproce și a exploatării în scop științific a informațiilor puse la dispoziție de întreprinderile comerciale din sectorul pescuitului. În contextul noului regulament-cadru privind accesul la zonele de pescuit de adâncime se urmărește ameliorarea colectării de date administrative. Obținerea și utilizarea expertizei Biologia și economia zonelor de pescuit reprezintă domeniile științifice/de expertiză în cauză. Comisia a consultat ICES, un organism științific internațional independent, și a organizat o reuniune plenară a CSTEP. Recomandarea emisă de ICES se bazează pe un cadru de evaluare instituit de ICES și utilizat în conformitate cu solicitările clienților săi, printre care figurează și Comisia. CSTEP emite recomandări ca urmare a mandatului primit de la Comisie. După adoptarea oficială de către Comisie, toate rapoartele CSTEP pot fi consultate la adresa de internet a Comisiei. Toate rapoartele ICES sunt, de asemenea, disponibile la această adresă internet. Pentru toate stocurile de pește vizate de prezenta propunere, datele disponibile sunt insuficiente pentru a demonstra sustenabilitatea activităților de pescuit. Recomandările științifice din 2010 le repetă, în mare parte, pe cele emise în 2008 sau anterior. Deoarece cadrul de evaluare este orientat către randamentul durabil maxim și având în vedere că nu se cunoaște nivelul de exploatare a speciilor de adâncime care garantează acest randament, cercetătorii recomandă, în general, reducerea capturilor față de nivelurile recente până când stocurile vor da semne de creștere a populației lor. Dacă nivelurile de exploatare înregistrate pe durata a mai mulți ani nu par să aibă efecte negative asupra stocurilor, ICES recomandă menținerea activităților de pescuit la un nivel stabil. În alte situații, ICES recomandă să nu se extindă activitățile de pescuit sau să se aducă nivelurile capturilor la cele de dinaintea extinderii respective. ICES subliniază nevoia de protecție a speciilor în perioada de reproducere pentru a se evita reducerea lor. După o reducere considerabilă a posibilităților de pescuit începând cu 2003, limitele capturilor stabilite de prezenta propunere pentru al doilea an (2012) coincid în mare cu nivelurile de captură de precauție recomandate de cercetători. Pentru cazurile în care recomandările sunt neschimbate față de anul 2008, propunerea se bazează pe regulamentul anterior de stabilire a posibilităților de pescuit pentru 2009 și 2010, care prevedea eșalonarea reducerilor necesare ale posibilităților de pescuit pe o perioadă de patru ani. Au fost deja luate în calcul cazurile în care o parte importantă a capturilor recomandate este pescuită de state care nu sunt membre ale UE, iar recomandarea a fost aplicată zonelor de pescuit din UE în funcție de evoluția lor. Unele serii de date sugerează că activitățile de pescuit s-au stabilizat deja la niveluri foarte scăzute sau sunt în curs de a se stabiliza la astfel de niveluri și există, într-adevăr, semne conform cărora a început să crească abundența. Dacă se ține seama și de informațiile recente referitoare la caracteristicile creșterii variabile a diferitelor specii de adâncime, rezultă că este posibil ca stocurile care sunt în continuare specii țintă după reducerile consecutive ale posibilităților de pescuit să fie exploatate pe viitor în mod durabil, din punct de vedere biologic și economic. Totuși, problemele asociate cu pescuitul, în special capturile aruncate înapoi în mare și capturile accidentale, precum și consecințele asupra habitatelor marine vulnerabile trebuie soluționate pentru ca activitățile de pescuit să devină durabile și din punct de vedere ecologic. Prin urmare, pe viitor, gestionarea s-ar putea concentra în special asupra menținerii stabilității activităților de pescuit unde este posibil, asupra elaborării de măsuri tehnice și asupra stimulării strategiilor de pescuit care atenuează efectele negative asupra ecosistemelor marine vulnerabile și care rezultă în reducerea capturilor aruncate înapoi în mare. Natura mixtă a multor activități de pescuit de adâncime este, de asemenea, luată în considerare. Pentru a evita crearea unei obligații de aruncare înapoi în mare sunt menținute acele cote existente care sunt reduse și sunt destinate acoperirii capturilor accidentale inevitabile. În ceea ce privește rechinii de adâncime și pionul portocaliu, politica Comisiei este aceea de TAC zero. În cazul rechinilor de adâncime, care nu sunt încă împărțiți în funcție de specie în TAC, interzicerea pescuitului are la bază recomandarea conform căreia principalele specii comerciale din această familie sunt considerate ca fiind epuizate. În cazul pionului portocaliu, organismele științifice recomandă interzicerea pescuitului în toate zonele în care sunt prevăzute capturi totale admisibile. Zona de protecție a pionului portocaliu introdusă în diviziunile ICES VI și VII de Regulamentul (CE) nr. 2270/2004 al Consiliului din 22 decembrie 2004 de stabilire, pentru 2005 și 2006, a posibilităților de pescuit și care a fost aplicată în continuare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1359/2008 nu mai constituie o modalitate adecvată de limitare a capturilor pentru pionul portocaliu, deoarece acesta nu mai trebuie capturat în nicio zonă. Evaluarea impactului Posibilitățile de pescuit trebuie aplicate în conformitate cu dispozițiile articolului 43 alineatul (3) din TFUE. În cazul în care sunt implementate, măsurile propuse vor determina o reducere globală a posibilităților de pescuit pentru navele din UE. Acestea vor implica, în parte, o reducere a capturilor, aceasta fiind de așteptat în cazul în care noile limite ale capturilor vor fi egale cu sau mai mici decât capturile reale recente. Propunerea nu se referă numai la deciziile pe termen scurt, ci face parte dintr-o abordare pe termen lung, care preconizează reducerea treptată a activităților de pescuit la niveluri durabile pe termen lung. Pe termen scurt, abordarea prevăzută în propunere va determina reducerea TAC însă, pe măsură ce stocurile supraexploatate se vor reface, posibilitățile de pescuit se vor stabiliza sau vor crește, în funcție de recomandarea de precauție. Se estimează că efectele pe termen mediu și lung ale abordării vor consta în reducerea impactului asupra mediului, ca o consecință a diminuării efortului de pescuit, în scăderea numărului de nave și/sau a efortului de pescuit mediu per navă și în stabilizarea sau creșterea cantităților debarcate din acele specii pentru care s-a constatat că rezistă la o activitate permanentă de pescuit. Reducerea efortului de pescuit și a flotei utilizate pentru activitățile de pescuit de adâncime, care a avut loc începând cu 2003, arată că această politică este aplicată în practică. Unele semnale pozitive înregistrate de indicii stocurilor confirmă faptul că estimările consecințelor pe termen mediu și lung sunt în continuare valabile. |

