P9_TA(2020)0212

Rolul UE în protejarea și refacerea pădurilor la nivel mondial

Rezoluția Parlamentului European din 16 septembrie 2020 referitoare la rolul UE în protejarea și refacerea pădurilor la nivel mondial (2019/2156(INI))

(2021/C 385/02)

Parlamentul European,

— având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 11, articolul 191 alineatul (1) și articolul 208,

— având în vedere hotărârea Curții de Justiție a Uniunii Europene din 17 aprilie 2018 (1),

— având în vedere Obiectivele de dezvoltare durabilă ale Organizației Națiunilor Unite (ODD) pentru perioada 2015-2030,

— având în vedere Acordul de la Paris încheiat la cea de a 21-a Conferință a părților la Convenția-cadru a ONU asupra schimbărilor climatice (CCONUSC),

— având în vedere Convenția privind diversitatea biologică din 1992, Planul strategic global privind biodiversitatea pentru 2011-2020 și obiectivele de la Aichi în materie de biodiversitate,

— având în vedere comunicarea Comisiei din 23 iulie 2019, intitulată „Intensificarea acțiunii UE pentru protejarea și refacerea pădurilor la nivel mondial” (COM(2019)0352);

— având în vedere Comunicarea Comisiei din 11 decembrie 2019 privind Pactul Verde european (COM(2019)0640) și rezoluția Parlamentului din 15 ianuarie 2020 referitoare la acesta (2),

— având în vedere Comunicarea Comisiei din 20 mai 2020 intitulată „Strategia UE privind biodiversitatea pentru 2030 – Readucerea naturii în viețile noastre” (COM(2020)0380),

— având în vedere Planul de acțiune al UE pentru drepturile omului și democrație 2020-2024, Politica externă a UE privind popoarele indigene din 2016, Concluziile Consiliului privind popoarele indigene din 15 mai 2017 și Consensul european din 2017,

— având în vedere Comunicarea Comisiei din 28 noiembrie 2018 intitulată „O planetă curată pentru toți – O viziune europeană strategică pe termen lung pentru o economie prosperă, modernă, competitivă și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei” (COM(2018)0773),

— având în vedere comunicarea Comisiei din 20 septembrie 2013, intitulată „O nouă strategie a UE pentru păduri și sectorul forestier” (COM(2013)0659),

— având în vedere raportul final pe 2013 care însoțește studiul Comisiei intitulat „Impactul consumului UE asupra despăduririlor: o analiză cuprinzătoare”,

— având în vedre studiul de fezabilitate din 2018 privind opțiunile de intensificare a acțiunilor UE împotriva despăduririlor, realizat la cererea Direcției Generale Mediu a Comisiei Europene,

— având în vedere comunicarea Comisiei din 17 octombrie 2008 intitulată „Abordarea problemelor legate de defrișări și de degradarea pădurilor pentru a combate schimbările climatice și reducerea biodiversității” (COM(2008)0645),

— având în vedere Planul de acțiune referitor la asigurarea respectării legislației, la guvernare și la schimburile comerciale în domeniul forestier (FLEGT) din 2003, Acordurile de parteneriat voluntar FLEGT cu țările terțe și Planul de lucru FLEGT 2018-2022,

— având în vedere Rezoluția Consiliului pentru drepturile omului al ONU din 21 martie 2019 cu privire la recunoașterea contribuției apărătorilor drepturilor omului din domeniul mediului la exercitarea drepturilor omului, la protecția mediului și la dezvoltarea durabilă,

— având în vedere raportul Organizației pentru alimentație și agricultură (FAO) a ONU, intitulat „Situația pădurilor lumii, 2020”,

— având în vedere Planul strategic pentru păduri al ONU 2017-2030,

— având în vedere rapoartele speciale ale Grupului interguvernamental privind schimbările climatice (IPCC) cu privire la schimbările climatice, deșertificarea, degradarea terenurilor, gestionarea durabilă a terenurilor, securitatea alimentară și fluxurile de gaze cu efect de seră din ecosistemele terestre și cel de Al cincilea raport de evaluare al său privind schimbările climatice 2014: impact, adaptare și vulnerabilitate,

— având în vedere Raportul de evaluare globală privind biodiversitatea și serviciile ecosistemice din 31 mai 2019 al Platformei interguvernamentale științifico-politice privind biodiversitatea și serviciile ecosistemice (IPBES),

— având în vedere Rezoluția sa din 16 ianuarie 2020 referitoare la cea de a 15-a reuniune a Conferinței părților la Convenția privind diversitatea biologică (COP15) (3),

— având în vedere Rezoluția sa din 28 noiembrie 2019 referitoare la urgența climatică și de mediu (4),

— având în vedere Rezoluția sa din 11 septembrie 2018 referitoare la gestionarea transparentă și responsabilă a resurselor naturale în țările în curs de dezvoltare: pădurile (5),

— având în vedere Rezoluția sa din 4 aprilie 2017 referitoare la uleiul de palmier și defrișarea pădurilor tropicale (6),

— având în vedere articolul 54 din Regulamentul său de procedură,

— având în vedere avizele Comisiei pentru dezvoltare, Comisiei pentru comerț internațional, Comisiei pentru agricultură și dezvoltare rurală și Comisiei pentru industrie, cercetare și energie,

— având în vedere raportul Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară (A9-0143/2020),

A. întrucât, la nivel mondial, în perioada 1990-2016 s-a înregistrat o reducere a suprafeței împădurite de 1,3 milioane de kilometri pătrați, ceea ce a avut un efect distructiv asupra biodiversității, climei, populației și economiei; întrucât, în ciuda tuturor eforturilor de până acum, politicile actuale nu sunt pe calea cea bună pentru a îndeplini corespunzător mai multe angajamente internaționale legate de păduri, cum ar fi obiectivul nr. 15.2 din Obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD) ale ONU (7) și obiectivul 5 din Convenția privind diversitatea biologică de la Aichi (CDB) (8); întrucât raportul Agenției Europene de Mediu intitulat „Mediul european – situația și perspectivele 2020” arată că „zona împădurită din Europa a fost în mare măsură stabilă în ultimele două decenii”, dar atrage atenția că „din 2013, situația conservării habitatelor și speciilor forestiere a fost prea puțin îmbunătățită” și că „perturbările naturale […] și cele provocate de om […] reprezintă un pericol pentru pădurile Europei”;

B. întrucât cele 17 ODD sunt integrate și indivizibile; întrucât trebuie înregistrate simultan progrese către o agricultură durabilă, securitate alimentară și gestionare sustenabilă a pădurilor, elemente de bază ale ODD;

C. întrucât pădurile sunt factori esențiali de atenuare a schimbărilor climatice și de adaptare la acestea, iar defrișările, în special în zonele tropicale, contribuie mult la schimbările climatice; întrucât emisiile generate din exploatarea terenurilor și din schimbarea destinației terenurilor, în special ca urmare a defrișărilor, reprezintă a doua cauză principală a schimbărilor climatice, după arderea combustibililor fosili, reprezentând aproape 12 % din toate emisiile de gaze cu efect de seră; întrucât, de asemenea, pădurile găzduiesc 80 % din biodiversitatea mondială, contribuie la măsurile de reducere a riscurilor de dezastre prin soluții bazate pe natură, asigură mijloace de subzistență pentru aproximativ 25 % din populația mondială, reprezintă o mare parte a terenurilor locuite dintotdeauna de populațiile indigene și contribuie la sănătatea umană, fiind expresia vie a unor valori culturale, societale și spirituale de neînlocuit;

D. întrucât, potrivit Grupului interguvernamental privind schimbările climatice, dereglările naturale, cum ar fi perioadele de secetă, inundațiile, furtunile, infestările cu dăunători, eroziunea și incendiile vor avea loc mai frecvent și mai intens, ceea ce va provoca, printre altele, daune tot mai mari pădurilor lumii, din cauza schimbărilor climatice și a pierderii biodiversității; întrucât extinderea investițiilor în soluții bazate pe natură reprezintă unul dintre remediile cele mai rentabile în vederea combaterii emisiilor și a protecției ecosistemelor vitale, îmbunătățind în același timp mijloacele de subzistență, reziliența și securitatea alimentară;

E. întrucât, pentru a proteja și a reface pădurile la nivel mondial, este nevoie de măsuri de anvergură, ambițioase și concertate, bazate pe o voință politică și societală;

