(Text cu relevanță pentru SEE)

UE are competență partajată cu statele membre în ceea ce privește adoptarea de reglementări privind mediul. Aceasta înseamnă că UE poate legifera doar în măsura în care tratatele permit acest lucru și trebuie să respecte principiile necesității, subsidiarității și proporționalității. Scopul propunerii este de a optimiza obligațiile deja existente privind punerea în aplicare a monitorizării, raportarea și transparența în legislația UE, pentru a reduce, printre altele, sarcina statelor membre. Având în vedere natura acțiunii stabilite în propunerea de aliniere, acest scop poate fi atins numai la nivelul UE, mai degrabă decât la nivel național. Această abordare consolidează subsidiaritatea și pune la dispoziția cetățenilor informații despre punerea în aplicare.

Evaluarea privind verificarea adecvării a inclus o gamă largă de activități de consultare, cum ar fi o consultare publică în cadrul căreia cetățeni, autorități publice și organizații non-guvernamentale din întreaga Uniune Europeană au transmis răspunsuri. Statele membre au fost foarte active în decursul procesului și au sprijinit obiectivele de raționalizare și simplificare a raportării. A existat, de asemenea, o inițiativă specifică a statelor membre care a contribuit în mod esențial, și anume proiectul „Make It Work”. La 7 aprilie 2016, Comitetul Regiunilor a elaborat și adoptat un aviz prin care a solicitat Comisiei să exploreze căile posibile de a îmbunătăți eficiența și să găsească soluții pentru sarcinile administrative inutile în materie de monitorizare și raportare în domeniul mediului, în special prin automatizarea instrumentelor de raportare și prin analizarea sinergiilor dintre obligațiile de raportare prevăzute de diferite instrumente. De asemenea, Comisia a organizat o serie de evenimente pentru a discuta raportarea în domeniul mediului cu părțile interesate, inclusiv ONG-uri, întreprinderi și autorități publice, în noiembrie 2015, aprilie 2016, septembrie 2016 și decembrie 2016. Consultările respective au arătat că, în ceea ce privește principiile și obiectivele raportării, respondenții au considerat că cel mai important principiu este acela că raportarea ar trebui să colecteze informații o singură dată și să le comunice, atunci când este posibil, în mai multe scopuri. În ceea ce privește întrebarea dacă „obligații de raportare ar trebui să fie stabilite în fiecare legislație”, o majoritate din cadrul tuturor grupurilor de părți interesate, și anume ONG-uri (56 %), autorități publice (75 %), cetățeni (85 %), întreprinderi (75 %) și-a exprimat sprijinul. UE este considerată ca reprezentând cel mai adecvat nivel de guvernanță pentru armonizarea proceselor de raportare. Respondenții au considerat, în general, că sistemele informatice au un potențial semnificativ de a sprijini raționalizarea proceselor de raportare și reducerea sarcinii administrative. Consultarea cu experți din statele membre a avut loc în diferite grupuri tematice care se ocupă de îndeplinirea obligațiilor specifice de raportare. În general, experții respectivi au susținut, în linii mari, intențiile specifice din domeniul lor. În anumite domenii tematice s-au adoptat deja inițiative proactive pentru simplificarea raportării dincolo de modificarea legislației (de exemplu, elaborarea unui registru al instalațiilor industriale în conformitate cu Directiva privind emisiile industriale, ceea ce este benefic pentru multe alte domenii de raportare).

•Evaluările ex post/verificarea adecvării legislației existente

3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

Întrucât prezenta propunere de revizuire a mai multor acte legislative existente intră sub incidența Programului privind o reglementare adecvată și funcțională ( REFIT ), Comisia a analizat posibilități de a simplifica și a reduce sarcinile. Analiza arată că sunt posibile îmbunătățiri în ceea ce privește procesul de raportare în acest domeniu. Aceste îmbunătățiri vor reduce costurile sau vor spori beneficiile, în special prin aplicarea, la scară largă, a celor mai eficiente procese și prin creșterea utilizării instrumentelor și șabloanelor electronice. Acest lucru poate necesita o investiție inițială, care va fi însă amortizată pe termen mediu și lung. Având în vedere lipsa de date, astfel cum s-a explicat în raportul de evaluare privind verificarea adecvării, costurile și avantajele detaliate care rezultă în urma măsurilor de simplificare propuse nu au fost cuantificate. Cu toate acestea, anexa 9 la raportul de proiect final „Sprijin pentru verificarea adecvării privind obligațiile de monitorizare și raportare rezultând din legislația UE în domeniul mediului” a analizat avantajele raționalizării obligațiilor de raportare ale UE în domeniul mediului în relație cu o serie de inițiative de raționalizare recente sau în curs de desfășurare în decursul perioadei 2012-2020. Se preconizează că acest lucru va conduce la o reducere a sarcinii legate de obligațiile de raportare care decurg din legislația UE în domeniul mediului. Nu a fost posibil să se cuantifice în termeni financiari toate beneficiile reducerii sarcinii. Cu toate acestea, pe baza cifrelor disponibile, proiectul a estimat că aceste schimbări împreună reduc sarcinile administrative anuale pentru statele membre cu un minim ce variază între 1,4 milioane EUR și 2,0 milioane EUR anual în întreaga UE-28. Prin urmare, reducerea sarcinii ca rezultat al prezentei propuneri este probabil să aibă o amploare similară.