3. Elementele juridice ale propunerii |

Propunerea stabilește, prin intermediul unui regulament, pentru flotele de pescuit din UE, limitele capturilor pentru speciile de adâncime cele mai importante din punct de vedere comercial în apele din UE și în apele internaționale din Atlanticul de Nord-Est, în scopul realizării obiectivului politicii comune în domeniul pescuitului de garantare a unor niveluri ale activităților de pescuit durabile din punct de vedere biologic, economic și social. Temeiul juridic este articolul 43 alineatul (3) din TFUE. Propunerea este de competența exclusivă a Uniunii, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (d) din TFUE. În consecință, principiul subsidiarității nu se aplică. Propunerea respectă principiul proporționalității din motivul prezentat în cele ce urmează. Politica comună în domeniul pescuitului este o politică comună. În conformitate cu articolul 43 alineatul (3) din TFUE, Consiliului îi revine obligația de a adopta măsuri în ceea ce privește stabilirea și repartizarea posibilităților de pescuit. Prezentul regulament al Consiliului repartizează posibilități de pescuit statelor membre. În conformitate cu articolul 20 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002, statele membre au libertatea de a aloca aceste posibilități, după cum consideră adecvat, între regiuni și operatori. Prin urmare, statele membre au o libertate mare de manevră în luarea deciziilor privind modelul economico-social pe care îl aleg pentru exploatarea posibilităților de pescuit care le sunt alocate. Propunerea nu are noi implicații financiare pentru statele membre. Prezentul regulamentul este adoptat de Consiliu la fiecare doi ani, iar mijloacele publice și private de punere în aplicare a acestuia există deja. |

