RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU RAPORTUL ANUAL DIN 2011 REFERITOR LA PUNEREA ÎN APLICARE A REGULAMENTULUI (CE) NR. 300/2008 PRIVIND NORME COMUNE ÎN DOMENIUL SECURITĂȚII AVIATICE /* COM/2012/0412 final */





RAPORT AL COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Prezentul raport acoperă perioada 1 ianuarie – 31 decembrie 2011 INTRODUCERE 2011 a fost primul an întreg de implementare a Regulamentului (CE) nr. 300/2008 și a dispozițiilor sale de aplicare de la intrarea în vigoare a normelor revizuite de securitate a aviației, în aprilie 2010. Pe tot parcursul acestui an, Comisia a lucrat constant cu statele membre și cu reprezentanții sectorului pentru a asigura o implementare consecventă a acestui nou cadru juridic. Regimul de inspecții pus în practică de Comisie a oferit un feedback util cu privire la principalele provocări ale procesului de implementare și a permis identificarea domeniilor care necesită mici adaptări pentru a face mai clar acest nou cadru legal. Prezentul raport descrie activitatea de inspecție desfășurată de Comisie în cursul anului 2011 și trece în revistă noutățile apărute în domeniul legislației, al testărilor și studiilor, precum și al relațiilor internaționale. PARTEA ÎNTÂI Inspecțiile 1. Generalități În conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 300/2008, Comisia are obligația de a efectua inspecții ale administrațiilor statelor membre responsabile cu securitatea aviației (denumite în continuare „autoritățile competente”), precum și ale aeroporturilor, operatorilor și entităților. În acest program al Uniunii este inclusă și Elveția, în timp ce Norvegia și Islanda (precum și Liechtenstein) sunt inspectate pe baza unor dispoziții paralele de către Autoritatea AELS de Supraveghere. Pentru a-și putea desfășura activitatea de inspecție, Comisia dispune de o echipă de 10 inspectori de securitate a aviației. Această activitate de inspecție este susținută de un grup care numără la ora actuală 87 de inspectori naționali desemnați de statele membre, Islanda, Norvegia și Elveția. În anexă figurează un tabel care rezumă întreaga activitate de monitorizare a conformității desfășurată de Comisie și de Autoritatea AELS de Supraveghere până în prezent. 2. Inspecții ale autorităților naționale competente În 2011, Comisia a monitorizat 10 autorități competente, care fuseseră deja supuse inspecțiilor desfășurate anterior de Comisie. Pentru mai multe state membre, aceste inspecții au relevat îmbunătățiri semnificative față de situația din trecut. Cele mai des întâlnite deficiențe în 2011 se aseamănă cu cele din 2010 și sunt legate de alinierea integrală încă nerealizată a programelor naționale de securitate a aviației și a programelor naționale de control al calității cu noul cadru juridic prevăzut de Regulamentul (CE) nr. 300/2008. În ceea ce privește implementarea măsurilor, în unele state membre s-a constatat din nou incapacitatea de a detecta și corecta rapid deficiențele. Unele state membre nu au reușit să monitorizeze toate aspectele legislative solicitate, iar activitățile subsecvente au fost, în unele cazuri, inadecvate. Au fost prevăzute sancțiuni în legislația tuturor statelor membre, însă acestea nu au fost întotdeauna aplicate sistematic atunci când deficiențele nu erau corectate rapid. Criza financiară și presiunea aferentă asupra bugetelor publice au afectat și resursele disponibile pentru activitățile de monitorizare a conformității la nivel național în anumite state membre. 3. Inspecții inițiale la aeroporturi În 2011, au fost efectuate nouăsprezece (19) inspecții inițiale la aeroporturi, un număr egal cu cel înregistrat în 2010. Au fost acoperite toate capitolele (deși nu în cursul fiecărei inspecții). Procentul general al măsurilor esențiale despre care s-a constatat că sunt conforme în 2011 a fost de 80%, identic deci cu rata de conformitate din 2010. Deficiențele depistate în cazul măsurilor tradiționale[1] au fost, în general, generate de factorul uman și nu s-au modificat semnificativ față de anii precedenți. Neregulile în domeniul măsurilor tradiționale constatate la aeroporturile inspectate în 2011 s-au referit mai ales la calitatea controlului de securitate