În cursul evaluării, reprezentanții autorităților competente din statele membre au propus prelungirea perioadei dintre raportarea privind cartografierea acustică și raportarea privind planurile de acțiune de la un an la doi ani. Această ajustare ar sprijini statele membre să-și pregătească mai bine planurile de acțiune, care trebuie să se întemeieze pe hărțile acustice, și să consulte efectiv publicul cu privire la acestea, conform cerințelor directivei.

Pentru a reduce sarcina administrativă, punând totodată mai multe informații la dispoziția publicului, precum și pe baza constatărilor evaluării privind verificarea adecvării, ar fi util să se reducă volumul de raportare a informațiilor sub formă de text, astfel încât să se reducă întârzierile în prelucrarea informațiilor. În unele cazuri, ar fi utile simplificarea sau eliminarea procesului de raportare a informațiilor textuale și concentrarea asupra îmbunătățirii accesului public la informații.

În contextul prezentei propuneri, aceasta înseamnă îmbunătățirea transparenței și permiterea accesului publicului la informații despre mediu într-un mod mai ușor, în conformitate cu cerințele Directivei 2007/2/UE și ale Directivei 2003/4/CE, cerințele privind accesul public și eventualele excepții bazate pe confidențialitatea și protecția datelor cu caracter personal [a se vedea în special articolul 4 alineatele (1) și (2) din Directiva 2003/4/CE]. O mai mare transparență va deservi mai bine instituțiile Uniunii Europene, statele membre, membrii publicului și alte părți interesate. Acest lucru are, de asemenea, un impact asupra subsidiarității, întrucât statele membre vor fi abilitate să ofere informații în mod direct membrilor publicului cu privire la punerea în aplicare a legislației UE în domeniul mediului, nu doar prin intermediul sistemelor de schimb de informații la nivelul UE, astfel cum se întâmplă în prezent. Compararea datelor la nivelul UE se bazează pe informațiile publicate de statele membre și, prin urmare, aceasta consolidează subsidiaritatea și responsabilitatea la nivel național.

Întrucât este prevăzută o prezentarea unei situații generale anuale de către Agenția Europeană de Mediu, nu mai este necesar să se pregătească un raport al Comisiei către Consiliu și Parlamentul European, întrucât informațiile relevante vor fi disponibile online și actualizate anual. Prin urmare, obligația de raportare va fi eliminată. În plus, este propusă o evaluare periodică efectuată de către Comisie, pe baza indicatorilor de monitorizare, în conformitate cu Orientările privind o mai bună legiferare, în locul unui raport de punere în aplicare.

Licențe FLEGT au fost emise pentru prima dată în noiembrie 2016. Experiența dobândită de Comisie și de statele membre din primul an de emitere a licențelor FLEGT arată că unele dintre dispozițiile regulamentului privind raportarea au devenit caduce. În special, descrierea conținutului rapoartelor statelor membre de la articolul 8 alineatul (1) literele (a), (b) și (c) este ambiguă, contradictorie și predispusă la interpretări diferite. Chiar dacă descrierile respective nu sunt exhaustive, acestea oferă o bază incompletă de monitorizare a progresului înregistrat în cadrul regimului de licențe și al punerii în aplicare a regulamentului. Prin urmare, prezenta propunere elimină literele menționate. În schimb, propunerea introduce un mecanism de efectuare a controalelor, prin intermediul comitetului înființat în temeiul articolului 11 din regulament, permițând Comisiei să își exercite competențele de executare pentru a stabili formatul și procedura de punere la dispoziție de către statele membre a informațiilor necesare. Propunerea stabilește, de asemenea, o reexaminare periodică a Regulamentului FLEGT la fiecare șase ani (aliniată cu cea impusă în temeiul Regulamentului privind lemnul) în locul actualei revizuiri unice prevăzute la articolul 9 și include obligația de a raporta oficial Parlamentului European și Consiliului cu privire la rezultate.