4. Implicații bugetare |

Propunerea nu are implicații asupra bugetului UE. |

5. Informații suplimentare |

Simplificare |

Propunerea nu simplifică, în general, gestionarea cotelor de pescuit, dar nici nu o complică. Cu toate acestea, reorganizarea zonelor TAC pentru grenadierul de piatră ar trebui să simplifice gestionarea respectivelor activități de pescuit, având în vedere că noua TAC principală propusă acoperă întreaga arie de repartizare a activităților principale de pescuit în cauză. |

Clauza de reexaminare / revizuire / caducitate |

Propunerea se referă la un regulament bienal pentru anii 2011 și 2012. În vederea pregătirii regulamentului următor, instrumentele de gestionare și nivelurile posibilităților de pescuit vor fi revizuite cel târziu în cursul anului 2012. În prezentul regulament nu este necesară o clauză de revizuire. |

Explicarea detaliată a propunerii TFUE prevede că deciziile în privința aspectelor care intră în sfera PCP trebuie luate de Parlament și de Consiliu împreună, prin procedura legislativă ordinară. La articolul 43 alineatul (3) din TFUE este prevăzută o excepție referitoare la măsurile „privind stabilirea și repartizarea posibilităților de pescuit”. Aceste măsuri trebuie adoptate de Consiliu, pe baza unei propuneri a Comisiei, fără implicarea Parlamentului. Prezenta propunere se limitează, prin urmare, la stabilirea și alocarea posibilităților de pescuit și a condițiilor legate funcțional de utilizarea acestora. În ceea ce privește limitările capturilor, propunerea respectă principiile așa-numitului proces de „anticipare”, enunțate în Comunicarea Comisiei referitoare la îmbunătățirea consultării privind gestionarea pescuitului comunitar [COM(2006)246 final], precum și în Comunicarea Comisiei referitoare la consultarea privind posibilitățile de pescuit pentru 2011 [COM(2010)241 final], care prezintă, în așteptarea recomandării științifice privind starea stocurilor pentru 2011, punctele de vedere și intențiile Comisiei referitoare la propunerile sale în materie de posibilități de pescuit. În conformitate cu cea din urmă comunicare menționată, stocurile de adâncime fac parte din categoria recomandărilor prevăzute pentru situațiile caracterizate de insuficiența datelor. Propunerea este conformă regulilor prevăzute în comunicarea menționată. Astfel, atunci când recomandarea nu este concludentă, capturile totale admisibile trebuie reduse până la limitele capturilor reale recente. Noile niveluri ale TAC astfel obținute sunt calculate pe baza datelor privind capturile raportate Comisiei de statele membre între 2007 și 2009. În conformitate cu procesul de „anticipare”, în vara anului 2010 au fost organizate consultări ale părților interesate (consiliile consultative regionale și Comitetul consultativ pentru pescuit și acvacultură) și ale statelor membre. În plus, propunerea este conformă cu Comunicarea Comisiei privind aplicarea principiului durabilității în activitățile de pescuit din Uniunea Europeană prin intermediul randamentului maxim durabil [COM(2006)360 final]. Conceptul de randament maxim durabil (RMD) nu poate fi aplicat în mod direct stocurilor de adâncime din cauza lipsei de cunoștințe suficiente despre dimensiunea stocurilor și despre structura lor în funcție de vârstă. Totuși, adoptarea unei abordări precaute în gestionarea activităților de pescuit în aceste circumstanțe permite menținerea posibilităților de evoluție a gestionării către un cadru RMD atunci când vor fi disponibile mai multe informații. Schimbările privind zonele TAC pentru grenadierul de piatră și mihalțul-de-mare albastru sunt propuse în conformitate cu recomandarea științifică de aliniere a zonelor TAC cu unitățile de evaluare, pentru ca recomandările științifice să fie mai ușor reflectate în deciziile de gestionare. Propunerea prevede întreruperea interzicerii de a captura pionul portocaliu în anumite zone în care peștii din această specie se regrupează. Având în vedere că se propune o TAC zero pentru pionul portocaliu, acesta nu mai poate fi pescuit în niciuna din zonele care intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament. |