al personalului, precum și la anumite cerințe de securitate a mărfurilor. În speță, slaba calitate a perchezițiilor manuale ale personalului a continuat să fie o problemă. În ceea ce privește mărfurile, cele mai multe nereguli au fost strâns legate de alegerea celor mai adecvate metode de efectuare a controlului de securitate, dată fiind natura transportului, și a standardelor de aplicare a acestora. Aceste aspecte care țin de factorul uman necesită o atenție deosebită și, până când vor fi disponibile noi alternative tehnologice și/sau procedurale, ar trebui abordate prin sporirea pregătirii și a supravegherii. În plus, anumite măsuri suplimentare introduse în temeiul noului cadru juridic nu erau încă implementate în totalitate în aeroporturile inspectate în 2011. Neconformitățile au fost legate de metodele și standardele de efectuare a controlului de securitate al proviziilor de bord și al proviziilor de aeroport (în cazul cărora nu era încă pus la punct un lanț de aprovizionare sigur) și de absența evaluărilor de risc pentru a stabili mijloacele și frecvența adecvate pentru patrulele din aeroporturi. Autoritățile competente din statele membre trebuie să urmărească în mod activ implementarea noilor dispoziții respective. 4. Inspecții de monitorizare În conformitate cu articolul 13 din Regulamentul 72/2010, Comisia efectuează în mod regulat un număr limitat de inspecții de monitorizare. Astfel de inspecții de monitorizare sunt adesea efectuate în cazurile în care au fost constatate o serie de deficiențe grave în cursul inspecției inițiale și, de asemenea, într-o măsură mai mică, în mod aleatoriu pentru a verifica acuratețea activităților de monitorizare a conformității, precum și raportarea la nivel național. În cursul anului 2011, au fost desfășurate cinci astfel de activități și, în mare parte, s-a confirmat remedierea adecvată a deficiențelor identificate. 5. Dosare nesoluționate, cazuri în temeiul articolului 15 și acțiuni în justiție Dosarele de inspecție rămân deschise până când Comisia se declară mulțumită de adoptarea acțiunilor corective corespunzătoare. În 2011, au fost închise 30 de dosare (18 referitoare la aeroporturi și 12 referitoare la autoritățile competente). Per ansamblu, la sfârșitul anului au rămas deschise 12 dosare de inspecție referitoare la autoritățile competente și 12 referitoare la aeroporturi. Dacă deficiențele constatate la un aeroport sunt considerate atât de grave încât să constituie o amenințare semnificativă pentru nivelul general al securității aviației civile la nivelul Uniunii, Comisia va aplica articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 72//2010[2], ceea ce înseamnă că toate celelalte autorități competente sunt informate în legătură cu situația respectivă și că trebuie să se ia în considerare aplicarea unor măsuri suplimentare în legătură cu zborurile de la aeroportul în cauză. În 2011 nu a fost necesară nicio astfel de activitate. Inițierea procedurii de constatare a neîndeplinirii obligațiilor este cealaltă sancțiune posibilă în cazurile cele mai grave sau în cazul necorectării deficiențelor o lungă perioadă de timp sau al reapariției deficiențelor. În 2011, au fost demarate două proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în urma inspecțiilor administrațiilor naționale. În ambele cazuri, statul membru în cauză nu a reușit să își mențină programul național de securitate a aviației. Pe parcursul aceluiași an, au fost închise alte trei cazuri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor după remedierea deficiențelor identificate. 6. Evaluări proprii ale statelor membre Punctul 18 din anexa la Regulamentul (CE) nr. 18/2010 al Comisiei[3] obligă statele membre să prezinte Comisiei, până la sfârșitul lunii martie a fiecărui an, un raport anual privind rezultatele monitorizării naționale a conformității realizate în perioada ianuarie - decembrie a anului anterior. Toate rapoartele pentru perioada ianuarie - decembrie 2010 au fost prezentate la timp și au folosit modelul furnizat de Comisie. Analiza acestor rapoarte a arătat că mai multe state membre nu au respectat în totalitate cerințele referitoare la domeniul de aplicare și frecvența activităților de