·un nou raport anual privind comerțul ilegal ar trebui să fie depus până la data de 31 octombrie a fiecărui an, de către toate părțile CITES, la secretariatul CITES și să includă acțiunile din anul precedent.

·frecvența rapoartelor de punere în aplicare ar trebui să fie modificată, astfel încât rapoartele să fie transmise de părțile CITES cu un an înainte de fiecare conferință a părților, care are loc, de regulă, la fiecare trei ani, și nu la fiecare doi ani;

Modifică Regulamentul (CE) nr. 338/97 al Consiliului prin înlocuirea articolului 15 alineatul (4) literele (b), (c) și (d) care impun publicarea unei situații generale la nivelul UE.

REGULAMENT AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

privind alinierea obligațiilor de raportare în domeniul politicii de mediu și de modificare a Directivelor 86/278/CEE, 2002/49/CE, 2004/35/CE, 2007/2/CE, 2009/147/CE și 2010/63/UE, a Regulamentelor (CE) nr. 166/2006 și (UE) nr. 995/2010 și a Regulamentelor (CE) nr. 338/97 și (CE) nr. 2173/2005 ale Consiliului

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114, articolul 192 alineatul (1) și articolul 207,

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European,

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor,

după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,

întrucât:

(1)Pentru a răspunde nevoii de informații în materie de punere în aplicare și conformitate, ar trebui să se introducă modificări ale mai multor acte legislative din domeniul mediului, luând în considerare rezultatele raportului Comisiei intitulat „Acțiuni în vederea simplificării elaborării rapoartelor privind mediul” și ale verificării adecvării conexe acestui raport.

(2)Este necesar ca accesibilitatea datelor să garanteze că sarcina administrativă pentru toate entitățile rămâne cât mai redusă. Aceasta necesită o diseminare activă la nivel național în conformitate cu Directivele 2003/4/CE și 2007/2/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și normele de punere în aplicare a acestora, pentru a asigura infrastructura adecvată pentru accesul publicului, raportare și efectuarea de schimburi de date între autorități publice.

(3)Datele raportate de statele membre sunt esențiale pentru a permite Comisiei să monitorizeze, să revizuiască și să evalueze performanța legislației în raport cu obiectivele acesteia, pentru a contribui astfel la evaluările viitoare ale legislației, efectuate în conformitate cu punctul 22 din Acordul interinstituțional dintre Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene și Comisia Europeană privind o mai bună legiferare din 13 aprilie 2016. Este adecvat să se adauge dispoziții mai multor acte legislative din domeniul mediului în scopul evaluării viitoare a acestora, pe baza datelor colectate în cursul punerii în aplicare, completate eventual de date științifice și analitice suplimentare. În acest context, este nevoie de date relevante care să permită o mai bună evaluare a eficienței, eficacității, relevanței, coerenței și valorii adăugate a legislației Uniunii, de unde rezultă necesitatea de a asigura mecanisme adecvate de raportare care să poată servi, de asemenea, ca indicatori în acest scop.

(4)Este necesar să se modifice obligațiile de raportare prevăzute la articolele 10 și 17 din Directiva 86/278/CEE a Consiliului. Obligația de a raporta Comisiei ar trebui simplificată și, în același timp, statelor membre ar trebui să li se solicite să asigure un nivel mai ridicat de transparență, prin care informațiile necesare vor fi puse la dispoziție într-un mod ușor accesibil, pe cale electronică, în conformitate cu cerințele Directivelor 2003/4/CE și 2007/2/CE, în special cu privire la accesul publicului, partajarea datelor și serviciile.