2010/0284 (NLE)

Propunere de

REGULAMENT AL CONSILIULUI

de stabilire, pentru 2011 și 2012, a posibilităților de pescuit pentru navele din UE în ceea ce privește anumite stocuri de pești de adâncime

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (3),

având în vedere propunerea Comisiei Europene[3],

întrucât:

(1) În conformitate cu articolul 43 alineatul (3) din tratat, Consiliul, la propunerea Comisiei, adoptă măsuri de stabilire și repartizare a posibilităților de pescuit.

(2) Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului[4] solicită Consiliul să stabilească măsurile aplicabile accesului la ape și resurse și exercitarea durabilă a activităților de pescuit, ținând seama de recomandările științifice, tehnice și economice disponibile și în special de rapoartele elaborate de Consiliul științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP).

(3) Consiliului îi revine obligația de a stabili capturile totale admisibile (TAC) pe zonă de pescuit sau grup de zone de pescuit. Posibilitățile de pescuit trebuie distribuite între statele membre într-un mod care să asigure fiecărui stat membru o anumită stabilitate în activitățile de pescuit pentru fiecare stoc sau zonă de pescuit și ținându-se cont în mod adecvat de obiectivele politicii comune în domeniul pescuitului, stabilite în Regulamentul (CE) nr. 2371/2002. De asemenea, pentru ca posibilitățile de pescuit să fie utilizate în mod eficace, trebuie să se stabilească anumite condiții care să fie legate funcțional de acestea.

(4) Este necesar ca TAC să fie stabilite pe baza recomandărilor științifice disponibile, ținându-se seama de anumite aspecte biologice și socio-economice și asigurând totodată un tratament echitabil al sectoarelor de pescuit. În această privință, este necesar să se țină seama de opiniile exprimate în cadrul consultărilor cu părțile interesate, în special de cele ale Comitetului consultativ pentru pescuit și acvacultură și ale consiliilor consultative regionale implicate.

(5) Posibilitățile de pescuit trebuie să fie conforme cu acordurile și principiile internaționale, cum ar fi Acordul din 1995 al Națiunilor Unite cu privire la conservarea și gestionarea stocurilor transzonale și a stocurilor de pești cu migrare extinsă și principiile detaliate de gestionare prevăzute de Orientările internaționale din 2008 pentru gestionarea pescuitului de adâncime în marea liberă ale Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură, în care se prevede, de exemplu, că o autoritate de reglementare trebuie să fie mai precaută atunci când informațiile sunt incerte, nefiabile sau inadecvate. Absența informațiilor științifice adecvate nu trebuie folosită ca motiv pentru amânarea sau neadoptarea măsurilor de conservare și gestionare.

(6) Cele mai recente recomandări științifice emise de Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (Raportul comitetului consultativ al ICES cu privire la stocurile cu arie largă de răspândire și la cele migratorii, volumul 9, iunie 2010) și de CSTEP (Rapoartele științifice și tehnice ale JRC, Revizuirea recomandărilor științifice pentru 2011, partea a 2-a, iulie 2010) indică faptul că majoritatea stocurilor de adâncime nu sunt exploatate în mod durabil și că este necesar ca, pentru a se asigura durabilitatea lor, posibilitățile de pescuit pentru stocurile respective să se reducă până când dimensiunea lor va prezenta o tendință pozitivă. ICES a recomandat, de asemenea, interzicerea totală a pescuitului direcționat de pion portocaliu.