F. întrucât intensificarea acțiunilor pentru protejarea și refacerea pădurilor și creșterea cantității și calității ecosistemelor forestiere trebuie să aibă un rol esențial atât în politicile de sustenabilitate ale UE și ale statelor membre, cât și în realizarea obiectivelor Pactului Verde european; întrucât, pentru a limita încălzirea globală și a contribui la combaterea pierderii biodiversității, este esențial ca pădurile să fie protejate, regenerate și gestionate astfel încât să-și maximizeze capacitatea de stocare a carbonului și de protecție a biodiversității; întrucât pădurile primare au o capacitate mai mare de stocare a dioxidului de carbon și găzduiesc un habitat esențial, care nu există în pădurile mai tinere sau nou-plantate;

G. întrucât, potrivit Raportului FAO din 2020 privind starea pădurilor lumii, la nivel mondial „expansiunea agricolă continuă să fie principalul factor determinant al defrișărilor”, alături de expansiunea urbană, dezvoltarea infrastructurilor și mineritul; întrucât este necesară o colaborare strânsă cu țările partenere ale UE și diferiții actori implicați în vederea intensificării interacțiunilor inovatoare pozitive dintre agricultură și silvicultură, pentru a construi sisteme agricole sustenabile și a îmbunătăți securitatea alimentară; întrucât și UE este implicată indirect în defrișarea și degradarea pădurilor mondiale și a altor ecosisteme naturale, prin importul și consumul de produse asociate cu defrișarea, cum ar fi soia, uleiul de palmier, cauciucul, porumbul, carnea de vită, pielea și cacaua; întrucât consumul UE reprezintă aproximativ 10 % din cota de defrișare la nivel mondial încorporată în consumul final;

H. întrucât o anchetă recentă realizată de Global Witness a relevat că, între 2013 și 2019, unele instituții financiare cu sedii în UE au reprezentat principala sursă internațională de fonduri pentru șase societăți din sectorul agroalimentar implicate în distrugerea pădurilor din Amazon, din Bazinul fluviului Congo și din Papua Noua Guinee, pe care le-au susținut cu aproximativ 7 miliarde EUR (9);

I. întrucât actualele angajamente voluntare asumate de întreprinderi și bănci în materie de combatere a defrișărilor nu au reușit să producă acea schimbare comportamentală necesară pentru a opri această distrugere dezastruoasă a mediului înconjurător;

J. întrucât impactul negativ al Directivei privind energia din surse regenerabile asupra pădurilor lumii și ale UE a impus reformarea directivei (10); întrucât schimbările introduse nu vor soluționa însă problema;

K. întrucât subvențiile pentru bioenergia obținută pe bază de lemn ar trebui redirecționate către eficiența energetică și energia din surse regenerabile;

L. întrucât normele aplicabile prevăzute de Directiva UE privind energia din surse regenerabile se bazează pe ideea că recoltele destinate energiei sunt sustenabile, climatic neutre și permit reînnoirea sursei într-un interval de timp adecvat; întrucât această idee este eronată;

M. întrucât vor fi necesare acțiuni la toate nivelurile, inclusiv măsuri de reglementare și o asigurare mai strictă a respectării legislației în vigoare, precum și investiții substanțiale, publice și private, pentru a proteja mai eficient pădurile alte ecosisteme naturale de pe întregul glob; întrucât acest lucru poate fi realizat numai prin coerența între politicile din toate sectoarele și între politicile interne și externe ale UE, aplicând principiul evitării cauzării de prejudicii;

N. întrucât o mai bună protecție și intensificarea refacerii pădurilor și a altor ecosisteme naturale, precum și managementul sustenabil al pădurilor sunt importante pentru a conserva mijloacele de trai ale populațiilor indigene și ale comunităților locale, oferă oportunități de dezvoltare socială și economică și de creare de locuri de muncă, și permite dezvoltarea unor bioeconomii sustenabile, consolidând totodată serviciile ecosistemice și protejând biodiversitatea; întrucât pădurile reprezintă un sector economic ecologic care are potențialul de a crea între 10 și 16 milioane de locuri de muncă la nivel mondial;

O. întrucât pădurile de mangrove au funcții ecosistemice vitale, pentru că depozitează cantități mari de dioxid de carbon, reprezintă un mediu important de dezvoltare a icrelor pentru multe specii de pești din reciful de corali și protejează recifele de corali de excesul de nutrimente și sedimente, iar zonele de coastă, de inundații; întrucât, până de curând, pădurile de mangrove se întindeau de-a lungul a peste trei sferturi din coastele tropicale, dar peste jumătate au dispărut din cauza dezvoltării costiere, a acvaculturii, a poluării și a utilizării nesustenabile;

P. întrucât conversia pădurilor de mangrove este responsabilă de 10 % din emisiile de dioxid de carbon care provin din defrișări, deși mangrovele reprezintă doar 0,7 % din pădurile tropicale (11);

Q. întrucât cuantumul finanțării acordate de UE pentru sprijinirea protejării și a refacerii pădurilor și gestionarea sustenabilă a pădurilor în țările partenere este insuficient, dată fiind amploarea problemei; întrucât protecția, refacerea și managementul sustenabil al pădurilor și al altor ecosisteme naturale, precum și aspectele legate de beneficiile conexe ale acestora și de drepturile omului trebuie să fie mai bine integrate în mecanismele de finanțare ale UE;

R. întrucât UE și statele sale membre au o îndelungată tradiție și expertiză în managementul sustenabil al pădurilor, pe care le-ar putea utiliza pentru a ajuta alte țări să-și consolideze capacitățile;

S. întrucât popoarele indigene, comunitățile locale și apărătorii mediului sunt din ce în ce mai mult amenințați și intimidați, confruntându-se în același timp cu încălcări ale drepturilor omului în eforturile lor de a-și proteja pădurile, terenurile și mediul;

T. întrucât șansele ca agenții patogeni, cum ar fi virusurile, să treacă de la animale sălbatice și domestice la oameni (zoonoză) pot crește ca urmare a distrugerii și a modificării ecosistemelor naturale;

U. întrucât, pentru a dispune de politici forestiere sustenabile și eficace, sunt necesare informații fiabile privind resursele forestiere, starea acestora și modul în care sunt gestionate și utilizate, precum și informații fiabile privind schimbarea destinației terenurilor;

V. întrucât pădurile și lanțul valoric forestier sunt fundamentale pentru dezvoltarea în continuare a bioeconomiei circulare, oferind locuri de muncă și bunăstare economică în zonele rurale și urbane, atenuând schimbările climatice și oferind beneficii pentru sănătate;

1. salută comunicarea Comisiei, intitulată „Intensificarea acțiunii UE pentru protejarea și refacerea pădurilor la nivel mondial”, și consideră că este o bază solidă pentru acțiuni decisive; este de acord cu cele cinci priorități prezentate în comunicare; subliniază că aceste priorități sunt toate necesare pentru a stopa și inversa defrișările și degradarea ecosistemelor naturale, în special a pădurilor, precum și pierderea biodiversității și încălcările drepturilor omului legate de acestea, și că trebuie implementate rapid și coerent; reamintește, cu toate acestea, că UE și statele sale membre ar trebui să fie mai ambițioase în acțiunile lor pentru a-și îndeplini angajamentele și pentru a ține seama de caracterul urgent al defrișărilor și al degradării pădurilor la nivel mondial; subliniază importanța unor acțiuni și inițiative extinse, inclusiv noi măsuri de reglementare, care să fie eficiente, complementare, executorii și să includă monitorizarea;

2. subliniază necesitatea de a recunoaște, în cadrul politicii de mediu a UE, competențele, responsabilitatea și fondurile disponibile ale Uniunii în domeniul protecției pădurilor, inclusiv în privința pădurilor europene ca parte a pădurilor lumii; reiterează faptul că reușita acțiunilor noastre externe și a răspunsului partenerilor noștri pentru a-și proteja pădurile depinde de gradul nostru de eficiență și ambiție cu privire la patrimoniul nostru natural; solicită, prin urmare, Comisiei și statelor membre să asigure, în conformitate cu Pactul Verde european cu și Strategia pentru biodiversitate 2030, cele mai înalte standarde de protecție a mediului și o mai mare coerență între misiunea de protecție și cea de refacere a pădurilor atât în interiorul UE, cât și în cadrul acțiunii sale externe;