(5)În conformitate cu evaluarea Directivei 2002/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului, este necesar să se raționalizeze termenele de raportare pentru hărțile acustice și pentru planurile de acțiune în scopul de a acorda un timp suficient consultării publice în privința planurilor de acțiune. În acest scop, și doar o singură dată, termenul pentru evaluarea sau revizuirea planurilor de acțiune este amânat cu un an, astfel încât termenul pentru runda următoare (runda a patra) a planurilor de acțiune nu este 18 iulie 2023, ci 18 iulie 2024. Astfel, începând cu runda a patra, statele membre vor avea aproximativ doi ani între realizarea hărților acustice și finalizarea evaluării sau revizuirii planurilor de acțiune, în loc de un an, astfel cum se întâmplă în prezent. Pentru următoarele runde de planificare a acțiunilor, ciclul de cinci ani pentru evaluare sau revizuire va fi reluat. În plus, pentru a răspunde mai bine obiectivelor Directivei 2002/49/CE și pentru a oferi o bază pentru elaborarea măsurilor la nivelul Uniunii, raportarea de către statele membre ar trebui efectuată prin mijloace electronice. De asemenea, este necesar să se intensifice participarea publicului prin solicitarea ca anumite informații să fie făcute publice, aliniind această obligație la alte acte din legislația Uniunii, cum ar fi Directiva 2007/2/CE, fără a dubla cerințele practice.

(6)În conformitate cu constatările evaluării REFIT a Directivei 2004/35 CE a Parlamentului European și a Consiliului, disponibilitatea informațiilor poate fi îmbunătățită în continuare, în special cu privire la anumite date-cheie. Acest lucru va servi scopurilor de informare a publicului cu privire la cazurile de daune aduse mediului, în special dacă publicul este probabil să fie afectat de astfel de cazuri, de a permite operatorilor și autorităților să întreprindă acțiunile preventive și de remediere necesare în astfel de cazuri și de a furniza Comisiei baza de date necesară pentru a efectua evaluări periodice ale directivei. Necesitatea de a asigura un nivel mai înalt de transparență este susținută în continuare de cerințele Directivei 2003/4/CE, și anume de a pune la dispoziția publicului informații care, în cazul în care nu sunt prezentate,ar putea conduce la o amenințare iminentă pentru sănătatea umană sau pentru mediu. Informațiile online ar trebui, de asemenea, să îndeplinească cerințele Directivei 2007/2/CE, în special în ceea ce privește serviciile și accesibilitatea datelor pentru public și autorități.

(7)Pe baza raportului Comisiei către Consiliu și a Parlamentului European privind punerea în aplicare a Directivei 2007/2/CE și evaluarea REFIT, este necesar, în vederea simplificării punerii în aplicare a directivei respective și a reducerii sarcinii administrative legate de monitorizarea de către statele membre, să nu li se mai solicite statelor membre să trimită Comisiei rapoarte trienale, nici Comisiei să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport de sinteză, întrucât raportul de verificare a adecvării a confirmat utilizarea limitată a unor astfel de rapoarte.

(8)Verificarea adecvării Directivelor 2009/147/CE și 92/43/CEE a concluzionat că este necesar un ciclu de raportare de trei ani în temeiul Directivei 2009/147/CE; cu toate acestea, raportarea s-a realizat deja în practică utilizând același ciclu de raportare de șase ani ca în cazul Directivei 92/43/CEE, cu un accent principal similar pe furnizarea de informații actualizate privind starea și tendințele speciilor. Necesitatea raționalizării punerii în aplicare a celor două directive justifică nevoia de a adapta legislația la această practică, prin asigurarea desfășurării unei evaluări a stării la fiecare șase ani, recunoscând în același timp că statele membre desfășoară activitățile de monitorizare necesare pentru anumite specii vulnerabile. Această practică comună ar trebui, de asemenea, să faciliteze elaborarea la fiecare șase ani a rapoartelor privind aplicarea directivelor pe care statele membre trebuie să le prezinte Comisiei. Pentru a asigura o evaluare a progresului politicilor, statelor membre ar trebui să li se solicite să furnizeze informații, în special privind starea și tendințele speciilor de păsări sălbatice, amenințările și presiunile asupra acestora, măsurile de conservare luate și contribuția rețelei de arii de protecție specială la obiectivele directivei.

(9)Este necesar să se modifice obligațiile de raportare prevăzute la articolele 43, 54 și 57 din Directiva 2010/63/UE a Parlamentului European și a Consiliului. Aceste dispoziții includ, în scopul sporirii transparenței și al reducerii sarcinii administrative, instituirea unei baze de date centrale, cu acces liber și cu funcție de căutare, pentru rezumatele cu caracter non-tehnic ale proiectelor și evaluările retroactive aferente, conferirea competențelor de executare către Comisie pentru stabilirea unui format comun pentru transmiterea rezumatelor cu caracter non-tehnic ale proiectelor și a evaluărilor retroactive aferente, informarea privind punerea în aplicare și înlocuirea raportării statistice trienale de către Comisie cu cerința de instituire a unei baze de date centrale dinamice, găzduită de Comisie, și publicarea anuală a informațiilor.