(7) În ceea ce privește rechinii de adâncime, principalele specii cu valoare comercială din această familie sunt considerate ca fiind epuizate și, prin urmare, se interzice pescuitul direcționat din aceste specii. Până când se vor stabili, prin intermediul proiectelor de selectivitate și al altor măsuri tehnice, nivelurile capturilor accidentale inevitabile, se interzice debarcarea capturilor accidentale.

(8) Posibilitățile de pescuit pentru speciile de adâncime, definite la articolul 2 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 2347/2002 al Consiliului din 16 decembrie 2002 de stabilire a cerințelor specifice de acces și a condițiilor asociate care se aplică pescuitului rezervelor de specii de adâncime[5] și enumerate în anexa I la regulamentul menționat, sunt stabilite la fiecare doi ani. Fac totuși excepție stocurile de argentina silus și principala zonă de pescuit de mihalț-de-mare albastru, pentru care posibilitățile de pescuit depind de rezultatul negocierilor anuale cu Norvegia. Stabilirea posibilităților de pescuit din aceste stocuri se face prin regulamentul anual de stabilire a posibilităților de pescuit pentru anumite resurse halieutice și grupe de resurse halieutice, aplicabile în apele din UE și, pentru navele din UE, în anumite ape din afara UE.

(9) În conformitate cu articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 847/96 al Consiliului din 6 mai 1996 privind introducerea unor condiții suplimentare pentru gestionarea interanuală a capturilor totale admisibile (TAC) și a cotelor de pescuit[6], este necesar să se identifice stocurile cărora li se aplică diferitele măsuri prevăzute de prezentul regulamentul,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Obiect

Prezentul regulament stabilește, pentru 2011 și 2012, posibilitățile anuale de pescuit pentru navele de pescuit din UE, pentru stocurile de specii de adâncime, în apele din UE și în anumite ape din afara UE unde sunt necesare limitări ale capturilor, precum și condițiile funcțional legate de utilizarea acestor posibilități de pescuit .

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentului regulament:

(a) „navă din UE” înseamnă o navă de pescuit care arborează pavilionul unui stat membru și care este înmatriculată în Uniune;

(b) „ape din UE” înseamnă apele aflate sub suveranitatea sau jurisdicția statelor membre, cu excepția apelor adiacente teritoriilor prevăzute în anexa II la tratat;

(c) „captură totală admisibilă (TAC)” înseamnă cantitatea care poate fi pescuită și debarcată din fiecare stoc în fiecare an;

(d) „cotă” înseamnă o proporție din TAC repartizată Uniunii, statelor membre sau unor țări terțe;

(e) „ape internaționale” înseamnă apele care se găsesc în afara suveranității sau jurisdicției vreunui stat;

(f) zonele ICES (Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime) sunt cele definite în Regulamentul (CEE) nr. 218/2009;

(g) zonele CECAF (Atlanticul Est-Central sau zona principală de pescuit FAO 34) sunt cele definite în Regulamentul (CE) nr. 216/2009.

Articolul 3

Limite de captură și alocări

Limitele capturilor pentru speciile de adâncime capturate de navele din UE în apele din UE și în anumite ape din afara UE, precum și alocarea acestor limite statelor membre sunt stabilite în anexă.

Articolul 4

Dispoziții speciale privind repartizările

Repartizarea posibilităților de pescuit între statele membre prevăzută în anexă nu aduce atingere:

(a) schimburilor efectuate în temeiul articolului 20 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 2371/2002;

(b) deducerilor și realocărilor efectuate în temeiul articolului 37 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 sau al articolului 10 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1006/2008;

(c) debarcărilor suplimentare autorizate în temeiul articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 847/96;

(d) cantităților reținute în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 847/96;

(e) deducerilor efectuate în conformitate cu articolele 105 și 107 din Regulamentul (CE) nr. 1224/2009.

Articolul 5

Raportul cu Regulamentul (CE) nr. 847/96

În sensul Regulamentului (CE) nr. 847/96, toate cotele din anexă sunt considerate cote analitice.