3. reamintește că Uniunea și statele sale membre vor trebui să întreprindă urgent acțiuni pentru a proteja și reface pădurile, astfel încât să își îndeplinească angajamentele asumate în cadrul ODD, al Acordului de la Paris, al Planului strategic global privind biodiversitatea pentru 2011-2020 și al Planului strategic pentru păduri al ONU 2017-2030 și al obiectivelor sale globale legate de păduri;

4. subliniază rolul pădurilor în creșterea rezistenței la impactul negativ al schimbărilor climatice; subliniază necesitatea unor acțiuni concrete și eficiente în strategiile și planurile de adaptare la schimbările climatice, încorporând sinergiile dintre atenuare și adaptare;

5. subliniază contribuția pozitivă a pădurilor la sănătatea umană și la calitatea vieții cetățenilor, precum și valoarea ambientală mare în ceea ce privește captarea dioxidului de carbon, stocarea apei, controlul eroziunii și protecția împotriva alunecărilor de teren;

6. subliniază că factorii determinanți ai defrișărilor depășesc sectorul forestier în sine și se referă la o gamă largă de aspecte, cum ar fi proprietatea funciară, protecția drepturilor populațiilor indigene, politicile agricole, schimbările climatice, democrația, drepturile omului și libertatea politică;

7. scoate în evidență că femeile indigene și femeile care lucrează în agricultură joacă un rol esențial în protejarea ecosistemelor forestiere; cu toate acestea, constată cu îngrijorare că, în managementul resurselor naturale, nu se asigură incluziunea și capacitarea femeilor; consideră că egalitatea de gen, în contextul educației în domeniul forestier, joacă un rol esențial în gestionarea sustenabilă a pădurilor și ar trebui să se reflecte în Planul de acțiune al UE referitor la asigurarea respectării legislației, la guvernare și la schimburile comerciale în domeniul forestier (FLEGT);

8. invită Comisia să își intensifice eforturile de combatere a despăduririlor în mod holistic, prin intermediul unui cadru politic coerent, asigurând în același timp conservarea ecosistemelor; reamintește importanța respectării Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului; sprijină negocierile în curs pentru crearea unui instrument obligatoriu al ONU privind drepturile omului, adresat corporațiilor transnaționale și altor întreprinderi, și subliniază importanța implicării proactive a UE în acest proces;

9. subscrie și evidențiază referirea din comunicarea Comisiei la caracterul de neînlocuit al pădurilor primare și invită Comisia și statele membre să recunoască faptul că protecția pădurilor native oferă un beneficiu imens în atenuarea schimbărilor climatice, datorită dimensiunii și longevității stocurilor de carbon din ecosistemele lor; subliniază că împăduririle, realizate într-un mod compatibil cu protecția și consolidarea ecosistemelor locale, pot contribui la atingerea neutralității climatice până în 2050, remarcând totodată că pădurile nou-plantate nu pot înlocui pădurile primare; subliniază că protejarea pădurilor trebuie să constituie o prioritate politică a UE; subliniază că UE ar trebui să ofere un exemplu și să transpună în practică angajamentele sociale și de mediu internaționale pe care și le-a asumat, alături de cele ale statelor sale membre, inclusiv în ceea ce privește clima, biodiversitatea și drepturile omului;

10. invită Comisia și statele membre să asigure o implementare efectivă în domeniile actualmente prioritare și să includă obiective obligatorii pentru protecția și refacerea ecosistemelor forestiere, în special a pădurilor primare, ca parte a viitoarei strategii forestiere a UE, care ar trebui să fie întru totul coerentă cu propunerea prezentată în Strategia pentru biodiversitate 2030 a UE în ceea ce privește obiectivele obligatorii privind refacerea și zonele protejate; subliniază importanța acordării unui sprijin adecvat și a finanțării acestor măsuri;

11. subliniază că ar trebui acordată o atenție specifică pădurilor de mangrove și celor din zonele de coastă, care sunt afectate în mod special de schimbările climatice și care reprezintă o oportunitate excelentă pentru politicile de conservare, adaptare și atenuare; regretă faptul că în comunicarea Comisiei nu sunt menționate deloc pădurile de mangrove; subliniază că 80 % din biodiversitatea terestră se găsește în păduri, iar pădurile de mangrove sunt importante atât pentru climă, cât și pentru biodiversitate, precum și pentru mijloacele de subzistență ale comunităților locale;

12. subliniază rolul societății civile în protecția mediului și consumul sustenabil și invită Comisia și statele membre să asigure o transparență totală și participarea publicului la măsurile legate de păduri și de utilizarea terenurilor, pentru a împiedica despăduririle și degradarea pădurilor, pentru a promova protecția și managementul sustenabil al pădurilor și pentru a susține protecția și refacerea pădurilor naturale, la nivel regional și global; subliniază importanța creării unei platforme de dialog pentru diferiții actori implicați și statele membre privind defrișările, degradarea pădurilor și modalitățile durabile de creștere a suprafeței împădurite a globului, prin care să se creeze alianțe, să fie luate angajamente comune, să fie oprite despăduririle și să se facă schimb de experiențe și informații;

13. subliniază rolul esențial, drepturile și nevoia de sprijin ale popoarelor indigene și comunităților locale, inclusiv a femeilor, în ceea ce privește protecția pădurilor lumii, precum și în procesele decizionale din acest sector; recunoaște, de asemenea, amenințările și încălcările drepturilor omului cu care se confruntă aceste populații; invită, prin urmare, Comisia să țină seama de rolul lor și să le implice în elaborarea, adoptarea, aplicarea și asigurarea respectării măsurilor de protecție a pădurilor la toate nivelurile: mondial, al UE, național și subnațional;

14. reamintește că mulți fermieri sunt conștienți de faptul că pădurile reprezintă o parte integrantă și necesară a mediului lor, având în vedere funcțiile ecologice, economice și sociale pe care le îndeplinesc, și s-au străduit, în mod tradițional, să protejeze, să utilizeze și să regenereze pădurile, lucru pe care îl fac în continuare; ia act de faptul că anumite comunități locale și populații indigene folosesc de secole tehnici agricole tradiționale pentru conservarea pădurilor, având o înțelegere deosebită a utilizării durabile a terenurilor;

15. reamintește că populațiile indigene, comunitățile locale, micii fermieri și femeile posedă cunoștințe indispensabile despre păduri și se bazează în foarte mare măsură pe acestea; solicită UE să se asigure că acestora le sunt recunoscute drepturile funciare și drepturile omului ca o chestiune de justiție socială, în conformitate cu Orientările voluntare privind guvernanța responsabilă a proprietății funciare, a locurilor de pescuit și a pădurilor ale FAO ONU (VGGT), cu Declarația ONU privind drepturile popoarelor indigene (UNDRIP) și cu Convenția 169 a Organizației Internaționale a Muncii (OIM), dar și că pot participa efectiv la conceperea și implementarea programelor de dezvoltare ale UE care au un impact asupra lor și la asigurarea respectării măsurilor de protecție a pădurilor, pornind de la învățămintele desprinse din programul FLEGT;

16. reamintește că, pentru eficiența actelor legislative și a inițiativelor, este important ca avertizorii din țările exportatoare de resurse naturale să aibă un acces adecvat la justiție, la căi de atac și la o protecție eficace; invită Comisia și statele membre să-și intensifice susținerea pentru apărătorii mediului și ai pădurilor din UE și din întreaga lume;

17. salută angajamentul Comisiei de a crește durabilitatea lanțului de aprovizionare și a investițiilor, precum și transparența, pentru a asigura consumul de produse din lanțuri de aprovizionare care nu implică defrișări; reiterează importanța unui set cuprinzător de acțiuni și inițiative în acest sens;

18. invită Comisia să ia în considerare, în conceperea acestor acțiuni și inițiative, și modul în care pot contribui cel mai bine la protejarea altor ecosisteme naturale importante care se confruntă cu un risc grav de degradare sau de conversie;

19. consideră că o definiție unică a conceptului de lanț de aprovizionare fără defrișări este esențială pentru soluționarea problemei produselor de bază care contribuie la defrișări și invită Comisia să propună o definiție ambițioasă; subliniază, în acest context, legătura solidă dintre lanțurile de valori bazate pe păduri și ODD;