monitorizare naționale. În plus, un număr semnificativ de state membre au declarat că nu elaboraseră încă protocoale standard pentru testarea discretă a cerințelor de securitate aviatică. Comisia a pus aceste subiecte pe ordinea de zi a grupului de lucru pentru inspecții creat în cadrul Comitetului de reglementare pentru securitatea aviației, în scopul de a ajuta statele membre să obțină conformitatea cu cerințele comune. PARTEA A DOUA Legislația și instrumentele suplimentare 1. Generalități Noile acte legislative adoptate în cursul anului 2011 în domeniul securității aviației se referă în principal la instalarea scanerelor de securitate și la implementarea de noi cerințe pentru mărfurile și poșta care sosesc din țările terțe. După finalizarea unei evaluări complete a impactului, a fost adoptată legislația care reglementează instalarea scanerelor de securitate. Aceasta garantează că scanerele de securitate sunt utilizate într-un mod armonizat care să asigure un înalt nivel de securitate respectând, în același timp, drepturile fundamentale ale pasagerilor, în special în ceea ce privește sănătatea, protecția vieții private și a datelor, precum și dreptul pasagerilor de a refuza să se supună procedurii de control cu scanere de securitate. Comisia va acorda o atenție deosebită obiectivului de a se asigura că normele sunt respectate în totalitate de către statele membre. Ca răspuns la incidentul privind avionul cargo din Yemen de la sfârșitul lunii octombrie 2010, Comisia și statele membre, împreună cu părțile interesate, au elaborat rapid cerințe legislative adecvate pentru mărfurile care intră în UE pe calea aerului din țări terțe. În plus, dificultățile anticipate în procesul de implementare în ceea ce privește controlul de securitate al lichidelor au necesitat modificarea datei de aplicare pentru prima fază a controlului de securitate obligatoriu al lichidelor în aeroporturile din UE. S-a înființat un grup de lucru și s-a comandat un studiu care să analizeze toți factorii de interes în legătură cu instalarea echipamentelor pentru controlul de securitate al lichidelor în aeroporturile din UE. În fine, s-a impus prelungirea termenului de utilizare a sistemelor de detecție a explozibililor de standard 2, aceasta fiind adoptată în toamna anului 2011. 2. Legislație suplimentară adoptată Noile texte legislative adoptate în 2011 au fost: · Regulamentul (UE) nr. 720/2011[4] de completare a standardelor de bază comune în domeniul securității aviației civile în ceea ce privește introducerea progresivă a controlului de securitate pentru lichide, aerosoli și geluri în aeroporturile UE; · Regulamentul (UE) nr. 859/2011[5] de stabilire a măsurilor detaliate de implementare a standardelor de bază comune în domeniul securității aviației, în ceea ce privește mărfurile și poșta destinate transportului aerian; · Regulamentul (UE) nr. 1087/2011[6] de stabilire a măsurilor detaliate de implementare a standardelor de bază comune în domeniul securității aviației în ceea ce privește sistemele de detectare a explozibililor; · Regulamentul (UE) nr. 1141/2011[7] de completare a standardelor de bază comune în domeniul securității aviației civile în ceea ce privește utilizarea scanerelor de securitate în aeroporturile UE; · Regulamentul (UE) nr. 1147/2011[8] de stabilire a măsurilor detaliate de implementare a standardelor de bază comune în domeniul securității aviației în ceea ce privește utilizarea scanerelor de securitate; · Decizia 2011/5862/UE[9] de stabilire a măsurilor detaliate de implementare a standardelor de bază comune privind securitatea aviației în ceea ce privește mărfurile și poșta transportate pe calea aerului; · Decizia (UE) nr. 8042/201[10] de stabilire a măsurilor detaliate de implementare a standardelor de bază comune în domeniul securității aviației în ceea ce privește utilizarea scanerelor de securitate; Aceste texte au fost finalizate în cursul a șase întruniri periodice și două întruniri speciale ale Comitetului de reglementare a securității aviației, precum și în cursul a șase întruniri ale grupului consultativ al părților interesate de securitatea aviației. 