Articolul 6

Condiții de debarcare a capturilor și a capturilor accidentale

Peștele aparținând stocurilor pentru care prezentul regulament stabilește posibilități de pescuit poate fi reținut la bord sau debarcat numai în cazul în care a fost capturat de navele unui stat membru a cărui cotă nu este epuizată.

Articolul 7

Intrare în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

Regulamentul se aplică de la 1 ianuarie 2011.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, […]

Pentru Consiliu

Președintele […]

ANEXĂ

Trimiterile la zone de pescuit sunt trimiteri la zone ICES, dacă nu se specifică altfel.

PARTEA 1

Definirea speciilor și a grupurilor de specii

1. În lista care figurează în partea 2 a prezentei anexe, stocurile de pește sunt enumerate în ordinea alfabetică a denumirilor latine ale speciilor. Rechinii de adâncime, însă, sunt prezentați la începutul listei. În continuare este prezentat un tabel de corespondență între denumirile comune și cele în limba latină, în sensul prezentului regulament:

Denumire comună | Denumire științifică |

Sabie neagră | Aphanopus carbo |

Beryx | Beryx spp. |

Grenadier de piatră | Coryphaenoides rupestris |

Pion portocaliu | Hoplostethus atlanticus |

Mihalț-de-mare albastru | Molva dypterygia |

Pagel argintiu | Pagellus bogaraveo |

Merlucius alb | Phycis blennoides |

2. În sensul prezentului regulament, rechinii de adâncime se referă la speciile din lista următoare:

Denumire comună | Denumire științifică |

Apristuris spp. Rechin șopârlă | Apristuris spp. Chlamydoselachus anguineus |

Sagri | Centrophorus granulosus |

Rechin catifelat | Centrophorus squamosus |

Rechin portughez | Centroscymnus coelolepis |

Rechin negru | Centroscymnus crepidater |

Câine-de-mare negru | Centroscyllium fabricii |

Câine-de-mare abisal | Deania calceus |

Rechin foca | Dalatias licha |

Marele rechin lanternă | Etmopterus princeps |

Sagri negru | Etmopterus spinax |

Galeus melastomus Galeus murinus Hexanchus griseus Oxynotus paradoxus Scymnodon ringens | Galeus melastomus Galeus murinus Hexanchus griseus Oxynotus paradoxus Scymnodon ringens |

Rechin de Groenlanda | Somniosus microcephalus |

PARTEA 2

Posibilități de pescuit anuale aplicabile navelor din UE care operează în zonele în care există limitări ale capturilor, defalcate pe specii și pe zone (în tone de greutate în viu)

Specia: | Rechini de adâncime | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele V, VI, VII, VIII și IX (DWS/56789-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Germania | 0 | 0 |

Estonia | 0 | 0 |

Irlanda | 0 | 0 |

Spania | 0 | 0 |

Franța | 0 | 0 |

Lituania | 0 | 0 |

Polonia | 0 | 0 |

Portugalia | 0 | 0 |

Regatul Unit | 0 | 0 |

UE | 0 | 0 |

TAC | 0 | 0 |

Specia: | Rechini de adâncime | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zona X (DWS/10-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Portugalia | 0 | 0 |

UE | 0 | 0 |

TAC | 0 | 0 |

Specia: | Rechini de adâncime, Deania histricosa și Deania profondorum | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zona XII (DWS/12-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Irlanda | 0 | 0 |

Spania | 0 | 0 |

Franța | 0 | 0 |

Regatul Unit | 0 | 0 |

UE | 0 | 0 |

TAC | 0 | 0 |

Specia: | Sabie neagră Aphanopus carbo | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele I, II, III și IV (BSF/1234-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Germania | 4 | 3 |

Franța | 4 | 3 |

Regatul Unit | 4 | 3 |

UE | 12 | 9 |

TAC | 12 | 9 |

Specia: | Sabie neagră Aphanopus carbo | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele V, VI, VII și XII (BSF/56712-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Germania | 25 | 23 |