20. remarcă faptul că promovarea unor sisteme de certificare transparente pentru produsele care nu implică defrișări este unul dintre instrumentele potrivite; subliniază, cu toate acestea, că scopul principal al acestor sisteme trebuie să fie combaterea despăduririlor;

21. invită Comisia să efectueze fără întârziere studii asupra sistemelor de certificare și de verificare în sectorul forestier și pentru produsele pe bază de lemn, precum și asupra sistemelor de certificare pentru produsele care nu implică defrișări; invită Comisia să prezinte aceste studii Parlamentului spre analiză, împreună cu acțiunile și măsurile subsecvente propuse, astfel încât să se încurajeze standarde mai stricte și să se asigure transparența sistemelor de certificare și de verificare de către terți;

22. salută anunțul Comisiei că va continua să integreze aspectele legate de defrișări în inițiativele legate de eticheta ecologică a UE și de achiziția publică, precum și în alte inițiative adoptate în contextul economiei circulare, ca parte a unui set global de acțiuni și inițiative în favoarea lanțurilor de aprovizionare care nu implică defrișări;

23. își reiterează apelul către Comisie pentru a prezenta fără întârziere o propunere de evaluare de impact pentru un cadru juridic european bazat pe obligația de diligență, pentru a asigura lanțuri de aprovizionare sustenabile și care nu implică defrișări pentru produsele introduse pe piața UE, punând un accent special pe principalii factori ai importului de produse care implică defrișări; consideră că un astfel de cadru ar trebui să fie executoriu și în conformitate cu standardele și obligațiile internaționale, ar trebui să se aplice întregului lanț de aprovizionare, după ce s-a verificat atent că este funcțional și aplicabil tuturor actorilor pieței, inclusiv IMM-urilor, și ar trebui să fie însoțit de un mecanism solid de aplicare, care să includă sancțiuni eficiente, proporționale și disuasive; subliniază că măsurile UE în acest sens nu ar trebui să conducă la scăderea veniturilor persoanelor din țările în curs de dezvoltare, ci la noi oportunități economice și la o transformare globală către o economie mai sustenabilă; invită Comisia să își declare sprijinul pentru sustenabilitatea lanțurilor de aprovizionare, inclusiv combaterea defrișărilor și a degradării pădurilor, în cadrul forurilor relevante pentru comerțul internațional cu produse de bază;

24. invită Comisia să prezinte cerințe privind obligația de diligență a instituțiilor financiare, pentru a identifica, a preveni și a atenua impactul ecologic, social și asupra drepturilor omului pe care îl au defrișările imputabile UE, pentru a garanta că nicio entitate financiară sau bancară din UE nu este nici direct, nici indirect legată de defrișarea și degradarea pădurilor, de conversia sau degradarea ecosistemelor naturale ori de încălcări ale drepturilor omului;

25. subliniază rolul proprietarilor și administratorilor pădurilor în asigurarea unei dezvoltări forestiere sustenabile; subliniază că industriile forestiere europene pot contribui la promovarea unor standarde globale pentru managementul sustenabil al pădurilor; consideră că și industriile europene, IMM-urile și microîntreprinderile din sectorul forestier trebuie să aibă un rol esențial în dialogul cu țările partenere cu privire la modul de promovare a sustenabilității de-a lungul întregului lanț valoric;

26. invită sectorul privat să fie mai proactiv în combaterea prezenței defrișărilor în lanțurile de aprovizionare și investiții, îndeplinindu-și angajamentele referitoare la despădurire și asigurând o transparență totală în ceea ce privește respectarea acestora; subliniază necesitatea de a mobiliza investiții private pentru a eradica cauzele defrișărilor și a respecta ODD și Acordul de la Paris; invită, totodată, Comisia să intensifice cooperarea cu sectorul privat și să dezvolte instrumente adecvate pentru a-i stimula pe cei cu inițiative, pe baza principiului responsabilității comune; salută revizuirea în curs a Directivei privind raportarea nefinanciară ( 12 ) și invită Comisia să crească calitatea și să extindă sfera informațiilor nefinanciare comunicate, în special a celor cu privire la aspectele de mediu, precum și să promoveze integrarea considerentelor importante pentru domeniul forestier în responsabilitatea socială a întreprinderilor; reamintește, de asemenea, importanța respectării Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului; sprijină negocierile în curs pentru crearea unui instrument obligatoriu al ONU privind drepturile omului, adresat corporațiilor transnaționale și altor întreprinderi, și subliniază importanța implicării proactive a UE în acest proces;

27. invită Comisia să evalueze, împreună cu sectorul privat și cu alți actori din domeniul dezvoltării, noi soluții de finanțare a riscurilor de dezastre și de asigurare împotriva evenimentelor catastrofale care afectează un număr mare de hectare de pădure;

28. invită Comisia să sprijine și să stimuleze inovațiile și inițiativele provenite din acest sector care urmăresc creșterea sustenabilității în cadrul lanțurilor valorice;

29. consideră că este necesară redirecționarea fluxurilor financiare publice și private în sectoarele industriale relevante către activități care nu cauzează defrișări; reamintește că, până la 31 decembrie 2021, Comisia ar trebui să evalueze dispozițiile necesare pentru a extinde domeniul de aplicare a Regulamentului privind taxonomia ( 13 ) la activitățile economice care dăunează semnificativ sustenabilității mediului;

30. invită Comisia și statele membre să utilizeze în mod eficient mecanismele financiare combinate pentru a atrage finanțare din partea sectorului privat în refacerea pădurilor;

31. invită Comisia și statele membre să propună măsuri specifice de consolidare a cadrului politic și reglementar care susține protejarea și refacerea pădurilor și managementul forestier durabil la nivel mondial, precum și să ofere orientări și măsuri specifice pentru amenajarea durabilă a terenurilor; invită Comisia să promoveze schimburile de practici optime între statele membre, dar și cu țări terțe; invită, de asemenea, Comisia să încurajeze realizarea proceselor de reformă juridică din țările producătoare cu participarea efectivă și substanțială a tuturor actorilor, inclusiv a societății civile, a popoarelor indigene și a comunităților locale, acordând o atenție specială participării efective a femeilor;

32. subliniază importanța promovării managementului forestier sustenabil și a bioeconomiei sustenabile; recunoaște că modelele sustenabile de gestionare a pădurilor și utilizarea sustenabilă a terenurilor la nivel mondial pot contribui la prevenirea despăduririlor și a degradării pădurilor și ar trebui să se bazeze pe cele mai înalte standarde de sustenabilitate, reconciliind sustenabilitatea economică, ambientală și societală cu protecția biodiversității și a absorbanților importanți de dioxid de carbon, ca elemente centrale, păstrând în același timp valoarea lor intrinsecă, productivitatea și serviciile ecosistemice; invită Comisia să promoveze silvicultura și agricultura durabilă și să creeze mecanisme de stimulare a micilor fermieri și a comunităților locale din țările partenere, pentru a menține și a îmbunătăți serviciile ecosistemice și produsele obținute prin silvicultura și agricultura durabilă; subliniază importanța sistemelor agroforestiere pentru producția agricolă, diversificare, atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea și prevenirea deșertificării; subliniază că sistemele agroforestiere se caracterizează printr-o eficiență mai mare a utilizării terenurilor decât alte sisteme agricole; solicită o schimbare pentru stimularea sistematică a sistemelor agroforestiere cu valoare naturală ridicată existente, facilitarea refacerii acestora și asigurarea consolidării capacității de a eficientiza această metodă de producție;

33. subliniază că programul Orizont 2020 a finanțat deja activități semnificative de cercetare și inovare în tranziția către practici de utilizare a terenurilor și lanțuri de aprovizionare mai sustenabile, pentru a stopa defrișările și degradarea pădurilor; solicită creșterea finanțării pentru programul Orizont Europa, pentru ca acesta să continue să ofere sprijin în aceste domenii;