3. Baza de date a agenților abilitați și a expeditorilor cunoscuți În vederea consolidării lanțului de aprovizionare securizat în transportul de mărfuri și poștă, precum și pentru a facilita punerea în aplicare omogenă a acestuia în UE, a fost creată și se menține, de la inaugurarea în 1 iunie 2010, baza de date a agenților abilitați și a expeditorilor cunoscuți (RAKC - regulated agent and known consignor), în temeiul unui contract cadru al Comisiei. Baza de date RAKC conținea, la sfârșitul anului 2011, aproximativ 8 500 de înregistrări ale agenților abilitați și ale expeditorilor cunoscuți (validați independent). Acesta este singurul instrument juridic primar care poate fi consultat de agenții abilitați atunci când acceptă expedieri de la un alt agent abilitat sau expeditor cunoscut. În urma intrării în vigoare a noilor cerințe pentru transportatorii aerieni care transportă mărfuri din țări terțe în UE, s-a demarat o acțiune de extindere a bazei de date pentru a include și acești transportatori aerieni. 4. Inspecții în aeroporturile ue – manuale Regulamentul (CE) nr. 300/2008 și Regulamentul (UE) nr. 72/2010 impun ca monitorizarea conformității cerințelor de securitate în domeniul aviației civile de către serviciile Comisiei să fie obiectivă și să folosească metodologia standard. În vederea atingerii acestui obiectiv, Comisia a elaborat și menține două manuale cuprinzătoare care cuprind indicații și orientări detaliate pentru inspectorii UE din domeniu. Aceste manuale fac obiectul unei revizuiri periodice. PARTEA A TREIA Testări și studii 1. Testări O „testare” în sensul legislației UE în domeniul securității aviației[11] se efectuează atunci când un stat membru hotărăște, de comun acord cu Comisia, că va utiliza un anumit mijloc sau o anumită metodă nerecunoscut(ă) în temeiul legislației pentru a înlocui, pentru o perioadă de timp limitată, unul dintre controalele de securitate recunoscute, cu condiția ca testarea să nu dăuneze nivelului general de securitate. Din punct de vedere juridic, acest termen nu se aplică atunci când un stat membru sau o entitate desfășoară o evaluare a unui nou control de securitate utilizat în plus față de cel sau cele deja prevăzut/prevăzute de lege. În 2011, au fost lansate noi testări în Spania și în Regatul Unit. Acestea au vizat utilizarea de echipamente de detecție a urmelor de explozibili și a detectoarelor de metal portabile pentru controlul de securitate al articolelor de îmbrăcăminte religioase de acoperit capul purtate de pasageri. În plus, în cursul anului 2011, s-au desfășurat în continuare o serie de testări ale scanerelor de securitate înainte de adoptarea oficială a legislației UE referitoare la utilizarea acestor scanere de securitate. Una dintre aceste testări este încă în desfășurare în Regatul Unit. 2. Studii Conform normelor UE privind securitatea aviației, toate lichidele (atât cele scutite de taxele vamale, cât și cele aduse de acasă) trebuie supuse controlului de securitate (și nu respinse) începând cu 29 aprilie 2013. Pentru a se asigura că se iau măsuri adecvate și concrete în perspectiva termenului limită din 2013, Comisia a înființat, la sfârșitul anului 2011, un grup de lucru privind lichidele și a lansat un studiu pentru a evalua impactul operațional al controlului de securitate asupra lichidelor în aeroporturile din UE. Mai mult, pe parcursul întregului an, s-a efectuat un studiu privind proiectarea de imagini virtuale de articole periculoase (Threat Image Projection – TIP), tehnologia utilizată la controlul de securitate al bagajelor de mână și de cală. Raportul final, care ar trebui să apară în 2012, se va baza pe analiza rezultatelor activităților de testare discretă desfășurate la aeroporturile care folosesc TIP și la cele care nu folosesc această tehnologie. În fine, la sfârșitul anului 2011, Comisia a lansat un studiu privind impactul noilor norme de securitate ale UE referitoare la mărfurile care intră pe teritoriul său. Raportul final, așteptat spre sfârșitul anului 2012, ar trebui să aducă o contribuție oportună, înainte de sfârșitul perioadei de tranziție pentru validările independente ale transportatorilor aerieni care transportă mărfuri din țări terțe în UE, care expiră la 30 iunie 2014. PARTEA A PATRA Dialogul cu organismele