Estonia | 12 | 11 |

Irlanda | 62 | 57 |

Spania | 123 | 114 |

Franța | 1 732 | 1 599 |

Letonia | 80 | 74 |

Lituania | 1 | 1 |

Polonia | 1 | 1 |

Regatul Unit | 123 | 114 |

Altele(1) | 6 | 6 |

UE | 2 165 | 2 000 |

TAC | 2 165 | 2 000 |

(1) Numai pentru capturi accidentale. Pescuitul direcționat nu este autorizat în cadrul acestei cote. |

Specia: | Sabie neagră Aphanopus carbo | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele VIII, IX și X (BSF/8910-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Spania | 11 | 11 |

Franța | 26 | 26 |

Portugalia | 3 311 | 3 311 |

UE | 3 348 | 3 348 |

TAC | 3 348 | 3 348 |

Specia: | Sabie neagră Aphanopus carbo | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zona CECAF 34.1.2. (BSF/C3412-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Portugalia | 3 643 | 3 643 |

UE | 3 643 | 3 643 |

TAC | 3 643 | 3 643 |

Specia: | Beryx | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII și XIV (ALF/3X14-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Irlanda | 9 | 9 |

Spania | 70 | 70 |

Franța | 19 | 19 |

Portugalia | 202 | 202 |

Regatul Unit | 9 | 9 |

UE | 309 | 309 |

TAC | 309 | 309 |

Specia: | Grenadier de piatră Coryphaenoides rupestris | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele I, II și IV (RNG/124-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Danemarca | 2 | 1 |

Germania | 2 | 1 |

Franța | 9 | 10 |

Regatul Unit | 2 | 1 |

UE | 15 | 13 |

TAC | 15 | 13 |

Specia: | Grenadier de piatră Coryphaenoides rupestris | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zona III (RNG/03-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Danemarca | 804 | 804 |

Germania | 5 | 5 |

Suedia | 41 | 41 |

UE | 850 | 850 |

TAC | 850 | 850 |

Specia: | Grenadier de piatră Coryphaenoides rupestris | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele Vb, VI, VII și XIIb (RNG/5BX12B-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Germania | 19 | 16 |

Estonia | 41 | 36 |

Irlanda | 189 | 163 |

Spania | 3 038 | 2 621 |

Franța | 2 380 | 2 055 |

Letonia | 51 | 44 |

Lituania | 59 | 51 |

Polonia | 1 020 | 880 |

Regatul Unit | 149 | 129 |

Altele(1) | 5 | 5 |

UE | 6 951 | 6 000 |

TAC | 6 951 | 6 000 |

(1) Numai pentru capturi accidentale. Pescuitul direcționat nu este autorizat în cadrul acestei cote. |

Specia: | Grenadier de piatră Coryphaenoides rupestris | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele VIII, IX, XIIa, XIIc și XIV (RNG/8-14-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Germania | 15 | 13 |

Spania | 184 | 159 |

Franța | 94 | 81 |

UE | 293 | 253 |

TAC | 293 | 253 |

Specia: | Pion portocaliu Hoplostethus atlanticus | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zona VI (ORY/06-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Irlanda | 0 | 0 |

Spania | 0 | 0 |

Franța | 0 | 0 |

Regatul Unit | 0 | 0 |

UE | 0 | 0 |

TAC | 0 | 0 |

Specia: | Pion portocaliu Hoplostethus atlanticus | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zona VII (ORY/07-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Irlanda | 0 | 0 |

Spania | 0 | 0 |

Franța | 0 | 0 |

Regatul Unit | 0 | 0 |

Altele | 0 | 0 |

UE | 0 | 0 |

TAC | 0 | 0 |

Specia: | Pion portocaliu Hoplostethus atlanticus | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele I, II, III, IV, V, VIII, IX, X, XII și XIV (ORY/1CX14C) |

Anul | 2011 | 2012 |

Irlanda | 0 | 0 |

Spania | 0 | 0 |

Franța | 0 | 0 |

Portugalia | 0 | 0 |

Regatul Unit | 0 | 0 |

UE | 0 | 0 |

TAC | 0 | 0 |

Specia: | Mihalț-de-mare albastru Molva dypterygia | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele II și IV (BLI/24-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Danemarca | 4 | 4 |