34. atrage atenția asupra Declarației ministeriale de la Katowice privind importanța pădurilor pentru climă, adoptată de comunitatea internațională la 12 decembrie 2018 în cadrul Convenției-cadru a ONU asupra schimbărilor climatice (CCONUSC), care subliniază importanța pădurilor și a utilizării lemnului pentru protecția climei și plasează aceste chestiuni în contextul altor obiective și decizii internaționale din domeniul forestier; ia act de faptul că, așa cum se precizează în declarație, aceste obiective pot fi atinse numai printr-o gestionare multifuncțională activă a pădurilor, ceea ce presupune o strategie de management care să țină cont de toate obiectivele din domeniul silvic, precum captarea dioxidului de carbon, protejarea speciilor și solului, extragerea de materii prime, petrecerea timpului liber, producerea de alimente, și să asigure un echilibru între acestea;

35. subliniază rolul esențial al silviculturii și al agriculturii în gestionarea resurselor naturale și al utilizării terenurilor în zonele rurale ale UE și ale lumii; recunoaște, în acest sens, varietatea tipurilor de gestionare a pădurilor, de proprietate asupra pădurilor și de agrosilvicultură, precum și diversitatea posibilităților existente în statele membre;

36. subliniază că metodele utilizate pentru a atinge obiectivele stabilite în pachetul „Energie curată pentru toți europenii” nu trebuie să ducă la defrișări și la degradarea pădurilor în alte părți ale lumii; invită, prin urmare, Comisia ca, până în 2021, să supună unei examinări aspectele relevante ale raportului anexat la Regulamentul delegat (UE) 2019/807 ( 14 ) al Comisiei și, dacă este necesar, să revizuiască acest regulament fără întârzieri nejustificate, și în orice caz înainte de 2023, pe baza cunoștințelor științifice și în conformitate cu principiul precauției; solicită Comisiei să reevalueze datele privind culturile de soia și să elimine treptat, cât mai curând, biocombustibilii cu risc ridicat de schimbare indirectă a destinației terenurilor (ILUC), cel târziu până în 2030;

37. subliniază necesitatea de a reduce consumul de lemn și de produse pe bază de lemn al UE, promovând o economie mai circulară, reducând la minimum generarea de deșeuri și sensibilizând consumatorii cu privire la consecințele ecologice ale produselor pe bază de lemn;

38. reamintește scrisoarea adresată de peste 700 de oameni de știință care solicită o revizuire bazată pe date științifice a Directivei privind energia din surse regenerabile, în special excluderea anumitor tipuri de biomasă lemnoasă de la calcularea obiectivului și de la eligibilitatea pentru a beneficia de sprijin;

39. denunță utilizarea sporită a lemnului pentru biocombustibili și bioenergie, care conduce la creșterea presiunii asupra pădurilor din UE și de la nivel mondial, având în vedere cererea tot mai mare de energie din surse regenerabile;

40. observă că, în cadrul COP23, mai multe țări bogate în păduri primare și foarte bogate în biodiversitate, care reprezintă jumătate din populația globului, și-au exprimat ambiția de a intensifica utilizarea lemnului și a altor materii vegetale pentru a produce energie ( 15 ) ; reiterează faptul că UE nu trebuie să dea un exemplu negativ și că trebuie să se asigure că normele care orientează politica privind energia din surse regenerabile nu conduc la decimarea și degradarea ecosistemelor;

41. îndeamnă Comisia și statele membre să ia pe deplin în considerare impactul pe care utilizarea sporită a biocombustibililor îl are asupra defrișărilor; solicită, prin urmare, Comisiei să reformeze fundamental politicile UE în materie de bioenergie, și anume prin revizuirea Directivei privind energia din surse regenerabile;

42. invită Comisia să se asigure că sunt luate măsuri eficace în favoarea producției și utilizării sustenabile a combustibililor lemnoși, date fiind, printre altele, nivelul ridicat al importurilor de pelete din lemn în UE și riscurile potențiale pe care le prezintă aceste importuri pentru pădurile din țări terțe; consideră că principiul utilizării în cascadă ar trebui încurajat și poate fi utilizat ca o modalitate benefică de îmbunătățire a utilizării eficiente a resurselor;

43. reamintește că aproximativ 2,6 miliarde de persoane din întreaga lume utilizează biomasă tradițională pentru a găti, în principal lemn și cărbune, deși trei sferturi dintre acestea nu au acces la sobe eficiente; invită UE să acorde mai mult sprijin țărilor terțe pentru a asigura tranziția către surse sustenabile și regenerabile de energie și pentru a reduce presiunea asupra defrișărilor, care decurge din utilizarea lemnului drept combustibil; subliniază că, dacă sistemele de energie ale țărilor terțe ar fi mai descentralizate, ele ar permite o tranziție ușoară către surse sustenabile și regenerabile de energie;

44. observă că rolul social și economic al agriculturii devine tot mai important odată cu creșterea populației mondiale, care are nevoie de o producție tot mai mare de alimente și mărfuri agricole, atenuând în același timp schimbările climatice; ia act cu îngrijorare de estimarea conform căreia 14 % din produsele alimentare la nivel mondial se pierd la recoltare, sacrificare și capturare ( 16 ) și subliniază necesitatea unor acțiuni coerente pentru a preveni pierderile și risipa de alimente de-a lungul lanțului alimentar și pentru a răspunde rapid la crizele care ar putea cauza o penurie de alimente;

45. subliniază importanța promovării unei alimentații durabile, sensibilizând în mai mare măsură consumatorii cu privire la impactul modelelor de consum și prin furnizarea de informații privind regimurile alimentare care sunt mai potrivite pentru sănătatea umană și au o amprentă de mediu mai redusă;

46. subliniază că trebuie realizate progrese semnificative în ceea ce privește elaborarea și punerea în practică a unei strategii a UE privind plantele proteaginoase și asigurarea unei producții considerabile de plante proteaginoase în UE, pentru a limita pericolul defrișărilor în relație cu aceste culturi în alte regiuni ale lumii și a reduce dependența de importuri și presiunea asupra pădurilor ca urmare a schimbării destinației terenurilor; subliniază că aceste progrese ar trebui realizate, printre altele, prin adoptarea pe scară mai largă a rotației culturilor, care să fie însoțită de sprijin și îndrumare pentru fermieri în zonele adecvate pentru cultivarea plantelor proteaginoase, și că aceste măsuri ar reduce dependența de importuri, defrișările, degradarea și presiunea asupra pădurilor din cauza schimbării destinației terenurilor; solicită, prin urmare, introducerea unor criterii de sustenabilitate pentru importul proteaginoaselor;

47. consideră că factorii care favorizează defrișările ar trebui tratați într-un cadru de politici al UE, asigurând astfel coerența politicilor legate de păduri și reducând presiunea asupra pădurilor; consideră că un astfel de cadru de politici ar încuraja metode agricole tot mai inovatoare, sustenabile și eficiente în interiorul și în afara UE și ar reduce, cu ajutorul noilor tehnologii, pierderile alimentare de-a lungul lanțului alimentar; atrage atenția asupra faptului că obiectivele stabilite în cadru pot fi îndeplinite prin facilitarea accesului fermierilor la finanțare pentru ca aceștia să poată achiziționa tehnologii de ultimă generație pentru agricultura de înaltă precizie;

48. subliniază că, în vreme ce fermierii joacă un rol central în satisfacerea nevoilor noastre agricole și alimentare de bază, munca lor depinde de resursele naturale, precum solul, apa și pădurile; ia act de faptul că recunoașterea caracterului multifuncțional al pădurilor este esențială pentru gestionarea adecvată a patrimoniului nostru forestier la nivel mondial; subliniază că aspectele economice, sociale și de mediu – de la producția tradițională de lemn și de alte produse la serviciile ecosistemice, biodiversitate și alte avantaje pentru mediu, cum ar fi absorbția și stocarea carbonului, care previn eroziunea solului și îmbunătățesc calitatea aerului și a apei – sunt toate legate între ele și interdependente; subliniază că aceste aspecte necesită o abordare holistică și coerentă în ceea ce privește protejarea, refacerea și gestionarea pădurilor și soluționarea problemei defrișărilor;

49. invită Comisia și statele membre să ia măsuri specifice pentru a armoniza datele și pentru a îmbunătăți disponibilitatea informațiilor și a datelor obținute prin intermediul instrumentelor de monitorizare existente și noi de evaluare a pădurilor din UE și din întreaga lume și să se asigure că informațiile sunt difuzate într-o formă accesibilă, ușor de utilizat și de înțeles autorităților de reglementare și de aplicare a legii, publicului larg, consumatorilor și sectorului privat și că ele pot fi utilizate imediat de factorii de decizie; invită statele membre să își îmbunătățească statisticile privind volumul de masă lemnoasă pe care îl achiziționează, inclusiv cantitatea de material durabil, legal sau certificat FLEGT care poate fi inclusă în contractele lor de achiziții publice;