internaționale și cu țările terțe 1. Generalități Comisia este pe deplin angajată în colaborarea cu organismele internaționale și cu principalii parteneri din țările terțe, în scopul pregătirii și participării la întâlniri internaționale care abordează tema securității. Comisia este puternic implicată în coordonarea poziției UE, adeseori realizând prezentări și prezentând documente. De asemenea, sunt deschise dialoguri individuale cu țări terțe, după caz, pe teme de interes bilateral sau comun. Încurajarea acestui tip de relații cu organismele internaționale și cu țările terțe cheie garantează faptul că UE este bine informată și poziționată astfel încât să influențeze politica mondială în domeniul securității aviației, atât din perspectiva elaborării normelor, cât și din cea a punerii în aplicare atunci când este important să se creeze capacități în anumite regiuni ale lumii. 2. Organismele internaționale Atunci când reprezintă UE, Comisia participă la reuniunea anuală a Grupului pentru securitatea aviației din cadrul OACI. La întrunirea din 2011 a acestui grup (care a avut loc la Montreal, în perioada 21-25 martie), Comisia Europeană și statele membre ale UE au prezentat grupului documente care vizau securitatea transportului aerian de marfă – referitoare atât la normele UE în curs de elaborare, cât și la necesitatea consolidării normelor internaționale – și normele UE privind controlul de securitate al lichidelor. De asemenea, Comisia participă în mod regulat la reuniunile Conferinței Europene a Aviației Civile (ECAC), în speță la Forumul ECAC pe probleme de securitate și la Grupul de lucru pe probleme tehnice al ECAC, care dau tonul în materie de aspecte tehnologice. În unele cazuri, activitatea ECAC a venit în sprijinul activității Comitetului de reglementare pentru securitatea aviației civile al UE. 3. Țări terțe În cadrul mai multor foruri, în special în cadrul Grupului de cooperare UE-SUA privind securitatea transporturilor, Comisia a continuat în mod activ dialogul cu Statele Unite ale Americii pe teme legate de securitatea aviației, ceea ce a accelerat ritmul de lucru în vederea controlului de securitate unic, aplicabil de la 1 aprilie 2011, permițând astfel pasagerilor și bagajelor acestora ce sosesc dinspre aeroporturi ale SUA să tranziteze aeroporturile UE pentru a lua un zbor de legătură fără a fi supuse din nou, în mod obligatoriu, măsurilor de securitate[12]. În 2011, Comisia a luat parte la inspecții desfășurate în aeroporturile americane în privința aplicării controlului de securitate unic. De asemenea, Comisia a intervenit de mai multe ori atunci când statele membre și-au exprimat preocuparea în privința măsurilor suplimentare în materie de securitate impuse de Statele Unite transportatorilor aerieni din UE, în special referitor la securitatea mărfurilor transportate pe calea aerului, caz în care solicitările SUA păreau a duplica aplicarea măsurilor de securitate din cadrul regimului de securitate a aviației al UE. În acest sens, Comisia a convenit asupra unui program de recunoaștere a mărfurilor transportate, în cadrul căruia SUA ar face eforturi să recunoască măsurile de securitate ale UE în locul măsurilor echivalente ale SUA. Activitatea desfășurată în privința acestei inițiative s-a intensificat în a doua jumătate a anului 2011, în vederea finalizării sale în 2012. CONCLUZIE Deși, per ansamblu, în UE se asigură în continuare un nivel ridicat de securitate, inspecțiile Comisiei au evidențiat unele deficiențe. În ceea ce privește măsurile tradiționale, deficiențele constatate în cazul controalelor de securitate ale personalului și mărfurilor au fost determinate în general de probleme legate de factorul uman. În cazul măsurilor suplimentare implementate în temeiul noului cadru juridic al Regulamentului (CE) 300/2008, celelalte deficiențe constatate au fost legate de patrulele în aeroporturi, de evaluarea riscului și de controlul de securitate al proviziilor de bord și al proviziilor de aeroport. Recomandările Comisiei privind măsurile corective au fost, în general, urmate în mod satisfăcător și confirmă importanța unui sistem solid de inspecție la nivelul UE și a asigurării unei calități adecvate la nivelul statelor