Germania | 4 | 4 |

Irlanda | 4 | 4 |

Franța | 25 | 25 |

Regatul Unit | 15 | 15 |

Altele(1) | 4 | 4 |

UE | 56 | 56 |

TAC | 56 | 56 |

(1) Numai pentru capturi accidentale. Pescuitul direcționat nu este autorizat în cadrul acestei cote. |

Specia: | Mihalț-de-mare albastru Molva dypterygia | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zona III (BLI/03-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Danemarca | 4 | 3 |

Germania | 2 | 2 |

Suedia | 4 | 3 |

UE | 10 | 8 |

TAC | 10 | 8 |

Specia: | Pagel argintiu Pagellus bogaraveo | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele VI, VII și VIII (SBR/678-) |

Anul | 2011(1) | 2012(1) |

Irlanda | 6 | 6 |

Spania | 172 | 172 |

Franța | 9 | 9 |

Regatul Unit | 22 | 22 |

Altele(2) | 6 | 6 |

UE | 215 | 215 |

TAC | 215 | 215 |

(1) Trebuie respectată o dimensiune minimă pentru debarcare de 35 cm (lungime totală). Cu toate acestea, 15 % din peștele debarcat poate avea o dimensiune minimă de debarcare de cel puțin 30 cm (lungime totală). (2) Numai pentru capturi accidentale. Pescuitul direcționat nu este autorizat în cadrul acestei cote. |

Specia: | Pagel argintiu Pagellus bogaraveo | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zona IX (SBR/09-) |

Anul | 2011(1) | 2012(1) |

Spania | 614 | 614 |

Portugalia | 166 | 166 |

UE | 780 | 780 |

TAC | 780 | 780 |

(1) Trebuie respectată o dimensiune minimă pentru debarcare de 35 cm (lungime totală). Cu toate acestea, 15 % din peștele debarcat poate avea o dimensiune minimă de debarcare de cel puțin 30 cm (lungime totală). |

Specia: | Pagel argintiu Pagellus bogaraveo | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zona X (SBR/10-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Spania | 10 | 10 |

Portugalia | 1 116 | 1 116 |

Regatul Unit | 10 | 10 |

UE | 1 136 | 1 136 |

TAC | 1 136 | 1 136 |

Specia: | Merlucius alb Phycis blennoides | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele I, II, III și IV (GFB/1234-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Germania | 8 | 6 |

Franța | 8 | 6 |

Regatul Unit | 11 | 11 |

UE | 27 | 23 |

TAC | 27 | 23 |

Specia: | Merlucius alb Phycis blennoides | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele V, VI și VII (GFB/567-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Germania | 10 | 10 |

Irlanda | 260 | 260 |

Spania | 588 | 588 |

Franța | 356 | 356 |

Regatul Unit | 814 | 814 |

UE | 2 028 | 2 028 |

TAC | 2 028 | 2 028 |

Specia: | Merlucius alb Phycis blennoides | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele VIII și IX (GFB/89-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Spania | 242 | 242 |

Franța | 15 | 15 |

Portugalia | 10 | 10 |

UE | 267 | 267 |

TAC | 267 | 267 |

Specia: | Merlucius alb Phycis blennoides | Zona: | Apele din UE și apele internaționale din zonele X și XII (GFB/1012-) |

Anul | 2011 | 2012 |

Franța | 7 | 6 |

Portugalia | 32 | 28 |

Regatul Unit | 7 | 6 |

UE | 46 | 40 |

TAC | 46 | 40 |

[1] JO L 352, 31.12.2008, p. 1.

[2] JO L 351, 28.12.2002, p. 6.

[3] JO C […], […], p. […].

[4] JO L 358, 31.12.2002, p. 59.

[5] JO L 351, 28.12.2002, p. 6.

[6] JO L 115, 9.5.1996, p. 3.