50. invită Comisia și statele membre să își intensifice eforturile de îmbunătățire a disponibilității, a calității și a armonizării informațiilor fiabile privind resursele forestiere și schimbarea destinației terenurilor pentru a ghida procesul de elaborare a politicilor prin participarea unei game largi de părți interesate, inclusiv în țările partenere;

51. subliniază că monitorizarea credibilă și fiabilă a pădurilor și partajarea informațiilor sunt esențiale pentru a îmbunătăți guvernanța pădurilor și a facilita respectarea angajamentelor asumate pentru a pune capăt defrișărilor în țările partenere; solicită UE să consolideze sprijinul financiar și tehnic acordat țărilor partenere în vederea îndeplinirii acestor obiective și pentru a le ajuta să dobândească cunoștințele de specialitate necesare pentru a îmbunătăți structurile locale de guvernanță și nivelul de responsabilitate în domeniul forestier;

52. subliniază că exploatarea forestieră ilegală este o practică curentă nu numai în țările terțe, ci și în UE; invită Comisia și statele membre să acționeze cu hotărâre pentru a preveni și combate exploatarea forestieră ilegală; invită Comisia să înființeze un sistem european de supraveghere și conservare a pădurilor, bazat pe un sistem de monitorizare care să utilizeze sisteme globale de navigație prin satelit (Galileo și Copernicus) și rețele la sol, cu scopul de a monitoriza activitatea de exploatare forestieră, de la locul de tăiere până la punctele de intrare și de ieșire ale întreprinderilor de prelucrare a lemnului; subliniază că Comisia ar trebui să se concentreze pe prevenirea exploatării forestiere ilegale consolidând punerea în aplicare a Regulamentului privind lemnul ( 17 ) și a FLEGT; subliniază necesitatea de a sensibiliza publicul cu privire la impactul social și economic al exploatării forestiere ilegale și al infracțiunilor în acest domeniu;

53. reamintește că se estimează că riscul de incendii va crește din cauza schimbărilor climatice; subliniază, prin urmare, necesitatea unei consolidări considerabile a eforturilor de prevenire și pregătire prin colaborarea la nivel internațional la instrumente de alertă timpurie, reziliență la dezastre și măsuri de atenuare a riscurilor; recomandă Comisiei să continue să sprijine dezvoltarea de sisteme informatice globale (precum Sistemul mondial de informare privind incendiile forestiere) și regionale (precum Sistemul european de informare privind incendiile forestiere) pentru a monitoriza impactul incendiilor forestiere; invită Comisia să își folosească cunoștințele de specialitate și să extindă utilizarea sistemului prin satelit Copernicus REDD+ pentru a sprijini monitorizarea riscurilor forestiere și a defrișării globale în colaborare cu țările terțe;

54. reamintește că politica comercială și de investiții a UE ar trebui să includă capitole obligatorii și aplicabile privind dezvoltarea durabilă, care să respecte pe deplin angajamentele internaționale, în special Acordul de la Paris, și normele Organizației Mondiale a Comerțului (OMC); salută intenția Comisiei de a face din Acordul de la Paris un element esențial al tuturor viitoarelor acorduri comerciale și de investiții; invită Comisia să se asigure că toate viitoarele acorduri comerciale și de investiții, atât cele cuprinzătoare, cât și acordurile secundare relevante, conțin dispoziții obligatorii și executorii, inclusiv dispoziții de combatere a corupției legate de exploatarea forestieră ilegală, pentru a preveni defrișarea și degradarea pădurilor;

55. salută principiul de a nu face rău, subliniat în Comunicarea Comisiei privind Pactul verde european; recomandă, în acest context, ca Comisia să evalueze mai bine impactul acordurilor comerciale existente asupra defrișărilor și să garanteze includerea unor dispoziții mai ambițioase privind protecția pădurilor, biodiversitatea și silvicultura durabilă în capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă ale tuturor acordurilor de liber schimb și de investiții;

56. invită Comisia să se asigure că impactul acordurilor comerciale asupra stării pădurilor, a biodiversității și a drepturilor omului este evaluat sistematic în cadrul unor evaluări ale impactului asupra dezvoltării sustenabile și al altor metode de evaluare relevante, în urma consultării părților interesate relevante, iar concluziile acestor evaluări sunt luate pe deplin în considerare ulterior, atunci când se negociază și se încheie astfel de acorduri;

57. subliniază necesitatea de a îmbunătăți în continuare punerea în aplicare și asigurarea respectării Regulamentului privind lemnul pentru a combate într-un mod cât mai eficace comerțul cu lemn și produse din lemn obținute prin recoltarea ilegală, pe plan intern și la import; constată, de asemenea, că importurile de lemn și de produse din lemn ar trebui să fie verificate mai amănunțit la frontierele UE, pentru a se garanta că produsele importate respectă cu adevărat criteriile necesare pentru a fi introduse pe piața UE; reamintește că lemnul din zonele de conflict este deja un domeniu de acțiune în cadrul Planului de acțiune FLEGT, dar că eforturile depuse pentru a soluționa această problemă au fost insuficiente; invită Comisia să-și onoreze angajamentul de a extinde obligațiile de diligență necesară prevăzute de Regulamentul UE privind lemnul, astfel încât să reglementeze lemnul din zonele de conflict în cadrul următoarei revizuiri; subliniază că consolidarea politicilor existente trebuie să meargă mână în mână cu o coerență sporită a politicilor, pentru a garanta că politicile UE, inclusiv cele comerciale, nu creează un impact negativ asupra mediului sau a oamenilor;

58. observă cu regret că nivelul actual de monitorizare a importurilor de lemn și de produse din lemn în UE este insuficient, în special în ceea ce privește verificarea faptului că acestea îndeplinesc criteriile necesare pentru intrarea în UE;

59. reamintește că obiectivul acordurilor de parteneriat voluntar (APV) FLEGT este de a oferi un cadru juridic menit să garanteze că toate importurile de lemn și de produse din lemn din țările partenere, care intră în UE și fac obiectul APV-urilor, au fost produse în mod legal; evidențiază, de asemenea, că APV-urile sunt, în general, menite să încurajeze schimbări sistemice în sectorul forestier, care vizează gestionarea durabilă a pădurilor, eradicarea exploatării forestiere ilegale și sprijinirea eforturilor la nivel mondial de a pune capăt despăduririlor și degradării pădurilor; subliniază că APV-urile oferă un cadru juridic important atât pentru UE, cât și pentru țările sale partenere, care este posibil printr-o bună cooperare și implicare din partea țărilor în cauză;

60. salută progresele realizate prin APV FLEGT, precum și intensificarea dialogului dintre guverne, industrie și societatea civilă, în mai multe țări, ca urmare a procesului APV; ia act de faptul că, până în prezent, șapte țări au ratificat APV-uri cu UE (Camerun, Republica Centrafricană, Ghana, Indonezia, Liberia, Republica Congo și Vietnam), dintre care Indonezia este primul și, până acum, singurul partener APV care dispune de licențe FLEGT, operaționale din 2016, și că UE a încheiat negocierile și a semnat acorduri de parteneriat voluntar cu Honduras și Guyana, și sunt în curs de desfășurare negocieri cu alte șase țări (Côte d’Ivoire, Republica Democratică Congo, Gabon, Laos, Thailanda și Malaysia); subliniază că APV-urile constituie un cadru foarte eficient pentru stabilirea de parteneriate pozitive cu aceste țări și că ar trebui promovate noi APV-uri și cu alți parteneri; este convins că UE ar trebui să continue dialogul cu țările semnatare ale APV FLEGT, pentru a se asigura că rămâne o alternativă atractivă la piețele de export cu standarde de mediu mai puțin stricte; recunoaște importanța Regulamentului FLEGT ( 18 ) și a Regulamentului UE privind lemnul în prevenirea intrării pe piața UE a lemnului recoltat ilegal; invită UE să mărească finanțarea pentru FLEGT; salută verificarea adecvării care urmează să fie efectuată de Comisie în privința Regulamentului FLEGT și a Regulamentului UE privind lemnul, aceasta fiind și o ocazie de a consolida aplicarea acestor regulamente și de a extinde domeniul lor de aplicare;