membre. Comisia își va continua eforturile pentru a se asigura că toate cerințele legale sunt aplicate în întregime și în mod corect, folosind sistemul său consacrat de evaluare inter pares și inițiind, dacă este necesar, proceduri oficiale de constatare a neîndeplinirii obligațiilor. Pe plan legislativ, în 2011 au fost adoptate noi norme detaliate de punere în aplicare, în principal pentru a permite instalarea scanerelor de securitate în anumite condiții și pentru a spori securitatea mărfurilor și poștei transportate care intră în UE. Acestea, dar și alte măsuri, sunt duse mai departe și pe plan internațional în cadrul contactelor cu organizațiile internaționale și cu țări terțe, pentru a spori standardele de securitate a aviației la nivel mondial. Anexă Inspecții efectuate de Comisie la 31.12.2011 Stat || Numărul de inspecții în perioada 1.2011-12.2011 (inclusiv inspecțiile de monitorizare) || Numărul total de inspecții în perioada 2004-2011 (inclusiv inspecțiile de monitorizare) Austria || 0 || 9 Belgia || 1 || 10 Bulgaria || 1 || 6 Cipru || 1 || 6 Republica Cehă || 2 || 7 Danemarca || 2 || 9 Estonia || 1 || 5 Finlanda || 1 || 8 Franța || 3 || 15 Germania || 3 || 17 Grecia || 1 || 13 Ungaria || 2 || 7 Irlanda || 0 || 8 Italia || 3 || 15 Letonia || 1 || 5 Lituania || 0 || 4 Luxemburg || 0 || 6 Malta. || 0 || 3 Țările de Jos || 0 || 7 Polonia || 2 || 9 Portugalia || 0 || 8 România || 0 || 3 Slovacia || 0 || 4 Slovenia || 1 || 5 Spania || 2 || 14 Suedia || 2 || 11 Regatul Unit || 4 || 17 Non EU Members : Membri care nu fac parte din UE: Elveția || 1 || 5 TOTAL || 34 || 236 Inspecții efectuate de Autoritatea AELS de Supraveghere la 31.12.2011 Stat || Numărul de inspecții în perioada ianuarie 2011-decembrie 2011 (inclusiv inspecțiile de monitorizare) || Numărul total de inspecții în perioada 2004-2011 (inclusiv inspecțiile de monitorizare) Islanda || 2 || 9 Norvegia || 4 || 35 TOTAL || 6 || 44 [1] Măsurile sunt definite ca „tradiționale” dacă sunt deja aplicabile în temeiul cadrului legal reprezentat de Regulamentul (CE) nr. 2320/2002. [2] Regulamentul (UE) nr. 72/2010 al Comisiei din 26 ianuarie 2010 de stabilire a procedurilor de efectuare a inspecțiilor Comisiei în domeniul securității aeronautice, JO L 23, 27.1.2010, p. 1. [3] Regulamentul (UE) nr. 18/2010 al Comisiei din 8 ianuarie 2010 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 300/2008 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește specificațiile pentru programele naționale de control al calității în domeniul securității aviației civile, JO L7, 12.1.2010, p. 3. [4] Regulamentul (UE) nr. 720/2011 al Comisiei din 22 iulie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 272/2009 (JO L 193, 23.7.2011, p. 19-21). [5] Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 859/2011 al Comisiei din 25 august 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010 (JO L 220 26.8.2011, p. 9-15). [6] Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1087/2011 al Comisiei din 27 octombrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010 (JO L 281 28.10.2011, p. 12-13). [7] Regulamentul (UE) nr. 1141/2011 al Comisiei din 10 noiembrie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 272/2009 (JO L 293, 11.11.2011, p. 22-23). [8] Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1147/2011 al Comisiei din 11 noiembrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 185/2010 (JO L 294 12.11.2011, p. 7-11). [9] Decizia 2011/5862/UE a Comisiei din 17 august 2011 adresează tuturor statelor membre; nepublicată în JO (material restricționat și confidențial). [10] Decizia 2011/8042/UE a Comisiei din 14 noiembrie 2011 adresează tuturor statelor membre; nepublicată în JO (material restricționat și confidențial). [11] A se vedea punctul 12.8 „Metode de efectuare a controlului de securitate prin utilizarea de tehnologii noi” din anexa la Regulamentul (UE) nr. 185/2010 al Comisiei de stabilire a măsurilor detaliate de implementare a standardelor de bază comune în domeniul securității aviației (JO L 55, 5.3.2010, p.1). [12] Regulamentul (UE) nr. 983/2010 al Comisiei din 3 noiembrie 2010 de modificare a Regulamentului (UE) 185/2010 (JO L 286, 4.11.2010, p. 1).