61. invită Comisia ca, atunci când consolidează politicile actuale ale UE, să asigure coerența APV FLEGT cu toate politicile sale, inclusiv în domeniul dezvoltării, al mediului, al agriculturii și al comerțului; invită Comisia ca, în contextul viitoarelor acorduri comerciale bilaterale sau multilaterale, să negocieze standarde referitoare la importul de lemn, pentru a evita subminarea progreselor realizate prin Planul de acțiune FLEGT cu țările producătoare de lemn;

62. consideră că procesul de acordare a licențelor FLEGT completează certificarea voluntară de către terți și este benefic mai ales pentru operatorii de dimensiuni mai mici care întâmpină adesea dificultăți în a obține certificarea prin intermediul sistemelor din sectorul privat;

63. invită UE să consolideze cooperarea internațională, prin intensificarea eforturilor în cadrul forurilor internaționale cheie, inclusiv al OMC și al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE); invită Comisia să analizeze modalități de cooperare multinațională sau bilaterală, inclusiv accelerarea negocierilor în cadrul OMC cu privire la un acord privind bunurile de mediu, cu partenerii comerciali și alte țări importatoare, în lupta împotriva defrișărilor și a schimbărilor climatice care rezultă din importuri, protejând simultan căile de comerț legal și consolidând gestionarea durabilă a terenurilor și agricultura, precum și proprietatea funciară și buna guvernanță în țările terțe;

64. subliniază că, în toate acordurile comerciale noi, sunt incluse angajamente clare în lupta împotriva defrișărilor, inclusiv în acordurile cu Mercosur și altele;

65. invită Comisia să utilizeze noile dispoziții ale regulamentului antidumping ( 19 ) privind politicile în domeniul mediului și al climei;

66. invită UE să facă o legătură mai puternică între politicile comerciale și cele de dezvoltare, printre altele, printr-o mai bună punere în aplicare a normelor sistemului generalizat de preferințe tarifare plus (SGP+) în țările partenere; invită Comisia să colaboreze cu beneficiarii SGP+ la planuri de acțiune privind gestionarea pădurilor, pentru a asigura punerea în aplicare eficace a angajamentelor lor în materie de mediu;

67. subliniază că urgențele în materie de climă și consecințele pierderii masive a biodiversității constituie o amenințare gravă la adresa drepturilor omului; invită UE și Serviciul European de Acțiune Externă să evalueze în mod cuprinzător modul în care acțiunea lor externă poate contribui cel mai bine la o abordare holistică și bazată pe drepturile omului, menită să oprească pierderea biodiversității, defrișarea și degradarea pădurilor; invită UE să promoveze în continuare biodiversitatea ca drept uman în cadrul global pentru biodiversitate post-2020;

68. subliniază că este important să se faciliteze o abordare bazată pe un parteneriat incluziv la toate nivelurile cu țările terțe, pentru a combate despădurirea și degradarea pădurilor, a consolida gestionarea durabilă a terenurilor și agricultura, precum și proprietatea funciară și buna guvernanță, respectând în același timp drepturile omului, drepturile populațiilor indigene, ale micilor fermieri și ale comunităților locale; invită Comisia să consolideze cooperarea cu țările terțe prin intermediul asistenței tehnice, al schimbului de informații și de bune practici în domeniul prezervării, conservării și utilizării durabile a pădurilor, al economiei circulare, al bioeconomiei sustenabile, al energiei din surse regenerabile, al agriculturii inteligente și durabile, al agroecologiei și al agrosilviculturii, recunoscând, în același timp, inițiativele în materie de durabilitate ale sectorului privat, cum ar fi sistemele de comerț echitabil; insistă asupra faptului că dimensiunea externă a Pactului verde european ar trebui să fie consolidată în continuare prin alianțe și parteneriate care să vizeze abordarea unor provocări globale, cum ar fi schimbările climatice și biodiversitatea, facilitând totodată dezvoltarea socioeconomică a țărilor partenere;

69. salută planul Comisiei de a se asigura că tema defrișărilor este inclusă în dialogurile politice la nivel național și regional cu țările partenere și încurajează Comisia să dezvolte acorduri de parteneriat care să includă protejarea pădurilor și a ecosistemelor, promovarea drepturilor omului, în special a drepturilor popoarelor indigene și ale comunităților locale, inclusiv ale femeilor, precum și sprijinirea participării efective a actorilor societății civile și a activiștilor pentru protecția mediului; subliniază că aceste dialoguri ar trebui să aibă loc cu toate țările producătoare, inclusiv cu țările dezvoltate;

70. salută planul Comisiei de a sprijini țările partenere în elaborarea și punerea în aplicare a unor cadre care să încurajeze o mai bună protecție și gestionare a pădurilor și guvernanța funciară, inclusiv, acolo unde este cazul, recunoașterea drepturilor de proprietate funciară ale populațiilor indigene și ale comunităților locale, precum și măsurile de guvernanță conexe, cum ar fi strategiile de atenuare și adaptare, și recomandă Comisiei să includă acest aspect în reflecțiile și acțiunile sale; subliniază că aceste cadre ar trebui să servească nu doar nevoilor naționale în materie de biodiversitate, ci și contribuțiilor stabilite la nivel național (CSN) ale țărilor partenere în temeiul Acordului de la Paris, precum și strategiilor și planurilor lor de acțiune naționale în domeniul biodiversității, în cadrul Convenției privind diversitatea biologică;

71. solicită Uniunii să sprijine țările partenere să întreprindă acțiuni care să le ajute să respecte orice măsuri pe care UE le-ar putea adopta pentru a face față defrișărilor importate și solicită intensificarea cooperării și adoptarea măsurilor concrete necesare pentru a împiedica deturnarea către alte regiuni ale lumii a comerțului cu bunuri legate de defrișări și de degradarea pădurilor; invită Comisia să se asigure că sprijinul acordat de UE pentru politicile agricole, de infrastructură, miniere, urbane, periurbane și rurale ale țărilor partenere nu contribuie la defrișări și la degradarea pădurilor; invită Comisia, în colaborare cu statele membre și în cadrul viitorului Instrument de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională (IVCDCI), să sprijine crearea unui mecanism tehnic și financiar al UE care să catalizeze finanțarea pentru a sprijini eforturile partenerilor de a utiliza, proteja și reface în mod durabil pădurile, de a îmbunătăți producția agricolă durabilă, care nu implică defrișări, și de a lupta împotriva activităților miniere care au efecte nefaste asupra pădurilor;

72. solicită ca sectorul forestier să fie puternic reprezentat în cadrul viitorului IVCDCI și ca la mobilizarea de fonduri private să se exploateze întregul potențial al Planului de investiții externe și al mecanismelor regionale de finanțare mixtă pentru gestionarea sustenabilă a pădurilor (de la proforestare la împădurire și reîmpădurire), turismul sustenabil și agrosilvicultura, dar și pentru inițiativele întreprinse de companii pentru a elimina din lanțurile lor de aprovizionare produsele care duc la defrișări, cu scopul de a realiza ODD;

73. recomandă Comisiei și statelor membre să identifice metode eficace pentru a partaja cu alte țări practicile inovatoare și durabile ale UE și cunoștințele sale de specialitate în materie de economie circulară, de bioeconomie durabilă, de energie din surse regenerabile, de agricultură inteligentă și privind alte domenii relevante;

74. solicită ca Comisia să prezinte în mod regulat un raport privind tendințele în ceea ce privește defrișarea și exploatarea zonelor cu stocuri mari de carbon, cum ar fi turbăriile, din țări terțe;

75. încurajează luarea unor măsuri de sprijin pentru creșterea productivității agricole în anumite țări, pentru a reduce presiunea socială și economică privind defrișările și exploatarea turbăriilor;

76. sprijină intenția Comisiei de a promova, în numele UE, în cadrul principalelor forumuri internaționale, adoptarea și punerea în aplicare a unor angajamente și regulamente stricte pentru a stopa defrișările și degradarea pădurilor și pentru a sprijini refacerea pădurilor; consideră că Uniunea trebuie să dea exemplu în acest domeniu; subliniază că este important să se ia în considerare cunoștințele de specialitate și practicile naționale, regionale și locale atunci când se aplică măsuri de protecție a pădurilor; salută decizia luată de Adunarea Generală a Organizației Națiunilor Unite de a proclama decada 2021-2030 drept „Deceniul pentru refacerea ecosistemelor”; subliniază că acest deceniu al ONU clasifică refacerea ecosistemelor drept soluție majoră bazată pe natură pentru a atinge o gamă largă de ODD;

77. invită Comisia și statele membre să sprijine în continuare conservarea pădurilor prin crearea, consolidarea și gestionarea eficace a rețelelor de zone protejate, inclusiv a zonelor forestiere, precum NaturAfrica 2030, în special în țările care sunt mari producătoare de lemn; recunoaște că și acest lucru contribuie la conservarea biodiversității și va consolida poziția UE în cadrul următoarei Conferințe a părților la Convenția privind diversitatea biologică;

78. salută planul Comisiei de a consolida cooperarea internațională cu privire la politicile și măsurile de protejare, restaurare și gestionare durabilă a pădurilor din întreaga lume, pentru a preveni defrișările la nivel mondial în cadrul principalelor forumuri internaționale; ia act de faptul că actuala definiție a pădurii și clasificarea pădurilor, precum și alte concepte și principii relevante pentru gestionarea sustenabilă a pădurilor, care sunt utilizate de instituții relevante, precum FAO, sunt strict tehnice și nu reflectă pe deplin diversitatea ecosistemelor forestiere; invită Comisia și statele membre să depună eforturi pentru a coopera cu principalele forumuri internaționale, printre altele, pentru a armoniza tehnologia, conceptele și statisticile utilizate (de exemplu, conceptele de păduri intacte și seculare, plantații, gestionare sustenabilă a pădurilor, gestionare apropiată de natură sau lanțuri de aprovizionare care nu implică defrișări) și să asigure coerența politicilor și a măsurilor adoptate;

79. invită Comisia să relanseze negocierile pentru o convenție forestieră internațională care să contribuie la gestionarea, conservarea și dezvoltarea durabilă a pădurilor și care să încadreze funcțiile și utilizările multiple și complementare ale acestora, inclusiv acțiunile de reîmpădurire, de împădurire și de conservare a pădurilor; subliniază că această convenție ar trebui să țină seama de nevoile sociale, economice, ecologice, culturale și spirituale ale generațiilor actuale și viitoare și să recunoască rolul vital al tuturor tipurilor de păduri în menținerea proceselor ecologice și a echilibrului ecologic și în promovarea identității, culturii și drepturilor popoarelor indigene, ale comunităților acestora și ale altor comunități și locuitori din zonele forestiere;

80. invită Comisia și statele membre să includă în mod sistematic dispoziții privind defrișarea și degradarea pădurilor, precum și privind degradarea ecosistemelor lor naturale, pierderea biodiversității și încălcările drepturilor omului în politicile de dezvoltare și în toate programele de investiții și de sprijin destinate țărilor producătoare și să condiționeze investițiile și sprijinul de respectarea acestor elemente;

81. recunoaște importanța cadrelor internaționale precum orientările voluntare privind guvernanța responsabilă a proprietății funciare, a locurilor de pescuit și a pădurilor (VGGT), care oferă claritate juridică și standarde în materie de bune practici acceptate pe plan internațional pentru guvernanța responsabilă a proprietății funciare; invită Comisia să sprijine difuzarea și utilizarea VGGT la nivel mondial, regional și la nivel de țară; subliniază necesitatea unor mecanisme independente eficace de monitorizare și de asigurare a respectării, care să includă mecanisme adecvate de soluționare a litigiilor și a reclamațiilor, pentru a asigura respectarea VGGT;

82. solicită consolidarea cooperării dintre UE și statele din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP) pentru a combate problema din ce în ce mai acută a defrișărilor și deșertificării în statele ACP prin elaborarea unor planuri de acțiune menite să îmbunătățească gestionarea și conservarea pădurilor, ținând seama de cauzele defrișărilor din interiorul și din afara sectorului forestier și recunoscând importanța lemnului tropical pentru economiile țărilor ACP care au păduri din care se obține lemn;

83. îndeamnă UE și statele sale membre să se asigure că politicile sunt consecvente, în conformitate cu principiul coerenței politicilor pentru dezvoltare enunțat la articolul 208 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

84. recunoaște și susține concluziile FAO care afirmă că utilizarea sustenabilă a terenurilor la nivel mondial este importantă în lupta împotriva sărăciei;

85. subliniază faptul că pădurile contribuie semnificativ la securitatea alimentară mondială, la mijloacele de subzistență și la nutriție în țările în curs de dezvoltare și constituie o sursă importantă de venituri pentru comunitățile locale; reamintește că progresele în direcția unei agriculturi sustenabile, a securității alimentare și a gestionării sustenabile a pădurilor ar trebui să devină, simultan, elemente centrale ale Agendei 2030;

86. încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului și Comisiei.

(1) Hotărârea Curții de Justiție din 17 aprilie 2018, Comisia Europeană v Republica Polonă, C-441/17, EU:C:2018:255.

(2) Texte adoptate, P9_TA(2020)0005.

(3) Texte adoptate, P9_TA(2020)0015.

(4) Texte adoptate, P9_TA(2019)0078.

(5) JO C 433, 23.12.2019, p. 50.

(6) JO C 298, 23.8.2018, p. 2.

(7) Obiectivul 15.2: promovarea, până în 2020, a unui management sustenabil al tuturor tipurilor de păduri, oprirea defrișărilor, refacerea pădurilor degradate și o creștere substanțială a împăduririlor și reîmpăduririlor la nivel mondial.

(8) Obiectivul 5: Reducerea cel puțin la jumătate, până în 2020, și, unde este fezabil, aducerea la zero a ratei de dispariție a tuturor habitatelor naturale, inclusiv a pădurilor, și diminuarea substanțială a degradării și fragmentării.

(9) https://www.globalwitness.org/en/campaigns/forests/why-eu-action-tackle-deforestation-should-not-let-finance-hook/

(10) Directiva (UE) 2018/2001 a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2018 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile (JO L 328, 21.12.2018, p. 82).

(11) Donato, D. et al., „Mangroves among the most carbon-rich forests in the tropics”, Nature Geoscience, aprilie 2011.

(12) Directiva 2014/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2014 de modificare a Directivei 2013/34/UE în ceea ce privește prezentarea de informații nefinanciare și de informații privind diversitatea de către anumite întreprinderi și grupuri mari (JO L 330, 15.11.2014, p. 1).

(13) Regulamentul (UE) 2020/852 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iunie 2020 privind instituirea unui cadru care să faciliteze investițiile durabile și de modificare a Regulamentului (UE) 2019/2088 (JO L 198, 22.6.2020, p. 13).

(14) Regulamentul delegat (UE) 2019/807 al Comisiei din 13 martie 2019 de completare a Directivei (UE) 2018/2001 a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește stabilirea materiilor prime care prezintă riscuri ridicate din perspectiva schimbării indirecte a destinației terenurilor, în cazul cărora se observă o expansiune semnificativă a suprafeței de producție în detrimentul terenurilor care stochează cantități ridicate de carbon și certificarea biocombustibililor, a biolichidelor și a combustibililor din biomasă care prezintă riscuri reduse din perspectiva schimbării indirecte a destinației terenurilor (JO L 133, 21.5.2019, p. 1).

(15) Doyle, A. & Roche, A., „Nineteen nations say they’ll use more bioenergy to slow climate change”, Reuters,16 noiembrie 2017, http://www.reuters.com/article/us-climatechange-accord-biofuels/nineteen-nations-say-theyll-use-more-bioenergy-to-slow-climate-change-idUSKBN1DG2DO

(16) http://www.fao.org/food-loss-and-food-waste/en/

(17) Regulamentul (UE) nr. 995/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 octombrie 2010 de stabilire a obligațiilor care revin operatorilor care introduc pe piață lemn și produse din lemn (JO L 295, 12.11.2010, p. 23).

(18) Regulamentul (CE) nr. 2173/2005 al Consiliului din 20 decembrie 2005 privind instituirea unui regim de licențe FLEGT pentru importurile de lemn în Comunitatea Europeană (JO L 347, 30.12.2005, p. 1).

(19) Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO L 176, 30.6.2016, p. 21).